stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alberto Fujimori
Vallankumous

13. marraskuuta 2000 Fujimori lähti maasta APECin kokoukseen Bruneihin. 16. marraskuuta Valentín Paniagua nousi kongressin puheenjohtajaksi Fujimorin tukijoiden hävittyä luottamuslauseäänestyksen. Seuraavana päivänä Fujimori jatkoi Bruneista Japaniin, josta hän lähetti eronpyyntönsä ensin faksilla ja sitten virallisesti konsulaatin kautta. Fujimorin ministerit erosivat ja Paniagua nimitettiin väliaikaiseksi presidentiksi järjestämään huhtikuun vaalit. Kongressi hyväksyi Fujimorin eronpyynnön pitäen tätä ”moraalisesti sopimattomana” virkaansa. Peru pyysi hänen luovuttamistaan, mihin Japani ei suostunut, koska hänellä on vierassyntyisen japanilaisen kansalaisuus vanhempiensa rekisteröityä hänet konsulaatissa hänen syntymänsä jälkeen.
Ihmisoikeusrikkomukset

Vuonna 2001 presidentiksi valitun Toledon hallitus pyrki saamaan Fujimorin luovutetuksi Peruun ja syytti häntä murhista, kaappauksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan, mukaan lukien pakkosteriloinneista perhesuunnitteluohjelman yhteydessä, 10 000 rynnäkkökiväärin toimittamisesta FARCin sisseille Kolumbiaan ja miljoonien katoamisesta koulujen rakentamiseen tarkoitetuista avustusvaroista.
Vuonna 2005 Fujimori matkusti yllättäen Chileen, jossa viranomaiset pidättivät hänet Perun pyynnöstä 7. marraskuuta 2005, ja Peru pyysi hänen luovuttamistaan.
Marraskuussa 2005 Fujimori ilmoitti, että asettuisi ehdolle huhtikuun 2006 presidentinvaaleihin huolimatta hänelle asetetusta kymmenen vuoden virkakiellosta. Hänen tyttärensä Keiko Fujimori asetti hänet ehdolle 6. tammikuuta 2006, mutta ehdokkuus hylättiin.
Fujimori asettui ehdolle myös Japanissa 29. heinäkuuta 2007 järjestetyissä ylähuoneen vaaleissa siitä huolimatta, että oli ollut vuodesta 2005 kotiarestissa Chilessä. Hänet karkotettiin Chilestä syyskuussa 2007 Peruun, jossa hän joutui oikeuteen viidestä kavallustapauksesta ja kahdesta rikoksesta ihmisyyttä vastaan.
Fujimori tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen ihmisoikeusrikkomuksista huhtikuussa 2009. Oikeus katsoi hänet syylliseksi kuolemanpartioiden tekemiin kahteen joukkomurhaan 1990-luvun alussa. Fujimorin suorasta käskystä kuolemanpartioille ei löytynyt todisteita, mutta syyttäjät esittivätkin, että Fujimori suojeli presidenttinä partioita eikä tehnyt mitään murhien selvittämiseksi. Fujimoria vastaan on nostettu myös uusia syytteitä lahjonnasta ja puhelinkuuntelusta, joka kohdistui muun muassa vuoden 1995 kilpailevaan presidenttiehdokas Javier Pérez de Cuellariin.
Armahdus

25. joulukuuta 2017 Perun presidentti Pedro Pablo Kuczynski ilmoitti armahtavansa seitsemän vankia joiden joukossa oli myös Fujimori. Kuczynski vetosi Fujimorin heikkoon terveydentilaan, koska tämä kärsii parantumattomasta sairaudesta. Sadat tuhannet perulaiset osoittivat mieltä Fujimorin armahdusta vastaan ja vaativat myös Kuczynskin eroa. Kuczynski oli vaalikampanjansa aikana luvannut ettei armahtaisi Fujimoria. Kuczynski ilmoitus armahduksesta tuli vain päivä sen jälkeen kun Kenji Fujimori, Alberto Fujimorin poika, joka toimii kansanedustajana Perun parlamentissa, tuki Kuczynskia parlamenttiäänestyksessä, jossa käsiteltiin Kuczynskin mahdollista viraltapanoa korruptioepäilysten takia sillä häntä epäillään lahjuksien ottamasta brasilialaiselta rakennusyhtiö Odebrechtiltä.
Fujimori pyysi 27. joulukuuta 2017 televisiopuheessaan sairaalasta käsin anteeksi hallintonsa ihmisoikeusrikkomuksia ja virheitä. Aiemmin Fujimori oli vakuuttanut olevansa syytön. Fujimori pääsi 4. tammikuuta 2018 lähtemään Liman keskussairaalasta. Presidentti Kuczynski oli aiemmin joulukuussa armahtanut hänet.
Viimeiset vuodet ja kuolema

Helmikuussa 2018 Perun kansallinen rikostuomioistuin ilmoitti nostavansa syytteen Fujimoria vastaan jossa häntä syytetään kuuden maanviljelijän murhasta vuonna 1992. Tällöin puolisotilaallinen ryhmä sieppasi maanviljelijät, joita kidutettiin ja lopuksi surmattiin.
Heinäkuussa 2024 Fujimorin tytär Keiko ilmoitti, että Alberto pyrkisi presidentiksi vuoden 2026 vaaleissa huolimatta siitä, että hänellä oli ongelmia terveytensä kanssa.
Fujimori kuoli 11. syyskuuta 2024. Hän oli saanut toukokuussa uuden syöpädiagnoosin ja kasvaimen kerrottiin olleen pahanlaatuinen. Perun valtiovarainministeriön mukaan Fujimorilla oli kuollessaan rästissä maksamattomia veroja 15 miljoonan Yhdysvaltain dollarin edestä. Peruun julistettiin kolmen päivän suruaika.
Kunnianosoituksia

Asteekkikotkan ritarikunta ketjulla (Meksiko, 1996)
Valkoisen norsun ritarikunta ketjulla (Thaimaa, 1996)
Etelän Ristin ritarikunta ketjulla (Brasilia, 1999)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alberto Fujimori Wikimedia Commonsissa
Perun presidentit
San Martín
Luna Pizarro
La Mar
Bernardo de Tagle
Riva Agüero
Sucre
Bernardo de Tagle
Bolívar
Santa Cruz
Salazar y Baquíjano
La Mar
Gutiérrez de la Fuente
Gamarra
Luna Pizarro
Orbegoso
Bermúdez
Salaverry
Santa Cruz
Gamarra
Menéndez
Torrico
Vidal
Figuerola
Vivanco
Nieto
Castilla
Elías
Menéndez
Figuerola
Menéndez
Castilla
Echenique
Castilla
San Román
Castilla
Diez Canseco
Pezet
Diez Canseco
Prado
Diez Canseco
Balta
Gutiérrez
Diez Canseco
Zevallos
Pardo
Prado
Piérola
García Calderón
Montero
Iglesias
Arenas
Cáceres
Morales Bermúdez
Borgoño
Cáceres
Piérola
Romaña
Candamo
S. Calderón
Pardo y Barreda
Leguía
Ponce
Sánchez Cerro
Elías Arias
Jiménez
Samanez Ocampo
Sánchez Cerro
Benavides
Prado Ugarteche
Bustamante y Rivero
Odría
Noriega
Odría
Prado Ugarteche
Pérez Godoy
Lindley
Belaúnde
Velasco
Morales Bermúdez
Belaúnde
García
Fujimori
Paniagua
Toledo
García
Humala
Kuczynski
Vizcarra
Merino
Sagasti
Castillo
Boluarte
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Tanskan vaakuna

Tanskan valtiollinen vaakuna.
Tanskan vaakuna on Tanskan valtion symboli. Vaakunassa on kuvattuna kolme sinistä kruunattua leijonaa, joilla on punainen kieli. Niiden ympärille on sijoitettu yhdeksän heraldista punaista sydäntä.
Tanskan kunigashuoneella on oma vaakuna, Tanskan kuninkaallinen vaakuna.
Luganville

| Luganville |
| --- | --- |
 Luganvillen pääkatu.
 lippu
 Luganvillen sijainti Espiritu Santon saarella.
 Koordinaatit: 15°31.1′S, 167°10.4′E 
Valtio:  Vanuatu
Maakunta:  Sanma
Korkeus:  8 m
Väkiluku (2020):  17 719
Aikavyöhyke:  UTC+11
Lempinimi::  Santo
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luganville on kaupunki Vanuatun saaristovaltiossa Tyynellämerellä. Se sijaitsee Espiritu Santon saarella Sanman maakunnassa. Luganvillen asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 17 719. Se tekee siitä asukasluvultaan valtion toiseksi suurimman kaupungin.
Ilmasto

Luganvillessa vallitsee trooppinen ilmasto. Vuosittainen keskilämpötila on noin 26 °C, ja kuukausittaisten keskiarvojen vaihtelut ovat pieniä. Vuoden keskimääräinen sademäärä on noin 2 900 millimetriä. Tammikuusta huhtikuuhun kuukauden keskimääräinen sademäärä on yli 300 millimetriä. Elokuun keskimääräinen sademäärä on 120 millimetriä, ja se on vähäsateisin kuukausi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luganville Wikimedia Commonsissa
Björt Ólafsdóttir

| Björt Ólafsdóttir |
| --- | --- |

Valoisan tulevaisuuden puheenjohtaja
 25.11.2017–  
Edeltäjä:  Óttarr Proppé
Islannin ympäristö- ja luonnonvarainministeri
 11.1.2017 – 30.11.2017  
Pääministeri:  Bjarni Benediktsson
Edeltäjä:  Sigrún Magnúsdóttir
Seuraaja:  Guðmundur Ingi Guðbrandsson
Kansanedustaja
 2013–2017  
Vaalipiiri:  Pohjois-Reykjavík
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1983 (ikä 41)  Biskupstungur, Islanti
Kansalaisuus:   islantilainen
Puoliso:  Birgir Viðarsson
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  Valoisa tulevaisuus
Tutkinnot:  Islannin yliopisto
Björt Ólafsdóttir (s. 2. maaliskuuta 1983) on islantilainen poliitikko ja maan entinen ympäristöministeri. Hän edustaa Valoisaa tulevaisuutta, joka putosi parlamentista vuonna 2017.
Tausta ja yksityiselämä

Björt syntyi vuonna 1983 Biskupstungurissa. Hänen molemmat vanhempansa olivat perheterapeutteja sekä maanviljelijöitä. Hän on opiskellut psykologiaa ja sukupuolen tutkimusta Islannin yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 2007.
Björt on naimisissa Birgir Viðarssonin kanssa, joka on ammatiltaan insinööri. Parilla on kolme lasta.
Poliittinen ura

Björt valittiin Islannin parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 2013. Hänen vaalipiirinsä oli Pohjois-Reykjavík.
Vuonna 2014 hän pani alulle lakialoitteen, jonka tarkoituksena olisi kriminalisoida kostoporno (pornografisen materiaalin levittäminen kostomielessä). Tavoitteena oli, että kostopornon levittämisestä saisi enimmillään kahden vuoden vankeustuomion.
Björt nousi otsikoihin vuonna 2015, kun hän osallistui Free the nipple -kampanjaan julkaisemalla Twitterissä kuvan paljaasta rinnastaan saatesanoin "tällä ruokitaan lapsia. Tunge se patriarkaattisi".
Tammikuussa 2017 Björt nimitettiin maansa ympäristöministeriksi. Toisen puolueen ministerinpaikan sai puheenjohtaja Óttarr Proppé, josta tuli terveysministeri.
Heinäkuussa 2017 Björt aiheutti skandaalin, kun Galvan London -muotitalo julkaisi Instagram-tilillään kuvan, jossa Björt esiintyi muotitalon mekossa parlamentin salissa. Björt on pitkäaikainen ystävä Galvan Londonin taiteellisen johtajan kanssa, ja Björtin katsottiin käyttäneen ministerin asemaansa väärin. Saman vuoden marraskuussa hänet valittiin puolueensa puheenjohtajaksi ylimääräisessä kokouksessa. Björt oli ainoa ehdokas.
M/S Queen Anne

| M/S Queen Anne |
| --- | --- |

Omistaja:  Cunard Line
Tilattu:  2017
Kölinlasku:  5. lokakuuta 2022
Vesillelasku:  24. huhtikuuta 2023
Neitsytmatka:  3. toukokuuta 2024
Tekniset tiedot
Pituus:  322 m
Leveys:  35 m
Nopeus:  22 kn
Matkustajia:  2,996
Miehistö:  1,225
Lähteet:  https://www.travelweekly.com/Cruise/Cunard-Line/Queen-Anne
MS Queen Anne on Cunard Linen omistama risteilyalus. Alus on Cunard Linen ensimmäinen uusi alus 14 vuoteen. Alus rakennettiin Fincantierin telakalla Italiassa.
HMS Niobe (1897)

| HMS Niobe |
| --- | --- |
 HMS Niobe

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Naval Construction Yard, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  16. joulukuuta 1895
Laskettu vesille:  20. helmikuuta 1897
Palveluskäyttöön:  6. joulukuuta 1898
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 000 t
Pituus:  140,97 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,0 m
Syväys:  7,77 m
Koneteho:  16 500 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  677
Aseistus
Aseistus:  16 × QF 6 tuuman tykkiä 14 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 3 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Niobe oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 palvelukseen otettu Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Valmistus

Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 16. joulukuuta 1895. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1897 ja valmistui 6. joulukuuta 1898.
Palvelus

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Niobe (1897)
Buurisodan alkaessa vuonna 1899 alus oli Kanaalin laivueessa, mistä se siirrettiin Gibraltarille suojaamaan joukkojenkuljetuksia Etelä-Afrikkaan. Niobe ja HMS Doris pelastivat 4. joulukuuta karille ajaneen SS Ismoren eloonjääneitä. Alus palasi Kanaalin alueelle, mutta myöhemmin se suojasi saattueita aina Colomboon saakka.
Maaliskuussa 1901 alus oli suojaamassa kuninkaalliseksi jahdiksi valmistunutta HMS Ophiria Spitheadistä Gibraltarille, kun Cornwallin ja Yorkin herttua puolisoineen aloitti maailmanympäripurjehduksen jahdilla. Saman vuoden lopulla alus suojasi jahtia St. Vincentistä Halifaxiin. Alus osallistui Edward VII:n kruunajaisissa järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä 16. elokuuta 1902.
Alus oli 1905–1909 reservilaivueen kontra-amiraalin lippulaivana ja vuonna 1908 modernisoitavana. Huhtikuussa 1909 alus palautettiin palvelukseen Devonportiin sijoitettuun Kotilaivaston 4. divisioonaan. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 1910.
HMCS Niobe

Alus liitettiin Kanadan kuninkaalliseen laivastoon 6. syyskuuta 1910 Devonportissa ja se saapui Halifaxiin 21. lokakuuta. Alus lähes upposi 30.–31. heinäkuuta 1911 välisenä yönä, kun se ajoi karille Cape Sablen edustalla. Aluksen saamien vaurioiden korjaaminen telakalla kesti aina vuoden 1912 loppuun. Syksyllä 1914 kahden vuoden satamassa olon jälkeen  alus liittyi Britannian kuninkaallisen laivaston 4. risteilijälaivueeseen valvomaan New Yorkiin johtavaa merireittiä.
Loppuun kuluneena alus palasi 17. heinäkuuta 1915 Halifaxiin eikä koskaan palannut merelle. Alus poistettiin palveluksesta 6. syyskuuta ja muutettiin varastolaivaksi. Aluksen ylemmät kansirakenteet tuhoutuivat Halifaxissa 6. joulukuuta 1917 tapahtuneessa räjähdyksessä, mutta se jatkoi tehtävässään. Alus myytiin vuonna 1920 romutettavaksi ja romutettiin kaksi vuotta myöhemmin Philadelphiassa.
HMCS Niobe > Päälliköt

Aluksen päällikköinä olivat:
W. B. MacDonald 6. syyskuuta 1910 –
C. E. Aglionby 20. kesäkuuta 1913 –
R. G. Corbett 15. elokuuta 1914 – 1. syyskuuta 1915
P. F. Newcombe 16. lokakuuta 1916 –
H. E. Holme 22. joulukuuta 1917 – 1. kesäkuuta 1920
Käännös suomeksi
Style (Taylor Swiftin kappale)

| ”Style” Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: 1989
 Studio : Conway Recording   (Los Angeles)   MXM   (Tukholma)
 Julkaistu: 27. lokakuuta 2014 (julkaisu albumilla)   9. helmikuuta 2015 (single)
 Formaatti: lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Taylor Swift   Max Martin   Shellback
 Tuottaja(t): Max Martin   Shellback
 Tyylilaji: synthpop, pop rock, italodisco
 Kesto: 03.51
 Levy-yhtiö: Big Machine
Listasijoitukset
  6.    21.    radiosoitto 41.
Taylor Swiftin muut singlet
| ”Blank Space” 2014 | ”Style” 2015 | ”Bad Blood” 2015 |
Style on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2014. Se julkaistiin albumilla 1989 27. lokakuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Max Martin, Shellback ja Ali Payami. Martin, Shellback ja Payami toimivat sen tuottajina. ”Style” julkaistiin albumin kolmantena radiosinglenä 9. helmikuuta 2015. Sille tehtiin myös musiikkivideo.
”Style” on tyyliltään synthpop-kappale. Sanoitukset kertovat pariskunnasta, joka eroaa, mutta palaa aina yhteen. Kappale sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta. Sitä on myöhemmin pidetty yhtenä Swiftin parhaista kappaleista.
Kappale menestyi hyvin kaupallisesti. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 6. Kappale oli kymmenen kärjessä myös Kanadassa ja Australiassa. Suomessa kappale oli radiosoittolistalla sijalla 41.
Swift julkaisi kappaleesta uuden levytyksen ”Style (Taylor’s Version)” vuonna 2023. Se on mukana albumilla 1989 (Taylor’s Version). ”Style (Taylor’s Version)” nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 9.
Swift on esittänyt kappaleen kaikilla kiertueillaan vuodesta 2015 lähtien. Kappale on mukana konserttielokuvissa The 1989 World Tour Live (2015), Reputation Stadium Tour (2018) ja Taylor Swift: The Eras Tour (2023).
Tuotanto ja julkaisu

Swift sävelsi kappaleen ruotsalaisten tuottajien Max Martinin, Shellbackin ja Ali Payamin kanssa. Martin, Shellback ja Payami toimivat lisäksi sen tuottajina.
”Style” on tyyliltään synthpop-musiikkia. Siinä on vaikutteita 1980-luvun pop- ja rockmusiikista. Sanoitukset kertovat pariskunnasta, joka eroaa, mutta palaa aina yhteen. Mediassa on tulkittu sanoitusten kertovan Swiftin seurustelusuhteesta laulaja Harry Stylesin kanssa.
Lyhyt pätkä kappaletta kuultiin Target-yrityksen mainoksessa lokakuussa 2014. Kappale julkaistiin virallisesti albumilla 1989 27. lokakuuta 2014.
Big Machine Recordsin johtaja Scott Borchetta sanoi Twitterissä joulukuussa 2014, että arvelee ”Stylen” olevan albumin seuraava single. Kappaleesta tuli albumin kolmas radiosingle 9. helmikuuta 2015. Musiikkivideo julkaistiin 13. helmikuuta.
Swift julkaisi kappaleesta uuden levytyksen ”Style (Taylor’s Version)” vuonna 2023. Se on mukana albumilla 1989 (Taylor’s Version).
Vastaanotto

”Style” sai hyvät arviot musiikkikriitikoilta. Moni piti kappaletta yhtenä albumin parhaista. Los Angeles Times kutsui sitä aistilliseksi funk-kappaleeksi. The New York Times kirjoitti, että kappale on albumin kohokohta, verraten sitä Miami Vice -sarjan soundtrackalbumiin. Toisaalta esimerkiksi Consequence of Sound kehui kappaleen melodiaa, mutta piti sanoituisia kliseisinä. Myöhemmin ”Style”-kappaletta on pidetty yhtenä Swiftin parhaista kappaleista.
”Style” menestyi hyvin kaupallisesti. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 6. Kappale oli kymmenen kärjessä myös Kanadassa ja Australiassa. Isossa-Britanniassa se pääsi sijalle 21.
Suomessa kappale ei noussut viralliselle singlelistalle, mutta oli radiosoittolistalla parhaimmillaan sijalla 41. Se pysyi listalla 19 viikkoa. Single on myynyt moninkertaisesti platinaa muun muassa Yhdysvalloissa ja Australiassa.
Vuonna 2023 julkaistu uusi levytys ”Style (Taylor’s Version)” menestyi myös hyvin listoilla. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 9. Se oli kymmenen kärjessä Kanadassa, Australiassa, Filippiineillä ja Arabiemiraateissa.
Musiikkivideo

Kappaleelle tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Kyle Newman. Englantilainen näyttelijä Dominic Sherwood esittää Swiftin henkilön poikaystävää. Video julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Video näyttää yksittäisiä muistikuvia parin suhteesta. Swift ja Sherwood nähdään rannalla, metsässä ja automatkalla. Videossa käytetään symbolina rikkoutunutta peiliä ja heijastuksia. Useat julkaisut kommentoivat, että video on erilainen teos Swiftin edellisiin musiikkivideoihin verrattuna, sillä se esittelee hänet synkemmässä ja abstraktimmassa valossa.
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 9x platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Brasilia | 3x platinaa | Pro-Música Brasil |
|  Espanja | kultaa | Productores de Música de España |
|  Iso-Britannia | 2x platinaa | British Phonographic Industry |
|  Italia | kultaa | Federazione Industria Musicale Italiana |
|  Itävalta | platinaa | IFPI Austria |
|  Kanada | 3x platinaa | Music Canada |
|  Kreikka | kultaa | IFPI Greece (ΕΕΠΗ) |
|  Norja | kultaa | IFPI Norge |
|  Portugali | platinaa | Associação Fonográfica Portuguesa |
|  Saksa | kultaa | Bundesverband Musikindustrie |
|  Tanska | platinaa | IFPI Danmark |
|  Uusi-Seelanti | 3x platinaa | Recorded Music NZ |
|  Yhdysvallat | 3x platinaa | Recording Industry Association of America |

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | kultaa | Australian Recording Industry Association |
|  Brasilia | kultaa | Pro-Música Brasil |
|  Iso-Britannia | hopeaa | British Phonographic Industry |
|  Uusi-Seelanti | kultaa | Recorded Music NZ |
Huomioita

1 2 3 4 5 6 7  Kyseinen lista ei erottele kappaleen eri versioita toisistaan. Listasijoitus on merkitty ”Taylor’s Version” -version kohdalle, koska se on uuden version julkaisun jälkeiseltä viikolta.
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo
| n k Taylor Swift |
| --- | --- |
 Diskografia  Palkinnot 
Studioalbumit:  Taylor Swift  Fearless  Speak Now  Red  1989  Reputation  Lover  Folklore  Evermore  Midnights  The Tortured Poets Department 
Uudelleen levytetyt albumit:  Fearless (Taylor’s Version)  Red (Taylor’s Version)  Speak Now (Taylor’s Version)  1989 (Taylor’s Version) 
Livealbumit:  Speak Now World Tour – Live  Lover (Live from Paris)  Folklore: The Long Pond Studio Sessions 
EP:t:  The Taylor Swift Holiday Collection  Beautiful Eyes 
Kappaleet:  Luettelo kappaleista  ”The 1”  ”22”  ”All Too Well”  ”Anti-Hero”  ”Back to December”  ”Bad Blood”  ”Begin Again”  ”Bejeweled”  ”Betty”  ”Blank Space”  ”Cardigan”  ”Carolina”  ”Change”  ”Christmas Tree Farm”  ”Coney Island”  ”Cruel Summer”  ”Delicate”  ”End Game”  ”Everything Has Changed”  ”Exile”  ”Eyes Open”  ”Fearless”  ”Fifteen”  ”Fortnight”  ”Getaway Car”  ”I Bet You Think About Me”  ”I Can Do It with a Broken Heart”  ”I Can See You”  ”I Don’t Wanna Live Forever”  ”I Knew You Were Trouble”  ”Is It Over Now?”  ”Karma”  ”The Lakes”  ”The Last Time”  ”Lavender Haze”  ”Look What You Made Me Do”  ”Love Story”  ”Lover”  ”The Man”  ”Me!”  ”Mean”  ”Message in a Bottle”  ”Mine”  ”New Romantics”  ”New Year’s Day”  ”No Body, No Crime”  ”Our Song”  ”Ours”  ”Out of the Woods”  ”Picture to Burn”  ”...Ready for It?”  ”Red”  ”Ronan”  ”Safe & Sound”  ”Shake It Off”  ”Should’ve Said No”  ”"Slut!"”  ”Sparks Fly”  ”The Story of Us”  ”Style”  ”Teardrops on My Guitar”  ”Tim McGraw”  ”Today Was a Fairytale”  ”We Are Never Ever Getting Back Together”  ”White Horse”  ”Wildest Dreams”  ”Willow”  ”You Belong with Me”  ”You Need to Calm Down” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”Highway Don’t Care”  ”The Joker and the Queen”  ”Renegade” 
Kappaleet muille artisteille:  ”This Is What You Came For” 
Videojulkaisut:  Speak Now World Tour – Live  City of Lover  Folklore: The Long Pond Studio Sessions  Taylor Swift: The Eras Tour 
Kiertueet ja konsertit:  Luettelo kiertueista  Fearless Tour  Speak Now World Tour  The Red Tour  The 1989 World Tour  Reputation Stadium Tour  The Eras Tour  City of Lover
Chris Avellone

| Chris Avellone |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1971 (ikä 53)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Pelisuunnittelija, sarjakuvakäsikirjoittaja
Pelisuunnittelija
Aktiivisena:  1995–
Tunnetuimmat työt:   Fallout 2  Planescape: Torment  Neverwinter Nights 2 
Chris Avellone (s. 27. syyskuuta 1971) on yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija, joka on työskennellyt Interplay Entertainment ja Obsidian Entertainment -yhtiöissä.
Avellonea syytettiin vuonna 2020 häiriökäyttäytymisestä.
Dying Light 2 pelin kehittäjä Techland lopetti yhteistyön Avellonen kanssa käytökseen liittyvien syytöksien takia. Myös hänen työnsä Vampire: The Masquerade – Bloodlines 2:ssa korvattiin osana pelin kehitystä.
Chris Avellone haastoi oikeuteen henkilöt, jotka syyttivät häntä häiriökäyttäytymisesta. Vuonna 2023 Avelonne ja häntä syyttäneet pääsivät yhteisymmärrykseen. Avelonille maksettiin korvaukset syytöksien aiheuttamasta mainehaitasta ja syytöksen esittäneet sanoivat syytösten olleen väärinymmärrys. He tarkensivat yhteisessä lausunnossa ettei Avellone ole käyttäytynyt koskaan epäsopivasti heitä tai ketään muuta kohtaan heidän tietääkseen.
Avellone on ollut mukana suunnittelemassa seuraavia videopelejä:
Fallout 2 (1998)
Descent to Undermountain (1998)
Planescape: Torment (1999)
Icewind Dale (2000)
Icewind Dale II (2002)
Star Wars: Knights of the Old Republic II: The Sith Lords (2004)
Neverwinter Nights 2 (2006)
Alpha Protocol (2010)
Fallout: New Vegas (2010)
Wasteland 2 (2014)
Torment: Tides of Numenera (2015)
Dying Light 2 Stay Human (2022)
Aiheesta muualla

Chris Avellone The Vault
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  SNAC