stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viimeinen tapaus
Juoni

Holmes on juuri palannut takaisin Lontooseen palveltuaan Ranskan hallitusta jossakin salaisessa tehtävässä. Hän pakenee Moriartyn kätyriä - jolla on tapana ampua uhrinsa erikoisvalmisteisella kiväärillä, mistä kerrotaan enemmän tarinassa Autio talo - ystävänsä tohtori Watsonin luokse. Hän kertoo Watsonille professori Moriartysta, rikollisten hiljaisesta kuninkaasta, jota ei millään voida yhdistää tämän järjestämiin murhiin. Holmes on kuitenkin aloittanut taistelunsa Moriartya vastaan ja tämän täytyy odottaa tiettyä hetkeä. Holmes ja Watson sopivat tapaamisen tiettyyn aikaan tietyssä junassa. Harhautettuaan takaa-ajajaansa tarpeeksi Holmes poistuu talosta takaoven kautta.
Watsonin saapuessa junalle hän ei näe Holmesia missään, mutta menee kuitenkin junaan. Pian hänen vaunuosastoonsa saapuu valepukuinen Holmes. Juuri junan lähtiessä raivostunut Moriarty ryntää asemalle, mutta liian myöhään. Sherlock Holmesin onnistui paeta tätä. Watson ja Holmes matkaavat hiukan ympäri Eurooppaa paeten Moriartya.
Moriarty haluaa kostaa Sherlock Holmesille, sillä tämä tuhosi lähes täydellisesti Moriartyn rikollisliigan. Lopulta nämä kaksi joutuvat taisteluun Sveitsissä sijaisevien Reichenbachin putousten luona. Taistelussa Moriarty putoaa alas ja kuolee. Sherlock Holmes lavastaa oman kuolemansa ja siirtyy kiertelemään hiukan maailmaa valmistautuakseen kohtaamaan Moriartyn muut kätyrit.
Novellin taustaa

Doyle oli kirjoittanut jo useita Sherlock Holmes -tarinoita ja alkoi kyllästyä luomukseensa, sillä Holmes-tarinat veivät paljon aikaa ”vakavalta” kirjoittamiselta. Niiden juonten keksiminen ja kirjoittaminen oli vaativaa työtä, ja Doyle olisi paljon mieluummin kirjoittanut historiallisia romaaneja. Niinpä Strandille kirjoitetun toisen tusinan viimeisessä novellissa Doyle antaa Holmesin kuolla. Reaktio Holmesin kuolemaan oli äärimmäinen. Britanniassa vallitsi lähes maansuru, ja Doyle sai lukuisia uhkauskirjeitä.
Doyle pysyi kuitenkin päätöksessään, ja Holmes pysyi kuolleena. Seuraava Holmes-tarina oli vuonna 1901 ilmestynyt Baskervillen koira, mutta se sijoittuu aikaan ennen Holmesin kuolemaa. Sherlock Holmesin ”ylösnousemista” lukijoiden piti odottaa 10 vuotta.
Novellin taustaa > Meiringen ja Reichenbachin putoukset

Reichenbachin putoukset sijaitsevat Schattenhalbin kunnassa lähellä Meiringeniä Bernin kantonissa Sveitsissä. Sherlock Holmesin kuolema Reichenbachin putouksilla on tehnyt Meiringenistä maailmankuulun.
Meiringenin englantilaisen kirkon kellarissa on Sherlock Holmes -museo. Kirkon edessä olevalla Conan Doyle Place -aukiolla on Sherlock Holmesin patsas.
Reichenbachin putouksilta löytyy muistolaatta, jossa lukee englanniksi, saksaksi ja ranskaksi: "Tällä pelottavalla paikalla Sherlock Holmes kukisti professori Moriartyn 4. toukokuuta 1891."
Sovitukset > Sherlock Holmesin seikkailut -televisiosarja (1985)

Viimeinen tapaus oli Sherlock Holmesin seikkailut -televisiosarjan toisen kauden viimeinen jakso 1985. Sen ohjasi Alan Grint ja käsikirjoituksen teki John Hawkesworth. Pääosissa olivat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeremy Brett  | … |  Sherlock Holmes   |
|  David Burke  | … |  tohtori Watson   |
|  Eric Porter  | … |  professori Moriarty   |
|  Rosalie Williams  | … |  rouva Hudson   |
|  Olivier Pierre  | … |  Louvren johtaja   |
|  Claude Le Saché  | … |  sisäministeri   |
|  Michael Goldie  | … |  taiteilija   |
|  Paul Humpoletz  | … |  Steiler   |
Viimeisessä tapauksessa ei oikeastaan ole ongelmaa, joka Holmesin pitäisi ratkaista. Ja koska varsinainen tarina oli liian lyhyt täysimittaiseksi jaksoksi, käsikirjoittaja John Hawkesworth päätti laajentaa novellin alussa mainittua ”erittäin tärkeää tehtävää Ranskan hallitukselta”. Hän teki siitä Mona Lisan varkauden (viittaus vuoden 1911 varkauden), joka selvitetään jakson alussa ja jonka takana Moriarty luonnollisestikin on. Muutoin sovitus seuraa uskollisesti Doylen novellia.
Suomennokset

Novelli suomennettiin ensimmäisen kerran 1904 nimellä ”Viimmeinen tehtävä”. Myöhemmät suomennokset ovat ilmestyneet nimellä ”Viimeinen tapaus”.
”Viimeinen tehtävä”
1904: teoksessa Baskervillen koira. Suomennos. Yrjö Weilin
”Viimeinen tehtävä”
1907: teoksessa Viimeinen tehtävä. Suomennos. Kevyttä lukemista numero 24. Yrjö Weilin
1919: teoksessa Ameriikkalaisen perijättären häät. Suomennos. Kustannusosakeyhtiö Kirja
”Viimeinen tapaus”
1936: teoksessa Laivastosopimus. Suomentanut O. E. Juurikorpi. WSOY
1957: teoksessa Sherlock Holmesin seikkailut. Suomentanut O. E. Juurikorpi. WSOY
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viimeinen tapaus Wikimedia Commonsissa
"The Adventure of the Final Problem" Project Gutenbergissä
The Adventures of Sherlock Holmes: The Final Problem Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Professori James Moriarty, tarinan antagonisti.
Laatta Reichenbachin putousten luona, missä Holmes kukisti professori Moriartyn.
Varpaan keskinivel

Varpaan keskinivel (lat. articulatio interphalangea proximalis pedis) muodostuu varpaan tyvijäsenen ja keskijäsenen välille. Kavio- ja sorkkaeläimillä niveltä kutsutaan kehäniveleksi.
Varpaan keskinivelen nivelsiteet

Varpaan keskinivelen sivusiteet (lat. ligamenta collateralia articulationum interphalangearum pedis)
Varpaan keskinivelen jalkapohjanpuoleiset nivelsiteet (lat. ligamenta plantaria articulationum interphalangearum pedis)
Tyler Myers

| Tyler Myers |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1990 (ikä 34) Houston, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Big Easy
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  203 cm
Paino:  104 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  57
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Buffalo Sabres (NHL) EC KAC (EBEL) Winnipeg Jets (NHL)
NHL-varaus:  12. varaus, 2008 Buffalo Sabres
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ottawa 2009 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kazan 2008 | jääkiekko |  |
Tyler Myers (s. 1. helmikuuta 1990 Houston, Teksas, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-liigan Vancouver Canucksissa. 203-senttinen Myers on NHL:n pisimpiä pelaajia ja häntä on verrattu Boston Bruinsin 206-senttiseen Zdeno Cháraan.
Pelaajaura

Myers muutti Houstonista Calgaryyn 10-vuotiaana. Hän pelasi juniorina neljä kautta Kanadan WHL-sarjan Kelowna Rocketsissa. Buffalo Sabres varasi Myersin vuoden 2008 NHL:n varaustilaisuudesa numerolla 12. Viimeisellä juniorikaudellaan 2008–2009 Myers voitti myös WHL:n mestaruuden ja hänet valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Myers teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Sabresin kanssa toukokuussa 2009 ja saa 1,3 miljoonaa dollaria kaudessa. Tulokaskaudellaan 2009–2010 Myers pelasi runkosarjan kaikki 82 ottelua ja teki niissä tehot 11+37=48. Hän voitti vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn. Myers oli runkosarjan 11. tehokkain puolustaja. Hän oli tulokkaiden pistepörssin kolmas edellään vain hyökkääjät Matt Duchene (Colorado Avalanche) ja John Tavares (New York Islanders).
Myers oli Sabresin tehokkain puolustaja myös kaudella 2010–2011, jolloin hän teki 80 runkosarjaottelussa tehot 10+27=37.
Kaudella 2014–2015 Myers siirtyi Winnipeg Jetsiin suuressa pelaajakaupassa, jossa hänen kanssaan Winnipegiin matkasivat Drew Stafford, Brendan Lemieux ja Joel Armia. Buffalo sai kaupassa Evander Kanen, Zach Bogosianin ja Jason Kasdorfin.
Kesäkuussa 2019 Myers teki viisivuotisen pelaajasopimuksen Vancouver Canucksin kanssa.
Kesäkuussa 2024 Myers solmi Canucksin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä yhdeksän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Myers pelasi yhdet alle 20-vuotiaiden (2009) että alle 18-vuotiaiden (2008) MM-kilpailut. Hän voitti molemmista kultaa. Myers pelasi myös miesten MM-kilpailuissa 2010 ja  2014.
Union City

Union City voi viitata seuraaviin asioihin:
Paikkakunnat

Union City (Connecticut), yhdysvaltalainen kaupunki Connecticutin osavaltiossa.
Union City (Kalifornia), yhdysvaltalainen kaupunki Kalifornian osavaltiossa.
Union City (Georgia), yhdysvaltalainen kaupunki Georgian osavaltiossa.
Union City (Indiana), yhdysvaltalainen kaupunki Indianan osavaltiossa.
Union City (Michigan), yhdysvaltalainen kaupunki Michiganin osavaltiossa.
Union City (Montana), yhdysvaltalainen aavekaupunki Montanan osavaltiossa.
Union City (New Jersey), yhdysvaltalainen kaupunki New Jerseyn osavaltiossa.
Union City (Ohio), yhdysvaltalainen kunta Ohion osavaltiossa.
Union City (Oklahoma), yhdysvaltalainen kunta Oklahoman osavaltiossa.
Union City (Pennsylvania), yhdysvaltalainen kunta Pennsylvanian osavaltiossa.
Union City (Tennessee), yhdysvaltalainen kaupunki Tennesseen osavaltiossa.
Ravinto

Union City (elokuva), vuonna 1980 valmistunut elokuva.
Union City, fiktiivinen kaupunki videopelissä Urban Chaos.
Union City Recordings, lontoolainen levy-yhtiö.
Union City (kilpahevonen), yhdysvaltalainen kilpahevonen.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Union City”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Varhaishistoria

Varhaishistoria tarkoittaa esihistoriaa seuraavaa ajanjaksoa, jonka aikana ensimmäiset tekstilähteet ilmaantuvat. Kirjoitettujen lähteiden määrä on kuitenkin varhaishistoriallisella kaudella vähäinen ja tiedot usein epäluotettavia, joten varhaishistorian tutkimuksessa korostuu arkeologian merkitys tekstien tietojen vahvistajana ja kontekstiin asettajana.
Suomessa varhaishistoriaksi kutsutaan toisinaan 1100- ja 1200-lukuja eli ristiretkiaikaa ja varhaisinta keskiaikaa.
Vappula (sukunimi)

Vappula on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Auvo Vappula (s. 1934), insinöörikontra-amiraali
Heikki Vappula (1967–2018), yritysjohtaja
O. V. Vappula (1895–1967), kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Union List of Artist Names

Esimerkki suomalaista keraamikkoa Kaj Franckia koskevista tiedoista ULAN-tietokannassa (alkuosa, (englanniksi)).
Union List of Artist Names (vapaa suomennos taiteilijanimien yhteislista, lyhennys ULAN) on yhdysvaltalaisen Gettyn tutkimuslaitoksen (engl. Getty Reasearch Institute) kokoama, internetissä online-palveluna saatavilla oleva, kuvataiteilijoita,  arkkitehtejä, muotoilijoita ja elokuvaohjaajia ja vastaavia sekä heihin liittyviä organisaatioita kokoava hakemisto ja tietokanta. Gettyn tutkimuslaitos aloitti ULAN-hakemiston kehittämisen vuonna 1984.
Gettyn tutkimusinstituutin palveluksessa oleva Patricia Harpring kuvaa kirjassaan, mitä taiteilijanimien yhteislistan (ULAN) on tarkoitus sisältää ja mitä ei.
Hakemiston kattavuus

ULAN on eräs taiteilijoiden ja heidän merkittävien teostensa nimiauktoriteettiluokittelija. Huhtikuussa 2018 ULAN-tietokanta sisälsi runsaat 320 000 kohdetta (records), joille oli tallennettu 720 000 erilaista nimimuotoa.
Tietokannassa oli tammikuun 2019 lopulla runsas 1 120 suomalaiseksi luokiteltua taiteilijaa tai näihin liittyvää kohdetta, kuten Kuvataideakatemian koulu ja erilaisia arkkitehtitoimistoja. ULAN-tietokannasta löytyviä suomalaisia kohteita ovat esimerkiksi Akseli Gallen-Kallela, Arkkitehtitoimisto ALA, Pekka Jylhä, Aki Kaurismäki, Pentti Lumikangas, Vuokko Nurmesniemi sekä Raili ja Reima Pietilä.
Aiheesta muualla

ULAN-haku, getty.edu (englanniksi)
Patricia Harpring (April 2016) Union List of Artist Names. Introduction and Overview, getty.edu (pdf) (englanniksi)
Vappula

Vappulan omakotialuetta toukokuussa 2005.
Vappula (ruots. Vabby) on Lohjan 21. kaupunginosa, noin 5 kilometrin päässä Lohjan keskustasta etelään.
Vappulaan on kaavoitettu paljon tontteja, ja alueesta on muodostunut omakoti- ja rivitaloalue. Asukasmäärän voimakkaan kasvun takia kaavassa on tonttivaraus sekä peruskoulua että päiväkotia varten. Tonteille on rakennettu päiväkoti (Touhula). Vappulassa oli koulu, mutta se myytiin, koska Lohjan kaupungin mielestä 1950-luvulla rakennettu kivinen koulurakennus oli liian huonossa kunnossa ja epäkäytännöllinen nykyajan opetustarpeita ajatellen.
Vappulehti

Vappulehti on yleisnimitys Suomessa vapun aikaan ilmestyville huumoripitoisille lehdille. Vappulehti on muun muassa teekkarien eli tekniikan alan yliopisto-opiskelijoiden perinne.
Ensimmäinen teekkareiden vappulehti oli vuonna 1948 ilmestynyt Äpy. Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistyksen edeltäjän Pohjois-Karjalan Sanomalehtimiesyhdistyksen Sanomalehtineekereiden Vappu-ankkaa julkaistiin ilmeisesti ensimmäisen kerran välirauhan aikaan vuonna 1941. Vuonna 1962 se sai nimen Sulkasato. Tiettävästi pisimpään yhtäjaksoisesti ilmestynyt vappulehti Suomessa on Itä-Suomen sanomalehtimiesyhdistyksen julkaisema Ampiainen, joka on ilmestynyt yhtäjaksoisesti yli 60 vappuna. Muita vappulehtiä ovat esimerkiksi Wapina, Julkku, Hässi, Tamppi, Walpuri.fi, Errores st:ae Valpurgis ja Ööpinen.
Toimittajien yhdistykset julkaisevat myös vappulehtiä.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 m kerroshyppyjen parikilpailu

Naisten 10 m kerroshyppyjen parikilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta 2021 Olympic Aquatics Centressä. Kilpailuun osallistuu kahdeksan paria.
Karsinnat

Kilpailuun pääsee kahdeksan paria. Isäntämaa Japanille myönnetään yksi kiintiöpaikka. MM-kilpailuista 2019 pääsee kolme paria olympialaisiin. Vuoden 2021 uimahyppyjen FINA World Cupin kautta valitaan neljä paria. Yhdestä maasta voi kilpailuun osallistua korkeintaan yksi pari.
Karsinnat > Paikan varmistaneet urheilijat

| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 12.–20. heinäkuuta 2019 | 3 |  Kiina    Malesia    Yhdysvallat |
| FINA World Cup 2020 | 18.–23. huhtikuuta 2021 | 4 |  Iso-Britannia    Kanada    Meksiko    Saksa |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
Kilpailu

| Sijoitus | Maa | Urheilijat | 1>  hyppy | 2>  hyppy | 3>  hyppy | 4>  hyppy | 5>  hyppy | 6>  hyppy | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1 Kultaa: 
2 Hopeaa: 
3 Pronssia: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.:
Vappu Tuomioja

Vappu Illike Tuomioja (o.s. Wuolijoki, 20. maaliskuuta 1911 Helsinki – 12. huhtikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Sulo Wuolijoki ja Hella Wuolijoki. Hän oli naimisissa Sakari Tuomiojan kanssa ja heidän poikansa on Erkki Tuomioja.
Vanhan kirjallisuuden päivät

Vanhan kirjallisuuden päivät on Vammalassa, nykyisessä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla vuosittain järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuma järjestetään kesä-heinäkuun vaihteessa kaksipäiväisenä. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1985. Tapahtumalla on vuosittain erityinen kirjallisuuteen liittyvä teema. Tapahtumassa arvioidaan käyvän vuosittain noin 15 000 henkeä. Sisäänkäynti tapahtumaan on ilmainen.
Tapahtuman ohjelma koostuu muun muassa seminaareista, näyttelyistä, kirjamyynnistä ja kirjahuutokaupasta. Paikalla on noin 60 antikvaarista kirjanmyyjää ja yli 40 esittelypistettä. Myös lapsille on omaa ohjelmaa. Merkittävä osa ohjelmasta keskittyy Sylvään koululle. Vanhan kirjallisuuden päivillä luovutetaan vuosittain Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto ja julkistetaan antikvaaristen kirjakauppiaiden valitsema Vuoden kirjatoukka.
Tapahtuman järjestäjä on vuonna 1986 perustettu Suomen vanhan kirjallisuuden päivät ry. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajina ovat toimineet suurlähettiläs Paul Gustafsson, Suomen Pankin johtaja ja entinen pääministeri Kalevi Sorsa, professori Juhani Lokki ja professori ja entinen pääjohtaja Jukka Sarjala. Sarjalan kuoltua puheenjohtajaksi valittiin kustannusjohtaja Leena Majander-Reenpää. Vuodesta 2024 puheenjohtajana toimii toimittaja ja kirjailija Matti Rönkä. Tapahtuman käytännön järjestelyistä vastaavan ohjelmavaliokunnan puheenjohtajana toimii kirjailija Panu Rajala.
Tapahtuman teemat vuosittain

1989 Luontokirjallisuus
1990 Lyriikka, dekkarit ja kirjasensuuri
1991 Kirjan jäljillä
1992 Valamon luostarin kirjat
1993 Suomalainen aapinen, Aaro Hellaakoski ja Pertti Virtaranta
1994 Konsti kauwan elää
1995 Suomi-kuva
1996 Kirja kielillä
1997 Suomalaisen kirja
1998 Satu ja fantasia
1999 Venäjä hyvässä ja pahassa
2000 Helsinki
2001 Tulenkantajat
2002 Lappi, Kaarlo Sarkia ja Lasse Heikkilä
2003 Huomentuulet − Eino Leino ja Itämeren piiri
2004 Isänmaa
2005 Kohti modernia
2006 Impivaara.fi
2007 Nauru
2008 Mika Waltari
2009 Sota ja rakkaus
2010 Lyriikka lentoon
2011 Rikos
2012 Raha
2013 Moraali
2014 Kirjan ja kirjallisuuden puolesta (30 v. juhlavuosi)
2015 Intohimo
2016 Lukkarin penkiltä Tylypahkaan
2017 Itsepäinen Suomi
2018 Naisen paikka
2019 Oikeus ja kohtuus
2020 välivuosi (ei järjestetty koronan vuoksi)
2021 Vale
2022 Ääni
2023 Jalo kilpa (Väistötiloissa ammattikoululla ja Vexve -areenalla)
2024 Kirjan juhlaa (Vanhan kirjallisuuden päivien 40-vuotisjuhla)
Lähde
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
VDNH:n metroasema

| VDNH (ВДНХ) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Kalužsko-Rižskaja
Sijainti:  55.8211°N, 37.6411°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  1. toukokuuta 1958
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
VDNH (ven. ВДНХ) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta VDNH:n metroasema Wikimedia Commonsissa
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020 – miesten 10 m kerroshyppyjen parikilpailu

Miesten 10 m kerroshyppyjen parikilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 26. heinäkuuta 2021 Olympic Aquatics Centressä. Kilpailuun osallistui kahdeksan paria.
Karsinnat

Kilpailuun pääsee kahdeksan paria. Isäntämaa Japanille myönnetään yksi kiintiöpaikka. MM-kilpailuista 2019 pääsee kolme paria olympialaisiin. Vuoden 2021 uimahyppyjen FINA World Cupin kautta valitaan neljä paria. Yhdestä maasta voi kilpailuun osallistua korkeintaan yksi pari.
Karsinnat > Paikan varmistaneet urheilijat

| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 12.–20. heinäkuuta 2019 | 3 |  Iso-Britannia    Kiina    Venäjän olympiakomitea |
| FINA World Cup 2020 | 18.–23. huhtikuuta 2021 | 4 |  Etelä-Korea    Kanada    Meksiko    Ukraina |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
Kilpailu

| Sijoitus | Maa | Urheilijat | 1>  hyppy | 2>  hyppy | 3>  hyppy | 4>  hyppy | 5>  hyppy | 6>  hyppy | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa |  Iso-Britannia | Tom Daley   Matty Lee | 52,80 | 54,60 | 79,68 | 93,96 | 89,76 | 101,01 | 471,81 |
| 2 Hopeaa |  Kiina | Cao Yuan   Chen Aisen | 54,00 | 57,60 | 90,78 | 73,44 | 93,24 | 101,52 | 470,58 |
| 3 Pronssia |  Venäjän olympiakomitea | Aleksandr Bondar   Viktor Minibajev | 52,80 | 51,60 | 78,54 | 89,64 | 77,70 | 89,64 | 439,92 |
| 4. |  Meksiko | José Balleza Isaias   Kevin Berlín Reyes | 50,40 | 50,40 | 76,80 | 75,48 | 72,15 | 82,08 | 407,31 |
| 5. |  Kanada | Vincent Riendeau   Nathan Zsombor-Murray | 52,20 | 52,80 | 74,88 | 79,20 | 65,28 | 80,64 | 405,00 |
| 6. |  Ukraina | Oleh Serbin   Oleksi Sereda | 47,40 | 49,20 | 80,64 | 79,20 | 72,00 | 72,00 | 400,44 |
| 7. |  Etelä-Korea | Kim Yeong-nam   Woo Ha-ram | 48,60 | 42,60 | 73,92 | 73,44 | 82,08 | 75,48 | 396,12 |
| 8. |  Japani | Hiroki Ito   Kazuki Murakami | 51,00 | 52,20 | 72,00 | 65,70 | 59,40 | 76,80 | 377,10 |

Lähde:
Vesirikkokasvit

| Vesirikkokasvit |
| --- | --- |
 Isovesirikko (Elatine alsinastrum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Vesirikkokasvit Elatinaceae  Dumort. nom. cons.
Synonyymit
 Cryptaceae Raf. 
Suvut
 Bergia  Elatine – vesirikot 
Katso myös
   Vesirikkokasvit Wikispeciesissä   Vesirikkokasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bergia texana
Vesirikkokasvit (Elatinaceae) on pieni kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit

Vesirikkokasvit ovat ruohoja tai pieniä pensaita, jotka kasvavat kosteilla kasvupaikoilla. Kasvit erittävät pihkaa. Lehdet ovat vastakkaisia, enemmän tai vähemmän hammaslaitaisia ja niissä on rauhasia; korvakkeet ovat pieniä ja kalvomaisia. Pienet kukat ovat tavallisesti viuhkomaisissa ryhmissä, tavallisesti viisi- tai kuusilukuisia. Verhiö on eri- tai yhdislehtinen ja teriö kierteinen eli kontortti. Heteet sijaitsevat verhovastaisesti ja niitä on yhtä monta tai kaksi kertaa niin monta kuin verholehtiä. Yhdislehtinen sikiäin koostuu 2–5 emilehdestä, kussakin on paljon siemenaiheita; luotit ovat nystyisiä. Hedelmä on kota, joka sisältää vaihtelevissa määrin käyristyneitä, melkein matomaisia siemeniä. Alkio on enemmän tai vähemmän linssinmuotoinen.
Levinneisyys

Vesirikkokasvien heimo on levinnyt miltei koko maapallolle arktisia alueita lukuun ottamatta, enimmältään kuitenkin tropiikkiin. Myös Suomessa on muutama vesirikkolaji (Elatine).
Luokittelu

Vesirikkokasvit ja Malpighiaceae-heimo kuuluvat Malpighiales-lahkossa samaan evoluutiohaaraan, jonka ominaisuuksia ovat muun muassa putkiloelementtien yksinkertaiset perforaatiot, tärkkelys- ja proteiinijyvästen puuttuminen siiviläputkien plastideista, vastakkainen lehtiasento, viuhkomainen kukinto, kukkien kiertyminen ylösalaisin, mesiäisen puuttuminen, kotahedelmä ja vähäinen endospermi siemenessä. Heimot ovat voineet erota toisistaan noin (113–)98, 89(–85) tai (99.9–)86.1(–72.9) miljoonaa vuotta sitten. On arveltu, että kummankin heimon yhteisellä kantamuodolla olisi ollut vastakohtaiset kukat. Kummassakin heimossa esiintyy rauhasia lehdissä ja pihkaa ja maitiaisnestettä.
Heimossa on kaksi sukua ja yhteensä 35 lajia. 25 lajia on suvussa Bergia, kymmenen lajia on vesirikkoja (Elatine). Sukujen erilaistuminen heimon evoluutiossa lienee tapahtunut (76.3–)48(–25.1) miljoonaa vuotta sitten.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/elatinaceae.gif
Venera 12

| Venera 12 |
| --- | --- |

Tehtävätyyppi:  ohilento/laskeutuja
Kohde:  Venus
Laukaisu:  14. syyskuuta 1978 kello 02:25:13 UTC Baikonurin kosmodromi
Massa:  4 940 kg
COSPAR ID::  1978-086A
Venera 12 (ven. Венера-12) oli toinen Neuvostoliiton Venusta tutkivan Venera-ohjelman kahdesta avaruusaluksesta koostuvan tutkimusohjelman aluksista. Molemmat tutkimusohjelman avaruusalukset, Venera 11 ja Venera 12, sisälsivät ohilento-osan ja laskeutujaosan. Alusten mittalaitteistot olivat identtisiä. Ohilento-osa sisälsi aurinkotuulen koostumusta, gammasäteilypurskeita, ultraviolettisäteilyä ja Venuksen ionosfäärin elektronitiheyttä mittaavia laitteita. Laskeutujaosa sisälsi Venuksen ilmakehän ominaisuuksia tutkivia mittalaitteita.
Venera 12 neuvostoliittolaisessa 10 kopeekan postimerkissä.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020 – miesten 3 m ponnahduslaudan yksilökilpailu

Uimahyppyjen miesten 3 m ponnahduslaudan yksilökilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Olympic Aquatics Centressä. Kilpailuun osallistuu vähintään 18 urheilijaa.