stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elisabet (elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cate Blanchett  | … |   kuningatar Elisabet I   |
|  Geoffrey Rush  | … |   Sir Francis Walsingham   |
|  Christopher Eccleston   | … |   Thomas Howard, Norfolkin herttua   |
|  Joseph Fiennes   | … |   Robert Dudley, Leicesterin jaarli   |
|  Richard Attenborough   | … |   Sir William Cecil, Burghleyn paroni   |
|  Edward Hardwicke   | … |   Henry Fitzalan, Arundelin jaarli   |
|  Angus Deayton   | … |   valtiovarainministeri Waad   |
|  Daniel Craig   | … |   John Ballard   |
|  Éric Cantona   | … |   Ranskan lähettiläs Paul de Foix   |
|  James Frain  | … |   Espanjan lähettiläs Álvaro de la Quadra   |
|  Fanny Ardant   | … |   Maria Guise   |
|  Vincent Cassel   | … |   Anjoun herttua Henrik   |
|  Kathy Burke   | … |   kuningatar Maria I   |
|  Emily Mortimer  | … |   Kat Ashley   |
|  Kelly Macdonald   | … |   hovineito Isabel Knollys (fiktiivinen, perustuu osin Lettice Knollysiin)   |
|  Amanda Ryan  | … |   Lettice Howard, Norfolkin herttuan rakastajatar (fiktiivinen)   |
|  John Gielgud  | … |   paavi Pius V   |
|  Terence Rigby  | … |   piispa Stephen Gardiner   |
Barbaresco

Viinitiloja ja ylänköä Barbarescon alueella.
Barbaresco on italialainen Nebbiolo-rypäleestä valmistettava punaviini. Barbarescoa tuotetaan Luoteis-Italiassa Piemonten alueella Alban kaupungin itäpuolella.
Ominaisuudet

Barbarescon alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 prosenttia. Sitä kypsytetään vähintään 26 kuukautta ennen myyntiä; Riserva-tyyppiä vähintään 50 kuukautta. Barbarescolle myönnettiin di origine controllata -laatuluokitus (DOC) vuonna 1966 ja Denominazione di Origine controllata e Garantita -laatuluokitus (DOCG) vuonna 1980.
Tuotanto

Barbarescon tuotantoalue on tarkasti määritelty. Se sijaitsee Cuneon maakunnassa Barbarescon, Neiven ja Treison kuntien alueella ja koostuu 66 erillisestä osasta. Viinitarhat sijaitsevat korkeintaan 550 metrin korkeudessa. Alueen laajuus on noin seitsemän neliökilometriä (vuonna 2014). Viiniä tuotetaan vuosittain noin kolme miljoonaa litraa (vuonna 2014).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barbaresco Wikimedia Commonsissa
Johnson, Hugh: Suuri Viinikirja.  Helsinki:  Tammi, 1995.  ISBN 951-31-0559-8
Barkaroli

Barkaroli (ransk. barcarolle, ital. barcarola, venelaulu) on soitin- tai laulusävellystyyppi, joka on tyypillisesti 6/8, 9/8 tai 12/8 -tahtilajissa. Barkarolit ovat erityisesti venetsialaisiin gondoleihin yhdistettyjä sävelmiä, joita gondolieerit esittävät työnsä lomassa.
Tunnetuimpia barkaroleja ovat muun muassa Frédéric Chopinin pianobarkaroli ja Jacques Offenbachin barkaroli oopperassa Hoffmannin kertomukset.
Barentu

| Barentu |
| --- | --- |

 Barentu
 Koordinaatit: 15.1136°N, 37.5908°E 
Valtio:  Eritrea
Alue:  Gash-Barka
Väkiluku (1984):  2 500
Aikavyöhyke:  UTC+03:00
Suuntanumero(t):  +291
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barentu (tigrinjaksi ባረንቱ) on kaupunki Eritrean  Gash-Barkan alueella (Zoba Gash-Barka). Barentu oli ennen vuotta 1996 Gash-Setitin alueen hallintokeskus (tällöin Eritrea jakautui 10 alueeseen) ja vuodesta 1996 lähtien se on ollut kaksi aiempaa aluetta yhdistäneen Gash-Barkan alueen hallintokeskus (tosin osa lähteistä mainitsee yhä vuoteen 1996 saakka Barkan alueen keskuksena toimineen Akordatin olevan Gash-Barkan keskus).
Kaupunki on maanteiden risteyskohta ja sijaitsee linnuntietä noin 147 kilometriä pääkaupunki Asmarasta länteen ja noin 125 kilometriä Sudanin rajalta itään, Akordatista Teseneyn kaupunkiin johtavan maantien varrella. Etiopian raja on lähimmillään noin 42 kilometriä kaupungista kaakkoon.
Vuoden 2000 toukokuussa, Etiopian invaasion aikana suuri osa kaupungin rakennuksista tuhottiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barentu Wikimedia Commonsissa
Barentu (englanniksi) (eritrea.be)
Haigang

Haigang on kartassa numero 1.
Haigang (kiin. 海港; pinyin: Hǎigǎng) on kaupunkipiiri Qinhuangdaon prefektuuritason kaupungissa, joka on Hebein maakunnassa Kiinassa.
Kaupunkipiirin hallinnossa on 13 alipiiriä ja kahdeksan suurkuntaa.
Alipiirit:
Wenhua Lu (文化路街道)
Haibin Lu (海滨路街道)
Beihuan Lu (北环路街道)
Jianshe Dajie (建设大街街道)
Hedong (河东街道)
Xigang Lu (西港路街道)
Yanshan Dajie (燕山大街街道)
Gangcheng Dajie (港城大街街道)
Donghuan Lu (东环路街道)
Baitaling (白塔岭街道)
Zhujiang Dao (珠江道街道)
Huanghe Dao (黄河道街道)
Tengfei Lu (腾飞路街道)
Suurkunnat:
Donggang (东港镇)
Haigang (海港镇)
Xigang (西港镇)
Haiyang (海阳镇)
Beigang (北港镇)
Shimenzhai (石门寨镇)
Zhucaoying (驻操营镇)
Duzhuang (杜庄镇)
The Rockafeller Skank

The Rockafeller Skank on brittiläisen big beat -muusikon ja DJ:n Fatboy Slimin kappale. Se julkaistiin alun perin Fatboy Slimin toisen studioalbumin You've Come a Long Way, Baby (1998) ensimmäisenä singlenä 8. kesäkuuta 1998. Single nousi Britannian singlelistan kuudennelle sijalle kesäkuussa 1998 ja nousi Islannin singlelistan kärkeen viikon ajaksi samassa kuussa. Se oli Fatboy Slimin toinen single (kappaleen "Praise You" jälkeen) joka pääsi Billboard Hot 100 -listalle Yhdysvalloissa, yltäen sijalle 76. Vuonna 2022 Rolling Stone listasi kappaleen sijalle 199 listallaan "Kaikkien aikojen 200 parasta dance-kappaletta".
Vastaanotto

Billboard-lehden Larry Flick kirjoitti "Käyttäen tietoisesti vanhoja DJ-tekniikoita (skrätsäystä ja puhutun lauseen toistoa, dramaattisia tempo-vaihteluita), Fatboy Slim on luonut orgaanisesti yksinkertaisen mestariteoksen. Beckin lähestyttävyydellä, ska-musiikin tanssittavuudella ja Beach Boysin aurinkoisella laadulla, kappaleessa on hajanaien, magneettinen alku jonka syvyys ja tiheys kasvaa (mukaanlukien myös kitararytmejä ja monimutkaisempia biittejä) kohti kiivasta loppuhuipennusta. Eikä lopetus ole yhtään vähemmän tanssittava."
Entertainment Weekly -lehden Will Hermes kutsui kappaletta "huomattavaksi rock-vuoristoradaksi". Hän jatkoi, "Suurena, dynaamisena, mahtavan tyhmänä, se lisää Duane Eddyn kitararytmin (John Barryn myötä) Godzilla-Motown-biitteihin, lisää tähän MC non sequiturin, ja painaa "frappe"-nappia digitaalisessa tehosekoittimsessa. Tulos? Parasta DJ-poppia sitten "Firestarterin". Jos tämä ei riitä käänyttämään tekno-foobikkoja niin ei sitten mikään."
Music & Media -lehden arvostelija kertoi että kappale "yhdistää helposti korkean laadun jota sopii odottaa veteraanimuusikolta sellaisiin nimiin kuin Housemartins, Beats International, The Mighty Dubcats ja Pizzaman CV:llään." Hän jatkoi: "Tällä kertaa hän on jotenkin onnistunut yhdistämään big beatin ja dance-musiikin surf-kulttuuriin - mausteena hyppysellinen punkia - ja on saanut aikaan todennäköisesti tarttuvimman musiikin joka nyt on aalloilla."
Sämplet

Kappaleessa esiintyy toistuvasti säe "Right about now, the funk soul brother / Check it out now, the funk soul brother" joka on lyhennetty versio rap-muusikko Lord Finessen sämplestä kappeleessa "Vinyl Dogs Vibe" jonka julkaisi Vinyl Dogs. Alkuperäinen versio on instrumentaalisen kappaleen puhuttu alkulause: "Check it out right about now, it's no other than the funk soul brother, the Lord Finesse. And you're welcome to the world of the Vinyl Dogs right about now."
Lord Finesse kertoi ensimmäistä kertaa "kontribuutiostaan" kappaleeseen vuonna 2019. Hän muisteli saaneensa faksin Fatboy Slimiltä jossa kysyttiin lupaa käyttää hänen sämpleään kappaleessa "The Rockafeller Skank" johon hän suostui. Hän kuitenkin myöhemmin huomasi ettei kappale ollutkaan sitä mitä hän oli kuvitellut, ajatellen sen olevan hip hop -musiikkia eikä big beatia. Hän kutsui tätä "suureksi virheeksi" ja katui ettei ollut kuunnellut kappaletta etukäteen ennen hyväksyntäänsä, eikä ollut pyytänyt jotakuta katsomaan sopimusta ennen kuin allekirjoitti sen. Joka tapauksessa Lord Finesse on ylpeä kappaleen "The Rockafeller Skank" menestyksestä mutta hänen mukaansa se olisi voinut olla hänen "eläkerahansa".
Kappale sisältää myös kahdeksan kuten sämple Just Brothersin kappaleelta "Sliced Tomatoes" (suosittu Northern soul -kappale); The Bobby Fueller Fourin kappaleelta "I Fought the Law" (sisältäen DeWayne Quiricon rumpuintron); David Bowien kappaleelta "Join the Gang", Jay-Z:n kappaleelta "Who You Wit II" (madalletun äänen sanoma "Rockafeller"); ja sämple John Barryn kappaleelta "Beat Girl". Kitararytmit sämpälttiin Duane Eddyn kappaleelta "Twistin' 'N' Twangin'" ja Brian Poole & The Tremeloesin kappaleelta "Why Can't You Love Me" mukaanlukien huudahduksen J.J. All-Starsin kappaleelta "Soup".
Fatboy Slim on kertonut että saadakseen luvan käyttää sämplejä ja julkaista kappale hänen täytyi vapauttaa 100% kappaleen rojalteista, 25% kullekin artistille, joten hän ei itse saa kappaleesta lainkaan rojalteja.
Albumilla esiintyy juuri ennen kyseistä kappaletta lyhyt keskustelu radio-DJ:n ja Brad-nimisen kuuntelijan välillä jossa Brad pyytää kappaletta. Tämä keskustelu käytiin oikeasti bostonilaisella radioasemalla WBCN:llä (nykyisin nimeltään WWBX). Fatboy Slim kuunteli nauhoitetun keskustelun ja pyysi radioasemalta lupaa käyttää sitä albumillaan.
Pia Hiltunen

Pia Hiltunen (s. 1991) on suomalainen poliitikko (sd.). Hiltunen valittiin ensimmäisissä eduskuntavaaleissaan kansanedustajaksi vuonna 2023 Oulun vaalipiiristä. Hän toimii kansanedustajana sivistysvaliokunnan ja lakivaliokunnan jäsenenä, sekä ympäristövaliokunnan varajäsenenä. Lisäksi Hiltunen toimii Oulun kaupunginvaltuutettuna.
Elämä > Opinnot

Koulutukseltaan Hiltunen on kasvatustieteen maisteri (KM). Hiltunen on opiskellut tutkintonsa Oulun yliopistossa, taide- ja taitoainepainotteisessa luokanopettajakoulutusohjelmassa. Sen lisäksi Hiltunen on erikoistunut opetushallintoon, esi- ja alkuopetukseen, terveystietoon, liikuntaan sekä erityispedagogiikkaan.
Elämä > Ura

Ennen valintaansa kansanedustajaksi Hiltunen työskenteli luokanopettajana Oulussa. Sen lisäksi Hiltunen on työskennellyt Otavalla oppimateriaalien markkinointi- ja kehittämistehtävissä. Hiltusella on myös työkokemusta asiakaspalvelu- ja liikunnanohjaustehtävistä.
Elämä > Vapaa-aika

Nuorena Hiltunen on urheillut monipuolisesti. Harrastuksiin on kuuluneet mm. joukkuevoimistelu, telinevoimistelu, taitouinti, kilpacheerleader ja tanssi. Hiltunen on tanssinut SM- ja MM-tasolla asti. Hiltunen on opiskellut peruskouluaikansa liikuntaluokilla. Liikunta ja taideharrastukset kuuluvat edelleen hänen arkeensa.
Bariumfluoridi

| Bariumfluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7787-32-8
PubChem CID:  62670 ja 5463523
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  BaF2
Moolimassa:  175,32
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  1290 °C
Kiehumispiste:  2259 °C
Tiheys:  4,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  1,6 g/l (25 °C)
Bariumfluoridi (BaF2) on barium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää erikoislasien valmistamiseen, tuikeilmaisimissa ja hitsauksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa bariumfluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenne muistuttaa kalsiumfluoridin rakennetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta liukenee happoihin. Luonnossa bariumfluoridia tavataan frankdicksoniittimineraalissa.
Bariumfluoridia valmistetaan bariumasetaatin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla ja kiteyttämällä bariumfluoridi liuoksesta. Sitä voidaan myös valmistaa neutraloimalla muita emäksisiä bariumyhdisteitä kuten bariumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia vetyfluoridilla.
Yhdiste läpäisee hyvin infrapunasäteilyä, minkä vuoksi sitä käytetään infrapunalaitteissa ja siitä myös valmistetaan infrapunasäteilyä läpäiseviä fluorifosfaati- ja fluorizirkonaattilaseja. Bariumfluoridia käytetään myös tuikeilmaisimissa röntgen- ja gammasäteilyn sekä α- ja β-hiukkasten havaitsemiseen. Yhdisteellä on myös käyttöä juoksutteena hitsauksessa. Yhdistettä käytetään myös emalien valmistuksessa ja keramiikan värjäykseen.
Perussuomalaisten eduskuntaryhmä

| Perussuomalaisten eduskuntaryhmä |
| --- | --- |
 
  
 
Asema:  Valtioneuvosto
Perustettu:  26. lokakuuta 1995
Jäsenpuolueet:  Perussuomalaiset
Puheenjohtaja:  Jani Mäkelä
Vaalipiiri:  Suomen valtiopäivät
Varapuheenjohtajat:   Jenna Simula 1. vpj  Vilhelm Junnila 2. vpj 
Pääsihteeri:  Olli Immonen
Edustus:  46 / 200
Perussuomalaisten eduskuntaryhmä (ps.) on perussuomalaisten kansanedustajien muodostama yhteistyöelin eduskunnassa.
Ryhmän kokoonpano > Ennen vuotta 2011

Puolueen perustamisesta vuonna 1995 vuoteen 2003 Perussuomalaisten ainoa kansanedustaja oli Raimo Vistbacka.
Eduskuntavaaleissa 2003 kansanedustajien määrä kasvoi kolmeen. Valituiksi tulivat Vistbacka, Tony Halme ja Timo Soini.
Eduskuntavaaleissa 2007 kansanedustajien määrä kasvoi viiteen. Kansanedustajat olivat Vistbacka, Soini, Pentti Oinonen, Pirkko Ruohonen-Lerner ja Veltto Virtanen. Kun Soini valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009, hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Pietari Jääskeläinen. Myös Keskustan kansanedustaja Markku Uusipaavalniemi loikkasi Perussuomalaisiin 11. marraskuuta 2010.
Ryhmän kokoonpano > Vaalikausi 2011–2015

Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Perussuomalaiset sai Suomen historian toiseksi suurimman vaalivoiton, kun puolueen kannatus nousi 15 prosenttiyksikköä ja edustajapaikkojen määrä kasvoi 34:llä. Puolueen silloinen puheenjohtaja Timo Soini kutsui vaalivalvojaisissa voittoa "isoksi jytkyksi". Perussuomalaisten uudessa eduskuntaryhmässä oli 39 kansanedustajaa, mikä teki siitä kolmanneksi suurimman puolueen.
Eduskuntaryhmän puheenjohtajana toimi Pirkko Ruohonen-Lerner valtiopäivillä 2011–2013 ja Jari Lindström valtiopäivillä 2014.
Kansanedustaja James Hirvisaari erotettiin eduskuntaryhmästä 17. huhtikuuta 2012, koska hän kieltäytyi erottamasta humoristisen blogin kirjoittanutta avustajaansa. Erottamisen määräaika umpeutui 15. syyskuuta 2012, mutta hän ei palannut enää eduskuntaryhmään. Tämä aiheutti eduskuntaryhmän pienemisen pysyvästi yhdellä.
Kun kansanedustaja Jussi Halla-aho valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2014, hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Mika Raatikainen.
Kansanedustaja Laila Koskela loikkasi keskustaan 4. marraskuuta 2014, minkä jälkeen eduskuntaryhmässä oli 37 jäsentä.
Ryhmän kokoonpano > Vaalikausi 2015–2019

Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Perussuomalaiset sai 38 edustajaa, mutta yhden paikan menetyksestä huolimatta se nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Se osallistui vaalien jälkeen muodostettuun Juha Sipilän hallitukseen.
22. kesäkuuta 2016 ryhmä pieneni yhdellä, kun Maria Tolppanen loikkasi sosialidemokraatteihin.
Eduskuntaryhmän puheenjohtajana toimi Sampo Terho, kunnes hän siirtyi ministeriksi 5. toukokuuta 2017. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Toimi Kankaanniemi.
13. kesäkuuta 2017 eli kaksi päivää vuoden 2017 puoluekokouksen päättymisen jälkeen Perussuomalaisten eduskuntaryhmä hajosi, kun 20 kansanedustajaa muodosti eduskuntaryhmän nimeltä Uusi vaihtoehto ja kaksi muuta kansanedustajaa ilmoitti tämän jälkeen erostaan. Jäljelle jäi 15 kansanedustajaa. Toimi Kankaanniemi erosi eduskuntaryhmän puheenjohtajan tehtävästä ja uudeksi puheenjohtajaksi valittiin kansanedustaja Leena Meri.
Kansanedustaja Veera Ruoho erosi ryhmästä samassa yhteydessä kun Uusi vaihtoehto perustettiin ja Ruoho harkitsikin liittymistä Uuteen vaihtoehtoon, mutta ennen eduskunnan kesätaukoa hän liittyi kuitenkin kokoomukseen. Perussuomalaisten ryhmästä eronneista ensin Kike Elomaa ja myöhemmin Arja Juvonen palasivat ryhmään vielä kesäkuun 2017 aikana. Toisin kuin Elomaa, Juvonen ei missään vaiheessa liittynyt Uusi vaihtoehto -ryhmään.
Eduskuntaryhmän hajoamisen seurauksena Perussuomalaiset siirtyi oppositioon.
Ryhmän kokoonpano > Vaalikausi 2019–2023

Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa puolueesta tuli toiseksi suurin ja se sai 39 paikkaa ryhmäänsä, jolloin vuonna 2017 tapahtuneen eduskuntaryhmän hajoamisen seurauksena menetetyt paikat saatiin takaisin. Valituista kansanedustajista 24 oli uusia ja edelliseltä eduskuntakaudelta jatkavia edustajia oli vain 15. Puoluejohtaja Jussi Halla-aho oli yksi uusina valituista kansanedustajista. Hän tuli kotimaan politiikkaan Euroopan parlamentista vasta heinäkuussa 2019. Teuvo Hakkarainen ja Laura Huhtasaari puolestaan siirtyivät silloin Euroopan parlamenttiin, jolloin heidän tilalleen eduskuntaan nousivat Toimi Kankaanniemi ja Petri Huru.
Eduskuntaryhmän puheenjohtajana toimi Ville Tavio koko vaalikauden ajan.
Kansanedustaja Ano Turtiainen erotettiin 4. kesäkuuta 2020 toistaiseksi perussuomalaisten eduskuntaryhmästä, kun hän oli jakanut pilkkaavan kuvan kuolleesta George Floydista. Tämän seurauksena eduskuntaryhmän koko pieneni 38 edustajaan. 12. tammikuuta 2023 aiemmin kokoomusta edustanut kansanedustaja Wille Rydman liittyi Perussuomalaisiin, mikä kasvatti eduskuntaryhmän takaisin 39 edustajaan.
Ryhmän kokoonpano > Vaalikausi 2023–2027

Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ryhmä kasvoi seitsemällä 46 kansanedustajaan, mutta pysyi toiseksi suurimpana. Ryhmässä oli paljon vaihtuvuutta, sillä kansanedustajista 16 on ensikertalaisia. Edellisissä vaaleissa valituista kansanedustajista seitsemän jäi valitsematta (Olli Immonen, Jouni Kotiaho, Rami Lehto, Jukka Mäkynen, Mika Niikko, Tom Packalén ja Jussi Wihonen) ja kolme ei asettunut ehdolle (Toimi Kankaanniemi, Riikka Slunga-Poutsalo ja Veikko Vallin). 20. kesäkuuta 2023 alkaen Perussuomalaiset on osallistunut Petteri Orpon hallitukseen, minkä muodostamisen jälkeen eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi valittiin Jani Mäkelä.
Poliittisesti vasemmistolaisen lehden Ny Tidin artikkelin mukaan kauden 2023–27 edustajista hieman yli kolmasosa on levittänyt äärioikeiston aineistoa, osallistunut tapahtumiin radikaali- tai äärioikeiston kanssa tai omaa juuret äärioikeiston järjestössä. Kuudella on tausta Suomen Sisussa. Viisitoista on levittänyt väestönvaihtoteoriaa. Kolme on  tuomittu yllyttämisestä etnisiä ryhmiä vastaan ja kahta muuta on syytetty vastaavasta, mutta ei tuomittu.
Kansanedustaja Timo Vornanen erotettiin 2. toukokuuta 2024 toistaiseksi perussuomalaisten eduskuntaryhmästä luottamuspulan vuoksi. Vornanen oli osallisena 25. ja 26. huhtikuuta 2024 välisenä yönä tapahtuneessa ampumavälikohtauksessa Helsingin keskustassa. Asiasta on käynnissä poliisin esitutkinta.
Kun Sebastian Tynkkynen valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2024, hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Merja Rasinkangas. 24. lokakuuta 2024 Keskustan kansanedustaja Pekka Aittakumpu loikkasi Perussuomalaisiin.
Ryhmän puheenjohtajat

1995–2011 Raimo Vistbacka
2011–2014 Pirkko Ruohonen-Lerner
2014–2015 Jari Lindström
2015–2017 Sampo Terho
2017 Toimi Kankaanniemi
2017–2019 Leena Meri
2019–2023 Ville Tavio
2023 Lulu Ranne
2023– Jani Mäkelä
Aiheesta muualla

Eduskunta.fi: Perussuomalaisten eduskuntaryhmä
| n k Suomen eduskunnan eduskuntaryhmät |
| --- | --- |
Valtioneuvosto (109):  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä (48)  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä (46)  Ruotsalainen eduskuntaryhmä (10)  Kristillisdemokraattinen eduskuntaryhmä (5) 
Oppositio (91):  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä (43)  Keskustan eduskuntaryhmä (22)  Vihreä eduskuntaryhmä (13)  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä (11)  Liike Nyt -eduskuntaryhmä (1)  Eduskuntaryhmä Timo Vornanen (1)
Christine Barck

Christine Barck (entiseltä nimeltään Huttunen, s. 8. lokakuuta 1947 Helsinki) on suomalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Barck saavutti urallaan seitsemän ulkoratojen suomenmestaruutta, näistä viisi kuulantyönnössä ja kaksi kiekonheitossa.
Barckin ennätykset ovat kuulantyönnössä 16,49 (1974) ja kiekonheitossa 50,28 (1972). Seuratasolla Barck edusti Mellunkylän Kontiota ja Viipurin Urheilijoita.
Barck voitti Suomen mestaruuden myös käsipallossa. Hänen veljensä Hans Barck (ent. Huttunen) voitti soudussa kahdeksikkojen Suomen mestaruuden vuosina 1967 ja 1968.
Saavutukset yleisurheilussa

Kuulantyöntö
Suomen mestari: 1969, 1970, 1971, 1972, 1973
SM-hopea: 1968, 1974, 1975
SM-pronssi: 1978
Kiekonheitto
Suomen mestari: 1972, 1973
SM-pronssi: 1971, 1974
Aiheesta muualla

Christine Barck Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Barmpaliás

Barmpaliáksen saari.
| --- | --- |
Sijainti:  39°18′36″N, 26°26′10″E, Länsi-Lesbos Lesbos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret, Tomaronísia
Korkein kohta:  60 m
Pinta-ala:  0,548 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Barmpaliás (kreik. Μπαρμπαλιάς, transl. myös Barbaliás) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja tarkemmin Tomaronísian saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on 0,548 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Barmpaliás kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se on osa Mantamádoksen kyläyhdyskuntaa.
Barmpaliás on Tomaronísian saarista suurin. Sen suurin korkeus on noin 60 metriä merenpinnasta laskettuna. Saaren koillispuolella sijaitsee Panagián saari ja eteläpuolella Asprónisoksen ja Tsoukaláksen saaret. Barmpaliás on yhdessä muiden Tomaronísian saarten ja eräiden muiden Lesboksen rannikon kalliosaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta ”Lesboksen saaret” (GR4110009).
Barcelona-paviljonki

| Barcelona-paviljonki |
| --- | --- |
 Barcelona-paviljonki
Sijainti:  Barcelona, Espanja
Koordinaatit:  41°22′14″N, 2°9′0″E
Rakennustyyppi:  näyttelyrakennus
Valmistumisvuosi:  1929
Purkuvuosi:  1930 (uudelleenrakennettu 1986)
Suunnittelija:  Ludwig Mies van der Rohe
Rakennuttaja:  Saksan hallitus
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Barcelona-paviljonki on Ludwig Mies van der Rohen suunnittelema rakennus Barcelonassa. Saksan hallitus tilasi sen Miesiltä vuoden 1929 Barcelonan maailmannäyttelyä varten. Rakennus purettiin 1930, mutta rakennettiin uudelleen 1986.
Barcelona-paviljonki tunnettiin alkujaan Saksan-paviljonkina, sillä se oli saksalaisten paviljonki maailmannäyttelyyn. Alkujaan maailmannäyttelyn piti keskittyä teollisuuden haaroihin, eikä yksittäisten valtioiden pitänyt luoda omia paviljonkejaan. Saksalaisten kuultua, että sekä Iso-Britannia että Ranska suunnittelivat omaa paviljonkiaan, he palkkasivat Mies van der Rohen luomaan Saksan-paviljongin.
Miesin paviljongilla ei periaatteessa ollut mitään käyttötarkoitusta, vaikkakin siellä Espanjan kuningaspari Alfonso XIII ja Viktoria Eugenie Battenberg avasivat näyttelyn. Rakennus oli tarkoitettu väliaikaiseksi, mutta sen saatua kansainvälistä mainetta kaikki eivät olisi halunneet sitä purkaa. Rakennus purettiin kuitenkin tammikuussa 1930.
Vaikka rakennus oli pystyssä vain lyhyen aikaan, sen maine säilyi kuvien ja artikkeleiden voimalla. Siitä muodostui yksi merkittävimmistä rakennuksista Miesin uralla ja koko 1900-luvun arkkitehtuurissa. Rakennuksen merkityksen takia sen jälleenrakentaminen nousi puheenaiheeksi. Vuonna 1980 Barcelonan kaupungin kaupunkisuunnitteluosaston johtaja Oriol Bohigas aloitti projektin Miesin paviljongin uudelleenrakentamiseksi. Rakennustyöt alkoivat 1983, ja rakennus oli valmis alkuperäisellä paikallaan 1986.
Rakennus oli pituudeltaan 56,62 ja leveydeltään 18,58 metriä. Siinä oli neljä erillistä tilaa. Keskellä oli seremoniallinen suljettu huone. Lisäksi rakennuksessa oli tilat Saksan toimistoille ja kaksi ulkoilmatilaa, joissa molemmissa oli vesiallas. Mies suunnitteli paviljonkia varten myös ns. Barcelona-tuolin, josta on tullut modernin muotoilun merkkipaaluja. Pienemmän altaan vierellä on Georg Kolben suunnittelema patsas.
Kirjallisuutta

Mikkonen, Osmo: Vuosisadan kaunein?: Barcelona-paviljonki.  Helsinki:  Rakennuskirja, 1990.  ISBN 9516822045
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barcelona-paviljonki Wikimedia Commonsissa
3D-malli rakennuksesta Google SkechUpissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)