stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Natsisymboliikka
Uusnatsien symboliikka

Useat natsisymbolit on otettu käyttöön myös uusnatsiryhmissä. Symbolien tarkoituksena on muistuttaa natsisymboleita olematta kuitenkaan täysin samanlaisia. Uusnatseilla on myös monia omia numerosymboleita, kuten:
18, joka tulee aakkosten 1. ja 8. kirjaimista eli A:sta ja H:sta. Ne tarkoittavat Adolf Hitleriä.
88, samalla logiikalla kirjamista HH, sanoista Heil Hitler.
14, joka tulee yhdysvaltalaisen David Lanen 14-sanaisesta lauseesta ”We must secure the existence of our people and a future for white children” eli vapaasti käännettynä 'Meidän on turvattava kansamme olemassaolo ja valkoisten lapsien tulevaisuus'.
Tabu

Useista natsisymboleista on tullut tabuja varsinkin Euroopassa. Vuonna 2005 eräät saksalaiset puolueet halusivat ajaa hakaristin esityskieltoa koko Euroopan unionin alueelle. Eräät saksalaiset poliitikot haluavat, että holokaustin kiistämisestä ja natsisymbolien esittämisestä tulisi lainvastaista Euroopan unionissa.
Natsisymboleita

Parteiadler, natsipuolueen symboli
SS Totenkopf
Wolfsangel
Odal-riimu
Algiz-riimu
Aurinkoristi
Variaatio kelttiläisestä rististä, samantapainen kuin aurinkoristi
Werwolfin tunnus, heraldinen nimitys sudenkoukku
Aiheesta muualla

Hate on Display: A Visual Database of Extremist Symbols, Logos and Tattoos (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nazi_symbolism
SS-salamat.
Käännös suomeksi
Niemenpään välisuojastuspaikka

Niemenpään välisuojastuspaikka (lyh. Nmp) on rataosalla Tornio–Kolari lähellä Tornion Korpikylää sijaitseva välisuojastuspaikka. Se sijaitsee noin 39 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta ja 21 kilometriä etelään Ylitornion rautatieasemalta. Niemenpää otettiin käyttöön 15. toukokuuta 1933. Henkilöliikenne Niemenpäässä lakkautettiin 28. toukokuuta 1957, ja liikennepaikka lakkautettiin 1. joulukuuta 1957. Liikennepaikka otettiin käyttöön uudelleen noin 600 metriä pohjoisempana 4. joulukuuta 2003, kun rataosan liikenteenohjaustoiminnot siirtyivät hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulun liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
Liikennepaikalla on ainoastaan välisuojastuspaikalla välttämättömät rautatien opastimet, molempien kulkusuuntien pää- ja esiopastimet. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: Kuvia Niemenpään välisuojastuspaikalta
Michael Sweet

| Michael Sweet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1963 (ikä 61)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, kitaristi, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1980–
Tyylilajit:  heavy metal   hard rock   pop   kristillinen metalli   kristillinen rock  
Soittimet:  laulu  kitara
Yhtyeet:  Stryper, Sweet & Lynch, Boston (2007-2011)
Levy-yhtiöt:  Hollywood Records (1984–1993)   Enigma Records   Big 3 Records   Fronties
Aiheesta muualla
www.michaelsweet.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Harrison Sweet (s. 4. heinäkuuta 1963) on laulaja, kitaristi ja tuottaja. Hän perusti Stryperin vuonna 1983 yhdessä isoveljensä Robert Sweetin kanssa. Sweet on levyttänyt Stryperin kanssa useita kultalevyjä sekä platinaa myyneen To Hell with the Devil -levyn. Hän on säveltänyt ja sanoittanut lähes kaikki Stryperin kappaleet.
Sweet on luonut myös soolouraa vuodesta 1992 alkaen. Hän on myös toiminut Bostonin keikkalaulajana ja -kitaristina sekä Sweet & Lynch -superyhtyeessä.
Biografia > Tausta

Michael Sweet tunnetaan korkeasta, melodisesta lauluäänestään. Hänen äänialansa on noin kolme ja puoli oktaavia. Sweet kykenee erittäin korkeisiin kirkaisuihin, joita hän esittää sekä levyillä että livenä. Niitä on muun muassa kappaleissa "Soldiers Under Command", "Makes Me Wanna Sing", "To Hell with the Devil", "In God We Trust" ja "The Way". Sweet aloitti muusikon uransa 5-vuotiaana soittamalla kitaraa ja alkoi laulaa 12-vuotiaana. Hän opetteli myös soittamaan rumpuja, pianoa ja bassokitaraa. Sweet tuli uskoon 1970-luvun puolessa välissä TV-evankelista Jimmy Swaggartin TV-lähetyksen myötävaikuttamana, olkoonkin, että Swaggart tuomitsi Stryperin kaltaisten toiminnan 1980-luvulla.
Biografia > Stryperin huippuvuodet (1983–1991)

1980-luvun alussa Sweet perusti veljensä Robertin kanssa Roxx Regime -nimisen yhtyeen. Bändi aloitti triona ja Sweet oli yhtyeen ainoa kitaristi lauluvastuun lisäksi. Myöhemmin Oz Fox tuli yhtyeen toiseksi kitaristiksi. Kristillisen herätyksen kokeneet bändin jäsenet halusi pyhittää yhtyeen Jumalan käyttöön, jolloin he vaihtoivat nimensä Stryperiksi (Salvation Through Redemption, Yielding Peace, Encouragement and Righteousness). Yhtye tuli tunnetuksi ensimmäisenä suuren suosion saaneena kristillisenä metallibändinä, joka toi vaihtoehdon maallisille ja satanistisille sanoituksille.
Michael Sweet toimi yhtyeen laulajana, kitaristina ja biisintekijänä yhtyeen suosion huippuvuosina 1980-luvulla. Tällöin myös muu yhtye osallistui biisintekoon ja Robert Sweet toimi yhtyeen keulahahmona. Yhtye julkaisi viisi albumia, mutta 90-luvulle tultaessa yhtyeen suosio alkoi laskea muiden aikalaisten hevibändien mukana.
Biografia > Soolouralle (1992–2000)

Michael Sweet jätti Stryperin vuonna 1992 ja siirtyi soolouralle. Hänen soolojulkaisunsa edustavat kevyempää, Bon Jovin ja Bryan Adamsin tyylistä rockia. Hänen äänitti demon vuonna 1992, joka julkaistiin myöhemmin otsikolla Unstryped, ja sisälsi muutamia hänen Stryperille sävelletyiksi tarkoittamiaan kappaleita. Vuonna 1994 Sweet julkaisi ensimmäisen täyspitkän albuminsa nimellä Michael Sweet. Levyltä julkaistiin kolme musiikkivideota kappaleista "Ain't No Safe Way", "All This And Heaven Too" ja "Someday". Levyä myytiin yli 300 000 kappaletta.
Seuraava albumi Real julkaistiin vuonna 1995 ja se toi Sweetille Dove Award -ehdokkuuden. Levy oli astetta akustisempaa kuin ensimmäinen soololevy.
Kolmannesta levystään Truthista Sweet julkaisi ensin demo-version vuonna 1998 ja uuden version osittain erilaisella kappalelistalla vuonna 2000. Tällä levyllä Sweet palasi jälleen rokimpaan tyyliin lähestyen Stryperin musiikillista raskaustasoa.
Biografia > Stryperin paluu (2000–2005)

2000-luvun vaiheessa pidettiin kaksi Stryper-messutapahtumaa ja 2001 yhtye saatiin esiintymään suosituille kristillisille Cornerstone-festareille. Vuonna 2003 Michael Sweet teki virallisesti paluun yhdessä Stryperin kanssa Amerikan kiertueen myötä ja vuonna 2005 Stryper julkaisi uuden levyn Reborn. Reborn oli alun perin tarkoitettu Sweetin soolotuotannoksi, mutta jo levytetty albumi äänitettiin uudestaan Stryperiä varten ja julkaistiin sen nimissä. Levy poikkesi kuitenkin tyylistä, josta Stryper oli tullut tunnetuksi ollen enemmän numetal-vaikutteista rockia kitarasoolojen ja harmoonisten laulujen loistaessa poissaolollaan.
Stryperin paluun jälkeen Michael Sweet on toiminut yhtyeen keulahahmona, biisintekijänä ja tuottajana lauluosuuksien ja kitaravastuun lisäksi.
Biografia > Soolouran jatko, Boston ja muut tuotannot (2006–)

Yhtyeen paluusta huolimatta Sweet on jatkanut myös soolouraansa ja julkaisi vuonna 2006 levyn Him, joka sisälsi uudelleen sävellettyjä ja sovitettuja virsiä. Tällä albumilla Sweetin tuotanto oli jälleen hieman kevyempää kuin aiempi rock-tuotanto. Vielä kevyemmällä, klassisella linjalla jatkoi Touched-albumi (2007), joka sisälsi Stryper-balladeiden uudelleensovitusten lisäksi tunnettuja rakkauslauluja. Levy on omistettu Michaelin vaimolle Kyle Sweetille, joka sairasti munasarjasyöpää.
Vuonna 2007 Bostonin laulajan Brad Delpin kuollessa Michael Sweetiä pyydettiin laulamaan ja soittamaan muisto-/hyväntekeväisyyskonserttiin. Konsertin piti olla Bostonin viimeinen, mutta Sweetiä pyydettiin jäämään ja hän toimi  esikuvabändinsä keikkakokoonpanossa aina vuoteen 2011 asti.
Stryper palasi takaisin lähemmäs alkuperäistä tyyliään Murder by Pride -albumillaan. Tällä levyllä Sweet toimi levyn tuottajana ja biisintekijänä, lukuun ottamatta "Peace of Mind" Bostonin cover-kappaletta, joka julkaistiin myös singlenä. Samana vuonna 2009 yhtye juhli myös 25-vuotisjuhliaan ja maailmankiertue ulottui Suomeen asti tammikuussa 2010.
2011 Stryper julkaisi albumin The Covering, jossa yhtye versioi esikuvayhtyeidensä kappaleita. Levyn tuottajana toimi jälleen Sweet.
Vuosi 2013 oli tuottelias Stryperille ja Sweetille. Yhtye julkaisi ensin Second Coming -albumin, joka sisältää uudelleenäänitettyjä kappaleita Stryperin suosituimmilta levyiltä. Syksyllä ilmestyi Sweetin tuottama uusi albumi No More Hell to Pay, jolla Stryper palasi musiikillisille juurilleen. Marraskuussa tallennettiin vielä konsertti legendaarisessa Sunset Stripin Whiskey A Go Go -keikkapaikassa CD/DVD julkaisua varten, joka julkaistiin 2014.
Vuonna 2014 Sweet palasi jälleen soolotuotannon pariin julkaissen jälleen rokimman I'm Not Your Suicide -levyn, joka lähentelee Stryperin tyyliä.
2015 hän perusti entisen Dokkenin kitaristin George Lynchin kanssa Sweet & Lynch -kokoonpanon ja julkaisi Only to Rise -albumin. Yhtyeessä on myös entisiä jäseniä White Lionista, Megadethistä, Whitesnakesta ja Foreignerista ollen näin eräänlainen superyhtye.
Stryper palasi Fallen-albumilla 2015. Sweet istui jälleen tuottajan paikalla.
2016 ilmestyi Sweetin selkeästi raskain sooloalbumi One Sided War.
Vuonna 2017 Sweet on työstänyt sekä Sweet & Lynchille että Stryperille uutta albumia. Hän on toiminut myös teini-ikäisen hevimuusikkotytön, Moriah Formican, tuottajana.
Biografia > Yksityiselämä

Michael Sweet oli naimisissa Kyle Sweetin kanssa ja hänellä on kaksi lasta. Kyle kuoli syöpään 5. maaliskuuta 2009. Tämän jälkeen hän avioitui Lisa Champagnen (nyk. Champagne-Sweet) kanssa.
Julkaisut Stryperin kanssa > Studioalbumit

The Yellow and Black Attack (1984)
Soldiers Under Command (1985)
To Hell with the Devil (1986)
In God We Trust (1988)
Against the Law (1990)
Reborn (2005)
Murder by Pride (2009)
No More Hell to Pay (2013)
Fallen (2015)
Julkaisut Stryperin kanssa > Kokoelmat ja livet

Can't Stop the Rock (1991)
7: the Best of Stryper (2003)
7 Weeks: Live in America, 2003 (2004)
The Roxx Regime Demos (2007)
Greatest Hits: Live in Puerto Rico (2007)
The Covering (2011)
Second Coming (2013)
Live at the Whisky (2014)
Icon (2014)
Soolojulkaisut

Unstryped (1992)
Michael Sweet (1994)
Real (1996)
Truth (demo) (1998)
Truth (2000)
Him (2006)
Touched (2007)
I'm Not Your Suicide (2014)
One Sided War (2016)
Sweet & Lynch julkaisut

Only to Rise (2015)
Aiheesta muualla

Michael Sweetin kotisivut
Stryper
| --- | --- |
Studioalbumit::  The Yellow and Black Attack • Soldiers Under Command • To Hell with the Devil • In God We Trust • Against the Law • Reborn • The Roxx Regime Demos • Murder by Pride • The Covering • Second Coming • No More Hell to Pay • Fallen • God Damn Evil • Even the Devil Believes • The Final Battle
Livealbumit::  7 Weeks: Live in America, 2003 • Extended Versions • Greatest hits: Live in Puerto Rico • Live at the Whisky
Kokoelmat::  Can’t Stop the Rock • 7: the Best of Stryper • The Roxx Regime Demos • Icon
Nan Elmoth

Nan Elmoth on kuvitteellinen paikka J. R. R. Tolkienin tarumaailmassa.
Nan Elmoth on valoisa metsä, joka sijaitsee Beleriandin maassa Keski-Maan länsiosassa, Celon-joen itäpuolella. Beleriand jäi meren alle valarin ja Melkorin välisessä suuressa taistelussa. Ëlwe eli Thingol joutui Melianin lumouksen valtaan ja eksyi Nan Elmothin metsässä. Myöhemmin metsä oli Eölin kotina.
Mustalammi (Tampere, Villilä)

| Mustalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°29′36″N, 23°35′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  oja Myllypuroon 
Järvinumero:  35.213.1.002 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,5 – 80 m 
Rantaviiva:  0,359 km 
Pinta-ala:  0,0086 km² 
 fiMustalammi 
Mustalammi  on Pirkanmaalla Tampereella Villilässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Mustalammi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Siihen ei laske ojia, mutta sen oma laskuoja yhtyy 300 metrin päässä Nokialla virtaavaan Myllypuroon. Lampi on muodostunut saman harjujakson taakse kuin Vihnusjärvi ja Likolammi.  Lammen rantaviivan pituus on 350 metriä. Lammen koillispuolella kohoaa Mustavuori, jonka lounaisrinteessä sijaitsee lammelle laskeva laskettelurinne. Pohjoispuolella sijaitsee Kalkunvuoren kalliopaljastumat ja jyrkänne. Lammelle johtavat tiet laskettelukeskuksen ja tehtaan pihoihin. Lammella ei ole asutusta. Pyhäjärvi sijaitsee lammesta 200 metriä etelään. Näiden välissä kulkevat yhdystie 13793 ja valtatie 12.
Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa lammen pohjoispäässä sijaitsi tehtaan rakennus. Viereisiä hiekkakuoppia oli jo alettu kaivaa. Laskettelurinne näkyy vuoden 1975 peruskartasta, jossa on myös valtatie 12.
NBA-kausi 1987–1988

NBA-kausi 1987–1988 oli NBA-liigan 42. kausi. Runkosarja alkoi 6. marraskuuta 1987 ja loppui 24. huhtikuuta 1988. Los Angeles Lakersista tuli ensimmäinen mestaruuden uusinut joukkue sitten vuoden 1969 kun se kaatoi Detroit Pistonsin 21. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.
Tapahtumia

Tähdistöottelu pelattiin Chicagossa ja idän joukkue voitti sen lukemin 138–133. Ottelun parhaana pelaajana palkittiin Chicago Bullsin Michael Jordan.
Michael Jordanista tulee NBA:n historian ensimmäinen pelaaja, joka voittaa pistetilaston ja parhaan puolustajan palkinnon samana kautena. Tämän lisäksi Jordan voitti myös arvokkaimman pelaajan MVP-palkinnon.
NBA päättää laajentumisesta Charlotteen, Miamiin, Minneapolisiin ja Orlandoon. Charlotte Hornets ja Miami Heat aloittavat pelit kaudella 1988–1989, Minnesota Timberwolves ja Orlando Magic kaudella 1989–1990.
Pudotuspelien ensimmäistä kierrosta lukuun ottamatta Los Angeles Lakers voitti kaikki ottelusarjansa vasta seitsemännessä ottelussa.
5. tammikuuta 1988 Hall of Fameen kuuluva Pete Maravich kuoli sydänkohtaukseen kesken pelin vain 40-vuotiaana.
Detroit Pistons pelasi viimeisen kautensa Pontiac Silverdomessa.
Milwaukee Bucks pelasi viimeisen kautensa MECCA-areenalla.
Sacramento Kings pelasi viimeisen kautensa ARCO Arena I:ssä.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Michael Jordan | Chicago Bulls | 35.0 |
| Levypalloja per ottelu | Michael Cage | Los Angeles Clippers | 13.0 |
| Syöttöjä per ottelu | John Stockton | Utah Jazz | 13.8 |
| Riistoja per ottelu | Michael Jordan | Chicago Bulls | 3.2 |
| Torjuntoja per ottelu | Mark Eaton | Utah Jazz | 3.8 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Kevin McHale | Boston Celtics | 60.4% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Jack Sikma | Milwaukee Bucks | 92.2% |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Craig Hodges | Milwaukee Bucks | 49.2% |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Michael Jordan, Chicago Bulls
Vuoden tulokas: Mark Jackson, New York Knicks
Vuoden puolustuspelaaja: Michael Jordan, Chicago Bulls
Paras kuudes pelaaja: Roy Tarpley, Dallas Mavericks
Kehittynein pelaaja: Kevin Duckworth, Portland Trail Blazers
Vuoden valmentaja: Doug Moe, Denver Nuggets
Finaalien MVP: James Worthy, Los Angeles Lakers
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 1987–1988 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Nils Wohlström

Nils Gabriel Wohlström (24. maaliskuuta 1890 Helsinki – 9. lokakuuta 1935) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari.
Wohlström opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1911–1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1916 ja 1919. Hän työskenteli lavastajana 1921–1935 ja oli vuonna 1928 mukana perustamassa Suomen Lavastustaiteilijoiden liittoa.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Nils Wohlström
Nationalteatern

| Nationalteatern |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1971–2005
Tyylilaji:  progg
Kotipaikka:  Göteborg, Ruotsi
Laulukieli:  ruotsi
Jäsenet:  Ulf Dageby   Mattias Hellberg   Håkan Nyberg   Nikke Ström   Håkan Svensson  
Levy-yhtiö:  MNW  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nationalteatern oli ruotsalainen rockyhtye ja teatteriryhmä. Se perustettiin 1960-luvun lopulla Göteborgissa. Yhtyeellä oli suuri rooli vasemmistolaisessa progg-kulttuuriliikkeessä 1970-luvulla.
Nationalteatern muotoutui Lundissa 1960-luvun lopulla teatteriseura Gorillateaternista. Vuonna 1971 se muutti Göteborgiin. Teatteriryhmä oli koossa vuoteen 1993 asti.
Yhtyeen esikoisalbumi Ta det som ett löfte ... ta det inte som ett hot ilmestyi vuonna 1972. Vuonna 1974 ilmestyi Livet är en fest -albumi, joka on yhtyeen yksi tunnetuimmista albumeista. Se sisältää useita klassikoiksi nousseita kappaleita, kuten nimikappale "Livet är en fest".
Ruotsalainen artisti Magnus Uggla on tehnyt omat versionsa Nationalteaternin kappaleista "Livet är en fest" ja "Speedy Gonzales" albumillaan Allting som ni gör kan jag göra bättre.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Ulf Dageby
Mattias Hellberg
Håkan Nyberg
Nikke Ström
Håkan Svensson
Jäsenet > Aikaisemmat jäsenet

Lars Brandeby
Lars-Erik Brossner
Lars Jacob Jakobsson
Jussi Larnö
Anders Melander
Hans Mosesson
Torsten "Totta" Näslund
Pale Olofsson
Med Reventberg
Anki Rahlskog
Ulf "Vinyl" Stenberg
Hans Wiktorsson
Peter Wahlqvist
Håkan Wennberg
Studioalbumit

Ta det som ett löfte.....ta det inte som ett hot (1972)
Livet är en fest (1974)
Kåldolmar och Kalsipper (1976)
Barn av vår tid (1978)
Rockormen (1979)
Rövarkungens ö (1980)
Luffarrock - En lurkmusikal (1981)
Nationalteatern rockorkester LIVE (1991)
Nationalteatern rockorkester LIVE (2006)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokivahakas

| Nokivahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Metsävahakkaat Hygrophorus
Laji::  atramentosus
Kaksiosainen nimi
 Hygrophorus atramentosus  Alb. & Schwein. 
Katso myös
   Nokivahakas Wikispeciesissä   Nokivahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokivahakas (Hygrophorus atramentosus) on harvinainen metsävahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Nokivahakas muistuttaa herkullista mustavahakasta, mutta eroaa siitä muun muassa pienemmällä koollaan. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi Suomessa, minkä vuoksi se on rauhoitettu koko maassa.
Mustalampi (Heinola, Hirvisalo)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°15′25″N, 26°18′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Kirveslampeen 
Järvinumero:  14.179.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,3 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  2,195 km  
Pinta-ala:  9,559 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Hirvisalon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,6 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,3 metriä mpy.
Nagarjuna (näyttelijä)

| Nagarjuna |
| --- | --- |
 Nagarjuna vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Akkineni Nagarjuna Rao
Syntynyt: 29. elokuuta 1959 (ikä 65) Madras, Tamil Nadu, Intia
Ammatti:  näyttelijä, elokuvatuottaja, televisiojuontaja
Puoliso:  Lakshmi Daggubati  (vih. 1984; ero 1990) Amala Akkineni  (vih. 1992)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Akkineni Nagarjuna Rao (teluguksi అక్కినేని నాగార్జున రావు, Akkinēni Nāgārjuna Rāvu; s. 29. elokuuta 1959 Madras, Tamil Nadu, Intia), yleensä pelkästään Nagarjuna, on intialainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan parhaiten telugunkielisestä elokuvateollisuudesta, minkä lisäksi hän on näytellyt joissakin hindin- ja tamilinkielisissä elokuvissa. Hän on näyttelijä Akkineni Nageswara Raon poika.
Valikoitu filmografia

Khuda Gawah (1992)
LOC Kargil (2003)
Brahmāstra: Part One – Shiva (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagarjuna Wikimedia Commonsissa
Nagarjuna Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nagarjuna Allmoviessa (englanniksi)
Nokiviistäjä

| Nokiviistäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellaridae
Suku::  Tummaviistäjät Pseudobulweria
Laji::  aterrima
Kaksiosainen nimi
 Pseudobulweria aterrima  (Bonaparte, 1857) 
Katso myös
   Nokiviistäjä Wikispeciesissä   Nokiviistäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokiviistäjä (Pseudobulweria aterrima) on äärimmäisen uhanalainen Réunionin saarella elävä ulappalintu.
Kooltaan nokiviistäjä on noin 36 cm. Väriltään laji on tumman suklaanruskea. Kaulan, kurkun yläosan sekä siipien alapinnan höyhenet ovat väriltään hieman vaaleammat. Nokiviistäjä muistuttaa ulkonäöltään tyrskyliitäjää (Bulweria bulwerii) ja sokotrantyrskyliitäjä (Bulweria fallax), mutta eroaa niistä muun muassa lyhyemmän pyrstönsä vuoksi. Mauritiuksenviistäjällä (Pterodroma arminjoniana) on nokiviistäjää pidemmät siivet.
Nokiviistäjän elintavoista ei tiedetä kovin paljoa. Se tekee pesänsä kalliolle ja munii sinne joulukuussa. Nokiviistäjäkannan kooksi arvioidaan 100–800 yksilöä. Kannan vähentymisen syyksi arvioidaan lintuja saalistavien kissojen määrän lisääntymistä sekä valosaastetta
NBA-kausi 1985–1986

NBA-kausi 1985–1986 oli NBA-liigan 40. kausi. Runkosarja alkoi 25. lokakuuta 1985 ja päättyi 13. huhtikuuta 1986. 8. kesäkuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi Boston Celtics voitti jo vuosikymmenen kolmannen mestaruutensa kaadettuaan Houston Rocketsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.