Luettelo jääkäreistä P
P > Johan Jalmari Aukusti Pahikkala

(1. joulukuuta 1894 Kalajoki – 9. tammikuuta 1969) oli suomalainen suojeluskuntaupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aukusti Pahikkala ja Emilia Kolehmainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Hilma Sofia Simin kanssa, joka kuoli vuonna 1934. Pahikkala kävi kansakoulun ja Oulun teollisuuskoulun vuosina 1912 – 1915. Hän työskenteli rakennusmestarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 4. elokuuta 1917 pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Pahikkala astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin muun muassa Lempäälässä, Kolhossa ja Kämärällä sekä Viipurissa. Käymissään taisteluissa hän haavoittui Kolhossa 7. huhtikuuta 1918.
Pahikkala palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina Kaartin jääkäripataljoonan 2. ja myöhemmin 4. komppaniassa. Kaartin jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin 18. marraskuuta 1918 samanlaiseen toimeen Sortavalan rajavartioryhmän III pataljoonan 7. kumppaniaan. Pahikkala erosi armeijan palveluksesta 16. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. huhtikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Kalajoen suojeluskuntaan. Kalajoella hän palveli 1. kesäkuuta 1922 asti, jonka jälkeen hän työskenteli rakennusmestarina Keski-Pohjanmaalla. Hän astui takaisin armeijan palvelukseen 5. kesäkuuta 1926 ja hänet sijoitettiin Lapin rajavartiostoon, jossa hän toimi aluksi rakennusmestarina ja 1. tammikuuta 1927 – 30. tammikuuta 1928 välisen ajan majoitusmestarina. Myöhemmin hän toimi vuosina 1928 – 1929 rakennusmestarina Kovaniemen rautatietyömailla ja 1. kesäkuuta 1930 – 25. marraskuuta 1932 välisen ajan Muonion kunnan rakennusmestarina sekä vuosina 1933 – 1931 rakennusmestarina Kalajoella ja vielä vuosina 1934 – 1935 Iisalmessa ja sen jälkeen Keski-Pohjanmaalla.
Pahikkala sai sotilaskoulutusta Suojeluskuntaupseerikursseilla Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922. Talvisotaan hän osallistui elintarvikkeiden hankintamiehenä Muonavarikko 7:ssä ja myöhemmin Pioneeri Koulutuskeskuksessa. Välirauhan aikana hän palasi siviilityöhönsä rakennusmestarina. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin rakennusmestariksi Viipurin rakennuspiiriin, josta hänet komennettiin vuonna 1942 Raivolan linnoitustyömaan johtajaksi. Hänet vapautettiin palveluksesta vielä samana vuonna, jonka jälkeen hän työskenteli yksityisenä rakennusurakoitsijana. Pahikkala haudattiin Kalajoelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 4. huhtikuuta 1918, Vääpeli 1. kesäkuuta 1918, Suojeluskuntaupseeri 5. huhtikuuta 1922. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaudenmitali 1. lk.,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
Jaakko Ilmari Kustaanpoika Pahkajärvi