stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sisärengas (vuoden 1938 elokuva)

| Sisärengas> The Citadel |
| --- | --- |

Ohjaaja:  King Vidor
Käsikirjoittaja:   Ian Dalrymple  Frank Wead  Elisabeth Hill 
Perustuu:  A. J. Croninin romaaniin
Tuottaja:  Victor Saville
Säveltäjä:  Louis Levy
Kuvaaja:  Harry Stradling
Leikkaaja:  Charles Frend
Tuotantosuunnittelija:  Alfred Junge
Pääosat:   Robert Donat  Rosalind Russell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  1938, Suomessa 1939
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sisärengas (The Citadel) on King Vidorin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1938. A. J. Croninin romaaniin perustuvan käsikirjoituksen ovat laatineet Ian Dalrymple, Frank Wead ja Elisabeth Hill.
Juoni

Köyhä mutta idealistinen nuori lääkäri (Robert Donat) saapuu pieneen kaivoskylään Walesissä ja alkaa parantaa kyläläisten elinoloja omaa ammattiaan laajemminkin. Hän kohtaa kuitenkin vastustusta, ja ihanteensa menettäneenä alkaa ottaa asiakkaikseen rikkaita. Itsekin rikastuessaan hän vieraantuu vaimostaan ja ystävistään, kunnes tragedia saa hänet avaamaan silmänsä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Donat  | … |  Andrew   |
|  Rosalind Russell  | … |  Christine   |
|  Ralph Richardson  | … |  Denny   |
|  Rex Harrison  | … |  tohtori Lawford   |
|  Emlyn Williams  | … |  Owen   |
Vastaanotto

Sisärengas sai neljä Oscar-ehdokkuutta sekä parhaan elokuvan palkinnot niin New York Film Critics Circleltä kuin National Board of Review’ltäkin.
Helsingin Sanomien Eeva Järvenpää kirjoitti tv-esityksen alla 1974 Sisärenkaan olevan sentimentaalisuudestaan ja paatoksellisuudestaan huolimatta terävää sanomaa sisältävä melodraama, joka ei kuitenkaan kuulu Vidorin parhaisiin ohjauksiin. Keskeiseksi teemaksi hän näki omantunnon ja menestyksen ristiriidan. Kirsikka Siikalan mukaan Vidorin ohjaus tiivistää romaania,  hakee siitä yhteenvetoja ja korostaa romaanin tärkeimpiä teemoja, sosiaalista vastuuta ja idealistisia muutostavoitteita.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Sisärenkaan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Sisärengas Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Montagnac (Hérault)

| Montagnac |
| --- | --- |
 Yleiskuva kunnasta
 vaakuna
 Montagnac
 Koordinaatit: 43°28′55″N, 3°29′02″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Hérault
Arrondissementti:  Béziers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,8 km²
Väkiluku (2021):  4 436 
 – Väestötiheys:  111 as./km²
Kunnan numero:  34162
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montagnac on kunta Etelä-Ranskassa Hérault'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Héraultjoen varrella, noin 33 kilometriä Béziers'n kaupungista koilliseen.
Saint-Andrén kirkko
Montagnac on keskiaikainen kaupunki, joka on säilyttänyt tuon ajan kaupunkirakenteen kapeine katuineen. Kaupunki myös linnoitettiin keskiajalla rakentamalla muurit sen ympärille. Muurit kärsivät vaurioita satavuotisessa sodassa 1300–1400-luvuilla sekä Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla. Pahasti vaurioitunut kaupunginmuuri kunnostettiin 1600-luvulla. Nykyään muuri on jäänyt suurelta osin sen molemmille puolille rakennettujen talojen ympäröimäksi. Kaupungin porteista on säilynyt 1200-luvulta peräisin oleva Porte de l'Orm. Saint-Andrén kirkko mainitaan ensimmäisen kerran jo vuonna 990. Nykyinen kirkko rakennettiin 1200–1400-luvuilla. Sen kellotornia koristaa 40 groteskia, joiden sanotaan edustavan kylän tärkeimpien ihmisten paheita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montagnac (Hérault) Wikimedia Commonsissa
Saint-Jean-Cap-Ferrat

| Saint-Jean-Cap-Ferrat |
| --- | --- |
 Saint-Jean-Cap-Ferrat
 vaakuna
 Saint-Jean-Cap-Ferrat
 Koordinaatit: 43°41′00″N, 7°20′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera‎
Departementti:  Alpes-Maritimes
Arrondissementti:  Nizza
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,5 km²
Väkiluku (2013):  1 767 
 – Väestötiheys:  712 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Jean-Cap-Ferrat on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella. Sen sijaitsee Nizzan itäpuolella olevalla Välimereen työntyvällä niemellä Ranskan Rivieralla.
Historia

Kunta oli vuoteen 1904 saakka osana Villefranche-sur-Merin kuntaa, josta se irtaantui ja otti nimen Saint-Jean-sur-Mer. Vuonna 1907 se sai nykyisen nimensä Saint-Jean-Cap-Ferrat. Samana aikana, joka tunnetaan nimellä Belle Époque, alkoi matkailu kukoistaa Ranskan Rivieralla. Belgian kuningas Leopold II rakennutti niemimaalle huvilan ja piti Saint-Jean-Cap-Ferrat’ta kesäpaikkanaan. Alueelle rakennettiin 1900-luvun alkupuolella paljon näyttäviä huviloita, joita ovat omistaneet tai niissä on vieraillut kuuluisuuksia ympäri maailman. Vuonna 1904 niemimaalle rakennettiin ensimmäinen hotelli Hôtel Bedford (nykyisin Hôtel Royal-Riviera) ja vuonna 1908 rakennettiin kuuluisa Grand Hôtel. Lomaviettopaikkanaan aluetta ovat pitäneet näyttelijät ja taiteilijat kuten Edith Piaf, Charlie Chaplin, Elizabeth Taylor, Richard Burton, Jean Paul Belmondo, Roger Moore, Tony Curtis, David Niven ja Romy Schneider sekä hallitsijat ja poliitikot kuten Charles de Gaulle, Windsorin herttua ja herttuatar ja Winston Churchill.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1912 valmistunut renessanssityylinen huvila Villa Ephrussi de Rothschild, joka toimii nykyään museona. Huvilan rakennutti paronitar Béatrice de Rothschild, jonka keräämää taidetta ja huonekaluja on näytteillä museossa. Huvilan 10 hehtaarin kokoinen näyttävä puutarha on avoinna museovieraille.
Muita nähtävyyksiä on Ferrat’n niemen majakka (Phare du cap Ferrat). Majakka tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta rakennettiin entiselleen sodan jälkeen. Saint-Jean-Cap-Ferrat’n huvivenesatama ravintoloineen sekä yleiset uimarannat Cros deï Pin ja Les Fossettes ovat matkailijoiden suosimia vierailupaikkoja.
Villa Ephrussi de Rothschild
Ferrat’n niemen majakka
Huvivenesatama
Grand Hôtel
Les Fossettes
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Jean-Cap-Ferrat Wikimedia Commonsissa
Fleury (Aude)

| Fleury |
| --- | --- |
 Saint-Martinin kirkko
 vaakuna
 Fleury
 Koordinaatit: 43°13′50″N, 3°08′07″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Aude
Arrondissementti:  Narbonne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,3 km²
Väkiluku (2021):  3 896 
 – Väestötiheys:  76 as./km²
Kunnan numero:  11145
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fleury (oksitaaniksi: Fluris) on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Audejoen varrella ja Välimeren rannalla, noin 14 kilometriä Narbonnen kaupungista itään.
Tour de Balayard
Kunnan alueella tehtyjen arkeologisten kaivauksien avulla on saatu selville, että siellä on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla 100 000 vuotta sitten. Roomalaiset asuttivat kaupunkia ensimmäisillä vuosisadoilla, josta on jäljellä kylään juomavettä toimittanut maanalainen akvedukti, sekä useiden huviloiden jäännöksiä. Keskiajalla sisämaassa oleva kaupunki linnoitettiin, mistä on yhä jäljellä yksi sen vartiotorneista, Tour de Balayard. Kylän keskustassa olevan Saint-Martinin kirkon rakentaminen aloitettiin 1000-luvulla. Sen arkkitehtonisena erityispiirteenä on sekä romaanisen että goottilaisen tyylin elementtejä. Kirkkoon tehtiin 1800-luvulla muutostöitä.
Rannikolla oleva Saint-Pierre la Merin kylä oli myös asuttu jo Rooman vallan aikoina. Keskiajalla kylän ensimmäisen kirkon rakensi Narbonnen varakreivi. Kylä oli myös yhden Maltan ritarikunnan komentajan kotipaikka, ja siitä tuli yksi heidän strategisista kauppapaikoistaan Välimerellä. 1960-luvun lopusta lähtien Saint-Pierre la Merin kylä on laajentunut merenrantakohteeksi.
Saint-Pierre la Merin kylän lähellä oleva Gouffre de l'Œil Doux’n kuilu on luonnonnähtävyys. Se on romahtanut kalkkikiviluola, johon pääsee merestä suolaista vettä, tehden sen smaragdinvihreästä vedestä murtovettä.
Saint-Pierre-la-Mer
Port Brossolette, Saint-Pierre-la-Mer
Gouffre de l'Œil Doux
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fleury (Aude) Wikimedia Commonsissa
Sirpa Pollari

| Sirpa Pollari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1984 (ikä 40)  Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Sipe
Ulkopelipaikka:  lukkari, polttolinja
Seura:  
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Lapuan Virkiä
Ammattilaisjoukkueet
1999–2011:  Lapuan Virkiä
Sirpa "Sipe" Haapasalmi (o.s. Pollari; s. 19. lokakuuta 1984) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi vuosina 1999–2011 naisten pääsarjatasolla. Hänen kasvattajaseuransa on Lapuan Virkiä.
Pollari nousi pesäpallon pääsarjatasolle jo 15-vuotiaana. Hän on lajin kolminkertainen Suomen mestari vuosilta 2001, 2004 ja 2011. Kolmen kultamitalin lisäksi Pollarin SM-mitalisaalis käsittää yhden hopean ja neljä pronssia. Hänet on valittu vuoden lukkariksi neljä kertaa vuosina 2001, 2001, 2004 ja 2011. Vahvana yleispelaajana tunnettu Pollari edusti pääsarjatasolla 13 sarjakauden ajan uskollisesti Lapuan Virkiää, vaikka häntä houkuteltiin usein siirtymään muihin seuroihin. Pollarille myönnettiin Kultainen räpylä -tunnustuspalkinto neljä kertaa vuosina 2001 ja 2009–2011.  Hänet valittiin peräti 11 kertaa Itä-Länsi -otteluun ja kolme kertaa Pohjanmaan alueen parhaaksi pelaajaksi. Hän oli viimeisinä pelaajavuosinaan myös Virkiän joukkueen kapteeni. Joukkuetoverien kuvauksen mukaan Pollari oli muut usein hyvälle tuulelle saava iloinen ja hymyilevä pelitoveri.
Vuoden 2011 pelikauden päätteeksi Pollari valittiin vuoden pesäpalloilijaksi, ja hän lopetti uransa 26-vuotiaana kaiken voittaneena. Hänen pelipaitansa on hilattu Lapuan Patruuna-Areenan kattoon.
Pollari valmistui vuonna 2007 psykologiksi Jyväskylän yliopistosta, jossa hänen pro gradu -työnsä aiheena oli "Masennuspotilaan puolison masentuneisuus ja parisuhdetyytyväisyys". Hän on työskennellyt Kurikassa koulupsykologina.
Saavutukset

3 SM-kultaa: 2001, 2004, 2011
1 SM-hopea: 2009
4 SM-pronssia: 2002, 2005, 2008, 2010
11 Itä-Länsi-ottelua: 2001-2011
Vuoden pesäpalloilija: 2011
Vuoden lukkari (4): 2001, 2002, 2004, 2011
Kultainen räpylä (4): 2001, 2009, 2010, 2011
Finnsæterin kappeli

| Finnsæterin kappeli Finnsæter kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2018.
Sijainti:  Senja, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1982
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Finnsæterin kappeli (norj. Finnsæter kapell) on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1982.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finnsæterin kappeli Wikimedia Commonsissa
Pelin henki (vuoden 1987 elokuva)

| Pelin henki> House of Games |
| --- | --- |
 Elokuvan julisteessa Joe Mantegna ja Lindsay Crouse.
Ohjaaja:  David Mamet
Käsikirjoittaja:  David Mamet
Tuottaja:  Michael Hausman
Säveltäjä:  Alaric Jans
Kuvaaja:  Juan Ruiz Anchía
Leikkaaja:  Trudy Ship
Pääosat:  Joe Mantegna Lindsay Crouse
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Filmhaus Orion Pictures
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelin henki (House of Games) on David Mametin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva. Jännitystarinan pääosia näyttelevät Mametin vaimo Lindsay Crouse ja Joe Mantegna. Taitavasta huijauksesta kertova tarina oli näytelmäkirjailijana ja elokuvakäsikirjoittajana paremmin tunnetun David Mametin esikoisohjaus.
Juoni

Psykiatri-kirjailija Margaret Fordilla (Crouse) on potilaanaan peliriippuvainen mies. Yrittäessään selvittää tämän asioita hän törmää Mike-nimiseen mukavan tuntuiseen mieheen (Mantegna), joka on uhannut tappaa Fordin potilaan ellei 25 000 dollarin velkaa hoideta. Alkaa taitava huijaus, jonka tarkoituksena on viedä rahat tohtori Fordilta hänen heräävän pelihimonsa avulla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lindsay Crouse  | … |  Margaret Ford   |
|  Joe Mantegna  | … |  Mike   |
|  Mike Nussbaum  | … |  Joey   |
|  Lilia Skala  | … |  tohtori Littauer   |
|  J. T. Walsh  | … |  liikemies   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Helena Ylänen kuvaa Pelin henkeä trilleriksi, jossa katsoja jätetään tietoisesti epävarmaksi siitä, mikä on totta ja mitä todella tapahtuu. Hän kehuu Crousen ja Mantegnan roolitöitä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo Pelin hengen olevan kuin unta, välillä painajaista, välillä toiveunta. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Elokuva sai ensi-iltansa 4. syyskuuta 1987 Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se voitti neljä merkittävää palkintoa ja oli ehdolla myös Kultaisen leijonan saajaksi. Se sai myös muun muassa Golden Globe -ehdokkuuden käsikirjoituksestaan. The New York Timesin kriitikot valitsivat Pelin hengen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Käännös suomeksi
Les Cabannes (Ariège)

| Les Cabannes |
| --- | --- |
 Les Cabannes ja Massif du Quié
 Les Cabannes
 Koordinaatit: 42°47′11″N, 1°41′16″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Ariège
Arrondissementti:  Foix
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,9 km²
Väkiluku (2021):  330 
 – Väestötiheys:  379 as./km²
Kunnan numero:  09070
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Les Cabannes (oksitaaniksi: Las Cabanas) on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Ariègejoen varrella, noin 27 kilometriä Foix'n kaupungista etelään.
Saint-Martialin kirkko
Kunnan keskustassa oleva Saint-Martialin kirkko on nimetty Martial Limogesilaisen mukaan.
Les Cabannes on portti Plateau de Beillen tasangolle. Tasanko on 1 800 metrin korkeudessa, ja siellä on talvisin hyvät olosuhteet murtomaahiihtoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Cabannes (Ariège) Wikimedia Commonsissa
Nyons

| Nyons |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta
 vaakuna
 Nyons
 Koordinaatit: 44°21′37″N, 5°08′23″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Drôme
Arrondissementti:  Nyons
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,5 km²
Väkiluku (2021):  6 771 
 – Väestötiheys:  288 as./km²
Kunnan numero:  26220
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nyons on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Eyguesjoen varrella, noin 90 kilometriä Valencen kaupungista etelään. Nyons on Drômen aliprefektuuri.
Nyons on keskiaikainen kaupunki. 1300-luvun alkuun saakka se oli Montaubanin ja Mévouillonin paronien hallinnassa. 1300-luvun alussa paronit joutuivat Viennoisin dauphinin vallan alle. Vuonna 1337 Nyonsille myönnettiin peruskirja, joka myönsi kaupungille ja sen asukkaille laajat vapaudet. Dauphinén provinssin myynti Ranskan kruunulle vuonna 1349 ei muuttanut mitään näissä etuoikeuksissa, paitsi tuomioistuimen menettämisen.
1300-luku oli kaupungille vaurastumisen aikaa. Tuolloin, vuosina 1341–1409, rakennettiin 43 metriä pitkä romaaninen silta, josta on tullut kaupungin symboli. Se luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1925. Toinen kaupungin symboleista on noin vuonna 1280 Montaubanin paronittaren rakennuttama Tour Randonne. Vuonna 1863 torni vihittiin kappeliksi, ja sen huipulle pystytettiin 3,50 metriä korkea Neitsyt Maria -patsas. Kaupungin keskiaikaisista muureista on enää jäljellä Saint Jacquesin -portti, jonka kautta pääsee Place des Arcades -aukiolle.
Nyons'n romaaninen silta
Tour Randonne
Saint Jacquesin -portti
Tunnettuja kuntalaisia

Joseph Roumanille (1818-1891), runoilija
Georges Colomb (1856-1945), professori
René Barjavel (1911-1985), kirjailija ja toimittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nyons Wikimedia Commonsissa
Eggedalin kirkko

| Eggedalin kirkko Eggedal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Sigdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1878
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eggedalin kirkko (norj. Eggedal kirke) on Sigdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eggedalin kirkko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Aucazein

| Aucazein |
| --- | --- |
 Saint-Sabinin kirkko
 Aucazein
 Koordinaatit: 42°56′12″N, 0°58′32″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Ariège
Arrondissementti:  Saint-Girons
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,0 km²
Väkiluku (2021):  58 
 – Väestötiheys:  9 as./km²
Kunnan numero:  09025
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aucazein (oksitaaniksi: Aucasenh) on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Bouiganejoen varrella, noin 19 kilometriä Saint-Girons'n kaupungista lounaaseen.
Bouiganejoki
Aucazein kuuluu Parc naturel régional des Pyrénées ariégeoises -luonnonpuistoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aucazein Wikimedia Commonsissa
Orup (täsmennyssivu)

Orup voi viitata seuraaviin ruotsalaisiin henkilöihin:
Orup (s. 1958), oik. Thomas Eriksson, muusikko
Bengt Orup (1916–1996), kuvataiteilija
Lars Orup (1918–2007), toimittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Orup”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Miika Keski-Petäjä

Miika Keski-Petäjä (s. 14. toukokuuta 1994) on suomalainen pesäpalloilija. Keski-Petäjä on Kannuksen Uran kasvatti ja edustaa tällä hetkellä Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksena Sotkamon Jymyn kanssa on voimassa kauden 2026 loppuun saakka. Keski-Petäjä on pelipaikaltaan lukkari.
Urallaan Keski-Petäjä on pelannut 78 Superpesiksen runkosarjaottelua Seinäjoen JymyJussien, Alajärven Ankkureiden ja Vimpelin Vedon paidoissa. Ykköspesiksen runkosarjaa hän on pelannut 189 ottelun verran  Oulun Lipossa, Ylivieskan Kuulassa ja Lievestuoreen Kisassa.
Superpesiksen runkosarjassa Keski-Petäjä on lyönyt 1+8=9 juoksua, tuonut 17 juoksua ja kerännyt 134 kärkilyöntiä. Pudotuspeliotteluita (ylemmät ja alemmat) on kertynyt yhteensä 16 kappaletta. Näissä otteluissa hän on lyönyt 1+4=5 juoksua, tuonut 9 juoksua ja kerännyt 41 kärkilyöntiä.
Ykköspesiksen puolella runkosarjassa Keski-Petäjä on lyönyt 21+48=69 juoksua, tuonut 170 juoksua ja kerännyt 712 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä hän on pelannut yhteensä 20 ottelua, joissa hän on lyönyt 0+6=6 juoksua, tuonut 17 juoksua ja kerännyt 79 kärkilyöntiä.
Tilastot päivitetty 17.11.2024.
Miika Keski-Petäjän pikkuveli Markus Keski-Petäjä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä.
Solumsmoenin kappeli

| Solumsmoenin kappeli Solumsmoen kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Sigdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1893
Suunnittelija:  H. Horn
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  90
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Solumsmoenin kappeli (norj. Solumsmoen kapell) on Sigdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solumsmoenin kappeli Wikimedia Commonsissa
Pentti Multanen

Eero Pentti Multanen (27. marraskuuta 1920 Nurmes – 14. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti.
Multanen valmistui Kadettikoulusta jatkosodan aikana 1943 ja kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun 1953. Hän työskenteli mm. Pohjanmaan jääkäripataljoonassa sekä 1.  divisioonan esikunnassa ja opetti taktiikkaa Sotakorkeakoulussa 1961-1966. Multanen toimi Uudenmaan Jääkäripataljoonan komentajana vuodesta 1966,  Taistelukoulun johtajana 1967–1971, jalkaväen tarkastajana 1971–1973, Sotakorkeakoulun johtajana 1973–1975 ja Pääesikunnan koulutuspäällikkönä 1975–1980, josta tehtävästä jäi kenraalikuntaan kuuluvana reserviin.
Sitkan taistelu

Sitkan taistelu oli viimeinen merkittävä taistelu venäläisten ja Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaiden välillä Alaskassa. Taistelu käytiin 1.–4. lokakuuta 1804 Sitkan eli Novoarkangelskin siirtokunnassa Baranofinsaarella, jonka alkuperäiskansa tlingitit olivat vallanneet venäläisiltä kaksi vuotta aiemmin. Venäläiset löivät tlingitit ja valloittivat siirtokuntansa takaisin.
Venäläis-amerikkalainen kauppakomppania perusti Novoarkangelskin siirtokunnan vuonna 1799. Vuonna 1802 alueen alkuperäisasukkaat hyökkäsivät siirtokuntaan ja valloittivat sen. Kauppakomppanian johtaja Aleksandr Baranov kokosi pienen sotajoukon, johon liittyi myös aleuteista värvättyjä palkkasotilaita ja palasi alueelle syksyllä 1804. Syyskuun lopulla hän kohtasi Port Krestofissa venäläisen sluuppi Nevan, jonka komentaja Juri Lysjanskyi liittyi hänen tuekseen.
Venäläiset nousivat maihin 1. lokakuuta ja hyökkäsivät heti tligitien rakentamaa linnoitetta vastaan. Tlingitit torjuivat hyökkäyksen ja Baranov haavoittui. Sotalaiva Nevan tykkituli esti tlingitien vastahyökkäyksen venäläisten vetäytyessä. Tlingitien ruuti alkoi kuitenkin loppua ja he aloittivat seuraavana neuvottelut venäläisten kanssa. Samalla venäläisten ampuivat tykkitulta tlingitien asemiin. Neuvottelut eivät tuottaneet tulosta ja venäläiset valmistautuivat hyökkäämään uudestaan 4. lokakuuta. Hyökätessään he huomasivat linnoitteen olevan hylätty. Tlingitit olivat poistuneet yöllä ja vetäytyneet toiselle saarelle.
Luettelo vuonna 1927 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1927 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

3. tammikuuta – Johan Teodor Durchman, suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1852)
7. tammikuuta – Anton Popov, bulgarialainen näyttelijä (s. 1853)
15. tai 16. tammikuuta – Gustav Aagaard, norjalainen kirjailija ja pappi (s. 1852)
17. tammikuuta – Marcus Samuel, brittiläinen liikemies, pankkiiri ja Shell-yhtiön perustaja (s. 1853)
Helmikuu

4. helmikuuta – Axel Ahlberg, suomalainen teatterinäyttelijä (s. 1855)
6. helmikuuta – Leander Engström, ruotsalainen taidemaalari (s. 1886)
10. helmikuuta – Gustav Wentzel, norjalainen taidemaalari (s. 1859)
11. helmikuuta – Émile Albrecht, sveitsiläinen kilpasoutaja ja olympiavoittaja (s. 1897)
20. helmikuuta – Erik Jansson, suomalainen merimies, kauppias, toimittaja ja baptistisaarnaaja (s. 1848)
24. helmikuuta – Frank MacKey, yhdysvaltalainen poolonpelaaja ja olympiavoittaja (s. 1852)
Maaliskuu

3. maaliskuuta – Mihail Artsybašev, venäläinen kirjailija (s. 1878)
22. maaliskuuta − Charles Sprague Sargent, yhdysvaltalainen kasvitieteilijä (s. 1841)
23. maaliskuuta – Paul César Helleu, ranskalainen taidemaalari (s. 1859)
Huhtikuu

9. huhtikuuta – Georg Ossian Sars, norjalainen meribiologi (s. 1837)
16. huhtikuuta – Konstantin Türnpu, virolainen muusikko ja kuoronjohtaja (s. 1865)
Toukokuu

8. toukokuuta – Georg Grönroos, suomalainen näyttelijä (s. 1885)
25. toukokuuta – Ana Echazarreta, Chilen presidentti Juan Luis Sanfuentesin puoliso 1885–1927 (s. 1864 tai 1865)
25. toukokuuta – Gustaf Edvard Lybeck, suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1851)