stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesilaaksolaisten saaga
Ajoitus

Vesilaaksolaisten saaga on todennäköisesti kirjoitettu vuoden 1260 jälkeen mutta ennen vuotta 1280 eli usea vuosisata siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen. Tähän ajoitukseen on päädytty parin huomion perusteella. Ensinnäkin Sturla Þórðarson mainitsee Vesilaaksolaisten saagan omassa versiossaan Islannin asuttamisesta kertovassa Landnámabókissa (ns. Sturlubók), jonka Sturla laati joskus vuosien 1275 ja 1280 välisenä aikana. Vuoteen 1260 varhaisimpana mahdollisena kirjoittamisajankohtana taas viittaa se, että saagan laatija on selvästi tuntenut Nuoli-Oddrin saagan (1200-l. jälkipuolelta), Lohilaaksolaisten saagan (n. 1250) sekä Hallfreðr Hankalanrunoilijan saagan (n. 1220).
Käsikirjoitukset

Vesilaaksolaisten saaga on ollut osa Vatnshyrna-nimellä tunnettua käsikirjoitusta (n. 1400), joka tuhoutui Kööpenhaminan palossa vuonna 1728. Se on kuitenkin säilynyt Vatnshyrnasta 1600-luvulla tehdyissä kopioissa. Vesilaaksolaisten saagasta on säilynyt myös lyhyt tiivistelmä Landnámabókin Þórðarbók-versiossa.
Saagan erityispiirteitä > Pakanalliset vs. kristilliset asenteet ja tavat

Vesilaaksolaisten saagassa tärkeitä teemoja ovat Ingimundrin suvun jäsenten hyvä onni, tai sen puuttuminen joiltain suvun vesoilta, sekä hyvän päällikkyyden ideaali. Ensin mainittu onni-käsitys rakentuu saagassa erityisesti perinteisille, kotoperäisille ajatuksille ihmisen onnesta, mutta saaga ilmentää myös kristillisiä asenteita. Saaren asuttaja Ingimundr esitetään saagassa miehenä, jolla on paljon onnea. Hänet kuvataan eräänlaisena "jalona pakanana", jollaisia esiintyy Islannin varhaisimpiin, esikristillisiin aikoihin sijoittuvissa islantilaissaagoissa usein. Nämä olivat saagojen kristittyjen kirjoittajien näkökulmasta pakanoita, mutta ilmensivät piirteitä ja toimintatapoja, joita pidettiin hyvälle kristitylle tyypillisinä. Ingimundrin kaikki jälkeläiset eivät ole yhtä onnekkaita, mutta viimeinen sukupolvi, josta saagassa kerrotaan, on jo ottanut vastaan kristinuskon. Viimeiseen sukupolveen kuuluva kristitty päällikkö kuvataan saagassa ihanteellisena päällikkönä, joka valmistautuu kuolemaansa hyvän kristityn tavoin.


Vesilaaksolaisten saagan kirjoittajan maailmankuva on ollut kristillistynyt. Siitä huolimatta saaga sisältää runsaasti yksityiskohtia ja elementtejä, joiden on katsottu kuvastavan ajalle tyypillisiä kansanuskomuksia, koskien esimerkiksi noituuden harjoittamista.
Saagan erityispiirteitä > Konfliktit

Vesilaaksolaisten saaga kuvaa Ingimundrin poikien kiistoja mm. Finnbogi Vahvan saagan päähenkilön Finnbogin kanssa. Vesilaaksolaisten saaga esittää Ingimundrin pojat myönteisessä valossa. Finnbogi Vahvan saagaa onkin pidetty vastauksena Vesilaaksolaisen saagan kerronnalle, sillä Finnbogiin keskittyvä saaga kertoo samasta tarinasta hieman erilaisen, Ingimundrin pojille vähemmän myönteisen version. 


Vesilaaksolaisten saagan keskiössä ei kuitenkaan ole monelle islantilaissaagalle tyypillinen verikostojen kierre. Sen sijaan saagassa kuvatut konfliktit keskittyvät usein erilaisiin yhteisön tasapainoa ja rauhaa järkyttäviin tekijöihin, kuten noitiin, ryöstäjiin ja varkaisiin, jotka Ingimundrin suvun jäsenet aina Ingimundrin isästä Þorsteinnista alkaen joko ajavat pois tai tuhoavat. Þorsteinnin Norjassa tekemiin urotöihin liittyvä kuvaus on tarunomaista ja muistuttaa siltä osin kansansatuja ja muinaissaagoja.
Käännökset ja editiot

Jones, Gwyn (käänt.). 1944. The Vatnsdaler's saga. Princeton: Princeton University Press; New York: American Scandinavian Foundation.
The Saga of the People of Vatnsdal. Käänt. Andrew Wawn. Teoksessa Viðar Hreinsson et al. (toim.). 1997. The Complete Sagas of Icelanders, 4. Reykjavík: Leifur Eiríksson Publishing, 1-66.
Vatnsdæla saga. Teoksessa Einar Ól. Sveinsson (toim.). 199. Vatnsdæla saga. Íslenzk fornrit 8. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag.
Vogt, Walter Heinrick (toim.). 1921. Vatnsdæla saga. Altnordische Saga-Bibliothek 16. Halle: Niemeyer.
Werlauff, E. C. (toim.). 1812. Vatnsdæla saga, ok Saga af Finnboga hinum rama. Vatnsdølernes Historie og Finnboge hiin Stærkes Levnet. Kjøbenhavn: I Commission hos Hofboghandler Schubothe.
Aiheesta muualla

Vatnsdæla saga islanniksi Sagadb.org -sivustolla
Vatnsdæla saga islanniksi  Snerpa.is -sivustolla
Vatnsdæla sagan tapahtumapaikat Islannissa Icelandic Saga Map -sivustolla
Sananlaskuista ja sanonnoista Vatnsdæla sagassa (englanniksi)
The Vatnsdæla Tapestry (Arkistoitu – Internet Archive) -projektista, jossa valmistetaan saagan tarinan pohjalta Bayeux-tyylinen seinävaate
Pentakosaani

Pentakosaanin rakenne
Pentakosaani eli n-pentakosaani (C25H52) on 25-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Pentakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)23CH3, moolimassa 352,691 g/mol, sulamispiste 53,3 °C, kiehumispiste 401,9 °C, leimahduspiste 120 °C (c.c), tiheys 0,812 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 629-99-2. Pentakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee kloroformiin ja bentseeniin.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
| C24 | C25 | C26 |
| --- | --- | --- |
| Tetrakosaani | Pentakosaani | Heksakosaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Pentacosane (englanniksi)
ChemBlink: Pentacosane (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): N-Pentacosane (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Pentacosane (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 25Hy (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 25Hy (englanniksi)
Pentakontaani

Pentakontaani eli n-pentakontaani (C50H102) on 50-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Pentakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)48CH3, moolimassa 703,37 g/mol, sulamispiste 94 °C, kiehumispiste 578,4 °C, leimahduspiste 507,6 °C, tiheys 0,823 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,459 ja CAS-numero 6596-40-3.
| C49 | C50 | C51 |
| --- | --- | --- |
| Nonatetrakontaani | Pentakontaani | Henpentakontaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Pentacontane (englanniksi)
ChemBlink: Pentacontane (englanniksi)
GuideChem: Pentacontane (englanniksi)
Royal Society of Chemistry, ChemSpider: Pentacontane (englanniksi)
Pertti Leppänen

Pertti Toivo Leppänen (s. 24. helmikuuta 1949 Vanaja) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Leppänen kävi keskikoulun Hämeenlinnassa ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta 1974. Hän oli Kangasalan Sähkön harjoittelija 1967–1968, Imatran Voiman suunnitteluinsinööri 1974–1977, Järvenpään ammatillisen kurssikeskuksen sähkölaitosasentajaopettaja 1977–1979, Pusulan Sähkön toimitusjohtaja 1979–1983, Vihdin Sähkön osastopäällikkö ja verkostopäällikkö 1983–1989 ja Leppäkosken Sähkön toimitusjohtaja 1989–2010. Leppänen oli myös Ikaalisten Lämmön toimitusjohtaja 1992–2000 ja Parkanon Lämmön, vuodesta 1999 Pirken ja vuodesta 2007 Leppäkosken Energia, toimitusjohtaja 1996–2010. Hänellä oli uransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Energianeuvoksen arvon Leppänen sai vuonna 2005. Hän on sotilasarvoltaan reservin alikersantti. Taiteilija Alpo Tuomisto maalasi Leppäsen muotokuvan vuonna 2009.
Opetuksen järjestäjä

Opetuksen järjestäjä on Suomen koulujärjestelmässä yhteisö, jolla on opetuksen järjestämislupa. Koska kunta on velvollinen järjestämään perusopetusta alueensa oppivelvollisille, ovat kaikki Suomen kunnat peruskouluopetuksen järjestäjiä. Myös valtio, yksityinen yhteisö tai säätiö voi toimia perusopetuksen järjestäjänä. Yksityisen yhteisön tai säätiön tulee saada opetuksen järjestämislupa valtioneuvostolta.
Opetuksen järjestäjällä on melko laaja päätösvalta hallitsemiensa koulujen asioihin. Kunnassa on tätä varten kouluasioista vastaava poliittisesti valittu toimielin, jonka nimi voi olla sivistyslautakunta, opetuslautakunta tai koululautakunta.
Lukion ja ammatillisen koulutuksen järjestäjä

Opetuksen järjestäjä on myös lukio-opetuksessa. Järjestämislupa anotaan tällöin opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Lupa voidaan myöntää kunnalle, kuntayhtymälle, rekisteröidylle yhteisölle tai säätiölle. Lukiokoulutusta voidaan järjestää myös valtion oppilaitoksissa. Ammatillisen koulutuksen järjestäjänä voi olla kunta, kuntayhtymä, rekisteröity yhteisö tai säätiö tai valtion liikelaitos. Ammatillisen koulutuksen järjestämisluvan ja siihen sisältyvän koulutustehtävän antaa opetus- ja kulttuuriministeriö. Ammatillisen koulutuksen järjestämisluvissa määrätään esimerkiksi se, minkälaista koulutusta ja missä laajuudessa koulutuksen järjestäjä voi järjestää opetus- ja kulttuuritoimen rahoitusjärjestelmän puitteissa.
Pahta-aratti

| Pahta-aratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Aratit Psittacara
Laji::  mitratus
Kaksiosainen nimi
 Psittacara mitratus  (Tschudi), 1844 
Katso myös
   Pahta-aratti Wikispeciesissä   Pahta-aratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pahta-aratti (Psittacara mitratus) on eteläamerikkalainen papukaija, jonka elinympäristö ulottuu Andeilla Perun keskiosista Bolivian kautta Luoteis-Argentiinaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Johann Jakob von Tschudi kuvaili lajin holotyypin Perusta 1844. Laji on siirretty muun muassa Yhdysvaltoihin.
Pentalanjärvi

| Pentalanjärvi |
| --- | --- |
 Pentalanjärvi ilmasta.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°06′10″N, 24°39′50″E
Järvinumero:  91.510.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  9,4 m
Rantaviiva:  1,63 km
Pinta-ala:  0,06 km² 
Tilavuus:  0,00011 km³
Keskisyvyys:  1,83 m
Suurin syvyys:  3,34 m
 fiPentalanjärvi 
Pentalanjärvi (ruots. Pentalaträsket) sijaitsee Pentalan saaren keskiosassa lounaisessa Espoossa. Se kuuluu Suvisaariston kaupunginosaan.
Pentalanjärvi on Espoon ja koko pääkaupunkiseudun eteläisin järvi. Sen keskisyvyys on vain noin 180 senttimetriä ja pinta-ala kuutisen hehtaaria, joten vesimäärä on vähäinen, noin 112 000 kuutiometriä. Järven lounais–koillissuuntainen ulottuvuus on puolisen kilometriä. Järven vesi on tummaa, mutta kirkasta ja uimakelpoista.
Pentalanjärven yleisilme on luonnontilainen, karu ja suhteellisen erämainen. Lounaisrannalla on ruovikkoista vatajaa ja saravaltaista nevaa. Itä- ja koillisrannat ovat osin kallioisia.
Pentalanjärven eteläosassa sijaitsee noin 0,15 hehtaarin laajuinen saari. Saaressa on pieni lampi.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Pentala, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
MML : Karttapaikka
Paini kesäolympialaisissa 2000

Painissa kesäolympialaisissa 2000 kilpailtiin kahdeksassa sarjassa sekä vapaa- että kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 54 kg | Sim Kwon-ho  Etelä-Korea | Lázaro Rivas  Kuuba | Gyun Kang Yong  Pohjois-Korea |
| 58 kg | Armen Nazarjan  Bulgaria | Kim In-Sub  Etelä-Korea | Zetian Sheng  Kiina |
| 63 kg | Varteres Samurgašev  Venäjä | Juan Luis Maren Delis  Kuuba | Akaki Schaschua  Georgia |
| 69 kg | Filiberto Azcuy  Kuuba | Katsuhiko Nagata  Japani | Aleksei Gluškov  Venäjä |
| 76 kg | Murat Kardanov  Venäjä | Matt James Lindland  Yhdysvallat | Marko Yli-Hannuksela  Suomi |
| 85 kg | Hamza Yerlikaya  Turkki | Sandor Istvan Bardosi  Unkari | Muchran Wachtangadse  Georgia |
| 97 kg | Mikael Ljungberg  Ruotsi | Davyd Saldadze  Ukraina | Garrett Lowney  Yhdysvallat |
| 130 kg | Rulon Gardner  Yhdysvallat | Aleksandr Karelin  Venäjä | Dmitri Debelka  Valko-Venäjä |
Mitalistit > Vapaapaini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 54 kg | Namik Abdullajev  Azerbaidžan | Samuel Henson  Yhdysvallat | Amiran Karntanov  Kreikka |
| 58 kg | Alireza Dabir  Iran | Jevhen Buslovytš  Ukraina | Terri Brands  Yhdysvallat |
| 63 kg | Murad Umahanov  Venäjä | Serafim Barsakov  Bulgaria | Jae Sung Jang  Etelä-Korea |
| 69 kg | Daniel Igali  Kanada | Arsen Gitinov  Venäjä | Lincoln McIlravy  Yhdysvallat |
| 76 kg | Brandon Slay  Yhdysvallat | Eui Jae Moon  Etelä-Korea | Adem Bereket  Turkki |
| 85 kg | Adam Saitijev  Venäjä | Yoel Romero  Kuuba | Magomed Ibragimov  EJT Makedonia |
| 97 kg | Sagid Murtazaljev  Venäjä | Islam Bajramukov  Kazakstan | Eldar Kurtanidze  Georgia |
| 130 kg | David Musulbes  Venäjä | Artur Tajmazov  Uzbekistan | Alexis Rodriguez  Kuuba |
Paini olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 2000 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykykaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taitouinti | Taekwondo | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
ObsCure II

| ObsCure II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Hydravision Entertainment
Julkaisija:  NA Ignition Entertainment PAL Playlogic Entertainement
Jakelija:  V.2 Play (Espanja ja Portugali)
Suunnittelija:  Benjamin Ortiz (käännä suomeksi)
Säveltäjä:  Olivier Derivière
Pelisarja:  ObsCure
Pelimoottori:  RenderWare
Julkaistu:   7. syyskuuta 2007  Microsoft Windows, PlayStation 2, Wii  EU 7. syyskuuta 2007  NA 25. maaliskuuta 2008  AU 12. kesäkuuta 2008 (PC, PS2)  EU 28. elokuuta 2008 (Wii)  PlayStation Portable  NA 30. syyskuuta 2009 (PSP Store)  EU 9. lokakuuta 2009  NA 13. lokakuuta 2009  AU 22. lokakuuta 2009  
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:   ESRB: M  PEGI: 16+ 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2, Wii, PlayStation Portable
Jakelumuoto:  DVD, UMD, optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Obscure II  (Pohjois-Amerikassa ObsCure: The Aftermath) on Hydravision Entertainmentin kehittämä ja Playlogic Entertainementin vuonna 2007 julkaisema selviytymiskauhupeli, joka on jatko-osa vuoden 2004 pelille ObsCure. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, Wiille ja PlayStation Portablelle.
Tarina > Asetelma

Kaksi vuotta aikaisemmin ryhmä teini-ikäisiä opiskelijoita jäi vangiksi Leafmore High -kouluun, jossa mielipuolen rehtorin vapauttamat hirviöt ryhtyivät ajamaan heitä takaa. Vain osa nuorista selviytyi kammottavasta yöstä. Nyt eloonjääneet ovat toipuneet tapahtumista ja siirtyneet Fallcreekin yliopistoon.
Tarina > Hahmot

Shannon Matthews on yksi Leafmore High’n selviytyneistä. Hän sai taidon hallita mustia auroja ja voi poistaa niitä.
Stanley ”Stan” Jones on toinen selviytynyt. Hän joutui vankilaan ongelmiensa vuoksi ja vannoi, ettei menisi ikinä enää kouluun.
Mei Wang on uusi henkilö Obscuressa. Hän on kaunis aasialainen tyttö ja hänellä on sisko nimeltä Jun.
Jun Wang on Mein sisko.
Kenny Matthews on Shannonin veli, joka on myös yksi selviytyneistä.
Corey Wilde on Mein poikaystävä, jolla on hyvä suhde tähän. Corey harrastaa akrobatiaa.
Sven Hansen on lihaksikas ja uhmakas teini. Amy on Svenin tyttöystävä.
Amy Brookes on nuori ja viisas.
Tarina > Juoni

Fallcreekin yliopistossa tapahtuu jotakin outoa: kaikkialle ympäri yliopiston aluetta on yllättäen ilmestynyt outoja mustia kukkia. Kun kukkia tutkitaan luokassa, niistä levittyy vaarallista ainetta, joka aiheuttaa outoja mutta aidontuntuisia unia. Kourallinen opiskelijoita saa selville, että kukkien salaisuus on hurjempi kuin kukaan olisi odottanut. Kun kukkien siemenet alkavat itää, pahat unet muuttuvat kammottavaksi todellisuudeksi.
Kenny tappaa Mein pelin keskikohdassa. Myöhemmin sairaalassa hän muuttuu hirviöksi, jolla on jättimäiset kädet. Sen jälkeen hän raiskaa Amyn. Pelin lopussa Corey ampuu itsensä, koska kaikkein tärkeintä hänelle oli Mei. Friedmanin poika tappaa Svenin. Lihava hirviö tappaa Junin.
Peter Kihara Kariuki

Peter Kihara Kariuki (s. 6. helmikuuta 1954) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 16. joulukuuta 1983 ja nimitettiin Murangan hiippakunnan piispaksi 3. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Tonucci, jota avustivat Nicodemus Kirima ja John Njue.
Kihara Kariuki sai 25. marraskuuta 2006 nimityksen Marsabitin hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. tammikuuta 2007.
Petter Pirhonen

Petter Pirhonen (1974)
Petter Olavi Pirhonen (19. lokakuuta 1904 Jääski – 23. elokuuta 1984 Forssa) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Pirhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Pirhonen ja Anni Pellinen ja puoliso vuodesta 1931 opettaja Hilppa Valmari, professori Johannes Valmarin tytär. Pirhonen tuli ylioppilaaksi Viipurin maanviljelyslyseosta vuonna 1924 ja valmistui agronomiksi vuonna 1930. Hän opiskeli myös kasvitiedettä ja kasvatusoppia ja toimi auskultoinnin jälkeen lyhyen aikaa kemistinä ja agrogeologina. Elämäntyönsä hän teki kuitenkin Mustialassa, jonne hän tuli opettajaksi vuonna 1931. Opettajan tointa Pirhonen hoiti aina vuoteen 1968 asti, toimien myös Mustialan maatalousalan oppilaitosten rehtorina vuodesta 1947. Mustialan museon hoitaja hän oli 1945–1968. Pirhosella oli myös useita kunnallisia ja muita luottamustehtäviä, kuten Tammelan kunnanhallituksen jäsenyys. Pirhonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1961.
Petter Mårten Unonius

Petter Mårten Unonius (20. maaliskuuta 1765 Loviisa – 21. helmikuuta 1815 Tukholma) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1812.
Unoniuksen vanhemmat olivat syntyjään ruotsalainen kauppias, laivanvarustaja, merikapteeni Elias Unonius ja Christina Juliana Grään ja puoliso vuodesta 1804 Johanna Wilhelmina Linderoos. Unonius perusti isänsä kanssa 1794 toiminimen Elias Unonius & Son. 1800-luvun alkuun tultaessa Unoniukset olivat Loviisan johtava kauppiasperhe. Elias Unoniuksen kuoleman jälkeen Petter Mårten Unonius auttoi äitiään isän liiketoimien hoitamisessa ja harjoitti samalla omaa liiketoimintaa, ja vuonna 1808 otti haltuunsa äitinsä liiketoimet. Suomen sodan aikana Unonius teki taloudellista yhteistyötä venäläisviranomaisten kanssa, ja sai esimerkiksi oikeuden myydä Venäjältä Suomeen lähetettyä suolaa. Hän joutui tästä syystä epäsuosioon loviisalaisten keskuudessa ja lopulta irtisanoi porvarinoikeutensa 1810 ja myi liikkeensä keväällä 1811. Liikkeen jatkajaksi ryhtyivät Henric Lindroth ja Unoniuksen kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä Johan Sibelius, säveltäjä Jean Sibeliuksen isoisä.
Vuonna 1811 hallituskonselji kutsui koolle kauppa- ja tullikysymyksiin keskittyneen komitean, johon Loviisan edustajiksi kutsuttiin Unonius ja Jacob Holmstén. Suomen uusi kauppasääntö vahvistettiin 1812 hallituskonseljin ja keisarin käsiteltyä komitean mietintöä. Unonius muutti sitten perheineen Ruotsiin ja ryhtyi tilanomistajaksi.
Oscar-gaala 2010

| Oscar-gaala 2010 |
| --- | --- |
Päiväys:  2010-03-77. maaliskuuta 2010
Paikka:  Kodak-teatteri, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Juontaja:  Alec Baldwin Steve Martin
Tuottaja:  Bill Mechanic Adam Shankman
Ohjaaja:  Hamish Hamilton
Kohokohtia
Paras elokuva:  The Hurt Locker
Paras ohjaaja:  Kathryn Bigelow The Hurt Locker
Paras miespääosa:  Jeff Bridges Crazy Heart
Paras naispääosa:  Sandra Bullock Elämä pelissä
Eniten palkintoja:  The Hurt Locker (6)
Eniten ehdokkuuksia:  Avatar ja The Hurt Locker (9)
 ← Oscar-gaala 2009  Oscar-gaala  Oscar-gaala 2011 →
Oscar-gaala 2010 on 82. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 2009 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin 7. maaliskuuta 2010 Kodak-teatterissa, Hollywoodissa. Gaalan televisioi Yhdysvalloissa ABC ja sen juonsivat Steve Martin ja Alec Baldwin. Martin juonsi gaalan kolmatta ja Baldwin ensimmäistä kertaa.
The Hurt Locker sai gaalassa parhaan elokuvan palkinnon. Se sai myös yhteensä eniten palkintoja, kun sille myönnettiin kuusi palkintoa. Eniten ehdokkuuksia oli The Hurt Lockerille ja Avatarilla, jotka olivat ehdolla yhdeksässä kategoriassa. Parhaasta miespääosasta palkittiin Jeff Bridges elokuvasta Crazy Heart ja parhaasta naispääosasta Sandra Bullock elokuvasta Elämä pelissä.
Elokuva-akatemian presidentti Sid Ganis ilmoitti kesäkuussa 2009, että Oscar-gaalassa on ensimmäisen kerran sitten vuoden 1944 gaalan kymmenen ehdokasta parhaan elokuvan palkinnon saajaksi. Ehdokkaat Oscar-palkintoihin ilmoitettiin 2. helmikuuta 2010.
Erikoispalkinnot > Oscar-kunniapalkinto

Kunnia-Oscarit jaettiin jo marraskuussa 2009 erillisessä seremoniassa.
Lauren Bacall, tunnustukseksi keskeisestä roolista elokuvien kulta-ajalla
Roger Corman, runsaasta elokuvien ja elokuvantekijöiden kehittämisestä
Gordon Willis, valon, varjon, värin ja liikkeen verrattoman hallinnan vuoksi
Erikoispalkinnot > Irving G. Thalbergin muistopalkinto

John Calley
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oscar-gaala 2010 Wikimedia Commonsissa
Kathryn Bigelow palkittiin parhaan ohjauksen Oscarilla elokuvasta The Hurt Locker.
Jeff Bridges palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla  elokuvasta Crazy Heart.
Sandra Bullock palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla elokuvasta Elämä pelissä.
Christoph Waltz palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla elokuvasta Kunniattomat paskiaiset.
Mo’Nique palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla elokuvasta Precious.
Pertti Laine (kirjailija)

| Pertti Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1949
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pertti Laine (s. 1949) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan taloustieteen maisteri. Hän on tehnyt pitkän työuran liike-elämässä sekä teollisuus- että palvelusektorilla. Työnsä ohella Lempäälässä asuva Laine on kirjoittanut runoja, novelleja ja pakinoita sekä osallistunut vuosien ajan luovan kirjoittamisen kursseille ja kirjoittajapiirin toimintaan. Esikoisromaani Perheenisä ilmestyi 2016.
Teokset

Perheenisä (Warelia 2016)
Pisto sydämeen (Myllylahti 2018)
Vainotut (Myllylahti 2019)
Perhosorvokki

| Perhosorvokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Orvokkikasvit Violaceae
Alaheimo::  Violoideae
Suku::  Orvokit Viola
Laji::  sororia
Kaksiosainen nimi
 Viola sororia  Willd. 
Katso myös
   Perhosorvokki Wikispeciesissä   Perhosorvokki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perhosorvokki (Viola sororia) on orvokkien sukuun kuuluva laji. Se kestää hyvin kylmyyttä ja jonkin verran myös kuivuutta. Se kasvaa noin 10–15 cm korkeaksi. Kukinta-aika on toukokuusta kesäkuulle ja kukkien väri on vaihteleva eri yksilöiden välillä. Sopiva istutusväli on 20–25 cm. Sopiva kasvupaikka on aurinkoinen tai puolivarjoinen ja sopiva kasvualusta on hiekkapitoinen sekä hyvin vettä läpäisevä maa. Perhosorvokin kasvutapa on maata peittävä ja se sopii maanpeittokasviksi. Perhosorvokki on monivuotinen kasvi. Kukkien värejä ovat valkoinen, sininen ja violetti. Kukkien muoto on perhosmainen ja lehdet ovat sydämenmuotoisia ja kiiltäviä.
Paini kesäolympialaisissa 2008

Dremiel Byers - Jalmar Sjöberg
Vuoden 2008 kesäolympialaisten painikilpailut käytiin China Agricultural University Gymnasiumilla noin kolmen kilometrin päässä olympiakylästä. Kreikkalais-roomalaisessa ja vapaapainissa kilpailtiin seitsemässä ja naispainissa neljässä painoluokassa. Painikilpailut järjestettiin 12.–21. elokuuta.