stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Finn Spring
Aiheesta muualla

Finn Spring Oy:n verkkosivut
Formica

| Formica |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistiäiset Aculeata
Yläheimo::  Muurahaismaiset Formicoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Suomumuurahaiset Formicinae
Tribus::  Formicini
Suku::  Formica  Linnaeus, 1758
Alasuvut
 Loviniskamuurahaiset Formica (Coptoformica)  Kekomuurahaiset Formica (Formica)  Verimuurahaiset Formica (Raptiformica)  Formica (Serviformica)  Määrittämätön alasuku, jossa laji Mustapäämuurahainen Formica uralensis 
Katso myös
   Formica Wikispeciesissä   Formica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Formica on alaheimon suomumuurahaiset suuri suku, johon kuuluu muun muassa Suomessa yleinen alasuku kekomuurahaiset (Formica s.str.).  Suvun tyyppilaji on punakekomuurahainen.   Suomessa esiintyy 20 Formica-lajia, joista suurin osa rakentaa kekomaisia pesiä.
Suomen Formica-lajit > Kekoja rakentavat lajit

Ainakin seuraavien Formica-suvun alasukujen ja lajien on todettu rakentavan kekopesiä Suomessa:
kaikki alasuvun kekomuurahaiset lajit
tupsukekomuurahainen
karvakekomuurahainen
punakekomuurahainen
kaljukekomuurahainen
niittymuurahainen
kantomuurahainen
määrittämätön alasuku, jossa laji
mustapäämuurahainen
kaikki alasuvun loviniskamuurahaiset lajit
karvaloviniska
suomenloviniska
rämeloviniska
kaljuloviniska
ruotsinloviniska
alasuvun verimuurahaiset ainoa Suomessa esiintyvä laji
verimuurahainen.
Suomen Formica-lajit > Lajit jotka eivät yleensä rakenna kekoja

mustamuurahainen
pohjanmustamuurahainen
samettimuurahainen
kiiltomuurahainen
lapinmuurahainen
harjumuurahainen
ketomuurahainen
Nämä lajit pesivät tyypillisesti maan alla, mättäissä tai kannoissa eivätkä rakenna varsinaisia kekoja, vaikka joskus pesän päälle hajanaisemmin kasvimateriaalia tai maa-ainesta kasaavatkin.
Lähteet
↑  Formica Suomen Lajitietokeskus. Viitattu 29.5.2020.
↑  AntWeb Formica
↑  Laji.fi Formica
↑  Formica | Taksonomia | Suomen Lajitietokeskus laji.fi. Viitattu 24.2.2024.
1 2  Punttila, Pekka, Kilpeläinen, Jouni: Distribution of mound-building ant species (Formica spp., Hymenoptera) in Finland: preliminary results of a national survey. Annales Zoologici Fennici, 2009, 46. vsk, nro 1, s. 1-15.  Finnish Zoological and Botanical Publishing Board. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
↑  Bernhard Seifert: The ants of Central and North Europe.  Boxberg:  lutra, 2018.  ISBN 978-3-936412-07-9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Formica Wikimedia Commonsissa
iNaturalist: Kekomuurahaiset Suku (Formica)
ITIS: Formica
UniProt: Taxonomy - Formica (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Formica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Formica (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Formica - Wood ants, mound ants, & field ants (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Formica (englanniksi)
Hubert Theophil Simar

Hubert Theophil Simar
Hubert Theophil Simar (13. joulukuuta 1835 Eupen – 24. toukokuuta 1902) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin diakoniksi 1. syyskuuta 1858 ja papiksi 2. toukokuuta 1859. Hänet valittiin Paderbornin hiippakunnan johtoon 25. kesäkuuta 1891, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1892. Pääkonsekraattorina toimi Philipp Krementz.
24. lokakuuta 1899 Simar valittiin Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. helmikuuta 1900. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa. Krementz oli hänen edeltäjänsä Kölnin arkkipiispana, ja häntä seurasi Anton Hubert Fischer.
Hubert Weise

| Hubert Weise> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. joulukuuta 1884  Erfurt, Saksa
Kuollut: 14. helmikuuta 1950 (65 vuotta)  Bad Kohlgrub, Länsi-Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1904–1945
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraalieversti
Kunniamerkit:  Rautaristin ritaritisti
Hubert Weise (22. joulukuuta 1884 Erfurt, Saksa – 1. helmikuuta 1950 Bad Kohlgrub, Länsi-Saksa) oli Saksan ilmavoimien Luftwaffen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana.
Weise liittyi kadetiksi Saksan armeijan tykistöön 1904. Ensimmäisen maailmansodan alussa Weise palveli patterinkomentajana, kunnes haavoittui vaikeasti vain kuukauden jälkeen sodan alkamisesta. Hän pääsi sotasairaalasta tammikuussa 1915 ja toimi sodan lopun aikana vaihtelevissa tehtävissä kuten tykistörykmentin adjutanttina, esikuntaupseerina sekä tiedustelu-upseerina.
Sodan jälkeen Weise jäi kenttätykistöön, kunnes lokakuussa 1934 hänestä tuli valtakunnan sotaministeriön ilmatorjuntatykistön ja ilmapuolustuksen tarkastaja. Huhtikuussa 1935 hänet siirrettiin Luftwaffeen. Toisen maailmansodan aikana Weise toimi Saksan alueen ilmapuolustustehtävissä Luftwaffessa ja valtakunnan ilmailuministeriössä. Liittoutuneet vangitsivat hänet 16. toukokuuta 1945 ja hän vietti seuraavat kaksi vuotta sotavankileirillä päästen vapaaksi heinäkuussa 1947.
Gabriel Bonnot de Mably

Gabriel Bonnot de Mably, François Bonnevillen litografia.
Gabriel Bonnot de Mably (myös Abbé de Mably; 14. maaliskuuta 1709 Grenoble – 2. huhtikuuta 1785 Pariisi) oli ranskalainen yhteiskuntafilosofi, historioitsija ja aikanaan suosittu poliittinen kirjailija.
Mably kävi Saint-Sulpicen pappisseminaarin ja eteni pappisurallaan alidiakoniksi. Hän pääsi myöhemmin Ranskan ulkoministerinä toimineen kardinaali Pierre Guérin de Tencinin avustajaksi ja neuvotteli vuonna 1743 tämän edustajana Preussin lähettilään kanssa liiton solmimisesta Ranskan ja Preussin välille Itävaltaa vastaan. Mably hylkäsi vuonna 1746 myös diplomaattiuransa ja omistautui kirjalliselle työlleen. Hänen varhaisin julkaisunsa oli 1740 ilmestynyt Parallèles des Romains et des Français, jossa hän puolusti yksinvaltiutta. Vuonna 1763 ilmestyneessä teoksessaan Entretiens de Phocion, sur l'introduction de la morale avec la politique hän asetti antiikin Spartan hyvän yhteiskunnan esikuvaksi.
Mablyn ajattelu muistutti myöhemmin Jean-Jacques Rousseaun yhteiskuntafilosofiaa. Mably muun muassa vastusti fysiokraattien näkemyksiä ja piti yksityisen omistuksen yhteiskunnallisia vaikutuksia kielteisinä. Hän ehdotti muun muassa omaisuuden periytymisen lakkauttamista taloudellisen epätasa-arvon rajoittamiseksi. Mablyn ajattelussa on tämän vuoksi nähty yhtymäkohtia myöhempään sosialismiin ja kommunismiin. Hän tosin kannatti reformeja eikä vallankumousta. Mably on kuitenkin myöhemmin laskettu yhdessä aikalaisensa Morellyn kanssa varhaisiin utopistisiin sosialisteihin. Rousseaun ja Montesquieun ohella Mablyn ajattelun on katsottu vaikuttaneen Ranskan vallankumouksen aikaiseen lainsäädäntöön. Mablyn kootut teokset julkaistiin neljässä vaiheessa vuosina 1789–1818.
Mablyn nuorempi veli oli filosofi Étienne Bonnot de Condillac.
Teoksia

Parallèles des Romains et des Français (1740)
Le Droit public de l'Europe fondé sur les traités (1748)
Observations sur l'histoire de France (1765)
Doutes proposés aux philosophes économistes sur l'ordre naturel et essentiel des sociétés politiques (1768)
De la législation ou Principes des lois (1776)
Du cours et de la marche des passions dans la société
Observations sur le gouvernement et les lois des États-Unis d'Amérique (1784)
Hutton Gibson

Hutton Peter Gibson (26. elokuuta 1918 Peekskill, New York – 11. toukokuuta 2020 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen katolinen sedevakantistinen teoreetikko. Lisäksi hänet tunnetaan toisen maailmansodan veteraanina, salaliittoteoreettikkona, Jeopardy!-televisiovisailun voittajana (1968) ja isänä 11 lapselle, joista tunnetuimmat ovat näyttelijät Mel ja Donal Gibson.
Gibson oli erittäin tiukan traditionalistisen katolilaisuuden kannattaja. Hän ei tunnustanut Vatikaanin II konsiilin jälkeistä katolista kirkkoa, eikä ainuttakaan konsiilin jälkeistä paavia. Pyhä istuin on siis tyhjä (sede vacante). Näin ollen hän ei myöskään hyväksynyt traditionalistisen katolilaisuuden valtavirran järjestöä eli Pyhän Pius X:n pappisveljeskuntaa, joka ei kannata sedevakantismia. Lisäksi Gibson tunnettiin eri salaliittoteorioiden puoltajana. Hän kyseenalaisti holokaustin, väitti syyskuun 11. päivän iskujen olleen kauko-ohjauksella tehty lavastus ja Vatikaanin II konsiilin olleen "juutalaisten tukema vapaamuurarien juoni".
Hubertine Auclert

Hubertine Auclert
Hubertine Auclert (10. huhtikuuta 1848 Saint-Priest-en-Murat, Allier, Auvergne, Ranska – 4. elokuuta 1914 Pariisi) oli johtava ranskalainen feministi, joka ajoi naisten äänioikeutta. Hän vietti suuren osa lapsuuttaan ja nuoruuttaan katolisessa luostarikoulussa ja suunnitteli nunnaksi ryhtymistä. Vuonna 1869 hän lähti luostarista lopullisesti ja muutti Pariisiin.
Pariisissa hän meni mukaan feministien toimintaan ja ryhtyi ajamaan naisille oikeutta julkisiin virkoihin. Vuonna 1876 hän perusti Société le droit des femmes -järjestön, joka kannatti naisten äänioikeutta. Vuonna 1883 järjestön nimeksi tuli Société le suffrage des femmes.
Auclert perusti 1881 kerran kuussa ilmestyneen La Citoyenne -nimisen lehden, jossa vaadittiin painokkaasti naisille oikeuksia. Hän joutui taloudellisista syistä lakkauttamaan lehden myöhemmin mutta jatkoi muuta toimintaansa. Taistelu äänioikeuden puolesta huipentui Auclertin ajamaan verolakkoon 1880–1881. Avioero laillistettiin vihdoin vuonna 1884, mutta Auclertille se ei riittänyt. Hän esitti silloisissa oloissa radikaalin ajatuksen, että puolisoiden olisi tehtävä keskinäinen sopimus, jolla heidän omaisuutensa pidetään erillään.
Vuonna 1900 perustettiin Conseil national des Françaises kattojärjestöksi naisjärjestöille, jotka kaikki pian kannattivat naisten äänioikeutta. Naimisissa olevat naiset saivat 1908 oikeuden määrätä omasta palkastaan, mutta Auclert jatkoi kohti täyttä tasa-arvoa. Yhdessä Marguerite Durandin kanssa hän uhmasi viranomaisia ja he ilmoittautuivat ehdokkaiksi lakia säätävän kokouksen vaaleihin.
Ranskan naisliikkeen keskeisenä hahmona pidetty Auclert jatkoi toimintaansa aina kuolemaansa asti.
Hernejärven koulu

| Hernejärven koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Parkinlahdentie 15, 74140 Iisalmi
Koordinaatit:  63.53954°N, 27.46538°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Juha Komulainen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  51 (2018)
Verkkosivut
Hernejärven  koulu on suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6) Iisalmen kaupungin itäosissa Niuvankylässä Pohjois-Savossa.  Vuonna 2018 Hernejärven koulua kävi yhteensä 51 peruskoululaista.
Koululle on melko äskettäinmilloin? rakennettu lisärakennus (liikuntahalli), mutta Iisalmen kaupunki on lykännyt suunnitelmissa ollutta koulun uudisrakennusta vuosilla.
Maanteitse noin 20 kilometriä Iisalmen keskustasta itään, Hernejärven kylällä sijaitseva Hernejärven koulu on toiminut Iisalmen itäosien äänestyspaikkana (äänestysalue 002 Hernejärvi).
Aiheesta muualla

Palveluhaku: Hernejärven koulu (iisalmi.fi)
Hernejärven kylä (iisalmi.fi)
Iduna

Iduna voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
vaaleakultarinnat (Iduna), varpuslintusuku
Iðunn, skandinaavinen jumaluus
Iduna, ruotsalainen lehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iduna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Francis Dhomont

Francis Dhomont (2. marraskuuta 1926 Pariisi – 28. joulukuuta 2023 Avignon) oli ranskalainen akusmaattisen musiikin säveltäjä.
Levytykset

et autres utopies (empreintes DIGITALes, IMED 0682, 2006)
Jalons (empreintes DIGITALes, IMED 0365, 2003)
Cycle du son (empreintes DIGITALes, IMED 0158, 2001)
Frankenstein Symphony (Asphodel, ASP 0978, 1997)
Forêt profonde (empreintes DIGITALes, IMED 9634, 1996)
Sous le regard d'un soleil noir (empreintes DIGITALes, IMED 9633, 1996)
Les dérives du signe (empreintes DIGITALes, IMED 9608, 1996)
Cycle de l'errance (empreintes DIGITALes, IMED 9607, 1996)
Mouvances~Métaphores (empreintes DIGITALes, IMED 9107/08, 1991)
Teokset

À cordes perdues (1977), doublebass, and tape
L'air du large (1997–98)
À propos de K (2006)
Asie (1975), audiovisual presentation (images by Giovanni Biaggini)
Assemblages (1972)
AvatArsSon (1998)
Brief an den Vater (2005)
Cathédrale d'images (1977), large-scale audiovisual presentation
Chiaroscuro (1987)
Chroniques de la lumière (1989, 2005)
Cité du dedans (1972)
Convulsive! (1995)
Corps et âme (2001–02)
CPH Pendler Music (1997)
Drôles d'oiseaux (1985–86, 2001)
L'électro (1990)
En cuerdas (1998)
Espace / Escape (1989)
Espaces sonores pour des textes de Jean Tortel (1976), radiophonic piece
Figures de la nuit / Faces of the Night (1991–92)
Forêt profonde (1994–96)
Frankenstein Symphony (1997)
Glank-50 (2002)
Here and There (2003)
Je te salue, vieil océan! (1998, 2000–04)
Lettre de Sarajevo (1995–96)
La liberté ou la mort (1976), incidental music
Mais laisserons-nous mourir Arianna? (1979)
Métonymie ou le corps impossible (1976)
Moirures (2006), videomusic
Les moirures du temps (1999–2000)
mourir un peu (1984–87)
Nocturne à Combray (1995–96)
Novars (1989)
Objets retrouvés (1996)
Phonurgie (1998)
Poe-Debussy, Autour de la maison Usher (1988), Incidental music for a musical theater by Marthe Forget
Points de fuite (1982)
Premières traces du Choucas (2006)
Previews (1994)
Puzzle (1975)
Qui est là? (1990)
Reflets LR (2003–06), videomusic
Ricercare (1998)
Signé Dionysos (1986–91)
Simulacres: un autoportrait (1991)
Sol y sombra L'espace des spectres (1998, 2000), guitar, and tape
Sous le regard d'un soleil noir (1979–81)
Studio de nuit (1992)
Syntagmes (1975)
Terre d'ombres (2006), videomusic
Les traces du rêve (1986), film soundtrack, Les traces du rêve by Jean-Daniel Lafond, NFB
Transits élémentaires (1983)
Un autre Printemps (2000)
Un autre Printemps [vidéo] (2000)
Vol d'Arondes (1999, 2002)
Voyage dans le voyage (1991), radiophonic piece
Voyage-miroir (2004)
Zones et rhizomes (1978)
Francis Jeffers

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francis Jeffers
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Liverpool, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 senttimetriä
Lempinimi: Franny
Seura
Seura: Ipswich Town FC (lainalla)
Pelinumero: 27
Junioriseurat
 ?-1998: Evertonin akatemia
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998-2001 2001-2004 2003-2004 2004-2006 2005 2006- 2007 | Everton Arsenal → Everton (lainalla) Charlton Athletic → Rangers (lainalla) Blackburn Rovers → Ipswich Town (lainalla) | 49 (18) 22 (4) 18 (0) 20 (3) 8 (0) 10 (0) 9 (4) |
Maajoukkue
| 1999-2001 2003 | Englanti U21 Englanti | 16 (13) 2 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. huhtikuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. elokuuta 2006.
Francis "Franny" Jeffers (s. 25. tammikuuta 1981 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa lainasopimuksella Sheffield Wednesdayta. Hänen pelioikeutensa omistaa Blackburn Rovers. 175-senttinen Jeffers on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Jeffers aloitti uransa Evertonissa, jossa teki debyyttinsä vuonna 1998, ollessaan 17-vuotias. Liverpoolilainen herätti Arsenalin managerin Arsène Wengerin kiinnostuksen, kun hän teki 20 maalia, 60:ssä ottelussa. Vuonna 2001 Arsenal osti hyökkääjän kahdeksalla miljoonalla punnalla. Jeffers ei kuitenkaan tehnyt läpimurtoa Arsenalissa ja kärsi loukkaantumisista.
Kaudeksi 2003/04 hän palasi lainasopimuksella Evertoniin. Vain yhden maalin 18:ssa ottelussa tehnyt Jeffers ei saanut jatkoaikaa Evertonista, vaan hänet passitettiin takaisin Lontooseen. Charlton osti Jeffersin kesällä 2004 2,6:lla miljoonalla punnalla. Kaudella 2004/05 hän 24:ssä ottelussa 5 maalia.
31. elokuuta 2005 Jeffers siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella skotlantilaiseen Rangersiin. Englantilainen epäonnistui Rangersissa ja palasi kotiin jo joulukuussa kahdeksan ottelun jälkeen.
Charltonin manageri Alan Curbishley antoi Jeffersille luvan lähteä joukkueesta kesällä 2006. Hänen huhuttiin siirtyvän Bolton Wanderersiin, Coventry Cityyn tai palaavan Goodison Parkille Evertoniin. 30. kesäkuuta 2006 Blackburn Rovers hankki hyökkääjän pelioikeudet itselleen. Heinäkuun alussa täysin varmistunut siirto toi hänelle kahden vuoden pestin.
Roversin riveissä Jeffers teki 10:ssä ottelussa 0 maalia, ennen kuin siirtyi lainalle Ipswichiin.
Englannin maajoukkueessa Jeffers on pelannut kahdesti. Vuonna 2003 Australiaa vastaan debytoinut hyökkääjä teki ottelussa myös maalin. Vuosien 1999 ja 2001 välillä hän kuului Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Saavutukset

Englannin liigacup voitto: 2002
FA Cupin voitto: 2002, 2003
Aiheesta muualla

Jeffersin profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jeffersin profiili footballdatabase.comissa
Flex-Able

| Flex-Able Steve Vai |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Steve Vai
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 55.04
 Levy-yhtiö: Epic
Steve Vain muut julkaisut
|   | Flex-Able 1984 | Flex-Able Leftovers 1984 |
Flex-Able on kitaristi Steve Vain ensimmäinen soololevy. Levy julkaistiin 1984.
Kappaleet

Little Green Men – 5.34
Viv Woman – 3.03
Lovers Are Crazy – 5.39
Salamanders in the Sun – 2.26
The Boy/Girl Song – 4.00
The Attitude Song – 3.22
Call It Sleep – 5.09
Junkie – 7.34
Bill's Private Parts – 0.14
Next Stop Earth – 0.35
There's Something Dead In Here – 4.00
Kappaleet > Bonuskappaleet

So Happy – 2.43
Bledsoe Bluvd – 4.22
Burnin' Down The Mountain – 4.22
Chronic Insomnia – 2.00
Fujin 6 tunnin ajo 2014

|  Fujin 6 tunnin ajo 2014 |
| --- | --- |
 5 osakilpailu 8 osakilpailusta kaudella FIA World Endurance Championship -kausi 2014. 

Päivämäärä:  12. lokakuuta 2014
Sijainti:  Fuji Speedway
Kilpailun kesto:  6 tuntia
Fujin 6 tunnin ajo 2014 oli FIA World Endurance Championship -kauden 2014 viides osakilpailu, joka ajettiin 12. lokakuuta Fuji Speedwayn radalla Japanissa.
Kilpailun voitti Toyotalla ajaneet Anthony Davidson ja Sébastien Buemi.
Gatúninjärvi

| Gatúninjärvi Lago Gatún |
| --- | --- |

Maanosa:  Keski-Amerikka
Valtiot:   Panama
Koordinaatit:  9°10′59″N, 79°52′01″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
-:  Chagres
Mittaustietoja
Pinta-ala:  425 km²
Tilavuus:  6 km³
Saaria:  Barro Colorado Isla Guacha
 fiGatúninjärvi 
Gatúninjärvi (esp. lago Gatún) on tekojärvi Panamassa. Järvi muodostaa osan Panaman kannaksen läpi kulkevaa Panaman kanavaa.
Maantiede

Gatúninjärvi on tekojärvi Panamassa, sekä osa Panaman kannaksen läpi kulkevaa Panaman kanavaa. Järven pinta-ala on vedenpinnan tason ollessa normaali 425 km² ja sen tilavuus on noin 6 km³. Järvi on muodostunut Chagresjoen patoamisen myötä järven pohjoisosassa.
Järvellä on aikaisemmista kukkuloista muodostuneita saaria, kuten Barro Colorado ja Isla Guacha. Isla Guacha on luonnonsuojelualue ja Barro Coloradolla sijaitsee Smithsonian Tropical Research Instituten tutkimusasema.
Historia

Gatúninjärvi muodostui Panaman kanavan ja Gatúnin padon rakentamisen yhteydessä vuosien 1907 ja 1913 välillä. Gatúninjärvi oli aikanaan maailman suurin tekojärvi. Järvi on paitsi osa Panaman kanavaa, mutta sen vettä käytetään myös kanavan muiden osien suluilla etenkin kuivempien kausien vallitessa. On ilmennyt, että sulkuporttien suurentaminen laivojen koon kasvun vuoksi yhdessä el Niño -ilmiön kanssa lisää järven suolapitoisuutta, mikä puolestaan tuo Panamaan makean veden puutetta.
Panaman kanavan kartta.
Héctor Gabino Romero

Héctor Gabino Romero (4. elokuuta 1924 – 23. toukokuuta 1999) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Bahía Blancassa ja sai pappisvihkimyksensä 20. joulukuuta 1947. Hänet nimitettiin Lomas de Zamoran hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tagaratan titulaaripiispaksi 26. toukokuuta 1978. Romeron konsekroi piispaksi Miguel Esteban Hesaynen ja Rodolfo Bufanon avustama Desiderio Elso Collino 15. elokuuta 1978.
Romero sai 7. tammikuuta 1984 nimityksen Rafaelan hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 25. maaliskuuta. Hän toimi tehtävässä kuolemaansa saakka.
Héctor González Martínez

Héctor González Martínez (s. 28. maaliskuuta 1939) on meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Durangon arkkihiippakuntaan 1. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Campechen hiippakunnan piispaksi 9. helmikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio López Aviña, jota avustivat Manuel Castro Ruiz ja Arturo Antonio Szymanski Ramírez.
González Martínez sai nimityksen Antequeran arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi 4. helmikuuta 1988, ja hänet asetettiin tähän virkaan 5. huhtikuuta. Hänestä tuli Antequeran arkkipiispa 4. lokakuuta 1993.
González Martínez nimitettiin 11. helmikuuta 2003 ja asetettiin 26. helmikuuta Durangon arkkipiispaksi.
Fujimi

| Fujimi (富士見市) |
| --- | --- |
 Mizuko-kaizukan puistoa
 lippu:  symboli
 Fujimin sijainti Saitaman prefektuurissa
 Fujimi
 Koordinaatit: 35°51′24″N, 139°32′57″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,77 km²
Väkiluku (07/2020):  112 132
 – Väestötiheys:  5 671,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Idänselkova
 – Kukka:  Japaninsinisade
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 
 https://www.city.fujimi.saitama.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fujimi (jap. 富士見市, Fujimi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Musashinon ylängöllä. Kaupunki on rakentunut Arajoen oikealle rannalle. Fujimissa on 112 132 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 19,77 neliökilometriä.
Vielä toisen maailmansodan jälkeen Fujimin alue oli maaseutua, jossa viljeltiin riisiä ja vihanneksia. Fujimin kyläkunta perustettiin liittämällä yhteen kolme kyläkuntaa vuonna 1956. 1960-luvulta lähtien se kasvoi nopeasti Tokion esikaupunkina. Maaseutukaupunki Fujimista tehtiin vuonna 1964 ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1972.
Fujimin nähtävyyksiin kuuluu Mizuko-kaizukan arkeologinen kohde, joka on peräisin jōmon-kauden alkupuolelta. Kaupungin alueelta on löydetty monia muitakin esihistoriallisia raakkutunkioita, sillä merenranta ulottui muinoin sinne saakka. Fujimia palvelee Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja.
Kuvia

Tornitalo Fujimissa
Tsurusen rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fujimi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Francis Davis Millet

Frank Davis Millet
Francis Davis Millet (3. marraskuuta 1846 Mattapoiset - 15. huhtikuuta 1912 Atlantin valtameri) oli yhdysvaltalainen klassinen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän kuoli RMS Titanicin haaksirikossa.