stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georgialaiset

| Georgialaiset> ქართველები Kartvelebi |
| --- | --- |
Väkiluku:  noin 5 000 000 - 7 000 000
Asuinalueet:  Georgia 3 906 300 Turkki 1 500 000  Venäjä 157 803 Yhdysvallat 150 000
Kielet:  georgia
Uskonnot:  georgian ortodoksinen kirkko, islam
Georgialaiset, kartvelilaiset (georg. ქართველები, kartvelebi) ovat kansakunta ja etninen ryhmä. Georgialaiset ovat kotoisin Kaukasiasta ja he elävät pääosin Georgiassa, mutta heitä asuu myös Turkissa, Venäjällä, Yhdysvalloissa, Iranissa ja muissa valtioissa. Georgialaiset polveutuvat Kaukasian alueen varhaisimpiin kuuluvista asukkaista ja nykyinen georgialainen kansakunta on käynyt läpi monimutkaisen etnisen yhdentymisen prosessin. Georgialaisiin kuuluu nykyään erilaisia alietnisiä yhteisöjä, joilla on kaikilla omat luonteenomaiset perinteensä, tapansa ja murteensa tai kielensä. Alaryhmistä mingrelit, lazit ja svanit puhuvat tyypillisesti sekä omaa kieltään (mingreliä, lazia ja svania) että georgiaa. Georgian kielellä on oma, ainutlaatuinen aakkostonsa ja pitkä kirjallinen perinne, joka sai alkunsa viimeistään 400-luvulla. Se on Georgiassa asuvien georgialaisten kirjakieli ja koulutuksen kieli sekä maan virallinen kieli. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset tunsivat muinaiset georgialaiset iberialaisina ja kolkhislaisina.
Suurin osa georgialaisista on kristittyjä, ja valtaosa kuuluu 300-luvulta asti itsenäiseen Georgian ortodoksiseen kirkkoon. Georgialaisia muslimiyhteisöjä elää Turkissa, Iranissa, Azerbaidžanissa ja Georgian Adžarian autonomisessa tasavallassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgialaiset Wikimedia Commonsissa
Atarashii naginata

Kaksi japanitarta harjoittelemassa naginataa. Taustalla näkyy naginata-dōgu, johon kuuluvat rukkaset(kote), kypärä (men), rintapanssari (dō), lantiosuoja (tare) ja säärisuojat (sune).
Atarashii naginata (jap. 新しい薙刀) eli ”uusi naginata” on japanilainen budolaji, jossa harjoitellaan ja kilpaillaan naginata-nimisellä japanilaisella peitsiaseella. Harjoitteluun kuuluvat sekä täysikontaktiharjoittelu että ottelu suojavarustein harjoittelunaginatalla, jossa on bambusäleistä koottu "terä". Tämä mahdollistaa turvallisen harjoittelun ilman suurta loukkaantumisvaaraa. Atarashii naginataan kuuluu myös muodollinen kata, joka suoritetaan parikatasarjana puisella kata-naginatalla.
Naginatajutsun historia

Taistelevien valtioiden aikakaudella ja aiemminkin Japanissa käytettiin raskasta taistelu-naginataa yhä yleisesti taistelukentillä, ja se oli painavuutensa ja vaikean hallittavuutensa vuoksi lähinnä miesten ase. Tunnetuin soturimunkkien edustaja oli Minamoto no Yoshitsunen "henkivartija" Benkei.Edo-kaudella rauhan vallitessa soturimunkkien (Sōhei) mieliase muuttui kevyemmäksi aseeksi, jolla samurai-naiset saattoivat tehokkaasti puolustaa kotiaan.
Meiji-kaudelle tultaessa yli viidestäsadasta naginatajutsu ryū-hasta oli jäljellä enää muutamia. Näiden joukossa oli Japanin vanhin kirjallisesti todistettava aseenkäyttöperinne, kenjutsu-koulukunta Tenshin shōden Katori shintō-ryū (jap. 天真正伝香取神道流), jossa tosin naginataharjoittelu oli toissijaista, miekkamiehen harjoittamista naginataa vastaan taisteluun. Samalla tapaa naginataan suhtautuva elinvoimainen bujutsu ryū-ha oli Bukō-ryū. Toiset ryū-hat opettivat naginata-taitoja enemmänkin gendai budōn tyyliin itsensä kehittämisen tienä. Esimerkiksi Hoshin-ryūn tarkoituksena oli johdattaa naginata-harjoittelija zenchi zen no kamin kaltaiseen tilaan, eli ”absoluuttisen oppineisuuden” tai ”täydellisen jumalan kaltaiseen” kehityksen huipentumaan. Gassan-ryū ja Tendō-ryū naginatajutsu- koulukunnilla oli edellisiä vaatimattomampi päämäärä, rajaton viisaus.
Japanissa harjoitellaan yhä monia perinteisiä (koryū) peitsenkäyttökoulukuntia (naginatajutsu ryū-ha). Kokelaita näihin perinteisiin otetaan yleensä atarashii naginata harjoittelijoiden piiristä kun kyseenomaisen asetaidon alkeet on jo sisäistetty ja jos oppilas osoittaa kiinnostusta perinteitä kohtaan sekä on muuten kelvollinen.
Moderni naginata-harjoittelu

Koska japanilaiset peitsi naginata ja keihäs yari olivat tositilanteisiin kehitettyjä sota-aseita, ei Tokugawa-rauhan aikana naginatasta kehittynyt varsinaista (kuten naginatadō) muotoa, vaan naginatajutsu ryū-hat alkoivat vähitellen kuihtua ja kuolla ja harjoittelu säilyi lähinnä samurai-naisten keskuudessa. Tällöin naginata aseenakin keveni paremmin naisten käsiteltäväksi. Kenraali Douglas MacArthurin johtaman SCAPin eli liittoutuneiden valvontakomission Japanissa, kumottua budoharjoittelupannan vuonna 1953, poistui este perustaa Japanin naginata-liitto (Zen Nihon naginatadō renmei), Japanin opetusministeriön tuella. Atarashii naginata otettiin mukaan Japanin koulujen tyttöjen liikunnanopetukseen II maailmansodan jälkeen.
Nykyisessä naginata-harjoittelussa on käytössä kendosta tutut viisi perusasentoa eli kamaeta: chūdan (keski-), jōdan (ylä-), gedan (ala-) ja hassō (kehon viereinen-) no kamaet sekä wakigamae (kehon takana piilotteleva-). Tekniikkavalikoimaan kuuluvat lyönti (uchi), pisto (tsuki), vastustajan tekniikan torjuminen sekä erilaiset suojaus- ja väistötekniikat.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Naginataharjoittelun asusteet

Hakama-housuja käytetään naginata harjoittelussa
Tenugui on päälaelle, Men-kypärän alle, kiedottava hikiliina
Leveälahkeinen harjoitteluhousu eli Hakama on perinteinen japanilainen housumalli. Naginatadossa käytettävässä hakamassa  (umanoribakama eli ratsastus-hakama) helma on jaettu kahdeksi lahkeeksi ratsastusta helpottamaan. Hakamassa on edessä viisi taitosta ja takana yksi. Lisäksi edessä on yksi taitos piilossa muiden alla. Atarashii naginatassa käytettävän hakaman väri on musta.
Harjoittelutakki - eli keikogi on pitkäliepeinen, usein paksu, puuvillainen yleensä valkoinen takki, mutta myös indigonsiniseksi värjättyä takkia käytetään. Poiketen kendossa käytössä olevasta takista sen hihat ovat lyhyemmät ja hihansuut kapeat.
Ohutta puuvillaista hikiliinaa (jap. 手拭い, Tenugui) käytetään suojakypärän men alla sekä pehmusteena että imemässä hikeä. Hikiliina kiedotaan päähän tietyllä tavalla, joka pitää sen paikoillaan kypärän alla kendoharjoittelun vauhdissa. Hikiliinat on usein koristeltu kanji-kirjaimin kirjoitetulla motolla tai seuran nimellä ja tunnuslauseella.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Varsinaiset naginatadō-varusteet

Suojakypärä eli Men
Rintapanssari eli Dō
Lantiosuoja eli Tare
Säärisuoja eli Suneate
Suojukset eli dōgu, käytetään myös nimitystä bōgu, tarkoittaa sananmukaisesti suojavarusteita. Ilman suojavarusteita Atarashii naginatan harjoittelu täysipainoisesti on mahdotonta. Vaikkei harjoitteluun liitykään suoranaista väkivaltaa, harrastajan on suojauduttava hyvinkin voimakkailta lyönneiltä. Naginataharjoitteluun kuuluvat varusteet: men, kote, do, tare ja sune. Käytettävä rintapanssari, kypärä ja lantiosuoja ovat samanlaiset kuin kendossa, kotet poikkeavat hieman ja säärisuojat ovat lisä.
Kypärä - eli Men, joka suojaa pään, kasvot sekä kurkun.
Suojarukkaset -  eli Kote - hanskat, jotka suojaavat ranteet sekä kämmenet. Kendossa käytettävistä suojahansikkaista (naginata kote) poikkeaa sinä että etusormi on erotettu peukalon lisäksi naginatan käsittelyn helpottamiseksi.
Rintapanssari - eli Do, joka suojaa sekä rintakehän että kyljet.
Lantiosuoja -eli Tare, joka koostuu kolmesta isosta läpästä (ō-dare) sekä kahdesta pienestä (ko-dare). Taren keskiläpässä on yleensä nimikyltti (zekken, nykyisin myös nafuda), jossa on tunnisteena maan, kaupungin tai seuran nimi, seuran logo tai nimi keskellä ja alalaidassa harjoittelijan nimi.
Säärisuojat - eli säärten ympärille sidottavat säärisuojat eli Suneate, suojaavat säärten sisä ja ulkopuolen sivalluksilta.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Lajin tekniikkaharjoittelu

Atarashii naginataan kuulu kendon tavoin sekä hyökkäys- että vastahyökkäystekniikoita. Jotta naginata-tekniikoita voisi syvemmin hallita, on ensin sisäistettävä naginatan ulottuvuus aseena ja aseen pituudesta johtuvat erilaiset lyöntien ja pistojen nopeudet alkuhetkestä maaliinsa. Tekniikat tulee tehdä paitsi oikealta etäisyydeltä (ma-ai) myös oikealla hetkellä.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Lajin tekniikkaharjoittelu > Pariharjoittelu - Uchikaeshi

Uchikaeshi on atarashii naginatan perus-pariharjoituksia ja se voidaan tehdä sekä varusteissa että ilman. Harjoituksena se muistuttaa kendon kiri-kaeshia. Uchikaeshi on etukäteen määritelty, parin kanssa harjoiteltava lyöntisarja. Uchikaeshissa tekijä eli kakari harjoitelee samanaikaisesti oikeaa etäisyyden (ma-ai) hallintaa, lyönnin ja kehon yhteistyön hallintaa (ki-ken-tai-itchi), jatkuvaa valppautta (zanshin), hengitystä sekä kiain hallintaa. Uchikaeshi voidaan tehdä hitaasti ja rauhallisesti lyönti kerrallaan tai nopealla tahdilla ja yhtenevällä kiailla.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Lajin tekniikkaharjoittelu > Hyökkäystekniikat eli Shikake-waza

Hyökkäystekniikoihin kuuluvat tekniikat joissa ollaan aloitteellisia ja vastustajaa edellä.
Fumikomi-waza
Sisältää suorat hyökkäykset: lyönnit ja pistot eteen- tai taaksepäin.
Nidan-waza
Nidan-wazassa tehdään kaksi perättäistä lyöntiä eri kohteisiin samassa hyökkäyksessä.
Sandan-waza
Sandan-wazassa tehdään kolme perättäistä lyöntiä eri kohteisiin samassa hyökkäyksessä.
Harai-waza
Harai-wazassa lyödään vastustajan naginata pois uhkaamasta tai suojaamasta ja hyökätään siten paljastuneeseen lyönti tai pisto (suki) kohteeseen.
Debana-waza
Debana-wazassa pyritään hyökkäämään juuri ennen vastustajaa. (jap. 先先の先, sen sen no sen).
Hiki-waza
Sisältää lyönnit lähietäisyydeltä liikuttaessa taaksepäin. Hikiwaza ei kuitenkaan ole pakenemista, vaan se on hyökkäys, vaikka vastustajasta liikutaankin kauemmas.
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Vastahyökkäystekniikat eli Oji-waza

Vastahyökkäystekniikoihin kuuluvat tekniikat joissa ollaan aloitteellisia mutta käytetään vastustajan tekniikka hyväksi.
Uke-waza
Uke-wazassa vastustajan hyökkäys ensin torjutaan omalla naginatalla, minkä jälkeen välittömästi hyökätään omalla tekniikalla. Torjunnan tulisi tapahtua sillä hetkellä, jolloin vastustaja osuisi omalla tekniikallaan. (jap. 後の先, go no sen)
Nuki-waza
Nuki-wazassa hyökätään vastatekniikalla samanaikaisesti vastustajan kanssa. Tarkoituksena on osua vastustajaan tämän hyökkäyksen oletetun osumisen hetkellä. Tähän liittyy vastustajan hyökkäyksen hallinta. Vastustaja pyritäänkin usein pakottamaan hyökkäämään tätä tarkoitusta varten. (jap. 先の先, sen no sen)
Maki-otoshi-waza
Uke-nagashi-waza
Atarashii naginataharjoitteluun tarvittavat varusteet > Japanin naginataliiton kata

Atarashii naginatassa on kaikkiaan seitsemän kataa. Naginata-katasarja on kehitetty vasta 1977 monen vanhan naginatajutsu ryū-han katakaanoneista. Toisin kuin kendossa, naginatassa kataa suoritetaan vasta 4. danin vyökokeessa eli graduoinnissa. Mitään estettä katan harjoittelun aloittamiseen jo aikaisemminkin ei ole.
Naginata Suomessa

Helsingin kendoseura Ki Ken Tai Icchi aloitti naginataharjoittelun Suomessa 15.02.2009. ja syyskuussa 2009 alkoi ensimmäinen atarashii naginatan peruskurssi. 2010 kevättalvella pidettiin toinen peruskurssi ja kolmas peruskurssi syksyllä 2010. Atarashii naginata-do hyväksyttiin kevättalvella 2012 Suomen Kendoseurojen Keskusliiton neljänneksi viralliseksi lajiksi kendon, iaidon ja jodon ohella. Helsingin kendoseura KKTI järjesti 12. kesäkuuta 2012 ensimmäiset Atarashii naginata-do:n kyū tasokokeet eli graduoinnit Olympiastadionin dojolla. Tapanilan Erällä Atarashii naginatadon peruskurssi alkoi 4. syyskuuta 2013.
Naginata Suomessa > Naginatan koryūharjoittelu

Syksystä 2011 lähtien Helsingissä on mahdollista harjoitella vanhaa japanilaista naginata-koulua (jap. 直心影流薙刀術, Jikishinkageryū Naginatajutsua). Kyseistä koulukuntaa ja sen perinteitä johtaa Japanissa koulun 18. sōke (jap. 園部正美様, Masami Sonobe).
Suomessa harjoitellaan naginatajutsua myös seuraavissa koryū tyyleissä osana lajivalikoimaa: Kashima-Shinryū, Suiō-ryū iai kenpō ja Tenshin shōden Katori shintō-ryū.
Rytminen naginata-harjoittelu

Naginataa harjoitellaan myös rytmisenä joukkuelajina. Tämä taitouintia tai muodostelmaluistelua muistuttava laji on näyttävää katseltavaa. Rytmistä naginataa esitetään lähinnä kansainvälisten kilpailujen yhteydessä mutta siinä voidaan myös kilpailla maailmanmestaruustasolle asti. Tarkoituksena on saada aikaan esteettinen esitys jossa musiikin avulla tuodaan esille kata-tekniikkavariaatioita sulavasti ryhmänä. Lajina rytminen naginata ei ole uusi, sillä samankaltaisia esityksiä on Japanissa esitetty 1900-luvun alusta lähtien. Toisinaan esittäjät ovat lausuneet esityksensä aikana myös runoja.
Rytminen naginata-harjoittelu > Rytmisen naginatan maailmanmestaruussäännöt

Rytmisessä naginatassa kilpaillaan maailmanmestaruudesta.
Joukkueessa tulee olla vähintään kaksi jäsentä
Ryhmän esitys ei saa kestää kauempaa kuin viisi minuuttia, mukaan lukien saapumiset ja poistumiset kilpailualueelta
Esityksessä taustamusiikki on pakollinen
Kilpailualue on kooltaan 15 kertaa 15 metriä
Aiheesta muualla

Tengun eli Suomen kendoseurojen keskusliiton jäsenlehden numeroarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Atarashii naginata suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Japanin naginata-liiton kotivivut (japaniksi)
Naginata-tietoutta ja lajiliittojen linkkejä (englanniksi)
| n k Nykyaikana harjoiteltavat budōlajit |
| --- | --- |
 Aikido  Atarashii naginata  Iaidō  ZNKR jōdō  Judo  Jūkendō  Karatedō  Kendō  Kyūdō  Shōrinji kenpō  Taidō  Tankendō 
Naginata harjoitus Japanissa Hamamatsu-koulun kentällä 1911
Nakano-sensei esittää naginatalla jodan-valmiusasentoa
Kuva atarashii naginata ottelusta (shiai) jossa oikealla oleva naginata-ottelija on saanut perille piston (tsuki) vastustajan kurkkua suojaavaan läppään (tsukitareen). Ottelijoiden suojavarusteet erottuvat hyvin ja ovat samankaltaiset kuin kendossa mutta lisäksi jaloissa ovat säärisuojat (sunet).
Furikaeshi lyönti jossa molemmat kädet viedään pään päälle lyönnin lähtövaiheessa
Lyönti suneen eli sääreen. Tässä tapauksessa säären etupuolelle
Lyönti suneen eli sääreen. Tässä lyödään säären takapuolelle
Rytminen naginata -näytöksen loppuposeeraus El Camino Collegella 31.3.2006. Näytöksen esiintyjät ovat Japanin kansainvälisen budoyliopiston rytminen naginata -ryhmän jäseniä.
Aukottoman portin puomi

| Aukottoman portin puomi> Wúménguān.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Wúmén Huìkāi
Kieli:  kiina
Genre:  chán-buddhalaisuus (zen)
Julkaistu:  1200-luvun alku
Suomennos
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  150
ISBN:  978-952-260-018-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aukottoman portin puomi (kiin. Wúménguān) on Kiinassa 1200-luvulla laadittu chán- eli zenbuddhalainen kirja. Teos koostuu neljästäkymmenestäkahdeksasta perinteisestä kōanista (gōng'àn) eli eräänlaisesta arvoituksesta, joita seuraavat kirjoittaja Wúmén Huìkāin kommentaarit. Teoksen nimi voi tarkoittaa myös ’Wúménin puomia’.
Kai Nieminen on suomentanut teoksen kiinalaisesta alkutekstistä japaninkielisiä käännöksiä ja uudenaikaisia kommentaareja apuna käyttäen. Teos ilmestyi vuonna 2011 Basam Booksin kustantamana. Nieminen käyttää nimien suomennoksessa ensisijaisesti Wade–Gilesin järjestelmää. Aiemmin teos on ilmestynyt Tay Hyen suomennoksena 1995 nimellä Portiton portti.
Aiheesta muualla

Gateless Gate. (englanniksi)
Auridai

| Auridai> Αὐρίδαι |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ei tiedossa
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Hippothontis
 :  Antigonis (vsta 307 eaa.)
 :  Hippothontis (vsta 201 eaa.)
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Auridēs (Αὐρίδης)
Bulen jäseniä:  1
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Auridai (m.kreik. Αὐρίδαι, lat. Auridae) oli antiikin aikainen alun perin Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Auridain sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Hippothontis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Antigonis-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Hippothontis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Auridēs (Αὐρίδης).
Gemfibrotsiili

| --- | --- |

Gemfibrotsiili
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-(2,5-dimetyylifenoksi)-2,2-dimetyylipentaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 25812-30-0
ATC-koodi: C10AB04
PubChem CID: 3463
DrugBank: DB01241
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H22O3 
Moolimassa: 250,326
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 61–63 °C 
Liukoisuus veteen: 10 g/l (25 °C)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 97 %
Proteiinisitoutuminen: 95-97 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: n. 1,5 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Gemfibrotsiili (C15H22O3) on fibraatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä korkean veren lipiditason alentamiseen.
Vaikutusmekanismi ja käyttö

Gemfibrotsiili aktivoi muiden fibraattien tavoin PPAR-α-reseptoreja (peroksisomin proliferaattoriaktivoitu reseptori-α) sitoutumalla niihin. Näiden reseptorien aktivoituminen johtaa lipoproteiinilipaasientsyymin aktivoitumiseen, minkä seurauksena vapaiden triglyseridien ja LDL-kolesterolin pitoisuus elimistössä laskee. Gemfibrotsiilia käytetään erityisesti sepelvaltimotautia sairastavien potilaiden hoitoon ja sen on todettu alentavan kuolleisuutta. Gemfibrotsiili vähentää sydäntapahtumien esimerkiksi sydänkohtausten riskiä. Lääkeaine imeytyy ihmisen ruuansulatuskanavasta hyvin ja metaboloituu maksassa inaktiivisiksi metaboliiteiksi.
Haittavaikutukset

Tyypillisiä gemfibrotsiilin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla maha- ja suolistokanavan oireet, lihaskivut ja lihasten heikkous ja maksaentsyymiarvojen kasvu. Harvinaisena esiintyy myös iho-oireita ja erektiohäiriöitä miehillä. Gemfibrotsiili on CYP3A4-entsyymin inhibiittori, minkä vuoksi HMG-CoA-reduktaasin estäjien eli statiinien pitoisuudet elimistössä kasvavat. Lääkeaine voimistaa myös varfariinin vaikutusta.
Valmistus

Gemfibrotsiilia voidaan valmistaa isovoihapon estereiden tai suolojen ja litiumdi-isopropyyliamidin tai n-butyylilitiumin muodostaman enolaatin reaktiolla 3-(2,5-ksylyloksi)propyylibromidin kanssa ja muodostuvan esterin hydrolyysillä. Toinen tapa on 5-(2,5-dimetyylifenoksi)-2,2-dimetyylipentanaldehydin hapetus gemfibrotsiiliksi.
Gentamisiini

| --- | --- |

Gentamisiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 1403-66-3
ATC-koodi: J01GB03
PubChem CID: 3467
DrugBank: DB00798
Kemialliset tiedot
Kaava:  ?
Moolimassa:  ?
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 102–108 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80–90 % (injektio)
Proteiinisitoutuminen: 0–25 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: noin 2–3 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen, intravenoosi
Gentamisiini tai gentamysiini on seos aminoglykosideihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Sitä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoitamiseen. Gentamisiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Rakenne, ominaisuudet ja käyttö

Gentamisiini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1964 aktinobakteereihin kuuluvasta Micromonospora purpurea-lajista. Sitä tuottavat myös eräät muut Micromonospora-suvun lajit. Gentamisiini on seos kolmea yhdistettä gentamisiini C1:tä, gentamisiini C1a:ta ja gentamisiini C2:ta ja seoksessa on kaikkia komponentteja suunnilleen yhtä paljon. Nämä yhdisteet muistuttavat rakenteeltaan toisiaan ja jokaisessa niistä on kolmen aminosokerin purpurosamiinin, 2-deoksistreptamiinin ja garosamiinin muodostama perusrunko. Gentamisiini on valkoista amorfista ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, pyridiiniin ja dimetyyliformamidiin. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +146. Yhdisteen tuotanto lääkekäyttöön perustuu biotekniseen prosessiin M. purpurean avulla
Gentamisiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomin 30S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Grampositiivisista bakteereista gentamisiini tehoaa stafylokokkeihin, mukaan lukien eräät MRSA-kannat, ja Listeria-suvun bakteereihin. Muut grampositiiviset bakteerit ovat vastustuskykyisiä. Vaikutuskirjo gramnegatiivisia bakteereja vastaan on laajempi. Gentamisiini tehoaa esimerkiksi Pseudomonas aeruginosaan ja moniin enterobakteereihin kuten kolibakteeriin ja Salmonella- ja Klebsiella-sukujen lajeihin. Lääkeaine annostellaan tyypillisesti ruiskeena suoneen tai lihakseen. Gentamisiinia voidaan käyttää esimerkiksi keuhkokuumeen, virtsatietulehduksen, verenmyrkytyksen, aivokalvontulehduksen, endokardiitin ja ihotulehdusten hoitamiseen. Eläinlääketieteessä gentamisiinia käytetään hevosten, lihakarjan ja siipikarjan antibioottina.
Gentamisiini on hyvin myrkyllistä välikorvan tasapainoelimelle. Sitä voidaan käyttää Ménièren tautiin liittyvän huimauksen poistamiseen.
Haittavaikutukset

Merkittävin gentamisiinin haittavaikutus on sen myrkyllisyys sisäkorvan vestibulaarielimille. Tämän seurauksena gentamisiini voi aiheuttaa kuulon huononemista ja jopa kuurouden. Yhdiste on myös myrkyllistä munuaisille ja sen tiedetään aiheuttaneen munuaistulehduksia. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat allergiset oireet kuten ihottuma ja maksan entsyymiarvojen muutokset.
Gentamisiini C1
Gentamisiini C1a
Gentamisiini C2
Aurajoen vesistö

| Aurajoen vesistö  (Suomen päävesistö: 28) |
| --- | --- |
 Kartta Aurajoen vesistön valuma-alueesta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Aurajoen vesistö (28)
Vesistöjako:  Aurajoen alao. alue (28.001), Aurajoen keskio. alue (28.002), Aurajoen yläo. valuma-alue (28.003), Paattistenjoen valuma−alue (28.004), Järvijoen valuma-alue (28.005), Lahnaojan valuma-alue (28.006), Pöylijoen valuma-alue (28.007), Kaulajoen valuma-alue (28.008), Savijoen valuma-alue (28.009)
Laskujoki:  Aurajoki
Laskupaikka:  Turku, Linnanaukko, Saaristomeri 
Koordinaatit:  60°25′59″N, 22°13′44″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  874,08 km²  
Järvisyys:  0,25 % 
Alueen pituus:  60 km  
Alueen leveys:  30 km  
Pääuoma:  noin 70 km
Keskiylivirtaama:  114,3 m³/s  
Keskivirtaama:  6,6 m³/s  
Keskialivirtaama:  0,1 m³/s  
 fiJoki laskee Saaristomereen Linnanaukossa Turussa. 
Aurajoen vesistö (vesistöaluetunnus 28) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Aurajoki laskee Saaristomereen. Vesistöalueen pinta-ala on 874,08 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,25 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Aurajoen alaosan alue (28.001)
Paattistenjoen valuma-alue (28.004)
Savijoen valuma-alue (28.009)
Järvijoen valuma-alue (28.005)
Lahnaojan valuma-alue (28.006)
Aurajoen keskiosan alue (28.002)
Kaulajoen valuma-alue (28.008)
Pöylijoen valuma-alue (28.007)
Aurajoen yläosan valuma-alue (28.003)
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet: Aurajoen vesistö, vesi.fi