stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kingdom Hearts II

| Kingdom Hearts II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Square Enix Product Development Division 1
Julkaisija:  Square Enix Disney Interactive Studios
Ohjaaja:  Tetsuya Nomura
Tuottaja:  Shinji Hashimoto Yoshinori Kitase
Suunnittelija:  Tetsuya Nomura Yuichi Kanemori
Käsikirjoittaja:  Kazushige Nojima
Taiteilija:  Takayuki Odachi Tetsuya Nomura Tomohiro Hasegawa Takeshi Arakawa Syuichi Sato
Säveltäjä:  Yoko Shimomura
Ohjelmoija:  Hiroshi Harata Kentaro Yasui
Pelisarja:  Kingdom Hearts
Julkaistu:  JP 22. joulukuuta 2005NA 28. maaliskuuta 2006AUS 28. syyskuuta 2006EU 29. syyskuuta 2006
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Kingdom Hearts II (jap. キングダムハーツII, Kingudamu Hātsu Tsū)  on Square Enixin kehittämä ja julkaisema Kingdom Hearts -pelisarjaan kuuluva toimintaroolipeli. Peli julkaistiin PlayStation 2:lle vuonna 2005.
Maailmat

Tavalliset maailmat:
Twilight Town
Destiny Islands (näkyy pelin loppunäytöksessä)
Hollow Bastion (entinen Radiant Garden)
Maailma jota ei koskaan ollut (The World That Never Was)
Uudet Disney-maailmat:
Lohikäärmeiden maa (The Land Of Dragons) – Mulan, 1998
Hirviön linna (Beast’s Castle) – Kaunotar ja hirviö, 1991
Ajaton joki (Timeless River) – Höyrylaiva Ville, 1928 (sekä muut vanhanaikaiset Disney-piirrosfilmit)
Port Royal – Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous, 2003
Jylhämaa (Pride Lands) – Leijonakuningas, 1994
Space Paranoids – Tron, 1982
Palaavat Disney-maailmat:
Puolen hehtaarin metsä (100 Acre Wood) – Nalle Puh -elokuvista
Olympoksen Colosseum (Olympus Coliseum) – Herkules, 1997
Disney-linna (Disney Castle) – Mikin, Akun ja Hessun kotimaailma
Atlantis (Atlantica) – Pieni merenneito, 1989
Agraba (Agrabah) – Aladdin, 1992
Halloween-kaupunki (Halloween Town) – Painajainen ennen joulua, 1993
Kutsumahahmot

Pikku Kananen (Chicken Little) – Pikku Kananen, 2005
Henki (Genie) – Aladdin, 1992
Stitch – Lilo ja Stitch, 2002
Peter Pan – Peter Pan, 1953
Final Mix

Pelistä on myös tehty Japanin markkinoille ”viimeistelty” versio, Kingdom Hearts 2: Final Mix, jota myytiin osana Kingdom Hearts 2: Final Mix+ -pelipakettia. Paketti sisältää Final Mixin lisäksi Kingdom Hearts Re: Chain of Memoriesin, joka on uudistettu PlayStation 2 -versio Game Boy Advancen Chain of Memories -pelistä.
The Gathering ja Birth by Sleep

Pelissä on myös salainen loppu The Gathering, jos pelaaja läpäisee pelin vaikeimmalla vaikeusasteella. Salaisen lopun alussa nähdään katkelmia Ansemin reporteista ja kuvaan alkaa ilmestyä salaperäinen hahmo (Terra), jolla on keyblade. Paikalle saapuu toinen haarniskahenkilö, joka on naispuolinen (Aqua) ja nuorempi (Ventus). Kolmikko löytää kolme keybladeä, jotka näyttävät täysin samanlaiselta mitkä olivat Soralla, Rikulla ja Mikillä. Samalla näkyy paljon keybladejä, jotka ovat jäänöksiä Keyblade-sodasta. Loppu päättyy siihen kun paikalle ilmestyy salainen henkilö, joka lähestyy kolmikkoa päin.
Final Mixissä, kun pelaaja suorittaa Proud-moodin nähdään jatkona The Gatheringille lopulle toinen salainen loppu Birth by Sleep. Lähestyvä henkilö on vanha mies (mestari Xehanort) ja hänen sisältään ilmestyy naamioitunut poika (Vanitas). Terra hyökkää Xehanortin kimppuun mutta Xehanort estää Terran aikeen ja Xehanort kohoaa entistä ylemmäksi. Terra, Aqua ja Ventus käyvät taistelua Vanitasin kanssa. Terra ja Xehanort käyvät lyhyen taistelun, joka päättyy siihen, kun Xehanort jäädyttää Terran käden. Ventus yrittää yllättää Xehanortin, mutta joutuu tämän kynsiin. Terra yrittää pelastaa Ventusin, mutta Vanitas viskoo hänet vuorelta alas. Aqua näkee kuinka Xehanort jäädyttää Ventusin kokonaan ja tiputtaa tämän vuorelta alas. Xehanort nostaa kätensä ilmaan ja taivaalle alkaa ilmestyä sydämenmuotoinen kuu, joka on Kingdom Hearts. Lopussa Mikki Hiiri ilmestyy paikalle. Salainen loppu oli viittaus PSP:lle julkaistuun peliin Kingdom Hearts: Birth by Sleep.
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miyu Irino  | … |  Sora   |
|  Mamoru Miyano  | … |  Riku   |
|  Risa Uchida  | … |  Kairi   |
|  Kōki Uchiyama  | … |  Roxas   |
|  Iku Nakahara  | … |  Naminé   |
|  Kōichi Yamadera  | … |  Aku Ankka   |
|  Yū Shimaka  | … |  Hessu   |
|  Takashi Aoyagi  | … |  kuningas Mikki Hiiri   |
|  Genzō Wakayama  | … |  DiZ/Ansem Viisas   |
|  Akio Ōtsuka  | … |  ”Ansem”/Xehanort   |
|  Norio Wakamoto  | … |  Xemnas   |
|  Keiji Fujiwara  | … |  Axel   |
|  Ginpei Satō  | … |  Saïx   |
|  Hōchū Ōtsuka  | … |  Xigbar   |
|  Yōsuke Akimoto  | … |  Xaldin   |
|  Kenichi Suzumura  | … |  Demyx   |
|  Jōji Nakata  | … |  Luxord   |
|  Toshiko Sawada  | … |  Pahatar   |
|  Tōru Ōhira  | … |  Musta Pekka   |
|  Takashi Inagaki  | … |  Yen Sid   |
|  Hideo Ishikawa  | … |  Leon   |
|  Kazunori Sasaki  | … |  Hayner   |
|  Hayato Taya  | … |  Pence   |
|  Yuka Hirasawa  | … |  Olette   |
Äänirooleissa > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Haley Joel Osment  | … |  Sora   |
|  David Gallagher  | … |  Riku   |
|  Hayden Panettiere  | … |  Kairi   |
|  Jesse McCartney  | … |  Roxas   |
|  Brittany Snow  | … |  Naminé   |
|  Tony Anselmo  | … |  Aku Ankka   |
|  Bill Farmer  | … |  Hessu   |
|  Wayne Allwine  | … |  kuningas Mikki Hiiri   |
|  Christopher Lee  | … |  DiZ/Ansem Viisas   |
|  Richard Epcar  | … |  ”Ansem”/Xehanort   |
|  Paul St. Peter  | … |  Xemnas   |
|  Quinton Flynn  | … |  Axel   |
|  Kirk Thornton  | … |  Saïx   |
|  James Patrick Stuart  | … |  Xigbar   |
|  David Dayan Fisher  | … |  Xaldin   |
|  Ryan O’Donohue  | … |  Demyx   |
|  Robin Atkin Downes  | … |  Luxord   |
|  Susanne Blakeslee  | … |  Pahatar   |
|  Jim Cummings  | … |  Musta Pekka   |
|  Corey Burton  | … |  Yen Sid   |
|  Doug Erholtz  | … |  Squall ”Leon” Lionheart   |
|  Justin Cowden  | … |  Hayner   |
|  Sean Marquette  | … |  Pence   |
|  Jessica DiCicco  | … |  Olette   |
Aiheesta muualla

Kingdom Hearts II MobyGamesissa (englanniksi)
Kingdom Hearts II Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kingdom Hearts II VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Pelin viralliset sivut (englanniksi)
| --- | --- |
Pelit:   Kingdom Hearts  Chain of Memories  II  Coded  358/2 Days  Birth by Sleep  3D: Dream Drop Distance  χ  III  Melody of Memory  Missing-Link  IV 
HD-kokoelmat:   HD 1.5 Remix  HD 2.5 Remix  HD 2.8 Final Chapter Prologue 
Hahmot:   Sora  Organisaatio XIII
Kreikkalainen tuli

Kreikkalaisen tulen käyttöä kuvattuna käsikirjoituksessa Skyllitzes Matritensis 1100-luvulta.
Kreikkalaisella tulella täytettyjä savikranaatteja.
Kreikkalainen tuli (m.kreik. πῦρ θαλάσσιον, pyr thalassion, ”merituli") oli palava neste, jota käytettiin aseena Bysantissa. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran keisari Konstantinos IV:n aikana vuonna 673 arabien laivastoa vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikkalainen tuli Wikimedia Commonsissa
Kukkia ja sidontaa

| Kukkia ja sidontaa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Janne Kuusi
Käsikirjoittaja:  Aleksi Bardy
Tuottaja:  Aleksi Bardy
Säveltäjä:  Ilkka Talasranta
Pääosat:  Outi Mäenpää, Simo Routarinne, Kari-Pekka Toivonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinotaurus Helsinki-filmi
Ensi-ilta:  15. lokakuuta 2004
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 milj. euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kukkia ja sidontaa on Aleksi Bardyn, Janne Kuusen ja teatteriryhmä Stella Polariksen käsikirjoittama ja Janne Kuusen ohjaama elokuva vuodelta 2004, josta on muokattu myös viisiosainen draamasarja. Outi Mäenpää sai osastaan parhaan naispääosan Jussi-patsaan.
Juoni

Kukkia ja sidontaa on musta komedia pikkukaupunkilaisista. Makkaratehtailija Jyrki (Simo Routarinne) muistaa tasapuolisesti kaikkia naisia kukkalähetyksin ja luonteeltaan sopimattomin kotikäynnein. Makkaratehtailijan vaimo Gitta (Sari Siikander) yrittää katsoa sormiensa läpi miehensä heilumisia. Makkaratehtaan talouspäällikkö Kaisa (Sari Havas) rakastaa Jyrkiä intohimoisesti. Makkaratehtaan työntekijät Ali (Kari-Pekka Toivonen) ja Osmo (Jami Hyttinen) antavat Jyrkille pikku opetuksen, mutta tilanne karkaa käsistä.
Jyrkin kadottua kuvioista makkaratehtaan väki joutuu selvittämään elämänsä perusteellisesti uudelleen. Alia takaisin havitteleva ex-vaimo Eve (Outi Mäenpää) ainakin yrittää ottaa tilanteesta kaiken irti.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Teijo Eloranta  | … |  Antero Kanto   |
|  Sari Havas  | … |  Kaisa Piippo   |
|  Jarmo Hyttinen  | … |  Osmo Rauhanen   |
|  Kirsti Kuosmanen  | … |  Anna Kanto   |
|  Outi Mäenpää  | … |  Eve Leino   |
|  Tiina Pirhonen  | … |  Camilla Järvinen   |
|  Mikael Rejström  | … |  Kymppi   |
|  Simo Routarinne  | … |  Jyrki Koski   |
|  Sari Siikander  | … |  Gitta Koski   |
|  Elina Stirkkinen  | … |  Irina   |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  Ali Makkonen   |
|  Tobias Zilliacus  | … |  Elis Makkonen   |
lisäksi
Mikko Kivinen lihakauppias Pajunen
Miitta Sorvali pankinjohtaja
Antero Nieminen poliisi
Aleksi Salmenperä hämärähemmo
Aiheesta muualla

Sarjan esittely YLEn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kustaa Helleranta

Kustaa Johannes Brander (27. toukokuuta 1896 Orivesi – 28. joulukuuta 1965) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut teollisuusneuvos ja kenkätehtailija.
Brander perusti Tampereelle vuonna 1919 Kenkätehdas K. Brander Oy:n jonka työntekijämäärä oli 10 vuoden kuluttua noin 200.  Branderin kenkätehdas erikoistui 1930-luvulla naisten kenkien valmistamiseen ja se oli pitkään Aaltosen Kenkätehdas Oy:n merkittävin kotimainen kilpailija. Vuonna 1954 Branderin tehdas työllisti noin 400 työntekijää. Tehdas joutui lopettamaan toimintansa 1960-luvulla halvempien ulkomaisten tuontikenkien vallatessa markkinoita.
Branderin kenkätehtaan kuusikerroksinen tehdasrakennus sijaitsi Tammelan kaupunginosassa osoitteessa Tammelen puistokatu 14. Punatiilisen tehtaan suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer vuonna 1919. Rakennus on nykyisin opiskelija-asuntolana.
Teollisuusneuvoksen arvonimen tehtailija, oman alansa yhteistyöhön aktiivisesti osallistunut Brander sai vuonna 1950.
Kustaa Hiekan Säätiö

Kustaa Hiekan Säätiö on kultaseppä Kustaa Hiekan 1931 perustama säätiö joka ylläpitää Tampereella Hiekan taidemuseota. Säätiö omistaa Pirkankatu 6:ssa sijaitsevan rakennuksen, jossa museo toimii.
Säätiön ensimmäinen puheenjohtaja oli kihlakunnan tuomari Lauri Tähkäpää, joka testamenttasi museolle taide- ja esinekokoelmansa.
Museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Oiva Viljanen, ja se valmistui vuonna 1928. Se on ensimmäinen museoksi valmistunut rakennus Tampereella.
Kuikan pelto

Kuikan pelto on kuunnelma, jonka on kirjoittanut Pentti Saarikoski. Jyrki Lehtisen ohjaama kuunnelma vuodelta 1981 voitti Sokeain kuunnelmapalkinnon. Kuunnelmassa näyttelevät mm. Erkki Luomala ja Lauri Komulainen.
Aiheesta muualla

Kuikan pelto- kuunnelman C-kasetti Finnassa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Lasse Hirvi

Lasse Hirvi
Lasse Hirvi (s. 1964 Jalasjärvi) on suomalainen pianisti ja kapellimestari, joka on työskennellyt monipuolisena pianistina vuodesta 1979 lähtien sekä teatterikapellimestarina vuodesta 1986 lähtien.
Hirvi opiskeli ensin pianonsoittoa Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa ja sen jälkeen Sibelius-akatemiassa. Hän valmistui maisteriksi Sibelius-akatemian jazz-musiikin koulutusohjelmasta sekä Metropolian muusikko YAMK -koulutusohjelmasta. Hirvi on työskennellyt pianistina eri musiikkityyleissä (klassinen musiikki, viihdemusiikki, rhythm & blues ja jazz-musiikki) ja hän on tullut tunnetuksi erityisesti laulajien ja instrumentalistien säestäjänä.
Hirvi toimi aluksi kapellimestarina harrastajateatteriryhmissä sekä kesäteattereissa. Vakituinen teatterikapellimestarin ura alkoi v. 1989 Helsingin kaupunginteatterissa. Vuonna 2014 hän siirtyi kapellimestariksi Jyväskylän kaupunginteatteriin. Hän on opiskellut orkesterinjohtoa Jorma Panulan Panula-Akatemiassa sekä Atso Almilan kapellimestarikursseilla.
Hirvi on säveltänyt laulusarjoja, näytelmämusiikkia sekä kappaleita eri instrumentaalikokoonpanoille. Hän on toiminut opettajana Pop & Jazz konservatoriossa (jazz-piano, yhtyeworkshop), Sibelius-akatemiassa (vapaa säestys ja improvisointi), Teatterikorkeakoulussa (laulaja ja pianisti näyttämöllä -opintojaksot) sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulu JAMKissa (jazz-piano).
Hirvi on isännöinyt jazz-klubeja ja lauluklubeja vuodesta 2007 lähtien. Hän on julkaissut soolopiano-CD:n "Moods by the Sea"  v. 2013.
Lasse Honkanen

Lasse Olavi Honkanen (s. 1948 Lammi) on suomalainen kirjailija. Nuoruutensa hän on viettänyt Etelä-Savossa Kangasniemellä ja asunut Tampereella yli 40 vuotta. Työuransa Honkanen on tehnyt pääasiallisesti AD:na mainostoimistoissa.
Honkasen esikoisdekkarissa Tilaisuus tekee murhaajan (Karisto, 2021) ratkotaan museomurhaa Tampereen kesässä. Teoksessa teollisuusneuvos Voitto Vatjalainen löytyy Suuren Viikinkinäyttelyn avajaisten jälkeen kuolleena. Päähenkilö Arttu Lampare kirjoittaa Vatjalaisen muistelmia, joista yllättävät tahot tuntuvat äkkiä kiinnostuvan.  Teoksesta on myös äänikirjaversio, jonka lukee näyttelijä Jalmari Savolainen.
Teokseen on ilmestynyt jatko-osa Murha ei ole taidetta (Karisto, 2023). Kyseessä on nokkela palapelidekkari, jossa uppoudutaan taidemaailman saloihin. Helsingin Marjaniemen talviuimalasta löytyy murhattu mies ja vastentahtoisen kuuluisa harrastelijaetsivä Arttu Lampare tempautuu jälleen murhamysteerin pyörteisiin.
Honkaselta on aiemmin julkaistu kaksi lastenkirjaa (Emppu ja Pörre Leptomanin jäljillä, Myllylahti 2017  ja Emppu ja Pörre Rantarosvojen jäljillä, Myllylahti 2018 ).
Kävelyllä

Kävelyllä on italialaisen taiteilijan, Massimo Campiglin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1956. Maalaus on kooltaan 89,5×100,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Campiglin tavaramerkiksi muodostui koristeellinen ja naivin humoristinen modernismi. Kävelyllä- teoksen ihmisfiguurit ovat jo lähellä abstrakteja komponentteja, mikä ennakoikin Campiglin loppuvuosien tuotantoa.
Kunnallisvaalit 1919

Vuoden 1919 kunnallisvaalit olivat toiset Suomessa järjestetyt kunnallisvaalit. Osissa kunnista ensimmäisiä vaaleja ei ehditty järjestää vuoden 1918 lopulla vaan vasta seuraavan vuoden alussa. Kokonaan uudet kunnallisvaalit järjestettiin kuitenkin vuoden 1919 lopulla.
Sisällissodasta johtuneen tilanteen takia vuoden 1919 kunnallisvaalit olivat joissain kunnissa ensimmäiset, joissa oli mukana sosialisteja.
Tulokset

| --- | --- |
äänioikeutetut: 1 556 923
äänestysaktiivisuus: 34,1%
Kuljunniemen tuulivoimapuisto

| Kuljunniemen tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Kuljunniemi, Raahe
Koordinaatit:  64°37′59″N, 24°23′06″E
Valmistunut:  2004 
Laajennettu:  2010, 2020 
Perustaja:  Suomen Hyötytuuli Oy
Rakennuttaja:  Suomen Hyötytuuli Oy
Omistaja:  Suomen Hyötytuuli Oy
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m 
Pinta-ala:  75 ha 
Tuulivoimalat:  5 × Bonus B82 (2,3 MW),  4 × Siemens SWT (2,3 MW)
Kapasiteetti:  20,7 MW  
Vuosituotanto:  53 GWh 
 fiKuljunniemen tuulivoimapuisto 
Verkkosivut:  https://hyotytuuli.fi
Kuljunniemen tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen Kuljunniemellä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 9 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 21 megawattia ja vuosituotanto noin 53 gigawattituntia. Voimalat on rakennuttanut Suomen Hyötytuuli Oy, joka myös omistaa ne.
Yleistä

Tuulivoimapuiston voimalat sijaitsevat Rautaruukin tehdasalueella ja Kuljunniemeen johtavalla patotiellä. Voimala-alue on 2,5 kilometriä pitkä, alle kilometrin leveä, ja tuulivoimalat sisältävä alueen pinta-ala on noin 75 hehtaaria. Tuulivoimapuiston viisi vanhempaa tuulivoimalaa ovat Bonus B82-mallia, joiden napakorkeus on 80 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija 82 metriä. Niistä kaksi sijaitsee patotien varressa ja kolme muuta Kuljunniemen lounaispäässä. Uudemmilla neljällä tuulivoimalalla, jotka ovat Siemens SWT-2.3-101-mallia , on napakorkeus myös 80 metriä ja turbiinin halkaisija 101 metriä. Ne sijaitsevat Kuljunniemen kannaksella ja siitä suoraan pohjoiseen. Kaikkien voimaloiden kapasiteetti on 2,3 megawattia.
Alueella sijaitsee yhteensä 11 tuulivoimalaitosta, joten kaksi pohjoisinta voimalaa ei sisälly tähän tuulivoimapuistoon. Ne ovat Nordex N117-mallia (3 megawattia) ja kuuluvat Raahen sataman tuulivoimapuistoon, jonka omistaja on Raahen Tuulienergia Oy.
Rakentaminen

Kuljunniemeen pystytettiin ensimmäiset viisi tuulivoimalaa vuonna 2004 ja seuraavat neljä hankkeessa Raahe II vuonna 2010. Ensimmäinen vaihe maksoi 13 miljoonaa euroa. Vanhoille ja uusille voimaloille tehtiin melumallinnukset vasta vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Hyötytuuli Oy:n kotisivut
Reposaaren tuulipuisto (valitse valikosta, valokuvia)
Voimalaitokset fingrid.fi. Helsinki:  FINGRID. Viitattu 2.11.2023.
Kurjalanranta

Kurjalanranta (puhekielessä 'Kurjala') on kylä Leppävirran kunnassa. Etäisyys Leppävirran kirkonkylästä noin 25 kilometriä. Kurjalassa on oma koulu, jalkapallokenttä ja jääkiekkokenttä. Kurjala on lähellä Suvasvettä. Nykyisin koulussa on 35–45 oppilasta. Kylän nimi juontuu historiasta. Venäläiset polttivat kylän vuonna 1548 ja sen lisäksi 22 ihmistä tapettiin.
Aiheesta muualla

Kurjalanrannan Kyläseura ry Facebook. Viitattu 23.8.2018.
Kz

Kz tarkoittaa seuraavia:
Kazakstan, ISO 3166-1 -koodi KZ, valtio tai muu maantieteellinen alue
Kazakstan, ajoneuvojen kansallisuustunnus KZ, valtio tai muu maantieteellinen alue
keskitysleiri (saks. Konzentrationslager, KZ)
Nippon Cargo Airlines, IATA-koodi KZ, lentoyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuljun työväentalo

| Kuljun työväentalo |
| --- | --- |
 Kuljun työväentalo
Osoite:  Tampereentie 290, 37560 Lempäälä
Sijainti:  Lempäälä
Koordinaatit:  61°23′13″N, 23°46′54″E
Rakennustyyppi:  hirsirakennus
Valmistumisvuosi:  1908
Rakennuttaja:  Kuljun työväenyhdistys r.y.
Urakoitsija:  Talkoovoimin
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuljun työväentalo on työväentalo Lempäälän Kuljun kylässä.
Historia

Kuljun työväentalo rakennettiin ja valmistui vuonna 1908 Lempäälän kunnan Kuljun kylään talkoovoimin. Niilo Palander oli vuokrannut tontin työväeyhdistykselle. Tontti ostettiin yhdistyksen omaksi vuonna 1928.
Vuonna 1918 talolle oli majoitettuna ns. ”Kuljun komppania”.
Elettiin levottomia aikoja, ja lehdissä kerrottiin talolla sattuneista tappeluista. Kesäkuussa 1929 työväentalolla järjestettiin tanssit, ja syntyi ankara tappelu. Paikallinen työmies oli juovuksissa. Paikalla olleiden kahden muun miehen kanssa syntyi riitaa, ja työmies otti puukon esiin. Toinen miehistä sai pahoja haavoja ja jouduttiin viemään sairaalaan. Syyskuussa 1931 järjestettyyn iltamatilaisuuteen tuli lapualaisia miehiä, ja yksi tunkeutui sisään ilman lippua ja muutkin yrittivät synnyttää levottomuutta. Kun ei muu auttanut, he vetivät esiin parabellum-pistoolit ja ampuivat ihmisiä kohti 10–15 laukausta. Muuta vahinkoa ei kuitenkaan tullut kuin ikkunoita särkyi. Häiriönaiheuttajat poistuivat paikalta. Syyskuussa 1933 sattui työväentalolla ampumistapaus, jossa muuan työmies haavoittui. Talolla oli järjestetty poikakutsut. Ampujan talolle tuonut autonkuljettaja vei hänet Tampereelle Viinikan poliisivartiokonttorille. Lääkärin mukaan haavoittuminen oli vakava mutta ei vienyt ammutulta henkeä, mutta kuula jäi selkään. Syytä ampumiseen ei löytynyt, eivätkä ampuja ja ammuttu tunteneet toisiaan. Syyskuussa 1936 lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Kuljun työväentalon pihamaalla puukotti Kuljun työväenyhdistyksen puheenjohtaja Eino Arvid Täckman muuatta työmiestä käsivarteen. Puukottaja oli poliisin tuttu, sillä hän oli ollut Tampereen raastuvassa syytteessä uhkapelin harjoittamisesta ja samanaikaisesti Lempäälän kihlakunnanoikeudessa syytteessä viinanmyynnistä. Vuosien 1939–1945 sotien jälkeen yhdistys päätti erota Suomen Sosialidemokraattisesta puolueesta ja liittyä yksimielisesti Suomen Kansandemokraattiseen liittoon, SKDL 22.12.1946 pidetyssä kokouksessaan.
Rakennus

Hirsirunkoinen rakennus on nykyisin laudoin vuorattu ja maalattuna edelleen punaiseksi. Talossa on juhlasali, josta näyttämö on purettu vuonna 1974. Ravintola, keittiö, eteinen, naistenhuone, asuintila ja kokoushuone ovat edelleen rakennuksessa. Talossa on öljylämmitys. Rakennuksen koko on 240 m² ja tontin koko on 10 000 m². Seurantalot-sivuston mukaan salissa on näyttämö ja takahuone. Rakennuksessa on myös talonmiehen asunto.
Toiminta

Rakennus on ympärivuotisessa käytössä, ja tilat ovat vuokrattavissa. Tilaa työväentalolla on noin 130 hengelle. Talossa on esteetön sisäänpääsy ja kulku tilasta toiseen siirrettävän rampin avulla, mutta muuten se ei ole esteetön, esimerkiksi wc-tilan suhteen.
Kunnallisvaalit 1922

Kunnallisvaalit järjestettiin joulukuun 1922 alussa 565 Suomen kunnassa. 397 kunnanvaltuustoon muodostui porvarillinen ja 145 sosialistinen enemmistö.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| äänestysaktiivisuus | 32,3 % | −3,8 |
| äänestäneet | 537 938 | −56 708 |
| hylätyt äänet | 0,9 % | −0,2 |
| suuntaus | valtuutetut | äänet> lukumäärä | äänet> osuus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvarilliset ryhmät  Kok. ML RKP Ed. ym. | 7 791 | 318 945 | 59,8 % |  |
| Sosialistiset ryhmät  SDP SSTP ym. | 4 318 | 212 956 | 40,0 % |  |
| Muut ryhmät | -- | 1 250 | 0,2 % |  |
| Yhteensä | 12 109 | 533 151 | 100 % |  |
Lähde: Suomen virallinen tilasto 1931
Kyūshū Hikōki K.K.

Kyūshū Hikōki K.K. (九州飛行機, Kyūshū Hikōki) oli toisen maailmansodan aikainen japanilainen lentokonetehdas. Pääasiassa se toimi muiden japanilaisten lentokonetehtaiden tuotteiden valmistajana, mutta kehitti itse esim. Kyūshū J7W "Shinden" -hävittäjälentokoneen.
Yritys oli osa Fukuokassa toimivaa Watanabe Tekkōjo (Watanaben teräsvalimo) yritystä, kun se aloitti lentokoneiden valmistuksen vuonna 1935. Vuonna 1943 tämä lentokoneosasto muutettiin omaksi yhtiökseen, Kyūshū Hikōki. Myös terästehdas sai uuden nimen, Kyūshū Heiki (Kyūshū asetehdas).
Sodan jälkeen yhtiö sai nimen Watanabe Jidōsha Kōgyō (Watanabe autoteollisuus), joka valmisti auton koreja ja muita osia. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2001.
Kuchiki no tō

| Kuchiki no tō MUCC |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2004 (Japani) 12. syyskuuta 2005 (Eurooppa)
 Tyylilaji: rock metal
 Kesto: 51.52
 Levy-yhtiö: Danger Crue
MUCCun muut julkaisut
| Zekū 2003 | Kuchiki no tō 2004 | Live at Roppongi 2004 |
Kuchiki no tō (jap. 朽木の灯) on MUCCun neljäs studioalbumi.
Albumista julkaistiin Japanissa kaksi painosta erilaisilla kansikuvilla: pelkän CD:n sisältävä painos ja rajoitettu, CD:n sekä DVD:n sisältävä painos.
Myös tammikuussa 2006 julkaistussa Euroopan painoksessa on muista painoksista poikkeava kansikuva.
Keskeisenä teemana albumilla ovat yhtyeen silloiset keskenäiset ristiriidat, joiden vuoksi MUCC oli hajoamispisteessä. Erityisesti kappale Kuchiki no tō viestii laulaja Tatsurōn silloisista väleistä kitaristi Miyaan. Yhtye kuitenkin sopi erimielisyytensä eikä enää soita kyseistä kappaletta konserteissaan.
Kappalelista

Kuchiki no tō (jap. 朽木の灯) – 2:03 (Miya)
Daremo inai ie (jap. 誰も居ない家) – 3:50 (Miya)
Isho (jap. 遺書) – 5:16 (Miya)
Mikan no kaiga (jap. 未完の絵画) – 5:43 (Miya)
Dokkū (jap. 濁空) – 2:25 (Miya)
Gentō sanka (jap. 幻燈讃歌) – 3:38 (Miya)
Akatsuki yami (jap. 暁闇) – 5:27 (Yukke)
2.07 – 2:07 (Miya)
Garo (jap. ガロ) – 3:00 (Miya)
Kanashimi no hate (jap. 悲シミノ果テ) – 4:12 (Miya)
Rojiura boku to kimi e (jap. 路地裏 僕と君へ) – 4:22 (Miya)
Oboreru sakana (jap. 溺れる魚) – 5:24 (Tatsurō)
Namonamuki yume (jap. 名も無き夢) – 4:24 (Miya)
Monokuro no keshiki (jap. モノクロの景色) – 5:35 (Yukke, Miya)
Kuchiki no tō (jap. 朽木の塔) – 11:27 (Miya)