stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adnan Khashoggi
Aiheesta muualla

Ramy El-Batrawi
Rajiv Gandhi Murder Controversy
TIME Magazine Cover: Adnan Khashoggi Jan. 19, 1987 (Arkistoitu – Internet Archive)
Notes on The Richest Man In The World[vanhentunut linkki] by Ronald Kessler ISBN 0-446-51339-3
Profile at NNDB
Death of a Princess (Arkistoitu – Internet Archive)
Did Adnan Khashoggi Throw the Election to Dubya?
More "Six Degrees of Adnan Khashoggi"
TSX member Deutsche Bank in major penny stock scandal (Arkistoitu – Internet Archive) article by Brent Mudry
Banking units embroiled in lawsuit (Arkistoitu – Internet Archive), kopio Karen Howlettiin artikkelista Globe and Mailissa
Why was Richard Perle meeting with Adnan Khashoggi? Seymour Harshin artikkeli The New Yorkerissa maaliskuussa 2003
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  DDB
Antti Potila

Antti Potila (1. marraskuuta 1938 Kokemäki – 25. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kauppatieteiden maisteri. Hän oli Finnairin pääjohtajana 1987–1998. Sitä ennen hän oli Rauma-Repolan toimitusjohtaja 1984–1987.
Antti Potila valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1963 ja kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1971. Hän työskenteli Asea Ab:n palveluksessa Ruotsissa vuosina 1963–1964, Oy Strömberg Ab:ssa eri tehtävissä vuosina 1964–1978 ja toimitusjohtajana vuosina 1979–1983.
Työnsä ohella Potilalla oli lukuisia luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Orion-yhtymän hallituksen puheenjohtaja, Maailman luonnon säätiön (WWF) Suomen rahaston hallintoneuvoston puheenjohtaja, Uusi Suomi Oy:n, Teollisuuden Voima Oy:n, eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen, vakuutusyhtiö Pohjolan ja Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvostojen jäsen sekä Keskuskauppakamarin hallituksen jäsen. Vuosina 1993–1995 Potila oli Kansainvälisen ilmakuljetusliiton (IATA) hallituksen jäsen.
Eläkkeelle jäätyään hän edusti Swissairia puolalaisen lentoyhtiö Lotin hallintoneuvostossa vuoteen 2001 asti.
Vapaa-ajallaan Potila harrasti ilmailua. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.
Aiheesta muualla

Antti Potilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kesäolympialaiset 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaiset pidettiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 19. heinäkuuta – 3. elokuuta 1980. Kisoja haki Moskovan lisäksi vain Los Angeles, joka sai kisat järjestettäväkseen seuraavalla kerralla. Moskovan kisat olivat ensimmäiset sosialistisessa maassa järjestetyt olympialaiset. Useat Vapaan maailman maat boikotoivat Moskovan kisoja ja vastaavasti useat sosialistimaat Los Angelesin kisoja.
Olympialaisten purjehduslajit järjestettiin Piritan satamassa Tallinnassa. Jalkapallo-otteluita järjestettiin Moskovan lisäksi Leningradissa, Kiovassa ja Minskissä. Kisojen avajaisten yhteydessä säätä muokattiin aurinkoisemmaksi lentokoneista levitettävien kemikaalien avulla.
Neuvostoliitto syyllistyi olympialaisissa useisiin toimitsijavilppeihin, joista yksi tunnetuimmista on keihäänheittäjä Dainis Kūlan laittoman heiton hyväksyminen. Kisat muistetaan myös niiden maskotista Miska-karhusta, joka oli ensimmäinen nykyaikaisesti tuotteistettu kisamaskotti.
Valintaprosessi

Moskova sai kisat järjestettäväkseen äänestyksen perusteella, ennen Los Angelesia, joka sai järjestettäväkseen seuraavat olympialaiset.
| Äänestystulokset 13>  lokakuuta 1974 Wien, Itävalta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 |  |  |  |  |  |
| Moskova |  Neuvostoliitto | 39 |  |  |  |  |  |
| Los Angeles |  Yhdysvallat | 20 |  |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmassa oli 203 tapahtumaa 23 eri urheilulajissa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Ammunta   Jalkapallo   Jousiammunta   Judo   Koripallo   Käsipallo   Lentopallo   Maahockey  |   Melonta   Miekkailu   Nykyaikainen viisiottelu   Nyrkkeily   Paini   Painonnosto   Purjehdus   Pyöräily  |   Ratsastus   Soutu   Uimahypyt   Uinti   Vesipallo   Voimistelu   Yleisurheilu  |
Osallistujat

Moskovan vuoden 1980 kesäolympialaisiin osallistui 80 maata.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Afganistan   Alankomaat   Algeria   Andorra   Angola   Australia   Belgia   Benin   Botswana   Brasilia   Bulgaria   Burma   Costa Rica   Dominikaaninen tasavalta   Ecuador   Espanja   Etiopia   Guatemala   Guinea   Guyana   Intia  |   Irak   Irlanti   Islanti   Iso-Britannia   Italia   Itä-Saksa   Itävalta   Jamaika   Jordania   Jugoslavia   Kamerun   Kolumbia   Kongo   Kreikka   Kuuba   Kuwait   Kypros   Laos   Lesotho   Libanon  |   Liberia   Libya   Luxemburg   Madagaskar   Mali   Malta   Meksiko   Mongolia   Mosambik   Nepal   Neuvostoliitto   Nicaragua   Nigeria   Peru   Pohjois-Korea   Portugali   Puerto Rico   Puola   Ranska   Romania  |   Ruotsi   Sambia   San Marino   Senegal   Seychellit   Sierra Leone   Sri Lanka   Suomi   Sveitsi   Syyria   Tansania   Tanska   Trinidad ja Tobago   Tšekkoslovakia   Uganda   Unkari   Uusi-Seelanti   Venezuela   Vietnam   Zimbabwe  |
Osallistujat > Boikotti

Kilpailuja boikotoi Yhdysvaltojen johdolla peräti 47 maata johtuen Neuvostoliiton osallistumisesta Afganistanin sisällissotaan. Ainoastaan 80 maata osallistui, mikä oli pienin luku sitten vuoden 1956 kisojen. 15 maata protestoi Afganistanin tapahtumia osallistumalla avajaisiin ja mitalinjakoseremonioihin olympialipun alaisuudessa. Näiden maiden kultamitalisteille soitettiin olympiahymni kansallislaulun sijaan. Ainoat Länsi-Euroopan maat, jotka kilpailivat oman lippunsa alla, olivat Islanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Ruotsi ja Suomi.
Mahdollisuus boikotoinnista otettiin esille Naton kokouksessa 1. tammikuuta 1980. Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter teki aloitteen 20. tammikuuta boikotin puolesta ja maan senaatti vaati myöhemmin samassa kuussa kisojen perumista tai siirtämistä. Yhdysvaltain olympiakomitea teki lopullisen päätöksen boikotin puolesta äänestyksessä 12. huhtikuuta. Tämän jälkeen muun muassa Norja, Saksan liittotasavalta, Japani ja Kiina liittyivät boikottiin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Italiassa maan hallitus päätti osallistua boikottiin, mutta maiden olympiakomiteat päättivät siitä huolimatta lähettää joukkueen kisoihin.
Mitalitaulukko

Kisojen menestyksekkäin maa oli Neuvostoliitto.
| Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1980 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 80 | 69 | 46 | 195 |
| 2 |  Itä-Saksa | 47 | 37 | 42 | 126 |
| 3 |  Bulgaria | 8 | 16 | 17 | 41 |
| 4 |  Kuuba | 8 | 7 | 5 | 20 |
| 5 |  Italia | 8 | 3 | 4 | 15 |
| 6 |  Unkari | 7 | 10 | 15 | 32 |
| 7 |  Romania | 6 | 6 | 13 | 25 |
| 8 |  Ranska | 6 | 5 | 3 | 14 |
| 9 |  Iso-Britannia | 5 | 7 | 9 | 21 |
| 10 |  Puola | 3 | 14 | 15 | 32 |
| 11 |  Ruotsi | 3 | 3 | 6 | 12 |
| 12 |  Suomi | 3 | 1 | 4 | 8 |
Kuvagalleria

Avajaisseremonia
Olympiakylä
Jalkapallo-ottelu Neuvostoliitto–Venezuela.
Päätösseremonia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kesäolympialaiset 1980 Wikimedia Commonsissa
| n k  Olympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäolympialaiset |  1896  1900  1904  1906  1908  1912  1916  1920  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  2032  2036  |  |
| Talviolympialaiset |  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  2030  2034  |  |
Kesäolympialaisten 1980 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Valtiot kesäolympialaisissa 1980
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afrikka |  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Etiopia |  Guinea |
| Afrikka |  Kamerun |  Kongo |  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |
| Afrikka |  Mali |  Mosambik |  Nigeria |  Sambia |  Senegal |  Seychellit |
| Afrikka |  Sierra Leone |  Tansania |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
| Aasia |  Afganistan |  Burma |  Intia |  Irak |  Jordania |  Kuwait |
| Aasia |  Laos |  Libanon |  Mongolia |  Nepal |  Sri Lanka |  Syyria |
| Aasia |  Pohjois-Korea |  Vietnam |  |  |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Andorra |  Belgia |  Bulgaria |  Espanja |  Irlanti |
| Eurooppa |  Islanti |  Iso-Britannia |  Italia |  Itä-Saksa |  Itävalta |  Jugoslavia |
| Eurooppa |  Kreikka |  Kypros |  Luxemburg |  Malta |  Neuvostoliitto |  Puola |
| Eurooppa |  Portugali |  Ranska |  Romania |  Ruotsi |  San Marino |  Suomi |
| Eurooppa |  Sveitsi |  Tanska |  Tšekkoslovakia |  Unkari |  |  |
| Amerikka |  Brasilia |  Costa Rica |  Dominikaaninen tasav. |  Ecuador |  Guatemala |  Guyana |
| Amerikka |  Jamaika |  Kolumbia |  Kuuba |  Meksiko |  Nicaragua |  Peru |
| Amerikka |  Puerto Rico |  Trinidad ja Tobago |  Venezuela |  |  |  |
| Oseania |  Australia |  Uusi-Seelanti |  |  |  |  |
Kisoja boikotoineet maat sinisenä
Antti Kiikka

Antti Kiikka (25. joulukuuta 1879 Ilmajoki − 6. maaliskuuta 1972 Hyvinkää) oli suomalainen insinööri ja viipurilaisen Rakennusosakeyhtiö Pyramidin toimitusjohtaja.
Antti Kiikan vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Talvitie ja Hedvig Sofia Kiikeri. Kiikka pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1902 ja opiskeli sitten Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla valmistuen insinööriksi 1907. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1902 ja 1912 sekä Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1926, 1927 ja 1928.
Antti Kiikka toimi Kuopion teollisuuskoulun vt. lehtorina 1907−1909 ja hän oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa rautatietutkimuksilla ja -rakennuksilla 1909−1916. Tämän jälkeen Kiikka oli insinööritoimisto Zitting & Co:n suorittamien linnoitustöiden Turun osaston johtajana 1916−1918.
Kiikka perusti  1920 yhdessä Veljekset Peusa & Kumpp. Oyn kanssa Viipurissa Tienhaaran Sikuritehdas Oyn, josta alkoi Kiikan yrittäjäsuvun edelleen, nyt neljännessä polvessa jatkuva yrittäjätaival.
Seuraavana vuonna hän perusti yhdessä kolmen muun henkilön kanssa Rakennusosakeyhtiö Pyramidin ja hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja
Vuonna 1924 Kiikka oli mukana perustamassa vesi-ja lämpöjohtoliike Oy Hydro Ab:tä ja hänestä tuli tämän yhtiön toimitusjohtaja 1928. Vuonna 1927 hänetä tuli sementtivalimo ja  myllynkivitehdas Lennart Holmberg Oy:n toimitusjohtaja. Nämä kaikki kolme yhtiötä siirtyivät Kiikan omistukseen ja hän toimi johtokunnan puheenjohtajana niissä.
Antti Kiikka oli naimisissa 1908−1912 Jenny Virtasen kanssa ja vuodesta 1919 Victoria Serafina Mickelsonin kanssa. Antti Kiikan poika insinööri Osmo Kiikka (1909−1992) tuli vuonna 1950 Pyramidin ostaman Teknos-Tehtaat Oy:n (sittemmin Teknos-Maalit Oy ja Teknos Winter Oy, nykyään Teknos Oy) palvelukseen ja oli yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1955 alkaen.
Kirjallisuutta

Toivo T. Kaila : Pohjalainen rakentaja ja hänen viipurilainen pyramidinsa. WSOY 1947
Antti Kiikka ja Rakennusosakeyhtiö Pyramid : Viipurin rakentaminen 1920- ja 1930 -luvuilla teoksessa Liikemiehiä ja hyväntekijöitä : luovutetun Karjalan talousvaikuttajat ; toimittanut Tuomas Möttönen. Otava 2019 ISBN 9789511344001
Antti Kiikka: AK - Sadan  Vuoden Urakka. Markprint 2020 ISBN 9789529430857
Lempäälä

| Lempäälä |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  61°18′50″N, 023°45′10″E
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Tampereen seutukunta
Kuntanumero:  418
Hallinnollinen keskus:  Lempäälän kirkonkylä
Perustettu:  1866
Kuntaliitokset:  Lempäälän alueliitokset
Kokonaispinta-ala:  307,06 km² 258:nneksi suurin 2022 
– maa:  269,58 km²
– sisävesi:  37,48 km²
Väkiluku:  24 815 41:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  92,05 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  22,3 %
– 15–64-v.:  60,8 %
– yli 64-v.:  16,9 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,5 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– muut:  3,2 %
Kunnallisvero:  8,4 % 216:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Noora Pajari
Kunnanvaltuusto:  43 paikkaa
  2021–2025   • Kok.   • SDP   • PS   • Kesk.   • Vihr.   • KD   • Vas.:   13 8 7 6 4 3 2
www.lempaala.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lempäälä on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa ja on osa Tampereen kaupunkiseutua.
Lempäälän naapurikunnat ovat Akaa, Kangasala, Pirkkala, Tampere, Valkeakoski ja Vesilahti. Lempäälä on Tampereen etelänpuoleinen naapurikunta. Kunnassa asuu 24 815 ihmistä, ja sen pinta-ala on 307,06 km², josta 12,2 % eli 37,48 km² vesistöjä. Väestötiheys on 92,05 asukasta/km².
Lempäälän kunnanjohtaja on Noora Pajari. Hänen edeltäjänsä oli Heidi Rämö, joka toimi kunnanjohtajana vuosina 2015–2024.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys vuodesta 1751 lähtien.
| Lempäälän väestönkehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1751 | 1751 |    | 1 945 | 1 945 |
| 1805 | 1805 |    | 2 767 | 2 767 |
| 1860 | 1860 |    | 3 256 | 3 256 |
| 1900 | 1900 |    | 5 158 | 5 158 |
| 1930 | 1930 |    | 4 637 | 4 637 |
| 1964 | 1964 |    | 11 425 | 11 425 |
| 1975 | 1975 |    | 12 091 | 12 091 |
| 1980 | 1980 |    | 12 660 | 12 660 |
| 1985 | 1985 |    | 13 618 | 13 618 |
| 1990 | 1990 |    | 14 564 | 14 564 |
| 1995 | 1995 |    | 15 395 | 15 395 |
| 2000 | 2000 |    | 16 331 | 16 331 |
| 2005 | 2005 |    | 18 248 | 18 248 |
| 2010 | 2010 |    | 20 588 | 20 588 |
| 2015 | 2015 |    | 22 536 | 22 536 |
| 2020 | 2020 |    | 23 828 | 23 828 |
Lähde:  1751–1964 Historian Suursanakirja; 1975–2020 Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Lempäälä on rakentunut yhtenäiseksi nauhataajamaksi Lempäälän keskustasta aina Tampereen rajalle saakka. Keskustan lisäksi Lempäälän muita asutuskeskuksia ovat Moisio, Kulju ja Sääksjärvi. Lempäälän ja Tampereen rajalle on nousemassa kuntien yhteinen 13 000 asukkaan kaupunginosa, Vuores, jossa pidettiin 2012 asuntomessut.
Vuoden 2019 lopussa Lempäälässä oli 23 523 asukasta, joista 20 861 asui taajamissa, 2480 haja-asutusalueilla ja 182:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Lempäälän taajama-aste on 89,4 %. Lempäälän taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2019) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Tampereen keskustaajama* | 20 822 |
| 2 | Vuores* | 39 |
Asteriskilla (*) merkityt taajamat sijaitsevat vain osittain Lempäälän alueella.
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Lempäälän kirkonkylä sekä Moisio, Kulju ja Sääksjärvi eivät muodosta omia tilastollisia taajamiaan, vaan ne ovat osa Tampereen keskustaajamaa, joka ulottuu Lempäälän lisäksi usean Tampereen lähikunnan alueelle. Yhteensä Tampereen keskustaajamassa on 341 696 asukasta ja sen pinta-ala on 279,37 neliökilometriä. Vuoreksen taajama ulottuu pääosin Tampereen kaupungin alueelle.
Maantiede

Lempäälän keskustaajama sijaitsee Vanajaveteen kuuluvan Liponselän ja Pyhäjärveen kuuluvan Toutosenselän välisellä kannaksella, jonka lävistävät Kuokkalankoski ja Lempäälän kanava. Kunnan pohjoisosassa on useita pieniä tai pienehköjä järviä, joista useat laskevat Moisionjokea myöten Kuokkalankoskeen, mutta Tampereen ja Pirkkalan rajalla sijaitseva Sääksjärvi laskee Pyhäjärveen Tampereen kautta. Etelästä Pyhäjärveen laskee Hulausjärvi Vesilahden rajalla. Lempäälän keskusta-alue sijaitsee saarella.
Lempäälän maasto on kauttaaltaan epätasaista. Korkein maastonkohta on pohjoisessa Tampereen rajalla sijaitseva Vuoresvuori, jonka huippu on 193 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuoren rinteillä on nähtävissä muinaisen Yoldiameren rantaviiva. Valkeakosken puolelta tulee Lempäälän alueelle harju, jonka lakea Lempäälän ja Valkeakosken välinen seututie seuraa.
Seurakunnat

Lempäälässä toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lempäälän seurakunta
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Lempäälässä toimii Lempäälän helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Lempäälän alueella toimii Lahden ortodoksinen seurakunta.
Kylät

Lempäälän kyliä ovat Ahtiala, Aimala, Alkkula, Hahkala, Hakkari, Haurala, Hemminkilä, Herrala, Hietaniemi, Hollo, Hulaus, Hyrkkäälä, Häihenmatka, Hävättilä, Ihamaa, Innilä, Jokipohja, Kelho, Korkeamäki, Kuivaspää, Kulju, Kuokkala, Kärppälä, Lahti, Lastunen, Lietsamo, Lippo, Lumiainen, Maisenranta, Miemola, Moisio, Nurkkila, Nurmi, Perälä, Pyhältö, Rikala, Ruuhola, Ryynikkä, Sarvikas, Sotavalta, Sukkila, Säijä, Sääksjärvi, Taipale ja Vaihmala.
Liikenne

Lempäälä sijaitsee valtateiden 3 (Helsinki–Tampere) ja 9 (Turku–Tampere) sekä Helsinki–Tampere-rautatien varrella. Lempäälän rautatieasemalla pysähtyvät rataosuudella kulkevat lähijunat ja osa Helsingin ja Tampereen välisistä InterCity-junista.
Liikenne > Etäisyyksiä Lempäälästä

Helsinkiin 157 km
Hämeenlinnaan 58 km
Poriin 106 km
Tampereelle 24 km
Turkuun 135 km
Paikkakunnan kohteita > Nähtävyydet

Lempäälän Kuljussa sijaitsee Pirunlinna, jossa on paljon kallioita ja luolia, jotka toimivat kivikaudella ihmisten asuin- tai suojapaikkoina ja joista on löydetty myös kivikautisia jäänteitä. Vuonna 1873 valmistunut, Lempäälän keskustan halki kulkeva Lempäälän kanava yhdistää Vanajaveden ja Pyhäjärven. Kunnan keskustassa sijaitsee myös Lempäälän kirkko eli Pyhän Birgitan kirkko, joka on keskiaikainen harmaakivikirkko. Hakkarissa, Lempäälän keskustasta pohjoiseen sijaitsee Kuokkalan museoraitti, jonka varrella sijaitsee useita historiallisia museoita.
Marjamäessä sijaitsee Suomen pinta-alaltaan suurin kauppakeskus Ideapark, jossa sijaitsi monenlaisten myymälöiden lisäksi myös muun muassa Pohjoismaiden suurin sisähuvipuisto Funpark. Funparkin lopettamisen jälkeen paikalle tuli Ideapark Zones (aik. Zones by Särkänniemi). Vaihmalassa sijaitsevat golfkentät HiisiGolf ja FarmiGolf sekä hotelli-ravintola Vaihmalan Hovi.
Paikkakunnan kohteita > Tapahtumat

Puntala-rock, Lempäälään Karuselli ry:n (LeKa) järjestämä vuosittainen punk-festivaali
Uusi Alku, vuosittainen kristillinen loppiaistapahtuma Hakkarin liikuntahallissa
Lempäälä-päivä, Lempäälän kunnan oma juhlapäivä 9. syyskuuta
Myllyranta-rock, Myllyrannan tapahtumapuistossa järjestettävä musiikkitapahtuma
Kulttuuri > Murre

Lempäälän alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Lempäälän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla uutispuuro ja makeat siirappikakot.
Ystävyyskunnat

Lempäälän ystävyyskunnat ovat seuraavat:
Ulricehamnin kunta (Ruotsi)
Øvre Eiker (Norja)
Castiglione del Lago (Italia)
Tapolca (Unkari)
Lempäälän kummikunta on Upplands-Bro Ruotsissa.
Urheiluseurat ja järjestöt

Lempäälän tennisseura (LeTS): tennis
Lempäälän Kisa (LeKi): jääkiekko, hiihto, yleisurheilu, tennis, painonnosto, taekwondo, kuntoilu, salibandy
Lempäälän Jyry (LeJy): kuntoliikunta
Lempo-Volley: lentopallo
Lempäälän Pandat: voimistelu
Leki-futis Lempäälän palloseura ry: Jalkapallo, Futsal
Sääksjärven Loiske: jalkapallo, futsal, lentopallo, hiihto, voimistelu, yleisurheilu
Hiisi-Golf: golf
Lempäälän urheiluautoilijat
Lempäälän ampujat
Lempäälän NMKY: koripallo
Lempäälän seudun samoojat
Tarpian suunta (TarpS): suunnistus
Ratsastusseura Pirkanmaan piaffe
Lempäälän Toivot (LeTo): haavipallo, jääkiekko, jalkapallo, kaukalopallo, katukiekko
Lempäälä Indians (inkkarit) rullakiekko, katukiekko
Tunnettuja lempääläläisiä

| --- | --- |
 Sampsa Aaltio, kansanedustaja  Marko Anttila, jääkiekkoilija  Erik Edner, kirkkoherra  Jenni Hiirikoski, jääkiekkoilija  Yrjö Kokko, kirjailija ja runoilija  Jouko Konsala, maanviljelysneuvos  Mikael Kosola eli niilo22, tubettaja  Kirsti Kuronen, kirjailija  Teemu Lehtilä, näyttelijä  Mikko Linkola (1913–1983), maanviljelysneuvos  Rita Manninen, hyvinvointiyrittäjä  Veijo Niemi, kansanedustaja  M. A. Numminen, muusikko, taiteilija :  Kalervo Nurmimäki, energianeuvos  Sari Peltoniemi, kirjailija  Viljam Pylkäs, Tuntemattoman sotilaan ”Antero Rokan” esikuva  Arto Rastas, kokki  Richard Rautalin, kuvanveistäjä  Pertti Salovaara, radiotoimittaja, poliitikko  Veli Seppä, taideväärentäjä  Emily Shipway, lapsinäyttelijä  Samuel Shipway, lapsinäyttelijä, rap-artisti  Kustaa Tapola, jalkaväenkenraali, Mannerheim-ristin ritari  Jocka Träskbäck, toimittaja  Veltto Virtanen, rockmuusikko, poliitikko
Kirjallisuutta

Kirsti Arajärvi: Lempäälän historia, Lempäälän seurakunta, Lempäälän kunta, 1959
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lempäälä Wikimedia Commonsissa
Lempäälän viralliset sivut
Tilastokeskus – Lempäälän avainluvut
Lempäälän ja Tampereen yhteisen Vuores-hankkeen sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Marjamäen yritysalueen kehittämishankkeen sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Lempäälä |
| --- | --- | --- |
 Pirkanmaa  Tampereen seutukunta 
| Kylät |  Ahtiala  Aimala  Hahkala  Haurala  Hemminkilä  Herrala  Hietaniemi  Hiirenoja  Hinsala  Hulaus  Hyrkkäälä  Häihenmatka  Hävältilä  Ihmaa  Innilä  Jokioinen  Jokipohja  Junnila  Kaakila  Kelho  Korkeamäki  Korpiniemi  Kuivaspää  Kulju  Kuokkala  Kurala  Kärppälä  Lahti  Lastunen  Laukko  Lempoinen  Lietsamo  Lippoinen  Lumiala  Luoto  Maakala  Maisenranta  Miemola  Moisio  Narva  Niemi  Niemenpää  Nurkkila  Ojoinen  Pappila  Perälä  Peuraus  Putkisto  Pyhältö  Rikala  Ruuhola  Sakoinen  Salospohja  Sarvikas  Sotavalta  Sukkila  Suojala  Tiurala  Vaihmala  Vakkala  Viik  |  |
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Talo palaa punakaartin tykistötulen seurauksena vuonna 1918 sisällissodan Lempäälän taistelun aikana.
Lempäälän kylät vuonna 1922:
1. Alkkula, 2. Tolvila, 3. Taipale, 4. Perälä, 5. Hyrkkälä, 6. Pyhältö, 7. Rikala, 8. Häihenmatka, 9. Hulaus, A. Peuraus, B. Miemola, C. Lietsamo, D. Hemminkilä, E. Haurala, F. Sukkila, G. Maakala, H. Lempoinen, J. Lippo, K. Kelho, L. Sotavalta, M. Innilä, N. Lastunen, O. Ihamaa, P. Putkisto, Q. Vaihmala, R. Suojala, S. Ahtiala, T. Hävältilä, U. Herrala, V. Pappila, X. Sarvikas, Y. Kuivaspää, Z. Moiso, Å. Maisenranta, Ä. Kulju, Ö. Kuokkala, 11. Lahti, 12. Aimala, 13. Hahkala, 14. Lumiala, 15. Luoto, 16. Nurkkila, 17. Korkeemäki, 18. Jokipohja, 19. Kärppälä, 20. Tiurala, 21. Ruuhola, 22. Hietaniemi.
Lempäälän rautatieasema.
Pirunlinna.
Kauppakeskus Ideapark.