stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paratiisi
Paratiisit eri kulttuureissa ja historiassa > Islam

Islamin paratiisi Janna on puhdas, täydellinen ja ikuinen puutarha, jossa elämä on kaikin puolin helppoa, iloista ja mukavaa. Jannaan pääsevät Jumalan tahdon mukaisesti eläneet ja erityisesti marttyyrit. Muslimit erottavat Paratiisista neljä tasoa: Janna (puutarha), Adn (Eden), Firdaws (Paratiisi) ja Sama (Taivaankansi).  Mitä oikeudenmukaisempi muslimi on ollut, sitä korkeammalle tasolle Paratiisissa hän pääsee. Paratiisin halki kulkee jokia, joiden nimiä ovat Saihan, Jaihan, Eufrat ja Niili. Suuri kultainen puu antaa varjoa auringolta. Uskovien asumukset ovat kultaisia palatseja. Koraanin kuvauksissa Paratiisi on täynnä virtaavia puroja, hedelmiä, viiniä, hunajaa ja maitoa. Siellä on myös ylenpalttinen markkinatori sekä tilaisuus viljellä maata niille, jotka haluavat. Paratiisin asukkaat voivat halutessaan keskustella Helvetissä kärsivien kanssa. Tarjolla on myös seksuaalisia nautintoja, mistä pitävät huolen huurit, naispuoliset neitsyet, jotka palkkiona odottavat oikeauskoisia miehiä Paratiisissa. Huurit ovat ikuisesti neitsyitä, ja miehille on luvassa ikuinen erektio.
Paratiisit eri kulttuureissa ja historiassa > Muut uskonnot

Hindulaisuuden paratiiseissa soi kaunis musiikki ja tuoksuvat hienot hajusteet. Nymfit täyttävät kaikki asukkaiden toiveet. Tiet ja palatsit ovat kultaisia ja jalokivin koristeltuja. Paratiisiin pääsevät jumalien kutsumat hurskaat uskovaiset ja taistelussa kuolleet sankarit. Buddhalaisten paratiisi muistuttaa ulkoisesti hindujen paratiisia. Sinne pääsevät ihmiset, jotka luottavat Buddhaan ja ovat omistautuneet valaistumispyrkimyksille.
Muinaisten egyptiläisten paratiisissa työn tekevät hautajaismenojen yhteydessä vainajan mukaan annetut palvelijat. Asteekkien paratiisissa asukkaat voivat ottaa perhosen muodon. Kelttien paratiisissa juhlitaan, metsästetään ja iloitaan. Se sijaitsee joko haltijakummun sisällä tai kaukaisella saarella, ja sinne pääsevät sankarit ja kuninkaat. Muinaisskandinaavisessa Valhallassa on 540 ovea, kullattu sali ja kaikkien vesien alkulähde. Siellä soturit taistelevat myyttistä sutta vastaan ja juhlivat porsaanlihaa ja simaa syöden. Naispuoliset valkyyrit palvelevat asukkaita.
Saamelaisten muinaisuskossa paratiisi sijaitsee kaksipohjaisen järven pohjan alapuolella tai tunturin tai vuoren uumenissa. Siellä porot ja muut syötävät eläimet ovat suuria. Saamelaisten paratiisiin pääsevät ihmiset kuoltuaan, noidat tosin myös eläessään.
Ufouskontojen paratiisit ovat ulkoavaruudessa sijaitsevia utopioita tai avaruuden muukalaisten Maahan tuomia. Jotkin itsemurhakultit ovat viime vuosikymmeninä tehneet joukkoitsemurhan päästäkseen tällaiseen paratiisiin.
Aiheesta muualla

Honey flows through fertile valleys : The cognitive and evolutionary foundations of paradise representations Jani Närhi, väitöskirja, 2009
Sommar, Heidi: Kadonnut paratiisi, löytäjä saa pitää. Yle: Blogit / Elävä arkisto.  22.8.2012. Arkistoitu 14.9.2013.
Jan Brueghelin näkemys Eedenin puutarhasta
Persialainen Bagh-e Fin -puutarha Kashanissa. Puutarha edustaa perinteistä persialaista puutarha-arkkitehtuuria ja se on monipuolisen kauneutensa lisäksi myös funktionaalinen toimintaympäristö.
Marc Alfred Chataudin haaremin puutarhaa kuvaava maalaus. 1800-luvun länsimaiset niin sanotut orientalistiset taidemaalarit kuvasivat islamilaisen maailman haaremit usein paratiisimaisina puutarhoina, joita asuttivat alastomat, muodokkaat ja raukean onnelliset naiset. Todellisuudessa haaremit olivat ulkoisesti arkisempia, ja niihin suljetut naiset kaipasivat usein vapautta.
Suomen Regions’ Cup 2013

Suomen Regions’ Cup 2013 on Suomen Regions’ Cupin toinen järjestämisvuosi. Cupiin ilmoittautui 177 joukkuetta.
Kilpailun voittaja saa paikan UEFA Regions’ Cupissa sekä 5 000 euroa. Toiseksi sijoittunut saa 1 000 euroa.
Joukkueet ja kierrokset

| Kierros | Pelipäivät viimeistään | Arvontapäivä | Joukkueita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 20.4. | 8.2. | 98 |
| 2. kierros | 4.5. | 8.2. | 128 |
| 3. kierros | 25.5. | 7.5. | 64 |
| 4. kierros | 15.6. | 28.5. | 32 |
| 5. kierros | 6.7. | 18.6. | 16 |
| Puolivälierät | 27.7. | 9.7. | 8 |
| Välierät | 17.8 | 30.7. | 4 |
| Finaali | 28.9. | - | 2 |
1. kierros

1. kierrokselta aloitti 98 joukkuetta, 79  joukkuetta arvottiin suoraan 2. kierrokselle. Kierroksen pelit oli pelattava 20.4. mennessä (viimeinen peli pelattiin kuitenkin 28.4.) ja otteluparit arvottiin 8.2.
1. kierroksen ottelut
2. kierros

2. kierroksella pelasivat 49 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta, sekä 79 suoraan tälle kierrokselle arvottua joukkuetta. Kierroksen pelit oli pelattava 4.5. mennessä (pelattiin kuitenkin 11.5.) ja otteluparit arvottiin 8.2.
1. kierroksen ottelut
3. kierros

3. kierroksella pelaavat 64 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 25.5. mennessä ja otteluparit arvottiin 7.5. Korien joukkuemäärien tasaamiseksi Vaasan piirin joukkueista Kauhajoen Karhu on siirretty koriin 2.
4. kierros

4. kierroksella pelaavat 32 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 15.6. mennessä ja otteluparit arvotaan 28.5.
5. kierros

5. kierroksella pelaavat 16 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 6.7. mennessä ja otteluparit arvotaan 18.6.
Puolivälierät

Välierissä pelaavat 8 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 27.7. mennessä ja otteluparit arvotaan 9.7.
Välierät

Välierissä pelaavat 4 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit on pelattava 17.8. mennessä ja otteluparit arvotaan 30.7.
Finaalit

Finaali pelataan 28.9. Suomen Cupin finaalin yhteydessä.
Thangka

Thangka (tiibetiksi ཐང་ཀ་, nepaliksi पौभा, paubha) on tiibetiläinen kankaalle maalattava uskonnollinen maalaus, joita käytetään paljon meditaatioissa. Sana thangka tarkoittaa kutakuinkin "tallennettua viestiä".
Buddhalaiset opettajat ja munkit käärivät thangkoja yleensä rullalle, jotta niitä olisi helpompi kuljettaa mukana. Maalauksia käytetään buddhalaisuuden opettamiseen Tiibetissä, jossa väestö on perinteisesti elänyt paimentolaiselämää. Maalaustekniikka opetetaan mestari–kisälli-periaatteella.
Tiibetin lisäksi thangka-maalaukset ovat tyypillisiä myös Nepalissa, jossa maalauksista käytetään nimeä paubha. Kuva-aiheita ovat buddhalaisuuden lisäksi muun muassa hindulaiset jumalat. Ensimmäiset maalaukset ovat peräisin 1000-luvulta.
Maalauksen pohja on yleensä puuvillaa tai silkkiä. Maalit valmistetaan perinteisesti kristalleista, korallista ja koristekivistä. Eri väreillä viestitään eri asioita: esimerkiksi valkoisella rauhallisuutta ja vihreällä aktiivisuutta. Thangkan kulmat voidaan tehdä nahasta ja ylä- ja alaosiin kiinnitetään usein puinen tai metallinen tanko käärimisen helpottamiseksi.
Galleria

Keisari Qianlong pukeutuneena buddhalaiseen kaapuun vuodelta 1758.
Hindulaisuuden tulen jumala Agnia esittävä thangka 1400-luvulta.
Thangkan maalausta Lhasassa.
Tiibetiläinen Guru Rinpochea esittävä thangka 1800-luvun lopulta
Avalokiteshvaraa esittävä bhutanilainen thangka.
The Howdy Doody Show

| The Howdy Doody Show |
| --- | --- |
 Buffalo Bob Smith ja Howdy Doody
Tyyli:  lastenohjelma
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Bob Smith
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  NBC
Esitetty:  joulukuu 1947 – syyskuu 1960
Jaksoja:  2 543
Tuotanto
Tuottaja(t):  E. Roger Muir
Aiheesta muualla
IMDb 
The Howdy Doody Show oli yhdysvaltalainen lastenohjelma, jota NBC esitti 1947–1960. Sarjan alkuperäinen nimi oli Puppet Playhouse, mutta se vaihdettiin jo ensimmäisellä esitysviikolla. Sarja oli villi länsi -teemainen, ja siinä esiintyi sekä nukkehahmoja että oikeita näyttelijöitä. Päähahmoina olivat juontajana toiminut Bob Smith, jota sarjassa kutsuttiin Buffalo Bob Smithiksi, ja marionetti Howdy Doody, jonka ääninäyttelijänä Smith myös toimi lähes koko sarjan ajan. Sarjan muihin hahmoihin kuului muun muassa Bob Keeshanin esittämä klowni Clarabelle Hornblow ja Don Knottsin esittämä Tim Tremble. Sarjasta tehtiin elokuusta 1976 alkaen myös uutta versiota nimellä The New Howdy Doody Show , mutta se lakkautettiin jo seuraavan vuoden tammikuussa.
Aiheesta muualla

Howdy Doody -nukke History Wired -sivustolla (englanniksi)
Syldaavi

| Syldaavi |
| --- | --- |
Oma nimi:  Зйлдав (Zyldav)
Tiedot
Alue:  Syldavia
Virallinen kieli:  Syldavia
Puhujia:  ?
Kirjaimisto:  kyrillinen latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Germaaniset kielet[lähde? ]
Kieliryhmä:  -
 Ohje 
Syldaavi on kuvitteellinen kieli, jota puhutaan Hergén Tintti-sarjakuvissa esiintyvässä Syldavian valtiossa. Kielelle pohjana oli hollannin murre marol, jota on puhuttu Brysselin ympäristössä. Kielen on analysoinut Mark Rosenfelder. Syldavian kieltä esitellään ensi kerran vuosina 1938–1939 ilmestyneessä Tintti-seikkaulussa Kuningas Ottokarin valtikka. Tarinassa on paljon horjuntaa sen suhteen, kirjoitetaanko syldaavia latinalaisilla vai kyrillisillä aakkosilla. Esimerkiksi nimikilvistä ja tienviitoista osa käyttää latinalaisia ja osa kyrillisiä aakkosia.
Äänteet

Vokaalit
a – [a]
ä – ehkä [æ] tai [ɛ]
â – epävarma
e – [e]
i – [i]
ï – epävarma
o – [o]
ô – [ɔ]
ö – [ø]
u – [u]
û – [ʊ]
ü – [y]
y – [ɪ]
Digrafit
oe – [ø]
ou – [ou]
eu – epävarma: ehkä [œ] tai [ø], ehkä diftongi [eu] tai [ɛu]. Se esiintyy vain sanassa: teuïh (”ovi”).
ei – [ei]
Konsonantit
Klusiilit: b [b], p [p], t [t], d [d], k [k], g [g]
Frikatiivit: f [f], w [v], s [s], z [z], sz [ʃ], zs [ʒ], kh [x], gh [ɣ], h [h]
Affrikaatat: tz [ʦ], dz [ʣ], cz [ʧ], dj[ʤ]
Nasaalit: m [m], n [n]
Lateraalit: l [l]
Approximantit: ph [ɸ], v [β], r [r], rz [rʒ]
Semivokaalit: j [j]
Kielioppi

Monikko
Kotoperäisten sanojen monikko muodostetaan päätteellä -en (kuten monien hollanninkin sanojen): klebczen (koira); fläszen (pullo)
Lainasanojen monikko muodostetaan päätteellä -es: zigarettes (savuke)
Määräinen artikkeli
|  | Mask> /Fem. | Neut>  | Monikko |
| --- | --- | --- | --- |
| Nom. | dze | dascz | dzoe |
| Akk. | dzem | dascz | dzoe |
| Dat. | dze | dza | dzem |
Gen.: doscz
Epämääräinen artikkeli

Yksikkö: on
Monikko: onegh
Persoonapronominit

|  | Sub>  | Obj>  | Poss>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 yks. | ek | ma | mejn |
| 2 yks. | dûs | da | dejn |
| 3 yks. | eih | itd | yhzer |
| 3 yks. | zsoe | irz | yhzer |
| 1 mon. | vei | ohmz | ohmz |
2 mon.: 
| 3 mon. | zsoe | khon | khon |
Demonstratiivipronominit

czei – tämä 

tot – tuo
Aiheesta muualla

Syldaavin kielioppia ja sanastoa (ranskaksi ja englanniksi)
| --- | --- |
Sarjakuva-albumit:  Tintti Neuvostojen maassa (1930) • Tintti Afrikassa (1931) • Tintti Amerikassa (1932) • Faaraon sikarit (1934) • Sininen lootus (1936) • Särkynyt korva (1937) • Mustan saaren salaisuus (1938) • Kuningas Ottokarin valtikka (1939) • Kultasaksinen rapu (1941) • Salaperäinen tähti (1942) • Yksisarvisen salaisuus (1943) •  Rakham Punaisen aarre (1944) • Seitsemän kristallipalloa (1948) • Auringon temppeli (1949) • Mustan kullan maa (1950) • Päämääränä kuu (1953) • Tintti kuun kamaralla (1954) • Tuhatkaunon tapaus (1956) • Seikkailu Punaisella merellä (1958) • Tintti Tiibetissä (1960) • Castafioren korut (1963) • Lento 714 (1968) • Tintti ja Picarot (1976) • Tintti ja aakkostaide (1986)
Hahmot:  Tintti • Kapteeni Haddock • Milou • Professori Tuhatkauno • Dupont ja Dupond • Bianca Castafiore • Muut hahmot
Tapahtumapaikat:  Borduria • Khemed • Moulinsartin linna • San Theodoros • Syldavia
Elokuvat:  Kultasaksinen rapu (1947) • Tintti ja merirosvon aarre (1961) • Tintti ja siniset appelsiinit (1964) • Auringon temppeli (1969) • Tintti Haijärvellä (1972) • Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011)
Animaatiosarjat:  Les aventures de Tintin d'après Hergé (1958–62) • Tintin seikkailut (1991–92)
Videopelit:  Tintin on the Moon (1989) • Tintin in Tibet (1996) • Prisoners of the Sun (1997) • Tintin: Destination Adventure (2001)
Yhteistyökumppanit:  Norbert Wallez • Bob de Moor • Edgar Pierre Jacobs • Jacques Martin • Greg • Roger Leloup • Josette Baujot • Jacques Van Melkebeke • Fanny Rodwell • Philippe Goddin • Michael Farr • Benoît Peeters • Numa Sadoul • Jean-Pierre Talbot • Yves Rodier
Muuta:  Borduuri • Casterman • Hergé-museo • Le journal de Tintin • Le Petit Vingtième • Ligne claire • Studios Hergé • Syldaavi • Tintin et le Thermozéro • Quick & Flupke • Veikko, Tette ja Jykke
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Pesäpallon SM-sarja 1958

Pesäpallon SM-sarja 1958. Jyväskylän Kiri voitti kolmannen peräkkäisen ja kaikkiaan neljännen mestaruutensa. Kirin kotiotteluiden yleisömäärä oli 1800 katsojaa/peli. Kirin mestaruus ratkesi jo hyvissä ajoin, niinpä kahdesta viimeisestä ottelusta joukkue sai vain yhden pisteen. Hopea sen sijaan ratkesi vasta viimeisellä kierroksella, kun Ilmajoki pystyi niukkaan vierasvoittoon Pallo-Tovereita vastaan. Vimpelin selkeä voitto Sotkamosta takasi sille pronssit ennen Lahtea, joka passitti Haminan suomensarjaan 8-5 voitollaan.
Naisten mestaruuden voitti Helsingin Pallo-Toverit. Takana käytiin äärimmäisen tiukkaa kamppailua muista mitaleista.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Juoksusuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylän Kiri | 14 | 11 | 1 | 2 | 140-74 | 1,89 | 23 |
| Ilmajoen Kisailijat | 14 | 10 | 0 | 4 | 112-81 | 1,38 | 20 |
| Vimpelin Veto | 14 | 9 | 1 | 4 | 127-82 | 1,55 | 19 |
| Lahden Mailaveikot | 14 | 9 | 1 | 4 | 111-78 | 1,42 | 19 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 14 | 9 | 0 | 5 | 79-58 | 1,36 | 18 |
| Nurmon Jymy | 14 | 7 | 4 | 3 | 88-74 | 1,19 | 18 |
| Työväen Mailapojat | 14 | 8 | 1 | 5 | 107-98 | 1,09 | 17 |
| Sotkamon Jymy | 14 | 7 | 2 | 5 | 92-91 | 1,01 | 16 |
| Puna-Mustat | 14 | 7 | 0 | 7 | 90-108 | 0,83 | 14 |
| Pesä-Veikot | 14 | 5 | 2 | 7 | 122-111 | 1,10 | 12 |
| Helsingin Pallo-Toverit | 14 | 5 | 1 | 8 | 82-82 | 1,00 | 11 |
| Haminan Palloilijat | 14 | 4 | 1 | 9 | 83-94 | 0,88 |   9 |
| Katajanokan Haukat | 14 | 4 | 0 | 10 | 64-106 | 0,60 |   8 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 14 | 2 | 0 | 12 | 47-94 | 0,50 |   4 |
| Keuruun Kisailijat | 14 | 1 | 0 | 13 | 46-159 | 0,29 |   2 |
Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat, Imatran Pallo-Veikot, Rauman Fera ja Oulun Lippo.
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | JK | IK | VV | LMV | KPL | NJ | TMP | SJ | PM | JPV | PT | HP | KH | SMJ | KeK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylän Kiri |  | 10-1 | 23-17 | 11-13 | 6-10 |  |  |  |  | 11-3 | 6-1 |  | 21-4 |  |  |
| Ilmajoen Kisailijat |  |  |  |  | 8-2 | 13-2 | 13-9 |  |  | 6-10 |  |  | 12-0 | 5-3 | 9-3 |
| Vimpelin Veto |  | 4-6 |  | 4-2 | 13-4 | 8-8 |  |  | 14-3 | 10-5 | 14-1 |  |  |  |  |
| Lahden Mailaveikot |  | 14-11 |  |  | 7-5 | 14-2 |  |  | 6-10 | 8-8 | 2-1 | 8-5 |  |  |  |
| Kouvolan Pallonlyöjät |  |  |  |  |  | 3-4 |  | 9-4 | 8-1 | 6-0 |  | 9-1 | 8-2 | 5-2 |  |
| Nurmon Jymy | 4-4 |  |  |  |  |  | 3-7 | 3-3 | 16-0 |  |  | 8-5 |  | 6-3 | 15-1 |
| Työväen Mailapojat | 7-11 |  | 6-4 | 0-11 | 6-1 |  |  |  |  |  | 10-9 |  |  | 9-2 | 11-4 |
| Sotkamon Jymy | 2-9 | 8-6 | 6-12 | 4-6 |  |  | 9-6 |  |  |  | 5-5 |  |  |  | 18-6 |
| Puna-Mustat | 4-6 | 5-8 |  |  |  |  | 12-8 | 7-10 |  |  |  | 3-6 |  | 4-3 | 15-8 |
| Pesä-Veikot |  |  |  |  |  | 7-7 | 11-13 | 10-4 | 0-2 |  |  | 15-0 |  | 18-4 | 19-6 |
| Helsingin Pallo-Toverit |  | 4-5 |  |  | 2-3 | 1-3 |  |  | 8-13 | 23-9 |  | 9-7 | 3-1 |  |  |
| Haminan Palloilijat | 3-4 | 7-9 | 13-9 |  |  |  | 3-3 | 5-8 |  |  |  |  | 4-5 |  | 14-2 |
| Katajanokan Haukat |  |  | 1-2 | 10-7 |  | 5-7 | 5-12 | 4-6 | 7-11 | 11-7 |  |  |  |  |  |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 5-6 |  | 3-7 | 6-4 |  |  |  | 3-5 |  |  | 4-7 | 2-10 | 2-0 |  |  |
| Keuruun Kisailijat | 0-12 |  | 1-9 | 1-9 | 2-6 |  |  |  |  |  | 0-8 |  | 4-9 | 8-5 |  |
Kirin joukkue

Eino Kaakkolahti
Pertti Jaakkola
Pentti Paavola
Paavo Pollari
Risto Parviainen
Antti Elomaa
Erkki Rautiainen
Matti Hautamaa
Seppo Suuronen
Eero Pietarila
Erkki Korhonen
Lyöjätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Kunnarit | Lyödyt | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jussi Kiikeri | Ilmajoen Kisailijat | 4 | 23 | 27 |
| 2. | Pentti Paavola | Jyväskylän Kiri | 1 | 22 | 23 |
| 3. | Paavo Reiju | Pesä-Veikot | 2 | 20 | 22 |
| 4. | Olli Talvisto | Pesä-Veikot | 3 | 18 | 21 |
| 5. | Pertti Jaakkola | Jyväskylän Kiri | 1 | 20 | 21 |
| 6. | Väinö Liukkonen | Puna-Mustat | 1 | 19 | 20 |
| 7. | Olli Laukkanen | Pesä-Veikot | 2 | 17 | 19 |
| 8. | Lauri Reinikainen | Sotkamon Jymy | 3 | 15 | 18 |
| 9. | Eino Kaakkolahti | Jyväskylän Kiri | 0 | 18 | 18 |
| 10. | Ahti Eteläpää | Kouvolan Pallonlyöjät | 1 | 16 | 17 |
Naisten mestaruussarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Pallo-Toverit | 6 | 5 | 0 | 1 | 102-49 | 10 |
| Jyväskylän Kiri | 6 | 3 | 0 | 3 | 43-33 | 6 |
| Loimaan Palloilijat | 6 | 3 | 0 | 3 | 47-46 | 6 |
| Vaasan Maila | 6 | 3 | 0 | 3 | 45-58 | 6 |
| Lahden Mailaveikot | 6 | 3 | 0 | 3 | 28-54 | 6 |
| Lapuan Kiri | 6 | 2 | 0 | 4 | 48-56 | 4 |
| Helsingin Veto | 6 | 2 | 0 | 4 | 27-44 | 4 |
Sarjasta ei pudonnut kukaan, vuonna 1959 pelattiin yhdeksällä joukkueella.
Pallo-Toverit: Aili Nieminen,
Anja Rummukainen,
Anja Terho,
Leena Liimatainen,
Liisa Varo,
Marja Muukkonen,
Seija Knuutila,
Sinikka Karjala,
Sinikka Takasalo,
Tytti Kaija,
Auli Liesto.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Antti Elomaa | Jyväskylän Kiri |
| Vuoden lukkari | Rauno Mäntynen | Pallo-Toverit |
| Lyöjäkuningas | Jussi Kiikeri | Ilmajoen Kisailijat |
| vuoden tuomari | Matti Rauko |  |
Aiheesta muualla

https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
Kirin Eino Kaakkolahti lukkarina
Esko Salminen lyömässä
Säräisniemen keramiikka 2

Säräisniemen keramiikka 2 on tutkimustekninen nimitys Säräisniemen Nimisjärven löytöpaikan mukaan nimetystä varhaismetallikauden ja rautakauden aikaisesta asbestikeramiikan tyylisuunnasta. Nimitys on nykyisessä suomalaisessa tutkimuksessa korvattu Christian Carpelanin ehdottamilla neljällä alaryhmällä, jotka ovat Luukonsaaren keramiikka, Sirnihtan keramiikka, Anttilan keramiikka ja Kjelmøyn keramiikka.
Carpelan esitti (1965), että Säräisniemen keramiikka 2 jaettaisiin kolmeen alaryhmään. Ne olivat pohjoisskandinaavinen, pohjoissuomalainen ja eteläsuomalainen ryhmä. Pohjoisskandinaavista ryhmää vastasi Kjelmøyn keramiikka, pohjoissuomalaista ryhmää Anttilan keramiikka ja eteläsuomalaista ryhmää Luukonsaaren keramiikka ja Sirnihtan keramiikka yhdessä. Myöhemmin hän erotti Säräisniemen keramiikasta yllä luetellut neljä ryhmää.
Eri Säräisniemen keramiikan ryhmät ovat hieman eriaikaisia. Vanhimmat löydöt on tehty Anttilan keramiikasta, joka sijoittuu kronologiassa aikaan 1100 eaa. – 500 eaa. Se on lyhytikäisin, ja sen valmistus näyttäisi loppuvan noin 800 vuotta ennen muita. Yhtä vanhoja olisivat Luukonsaaren keramiikka ja Kjelmøyn keramiikka 900 eaa. – 300 jaa. Sirnihtan keramiikalle saadaan ajoituksia väliltä 600 eaa. – 300 eaa.
Piirteitä

Kaikille eri ryhmille ovat yhteisiä seuraavat piirteet:
savimassaan on lisätty runsaasti asbestimineraalista murskaamalla valmistettua asbestikuitua sekä vielä talkkia, kiillettä tai murskattua vuolukiveä
astian pohja on useimmiten tasainen (joskus on löytynyt pyöreäpohjainen astia)
astian seinämät ovat ohuita (noin kolmesta seitsemään millimetriä) ja melko suoria
astian suuaukon reunaa on hieman taivutettu
koristelua on usein vain astian yläreunan ympärillä, vaikka siitä on poikkeuksia
Aiheesta muualla

Damm, Charlotte: From Entities to Interaction: Replacing pots and people with networks of transmission
Syväjärvi (Jämsä, Pihlaisto)

| Syväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°53′51″N, 24°41′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  Välioja 
Järvinumero:  35.613.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,7 m  
Rantaviiva:  6,70295 km  
Pinta-ala:  57,5658 ha  
Tilavuus:  0,00374657 km³ 
Keskisyvyys:  6,51 m  
Suurin syvyys:  17,63 m  
Saaria:  3 
 fiSyväjärvi 
Syväjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Pihlaiston kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 58 hehtaaria ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0037 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 6,5 metriä ja suurin syvyys on 17,6 metriä. Siinä on ilmoitettu olevan 3 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 0,02 hehtaaria, mikä on noin 0,03 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 1 yli aarin ja loput 2 ovat alle aarin kokoisia. Sen rantaviivan pituus on 6,7 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Vuohijoen valuma-alueeseen (35.613) se kuuluu.
Pasuuna

| Pasuuna |
| --- | --- |
 Tenoripasuuna
Soitinryhmä:  vaskipuhaltimet
Soittimen ääniala:  
Pasuuna (myös vetopasuuna) on vaskipuhallin. Muiden vaskipuhaltimien tapaan ääni muodostetaan pasuunalla puhaltamalla uloshengitysilman voimasta värähtelevien huulien välitse suukappaleeseen. Soittimen sisällä oleva ilmapatsas alkaa värähdellä, mikä puolestaan synnyttää äänen. Valtaosassa pasuunoista on luisti, jolla muutetaan soittimen pituutta ja näin muokataan äänenkorkeutta.
Yleisimmin käytetty tenoripasuuna on B-vireinen soitin, joka soi B-trumpettia oktaavia matalammalta ja B-tuubaa oktaavia korkeammalta. Musiikki kirjoitetaan tyypillisesti soivalle korkeudelle (C-vireeseen), eli kirjoitetun ja soitetun musiikin sävellajit vastaavat toisiaan toisin kuin esimerkiksi trumpetin kohdalla. Brass band -musiikissa pasuuna tosin katsotaan yleensä transponoivaksi soittimeksi.
Pasuuna on erittäin monipuolinen soitin. Sitä käytetään tyylillisesti monentyyppisessä musiikissa, esimerkiksi sinfoniaorkestereissa, useimmissa muissa puhallinsektiota käyttävissä musiikin tyyleissä sekä erityisesti jazzissa ja big band -kokoonpanoissa. Pasuunan ääni on saanut jalansijaa jopa heavy metalissa ja vastaavissa musiikkilajeissa. Esimerkiksi Clutch-yhtyeen levyllä The Elephant Riders vuodelta 1998 kuullaan joillain raidoilla Delfeayo Marsalis soittamassa pasuunaa.