stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Furuhjelm

Johan Furuhjelm (2. heinäkuuta 1762 Urjala – 21. helmikuuta 1840 Urjala) oli suomalainen kapteeni, tilanomistaja ja lasitehtailija.
Furuhjelmin vanhemmat olivat tilanomistaja, rykmentinkirjuri, asessori Enok Nauclér (aateloituna vuodesta 1762 Furuhjelm, k. 1782) ja Ulrika Carlstedt. Hän pääsi mahdollisesti ylioppilaaksi Turussa 1777.
Furuhjelm oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1777 ja hänestä tuli kersantti 1780, vänrikki Uudenmaan jalkaväkirykmentissä 1781 sekä luutnantti 1786. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan ja sen aikana Anjalan liittoon, mistä hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin. Viimeksi Furuhjelm palveli kapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1788–1800 ja Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1800 eroten armeijasta samana vuonna. Hän osti vuonna 1797 Jacob Wilhelm de Pontilta Urjalassa sijaitsevan Nuutajärven kartanon ja sen mukana osuuden Nuutajärven lasitehtaasta. Furuhjelm lunasti itselleen myös veljiensä osuudet lasitehtaasta vuonna 1809. Hän oli Nuutajärven kartanon isäntänä kuolemaansa asti ja rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen vuonna 1822.
Johan Furuhjelm oli naimisissa 1793–1814 Ulrika Charlotta Leopoldin (k. 1814) kanssa. Heidän lapsiaan olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871), sotatuomari, kollegiasessori Karl Emil Furuhjelm (1796–1872) ja alikapteeni Johan Fredrik Furuhjelm (1797–1820). Johan Furuhjelmin veli oli eversti Enok Furuhjelm.  Toinen veli oli Nuutajärven lasitehtaan perustajaosakas Harald Furuhjelm.
Johan Gabriel Carlén

| Johan Gabriel Carlén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1814
Kuollut: 1875 (60–61 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johan Gabriel Carlén (1814−1875) oli ruotsalainen juristi ja kirjailija. Hän julkaisi 1846 Romanser ur Svenska folklifvet ja 1870 Samlade dikter. Runoilijana Carlén ei ole erityisen merkittävä. Varsinaisen tunteikkaan lyriikan alalla hän kuitenkin on luonut runoja, jotka osoittavat runoudelle avointa sydäntä. Vuosina 1856−1861 Carlén julkaisi C. M. Bellmanin kootut teokset ja 1856 Anna Maria Lenngrenin runot sekä 1869 Johan Anders Wadmanin teokset. Vuosina 1850−1852 hän toimitti painosta Svenska Familjeboken. Läsning för hvar dag under året, jossa hän tahtoi antaa "kokonaiskuvan isänmaasta, sen muistoista ja luonteista". Se sisältää joka vuoden päivää varten kirjoituksen, joka on jonkun Ruotsin tiedemiehen kirjoittama. Teos ollut Suomessa ilmestyneen Oman maan esikuvana. Carlén perusti 1845 kirjailijaklubin Gröna stugan.
Iloluontoisen juhlijan puoliso oli vuodesta 1841 kirjailija Emilie Flygare-Carlén, joka makseli hänen velkojaan.
Johan Friedrich Hackman

Johan Friedrich Hackman (1755–1807) oli suomalainen yritysjohtaja, joka muutti Bremenistä Viipuriin noin 1780 ja perusti 1790 kauppaliikkeen, josta 1816 tuli Hackman & Co. Hänen leskensä Marie Hackman hoiti liikettä miehensä kuoleman jälkeen.
Johan Frosterus

Johan Frosterus -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Johan Frosterus (1720–1809), kirjailija ja Sotkamon kirkkoherra.
Johan Frosterus (1751–1838), Kalajoen kirkkoherra ja lääninrovasti
Johan Gustaf Frosterus (1826–1901), suomalainen yleisen historian professori
Johan Carl Emil af Frosterus (1830–1900), suomalainen senaattori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Johan Frosterus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johan Fridolf Pipping

Johan Fridolf Pipping (14. helmikuuta 1820 – 3. elokuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen juristi ja moninkertainen valtiopäivämies.
Pippingin vanhemmat olivat professori, senaattori Fredrik Wilhelm Pipping ja Engla Kristina Florin ja puoliso vuodesta 1883 Josefina Lindqvist (k. 1897). Pipping tuli ylioppilaaksi 1838 ja suoritti tuomarintutkinnon 1843. Varatuomarin arvon hän sai 1847 ja esittelijäsihteerin arvonimen 1862. Pipping oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1843 ja senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti vuodesta 1847, vakinainen kopisti vuodesta 1851, kanslisti vuodesta 1855, yleisen kanslian protokollasihteeri vuodesta 1860, oikeusosaston protokollasihteeri vuodesta 1861 ja ajoittain yleisen kanslian vt. esittelijäsihteeri. Hän toimi samalla Suomen Pankin asiamiehenä 1854–1860. Pipping oli senaatin yleinen esittelijäsihteeri 1867–1881. Hän oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1891.
Insinööri ja valtiopäivämies Knut Theodor Pipping oli Johan Fridolf Pippingin veli.
Johan J. Jakobsen

| Johan J>  Jakobsen |
| --- | --- |
 Jakobsen vuonna 2015.
Norjan kuntaministeri
 Sysen hallitus 16. lokakuuta 1989 – 3. marraskuuta 1990  
Edeltäjä:  Kjell Borgen
Seuraaja:  Kjell Borgen
Norjan liikenne- ja viestintäministeri
 Willochin hallitus 8. kesäkuuta 1983 – 9. toukokuuta 1986  
Edeltäjä:  Inger Koppernæs
Seuraaja:  Kjell Borgen
Keskustapuolueen puheenjohtaja
 1979–1991  
Edeltäjä:  Gunnar Stålsett
Seuraaja:  Anne Enger Lahnstein
Suurkäräjäedustaja
 Pohjois-Trøndelagin vaalipiiri 1973–2001  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Johan Jakob Jakobsen
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1937 Namsos, Norja
Kuollut: 30. kesäkuuta 2018 (81 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Johan Jakob Jakobsen (lempinimeltään JJJ; 15. huhtikuuta 1937 Namsos – 30. kesäkuuta 2018) oli norjalainen maanviljelijä, keskustapuolueen poliitikko ja puolueensa puheenjohtaja 1979–1991. Hän istui suurkäräjillä 1973–2001 ja toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä 1983–1986 sekä kuntaministerinä 1989–1990. Keskustapuolueen puheenjohtajana Jakobsen asemoi puolueensa selvästi porvarilliseen leiriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan J. Jakobsen Wikimedia Commonsissa
Johan J. Jakobsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Gunnar Stålsett | Norjan keskustapuolueen puheenjohtaja 1979–1991 | Seuraaja: Anne Enger Lahnstein |
Taran kukkula

Kohtalon kivi, kivipylväs Taran kukkulalla.
Tara (iiriksi Teamhair na Ri) on 154 metriä korkea kukkula Irlannin County Meathissa. Taran kukkulalla on ollut tärkeä osa Irlannin historiassa ja mytologiassa. Kukkulan vanhin muinaisjäänne on noin vuodelta 2100 eaa. peräisin oleva käytävähauta Dumha na nGiall. Kukkulan ovaalinmuotoiselta kummulta nimeltään Ráth na Riógh (Kuninkaiden linnoitus) on löydetty useita pronssikautisia hautoja. Sen keskellä on kaksi yhteenliitettyä maarakennusta, Forradh (Kuninkaanistuin) ja Teach Cormaic (Cormacin talo). Jälkimmäisessä on kivipylväs, jonka uskotaan olevan Taran kuninkaiden vihkikivi.
Kukkulalla on lisäksi suuren kehämäisen linnoituksen jäänteet, kaksi pyöreää aitausta sekä laaja suorakulmainen alue, jonka sivut ovat 230 metriä pitkät. Sen oletetaan olevan juhlasalin paikka. Kukkulalla on myös rituaalipaikka, jota on laajennettu neljään otteeseen 100–400-luvuilla. Kaikki vallit ja rauniot ovat peräisin ajanlaskumme viideltä ensimmäiseltä vuosisadalta, jolloin Tara oli Ui Néill -suvun kuninkaiden hallintokeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taran kukkula Wikimedia Commonsissa
Joaquín Alonso

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Joaquín Alonso González
Syntymäaika: 9. kesäkuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Oviedo, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Junioriseurat
: Astur
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1975–1976 | Sporting Gijón B |  |  |
| 1976–1992 | Sporting Gijón | 514 | (66) |
Maajoukkue
| 1979–1988 | Espanja | 18 | (1) |

Joaquín Alonso González (s. 9. kesäkuuta 1956 Oviedo, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura

Hän edusti koko 15-vuotisen ammattilaisuransa Sporting Gijónia ja pelasi siellä yhteensä 479 pääsarjaottelua, tehden niissä 65 maalia. Hän päätti pelaajauransa 36-vuotiaana.
Ura > Maajoukkue

Joaquín oli mukana vuoden 1982 jalkapallon MM-kisoissa, jotka pelattiin Espanjassa. Hän pelasi yhteensä 18 maaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

Joaquínin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Arconada |
2 Camacho |
3 Gordillo |
4 Alonso |
5 Tendillo |
6 Alexanko |
7 Juanito |
8 Joaquín |
9 Satrústegui |
10 Zamora |
11 López Ufarte |
12 Urquiaga |
13 Jiménez |
14 Maceda |
15 Saura |
16 Sánchez |
17 Gallego |
18 Uralde |
19 Santillana |
20 Quini |
21 Urruti |
22 Miguel Ángel |
Valmentaja Santamaría
Hiilivero

Hiilivero on vero, jota maksetaan hiilidioksidipäästöistä.
Australia

Australiassa Julia Gillardin hallituksen ajama hiilivero hyväksyttiin Australian parlamentissa 8. marraskuuta 2011. Uuden lain myötä noin 500 eniten hiilidioksidipäästöjä tuottavaa australialaista yritystä alkoi maksaa veroa hiilidioksidipäästöistä heinäkuusta 2012 alkaen. Veron suuruus on 23 Australian dollaria tonnilta, ja hallitus suunnittelee tukitoimia, kuten verohelpotuksia ja sosiaaliturvan parannuksia, kompensoidakseen kuluttajille osan hiiliveron aiheuttamasta kustannusten noususta. Oppositio arvosteli Gillardia vaalilupauksen pettämisestä, sillä ennen vuoden 2010 vaaleja Gillard oli luvannut, ettei hänen hallituksensa tule esittämään hiilidioksidiveroa.
17. heinäkuuta 2014 Tony Abbottin hallitus kumosi hiiliveron.
Kanada

Kanada on ottamassa käyttöön kansallisen hiiliveron 1. tammikuuta 2019. Kanadalaiset lentoyhtiöt haluaisivat jäädä veron ulkopuolelle. Hiilivero on kuulunut pääministeri Justin Trudeaun kampanjalupauksiin. Hiilivero on aluksi 20 Kanadan dollaria tonnilta vuonna 2019 ja nousee 10 dollarilla joka vuosi, kunnes se on 50 dollaria vuonna 2022. Kanadalaiset yritykset valittivat hiiliverosta, sillä se heikentäisi kilpailukykyä suhteessa yhdysvaltalaisiin yrityksiin, ja se johti sen keventämiseen
Kanadan kansallisen hiiliveron avulla kerätyistä verovaroista 90 prosenttia annetaan kansalaisille veronpalautuksina. Loput 10 prosenttia jaetaan pienille ja keskisuurille yrityksille, kouluille, sairaaloille ja muille organisaatioille, jotka eivät pysty sisällyttämään hiiliveroa kuluttajahintaan. Hiiliveroa kotitalous maksaa keskimäärin $248 New Brunswickissä, $300 Ontariossa, $336 Manitobassa ja $598 Saskatchewanissa.
Lentoliikenteen hiilivero

Lentoliikenteen hiilivero on otettu käyttöön Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa vuonna 2008. Albertan provinssissa lentoliikenteen hiilivero otettiin käyttöön vuonna 2016.
Norwegian-lentoyhtiön pääjohtaja Bjørn Kjos kannatti lentoliikenteen hiiliveroa vuonna 2016. Kjosin mukaan tämä kannustaisi lentoyhtiöt uusimaan laivastojaan. Norwegianin laivasto on huomattavan nykyaikainen (alusten keski-ikä 3,7 vuotta) ja alusten polttoaineenkulutus on Atlantin ylittävillä lennoilla vertailun matalin.
Päästömaksu, hiilipitoisuusvero, hiilijalanjälkivero vai päästökauppa?

Hiilivero voidaan periä päästöjä tuotettaessa, esimerkiksi mittaamalla tai estimoimalla päästöt. Fossiilisista polttoaineista aiheutuvia päästöjä voidaan kuitenkin usein helpommin verottaa jo polttoainetta tuotettaessa/maahantuotaessa, polttoaineen hiilipitoisuuden perusteella.
Hiilivero eli hiilipäästömaksu on eräs mahdollinen haittavero ilmastohaitoille. Eräs vaihtoehtoinen haittavero on hyödykkeen hiilijalanjäljen vero. Se on epätarkempi ja mielivaltaisempi mutta sitä on ehdotettu sovellettavaksi tuontituotteille maista, joissa hiiliveroa ei ole. Haittaverojen vaihtoehtoja ovat päästökauppa tai tuotannolle ja kulutukselle asetetut normit ja rajoitukset.
Fossiilisten polttoaineiden kohdalla hiilipitoisuusvero olisi hyvä approksimaatio päästöverosta.
Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Juha-Matti Katajajuuren mukaan yksittäisille ruoka-aineille ei voi laskea selkeää hiilijalanjälkeä. Tämä tekee ongelmalliseksi ruoan päästöperusteisen verotuksen.
Päästömaksu, hiilipitoisuusvero, hiilijalanjälkivero vai päästökauppa? > Haittaverot

Vatt:n ja Etlan valtioneuvostolle vuonna 2019 tekemän selvityksen mukaan tasasuuruinen vero kaikille kasvihuonekaasupäästöille olisi edullisin keino vähentää päästöjä. Verotusta pitäisi käyttää ainakin niihin päästöihin, joita EU:n päästökauppa ei koske. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi kotimaan liikenne, maatalous sekä rakennusten erillislämmitys. Kun vero päästöille on yhdenmukainen, se kannustaa vähentämään niitä päästöjä, joiden vähentäminen on edullisinta. Kasvihuonepäästöjen verotusta kiristettäisiin. Koska päästöjen tulee pienentyä nopeasti, verotuotto ei riitä ratkaisemaan väestön ikääntymisestä johtuvaa kestävyysvajetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiilivero Wikimedia Commonsissa
Teodoro Enrique Pino Miranda

Teodoro Enrique Pino Miranda
Teodoro Enrique Pino Miranda (1. joulukuuta 1946 Cucurpe – 2. heinäkuuta 2020) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hermosillon arkkihiippakuntaan 2. huhtikuuta 1972 ja nimitettiin Huajuapan de Leónin hiippakunnan johtoon 2. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi José Ulises Macías Salcedo, jota avustivat Carlos Quintero Arce ja Felipe Padilla Cardona.
Teodoro Úbeda Gramage

Teodoro Úbeda Gramage (30. lokakuuta 1931 Ontinyent – 18. toukokuuta 2003) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Ibizan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thunusudan titulaaripiispaksi 1. syyskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat José María García Lahiguera ja Francisco Planas Muntaner.
Úbeda Gramage sai 13. huhtikuuta 1973 nimityksen Mallorcan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa.
Johan Friso

Johan Friso
Johan Friso Bernhard Christiaan David (25. syyskuuta 1968 Utrecht, Alankomaat – 12. elokuuta 2013 Haag, Alankomaat) oli Alankomaiden prinssi ja kuningatar Beatrixin ja tämän aviomiehen Claus von Amsbergin toiseksi vanhin poika.
Johan Friso oli vuonna 2003 Alankomaiden kuningashuoneen vallanperimysjärjestyksessä toisena, mutta päätti luopua oikeudestaan kruunuun voidakseen avioitua ihmisoikeusaktivisti Mabel Wisse Smitin kanssa. Alankomaiden perustuslain mukaan kruununperillisen avioliitto ei olisi ollut mahdollinen ilman maan parlamentin hyväksyntää; parlamentti vastusti liittoa morsiamen myönnettyä 15 vuoden takaisen suhteensa rikollisliigan johtajaan Klaas Bruinsmaniin. Pariskunta sai kaksi tytärtä (s. 2005 ja s. 2006).
Johan Friso vammautui vakavasti helmikuussa 2012 jäätyään Itävallassa lumivyöryn alle. Hän oli lumen alla 15 minuuttia ja sai aivovaurion vakavan hapenpuutteen takia. Friso vaipui onnettomuuden jälkeen koomaan eikä enää herännyt siitä. Hän kuoli 12. elokuuta 2013 Haagissa Huis ten Boschin kuninkaallisessa palatsissa, johon hänet oli siirretty noin kuukautta aiemmin lontoolaisesta sairaalasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Friso Wikimedia Commonsissa
Teva Pharmaceutical Industries

| Teva Pharmaceutical Industries Ltd |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: TEVA TASE: TEVA
ISIN:  IL0006290147
Perustettu:  1901
Perustaja:  Günther Friedländer Chaim Salomon Moshe Levin Yitschak Elstein 
Toimitusjohtaja:  Kåre Schultz
Kotipaikka:  Petah Tikva, Israel
Toimiala:  Lääketeollisuus
Liikevaihto:   16,9 Mrd. $ (2019)
Liikevoitto:   2,7 Mrd. $ (2019)
Henkilöstö:  42 500 (2018)
Tytäryhtiöt:  Ratiopharm Actavis plc
Kotisivu:  tevapharm.com tevapharm.fi tevafinland.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Teva Pharmaceutical Industries Ltd (hepr. ‏טבע תעשיות פרמצבטיות בע"מ‎, Teva ta’ašijot farmatzevtijot BAM) on israelilainen  lääkevalmistaja, jonka pääkonttori on Petah Tikvassa Israelissa. Yhtiö valmistaa pääasiassa rinnakkaislääkkeitä, mutta se on kehittänyt myös alkuperäislääkkeitä, joista tunnetuimmat ovat MS-taudin hoidossa käytettävä glatirameeriasetaatti (Copaxone), Parkinsonin taudin hoidossa käytettävä  rasagiliini (Azilect) sekä migreenin estohoitoon tarkoitettu fremanetsumabi (Ajovy). Teva on maailman suurin geneeristen lääkkeiden valmistaja. Yhtiö myy Suomessa rinkkaislääkkeitä nimillä Ratiopharm, Teva ja Actavis.
Vuonna 2014 yrityksen liikevaihto oli 20,3 miljardia USD ja työntekijöitä 43 000. Valtaosa yrityksen tuotannosta viedään Yhdysvaltoihin. Yhtiöllä on Suomessa tytäryhtiö Teva Finland Oy, jonka aputoiminimiä ovat Ratiopharm ja Actavis. Teva Finland Oy:n toimitusjohtaja on Tommie Jern.
Rinnakkaislääketoiminta > Ratiopharm

Elokuussa 2010 yhtiö osti saksalaisen rinnakkaislääkkeiden valmistajan Ratiopharmin. Ratiopharm oli oston aikoihin yksi Euroopan isoimmista rinnakkaislääkevalmistajista.
Rinnakkaislääketoiminta > Actavis

Heinäkuussa 2015 Allergan suostui myymään rinnakkaislääkkeiden valmistamiseen ja myyntiin erikoistuneen tytäryhtiönsä, Actavis Generics:n Tevalle 40,5 miljardilla dollarilla. Samalla Teva luopui aiemmista pyrkimyksistään ostaa Mylan. Täyttääkseen kaupaan liittyvät juridiset vaatimukset Teva myi runsaasti omistamiaan lääkepatentteja useille eri ostajille. Vuonna 2016 Actavis-kauppa saatiin päätökseen.
Kun 39 miljardia dollaria maksaneen Actavis Genericsin osto oli suoritettu, Teva ilmoitti pienemmästä sopimuksesta Allerganin kanssa sopien ostavansa Allerganin lääkkeiden levitysyhtiö Andan 500 miljoonalla dollarilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teva Pharmaceutical Industries Wikimedia Commonsissa
Johan Gabriel Bergman

Johan Gabriel Bergman (28. elokuuta 1732 Pori – 4. marraskuuta 1793) oli suomalainen lääkäri. Hän julkaisi 1766 väitöskirjan De effectu et cura vitiorum diaeticorum generali. Hän toimi Turun piirilääkärinä, ja hänet määrättiin 1767 Turun lääninlasaretin lääkäriksi. Hän julkaisi Åbo Tidningarissa terveydenhoitoa käsitteleviä artikkeleita ja suomeksi kirjasen ”rupulin” vastustamisesta.
Aiheesta muualla

Arno Forsius, Bergman, Johan Gabriel (1732–1793), piiri- ja lasaretinlääkäri  (Arkistoitu – Internet Archive)
Taybeh

| Taybeh |
| --- | --- |
 Näkymä kohti kylää.
 Taybeh
 Koordinaatit: 31°57′16″N, 35°18′01″E 
Valtio:  Palestiina
Kuvernoraatti:  Ramallah ja al-Bireh
Väkiluku (2016)  (arvio):  1 858
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taybeh on pääasiassa kristitty kylä Palestiinan Länsirannalla lähellä Ramallahin kaupunkia. Sen asukasluku oli vuoden 2016 arvion mukaan 1 858.
Maantiede

Taybeh sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin ja al-Birehin kuvernoraatissa noin 12,5 kilometriä Ramallahin kaupungista itään. Jerusalem sijaitsee noin 32 kilometriä Taybehista etelään. Taybehin naapuripaikkakuntia ovat Al 'Auja idässä, Deir Jarir pohjoisessa, 'Ein Yabrud ja Silwad lännessä, sekä Rammun etelässä. Paikan korkeus merenpinnasta on 815 metriä.
Vuoden keskimääräinen lämpötila Taybehissa on 17°C. Vuotuinen sadanta on 433,3 mm.
Historia

Nykyinen Taybeh on yhdistetty vanhaan kanaanilaiseen kaupunkiin niemltä Afra eli suomeksi gaselli. Vanhassa testamentissa Joosuan kirjassa esiintyy kaupunki nimeltä Ofra. Uuden testamentin Johanneksen evankeliumissa paikka esiintyy nimellä Efraim. Paikka liitettiin Uudessa testamentissa tarinaan, jossa Jeesus herätti Lasaruksen kuolleista ja oleskeli opetuslapsineen hieman tämän jälkeen Efraimissa ennen viimeistä matkaansa Jerusalemiin. Kristinuskolla oli sittemmin huomaatava vaikutus kylän historiassa. Bysantin valtakunnan kaudella 300-luvulla keisarin vaimo Pyhä Helena alkoi rakennuttaa paikalle kirkkoa, jonka rauniot ovat säilyneet näihin päiviin saakka.Ristiretkeläiset rakensivat linnan kylän korkeimmalle kohdalle. Nykyisen nimensä eli suomeksi hyvä kylän sanotaan saaneen Saladinilta 1100-luvulla kylän asukkaiden luonteenpiirteiden mukaan.
Talous

Vuonna 2011 Taybehin työssäkäyvästä väestöstä 57 % oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 20 % maataloudessa, 10 % kaupanalalla, 5 % teollisuudessa, 5 % palveluissa ja 3 % Israelin työmarkkinoilla. Työttömyysaste oli 30 %. Kylä tunnetaan esimerkiksi oluentuotannosta. Taybehin olutpanimo perustettiin vuonna 1994.
Väestö

Taybehin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2016 1 858. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 1 433. Taybehia on kuvailtu joskus Palestiinan viimeiseksi kokonaan kristityksi paikkakunnaksi. Kylän kristityt ovat ortodokseja, roomalaiskatolisia ja kreikkalaiskatolilaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taybeh Wikimedia Commonsissa
Paikallista maisemaa.
Raunioitut vanha, mutta edelleen käytössä oleva Pyhän Yrjön kirkko.
Paikallinen panimo.
Joonas Hallikainen

| Joonas Hallikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. syyskuuta 1985 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Jokerit
Sarja:  SML
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2009
Joonas Hallikainen (s. 5.lokakuuta 1985 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hallikainen pelasi urallaan Jokereissa sekä muutaman lainaottelun Mestiksen Kiekko-Vantaassa ja KooKoossa. Kaudella 2006–2007 hän sai SM-hopeaa.
Hallikainen nousi Jokereiden kakkosvahdiksi, kun maalivahti Pasi Häkkinen lähti Tanskaan kauden 2004–2005 jälkeen. Kun Tim Thomas yllättäen jätti joukkueen vain pari päivää ennen kauden alkua, päätyi Hallikainen vartioimaan Jokereiden maalia avausottelussa HIFK:ta vastaan. Hallikainen pelasi loistavan pelin, ja Jokerit voittivat rangaistuslaukauskilpailussa. Kun maalivahti Karl Goehring palkattiin korvaamaan Thomasin lähtöä, tuli Hallikaisesta taas varamaalivahti. Kun myöhemmin Mikko Rämö tuli joukkueen varamaalivahdiksi, passitettiin Hallikainen takaisin juniorijoukkueeseen.
Hallikainen pelasi hyvin kaudella 2006-2007. Hänet muistetaan etenkin 30. tammikuuta 2007 pelatusta ottelusta Kärppiä vastaan. Hallikainen oli torjuntavastuussa, kun Jokereiden ykkösmaalivahti Juuso Riksman sekä kakkosmaalivahti Ari Ahonen olivat sivussa. Hallikainen torjui varman vierasvoiton, kun Jokerit voitti ottelun 1-4.
Kaudella 2007-2008 Hallikainen ei pelannut otteluakaan Jokereiden riveissä kesällä 2007 tehdyn lonkkaleikkauksen johdosta. Hallikainen kuntoutui play-offien alla ja toimi niissä varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Hallikainen pelasi Riksmanin kakkosvahtina seitsemän ottelua. Hallikainen lopetti uransa keväällä 2009. Kaudella 2010–2011 hän aloitti Jokereiden A-nuorten maalivahtivalmentajana. Kaudella 2013–2014 Hallikainen siirtyi Jokereiden A-nuorista suoraan legendaarisen Moskovan Zskan A-nuorten Red Armyn mukaan ja voitti siellä MHL-liigan hopeaa.
Vuoden 2014 aikana Hallikainen aloitti HIFK A-junioreiden maalivahtivalmentajana ja valmentaa edelleen yhdessä Ville Peltosen ja Jussi Silanderin valmennustiimissä.
Taye Taiwo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Taye Ismaila Taiwo
Syntymäaika: 16. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Lagos, Nigeria
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
2003–2004: Gabros International
2004: Lobi Stars
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2011 | Marseille | 192 | (17) |
| 2011–2013 | Milan | 6 | (0) |
| 2012 | → Queens Park Rangers | 15 | (1) |
| 2012–2013 | → Dynamo Kiova | 20 | (0) |
| 2013–2015 | Bursaspor | 27 | (2) |
| 2015–2016 | HJK | 32 | (6) |
| 2017 | Lausanne | 13 | (0) |
| 2017–2018 | AFC Eskilstuna | 9 | (0) |
| 2018–2019 | RoPS | 59 | (2) |
| 2020 | Doxa | 0 | (0) |
| 2020–2021 | Palm Beach Stars |  ? | (?) |
| 2021 | Sant'Angelo |  ? | (?) |
| 2022 | SalPa | 6 | (0) |
Maajoukkue
| 2004–2012 | Nigeria | 54 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. lokakuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. maaliskuuta 2018.
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Egypti 2006 |  |  |
|  Pronssia | Angola 2010 |  |  |
Taye Ismaila Taiwo (s. 16. huhtikuuta 1985 Lagos, Nigeria) on nigerialainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.