stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dawn of Victory

| Dawn of Victory Rhapsody |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. marraskuuta 2000
 Tuottaja(t): Sascha Paeth, Miro
 Tyylilaji: power metal, sinfoninen metalli
 Kesto: 47.27
 Levy-yhtiö: Limb
Rhapsodyn muut julkaisut
| Symphony of Enchanted Lands 1998 | Dawn of Victory 2000 | Rain of a Thousand Flames 2001 |
Dawn of Victory on power metal -yhtye Rhapsodyn vuonna 2000 julkaistu kolmas studioalbumi.
Kappaleet

"Lux Triumphans"  – 2:00
"Dawn of Victory"  – 4:47
"Triumph for my Magic Steel"  – 5:46
"The Village of Dwarves"  – 3:52
"Dargor, Shadowlord of the Black Mountain"  – 4:48
"The Bloody Rage of the Titans"  – 6:23
"Holy Thunderforce"  – 4:21
"Trolls in the Dark"  – 2:32
"The Last Winged Unicorn"  – 5:43
"The Mighty Ride of the Firelord"  – 9:15
Kokoonpano

Luca Turilli – kitara
Fabio Lione – laulu
Alex Staropoli – koskettimet
Alessandro Lotta – basso
Alex Holzwarth – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Robert Hunecke-Rizzo, Thomas Rettke, Miro Rodenberg, Cinzia Rizzo, Florinda Klevisser ja Helmstedt Kammerchoir Andreas Lamkenin johtamana – kuorot
Constanze Backers – naislaulu
Laurence Vanryne – lapsen ääni kappaleessa "Trolls in the Dark"
Manuel Staropoli – nokkahuilu
Maggie Ardorf – viulu
Thunderforce – rummut
Aiheesta muualla

Dawn of Victory Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dawn of Victory Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Wienin siirtymälaki

Mustan kappaleen säteilyn aallonpituusjakauma eri lämpötiloissa.
Wienin siirtymälaki on fysiikan laki, jonka mukaan mustan kappaleen säteilyn spektrin huippua vastaava aallonpituus  \lambda _{\mathrm {max} } on kääntäen verrannollinen kappaleen lämpötilaan:
\lambda _{\mathrm {max} }={\frac {b}{T}},
missä  T on kappaleen lämpötila kelvineinä (K) ja  \lambda _{\mathrm {max} } on spektrin huippua vastaava aallonpituus metreinä. Verrannollisuuskerroin b = 0,002898 m K on luonnonvakio, joka voidaan esittää myös muodossa 0,29 cm K.
Wienin siirtymälain johti teoreettisesti Wilhelm Wien vuonna 1894. Wien tarkasteli mustan kappaleen tilavuuden adiabaattista muutosta ja päätteli, että säteilyn spektraalisen energiatiheyden täytyy olla muotoa
 u_{\nu }(\nu ,T)=\nu ^{3}f(\nu /T),
missä f on universaali, järjestelmän ominaisuuksista riippumaton funktio. Tämä tulos on Wienin siirtymälain vahva muoto. Heikko muoto on spektrihuipun aallonpituuden lämpötilariippuvuutta koskeva laki, joka voidaan johtaa vahvasta muodosta. Wienin siirtymälaki voidaan johtaa Planckin säteilylaista.
Siirtymälain pohjalta Wilhelm Wien esitti 1896, että mustan kappaleen säteily noudattaa Wienin säteilylakina  tunnettua muotoa, joka voidaan nykyaikaisin merkinnöin kirjoittaa muodossa
u_{\nu }(T)={\frac {8\pi h\nu ^{3}}{c^{3}}}e^{-{\frac {h\nu }{k_{\mathrm {B} }T}}}.
Tämä laki vastaa Planckin lain mukaista todellista jakaumaa korkeilla taajuuksilla.
Esimerkkejä

Periaatteessa mitä kuumempi kappale on, sitä lyhyempi on aallonpituus, jolla se lähettää eniten säteilyä. Esimerkiksi Auringon pintalämpötila on 5780 K, jolloin huippu on noin 500 nm:n kohdalla. Tämä aallonpituus on lähellä näkyvän valon spektrin keskialuetta. Koska säteilyn spektri on huipun ympäristössä melko laakea, auringon säteilemän valon spektri on koko silmälle näkyvän valon alueella melko tasainen, ja auringon valo on siksi valkoista. (Valon kulkiessa ilmakehän läpi siitä kuitenkin siroaa pois sinistä valoa, minkä vuoksi suoraan auringosta tuleva valo on kellertävää ja ilmakehästä päivällä siroava auringon valo värjää taivaan siniseksi.)
Hehkulampussa on hehkuva lanka, jonka lämpötila on Auringon pintalämpötilaa huomattavasti matalampi. Siksi hehkulampun säteilyssä on enemmän pitkäaaltoista punaista valoa kuin lyhytaaltoista sinistä valoa ja lampun valo vaikuttaa keltaiselta. Jos hehkulangan lämpötilaa edelleen lasketaan, säteilyn painopiste siirtyy yhä enemmän punaista kohti. Samoin käy hiilloksen hiipuessa.
Huoneenlämmössä olevan kappaleen lähettämä lämpösäteily on käytännöllisesti katsoen kokonaan näkymätöntä infrapunasäteilyä, jonka aallonpituus on suurempi kuin näkyvän valon. Mutta kun metallikappaletta tarpeeksi kuumennetaan esimerkiksi puhalluslampun avulla, se tulee ensin punahehkuiseksi, koska punainen vastaa näkyvän valon pitkäaaltoisinta osuutta. Kappaletta edelleen kuumennettaessa sen lähettämä valo muuttuu oranssinpunaiseksi, ja hyvin korkeissa lämpötiloissa kappale tulee valkohehkuiseksi, kun se alkaa lähettää kaikkia näkyvän valon taajuuksia. Mutta vaikka infrapunasäteily onkin näkymätöntä, jo ennen punahehkua sen voi aistia sen lämmittävän vaikutuksen vuoksi.
Kaikissa tähdissä aallonpituusjakauman huippu ei kuitenkaan ole näkyvän valon alueella. Esimerkiksi Orionin tähdistössä sijaitsevan kuuman superjättiläisen Rigenin säteilystä 60 % on ultraviolettia, kun taas samassa tähdistössä olevan viileän jättiläistähden Betelgeusen säteilystä 85 % on infrapunaista. Silti nämä molemmat lähettävät näkyvääkin valoa niin paljon, että ne kuuluvat taivaan kirkkaimpiin. Sinertävä Rigel (T = 12100 K) eroaa kuitenkin väriltään selvästi punaisesta Betelgeusesta (T ≈ 3300 K).
Vain harvat tähdet ovat yhtä kuumia kuin Rigel, mutta varsin monien tähtien lämpötila on samaa luokkaa kuin Betelgeusen ja siis selvästi alempi kuin Auringon. Värinsä ja siten lämpötilansa perusteella tähdet jaetaan spektriluokkiin.
Ihmisen ihon lämpötila on noin 310 K, joten sen lämpösäteilyn aallonpituus on noin 10 μm, kaukana näkyvän valon alueen ulkopuolella. Sen vuoksi ihmisten jäljittämiseen käytettyjen lämpökameroiden on oltava herkkiä tämän aallonpituusalueen infrapunasäteilylle.
Johto Planckin laista

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wien's displacement law
Wienin siirtymälaki voidaan johtaa Planckin laista, jonka avulla voidaan myös johtaa arvo Wienin laissa olevalle kertoimelle b. Tavallisesti säteilytehon jakauma ilmaistaan aallonpituuden funktiona. Tällöin Planckin lain mukaan lämpötilassa T olevan mustan kappaleen lähettämä säteilyteho säteilevää pinta-ala-, avaruuskulma- ja aallonpituusyksikköä kohti aallonpituuden  {\lambda } kohdalla on
missä h on Planckin vakio, c valonnopeus ja k Boltzmannin vakio.
Tämä saa suurimman arvonsa kohdassa, jossa tämän funktion derivaatta on nolla. Täten saadaan:
mikä voidaan yksinkertaistaa muotoon
Määrittelemällä
tästä saadaan yhden muuttujan x yhtälö
joka on yhtäpitävä yhtälön
kanssa.
Yhtälön ratkaisu on
missä  W_{0} on Lambertin W-funktion päähaara, ja sen arvoksi saadaan x = 4,965114231744276303.... . Kun tästä ratkaistaan aallonppituus λ millimetreinä ja lämpötila ilmaistaan kelvineinä, saadaan:
Johto Planckin laista > Parameterisointi taajuuden mukaan

Edellä säteilyn jakauma on parametroitu aallonpituuden mukaan. Yhtä hyvin se voidaan kuitenkin parametroida myös taajuuden mukaan. Tällöin Planckin laki on esitettävä muodossa, joka esittää säteilytehon taajuuden ν funktiona:
Samaan tapaan kuin edellä tästä saadaan:
ja lopulta
Tämäkin voidaan samaan tapaan kuin edellä ratkaista Lambertin W-funktion avulla:  Muuttujan x arvoksi saadaan
eli x = 2.821439372122078893...
Kun tästä ratkaistaan taajuus ν, saadaan:
Johto Planckin laista > Maksimikohdan riippuvuus parametroinnista

On huomattava, että samassakin lämpötilassa säteilytehon maksimikohdalle saadaan kaksi eri tulosta riippuen siitä, parametroidaanko säteily taajuuden vai aallonpituuden mukaan.
Esimerkiksi lämpötilassa T = 6000 K saadaan aallonpituuden mukaan parametroitaessa maksimikohdaksi aallonpituus λ = 482.962 nm, jota vastaava taajuus ( \nu ={\frac {c}{\lambda }} on ν = 620,737 THz}}.  Samassa lämpötilassa saadaan kuitenkin taajuuden mukaan parametrisoitaessa maksimikohdaksi aallonpituus 352,735 THz, jota vastaava aallonpituus on 849,907 nm.
Selitys tähän näennäiseen ristiriitaan on, että Planckin lain mukaiset funktiot ovat säteilyn tiheysfunktioita, jotka on skaalattu niin, että tulokset saadaan radianssin yksikköinä. Nämä tiheysfunktiot voivat olla eri muotoisia eri parametrisoinneilla, mikä riippuu siitä, minkä verran kaavio mistäkin kohdasta venyy tai kutistuu siirryttäessä parametroinnista toiseen. Koska säteilyn taajuus ja aallonpituus ovat toisiinsa kääntäen verrannollisia, ei yhtä suurta aallonpituuden muutosta vastaa kaikilla aallonpituuksilla yhtä suuri taajuuden muutos.
Kappaleen kokonaisradianssi on jakauman integraali kaikkien positiivisten arvojen yli, ja se on samassa lämpötilassa yhtä suuri kaikilla parametroinneilla. Lisäksi samassa lämpötilassa sellaisten fotonien lukumäärä, joiden aallonpituus on jollakin tietyllä välillä, on parametroinnista riippumaton.  Tämä merkitsee, että aallonpituuden mukaan parametroidun jakauman integraali aallonpituuden arvosta λ1 arvoon λ2 on yhtä suuri kuin taajuuden mukaan parametroidun jakauman integraali taajuuden arvosta ν1 = c / λ1 arvoon ν2 = c / λ2. Jakauman muoto kuitenkin riippuu parametroinnista, ja kuten edellä olevat laskelmat osoittavat, myös jakauman huippukohta riippuu käytetystä parametroinnista.
Yhtälön  x=4(1-e^{-x}) määrittämää implisiittifunktiota käyttämällä saadaan säteilyn jakauma, kun parametrina käytetään radianssia suhteellista kaistanleveyttä kohti. (Tällaisen taajuuskaistan leveys on verrannollinen taajuuteen itseensä, ja tämä vastaa sitä, että taajuuden taajuuden ν tai aallonpituuden λ sijasta säteilyteho esitetäänkin jommankumman logaritmien  \ln {\nu ;} tai  \ln {\lambda } funktiona. Tämä onkin mahdollisesti luonnollisin tapa esittää säteilyn jakauman maksimikohta. Jos näin menetellään, edellä esitettyjen laskujen muuttujaa x vastaava arvo on x = 3.920690394872886343...
Oleellista Wienin laissa kuitenkin on, että parametroitiinpa säteilyteho aallonpituuden, taajuuden tai minkä tahansa niistä riippuvan tekijän suhteen tahansa, säteilyn aallonpituuden mediaani on kääntäen verrannollinen lämpötilaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heli Honkonen: Mustan kappaleen säteily opetuksessa, Pro gradu -tutkielma Fysiikan opettajan suuntautumisvaihtoehto, Helsingin yliopisto, Fysiikan laitos, 5.9.2012 (pdf)
Tähden väri riippuu Wienin lain mukaisesti sen lämpötilasta. Sen vuoksi Orionin tähdistössä Betelgeuse (T ≈ 3000 K, kuvassa ylävasemmalla) näyttää selvästi punaiselta, Rigel (T = 12000 K, alaoikealla) sen sijaan sinertävältä, Bellatrix (T = 22000 K, yläoikealla) ja Mintaka (T = 31800 K, oikeanpuoleisin Orionin vyön tähdistä) vielä selvemmin sinisiltä.
Käännös suomeksi
Viitalampi (Mäntyharju, Vekaranjärvi)

| Viitalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°11′16″N, 27°00′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Väärään 
Järvinumero:  14.984.1.080
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,429 km  
Pinta-ala:  1,082 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiViitalampi 
Viitalampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Vekaranjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99 metriä mpy.
We Found Love

| ”We Found Love” Rihanna ja Calvin Harris |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Talk That Talk
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2011
 Formaatti: digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Calvin Harris
 Tyylilaji: elektrohouse, dancepop
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö: Def Jam Recordings
Rihannan muut singlet
| ”Fly” 2011 | ”We Found Love” 2011 | ”You Da One” 2011 |
Calvin Harrisin muut julkaisut
| ”Feel So Close” 2011 | ”We Found Love” 2011 | ”Off the Record” 2011 |
"We Found Love" on barbadoslaisen laulaja Rihannan kappale, joka julkaistiin hänen Talk That Talk -albuminsa ensimmäisenä singlenä 22. syyskuuta 2011. Singlellä esiintyy myös skotlantilainen laulaja-lauluntekijä Calvin Harris.
Listasijoitukset

"We Found Love" sijoittui kuudennella viikollaan ykköseksi sekä Yhdysvaltojen että Kanadan singlelistalla. Kappale on lisäksi sijoittunut singlelistan kärkeen Saksassa, Ranskassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Uudessa-Seelannissa. Lisäksi se on sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Itävallassa, Italiassa, Belgian Flanderissa ja Valloniassa, Alankomaissa ja Espanjassa.
| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 3
Australia: 2
Belgia (Flanderi): 3
Belgia (Vallonia): 6
Espanja: 9
Italia: 4
Itävalta: 4
Kanada: 1
Norja: 1
Ranska: 1
Ruotsi: 1
Saksa: 1
Suomi: 1
Sveitsi: 1
Tanska: 1
Uusi-Seelanti: 1
Yhdysvallat: 1
iTunesin EP versio

"We Found Love" (Chuckie Extended Remix) – 5:57
"We Found Love" (Chuckie Dub) – 5:56
"We Found Love" (Cahill Edit) – 3:36
"We Found Love" (Cahill Club) – 6:29
"We Found Love" (Cahill Dub) – 5:58
"We Found Love" (R3hab's XS Remix Edit) – 3:40
"We Found Love" (R3hab's XS Extended Remix) – 5:26
"We Found Love" (R3hab's XS Dub) – 5:26
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Colindalen metroasema

Colindale on Lontoon metron asema Barnetissa, Lontoossa. Se on Northern-linjan Edgwaren haaralla, Oyster-vyöhykkeellä 4.
Historia

Asema avattiin 18. elokuuta 1924 Colindale Avenuen pohjoispuolelle, silloisen Hampstead and Highgate -linjan ensimmäiselle laajennukselle. Klassistyylisen asemarakennuksen suunnitteli Stanley Heaps. Aseman avaaminen aloitti Colindalen alueen kehityksen.
T. E. Lawrence käytti asemaa säännöllisesti, kun hänen asemapaikkanaan oli läheinen Hendonin lentokenttä. Siitä on peräisin nimi ”Colin Dale”, jolla hän kirjoitti artikkeleita The Spectatoriin vuosina 1927 ja 1928.
Colindalen metroasema kärsi pahoin Lontoon pommituksissa. 25. syyskuuta 1940 kello 20.45 asemaan osui suuri pommi. Asemalla oli kaksi junaa, joissa oli yhteensä 400 matkustajaa. Heistä 13 kuoli. Yhdeksän pelastusryhmää teki töitä läpi yön, ja seuraavana päivänä paikalla kävivät vierailemassa kuningas Yrjö VI ja kuningatar Elisabet.
Tuhoutuneen asemarakennuksen tilalle rakennettiin yksinkertainen puurakennus, joka oli käytössä pidempään kuin alkuperäinen asema: vasta vuonna 1962 tilalle rakennettiin uusi rakennus, jossa on myös myymälöitä.
Kuvia

Aseman sisäänkäynti Colindale Avenuen pohjoispuolella.
Näkymä laiturisaarekkeelta pohjoiseen. Sillalla kulkee Colindale Avenue.
Näkymä laiturisaarekkeelta etelään.
Aseman tunnuskyltti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Colindalen metroasema Wikimedia Commonsissa
London Transport Museumin valokuvakokoelma
Colindalen alue vuonna 1922 (Arkistoitu – Internet Archive)
Aseman rakennustyöt vuonna 1923 (Arkistoitu – Internet Archive)
Alkuperäinen asemarakennus viikkoa ennen avaamista, 11. elokuuta 1924 (Arkistoitu – Internet Archive)
Lipunmyyntiaula vuonna 1928 (Arkistoitu – Internet Archive)
Pommituksen jälkeen pystytetty väliaikainen asemarakennus vuonna 1940 (Arkistoitu – Internet Archive)
Uusi asemarakennus vuonna 1963 (Arkistoitu – Internet Archive)
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Burnt Oakin metroasema ▷ Edgwaren metroasema (en) |  |  Northern Line |  | Hendon Centralin metroasema (en) ▷ Mordenin metroasema (en) |
muokkaa wikidataa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Colindale tube station
Käännös suomeksi
Dinamic Software

| Dinamic Software |
| --- | --- |

Perustettu:  1986
Perustaja:  Ignacio Ruiz Tejedor, Víctor Ruiz Tejedor, Pablo Ruiz Tejedor
Lakkautettu:  1992
Kotipaikka:  Espanja
Toimiala:  videopeliteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dinamic Software on espanjalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka on perustettu vuonna 1986.
Vuonna 1992 nimeksi vaihtui Dinamic Multimedia, S.A..
Debbie Wasserman Schultz

| Deborah "Debbie" Wasserman Schultz |
| --- | --- |

Demokraattien kansallisen komitean puheenjohtaja
 4. toukokuuta 2011 - 28. heinäkuuta 2016  
Edeltäjä:  Donna Brazile
Seuraaja:  Donna Brazile (väliaikanen)
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Floridan 23. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2013 lähtien  
Edeltäjä:  Alcee Hastings
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Floridan 20. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2005 - 3. tammikuuta 2013  
Edeltäjä:  Peter Deutsch
Seuraaja:  Alcee Hastings
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1966 (ikä 58)  New York, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  demokraatit
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
wassermanschultz.house.gov
Deborah "Debbie" Wasserman Schultz (s. 27. syyskuuta 1966 New York, New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Wasserman Schultz on toiminut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Floridan 20. vaalipiiristä 3. tammikuuta 2005 alkaen. Hän voitti vuoden 2004 vaaleissa republikaaniehdokas Margaret Hostetterin prosentein 70–30. Hänet on myöhemmin valittu jatkokaudelle kolmesti, vuonna 2006 ilman vastaehdokkaita, vuonna 2008 itsenäisenä ehdokkaana ollutta Hostetteria vastaan ja vuonna 2010 republikaanien Karen Harringtonia vastaan. Hän toimii jäsenenä edustajainhuoneen budjettivaliokunnassa ja lakivaliokunnassa.
Edustajainhuoneen jäsenyyden lisäksi Wasserman Schultz on ollut toukokuusta 2011 alkaen Yhdysvaltain demokraattisen puolueen kansallisen komitean puheenjohtaja.
Ennen valintaansa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Wasserman Schultz toimi jäsenenä Floridan edustajainhuoneessa vuosina 1992–2000 ja osavaltion senaatissa 2000–2004. Hän opiskeli Floridan yliopistossa Gainesvillessä ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1988 ja Master of Arts -tutkinnon 1990, pääaineenaan politiikan tutkimus. Vuodesta 1989 vuoteen 1992 hän toimi Floridan edustajainhuoneen jäsenen Peter Deutschin avustajana. Kun Deutsch valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1992, Wasserman Schultzista tuli hänen seuraajansa Floridan edustajainhuoneen jäsenenä ja nuorin lainsäätäjäksi valittu nainen Floridan historiassa. Myöhemmin Wasserman Schultz valittiin Deutschin seuraajaksi Floridan 20. vaalipiirin edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Wasserman Schultz on juutalainen. Hän on naimisissa ja hänellä on miehensä Steve Schultzin kanssa kolme lasta, poika ja kaksi tytärtä.
Yeni Türkü

Yeni Türkü esiintymässä.
Yeni Türkü on turkkilainen pop-yhtye. Se perustettiin Ankarassa vuonna 1978. Sen ensimmäinen albumi ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye on konsertoinut paitsi Turkissa myös eri puolilla Eurooppaa ja muun muassa Kanadassa.
Nykyiset jäsenet

Derya Köroğlu (s. 1955)
Erkin Hadimoğlu (s. 1972)
Raci Pişmişoğlu (s. 1954)
Erdinç Şenol (s. 1975)
Furkan Bilgi (s. 1979)
Fatih Ahıskalı (s. 1976)
Diskografia

Buğdayin türküsü (1979)
Akdeniz akdeniz (1983)
Günebakan (1986)
Dünyanin kapilari (1987)
Yeşilmişik (1988)
Vira vira (1990)
Rumeli hisari konser (livelevy, 1991)
Aşk yeniden (1992)
Külhani şarkilar (1994)
Süper baba (1995)
Telli telli (1995)
Her dem yeni (kokoelma, 1996)
Yeni (1999)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yeni Türkü bändi laulaja ,Derya Koroglu,2011.
William Sealy Gosset

William Gosset vuonna 1908, jolloin hän julkaisi artikkelin keksimästään t-testistä.
William Sealy Gosset (13. kesäkuuta 1876 – 16. lokakuuta 1937) oli englantilainen tilastotieteilijä, kemisti ja Guinnessin panimon johtava panimomestari. Hän kuuluu modernin tilastotieteen pioneereihin keksittyään Studentin t-testin, joka soveltuu pienten aineistojen tilastolliseen testaukseen. Testi on edelleen kaikkein suosituin tilastollinen testi maailmassa sen laajan käyttökelpoisuuden takia.
Elämä

Gosset opiskeli kemiaa ja matematiikkaa Oxfordissa, mistä hänet palkattiin vuonna 1899 valmistumisensa jälkeen Guinessin panimomestariksi. Hän toimi yhtiön palveluksessa lopun ikänsä 38 vuoden ajan. Rekrytointi osoitti Britannian elintarviketeollisuuden kehitysvaihetta, jossa tieteen avulla haluttiin kehittää tuotteista yhä parempia.
t-testin kehittäminen

Gosset lähti etsimään sopivinta ohralaatua oluen panoon. Tarjolla oli useita lajikkeita, kuten Old Irish ja Archer. Ongelmana oli se, että panimolla oli koetiloja vain pari- kolmekymmentä. Pienen otoksen takia otantajakautuma ei ollut normaali, joten Gosset ei voinut testata normaalijakautuman avulla olivatko laatujen erot todellisia vai satunnaisia. Gosset kirjoitti vuonna 1905: ”Kun vähennämme kokeiden määrää, otoksesta lasketun keskihajonnan arvo vääristyy, kunnes tämän avulla tehdyt päätelmät muuttuvat täysin harhaanjohtaviksi". Gosset oli siis havainnut, että vaikka itse ilmiö noudattaisi normaalijakautumaa, sen otantajakautuma ei ole muodoltaan normaali, jos otoskoko on pieni. Otantajakautuma on todellisuudessa sitä litteämpi mitä vähemmän tapauksia otoksessa on.
t-testin kehittäminen > t-jakauman löytäminen

Ollessaan kesälomalla vuonna 1905 Gosset pyöräili muutaman kymmenen kilometrin päässä asuneen Karl Pearsonin luo hakemaan neuvoa. Keskustelun jälkeen Gosset alkoi tehdä laskelmia, joiden avulla hän löysi tiheysfunktion, jota pienet aineistot noudattavat. Tämä jakautuma, joka sai nimekseen t-jakautuma, oli voimakkaasti riippuvainen vapausasteista, joita yhden otoksen testissä on n-1, missä n on otoksen koko.
Gosset pystyi nyt analysoimaan koetilojen tulokset ja havaitsi, että paras ohralajike oli Archer. Vuonna 1907 Guinness osti kaiken saatavilla olleen Archerin (1000 tynnyriä) ja jakoi sen sopimusviljelijöilleen. Seuraavana vuonna jaettiin jo 10 000 tynnyriä. Sotien välisenä aikana 90 % kaikesta Pohjois-Irlannissa viljellystä oli  Archeria.
t-testin kehittäminen > Keksijän salaaminen

Vuonna 1908 Gosset julkaisi löytönsä brittiläisessä Biometrika -lehdessä, jonka yksi toimittaja oli Karl Pearson.  Julkaisu tapahtui nimimerkillä "Student" eli opiskelija, mistä tulee myös testille vakiintunut nimi "Studentin t-testi.  Syynä nimimerkin käyttöön oli se, että panimo piti Gosset:n keksimää testiä Guinessin yrityssalaisuutena ja kielsi panimomestariaan levittämästä tietoa.
Myöhemmät vaiheet

Tulevina vuosina Gosset kirjoitti samaan lehteen lisää merkittäviä artikkeleita. Anekdootin mukaan yhtiö pääsi asiasta selville vasta, kun Gosset kuoli ja hänen tutkijaystävänsä ottivat yhteyttä panimoon saadakseen siltä rahallista tukea Gosset:n koottujen teosten julkaisemiseen. Amerikkalainen tilastotieteilijä Harold Hotelling on kertonut, että hänen tapaamisensa Gosset:n kanssa vielä 1930-luvulla tapahtui vakoilutarinoista tuttujen salaisten järjestelyjen merkeissä. Gosset:n kerrotaan suhtautuneen vaatimattomasti t-testiinsä. Hänen kerrotaan sanoneen, että Fisher olisi sen kuitenkin pian keksinyt.
t-testin kehittäminen liittyi Guinness-oluen laadun parantamiseen.
Dalvik-virtuaalikone

| Dalvik |
| --- | --- |
Luoja:  Dan Bornstein
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  virtuaalikone
Lisenssi:  Apache-lisenssi, versio 2.0
Dalvik on aiemmin käytetty Android-käyttöjärjestelmän virtuaalikoneena (VM).
Dalvikin ajoympäristön on Androidissa versiosta 5.0 korvannut Android Runtime (ART), mutta se käyttää edelleen Dalvikin DEX-muotoa. ART käyttää  ajonaikaisen kääntämisen (engl. just-in-time, JIT) sijaan ennen ajoa tehtävää kääntämistä (engl. ahead-of-time), joka nopeuttaa ohjelmien käynnistymistä.
Android-alustalle tehdyt työkalut (Jack) kääntävät Java-ohjelmat DEX-tavukoodiksi (lyhenne sanoista Dalvik Executable).
Dalvik on Apache 2.0 -lisenssillä julkaistu avoimen lähdekoodin ohjelmisto. Alun perin ohjelmiston kirjoitti Dan Bornstein, joka nimesi sen Dalvik-kalastajakylän mukaan Eyjafjörðurissa, Islannissa, jossa hänen esi-isänsä asuivat.