stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tonfa

| Tonfa |
| --- | --- |
 Pari puisia tonfia
Alkuperämaa:  Japani
Tonfa on okinawalaisessa kobujutsussa (aseellinen taistelu) käytettävä ase. Tonfa on noin 51–61 cm pitkä keppi, jossa on poikittainen kahva noin 1/4–1/3 kepin pituudesta kohdalla. Tonfaa käytetään yleensä pareittain, kummassakin kädessä yksi. Tonfan valmistusmateriaali on useimmiten puu.
Tonfalla isketään joko lyhyellä osalla käden edessä, tai pyöräyttämälla tonfa ympäri kädessä niin että kepin pidempi osa lyö vihollista. Taistelutyylejä on kahdenlaisia: kahvasta kiinni pitävä (aseellisia vastustajia vastaan) tai pidemmästa keppiosasta kiinni pitävä (aseettomia vastustajia vastaan). 
Tyyliä voi muuttaa kesken taistelun, mutta koska tonfa putoaa helposti kädestä nopeassa vaihdossa, vaihto ei ole suositeltava tyyli.
Tonfan on sanottu olleen alun perin myllykivien kampi.
Vuonna 1970 otettiin Yhdysvalloissa poliisikäyttöön tonfan tyyppinen kahvallinen patukka nimellä PR 24 (numero viittaa varren pituuteen tuumina).
Suomessakin tonfia nähtiin jonkin verran poliisi- ja vartijakäytössä; niillä pyrittiin jonkin aikaa korvaamaan patukka.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tonfa Wikimedia Commonsissa
Kobujutsun aseet
bō
eiku
hanbō
jō
kama
nunchaku
surujin
sai
tanbo
tantō
tekkō
tinbe ja rochin
tonfa
Tuoksuköynnöskuusama

| Tuoksuköynnöskuusama |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Suku::  Kuusamat Lonicera
Laji::  caprifolium
Kaksiosainen nimi
 Lonicera caprifolium  L. 
Katso myös
   Tuoksuköynnöskuusama Wikispeciesissä   Tuoksuköynnöskuusama Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksuköynnöskuusama (Lonicera caprifolium) on monivuotinen kukkiva köynnös.
Se on suomalaispuutarhojen suosituin kukkiva puuvartinen köynnöskasvi eli liaani.
Tuoksuköynnöskuusaman monivuotiset, puutuneet varret kasvavat 2–3 metriä pitkiksi. Lehdet asettuvat varsiin pareittain. Ne ovat ehytlaitaisia, päältä tummanvihreitä, alta vaaleamman sinivihreitä. Noin 5 cm pitkät valkoiset tai punertavat kukat tuoksuvat iltaisin.
Tuoksuköynnöskuusama kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa: Itävallasta ja Tšekistä Turkkiin ja Romaniaan ulottuvalla alueella.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tuoksuköynnöskuusama (Lonicera caprifolium)
ITIS: Lonicera caprifolium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lonicera caprifolium (englanniksi)
Tuoksulupiini

| Tuoksulupiini |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Lupiinit Lupinus
Laji::  polyphyllus
Kaksiosainen nimi
 Lupinus mutabilis  Sweet 
Katso myös
   Tuoksulupiini Wikispeciesissä   Tuoksulupiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksulupiini (Lupinus mutabilis) on hernekasveihin kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Se on 50–250 cm korkea. Tuoksulupiini kasvaa luonnonvaraisena Andeilla. Sitä viljellään trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla syötävien siementensä tähden.
Tuoksulupiinin lehdet ovat sinivihreät, monisormiset ja koostuvat 7–9 lehdykästä. Kukinto on pystyasentoinen tähkä, jossa on pieniä kukkia. Kukka on hernekasveille tyypillisen muotoinen, ja sen eri osat ovat keltaisia, vaaleanvioletteja ja tummemman sinisiä.
Aiheesta muualla

ITIS: Lupinus mutabilis (englanniksi)
Tourijärvi

| Tourijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°43′46″N, 24°08′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Ali-Myllyyn 
Järvinumero:  35.887.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,4 m  
Rantaviiva:  3,818 km  
Pinta-ala:  39,502 ha  
Tilavuus:  0,00197124 km³ 
Keskisyvyys:  4,99 m  
Suurin syvyys:  16,4 m  
Saaria:  2 
 fiTourijärvi 
Tourijärvi  on Kanta-Hämeessä Lopella Räyskälän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 40 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se sijaitsee Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto . Järven koillisrantaa seuraa Ali-Myllyltä tuleva Tuorijärvenharju, jonka rinteet putoavat suoraan veteen. Muut rannat ovat alavaa metsämaata. Järvellä on kaksi saarta, jotka ovat molemmat yli aarin kokoiset. Niiden rantaviivan yhteispituus on 600 metriä, mutta ne ovat autiot. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 1,971 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 5,0 metriä ja suurin syvyys on 16,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee saarten välikössä, mutta suuremman saaren pohjoispuolella on vielä toinen yli 12 metriä syvä syvänne. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannoille on rakennettu noin 30 vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet Räyskälästä tulevalta tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,4 metriä mpy. Siihen on johdettu toistakymmentä lyhyttä metsäojaa. Järven laskuoja on yli 300 metriä pitkä ja se laskee Ali-Myllyn Salmilahden lahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin ”Tuorijärvi” ja sen laskuojassa oli piirretty vesimyllyn karttamerkki. Vuoden 1958 peruskartassa ”Tuorijärvi” oli autio ja siihen laski kolme metsäojaa. Vuoden 1979 kartassa oli jo vajaa 20 vapaa-ajan asuntoa.
Unkarin miesten lentopallomaajoukkue

Unkarin miesten lentopallomaajoukkue edustaa Unkaria kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Miesten maajoukkue on voittanut Euroopan-mestaruushopeaa 1963 ja Euroopan-mestaruuspronssia 1950. Vuonna 2017 Unkari oli lentopallon maailmanrankingissa sijalla 118.
Unkari on esiintynyt MM-kilpailuissa kahdeksan kertaa, joista viimeinen esiintyminen tapahtui vuonna 1978. Tuolloin sijoitus oli yhdestoista. Joukkueen paras sijoitus MM-kilpailuissa on vuoden 1952 viides sija. EM-kisoissa joukkue on esiintynyt yksitoista kertaa, joista viimeisin vuonna 2001. Parhaat sijoitukset ovat olleet toinen ja kolmas sija. Vuonna 2001 joukkue sijoittui yhdeksänneksi. Historiansa ainoan kerran Unkari esiintyi olympialaisissa vuonna 1964 Tokiossa.
Tuulikki Eloranta

| Tuulikki Eloranta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1946 (ikä 78) Sammatti
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  iskelmä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tuulikki Eloranta (s. 12. elokuuta 1946 Sammatti) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänen vanhempansa olivat Vieno Engelbert Eloranta ja Vieno Marjatta Eloranta (Härkönen).
Ura

Tuulikki Elorannan ensimmäiset esiintymiskokemukset liittyvät kotipaikkakunta Sammatin nuorisoseuran näytöksiin. Laulajanura käynnistyi vuonna 1966, kun laulaja huomasi lehdessä ilmoituksen, jossa orkesteri etsi laulusolistia. Ensimmäiset esiintymiset olivat Veikko Ekströmin orkesterin solistina. Uran alussa Elorannan managerina toimi M. A. Numminen ja laulunopettajana Pentti Lasanen. Seuraavaksi oli vuorossa Harri Halmeen orkesteri ja Harri Halme toimi myös useita vuosia laulajan managerina.
Elorannan ensimmäinen single ”Vihreämmältä ruoho näyttää / Itse tahdoithan näin” levytettiin PSO:lle vuonna 1968. Tämän jälkeen levy-yhtiö vaihtui Love Recordsiksi koko 1970-luvun ajaksi. Tuulikki Eloranta edusti Love Recordsin tuotannossa harvinaisempaa viihteellistä linjaa. Tunnettuja levytyksiä olivat muun muassa ”Jambalaya”, ”Hymni rakkaudelle”, ”Näkemiin rakkaus” sekä Rauno Lehtisen sävellykset ”Yli vuorien yli merien” ja ”Silloin kun kaiken antaa”, joka sävellettiin Lars G. Thelestamin ohjaamaan elokuvaan Tuntematon ystävä.
Tanssikeikkojen sijasta Eloranta esiintyi 1970-luvulla enimmäkseen ravintoloissa. Ensimmäinen show oli Helsingin Kaivohuoneella vuonna 1972. Vuosittain Kaivohuoneelta tai Adlonista käynnistyneiden esitysten kanssa kierrettiin myös muualla Suomessa. Laulutunnit, teatterikurssit ja jazztanssitunnit toivat varmuutta esityksiin.
Vuonna 1982 Elorannan ura koki vakavan takaiskun: Kesäkiertueella oli tarkoitus yhdistää musiikki- ja sirkusesitys. Päivää ennen ensi-iltaa hän joutui kuitenkin sirkuksen norsun töytäisemäksi ja loukkaantui vakavasti. Hänen selkänsä vääntyi, kolme selkänikamaa vaurioitui, viisi kylkiluuta katkesi ja keuhkot vuotivat verta. Parantuminen ja paluu estradeille kesti kolme vuotta.
Paluun jälkeen Eloranta siirtyi uusiin musiikillisiin suuntiin. Showaika oli siltä erää ohi ja ihmisiä viihdytettiin enemmän tanssikeikoilla. 1990-luvulla Elorannalta ilmestyi kaksi pitkäsoittoa. Viimeinen single ”Täydenkuun jälkeen / Kesäkaupunki” ilmestyi vuonna 1995.
1990-luvun alussa Eloranta muutti takaisin lapsuudenkotiinsa Sammattiin, jossa hän on työskennellyt muun muassa museo-oppaana.
Elorannalle myönnettiin vuonna 2016 taiteilijaeläke.
Diskografia > Albumit

Rakkauden katse (1973)
Rock & Roll Party (1973)
Hymni Rakkaudelle (1974)
Niin lähellä (1978)
Kun rakastuu (1981)
Tanssitaanko (1990)
Salaiset suudelmat (1994)
Diskografia > Mukana kokoelmilla

Pop poppoo (1968)
Kahdeksikko 2 (1969)
Onnenetsijä (1969)
Olen nähnyt Helga-neidin kylvyssä (1972)
Kauneimmat iskelmät (1973)
Rock & roll juhlaa 5 (1974)
Suojele luontoa, ihmistäkin (1974)
Muistokonsertti mestarille (1975)
Suomalaisten suosikit 4 (1976)
Sininen metsä (1978)
Parhaat kotimaiset listahitit (1993)
Kesäyön häätanssit (2001)
Unelmien maantiede : uuden suomalaisen elokuvamusiikin helmiä (2005)
Loveradio. 3 (2007)
Inga Sulin, Tuulikki Eloranta - Parhaat (2016)
Aiheesta muualla

Latva - Tuunainen: Iskelmän tähtitaivas. 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. WSOY, 2004
Tuulikki Elorannan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Tuulikki Elorannan sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ukrainan presidentin bulava

Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi kädessään presidentin bulava.
Ukrainan presidentin bulava (ukr. Булава Президента України, Bulava Prezydenta Ukrajiny) on bulava, eli nuija, ja yksi Ukrainan presidentin symboleista. Bulavan asema yhtenä symbolina vahvistettiin vuonna 1999 presidentti Leonid Kutšman kaudella.
Perinteisesti bulava on ollut valtiovallan symboli. Nyky-Ukrainassa bulava esiintyy lähinnä uuden presidentin virkaanastujaisissa.
Presidentin bulava koostuu varresta ja ns. omenasta, jotka ovat molemmat onttoja. Se on päällystetty kullalla Bulavan paino on 750 grammaa. Presidentin bulavaa säilytetään mahonkilaatikossa, joka on vuorattu purppuralla sametilla.
Turun Sanomien kortteliajot

| TS-Kortteliajot |
| --- | --- |
 Pyöräilijät ylittämässä Auransiltaa Turun Sanomien kortteliajoissa vuonna 2013.
Tiedot
Ajankohta:  huhtikuu
Alue:  Turku, Suomi
Paikalliset nimet:  Turun kortteliajot
Laji:  maantie
Tyyppi:  yksipäiväinen kierroskilpailu
Järjestäjä:  Turun Urheiluliitto
Historia
Ensimmäinen:  1957
Kilpailuja yht.:  66 (vuoden 2024 jälkeen)
Ensimmäinen voittaja:   Armas Niittynen
Eniten voittoja:   Kari Myyryläinen (4)
Viimeisin voittaja:   Nicolas Grönlund    Maija Pentsinen  (2024)
Turun Sanomien kortteliajot (TS Kortteliajot) on vuodesta 1957 lähtien Turun keskustassa järjestetty pyöräilykilpailu.
Historia

TS kortteliajot järjestettiin ensimmäisen kerran 22. huhtikuuta 1957 nimellä Pääsiäisajot. Vaikka kilpailun ajoreitti on vuosien kuluessa vaihdellut, järjestettiin kilpailu jo tuolloin pääpiirteissään samalla alueella Aurajoen molemmin puolin kuin nykyisinkin.
Ensimmäiset kansainväliset kilpailijat, ruotsalaisia kilpapyöräilijöitä, osallistui kortteliajoihin vuonna 1963.
Vuonna 1999 Turun Sanomien kortteliajojen reitti muuttui Aurasillan ja Tuomiokirkkosillan väliltä Aurasillan ja Myllysillan välille. Samalla reitin kiertosuunta muuttui vastakkaiseksi. Vuonna 2004 kilpailu palasi jälleen vanhalle reitilleen.
Tytti Jäppinen

Tytti Issakainen (o.s. Jäppinen; s. 1949 Lahti) on suomalainen kirjailija, sanoittaja, säveltäjä ja viestinnän kouluttaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Näytelmiä, esityksiä

Jäppinen tuli tunnetuksi 1970-luvulla opiskelijoiden pääsiäisnäytelmästä Passiodraama. Temppeliaukion kirkkoon tehty esitys levisi sittemmin eri puolille maata ja kasvoi suurten harrastajajoukkojen suosimaksi.
Hän käsikirjoitti Toivon laiva -esityksen Suomen luterilaisen kirkon 500-vuotisjuhlaan Turun tuomiokirkon edustalla vuonna 2000. Esitys rakentui elämyksen, musiikin, draaman ja rukouksen varaan.
Jäppinen on käsikirjoittanut kirkkonäytelmän Vihan päivät 1918, jota on esitetty Tampereen tuomiokirkossa maalis-huhtikuussa 2007. Näytelmän alkuperäiset tapahtumat sijoittuvat alun perin Tampereen tuomiokirkkoon. Esityksen ohjasi Kari Hakala. Yhdessä Hakalan kanssa Issakinen kirjoitti myös näytelmät Yhdestoista hetki (esitettiin pääsiäisenä 2009 Olavinlinnassa) ja Eläkepommi (ensi-ilta Tampereen Teatterissa syyskuussa 2009).
Tytti Issakainen sai vuonna 2007 Kirkon kulttuuripalkinnon kirjallisesta toiminnastaan, jossa hän on kuvannut monipuolisesti kirkon historian merkittäviä tapahtumia, kuten Agricolan juhlavuoden pääjuhlan käsikirjoituksessa tai kirkkonäytelmässä Vihan päivät 1918 Tampereen tuomiokirkon käyttöönottojuhlien yhteydessä.
Sävellyksiä ja sanoituksia

Yleisradion äänilevystön mukaan Jäppinen on säveltänyt ja sanoittanut seuraavat laulut:
Kuljet yksin tietäsi
Kuulkaa kaikki
Murheen voitte päästää
Niinkuin linnut
Niinkuin linnut ylistyspsalmi
Silta yli synkän veden
Tuulten viemän päivän
Ylistyspsalmi
Tulitäplätokko

| Tulitäplätokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Gobioidei
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Gobiodon
Laji::  histrio
Kaksiosainen nimi
 Gobiodon histrio  (Valenciennes in Cuvier & Valenciennes, 1837) 
Katso myös
   Tulitäplätokko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulitäplätokko (Gobiodon histrio) on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Tulitäplätokko jää alle 4 cm pitkäksi. Sen päässä silmistä alkaen taaksepäin on pystyjuovia. Vartalossa, varsinkin kyljen yläosassa on vihertävällä pohjalla punaisia täpliä, jotka muodostavat vaakasuoria jonoja. Joillakin yksilöillä on kyljessään musta silmätäplä, toisilta se puuttuu, eikä tiedetä, ovatko nämä ehkä eri lajia. Tulitäplätokkojen ihosta erittyy kitkerää limaa, minkä takia isommat kalat eivät syö niitä.
Alkuperä ja elinympäristö

Tulitäplätokkoja elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä. Ne pysyttelevät usein Acropora-korallien oksiston suojissa. Se pysyy paikallaan vaikka vuorovesi paljastaisi korallin tilapäisesti kuiville, ja kykenee silloin hengittämään ilmaa.
Tulipallo

Tulipallo
Tulipallo eli bolidi on hyvin kirkas tähdenlento, jonka aiheuttaa meteoroidin syöksy Maan ilmakehään. Tulipallot ovat melko harvinaisia. Tulipalloiksi kutsutaan kaikkia tähdenlentoja, jotka ovat Venusta kirkkaampia eli joiden kirkkaus ylittää −4,4 magnitudia. Tavallisesti tulipallo kestää muutamia sekunteja. Avaruusromun saapuminen maan ilmakehään aiheuttaa samanlaisen ilmiön.
Kirkkaimmat tulipallot voivat olla paljon täysikuuta kirkkaampia. Tulipallo hajoaa usein lentonsa lopussa ja räjähtää tai roihahtaa äkillisesti kirkastuen. Tällaista tulipalloa kutsutaan usein bolidiksi.
Kirkkain Suomessa viimeisen 30 vuoden aikana havaittu tulipallo nähtiin Pohjois-Pohjanmaalla 28. syyskuuta 2007 kello 21.39.10–21.39.15. Valovoimaltaan superbolidi oli jopa tuhat kertaa täysikuuta kirkkaampi. Tulipallo pudotti todennäköisesti räjähtäessään meteoriitteja Oulun lounaispuolelle..
Erittäin harvinaiset jättimäiset bolidit räjähtävät matalalla ilmakehässä tai maan pinnassa aiheuttaen valtavaa tuhoa, jopa maailmanlaajuisen törmäyskatastrofin.
Törmäyskraatterit

Varsinkin Yhdysvalloissa bolidiksi sanotaan monesti suurta meteoriittia, joka räjähtää ilmakehässä lentonsa päätteeksi. Merkittävästi suurempi tuho on odotettavissa, kun kookas asteroidi (tai komeetta) osuu maapalloon, jolloin se voi aiheuttaa suuren kraatterin/kraattereita ja pahimmassa tapauksessa hyvin laajaa, maailmanlaajuista tuhoa. Tällöin törmäystä kutsutaan impaktiksi.
Tunguskan räjähdystä vuonna 1908 Siperiassa pidetään 10 km:n korkeudessa räjähtäneen halkaisijaltaan muutamakymmenmetrisen asteroidin (tai komeetan) aiheuttamana. Räjähdyksen energia oli luokkaa 30 megatonnia ja se kaatoi metsää yli 2000 neliökilometrin alueelta, mutta korkealla tapahtunut räjähdys ei synnyttänyt kraatteria.
Halkaisijaltaan 1,2 km Barringerin törmäyskraatteri syntyi kosmisessa 2,5 megatonnin törmäyksessä 49 000 vuotta sitten noin 50-metrisen rauta-nikkeli-asteroidin iskeytyessä Arizonan erämaahan arviolta 23 km/s nopeudella.
Jukatanin niemimaalla Chicxulubin suuren, halkaisijaltaan 180 km:n laajuisen kraatterin synnyttäneen kosmisen kappaleen maahaniskeytymisen kaltaisia suurtuhoja on onneksi esiintynyt harvoin, vain muutaman kymmenen miljoonan vuoden välein. Tsunami-tulva-aallon ja ydintalvi-ilmiön aiheuttaneen 10 km kokoisen kappaleen törmäyksen energiamäärän on arvioitu olleen noin 200 teratonnia. Tämän törmäyksen katsotaan olevan syynä 65 miljoonaa vuotta sitten tapahtuneeseen joukkotuhoon, jossa maapallolta katosi 50–70 prosenttia eläinlajeista, esimerkiksi dinosaurukset.
Aiheesta muualla

Ursan Taivaanvahti-havaintojärjestelmä, jonne voi syöttää havaintoja esimerkiksi tulipalloista
Una Morris

| Una Morris |
| --- | --- |
 Morris Tokion kesäolympialaisissa 1964.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Una Lorraine Morris
Syntynyt: 17. tammikuuta 1947 (ikä 77) Kingston, Jamaika
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Paino:  58 kg
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Kingston Technical High School,  Cal Poly Pomona Broncos
Ennätykset:  100 m: 11,4 s (1968) 200 m: 23,58 s (1964) 400 m: 53,9 s (1966)
| Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Jamaika> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Winnipeg 1967 | 4 × 100 m viestijuoksu |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Kingston 1966 | 440 jaardin juoksu |  |
|  Pronssia | Kingston 1966 | 4 × 110 jaardin viestijuoksu |  |
Una Lorraine Morris (s. 17. tammikuuta 1947, Kingston Jamaika) on entinen jamaikalainen pikajuoksija, lääkäri, ravintoloitsija ja pitopalveluyrittäjä.
Urheilu-uransa aikana Morris edusti Jamaikaa olympialaisissa Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972, joista parhain tulos oli neljäs sija Tokiossa naisten 200 m juoksussa. Vuoden 1967 Pan-Amerikan kisoissa hänet palkittiin pronssimitalilla naisten 4 × 100 m viestijuoksussa.
Urheilu-uransa jälkeen Morris perusti jamaikalaistyylisen Kingston Cafe -ravintolan Kalifornian Pasadenaan vuonna 1992, mutta tiukan johtamiskulttuurin sekä vaihtelevan ruoan laadun myötä ravintola ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja sen olosuhteita käsiteltiin Gordon Ramsayn televisio-ohjelmassa Kurjat kuppilat vuonna 2011. Ravintola suljettiin vuonna 2018, mutta Morris muutti sen entiset tilat pitopalvelutoimintaa ja juhlatilaisuuksia varten.
Koulutukseltaan Morris on radiologiaan erikoistunut lääkäri ja hän on julkaissut aiheesta useita lääketieteellisiä tutkimusartikkeleita.
Morris valittiin Jamaikan vuoden naisurheilijaksi kahdesti 1960–luvulla. Vuonna 2018 hänet palkittiin saavutuksistaan urheilualalla Jamaikan olympiaurheilijoiden järjestön (engl. Olympians Association of Jamaica) kunniapalkinnolla.
Morrisilla on poika Keone Chong, joka työskenteli hetken aikaa Kingston Cafen johtoportaassa, kunnes lopetti keskittyäkseen opintoihinsa ja markkinointialaan.
Tšekin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Tšekin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Tšekkiä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on voittanut Euroopan-mestaruuden 2002, jolloin se voitti finaalissa Ranskan rangaistuspotkuilla 3–1. Lisäksi Tšekki sijoittui hopealle 2000.
Tonfisk Design

Tonfisk Design Oy on suomalainen muotoiluyhtiö. Yhtiön perustivat vuonna 1999 taiteen maisterit Brian Keaney ja Tony Alfström. Yhtiön tuotteet valmistetaan pääosin Suomessa, tehdas ja tehtaanmyymälä sijaitsevat Turussa. Yrityksessä työskentelee kolme henkilöä. Vuonna 2008 yrityksen liikevaihto oli 236 000 euroa ja liikevoitto 10 000 euroa.
Yrityksen tuotteita on myynnissä eri design-myymälöissä yli 30 maassa, muun muassa Pariisin Pompidou-keskuksessa ja New Yorkissa Museum of Modern Artissa. Turun Sanomien mukaan yritys on saanut maailmalla "suitsutusta ja palkintoja".
Useimmat yrityksen tuotteet ovat suunnitelleet Keany tai Alfsröm. Brian Keaneylle on myönnetty Ilmari Tapiovaara -palkinto ja Ornamo-palkinto vuonna 2007 Lisäksi suunnittelijoina ovat toimineet Susanna Hoikkala, Jenni Ojala, Tanja Sipilä ja Cecilia Johansson.
Warm-sarja

Tonfisk Designin tunnetuin tuotesarja on Keanyn Warm-astiasto, jossa on yhdistetty toisiinsa tammi- tai pähkinäpuu ja keramiikka. Kannun, tee- ja kahvimukin käsittävää sarjaa on kuvattu klassikoksi. Wallpaper-lehti esitteli vuonna 2006 Warm-sarjan yhtenä vuosikymmenen parhaista design-tuotteista. Sarja on pyydetty Norjan design- ja arkkitehtuurimuseoon ja Pariisin design-museoon. Sarjan keramiikka valmistetaan Suomessa, puuosat Saksassa ja korkkiosat Portugalissa.
Aiheesta muualla

Yrityksen internetsivusto
Ornamo-palkinto 2007
Tonfisk Design vie Turkua maailmalle[vanhentunut linkki]
Tonfisk on viisivuotias Helsingin Sanomat.  3.6.2005.
Taponen, Sirkku: Lämmin kuppi Taloussanomat.  24.6.2004.
Pyöräsuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut

Pyöräsuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2006, minkä jälkeen ne järjestettiin vuosittain vuoteen 2009 asti ja siitä lähtien kahden vuoden välein. Euroopan-mestaruuksista kilpaillaan viidellä eri matkalla: pitkällä matkalla, keskimatkalla, sprintissä ja sprinttiviestissä sekä viestissä. Viestissä pyöräsuunnistetaan kolmen hengen joukkuein ja sprinttiviestissä kahden hengen sekajoukkuein. Sprinttiviesti tuli kisaohjelmaan vuonna 2013.
Kilpailupaikkakunnat

| Vuosi | Päivät | Paikka |
| --- | --- | --- |
| 2006 | 30. elokuuta – 3. syyskuuta |  Varsova, Puola |
| 2007 | 4.–10. kesäkuuta |  Castelfiorentino, Italia |
| 2008 | 22.–27. syyskuuta |  Nida, Liettua |
| 2009 | 22.–28. kesäkuuta |  Hillerød, Tanska |
| 2011 | 17.–25. syyskuuta |  Leningradin alue, Venäjä |
| 2013 | 15.–23. kesäkuuta |  Zamość, Puola |
| 2015 | 8.–14. kesäkuuta |  Idanha-a-Nova, Portugali |
Pitkä matka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 |  Mika Tervala |  Beat Oklé |  Rémy Jabas |
| 2007 |  Mika Tervala |  Jaroslav Rygl |  Jérémie Gillmann |
| 2008 |  Lasse Brun Pedersen |  Anton Foliforov |  Ruslan Gritsan |
| 2009 |  Lasse Brun Pedersen |  Erik Skovgaard Knudsen |  Juho Saarinen |
| 2011 |  Erik Skovgaard Knudsen |  František Bogar |  Marek Pospíšek |
| 2013 |  Jussi Laurila |  Valeri Gluhov |  Jiří Hradil |
| 2015 |  Anton Foliforov |  Jussi Laurila |  Baptiste Fuchs |