stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuntauudistus
Tanskan kuntauudistukset

Tanskassa kuntien määrä väheni ensin vapaaehtoisilla liitoksilla vuoden 1950 jälkeen, jolloin maassa oli noin 1 400 kuntaa. Vuonna 1970 Tanskassa toteutettiin kuntauudistus, jossa kuntien määrä väheni 1 089 kunnasta 277 kuntaan. Vuonna 2007 toteutettiin vielä toinen kuntauudistus, jonka jälkeen Tanskaan jäi 98 kuntaa. Lisäksi amtien tilalle perustettiin viisi aluetta (tansk. region).
Tanskan kunnat 1970–2006.
Tanskan kunnat vuodesta 2007.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Kommunreform & de:Gebietsreform
Käännös suomeksi
Lentävien tikarien talo

| Lentävien tikarien talo> kiin. 十面埋伏, pinyin: Shí miàn mái fú |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Zhang Yimou
Käsikirjoittaja:   Feng Li  Bin Wang  Zhang Yimou 
Tuottaja:   William Kong  Zhang Yimou 
Säveltäjä:  Shigeru Umebayashi
Kuvaaja:  Zhao Xiaoding
Leikkaaja:  Long Cheng
Pukusuunnittelija:  Emi Wada
Pääosat:   Takeshi Kaneshiro  Zhang Ziyi  Andy Lau 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kiina
Tuotantoyhtiö:   Beijing New Picture Film Co.  China Film Co-Production Corporation  EDKO Film  Elite Group Enterprises  Zhang Yimou Studio 
Levittäjä:  Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   Kiina 19. heinäkuuta 2004  Suomi 11. helmikuuta 2005 
Kesto:  119min
Alkuperäiskieli:  mandariinikiina
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lentävien tikarien talo (kiin. 十面埋伏, pinyin: Shí miàn mái fú) on vuonna 2004 ilmestynyt Zhang Yimoun ohjaama kiinalainen romanttinen toiminta-/wuxiaelokuva. Elokuva poikkeaa useista wuxia-genren elokuvista tarinallaan, joka on huomattavasti romanttisempi kuin useimmat tyylilajin elokuvista.
Elokuva sijoittuu Tang-dynastian aikaan, jolloin hallitus taistelee kapinallisia sotajoukkoja vastaan. Sotapäällikkö Jin (Takeshi Kaneshiro) pelastaa sokean kapinallisen Mein (Zhang Ziyi) toivoen saavansa tästä saattajan Lentävien tikarien talo -nimisen kapinallisjoukon luo. Matkan aikana he kuitenkin rakastuvat.
Lentävien tikarien talo on saanut erinomaisen vastaanoton ja keräsi lukuisia ehdokkuuksia ja palkintoja kansainvälisiltä elokuvajuhlilta. Elokuvaaja Zhao Xiaoding sai kolme palkintoa parhaasta kuvauksesta ja neljä ehdokkuutta, muun muassa BAFTA- ja Oscar-ehdokkuuden. Ohjaaja Zhang Yimou palkittiin kahdesti ja hän sai juhlilta viisi ehdokkuutta. Kaikkiaan elokuva palkittiin 16 kertaa ja oli ehdolla 36 kertaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Takeshi Kaneshiro  | … |  Jin   |
|  Andy Lau  | … |  Leo   |
|  Ziyi Zhang  | … |  Xiao Mei   |
|  Dandan Song  | … |  Yee   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Arvosteluja Metacritic-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Elokuva Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Pikselinviilaajat

Pikselinviilaajien strippi (#341)
Pikselinviilaajat on vuosina 2001–2006 ilmestynyt suomalainen verkkosarjakuva.
Verkkosarjakuvan julkaisu alkoi 31. tammikuuta 2001. Ensimmäiset vuodet sarjakuvaa julkaistiin Bittivuoto.net-sivustolla kahdesti viikossa, maanantaisin ja torstaisin. Vuonna 2003 sarjakuva siirtyi omalle verkkosivustolleen (Arkistoitu – Internet Archive) ja lopulta Pikselinviilaajien julkaisu lopetettiin 2. tammikuuta 2006. Strippejä julkaistiin yhteensä 534 kappaletta.
Pikselinviilaajia käsikirjoittivat ja piirsivät Tuomo Pekkanen (299 strippiä) ja Antti Paajoki (234 strippiä). Kummatkin ovat syntyneet ja opiskelleet Jyväskylässä. Sarjakuvan julkaisuaikoihin Paajoki opiskeli Jyväskylän yliopistossa tietojärjestelmätiedettä ja Pekkanen toimi tietotekniikan ja fysiikan opettajana Vesilahden yläasteella.
Sarjakuvassa seikkaillaan nörttien maailmassa ja useimmat vitsit liittyvät tietotekniikkaan ja siitä johdettuihin sanaleikkeihin ja puujalkavitseihin. Sarjakuvan graafinen tyyli on kirjaimellisesti pikseli pikseliltä koneella "piirretty" verkkosarjakuva. Hahmot muistuttavat vanhojen tietokoneiden piirto-ohjelmilla piirrettyjä tikku-ukkoja, joka antaa sarjakuvalle tunnistettavan ulkonäön. Strippien resoluutio on matala, mutta niitä voi zoomata ohjelmallisesti Pikselinviilaajien sivulla.
Sarjakuvassa esiintyi vuosien varrella lähinnä toistuvia hahmoja jotka olivat pääasiassa stereotyyppisiä IT-alan ihmishahmoja, mutta sarjassa esiintyi myös eläimiä kuten bugi, reijo ja sorsa.
Aiheesta muualla

Pikselinviilaajat (Arkistoitu – Internet Archive) sarjakuvan kotisivu
Perimetr

Perimetr (ven. Периметр) on Neuvostoliiton aikainen ydinpuolustusjärjestelmä, joka takaa vastaiskun ydinsodan sattuessa. Järjestelmä on vieläkin toiminnassa. Kyseessä on ”kuolleen miehen kytkin” -tyyppinen järjestelmä, joka laukaisee ydinaseet automaattisesti, jos maahan tehdään ydinisku ja komentohierarkia on tuhoutunut.
Petroúpoli

| Petroúpoli Petroúpolin kunta Πετρούπολη Δήμος Πετρουπόλεως |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Petroúpoli
 Koordinaatit: 38°02′28″N, 23°40′55″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4706
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,597 km²
Väkiluku (2011):  58 979
 – Väestötiheys:  8 940,28 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  13231
Suuntanumero(t):  210 50
Rekisterikilpi:  ΙΖΧ
 
 www.petroupoli.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petroúpoli (kreik. Πετρούπολη; kath.kreik. Πετρούπολις, Petroúpolis) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πετρουπόλεως, Dímos Petroupóleos), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 6,597 neliökilometriä ja väkiluku 58 979 (vuonna 2011).
Petroúpoli sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petroúpoli Wikimedia Commonsissa
Δήμος Πετρουπόλεως (Arkistoitu – Internet Archive). Petroúpolin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Kutsumattomat

| Kutsumattomat> The Intruders |
| --- | --- |
Ohjaaja:  William A. Graham
Käsikirjoittaja:  Jason Juravic Dean Riesner
Säveltäjä:  Joseph Murray
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  NBC
Ensi-ilta:  1970
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kutsumattomat (The Intruders) on vuonna 1970 ensiesitetty yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka sijoittuu villiin länteen. William A. Grahamin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Don Murray, Anne Francis, Edmond O’Brien, John Saxon, Harry Dean Stanton, Stuart Margolin, Zalman King, Gene Evans ja Harrison Ford.
Elokuvassa Jesse Jamesin ja Youngerin veljesten jengi ratsastaa pieneen Medalian kaupunkiin aiheuttaen levottomuuksia ja kaupungin sheriffi saa tehtäväkseen pysäyttää heidät.
Aiheesta muualla

Kutsumattomat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Peltometsäviljely

Peltometsäviljelyä Dordognessa Ranskassa.
Peltometsäviljelyä Burkina Fasossa.
Peltometsäviljely tai agrometsätalous tai puustoinen maatalous on viljelymuoto, jossa yhdistetään metsätalouden ja maatalouden menetelmiä. Siinä viljeltyjä puita ja peltokasveja kasvaa samalla alueella. Myös laiduneläimet voivat kuulua mukaan. Puita voi olla yksittäin, riveissä tai esimerkiksi laitumilla ryhminä.
Peltometsäviljely tulee trooppisista maista. Se on sekaviljelymuoto, joka voi parantaa maiseman luonnontilaa ja voi hillitä Ilmastonmuutosta. Peltometsäviljely hyödynnetään puiden tuomaa monimuotoisuutta pieneliöille ja parantaa hiilensidontaa. Peltometsäviljely parantaa yleisesti luonnon rikkautta.
Hakamaametsät ovat perinteinen peltometsäviljelyn kaltainen viljelystapa, jossa yhdistyy "luontainen" metsä ja laidunnus.
Suomen peltometsäviljelyverkosto perustettiin 2019 Qvidjan tilalla Paraisilla. Verkosto edistää peltometsäviljelyä jakamalla tietoa aiheesta sähköpostilistalla, verkkosivulla ja erilaisissa tapaamisissa.
Petrovskin piiri (Donetsk)

| Petrovskin piiri Петровський район |
| --- | --- |
 Petrovskin piiriä.
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Donetskin piiri
Kaupunki:  Donetsk
Perustettu:  1937
Pinta-ala  ():  62,4 km²
Väkiluku   (2001):  85 399
Donetskin kaupunkipiirit. Petrovskin piiri työntyy länteen, ja on merkitty violetillä värillä.   Petrovskin piiri
Petrovskin piiri (ukr. Петровський район, Petrovskyi raion) on yksi Ukrainan Donetskin yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piirin pinta-ala on 62,4 neliökilometriä.  Piiri on nimetty ukrainalaissyntisen neuvostopoliitikko Grigori Petrovskin mukaan.
Donetskin kaupunki ja sen Petrovskin piiri oli 2024 alussa Venäjän miehittämää, ja siten Ukrainan laillisen hallinnon ulkopuolista aluetta. Sotarintaman lähellä vuodesta 2014 lähtien sijainneessa piirissä on kuitenkin ollut turvatonta. Useita rähähdyksiä on tapahtunut, ja etenkin Venäjän hyökkäyssodan (2/2022-) aikana monet asukkaat ovat asuneet toistuvasti pommisuojissa.
Piirin väestöarvio oli 85 399 (2001[lähde? ]) tai 97 493 (VL 1989).
Petrovskin piiri työntyy Donetskin länsiosaan. Kaupunkipiirin naapuristo etelässä, lännessä tai luoteessa ei ole osa Donetskin kaupunkia vaan kuuluvat ympäröiviin piireihin. Etelässä naapurina on Donetskin piirin Oleksadrivkan kaupunkityyppinen taajama (3 885 as., 2022), ja heti sen länsipuolella lännessä Pokrovskin piirin Marjinkan kaupunki (9 089 as., 2022) ja 3 kilometriä luoteeseen Krasnohorivkan kaupunki (14 666 as., 2022). Venäjän hyökkäyssodan heikentämän rintamaseutujen turvallisuustilanteen vuoksi esitetyt vuoden 2022 alun väkilukuarviot lienevät vahvasti ylisuuria vuoden 2024 alun tilanteessa. Esimerkiksi Marjinkasta voitiin evakuoida enää 140 siviiliä ennen ukrainalaisjoukkojen vetäytymistä pois ja venäläismiehittäjien saapuessa jouluna 2023; enemmistö oli siirtynyt tykistökantamaa kauemmaksi jo aiemmin. - Idässä Petrovskin piirin naapureina on Donetskin kaupungin Kirovin piiri.
Piirin alueella on teollisuustoimintaa, muun muassa mekaaniikan, elintarviketeollisuuden ja hiilen tuotantolaitoksia.  Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
Mandrikinon rautatieasema.
Useita entisiä tai nykyisiä kaivoksia
Mandrikinon rautatieasema.
Kulttuuritalo edustoineen (2009).
Petrovskin hiilikaivoksen rakennus.
Kaivoksen numero 21 laitteita.
Petrovskin piirin pientaloja ja kaivosten kaivosjäteharjuja.
Kaivos numero 7:n (Trudovska) kaivosjäteharjuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petrovskin piiri (Donetsk) Wikimedia Commonsissa
Petrovskin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (ukrainaksi) (openstreetmap.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Петровський район (Донецьк) – mm. piirin väkiluku (2001)
Käännös suomeksi
Luca Caioli

| Luca Caioli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1958 Milano, Italia
Kansalaisuus:   italialainen
Ammatti:  urheilutoimittaja, kirjailija
Luca Caioli (s. 1958, Milano) on italialainen urheilutoimittaja ja kirjailija. Nykyisin Caioli työskentelee SKY Italia-televisiokanavan ja Il Corriere della Sera-lehden kirjeenvaihtajana Espanjassa. Aiemmin hän on työskennellyt kotimaansa lisäksi muun muassa Britannian ITV:ssä ja ranskalaisen Euronews TV:n päätoimittajana. Kirjailijana Caioli on julkaissut monta suomeksikin käännettyä henkilökuvaa jalkapalloilijoista, kuten Lionel Messistä, Cristiano Ronaldosta, Zinedine Zidanesta, Ronaldinhosta ja Fernando Torresista.
Käännös suomeksi
Pikosatelliitti

Picosat PSSC kuva NASA:lta. Satelliitissa on aurinkokennot, kameroita, ohjausraketteja GPS -antenni ja muita antenneja. Kokoonpano vaihtelee tarpeen mukaan.
BeeSat pico -satelliitin radiolinkki -testimalli.
Pikosatelliitti on yhden kilogramman painoinen tai pienempi satelliitti. Etenkin Yhdysvaltain asevoimat kehitti näitä 1990-luvulla. Tällaisten satelliittien ongelmia olisivat avaruuslennolla esimerkiksi tietoliikenne ja sen vaatiman sähkötehon tuottaminen. Satelliitit ovat olleet lähinnä mikro- ja nanotekniikan kokeilua.
25. toukokuuta 2007 Kiinan kansantasavalta laukaisi MEMS-Pico-pikosatelliitin avaruuteen kaukokartoitussatelliitin mukana.
Aiheesta muualla

Hegarty, William J. & Teshirogi, Jerry T. & Prager, Ian K. & Twiggs, Robert & Jackson, D. Keoki: Design of a Pico-Satellite for the Monitoring of the Performance of a Thin Film Solar Array Stanford Space Systems Development Laboratory. Viitattu 25.8.2018.
Borghino, Dario: Startup helps you build your very own picosatellite on a budget New Atlas.  17.12.2014. Viitattu 25.8.2018.
Hinkley, David & Hardy, Brian: Picosatellites and Nanosatellites The Aerospace Corporation.  29.2.2012–1.3.2012. Arkistoitu 16.2.2017. Viitattu 25.8.2018.
Oberst, Gerry: Nano- and Pico-Satellites Via Satellite.  1.10.2012. Viitattu 25.8.2018.
Antunes, Sandy: Make: Your Own Satellite: 7 Things to Know Before You Go Makezine.  11.4.2014. Viitattu 25.8.2018.
DIY Satellite Platforms - Cool Tools CoolTools.  9.11.2012. Viitattu 25.8.2018.
Kutsumuskohtalo

John Gastin kutsumuskohtaloaatetta ilmentävässä maalauksessa American Progress vuodelta 1872 uudisraivaajat kulkevat länteen tuoden sivistystä mukanaan ja ajaen intiaaneja edellään. Heidän tukenaan kulkee tooga-asuinen Columbia, Yhdysvaltojen henkilöitymä.
Kutsumuskohtalo (engl. Manifest Destiny) oli 1800-luvun yhdysvaltalainen uskomus, jonka mukaan Yhdysvalloilla oli kohtalona laajeta Pohjois-Amerikan mantereen halki.
Termin esitti ensimmäisenä journalisti John O'Sullivan vuonna 1845 The United States Magazine and Democratic Review’n julkaisemassa anonyymissa artikkelissa, jossa hän puolusti "sallimuksen" Yhdysvalloille antamaa kohtaloa laajentua yli mantereen ja mahdollistaa kasvavan kansakunnan vapaa kehittyminen. Kyseisessä artikkelissa kutsumuskohtalo mainitaan ensimmäistä kertaa. Nykyään historioitsijat pitävät mahdollisena, että artikkelin todellinen kirjoittaja oli yksi ensimmäisistä amerikkalaisista poliittisista naiskirjoittajista, Jane Eliza McManus.
Helsingin yliopiston Yhdysvaltain tutkimuksen professori Markku Henrikssonin mukaan kutsumuskohtalo on ollut enemmänkin vain oikeutus joka on annettu paljon raadollisempien pyrkimysten saavuttamiseksi tehdyille toimille. Kutsumuskohtalo ei myöskään ollut yhteiskunnan lävistävä todellinen aate, vaan Henriksson katsoo sen olleen voittajien, valkoisten anglosaksien henkistä rekvisiittaa. Maan vähemmistöjen, kuten esimerkiksi intiaanien, mustien ja muiden näkökulmasta katsottuna kansakunnan linja on näyttänyt usein toisenlaiselta.
Aiheesta muualla

Yle – Yhdysvaltain kutsumuskohtalo
John O’Sullivan, ”Annexation,” United States Magazine and Democratic Review 17, no.1 (July-August 1845): 5–10 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luca Ceppitelli

Luca Ceppitelli (s. 11. elokuuta 1989 Castiglione del Lago) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria ja on joukkueen kapteeni.
Ceppitelli pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Perugian joukkueessa toukokuussa 2007. Tämän jälkeen hän pelasi Fidelis Andrian ja Barin joukkueissa. Hän kuului myös Parman miehistöön mutta ei päässyt pelaamaan seuran edustusjoukkueessa. Elokuussa 2014 hän siirtyi Cagliariin ja pelasi kaudella 2014–2015 ensimmäiset Serie A -ottelunsa. Kauden 2015–2016 Cagliari pelasi Serie B:ssä mutta nousi heti takaisin pääsarjaan. Kauden 2018–2019 loppuun mennessä Ceppitelli on pelannut Serie A:ssa 95 ottelua ja tehnyt neljä maalia, joista kolme kaudella 2017–2018.
Lentävä Siemen

Lentävä Siemen on suomalainen yhtye joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Amigo-levymerkille.
Kokoonpano

Vesa Anttila (kitara)
Anna-Mari Kähärä (piano, harmonikka)
Tapani Laastola (rummut)
Jussi Liski (kosketinsoittimet)
Anssi Nykänen (rummut)
Kari Peltonen (bassokitara)
Diskografia

Lentävä siemen, (1991)
Aiheesta muualla

Lentävän Siemenen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Perillinen

Perillinen on henkilö, joka saa toisen henkilön, perittävän, kuoltua tältä perinnön.
Perilliset jaetaan seuraaviin ryhmiin:
Rintaperilliset, joita ovat perittävän puoliso, lapset, lapsenlapset ja muut jälkeläiset,
Selkäperilliset, joita ovat perittävän vanhemmat ja isovanhemmat, sekä
Sivuperilliset, joita ovat perittävän veljet ja sisaret, heidän jälkeläisensä, sekä perittävän sedät, tädit ja enot.
”Naurava perillinen” on sivuperillinen, jonka sukulaisuus vainajaan on niin kaukaista, ettei hänen voi katsoa surevan vainajaa kiintymyksestä.
Sivuperillisiä ovat myös jomman kumman isovanhemman toisista avioliitoista syntyneet lapset. Toisin sanoen sellaiset sedät, tädit tai enot, jotka eivät ole verisukua, mutta ovat isovanhempien avioliiton kautta sukua. Ottolapset rinnastetaan rintaperillisiin. Perinnön saannissa ovat ensimmäisellä sijalla rintaperilliset, toisella sijalla selkäperilliset ja sen jälkeen tulevat sivuperilliset. Siis rintaperilliset ovat elossa ollessaan perillisiä. Jos rintaperillisiä ei ole, tai he ovat kuolleet, mutta selkäperillisiä on elossa, selkäperilliset ovat perillisiä. Jos ei ole elossa olevia rinta- tai selkäperillisiä, sivuperilliset ovat perillisiä.
Aiheesta muualla

Perintökaari (40/1965) (Arkistoitu – Internet Archive)
Pikrolímni

| Pikrolímni Πικρολίμνη |
| --- | --- |
 Pikrolímni-järveä.
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Kilkís, Keski-Makedonia
Koordinaatit:  40°50′01″N, 22°48′42″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  50 m
Pinta-ala:  4,27 km²
Suurin syvyys:  1 m
 fiPikrolímni 
Pikrolímni (kreik. Πικρολίμνη) on järvi Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Sen pinta-ala on 4,27 neliökilometriä. Pikrolímni on suurimmillaan noin 2,43 kilometriä pitkä ja noin 2,35 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 50 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on yksi metri.
Pikrolímni Oraiókastron Néa Filadélfeian kylästä nähtynä.
Pikrolímni sijaitsee Kilkíin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella noin 24 kilometriä pohjoiskoilliseen Thessalonikista. Järven pohjoispuolella sijaitsee Pikrolímnin kylä. Kilkíin kunnan osa Pikrolímnin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä järvestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pikrolímni Wikimedia Commonsissa
Kuplatuoli

Alkuperäisiä läpinäkyviä kuplatuoleja museossa Saksassa.
Kuplatuoli Warwickissä, Rhode Islandissa.
Kuplatuoli on Eero Aarnion vuonna 1968 suunnittelema tuoli. Aarnio keksi kuplatuolin idean alun perin hänen vuonna 1963 suunnittelemastaan pallotuolista, joka oli paljastunut huonoksi lukutuoliksi valon puutteen takia. Aarnio on sanonut kuplatuolin olevan hänen suosikkiluomuksensa.
Alkuperä

Aarnio kertoo tienneensä, kuinka kupolinmuotoisia kattoja tehtiin akryylistä, ja otti yhteyttä kyseistenmallisten kattojen valmistajaan:
»Sain idean läpinäkyvästä pallosta, johon valo pääsee kaikista suunnista. Akryylin voi kuumentaa ja puhaltaa muotoon saippuakuplan tavoin, ja tiesin, että kupolin muotoisia kattoikkunoita valmistetaan tällä tavoin. Otin yhteyttä valmistajaan ja kysyin, olisiko mahdollista puhaltaa tarpeeksi iso kupla tuoliani varten. He vastasivat myöntävästi.»
Populaarikulttuurissa

Kuplatuoli on nähty populaarikulttuurissa useasti, muun muassa lehdissä, mainoksissa sekä musiikkivideoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuplatuoli Wikimedia Commonsissa
Lentävien lautasten hyökkäys

| Lentävien lautasten hyökkäys> Earth vs. the Flying Saucers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fred F. Sears
Käsikirjoittaja:   Bernard Gordon  George Worthing Yates  Curt Siodmak   Donald E. Keyhoe 
Tuottaja:  Charles H. Schneer
Säveltäjä:  Mischa Bakaleinikoff
Kuvaaja:  Fred Jackman Jr.
Leikkaaja:  Danny B. Landres
Erikoistehosteet:  Ray Harryhausen
Pääosat:   Hugh Marlowe  Joan Taylor  Donald Curtis  Morris Ankrum 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   1956-08-2424. elokuuta 1956 (Suomi)  
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lentävien lautasten hyökkäys (engl. Earth vs. the Flying Saucers) on yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1956. Elokuvan on ohjannut Fred F. Sears, ja päärooleissa nähdään Hugh Marlowe ja Joan Taylor. Elokuva menestyi alkuaikoinaan kohtalaisesti, mutta  jälkikäteen siitä on tullut tieteiselokuvagenren klassikko. Elokuva oli inspiraatio Tim Burtonin vuoden 1996 elokuvalle Mars hyökkää!, ja myös samana vuonna ilmestynyt Independence day – Maailmojen sota sai vaikutteita elokuvasta.
Juoni

Elokuvassa alienit saapuvat maapallolle lentävillä lautasilla ja julistavat sodan ihmisiä vastaan. Alienien teknologia on liian ylivoimaista ihmisille, joten lopputaistelun lähestyessä joukko tiedemiehiä yrittää löytää keinoja taistella alieneita vastaan.
Erikoistehosteet

Elokuva on tullut tunnetuksi Ray Harryhausenin luomista stop motion -tehosteista. Elokuvassa esiintyvien lentävien lautasten tehosteet näyttävät aikaisekseen todella aidoilta: ne liikkuvat ilmassa hyvin todentuntuisesti ja näyttävät siltä, kuin ne oikeasti lentäisivät. Lentävien lautasten lisäksi Harryhausen animoi elokuvaan yksityiskohtaisesti tuhoutuvia rakennuksia.
Aiheesta muualla

Lentävien lautasten hyökkäys Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Earth Vs. The Flying Saucers trailer Youtube.  26.8.2006. Viitattu 18.8.2021. (englanniksi)
Liisa Tanner

Liisa Tanner (10. kesäkuuta 1902 Turku – 3. marraskuuta 1986 Turku) oli suomalainen Turussa asunut taidemaalari ja opettaja, joka eli 1930-luvulla kirjailija Olavi Paavolaisen kumppanina.
Liisa Tanner tutustui Olavi Paavolaiseen keväällä 1932 ollessaan opettajana Karjalankannaksella Pölläkkälässä. Tanner siirtyi sitten Turkuun ja aloitti opinnot Turun yliopistossa. Paavolainen muutti myös Turkuun, jossa hän toimi Kudos Oy Silon mainospäällikkönä. Tanner ja Paavolainen asuivat yhdessä, mutta eivät menneet naimisiin. Heidän suhteensa päättyi vuonna 1935 Paavolaisen alkaessa kirjoittaa kirjaa Kolmannen valtakunnan vieraana. Paavolaisen kirjeet Tannerille ovat säilyneet.
Paavolainen ja Tanner valmistelivat Turussa asuessaan Avioliiton tulevaisuus länsimaissa -nimistä sosiologista tutkimusta, joka ei kuitenkaan toteutunut. He suunnittelivat myös yhteistä Lontoon-matkaa, josta oli tarkoitus laatia yhdistetty matka- ja esseekirja. Tämäkään suunnitelma ei toteutunut, vaikka Paavolainen ehtikin aloittaa englannin kielen ja kulttuurin opiskelun.
Tanner maalasi henkilömuotokuvia, ja hän maalasi myös maisemakuvia Italiassa 1950-luvulla. Hän sai viimeisen muotokuvansa valmiiksi kuolinpäivänään. Hänen teoksiaan oli näytteillä monissa yhteisnäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla. Tannerin piirroksia oli esillä vuonna 2006 Liedon Vanhalinnassa pidetyssä Liisa Tanner – piirtäjän perintö -näyttelyssä.
Professori Timo Soikkanen on Liisa Tannerin sisarenpoika.