stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laulavat sadepisarat
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Kelly  | … |  Don Lockwood   |
|  Debbie Reynolds  | … |  Kathy Selden   |
|  Donald O’Connor  | … |  Cosmo Brown   |
|  Jean Hagen  | … |  Lina Lamont   |
|  Millard Mitchell  | … |  R.F. Simpson   |
|  Cyd Charisse  | … |  Donin ”Broadway Melody” -baletissa.   |
|  Douglas Fowley  | … |  Roscoe Dexter   |
|  Rita Moreno  | … |  Zelda Zanders   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Singin' in the Rain Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan kuvia
Levälammi (Akaa)

| Levälammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Akaa (Viiala)
Koordinaatit:  61°11′23″N, 23°39′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Vähäjärveen 
Järvinumero:  35.281.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,2  m tai 119  m 
Rantaviiva:  0,673 km 
Pinta-ala:  3,21  ha 
 fiLevälammi 
Levälammi  on Pirkanmaalla Akaan Järviössä sijaitseva pieni järvi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Viimeksi mainitusta alueesta erottuu neljännessä jakovaiheessa Tarpianjoen alaosan alue, johon lampi kuuluu. Se sijaitsee Vähä Arajärven kaakkoispäässä, korkean mäen siitä erottamana, mutta laskee päinvastaiseen eli Jalannin suuntaan. Lammesta, jonka vedenpinnan korkeus on 119,2 metriä meren pinnan yläpuolella, on kaivettu suo-oja, joka putoaa parikilometrisellä matkallaan Vähäjärveen yhteensä 35 metriä. Lammen vedet on matkallaan johdettu Tynnyrinsuon ojiin ja edelleen Järviön peltojen kuivatusojiin. Se on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja siitä on puolet soistunutta metsää. Lammen etelä- ja länsirannat ovat harjannetta, minne on myös rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Viialan Kaikunkulmalta.
Turkinkyyhky

| Turkinkyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Turturikyyhkyt Streptopelia
Laji::  decaocto
Kaksiosainen nimi
 Streptopelia decaocto  Frivaldszky, 1838 

Alalajit
 S. d. decaocto  S. d. stoliczkae  S. d. xanthocyclus 
Katso myös
   Turkinkyyhky Wikispeciesissä   Turkinkyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Turkinkyyhky (Streptopelia decaocto) on pienikokoinen kyyhkylaji, joka on viime vuosikymmeninä levinnyt eteläiseen Suomeenkin.
Koko ja ulkonäkö

Turkinkyyhky on vaaleanharmaa, selästä tummempi kuin vatsapuolelta. Niskassa on aikuisilla linnuilla musta kaulus, pyrstösulkien tyvi alhaalta katsoen on tumma. Muistuttaa turturikyyhkyä.
Koko: Pituus 28–33 cm, siipien kärkiväli 60 cm ja paino 200 grammaa
Ääni: Monotoninen luonteenomaisesti kolmitavuinen huhuilu: kuukuu, kuuuu.
Vanhin eurooppalainen rengastettu turkinkyyhky on ollut vähintään 17 vuoden 9 kuukauden ikäinen brittiläinen yksilö.
Levinneisyys

Turkinkyyhkyn alkuperäinen levinneisyysalue oli Kaakkois-Euroopassa ja Aasiassa. Se on levinnyt 1900-luvun jälkipuoliskolla Balkanin suunnalta muualle Eurooppaan. Ensimmäinen varma havainto Suomesta on 1950-luvulta ja ensimmäinen pesintä varmistettiin Vaasassa vuonna 1966. Suomessa nykyään paikoittainen yhdyskuntamaisesti esiintyvä laji, muun muassa Lounais-Suomessa, Etelä-Pohjanmaalla, Oulussa ja Ahvenanmaalla. Suomessa pesii noin 200 paria, Ruotsissa 2 300 – 4 300 ja Virossa 100–150 paria. Euroopan pesimäkannaksi on arvioitu 9–22 miljoonaa paria.
Luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolella turkinkyyhkyä tavataan lisäksi ihmisen istuttamana vieraslajina monilla alueilla, kuten Afrikassa Kap Verdellä ja Amerikassa Yhdysvalloissa, Meksikossa, Belizessä ja useissa Karibian eri valtioissa sekä Aasiassa Japanissa. Yhdysvaltojen populaatio sai alkunsa pienestä siirtoistutuksesta 1970-luvulla.
Turkinkyyhky on paikkalintu. Nuoret yksilöt vaeltelevat syksyisin muutamien kymmenien, joskus satojen kilometrien päähän. Suomen turkinkyyhkyt ovat ilmeisesti ruotsalaista alkuperää.
Elinympäristö

Turkinkyyhky viihtyy ihmisasumusten lähettyvillä. Se viihtyy erilaisissa puistikoissa, puustoisilla kerrostalo– ja varastoalueilla ja pesii usein havupuuhun.
Lisääntyminen

Turkinkyyhky munii hataraan risupesäänsä kaksi valkoista munaa. Litteä risupesä sijaitsee puussa muutaman metrin korkeudella. Molemmat puolisot hautovat 14–16 päivää, naaras aktiivisemmin. Poikaset ovat välttävästi lentokykyisiä jo 15 päivän ikäisinä, mutta lähtevät pesästä usein vasta noin 20 päivän ikäisinä, ja pysyttelevät sitten vielä viikon verran pesäpuussa tai sen välittömässä läheisyydessä. Etelämpänä laji voi tehdä 5, jopa 6 pesyettä maalis–lokakuussa, Suomessa vain 2 tai 3. Sukukypsä 1-vuotiaana.
Ravinto

Turkinkyyhky syö kasvisravintoa, etenkin siemeniä kuten viljaa. Ruokavalioon kuuluvat myös marjat ja hedelmät sekä pienet selkärangattomat.
Aiheesta muualla

Juha Laaksonen: Turkinkyyhky, Viikon luontoääni (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalainen turkinkyyhky Salossa vuonna 2019.
Turkinkyyhkyn muna.
Lion Ferry

Lion Ferry oli ruotsalainen varustamo, joka harjoitti meriliikennettä Itämerellä ja Pohjois-Amerikassa.
Reitit

Lion Ferry liikennöi kaikkiaan kuutta reittiä toimintansa ajan.
Halmstad - Aarhus
Halmstad - Grenå
Varberg - Grenå
Karlskrona - Gdynia
Portland - Yarmouth
Bremerhaven - Harwich (Markkinoitiin nimellä Prinzen Line)
Laivasto

Varustamo liikennöi monilla eri aluksilla toimintansa aikana.
| Nimi | Rakennettu | Liikenteessä | Tonnimäärä |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MS Prins Bertil | 1960 | 1960 - 1964 | 2355 GRT |  |
| MS Prins Bertil | 1964 | 1964 - 1966 | 3,625 GRT |  |
| MS Varberg | 1940 | 1964 - 1966 | 1,217 GRT |  |
| MS Europafergen | 1960 | 1965 - 1978 | 2,209 GRT |  |
| MS Gustav Vasa | 1965 | 1965 - 1971 | 3,801 GRT |  |
| MS Kronprins Carl Gustaf | 1966 | 1966 - 1971 | 3,801 GRT |  |
| MS Prins Hamlet | 1966 | 1966 - 1969 | 8,687 GRT |  |
| MS Europafärjan II | 1964 | 1970 - 1976 | 2,498 GRT |  |
| MS Prins Oberon | 1970 | 1970 - 1978 | 7,993 GRT |  |
| MS Prince of Fundy | 1970 | 1970 - 1978 | 5,464 GRT |  |
| MS Gustav Vasa | 1973 | 1973 - 1983 | 7,457 GRT |  |
| MS Svealand | 1973 | 1973 - 1982 | 5,159 GRT |  |
| MS Europafärjan III | 1974 | 1974 - 1983 | 4,774 GRT |  |
| MS Europafärjan MS Europafärjan II MS Lion Princess | 1971 | 1983 - 1985 1985 - 1987 1987 - 1994 | 8,772 GRT |  |
| MS Lion Queen | 1967 | 1988 - 1989 1994 - 1997 | 14,193 GRT |  |
| MS Europafärjan I MS Lion Prince | 1969 | 1985 - 1987 1987 - 1997 | 5,679 GRT |  |
| MS Lion King MS Lion King II | 1986 | 1995 - 1996 1996 | 11,763 GRT |  |
| MS Lion King | 1979 | 1996 - 1997 | 10,604 GRT |  |
| MS Lion Europe | 1981 | 1997 | 14,378 GRT |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lion Ferry
Käännös suomeksi
Living Loving Maid (She’s Just a Woman)

| ”Living Loving Maid” Led Zeppelin |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Led Zeppelin II
 Julkaistu: 22. lokakuuta 1969
 Tuottaja(t): Jimmy Page
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 02.39
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Led Zeppelin II:n muut kappaleet
| ”Heartbreaker” (5) | ”Living Loving Maid” (6) | ”Ramble On” (7) |
Living Loving Maid (She's Just a Woman) on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Kappale on julkaistu yhtyeen toisella albumilla Led Zeppelin II vuonna 1969. Se on myös julkaistu ”Whole Lotta Love” -singlen kääntöpuolella. Kappale kertoo bändäristä, joka ärsytti yhtyettä sen uran alkuaikoina.
Yhtyeen kitaristi Jimmy Pagen on usein mainittu vihaavan kappaletta, ja siksi sitä ei esitetty Led Zeppelinin konserteissa. Se on myös yksi harvoista Led Zeppelinin kappaleista, jossa Page lauloi taustalla. Toisin kuin Page, yhtyeen laulaja Robert Plant piti kappaleesta, ja esittikin sen usein vuoden 1990 soolokiertueellaan.
Suomalainen Eläkeläiset-humppayhtye on tehnyt kappaleesta cover-version, ”Kipin kapin mä riennän alkoon”. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran Humppakäräjät-albumilla ja uudestaan Humppa-akatemia-kokoelmalla.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat (Arkistoitu – Internet Archive)
Live from SoHo

| Live from SoHo Maroon 5 |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : SoHo Apple Store, New York
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2008
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 23.08
 Levy-yhtiö: A&M Octone Records
Maroon 5:n muut julkaisut
| The B-Side Collection 2007 | Live from SoHo 2008 | Live from Le Cabaret 2008 |
Live from Soho on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n livealbumi, joka äänitettiin SoHon Apple Storessa, New Yorkissa. Se julkaistiin 25. maaliskuuta 2008 yksinoikeudella musiikkipalvelu iTunesissa.
Albumi sisältää yhtyeen suurimpia hittejä heidän toiselta studioalbumiltaan It Won’t Be Soon Before Long.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | If I Never See Your Face Again | Levine, Valentine | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Makes Me Wonder | Levine, Carmichael, Madden | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Little of Your Time | Levine | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Wake Up Call | Levine, Valentine | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Won’t Go Home Without You | Levine | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Nothing Lasts Forever | Levine | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 23.08 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Adam Levine – laulu
James Valentine – kitara
Jesse Carmichael – kitara
Mickey Madden – basso
Matt Flynn – rummut
Luettelo suomenkielisistä oopperoista

Herman Rechberger, Olli Kortekangas ja Kalevi Aho: Aika ja uni
Erkki Melartin: Aino
Einojuhani Rautavaara: Aleksis Kivi
Armas Launis: Aslak Hetta
Einojuhani Rautavaara: Auringon talo
Oskar Merikanto: Elinan surma
Kalevi Aho: Ennen kuin me kaikki olemme hukkuneet
Juha T. Koskinen: EUKKO – pidättekö vainajista
Kalevi Aho: Hyönteiselämää
Atso Almila: Isontalon Antti
Leevi Madetoja: Juha
Aarre Merikanto: Juha
Väinö Raitio: Kaksi kuningatarta
Eero Erkkilä: Kalastaja
Pentti Tynkkynen: Karhu
Tauno Marttinen: Kihlaus
Armas Launis: Kullervo
Aulis Sallinen: Kullervo
Aulis Sallinen: Kuningas Lear
Aulis Sallinen: Kuningas lähtee Ranskaan
Mikko Heiniö: Käärmeen hetki
Pekka Kostiainen: Lakeuksien lukko
Tauno Marttinen: Lea
Kari Tikka: Luther
Kimmo Hakola: Marsin mestarilaulajat
Tauno Marttinen: Mestari Patelin
Ilkka Kuusisto: Nainen kuin jäätynyt samppanja
Tauno Marttinen: Noitarumpu
Tuomas Kantelinen: Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni
Aulis Sallinen: Palatsi
Leevi Madetoja: Pohjalaisia
Oskar Merikanto: Pohjan neiti
Tauno Marttinen: Poltettu oranssi
Väinö Raitio: Prinsessa Cecilia
Ari Vakkilainen: Punahilkka
Aulis Sallinen: Punainen viiva
Tuomo Teirilä: Pyymosa
Tauno Marttinen: Päällysviitta
Einojuhani Rautavaara: Rasputin
Aulis Sallinen: Ratsumies
Oskar Merikanto: Regina von Emmeritz
Pentti Tynkkynen: Runeberg
Pekka Kostiainen: Sammon tarina
Pekka Jalkanen: Seitsemän huivia
Armas Launis: Seitsemän veljestä
Pekka Jalkanen: Tirlittan
Tauno Marttinen: Tulitikkuja lainaamassa
Tauno Pylkkänen: Tuntematon sotilas
Einojuhani Rautavaara: Tuomas
Einojuhani Rautavaara: Vincent
Joonas Kokkonen: Viimeiset kiusaukset
Pentti Tynkkynen: Vänrikki Stool
Tapio Tuomela: Äidit ja tyttäret
Erik Bergman: Det sjungande trädet
Lv

Lv tarkoittaa seuraavia:
Lv, livermorium, alkuaine
LV, suomalainen hygieniatuotesarja, LV
Latvia, ISO 3166-1 -koodi LV, valtio tai muu maantieteellinen alue
Latvia, ajoneuvojen kansallisuustunnus LV, valtio tai muu maantieteellinen alue
Argentiina, siviililentokoneiden kansallisuustunnus LV (myös LQ), valtio tai muu maantieteellinen alue
latvia, ISO 639-1 -koodi lv, kieli
Albanian Airlines, IATA-koodi LV, lentoyhtiö
55, roomalaisin numeroin LV, lukusana
laiturivaihde, lyhenne lv, käytöstä poistunut rautatieliikennepaikan tyyppi
linjavaihde, lyhenne lv, rautatieliikennepaikan tyyppi
Lehigh Valley Railroad, yhtiötunnus LV, lakkautettu yhdysvaltalainen rautatieyhtiö
laivue, lv (myös lvue), laivastoyksikkö
laivue, Lv tai lv, lentoyksikkö
L.V., yhdysvaltalainen laulaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lv”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lužki

| Lužki Лужки |
| --- | --- |
 Lužki
 Koordinaatit: 59°47′3″N, 29°4′50″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Lomonosovin piiri
Kunta:  Kaprio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kyläryhmä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lužki (ven. Лужки) on entinen kyläryhmä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Siihen kuuluneet Ylä-Lužkin (ven. Verhnije Lužki), Keski-Lužkin (Srednije Lužki) ja Ala-Lužkin (Nižnije Lužki) kylät sijaitsivat Vornaisienjoen varrella noin kymmenen kilometriä Kapriosta pohjoiseen. Ylä-Lužki vainitaan myös inkeroisnimellä Ylä-Luuska.
Kaprion läänin Itä-Kargalin pogostaan kuuluneet kylät mainitaan
ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 niissä asui 196 inkerikkoa, jotka kuuluivat Kaprion ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1862 kylissä oli 39 taloa ja 227 asukasta.
Kylien talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Pietarhovin kihlakunnan Vornaisin volostin Hatapusan kyläkuntaan. Ala-Lužkiin avattiin vuonna 1908 koulu.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Lužkin kylät muodostivat aluksi Vornaisin volostiin kuuluneen kyläneuvoston. Vuodesta 1922 lähtien ne kuuluivat Kaprion volostin Hatapusan ja vuodesta 1924 Kostlovan sekä vuodesta 1928 Oranienbaumin piirin Klopitsan kyläneuvostoihin. Vuonna 1928 kylissä oli yhteensä 63 taloa ja 238 asukasta.
Lužkin kylät tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana eikä sen jälkeen jälleenrakennettu. Nykyään niiden paikalla on kolme muistomerkkiä.
Tonga olympialaisissa

Tonga osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäisen kerran Sotšissa 2014.
Tongan ainoa olympiamitalisti on nyrkkeilijä Paea Wolfgramm, joka sai hopeaa superraskaassa sarjassa Atlantassa 1996. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat lisäksi yltäneet  Los Angelesissa 1984 jaetulle viidennellä sijalle sijoittuneet nyrkkeilijät Tevita Taufo'ou raskaassa sarjassa ja Viliami Pulu superraskaassa sarjassa.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Nyrkkeily | 0 | 1 | 0 | 1 | 60 |
| Yhteensä | 0 | 1 | 0 | 1 | 131 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1984  1984 Los Angeles: 0
1988  1988 Soul: 0
1992  1992 Barcelona: 0
| 1996  1996 Atlanta | 0 | 1 | 0 | 1 | 61 |
2000  2000 Sydney: 0
2004  2004 Ateena: 0
2008  2008 Peking: 0
2012  2012 Lontoo: 0
2016  2016 Rio de Janeiro: 0
2020  2020 Tokio: 0
| Yhteensä | 0 | 1 | 0 | 1 | 131 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Paea Wolfgramm | 1996  1996 Atlanta |  Nyrkkeily | Miesten yli 91 kg |
Lähteet:
Loliini

Loliinin rakenne
Loliini (C8H14N2O) on myrkkyraiheinän (Lolium temulentum) sisältämä alkaloidi. Ensimmäisen kerran sitä onnistuivat eristämään Sabir Junusov ja S. T. Akramov, jotka kuvasivat aineen tieteelle vuonna 1955 yhdessä muiden samankaltaisten alkaloidien kanssa. Loliinin johdannaisia ovat muun muassa aiemmin eristetty temuliini eli norloliini sekä Junusovin ja Akramovin 1955 eristämät N-asetyylinorloliini ja N-formyyliloliini. Kaikki nämä aineet suojaavat kasvia merkitsevästi kasvia syöviltä hyönteisiltä. Aikuisia tuhohyönteisiä vastaan loliinijohdannaisia sisältävän liuoksen suihkuttaminen kasvien lehdille toimii suunnilleen yhtä hyvin kuin nikotiinisulfaatin suihkuttaminen.
Loliinia voidaan syntetisoida eri tavoin. Vuonna 1986 Tufariello kehitti yhdessä tutkijaryhmänsä kanssa ensimmäisen loliinin syntetisointimenetelmän, jonka lähtöaineina on dimetoksynitroni ja metyyli-4-hydroksikrotonaatti. Menetelmä sisältää 12 vaihetta. Toisella menetelmällä loliinia voidaan valmistaa omenahaposta 20 vaiheen kautta.
Aiheesta muualla

PubChem: Loline (englanniksi)
Liquire and Drugs

| Liquire and Drugs Peer Günt |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Peer Güntin muut julkaisut
| Golden Greats 1997 | Liquire and Drugs 2002 | No Piercing, No Tattoo 2005 |
20 suosikkia – Liquire and Drugs on Peer Günt kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2002. Albumi on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

Years on the Road – 4.12
Boys Get the Rhythm – 2.33
Boogie Man Keeps Coming – 3.16
Bartender – 2.58
Let Her in – 3.31
I Take Your Money (And Honey) – 3.14
Backseat – 4.18
Big Tits – 3.48
I'm Gonna Leave It – 3.12
Red Cadillac – 2.38
Ridin' Shotgun – 2.54
Rock Me Baby – 3.46
Liquire and Drugs – 2.00
Bad Girls – 2.50
Good Girls Don't Drink Whiskey – 3.07
Hard Through the Night – 3.26
Train Train – 4.33
Homebound Train – 2.50
Lock's on the Wrong Side – 3.17
I Don't Wanna Be a Rock'n'Roll Star – 3.47
Loglan

Loglan on keinotekoinen kieli, joka on suunniteltu kielitieteelliseen tutkimukseen, erityisesti Sapirin–Whorfin hypoteesin toteamiseen. Kielen loi James Cooke Brown vuoden 1955 alussa päämääränään luoda logiikkaa ja  laskelmointia niin voimakkaasti ilmaiseva kieli, että sitä opiskelevat ihmiset ajattelisivat olevan parempi jos hypoteesi pitäisi paikkansa.
Brownin tarkoitus oli, että kieli olisi kulttuurillisesti mahdollisimman neutraali, sekä loogisesti ja kielitieteellisesti vahva, sisältäen kaikki tunnetun kielen ilmaisukeinot. Kielen kielioppi perustuu predikatiiviseen logiikkaan, joka myös tekee siitä erityisesti ihmisten ja tietokoneiden väliseen kommunikointiin sopivan.
Brown perusti Loglan-instituutin kehittämään kieltä ja sen muita sovelluksia. Hän piti kieltä aina tutkimusprojektina, joka ei ollut koskaan valmis. Vaikka hän julkisti monta asiakirjaa sen suunnittelusta, hän ei koskaan julkaissut sitä vapaasti julkisuuteen. Tämän takia joukko hänen seuraajiaan muodostivat myöhemmin The Logical Language Groupin (Loogisten kielten ryhmä) luodakseen lojban-kielen samojen perusajatusten mukaan, mutta tarkoituksena tehdä siitä vapaasti käytettävä ja rohkaista sen käyttöön oikeana kielenä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Loglan-instituutti
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Lilla Grötholmen

| --- | --- |
Sijainti:  60°6′00.00″N, 24°45′00.00″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,006 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lilla Grötholmen on noin 0,6 hehtaarin laajuinen saari Espoon Suvisaariston kaakkoisosassa. Se sijaitsee Lehtisaarten länsipuolella ja Stora Grötholmenin itäpuolella. Noin puoli kilometriä Lilla Grönholmenista etelään sijaitsee Gåsgrund.
Lilla Grötholmenin etäisyys Helsingin keskustasta on noin kolmetoista kilometriä lounaaseen.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Lilla Grötholmen, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
Lilla Julholm

Lilla Julholm
| --- | --- |
Sijainti:  60°7′31.00″N, 24°45′57.00″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,008 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lilla Julholm on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Lilla Julholm kuuluu Matinkylään; saarten ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on noin kaksi kilometriä.
Lilla Julholmin pinta-ala on 80 aaria, sen rantaviiva on 350 metriä ja pituus etelästä pohjoiseen 150 metriä. Saari on varsin metsäinen vastakohtana sen eteläpuolisiin Julholmsklackarna-saariin. Lilla Julholmin koillispuolella sijaitsee Pyöräsaari (Julholm), jonka koillispuolella sijaitsee Miessaari ja pohjoispuolella Pukkisaari. Lilla Julholmista noin 700 metriä luoteeseen sijaitsee Stora Hallonkobben.
Aiheesta muualla

Lilla Julholm, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
Laulu 20 perheestä

| ”Laulu 20 perheestä” Kristiina Halkola |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Julkaistu: 1969
 Tyylilaji: työväenmusiikki
 Levy-yhtiö: Love Records
”Laulu 20 perheestä” on Kristiina Halkolan vuonna 1969 levyttämä vasemmistolaisvaikutteinen musiikkikappale. Sen on säveltänyt Kaj Chydenius ja sanoittanut toimittaja Petri Repo.
Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Televisioteatterin Oma-kabaree-televisio-ohjelmassa 24. syyskuuta 1969. Kappaleessa väitetään, että ”20 perheellä” oli taloudellista valtaa, joka olisi kuulunut kansalle. Suvut olivat ohjelman mukaan saaneet omaisuutensa perimällä, eivät vapaasti kilpailemalla. Kyseinen lähetys oli yksi Reporadion aikakauden päättäneistä televisio-ohjelmista.
Laulun kertosäkeessä luetellaan suurin osa 1960-luvulla vaikuttaneista suomalaisista teollisuussuvuista. Repo poimi laulun 20 perhettä Kansan Uutisissa julkaistusta artikkelista, jossa oli listattu Suomen valtaapitäviä sukuja.
Laulu herätti kahdenlaista närää: osa suvuista närkästyi siitä, että heidän nimeään riepotellaan tällä tavalla, ja toiset siitä, että heitä ei ollut otettu mukaan lauluun. Petri Revon mukaan ”Laulu 20 perheestä” tehtiin provosoimaan ja havahduttamaan.
Kappale julkaistiin Love Recordsin vuonna 1969 ilmestyneellä Lautanen Guatemalan verta -kokoelma-albumilla ja Halkolan Täytyy uskaltaa -studioalbumin uusintajulkaisussa.
Luettelo laulussa mainituista suvuista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kivekäs  Walden  Wihuri  Hellberg  Rosenlew  Frenckell  Ahlström  Donner  Wasastjerna  Ehrnrooth |  |  Schauman  Grönblom  Wahlforss  von Julin  Björnberg  Rettig  Honkajuuri  Virkkunen  Erkko  Serlachius |
2000-luvun versio

2000-luvulla Petri Repo päivitti pyynnöstä jo vanhentuneeksi käyneen ”Laulun 20 perheestä” nykyaikaan sopivammaksi. Laulun uusinta oli KOM-teatterin tilaustyö Revolta. Ajatus perheiden päivittämisestä on noussut usein vappuina esille ja lahtelainen teatteri Vanha Juko on siitä Revon esittänyt vappukonserteissaan päivitysversioita.selvennä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Rupesin pähkäilemään, että miten tekstin päivittäisi niin, että se vastaa olemassa olevaa tilannetta. Siinä toisessa säkeistössähän ovat ne varsinaiset isot omistajat, ja suomalainen omistus on loppujen lopuksi aika pientä verrattuna siihen, paljonko nämä ulkomaalaiset rahastot ja sijoitusyhtiöt Suomea omistavat. | ” |
– Petri Repo, Kansan Uutiset 17.1.2006
Tässä versiossa olivat seuraavat, pääosin vuoden 1969 versiosta eroavat suvut:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Wahlroos  Ollila  Vainio  Etola  Hartwall  Toivanen  Rettig  Lesonen  Siilasmaa  Laine |  |  Ahlström  Fazer  Härmälä  Lilius  Lagerroos  Ehrnrooth  Herlin  Brotherus  Erkko  Serlachius |
Viimeisessä värssyssä Repo ottaa huomioon myös ulkomaisen omistuksen: ”Morgan Stanley and Goldman Sachs, Merrill Lynch och Industri Kapital, BA Capital Management Europe, Deeren Jussi ja Riverin Jaska, Agco and Wallenberg, Rökke och Bonnier ja mitä niitä taas olikaan.”