stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
New Yorkin osavaltionyliopisto
Historiaa

New Yorkin osavaltionyliopisto perustettiin vuonna 1948. Perustamiskomission puheenjohtajana toimi General Electricin silloinen hallituksen puheenjohtaja Owen D. Young. Järjestelmä laajeni nopeasti kuvernööri Nelson A. Rockefellerin hallintokaudella 1958–1973.
SUNY-järjestelmään kuuluvat nyt kaikki muut New Yorkin osavaltion ylläpitämät korkeakoulut paitsi New Yorkin kaupungin ylläpitämä City University of New York (CUNY).
SUNY jakaa kampuksensa neljään eri luokkaan: yliopistokeskukset, muut tohtorintutkintoa tarjoavat yksiköt, nelivuotiset ja monialaiset comprehensive colleget ja teknilliset colleget sekä kaksivuotiset, yleissivistävät community colleget. SUNY-järjestelmään kuuluvat lisäksi yksityisten yliopistojen kuten Cornellin ja Alfred-yliopiston piirissä toimivat julkisesti rahoitetut yksiköt.
Järjestelmän yksiköt > Yliopistokeskukset

Binghamton University
Stony Brook University
University at Albany
University at Buffalo
Järjestelmän yksiköt > Muut tohtorintutkintoa tarjoavat yksiköt

SUNY College of Optometry, optikkokorkeakoulu, Manhattan
SUNY Downstate Medical Center, Brooklyn
Upstate Medical University, lääketiede, Syracuse
SUNY Polytechnic Institute, tekniikka, Marcy ja Albany
SUNY College of Environmental Science and Forestry, metsätiede ja ympäristötiede, Syracuse
New York State College of Ceramics, keramiikka, Alfred Universityn yhteydessä, Alfred, New York
College of Agriculture and Life Sciences (CALS), Cornellin yliopiston yhteydessä, Ithaca
College of Human Ecology (HumEc), Cornellin yliopiston yhteydessä, Ithaca
College of Veterinary Medicine, eläinlääketiede, Cornellin yliopiston yhteydessä, Ithaca
School of Industrial and Labor Relations (ILR School), työmarkkinapolitiikka, Cornellin yliopiston yhteydessä, Ithaca
Järjestelmän yksiköt > Monialaiset colleget

Buffalo State College, Buffalo
Empire State College, 35 toimipistettä
Purchase College, Purchase
State University of New York at Geneseo
State University of New York at New Paltz
State University of New York at Oswego
State University of New York at Potsdam
SUNY Cortland
SUNY College at Oneonta
SUNY Fredonia
SUNY Plattsburgh
The College at Brockport
The College at Old Westbury
Järjestelmän yksiköt > Teknilliset colleget

Alfred State College, Alfred
Farmingdale State College, Farmingdale
Fashion Institute of Technology (FIT), New York City
Morrisville State College, Morrisville
SUNY Canton
SUNY Cobleskill
SUNY Delhi
SUNY Maritime College, Bronx
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Yorkin osavaltionyliopisto Wikimedia Commonsissa
Leinolan koulu

Jan-Erik Andersonin teos Leinolan koulussa.
Leinolan koulu on Tampereella sijaitseva ala-aste, jonka rehtorina toimii Satuleena Kojola. Vuonna 2021 koulussa opiskelee 422 oppilasta, opetusryhmiä on 17 ja luokka-asteita 1–6. Koulu koostuu päärakennuksesta ja pienemmästä rakennuksesta "Viipale". Koulun päärakennus rakennettiin vuonna 1993 ja sitä on laajennettu useaan otteeseen. Pienempi rakennus valmistui vuonna 2002. Koulun toisessa päässä toimii Orimuksen päiväkoti.
Taideteokset

Leinolan koulussa on useita taiteilija Jan-Erik Anderssonin tekemiä taideteoksia, joista on kehittynyt "sosiaalisesti lämmittävä" taideteossarja Leinolan kouluun. Taideteossarja alkoi vuonna 1994. Andersson halusi tehdä teoksen, joka menisi syvemmälle koulun sosiaalisiin ja arkkitehtonisiin rakenteisiin ja loi sarjan pohjaksi tarinan, jossa myrsky vie mukanaan kaikki puut ja heittää ne taivaalle peittämään aurinkoa. Lapset saavat useiden erilaisten hahmojen avulla auringon jälleen paistamaan. Taideteos koostuu ulkoseinällä olleista puiden kannoista juurineen, pronssisesta Perunapronssi -veistoksesta koulun aulassa sekä Piuhasuhiksesta ja Meganoitsusta koulun katolla ja sisällä.
Lance Williams

| Lance Williams> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lance Williams
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  113 kg
Nyk. joukkue:  Kauhajoen Karhu
Sarja:  Korisliiga
NBA-varaus:  ei varattu 2002
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1998–2002:  DePaulin yliopisto
Seurajoukkueet
2002 2002–2003 2003 2003 2004 2004–2006 2006 2007 2007–2008 2008–2012 2012–2013 2013–2014 2015 2015–:  St. Louis SkyHawks (USBL) İstanbul Teknik Üniversitesi BK Westchester Wildfire (USBL) Rockford Lightning (CBA) Al-Ittihad Jeddah KK Bosna AEL 1964 Turów Zgorzelec KK Bosna Banvit BK Türk Telekom BK KK Igokea Club Atlético Goes Kauhajoen Karhu
Aiheesta muualla
FIBA
Lance Williams (s. 19. kesäkuuta 1980 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.
Williams pelasi vuosina 1998–2002 DePaulin yliopiston joukkueessa. Hän pelasi tämän jälkeen ammattilaisena muun muassa Turkin ja Bosnia ja Hertsegovinan pääsarjoissa. Hän pelasi myös EuroCupia kolmella kaudella. Williams kuului Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden nuorten MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Joulukuussa 2015 Williams siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Kauhajoen Karhuun.
Saavutukset

Alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa 1999
Bosnia ja Hertsegovian mestaruus 2005 ja 2006
Saudi-Arabian mestaruus 2004
Bosnia ja Hertsegovinan cup-mestaruus 2005
Turkin pääsarjan tähdistöottelussa 2009, 2010 ja 2011
Lance Percival

Lance Percival (26. heinäkuuta 1933 – 6. tammikuuta 2015) oli brittiläinen näyttelijä ja koomikko. Hän oli ääninäyttelijänä The Beatles -yhtyeen animaatioelokuvassa Keltainen sukellusvene (1968).
Percival tuli tunnetuksi calypsoista, joita hän esitti esimerkiksi televisio-ohjelmassa That Was the Week That Was. Kappale ”Shame and Scandal in the Family” nosti Percivalin Britannian hittilistoille vuonna 1965.
Percival kirjoitti myös kaksi huumorisävytteistä kirjaa.
Aiheesta muualla

Lance Percival Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leopold Söderström

Gustaf Leopold Söderström (3. huhtikuuta 1831 Uusikaupunki – 20. huhtikuuta 1912 Porvoo) oli suomalainen kirjakauppias, kirjankustantaja ja valtiopäivämies.
Söderströmin vanhemmat olivat tullinhoitaja Olof Söderström ja Henriette Fredrika Carolina Wittfooth ja puoliso vuodesta 1857 Hilda Eugenia Winter (k. 1920).  Kirjankustantaja Werner Söderström oli heidän poikansa. Leopold Söderström tuli ylioppilaaksi 1851 ja omisti kirjakaupan Porvoossa 1853–1896 ja kirjapainon 1860–1888. Hän oli kirjankustantaja ja Borgåbladet-lehden perustajia 1861. Söderström harjoitti myös sekatavarakauppaa, laivanvarustusta ja vientikauppaa. Hän oli Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1910, toimien valtuuston puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana, samoin kuin kaupungin rahatoimikamarin puheenjohtaja 1876–1878 ja Alankomaiden varakonsuli. Söderström oli porvarissäädyssä Porvoon  edustaja valtiopäivillä 1885.
Nanshanin taistelu

Nanshanin taistelu oli Venäjän–Japanin sodan aikana 25. – 26. toukokuuta 1904 käyty taistelu Liaotungin niemimaalla Japanin 2. armeijan ja Port Arthuria puolsutavien venäläisten välillä. Taistelu päättyi venäläisten tappioon ja vetäytymiseen.
Tausta

Venäjän–Japanin sodan sytyttyä vuonna 1904 Japanin laivasto lamautti nopeasti Venäjän laivaston Port Arthurin tukikohdassa nykyisen Kiinan Liaotungin niemimaalla. Venäjän Tyynenmeren laivaston lamauttamista ja Korean niemimaan onnistunutta valtausta seurasi Japanin 2. armeijan maihinnousu niemimaalla kenraali Oku Yasukatan komennossa ilman, että venäläiset olisivat voineet sitä estää. Port Arthurin yhteydet muualle katkaistiin.
Osapuolet

Japanilaisilla oli Nanshanin taistelussa yhteensä 38 500 sotilasta, joista 30 000 oli kiväärimiehiä. Tykkejä heillä oli 216, joiden lisäksi he saivat tulitukea aluksilta Jinzhounlahdella. Konekiväärejä heillä oli 48.
Niemimaalla Japanin 2. armeijaa vastassa venäläisillä oli vain ohut puolustuslinja. Liaotungin niemimaan venäläisiä komensi Port Arthurin linnoituksen komentaja kenraaliluutnantti Anatoli Stössel. Stössel salli siirtää puolustuslinjaan Port Arthurista vain 3 500 eversti Nikolai Tretjakovin komentamaa 5. itäsiperialaisen rykmentin sotilasta. Tykkejä heillä oli 50. Venäläisten oli kuitenkin onnistunut rakentaa joitakin linnoitteita, sekä asentaa piikkilankaa ja miinakenttiä. Vesisateet yöllä 24.–25. toukokuuta tosin huuhtoi osan piikkilangasta pois ja huuhtoi pois maakerroksen miinojen päältä. Venäläisten puolustusta johtaneen Tretjakovin komentopaikka oli venäläisten puolustuslinjan keskellä Nashanin kukkulalla.
Taistelu

Japanilaisten ensimmäinen tavoite oli vallata Jinzhoun (ent. Chinchou) kaupunki venäläisten puolustusasemien pohjoisosassa. Japanilaisten hyökkäys alkoi yöllä 25.–26. toukokuuta. Japanilaisten 1. ja 3. divisioona saarsivat Jinzhoun idästä ja 4. divisioona lännestä. Koko japanilainen tykistö keskitettiin kaupunkia vastaan. Auringon noustua tulitukea saatiin myös laivaston neljältä alukselta. Kaupunkia puolusti vain 400 henkinen venäläinen varuskunta. Japanilaiset kärsivät aluksi raskaita tappioita, mutta 4. divisioonan onnistui viimein murtautua puolustuslinjojen läpi, jonka jälkeen se saattoi keskittää tulta venäläisten keskustaan kohdistuneen hyökkäyksen tueksi.
Venäläisten ammukset alkoivat loppua keskipäivään mennessä. Kenraali Oku määräsi yleishyökkäyksen. Tretjakov pyysi vahvistuksia divisioonansa komentajalta kenraali Aleksander Fokilta, mutta apuun saatiin vain kaksi komppaniaa ja käsky käyttää vahvistuksia vain vetäytymisen suojaamiseen. Vahvistusten saapumiseen kesti useita tunteja. Fok otti komennon Tretjakovilta. Venäläisten onnistui puolustautua päivän ajan, mutta illalla heidän puolustuslinjansa romahtivat. Tretjakov oli valmistellut etukäteen toisen puolustuslinjan taaemmaksi, mutta Fok oli hänen yllätysekseen antanut käskyn yleisestä vetäytymisestä ja puolustuslinjojen hylkäämisestä. Käsky ei tavoittanut kaikkia joukkoja, jolloin osa yksiköistä alkoi vetäytyä ja osa jäi edelleen paikoilleen. Tilanne muuttui kaoottiseksi monien venäläisten alkaessa paeta hallitsemattomasti kohti etelää. Tretjakovin onnistui kuitenkin estää tilanteen muuttuminen kokonaisvaltaiseksi paoksi. Japanilaiset olivat myös uupuneita hyökkäyksensä jälkeen, eivätkä he ryhtyneet ajamaan takaa vetäytyviä venäläisiä.
Seuraukset

Venäläiset olivat kärsineet tappion. He olivat menettäneet kaatuneina itse taistelussa 450 kaatunutta ja toiset 650 vetäytymisen aikana. Yhteensä kaatuneita oli siis 1 100. Kaatuneita ja haavoittuneita yhteensä oli 1 416. Japanilaiset kärsivät suhteellisesti suuremmat tappiot. Heidän puolellaan kaatui vain 739 sotilasta, mutta haavoittuneita oli 5 459. Japanilaiset olivat käyttäneet valtavan määrän tykinammuksia. Lyhyen taistelun aikana ammuttiin 34 000 ammusta, mikä oli enemmän, kuin koko muun sodan aikana.
Tappiota Nanshanissa seurasi Dalnyn sataman ja Port Arthurin uloimpien puolustuslinjojen hylkääminen. Japanilaiset saapuivat hylättyyn Dalnyyn 30. toukokuuta heidän saatuaan ensin täydennyksiä. Port Arthur oli nyt käytännössä eristetty. Rautatieyhteydet muualle oli katkaistu ja Japani hallitsi merireittejä.
Venäläisten linnoitteita Nanshanin kukkulalla havainnollistuksessa.
Taistelu Kobayashi Kiyochikan taoksessa.
Lancelot Eric Richdale

Lancelot Eric Richdale (4. tammikuuta 1900 Marton, Uusi-Seelanti – 19. joulukuuta 1983 Auckland) oli uusiseelantilainen opettaja ja luonnontieteilijä.
Richdalen vanhemmat olivat yrittäjä Alfred Richdale ja Amy Stewart. Koulu- ja opiskeluaikana Richdale harrasti puutarhanhoitoa äitinsä apuna ja pelasi krikettiä sekä rugbya koulun joukkueessa. Käydessään Wanganui Technical Collegea hän osallistui maanviljelyskursseille ja suoritti tutkinnon Hawkesbury Agricultural Collegessa Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.
Palattuaan Uuteen-Seelantiin Richdale toimi opettajana Pohjoissaaren oppilaitoksissa 1923–1928, kunnes siirtyi Otagoon 1928. Otagossa hän opetti maanviljelystä, biologiaa ja luonnontuntemusta. 10. kesäkuuta 1933 hän meni Timarussa vihille opettaja Agnes Michie Dixonin kanssa. Avioliitto oli lapseton. Richdale opiskeli historiaa Otagon yliopistossa ja valmistui maisteriksi 1936. Myöhemmin hän suoritti vielä kasvitieteen tutkintoja.
Richdalen pääasiallinen kiinnostus oli suuntautunut alppikasvillisuuteen, kunnes hän 1936 siirtyi tutkimaan lintuja. Keltasilmäpingviini ja kuningasalbatrossi olivat hänen tutkijan intohimonsa pääasialliset kohteet. Seuraavat 30 vuotta Richdale teki opetustyönsä ohessa pitkiä tutkimusretkiä merilintujen asuinpaikoille ja laati yli 105 tieteellistä artikkelia, kirjaa ja kansantajuista kirjoitusta useista eri lintulajeista, enimmäkseen kuitenkin merilinnuista. Hän vietti pitkiä aikoja suojelemassa kuningasalbatrossin pesiä Taiaroa Headissa, jonne Uuden-Seelannin Royal Societyn Otagon osasto perusti vuonna 1983 linnustonsuojelualueen. Richdale Observatory Taiaroa Headissa avattiin vuonna 1983.
Vuonna 1950 Richdalelle myönnettiin Fulbright-stipendi, jonka turvin hän pääsi opiskelemaan Cornellin yliopistoon. Vuonna 1952 Uuden-Seelannin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin (D.Sc.) arvonimen, minkä lisäksi hän sai muitakin huomionosoituksia. Hän oli perustamassa Uuden-Seelannin lintutieteellistä yhdistystä (Ornithological Society of New Zealand). Vuonna 1982 hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan ansioistaan lintutieteessä.
Vuonna 1960 Richdale luopui opetustyöstä ja muutti kolmeksi vuodeksi Englantiin Zoological Society of Londoniin viimeistelemään työtään myrskyliitäjistä. Palattuaan Uuteen-Seelantiin Richdale vetäytyi tieteellisestä työskentelystä alkavan Parkinsonin taudin takia ja muutti Agnesin kanssa Aucklandiin 1966, missä hän kuoli 1983, jättäen Agnesin leskeksi.
Richdalen tieteellinen jäämistö ja valokuvakokoelmat on sijoitettu Hocken Libraryyn.
Teoksia

Sexual Behavior in Penguins (1951)
A Population Study of Penguins (1957)
Lekythos aryballos

Lekythos aryballos, n. 430–420 eaa.
Lekythos aryballos (m.kreik. λήκυθος ἀρύβαλλος, lēkythos aryballos) on antiikin aikana käytetty keraaminen pullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Lekythos aryballos on nimensäkin mukaisesti eräänlainen lekyytin ja aryballoksen välimuoto. Se on muodoltaan lekyyttiä matalampi ja pyöreämpi. Lekythos aryballoksia valmistettiin erityisesti 400-luvulla eaa.
Nivustyrä

Suuri nivustyrä oikeassa nivusessa
Nivustyrä on tyrä, joka sijaitsee nivusissa.
Oireet

Nivustyrän selvin oire on nivusiin ilmestynyt patti, joka saattaa väliaikaisesti kadota maatessa tai painettaessa. Nivustyrään liittyy harvoin kipua, mutta se saattaa häiritä liikkuessa. Nivustyrään liittyy kureutumisen riski. Kureutunut tyrä on kivulias, ja se pitää hoitaa lääkärillä mahdollisimman nopeasti.
Hoito

Nivustyrää voi yrittää hoitaa kotona tyrävyöllä, mutta ne ovat usein tehottomia. Nuorilla potilailla tyrä yleensä leikataan, oli se kivulias tai ei. Aikuisilla tyrä voidaan ottaa seurantaan, mikäli se ei vaikuta merkittävästi elämään. Tällaisissa tapauksissa tyrä voidaan jättää leikkaamatta. Jos tyrä kuitenkin aiheuttaa vaivaa kivun tai koon vuoksi, se voidaan hoitaa leikkaamalla. Leikkauksessa tyrän sisältö painetaan vatsaonteloon takaisin, ja tyräportti suljetaan verkolla tai ompelemalla.
Ehkäisy

Nivustyrän riskiin ei voi vaikuttaa elämäntavoilla taikka muilla keinoilla.
Leland

| Leland |
| --- | --- |
 Leland
 Koordinaatit: 66°03′54″N, 12°56′43″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Leirfjord
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,8 km²
Väkiluku (2023):  747
 – Väestötiheys:  933,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leland on taajama Leirfjordin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 747 vuonna 2023.
Níkos Christodoulídis

| Níkos Christodoulídis> Νίκος Χριστοδουλίδης |
| --- | --- |
 Níkos Christodoulídis vuonna 2023.
Kyproksen presidentti
 28. helmikuuta 2023 –  
Edeltäjä:  Níkos Anastasiádis
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1973 (ikä 50)  Geroskípou, Kypros
Kansalaisuus:   kyproslainen
Puoliso:  Filíppa Karserá
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  DISY (–2023) sitoutumaton (2023–)
Tutkinnot:  Ateenan yliopisto (2003)
 Nimikirjoitus
Níkos Christodoulídis (kreik. Νίκος Χριστοδουλίδης; s. 6. joulukuuta 1973 Geroskípou) on Kyproksen presidentti vuodesta 2023. Hän on taustaltaan poliitikko ja entinen diplomaatti. Christodoulídis valittiin presidentiksi 12. helmikuuta 2023 järjestettyjen presidentinvaalien toisella kierroksella, jossa hän sai lähes 52 prosenttia äänistä. Hän toimi tätä ennen ulkoministerinä 2018–2022 ja hallituksen tiedottajana 2014–2018. Christodoulídis astui virkaan 28. helmikuuta 2023.
Tausta ja yksityiselämä

Christodoulídis on opiskellut politiikan tutkimusta, taloutta sekä Bysantin valtakunnan ja nyky-Kreikan historiaa, kulttuuria ja politiikkaa. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Ateenan yliopistossa vuonna 2003, jonka jälkeen hän muutti takaisin Kyprokselle ja alkoi työskentelemään luennoitsijana Kyproksen yliopistossa.
Christodoulídis on naimisissa Filíppa Karserán kanssa. Parilla on neljä tytärtä.
Poliittinen ura

Christodoulídis aloitti uransa diplomaattina vuonna 1999. Hän on toiminut erilaisissa viroissa maansa suurlähetystöissä mm. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Euroopan unionissa. Vuonna 2014 hän aloitti hallituksen tiedottajana ja toimi virassa seuraavat neljä vuotta.
Vuonna 2018 Christodoulídis nimitettiin presidentti Anastasiádisin hallituksen ulkoministeriksi.
Vuoden 2023 presidentinvaaleissa toisella kierroksella Christodoulídisin vastaehdokkaana oli sitoutumaton Andréas Mairogiánnis (myös ammattidiplomaatti). Tullessaan valituksi 49-vuotiaasta Christodoulídisista tuli maansa historian nuorin presidentti.
Poliittinen ura > Poliittisia kantoja

Christodoulídis on sanonut, että Kyproksen tulisi YK:n avulla aloittaa uudet neuvottelut Pohjois-Kyproksen kanssa. Viimeisimmät rauhanneuvottelut päättyivät tuloksettomina vuonna 2017.
Kunnianosoituksia

Puolan tasavallan ansioritarikunta (Puola, 2021)
Serbian lipun ritarikunta (Serbia, 2021)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikka, 2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Níkos Christodoulídis Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nikos Christodoulides
Kyproksen presidentit
Makarios III (1960–1974) · Gláfkos Klirídis* (1974) · Níkos Sampsón* (1974) · Makarios III (1974–1977) · Spýros Kyprianoú (1977–1988) · Geórgios Vasileíou (1988–1993) · Gláfkos Klirídis (1993–2003) · Tássos Papadópoulos (2003–2008) · Dimítris Christófias (2008–2013) · Níkos Anastasiádis (2013–2023) · Níkos Christodoulídis (2023–)
Käännös suomeksi
Leopold Tammi

Leopold Tammi (ent. Porokuokka, 1. huhtikuuta 1893 Kotka – 13. joulukuuta 1983) oli suomalainen taidemaalari.
Tammi opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1921 ja Pietarissa Stefan Slobadjanuk-Podaljan piirustus- ja maalauskoulussa sekä Pietarin kansakorkeakoulujen yhdistyksen piirustuskoulussa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1920-1940-luvuilla. Tammen teoksia oli esillä myös muun muassa Tukholmassa, Amsterdamissa ja Moskovassa.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Leopold Tammi
Kylän linnut

| Kylän linnut |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mauri Leivo
Kuvittaja:  Mauri Leivo
Kansitaiteilija:  Mauri Leivo
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  264 sivua
ISBN:  978-952-291-402-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kylän linnut on luontovalokuvaaja Mauri Leivon lintukirja maalaismaisemissa elävistä linnuista. Kirjan on julkaissut Docendo vuonna 2017.
Porvoossa asuva Leivo on biologi ja työskentelee valokuvaajana ja kirjoittajana. Hän on tehnyt aiemmin kahdeksan valokuvateosta.
Sisäkannen alkusanoissa Leivo kirjoittaa, että mukana on vain sellaisia lintulajeja, jotka pesimä- ja ruokailupaikkoinaan hyödyntävät nimenomaan peltoaukeita. Mukana ei siten ole pihojen eikä metsien ja taajamien lintuja. Hän kuitenkin huomauttaa, että rajanveto on epämääräinen. Näin esimerkiksi mukana on merikotka, joita on määrällisesti vähän, mutta ne ovat kuitenkin hyvin näkyvä osa syksyisiä hanhipeltoja. Takasisäkannessa Leivo antaa vinkkejä, miten esimerkiksi maanviljelijä voi auttaa lintuja.
Lintuvalikoima kuvastaa Leivon oman retkeilyalueen Itä-Uudenmaan lajistoa. Leivo tarkentaa sanalle kylä antamaansa merkitystä siten, että se on synonyymi maalais- ja peltomaisemille, ja sanapari kylän linnut viittaa pelloilla pesiviin ja niillä ruokaileviin ja levähtäviin lintuihin.
Arviot

Suomen Luonto -lehdessä Jorma Laurila arvioi kirjaa myönteisesti. Hän mainitsee Leivon perehtyneisyyden kotiseutuunsa Itä-Uuteenmaahan ja lahjakkuuden niin visuaalisesti kuin teknisestikin. Kuvissa on mukana lintujen elinympäristö, ja itse lintu saattaa olla pieni, mutta mukana on myös lähikuvia. Tekstissään Leivo kertoo kuvausretkistään, mitä Laurila pitää kiinnostavana. Kirjan taitto on Leivon omaa käsialaa, ja sekin saa Laurilalta kiitoksen: taitto on ilmavaa ja kuvien ja tekstien rytmitys onnistunutta.
Jan Södersved muistuttaa Linnut-lehdessä, että tehomaatalous on vähentänyt lintulajeja, kuten Leivo kertoo, eikä voittajia juuri ole. Södersved kiittää taiton ohella tekstin nautinnollisuutta.
Uusimaa-lehdessä Tanja Kuisma arvioi kirjan ”huikeaksi ajankuvaksi suomalaisesta maalaismaisemasta ja sen lintuasukkaista”. Kamera-lehden Minna Jerrman kiittää aiherajausta mielenkiintoiseksi: ”idylliset lintukuvat tavoittavat raukean kiireettömyyden”, mutta on sitä mieltä, että jotkut yhdistelmäkuvat rikkovat luomutunnelmaa ja ne olisi voinut jättää pois.
Aiheesta muualla

Teos Mauri Leivon kotisivulla (archive.org)
Heli Virtanen, Luontokuvaaja Mauri Leivo hankki talon lintupeltojen keskeltä, Maaseudun Tulevaisuus 17.12.2017 (Archive.org)
Leopold Zunz

Leopold Zunz
Leopold Zunz (1794–1886) oli juutalainen tieteilijä. Hän oli Berliinin juutalaisen opettajaseminaarin johtajana 1839–1850. Hän on tunnettu juutalaisuuden tieteellisen tutkimuksen perustajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leopold Zunz Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Leopold Zunz on Wikiaineistossa (saksaksi)
Landbo

| Landbo |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Landbo korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Östersundomin suurpiiri
Kaupunginosa nro:  591
Väkiluku:  866  (2013)
Osa-alueet:  on itse osa-alue Östersundomin peruspiirissä Ultunan kaupunginosassa
Postinumero(t):  00890
Lähialueet:  Östersundom, Puroniitty, Vantaa, Sipoo
Landbo sumuisena syyskuun aamuna 2024.
Landbo on Helsingin Ultunan kaupunginosaan kuuluva osa-alue. Rakennuskanta muodostuu lähinnä omakotitaloista, joiden suunnittelussa on ollut asukkailla vapaat kädet. Alueella sijaitsee päiväkoti (suomen- ja ruotsinkieliset ryhmät). Landbon osa-alueella asuu noin 850 henkeä (1.1.2013).
Landbossa toimii aktiivinen asukasyhdistys, joka järjestää vuosittain useita alueen asukkaille suunnattuja tapahtumia (mm. syysjuhla, lasten disco, talvirieha, myyjäiset) sekä kehittää lasten ja nuorten harrastusmahdollisuuksia.
Landbo lukeutuu ennen Sipooseen kuuluneeseen Östersundomin alueeseen, nykyiseen Östersundomin peruspiiriin, joka liitettiin Helsinkiin 1. tammikuuta 2009. Helsingin esitettyä alueliitosta valtioneuvosto päätti 28. kesäkuuta 2007 hyväksyä selvitysmiehen esityksen mukaisen alueliitoksen.
Landbolla on oma moottoritieliittymä (nro 54) valtatie 7:ltä. Kaupunginosaan liikennöi myös Itäkeskuksesta Helsingin sisäinen linja 831(K).
Aiheesta muualla

landbo.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  http://www.aluesarjat.fi/. Tieto on haettu Wikidatasta.