stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ignatius Pak Sok-hi

Ignatius Pak Sok-hi (19. maaliskuuta 1941 Songju – 9. lokakuuta 2000) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. lokakuuta 1971 ja nimitettiin Andongin hiippakunnan johtoon 6. lokakuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi René Marie Albert Dupont, jota avustivat Paul Ri Moun-hi ja Angelo Kim Nam-su. Pak Sok-hi kuoli 59-vuotiaana virassa.
Homburg (Saarland)

| Homburg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Homburg
 Koordinaatit: 49°19′N, 7°20′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saarland
Piirikunta:  Saarpfalz-Kreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Karlheinz Schöner
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  82,64 km²
Korkeus:  233 m m
Väkiluku:  44 043 (31,12,2006)
 – Väestötiheys:  533 as./km²
 
 www.homburg.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Homburg on kaupunki Saarlandin osavaltiossa, luoteisessa Saksassa. Se on Saarpfalz-Kreisin piirikunnan keskuskaupunki ja noin 44 000 asukkaallaan Saarlandin kolmanneksi suurin kaupunki. Sen pinta-ala on 82,64 neliökilometriä ja asukastiheys 533 as./km².
Homburgiin on liitetty ympäröiviä kuntia kolmeen otteeseen. 1. huhtikuuta vuonna 1936 siihen liitettiin Erbach-Reiskirchenin kunta ja 1. huhtikuuta vuonna 1938 Bruchhof-Sanddorfin kunta. Saarlandin alue- ja hallintouudistuksen myötä vuonna 1974 kaupunkiin liitettiin kunnat Einöd, Jägersburg, Kirrberg ja Wörschweiler.
Homburgissa sijaitsee Saarlandin yliopiston lääketieteen yksikkö.
Ystävyyskaupungit

La Baule (Ranska, vuodesta 1984)
Ilmenau (Saksa, vuodesta 1989)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Homburgin kaupungin viralliset Internet-sivut
Edelhaus Homburgin Schwarzenackerissa
Iivana Onoila

Iivana Onoila (vasemmalla) ja Elessei Valokainen vuonna 1911.
Iivana Onoila (18. elokuuta 1842 Suistamo – 10. lokakuuta 1924 Suistamo) oli runonlaulaja.
Onoilan isä oli Ontrei-niminen talonpoika ja hänen äitinsä runonlaulutaitoisena tunnetun Ondrei Sotikaisen tytär. Onoilakin oli talonpoika Suistamon Suursaran kylässä. Vuodesta 1884 alkaen häneltä kerättiin viitisenkymmentä runoa ja loitsua, mutta suuri osa hänen muistamistaan saduista jäi keräämättä talteen. Vuonna 1906 Onoila kutsuttiin esiintymään Sortavalan laulujuhlille ja hän ryhtyi sittemmin kiertelemään esittämässä runonlaulua juhlissa ja koulujen tilaisuuksia eräiden muiden suistamolaisten kanssa. Karjalan sivistysseura pystytti kolme vuotta aiemmin kuolleen Onoilan haudalle muistokiven vuonna 1927.
Rasmus (yhdistys)

| RASMUS - Rasismin ja muukalaispelon vastainen yhdistys ry |
| --- | --- |

Perustettu:  5. helmikuuta 2002 (rekisteröity 1. heinäkuuta 2011)
Perustaja:  Marjo-Sisko Lindstedt Maryan Abdulkarim Paula Ruoho Outi Alanko-Kahiluoto
Toimiala:  rasismin ja muukalaispelon vastainen toiminta
Kotipaikka:  Helsinki
Puheenjohtaja:  Ilona Taimela (2018-)
Hallitus (2016):  Ossi Mäntylahti Michaela Moua Thomas Elfgren
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
RASMUS - Rasismin ja muukalaispelon vastainen yhdistys ry (lyhyesti Rasmus ry) on vuonna 2002 perustettu ja 2011 yhdistykseksi rekisteröity valtakunnallinen rasismin ja muukalaispelon vastaista toimintaa edistävien toimijoiden verkosto. Yhdistyksen tehtäviin kuuluu muun muassa rasismiin ja monikulttuurisuuteen liittyvien yhteiskunnallisten kysymysten seuraaminen, suvaitsevaisuutta edistävän opetuksen ja koulutuksen edistäminen, päätöksentekijöihin vaikuttaminen ja rasistisista tapauksista ilmoittaminen viranomaisille tarpeen vaatiessa. Sen jäsenyhdistyksiä ovat yhdistyksen verkkosivujen mukaan muun muassa SAK, Monika-Naiset ja Ihmisoikeusliitto.
Historia

Verkoston perustamiskokoukseen vuonna 2002 osallistui Ihmisoikeusliitto, Suomen Punainen Risti, Suomen YK-liitto ja kymmenen muuta järjestöä. Verkosto rekisteröitiin yhdistykseksi 1. heinäkuuta 2011, ja perustamisasiakirjan allekirjoittivat muun muassa Ihmisoikeusliitto, Demokraattinen sivistysliitto, Suomen kommunistinen puolue ja tuolloinen Vihreiden kansanedustaja Outi Alanko-Kahiluoto. Yhdistyksellä on myös vuonna 2004 perustettu alueryhmä Pirkanmaan rasismin vastaisen työn tuki ry, lempinimeltään Tampereen Rasmus.
Yhdistys on ottanut kantaa rasismiin sekä mediassa että verkkosivuillaan. Se on myös järjestänyt useita rasismin vastaisia urheilu- ja musiikkitapahtumia kuten jalka- ja koripalloturnauksia, hip hop -konsertteja sekä hyväntekeväisyyskonsertin Tampereen keskustassa sattuneen tulipalon uhreille. Yhdistys on ollut mukana jakamassa vuosittaista Global Family Awards -palkintoa, joka myönnetään monikulttuurisuuden edistämisestä Suomessa.
Rauha.org-sivuston mukaan Rasmus-yhdistyksen Facebook-sivu on yksi Suomen aktiivisimmista vihapuheen vastaisista keskustelupalstoista. Facebook-sivua seuraa noin 15 000 ihmistä.
Historia > Toiminnanjohtaja Ossi Mäntylahden vapauttaminen tehtävistään

Vuoden 2021 lopulla Rasmus erotti toiminnanjohtajansa Ossi Mäntylahden sen jälkeen kun Mäntylahti oli kommentoinut Esko Valtaojan lausuntoja kohua aiheuttaneessa Marja Sannikan juontamassa televisio-ohjelmassa, jossa Valtaojan kanssa keskusteli toimittaja Renaz Ebrahimi. Mäntylahti otti omilla sosiaalisen median tileillään kantaa siihen, kuka voi määritellä itsensä vähemmistöön kuuluvaksi toteamalla muun muassa, että: "Renaz Ebrahimin ja Esko Valtaojan välisen yhteenoton jälkeen minulle selvisi, että tämä ”ruskea” onkin poliittinen termi ja tarkoittaa about kaikkia ei-etnisesti kantasuomalaisia pellavapäitä. Siis ainakin jos kysytään henkilöiltä itseltään [– –] Eivät ihmiset voi itse määrittää itseään vapaasti mihinkään etniseen tai kulttuuriseen ryhmään. [– –] Teidän mielipiteillenne tulee antaa tilaa ja niitä pitää kuunnella. Mutta aivan taatusti sama kuulemis- ja kommentointioikeus koskee myös minun ja Esko Valtaojan sanomisia". Rasmus Ry:n hallitus kertoi olevansa syvästi pettynyt ja surullinen Mäntylahden kirjoituksen vuoksi. Lisäksi hallitus koki, että Mäntylahden näkemykset ovat vaarassa sekoittua yhdistyksen kantaan. Mäntylahti itse koki erottamisensa jälkeen, että hän ei enää saanut kantaväestöön kuuluvana osallistua keskusteluun rasismista tai maahanmuuttajien asemasta Suomessa oltuaan yli kymmenen vuotta mukana yhdistyksen toiminnassa. Hän arvioi, että hänen työnsä ei enää yhtäkkiä kelpaakaan, koska hänen ihonvärinsä ei ollut oikea.
Kritiikkiä

Perussuomalaisten äänenkannattaja Suomen Uutiset on kritisoinut yhdistystä sen Facebook-keskusteluryhmässä tehdyistä ylilyönneistä ja keskusteluryhmän ylläpidosta. Lehden mukaan keskusteluryhmän jäsenet "turvautuvat rasistisiin aseisiin: luokitteluun, leimaamiseen, yleistämiseen, huhupuheiden levittämiseen, poissulkemiseen ja jopa valehteluun". Lehden mukaan toimittaja ja kirjeenvaihtaja Pertti Rönkkö leimattiin ryhmässä perusteetta rasistiksi muun muassa liittämällä alatyylisiä keskustelunpätkiä ja linkittämällä vihakirjoituksia tarkoituksena antaa ymmärtää, että ne edustaisivat Rönkön ajatusmaailmaa. Lehti kritisoi myös järjestöaktiivi ja antifasisti Kamal Palani Jafin erottamista keskusteluryhmästä hänen avattuaan ryhmässä useita islamisteihin liittyviä keskusteluja. Ryhmän ylläpidon mukaan Jafin tekemät avaukset eivät olleet sopivia ryhmässä käsiteltäviksi.
Kirjailija ja ihmisoikeustoimittaja Maria Syvälä on arvostellut yhdistystä avoimuuden puutteesta sen rahoituksen ja toiminnan suhteen. Syvälän mukaan yhdistys myös "itse luo ja ylläpitää vihapuhetta, koska se on heidän olemassaolonsa ja toimintansa tuen edellytys."
Aiheesta muualla

RASMUS-yhdistys Facebookissa
RASMUS-yhdistyksen keskusteluryhmä Facebookissa
Tampereen Rasmuksen kotisivut
Ihmeköynnökset

| Ihmeköynnökset |
| --- | --- |
 Isoihmeköynnös Bougainvillea spectablis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Ihmekukkakasvit Nyctaginaceae
Suku::  Ihmeköynnökset Bougainvillea  Comm. ex Juss., 1789
Katso myös
   Ihmeköynnökset Wikispeciesissä   Ihmeköynnökset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmeköynnökset (Bougainvillea) on kasvien suku, jonka jäseniä kasvaa tropiikin ja subtropiikin alueilla sekä Aasiassa että Etelä-Amerikassa. Suku on saanut nimensä ranskalaisesta amiraali Louis Antoine de Bougainvillestä, joka löysi ihmeköynnöksiä Brasiliassa vuonna 1768.
Ihmeköynnökset ovat puuvartisia piikikkäitä köynnöksiä, jotka kasvavat 1–12 metriä pitkiksi ja kiipeävät rakennusten tai muiden kasvien päälle tarttuen piikeillään mihin tahansa. Jos kosteutta riittää, ihmeköynnös on ainavihanta, mutta sellaisilla alueilla, joilla on kuiva kausi, ihmeköynnös pudottaa lehtensä sen ajaksi. Kukka on pieni ja vaatimaton, mutta kukinnon ympärillä on suuret kirkasväriset suojalehdet, jotka säilyvät pitkään.
Ihmeköynnöksiä kasvatetaan koriste- ja huonekasveina.
Lajeja

jaloihmeköynnös (Bougainvillea × buttiana)
kaljuihmeköynnös (Bougainvillea glabra)
isoihmeköynnös (Bougainvillea spectabilis)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bougainvillea
Suomen Lajitietokeskus: Ihmeköynnökset – Bougainvillea
RIM-66 Standard

| RIM-66 Standard |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ilmatorjuntaohjus
Valmistaja:  Raytheon
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  1967–
Tekniset tiedot
Tehokas kantama:  74–170 km
RIM-66 Standard on keskimatkan ilmatorjuntaohjus joka kehitettiin alun perin Yhdysvaltain laivaston käyttöön. Ensimmäisen kehitysversio SM1:n oli määrä korvata 1950-luvulla kehitetyt RIM-2 Terrier ja RIM-24 Tartar -ohjukset.
Standard MR ja ER käyttävät samaa ohjusta. Niiden erona on ER:ään lisätty apumoottori. Parannuksia ovat muun muassa hydraulisen ohjauksen korvaaminen sähköisellä ja puolijohde-elektroniikan käyttöönotto, joilla on parannettu viansietoa ja lyhennetty valmiusaikaa.
SM-1RM > RIM-66A SM-1MR Block I/II/III/IV

YRIM-66A:n koelennot alkoivat 1965 ja Yhdysvaltain laivasto otti 1967 RIM-66A Block I:n operatiiviseen käyttöön. Järjestelmässä oli sama Mk 27 rakettimoottori  kuin RIM-24 Tartarissa, 62 kilogramman Mk 51 taistelukärki ja tutkaan perustuva hakupää.
Pienet parannukset johtivat versioihin Block II, III ja Block IV, joka on varsinainen tuotantoversio. Ohjuksessa on tehty muun muassa kehittynyt ECCM, lyhennetty minimilaukaisuetäisyyttä ja lyhenetty laukaisuaikaa. Block IV otettiin operatiiviseen käyttöön 1968 ja pääosa Block III ohjuksista on modernisoitu Block IV tasoon myöhemmin.
SM-1RM > RIM-66B SM-1MR Block V

Block V:ssä oli suurempia muutoksia, jolloin se sai tunnuksen RIM-66B. Muutokset johtivat parempaan luotettavuuteen. Niitä olivat uusi nopeammin reagoiva automaattiohjaus, tehokkaampi Aerojet Mk 56 -rakettimoottori ja uusi Mk 90 -taistelukärki. Ohjuksen pituus kasvoi muutosten seurauksena 25 senttimetriä ja samalla kantama kasvoi 45 prosenttia.
SM-1RM > RIM-66E SM-1MR Blocks VI/VIA/VIB

Block VI oli viimeinen versio SM-1-ohjuksesta ja se sai tunnuksen RIM-66E. Ohjukseen oli asennettu SM-2-ohjuksessa käyttöönotettu monopulssietsin ja uusi Mk 45 Mod 4 -sytytin. Ohjuksen valmistus alkoi 1980 ja Yhdysvaltain laivasto otti ohjuksen operatiiviseen käyttöön 1983. Mallin alamalleja ovat RIM-66E-1/3/7/8, joissa alamalleissa 3 ja 8 on SM-2 ohjuksessa käyttöönotettu Mk 115 -taistelukärki. Block VIA (RIM-66E-5) ja Block VIB (RIM-66E-6) ohjuksissa on Mk 115 taistelukärki ja Mk 45 sytyttimen uudempia versioita, jotka havaitsevat pienemmän tutkapinnan omaavat maalit.
RIM-66E oli käytössä kaikissa Tartar-järjestelmää käyttävissä aluksissa, jotka eivät olleet modernisoitu ja Oliver Hazard Perry -luokan fregateissa, joissa oli käytössä Mk92-tulenjohtojärjestelmä. Ohjus poistettiin Yhdysvaltain laivaston käytöstä 2003, joskin sen käyttö jatkunee vientimaissa vuoteen 2020-luvulle saakka.[lähde? ]
SM-2RM

SM-2MR eli Standard Missile 2 Medium Range kehitettiin Yhdysvaltain laivaston Aegis-järjestelmällä varustettujen sotalaivojen ilmapuolustuksen ohjukseksi. Ohjus on varustettu puoliaktiivisella tutkahakupäällä, jota käytetään ainoastaan lentoradan loppuosalla. Lähestymisessä on käytössä uudistettu inertiaohjausyksikkö ja uudistettu ohjelmoitava Mk 2 autopilotti. Aegis-järjestelmässä autopilotti ohjelmoidaan ennen laukaisua AN/SPY-1-tutkalta saatujen tietojen mukaan. SM-2MR ohjuksen tehokas torjuntaetäisyys on 60 prosenttia suurempi kuin SM-1MR:n. Komento-ohjaus mahdollistaa tehokkaamman lentoradan ja maalin valaisututka (esimerkiksi AN/SPG-62) mahdollistaa tehokkaamman maalinpaikannuksen. Ohjuksessa on myös uusi monopulssietsin lämpöhakeutumiseen, mikä parantaa häirintäsietoisuutta.
SM-2RM > RIM-66C/D SM-2MR Block I

SM-2MR Block I sai tunnuksen RIM-66C. Ohjukseen asennettiin Mk 115 taistelukärki. Se tuli palvelukseen 1978 ja oli tuotannossa vuoteen 1983. RIM-66D oli ohjuksen Tartar-järjestelmän aluksille suunnattu päivitys.
SM-2 Block I -versio NTU-päivitykseen (New Threat Upgrade). Siinä oli inertiasuunnistusta hyödyntävä automaattiohjaus kaikissa lennon vaiheissa paitsi loppuvaiheessa jossa se hakeutui maaliin puoliaktiivisesti tutkan ohjauksessa. Tämä versio ei ole enää käytössä, jäljellä olevat ovat joko modifioitu uudemmiksi versioiksi tai varastoitu.[lähde? ]
SM-2RM > RIM-66G/H/J SM-2MR Block II

Nopeampien ja liikehtimiskykyisempien maalien torjuntaa varten SM-2 Block II -versiossa otettiin käyttöön uusi Thiokol Mk 104 -rakettimoottori, joka lisäksi lähes tuplasi kantaman. Lisäksi ohjusten taistelukärki uusittiin. RIM-66G oli tarkoitettu AEGIS-järjestelmään Mk26 laukaisualustalle. RIM-66H on puolestaan tarkoitettu AEGIS:in pystysuoralle Mk41 VLS  laukaisualustalle. RIM-66J on versio Tartar-järjestelmän aluksille. Ohjus otettiin operatiiviseen käyttöön 1983.
SM-2RM > RIM-66K/L/M SM-2MR Block III/IIIA/IIIB

SM-2MR Block III:ssa esiteltiin paranneltu Mk 45 Mod 9 sytytin, mikä paransi matalalla lentävien kohteiden torjuntakykyä. Block IIIA:ssa on uusi Mk 125 taistelukärki, jossa on suurempi sirpalekoko ja Aegis ja VLS aluksille suunnatussa Block IIIB:ssä yhdistetty tutka/infrapuna hakupää. RIM-66K on Tartar-aluksille suunnattu, mistä on kaksi eri versiota RIM-66K-1 Block III ohjuksille ja RIM-66K-2 Block IIIA ohjuksille. Aegis-aluksille on samoin kaksi alaluokkaa RIM-66L-1 ja RM-66L-2. Mk 41 VLS siiloihin asennettavalla RIM-66M versiolla on samat kaksi alatyyppiä ja kolmas RIM-66M-5, joka on Block IIIB versio. Block III version valmistus alkoi 1991.
Kaikki Yhdysvaltain laivaston III ja IIIA -versiot on päivitetty IIIB:ksi. Block IIIA -versiota on Japanin itsepuolustusvoimien laivastolla Kongo- ja Atago-luokan aluksilla. Myös Espanjan ja Etelä-Korean laivastoilla on niillä varustettuja AEGIS-järjestelmiä. Alankomaiden ja Saksan laivastoilla on IIIA-ohjuksia omiin Thalesin toimittamissa ilmatorjuntajärjestelmissä.[lähde? ]
Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!

| Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula! |
| --- | --- |

Pääosissa:  Jyrki Sukula
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  10. syyskuuta 2014 – 26. marraskuuta 2014
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula! oli suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman pääosassa oli kokki Jyrki Sukula, joka pyrki parantamaan suomalaisten hotellien tasoa. Ohjelman ainoaksi jäänyt tuotantokausi alkoi Nelosella 10. syyskuuta 2014. Ensimmäisellä tuotantokaudella poikkeuksellisesti hotelli Joronjäljen kuntoon laittamista seurattiin kaksi jaksoa.
Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay -sarjaan.
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Paikka | Hotelli | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ylläs | Ylläsjärven tunturihotelli | 10. syyskuuta 2014 |
| 2 | Posio | Hotelli Posio | 17. syyskuuta 2014 |
| 3 | Haukivuori | Marjolahden lomakeskus | 24. syyskuuta 2014 |
| 4 | Kalajoki | Hotelli-ravintola Lokkilinna | 1. lokakuuta 2014 |
| 5 | Inkeroinen | Hotelli Kantri | 8. lokakuuta 2014 |
| 6 | Rantasalmi | Hotelli Ruusuhovi | 15. lokakuuta 2014 |
| 7 | Kruunupyy | Botnia Hotel & Restaurant | 22. lokakuuta 2014 |
| 8 | Lohja | Gasthaus Lohja | 29. lokakuuta 2014 |
| 9 | Joroinen | Hotelli Joronjälki | 5. marraskuuta 2014 |
| 10 | Joroinen | Hotelli Joronjälki | 12. marraskuuta 2014 |
| 11 | Forssa | Hotelli Maakunta | 19. marraskuuta 2014 |
| 12 | Joutsa | Hotelli Aatto & Elli | 26. marraskuuta 2014 |
ISO 3166-2:DM

Dominican aluejako.
ISO 3166-2:DM on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Dominicalle. ISO 3166-2:DM on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kymmenen alueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Dominican maakoodi ”DM” ja toinen osa on aluekohtainen numero.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
DM-02: Saint Andrew
DM-03: Saint David
DM-04: Saint George
DM-05: Saint John
DM-06: Saint Joseph
DM-07: Saint Luke
DM-08: Saint Mark
DM-09: Saint Patrick
DM-10: Saint Paul
DM-11: Saint Peter
RadioMedia

RadioMedia ry, aikaisemmalta nimeltään Suomen Radioiden Liitto SRL ry, on Suomen kaupallisten radioiden edunvalvonta- ja markkinointiliitto. Se vastaa kaupallisen radiotoimialan tutkimus- ja tietopalveluista, koulutuksesta, tiedotuksesta sekä markkinoinnista. RadioMedia edustaa lähes kaikkia Suomen radiotoimiluvan haltijoita. Tähän kuuluvat kaikki valtakunnallisten ja osavaltakunnallisten radiotoimilupien haltijat sekä 49 alueellisen tai paikallisen radiotoimiluvan haltijaa.
RadioMedia on Euroopan yksityisten radioliittojen edunvalvontajärjestö AER:n (Association of European Radios) jäsen. Sen toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla sekä yhteiskunnallisilla tietoiskukampanjoilla.
Historia

Liitto perustettiin syyskuussa vuonna 1983. Silloin se toimi nimellä Suomen Paikallisradioliitto ry. Liiton tavoitteena oli perustaa Suomeen kaupallinen radio Yleisradion monopolin rinnalle. Valtioneuvosto myönsi ensimmäiset toimiluvat 24. tammikuuta 1985. Niiden myötä Suomeen perustettiin vuonna 1985 yhteensä 18 radioasemaa, joista puolet on yhä toiminnassa. Ensimmäisenä aloitti Radio Lakeus 27. huhtikuuta Nivalassa ja heti perään Radio City vapunaattona Helsingissä.
Toiminta

RadioMedia tilaa yhdessä Yleisradion ja Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton kanssa tutkimusta, jossa seurataan suomalaisten radiokanavien kuuntelijamääriä ja kuunteluun käytettyä aikaa. Tutkimus on nimeltään Kansallinen Radiotutkimus KRT ja sen toteuttaa kerran kuukaudessa Finnpanel.
RadioMedia organisoi vuosittain ammattilaisten Kaiku-radiomainoskilpailun. Se järjestää myös joka syksy RadioGaalan, jossa palkitaan kaupallisen radiotoimialan parhaimmisto.
Tunnustus

2012: Gramex-palkinto
Johto

Toimitusjohtaja:
Stefan Möller
Hallitus:
Puheenjohtaja:
Jussi Suvanto, Nelonen Media
Varapuheenjohtaja:
Jari Naarmala, Radio Ramona
Jäsenet:
Tanja Douglass, Livelaboratorio Oy
Erkka Jaakkola, Bauer Media Oy
Kasper Kahila, Sanoma Media Finland
Erkki Summanen, Keskisuomalainen Oyj
Sami Tenkanen, Bauer Media Finland Oy
Aiheesta muualla

RadioMedia
Kaiku-radiomainoskilpailu
Association of European Radios
Viestinnän keskusliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Finnpanel: Kansallinen radiotutkimus
Huulet (täsmennyssivu)

Huulet voi tarkoittaa seuraavia asioita:
huulet, nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö
Huulet, Marjatta Kekin taideteos Kontulan metroasemalla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Huulet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Howard Arman

Howard Arman vuonna 2018.
Howard Arman (s. 1954) on brittiläinen kapellimestari. Hänelle myönnettiin kansainvälinen Händel-palkinto vuonna 1998.
Lontoossa syntynyt Arman opiskeli Trinity College of Musicissa. Hän on toiminut muun muassa Wienin Musikvereinin johtajana, Keski-Saksan radiokuoron taiteellisena johtajana sekä vuosina 1983–2000 Salzburgin Bach-kuoron taiteellisena johtajana. Hän on toiminut professorina Wienin musiikkiyliopistossa.
Händel-palkinnon lisäksi Arman on saanut muun muassa Saksan kriitikoiden Echo-palkinnon Sergei Rahmaninovin Vesperes- ja Carl Heinrich Graunin Der Tod Jesu -levytyksistään.
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Intiaanikesä

Intiaanikesä.
Intiaanikesä tarkoittaa lämmintä jaksoa, joka tulee syyskylmien alettua. Käsite tulee Pohjois-Amerikasta, jossa parin kolmen viikon utuisen lämmin kausi toistui pohjoisen intiaanimailla vuosittain lokakuun puolivälissä. Intiaanit pitivät lämmintä säätä suotuisana sotimiselle siirtokuntia vastaan. Intiaanit pitivät aikaa jumalansa Cautantowwitin siunaamana.
Suomeen käsite intiaanikesä tuli 1900-luvun alussa. Se mainitaan Tietosanakirjassa vuodelta 1911, ja Sakari Pälsi kirjoittaa siitä kirjasaan Pohjankävijän päiväkirjassaan vuodelta 1919.
Itse sääilmiö tunnettiin myös Euroopassa, missä se oli nimetty alueen sijainnista riippuen eri pyhimysten muistopäivien mukaan. Suomessa vanha kansa puhui Pärttylin pikkukesästä, sillä syksyn laskettiin siis alkavan Pertun päivästä 24. elokuuta. Saksassa ajankohta sijoittui syysmattiin 21. päivään syyskuuta, Unkarissa mikkelinpäivään 29. syyskuuta, osassa Ranskaa peräti Martin päivään 11. marraskuuta. Ruotsissa nimityksenä on brittsommar pyhän Birgitan mukaan (7.10.). Englannissa syksyistä lämpöjaksoa kutsuttiin nimityksellä All-hallown Summer, 'kaikkein pyhäin kesäksi', koska se ilmaantui pyhäinpäivän eli halloweenin paikkeilla. Sana esiintyy jo Shakespearen Henrik IV:ssä, jonka suomennoksessa Paavo Cajander käänsi sen sanalla marraskesä.
Jälkikesään viittaa myös monessa kielessä esiintyvä käsite akkainkesä. Silloin kynnöspellolla auringon kilossa kimaltelevat hämähäkin seitit eli kinot. Vanha kansa kuvasi ilmiötä sanomalla, että ”Maa on kiimassa” tai ”Maa härkii”. Sama kino tai kina tarkoittaa kotieläinten, erityisesti lehmien kiimaa osoittavaa limaista eritettä, ja maa näyttää havainnollisesti olevansa valmis syyssiemennykseen. Tässä nähtiin yhteys syksyisen maan kiiman ja vanhojen vaimojen lemmenleiskahduksen välillä.
Intiaanien taide

Intiaanien taide on Amerikan intiiaaniheimojen keskuudessa tehtyä taidetta, jonka kehitys painottuu suurelta osin esikolumbiaanisiin intiaanikulttuureihin.
Olmeekkien kuvanveistossa näkyi heidän kosmologiset uskomukset. Mayojen hallitsijoiden palatseissa ja pyhäköissä oli piirtokirjoituksia, maalauksia ja stukkokorkokuvia. 700-luvulla ekr. Meksikossa Chipasissa Bonampakin valtakunnan viimeinen hallitsija teetätti seinämaalauksia, joissa on kuvattu muun muassa sotureita ja käskynhaltijoita. Asteekkien kuvanveistossa esiintyi jumalahahmoja, jotka muistuttivat ihmisiä tai eläimiä.
Inkavaltion aikana tehtiin pieniä ihmisiä tai eläimiä esittäviä veistoksia hauta- ja uhrilahjoiksi.
Taiteellista metallurgiaa esiintyi Andien kulttuurien alueella. Sicánin kulttuurin keskivaiheen ajalta on löydetty Huacan Zoron hautakammiosta metallisia koruja ja laattoja, joihin on kaiverrettu hallitsijan kuvia.
Perun alueella Quimbayan kulttuurin aikana jalometalleista tehdyissä esineissä oli monia yksityiskohtia ja niiden ilmiasu oli monimutkainen. Ne olivat leveitä mutta kuitenkin siroja.
Moche-kulttuurin aikana pyhäköihin tehtiin seinämaalauksia ja palatsien ja temppelien seinillä pidettiin korkokuvia.
ISO 3166-2:BN

Brunein piirikunnat
ISO 3166-2:BN on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Bruneille. ISO 3166-2:BN on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää neljän piirikunnan koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Brunein maakoodi "BN" ja toinen osa on aluekohtainen kirjaintunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
BN-BE: Belait
BN-BM: Brunei-Muara
BN-TE: Temburong
BN-TU: Tutong
ISO 3166-2:EE

Viron maakunnat.
ISO 3166-2:EE on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Virolle. ISO 3166-2:EE on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 15 maakunnan koodit.