stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kongon demokraattisen tasavallan presidentti
Luettelo Kongon demokraattisen tasavallan valtiopäämiehistä

|  Kongon tasavalta (1960–1964)> № |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Nimi |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Nimi |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Syntynyt-Kuollut |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Virkaanastujaiset |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Jätti viran |  Kongon tasavalta (1960–1964)> Puolue |  Kongon tasavalta (1960–1964)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Presidentit
| 1 | Joseph Kasa-Vubu |  | 1910–1969 | 1. heinäkuuta 1960 | 1. elokuuta 1964 | ABAKO |  |
| — | Antoine Gizenga  (kiistanalainen) |  | 1925–2019 | 31. maaliskuuta 1961 | 5. elokuuta 1961 | Parti Solidaire Africain |  |
 Kongon demokraattinen tasavalta (1964–1971)
Presidentit
| (1) | Joseph Kasa-Vubu |  | 1910–1969 | 1. elokuuta 1964 | 24. marraskuuta 1965 | ABAKO |  |
| 2 | Joseph-Désiré Mobutu |  | 1930–1997 | 24. marraskuuta 1965 | 27. lokakuuta 1971 | sotilas /   Popular Movement of the Revolution |  |
 Zairen tasavalta (1971–1997)
Presidentti
| (2) | Mobutu Sese Seko |  | 1930–1997 | 27. lokakuuta 1971 | 16. toukokuuta 1997 | Popular Movement of the Revolution |  |
 Kongon demokraattinen tasavalta (1997–)
Presidentit
| 3 | Laurent-Désiré Kabila |  | 1939–2001 | 17. toukokuuta 1997 | 16. tammikuuta 2001 | sitoutumaton |  |
| 4 | Joseph Kabila |  | 1971– | 26. tammikuuta 2001 | 24. tammikuuta 2019 | sitoutumaton /   People's Party for Reconstruction and Democracy |  |
| 5 | Félix Tshisekedi |  | 1963– | 24. tammikuuta 2019 |  | Demokratian ja sosiaalisen edistyksen liitto |  |
Krivitšit

Krivitšit (ven. кри́вичи, krivitši, valkoven. крывічы́, kryvitšy) olivat Dneprin, Volgan ja Väinäjoen yläjuoksuilla sekä Peipsijärven eteläpuolella 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Heidän tärkeimpiä kaupunkejaan olivat Smolensk, Polotsk, Izborsk ja mahdollisesti Pihkova. Krivitšeihin kuului myös baltteja. Latvian kielen Venäjää (Krievija) ja venäläistä (krievs) merkitsevät sanat tulevat krivitšeistä.
Historiallisten lähteiden mukaan krivitšeillä oli omat ruhtinaansa ennen Kiovan Venäjään liittämistä 800-luvun lopulla. Viimeisen kerran heidät mainitaan vuonna 1162, jolloin alueelle oli muodostunut Smolenskin ja Polotskin ruhtinaskunnat ja sen koillisosa oli liitetty Novgorodiin.
Venäläinen näkemys itäisen Keski-Euroopan heimoista 600- ja 700-luvuilla (venäjäksi). Krivitšit mainitaan vihreän alueen yläosassa (кривичи́).
Ukrainalainen näkemys itäslaavilaisista heimoista ajanjaksolla 700–850 jaa (englanniksi).
Kukkapenkki

| --- | --- |
:  Määritelmä: koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihassa tai puistossa, usein hieman korotettu ympäristöstä 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Kukkapenkki. Katso kukkapenkki Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Konnektivismi

Konnektivismi on George Siemensin ja Stephen Downesin vuodesta 2005 kehittelemä oppimisteoria, joka perustuu sosiaalikontruktivistiseen näkemykseen oppimisesta, joka tapahtuu verkkoympäristössä. Oppiminen on elinikäistä ja se tapahtuu osana sosiaalista verkostoa. Siemensin ja Downesin mukaan kaikki tieto on jakautunut verkostoihin ja kun tiedon solmukohdat kytkeytyvät toisiinsa, tapahtuu oppimista. Solmukohdat voi olla mitä tahansa internetin yhteen kytkemiä, esimerkiksi blogeja, Twitter, keskusteluja, foorumiviestejä, YouTube videoita tms.
Keskeisintä toimintaa on oppimisverkostojen (PLN, personal learning network) rakentaminen ja erilaisiin tiedon virtoihin kytkeytyminen. Nykypäivänä jotkut tieteenalat muuttuvat nopeasti ja kehittyminen vaatii enemmän kykyä pysyä ajan tasalla. Vielä 60- luvulla tiedon uusiutuminen kesti 12 – 15 vuotta, kun nykypäivänä vanha tieto voidaan korvata uudella jo 6- 18 kuukaudessa.
Näkemysten moninaisuus verkostossa luo hyvän perustan oppimiselle, keskeistä on kytkentöjen ylläpitäminen ja hoivaaminen. Tämä tukee elinikäistä oppimista. Kyky nähdä kytkentöjä ajatusten, käsitteiden ja tutkimusalojen välillä on ydintaito.
Oppimisen kannalta tärkeitä asioita on jakaa omia tuotoksia verkossa, näin ihmiset sekä oppivat että opettavat toisiaan verkossa. Myös verkossa voidaan ”sulkeutua seinien sisään”, mikäli juurtuneita ajattelutapoja ei kyseenalaisteta. Olennaista onkin ihmisten välinen vuorovaikutus.
Opettajan rooli on nykypäivänä enemmänkin ohjata opiskelijoita ottamaan asioista itse selvää omia verkostojaan hyödyntäen. Opettajan tehtäväksi jää ohjata opiskelijat oikeiden verkostojen ääreen, jotta opiskelijat oppivat löytämään hakemansa tiedon luotettavista lähteistä. Oman alan asiantuntijoita kannattaa seurata esim. Twitterissä, jossa asiantuntijat jakavat esimerkiksi viimeisintä tutkittua tietoa.
Aiheesta muualla

http://oppimateriaalit.jamk.fi/oppimiskasitykset/oppimiskasitykset/konstruktivistinen-oppiminen/ (Arkistoitu – Internet Archive)
https://sometek.fi/verkostojen-aikakausi-konnektivismi-ja-kytkeytynyt-oppiminen/
Kołobrzegin piirikunta

Kołobrzegin piirikunta (puol. powiat kołobrzeski) on piirikunta Länsi-Pommerissa, Puolassa. Se on nimetty keskuskaupunkinsa Kołobrzegin mukaan. Kołobrzeg on myös piirikunnan ainoa kaupunki ja sijaitsee Itämeren rannalla noin 100 kilometrin päässä Szczecinistä. Piirikunnan noin 75 000 asukkaasta 45 000 asuu Kołobrzegissa.
Kołobrzegissa rekisteröityjen ajoneuvojen rekisterikilven kirjaintunnus on ZKL.
Kuntajako

Kołobrzegin piirikunta jakautuu seitsemään kuntaan. Näistä Kołobrzegin kaupunki on kaupunkikunta ja muut maalaiskuntia. Maalaiskuntia ovat Dygowo, Gościno, Kołobrzegin maalaiskunta, Rymań, Siemyśl ja Ustronie Morskie.
Koskenkylän tuulivoimalaitos

| Koskenkylän tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Kokkola
Koordinaatit:  63°55′23″N, 23°34′01″E
Valmistunut:  2017 
Perustaja:  Koskenkylän Tuulienergia Oy
Omistaja:  Koskenkylän Tuulienergia Oy 
Voimalaitos
Nimi:  LW Koskenkylä
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Tuulivoimala:  1 × Enercon (2,35 MW) 
Kapasiteetti:  2,35 MW  
 fiKoskenkylän tuulivoimalaitos 
Koskenkylän tuulivoimalaitos on Keski-Pohjanmaalla Kokkolan Lohtajan kylässä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 2,35 megawattia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Koskenkylän Tuulienergia Oy.
Yleistä

Tuulivoimalaitoksen tarkkaa paikkaa ei ole saatu selville eri lähteitä vertailemalla. Kuitenkin ainoa tuulivoimalaitos Kokkolan Koskenkylän lähistöllä on sen itäpuolella Nevanperänkankaalla sijaitseva yksinäinen voimalaitos. Suomen Tuulivoimayhdistyksen tilastoissa tuulivoimalaitos on valmistunut vuonna 2017 ja sen valmistajaksi on ilmoitettu saksalainen Enercon. Tuulivoimalan kapasiteetiksi on ilmoitettu kokonaisluvuksi pyöristettynä 2 megawattia. Ranskalaisessa Windpower-sivustolla tuulivoimalaitoksen valmistaja on myös Enercon, mutta kapasiteetiksi ilmoitetaan 2,35 megawattia. Jos tiedot ovat oikeita, tulevat kyseeseen Enerconin mallit E82, E92 tai E103 , joiden tuuliturbiinin halkaisijat metreinä esiintyvät mallitunnuksessa. Eräs kolmas verkkosivusto mainitsee valmistajaksi alankomaalaisen Lagerweyn. Voimala sijaitsee 25 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalan omistava yhtiö Koskenkylän Tuulienergia Oy on perustettu elokuussa 2013. Yhtiön postiosoite sijaitsee Kauhajoella.
Uutiset

Turun Energia ilmoitti syyskuussa 2017, että se sopi ostavansa kaiken Koskenkylän voimalan ja Korpirannan tuulivoimalaitoksen tuottaman sähköenergian.
Kovan kohtalon pommikone JK-254

| Kovan kohtalon pommikone JK-254 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Rauno Suhonen
Kuvittaja:  arkistokuvia
Kansitaiteilija:  Sture Gripenberg (maalaus) Juha Kytömaa (kannen suunnittelu)
Kieli:  suomi
Genre:  sotakirja, lentokone
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  237
ISBN:  978-952-291-066-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kovan kohtalon pommikone JK-254 on Rauno Suhosen kirjoittama tietokirja Suomen ilmavoimien Junkers Ju 88 A-4 -pommikoneesta JK-254, joka putosi Liperin Rauvanlahteen heinäkuussa 1944 ja nostettiin ylös syksyllä 2008. Teoksen on julkaissut vuonna 2014 Docendo.
Joensuulainen kirjoittaja Rauno Suhonen on ollut mukana, kun konetta on nostettu ja museoitu, ja hän on tutustunut koneen historiaan. Hän on Joensuun Ilmasillan puheenjohtaja ja on perehtynyt alaan monipuolisesti. Kirjan tekoon meni Suhoselta kaikkine aineiston keruineen viitisen vuotta.
Koneen romun materiaaleista on valmistettu Junkers-merkkejä, joiden myynnillä on kerätty noin 650 000 euroa sotaveteraanien avustustyöhön.
Kirjassa on runsas mustavalkokuvitus.
Sisällys

Lukijalle
Kesäyö Onttolan lentokentällä 1944
Suomen Ilmavoimat ennen Junkers-aikakautta ja Junkersien hankinta
sisältää aiemman konekannan
sisältää koneiden hakumatkalla olleen sähköttäjä Kusti Lehmusvuoren pitkän haastattelun
Junkersit laivueeseen
Epäonni alkaa vaivata
JK-254:n viimeinen vuorokausi
Suuria tunteita ja tutkimusta
Jatkotoimenpiteet
Sota-ajan seuraukset
Liperin raivaustyöt
Osien museaalinen arvo ja esillepano
Lentäjän tytär
Junkers-merkki ja myyntikampanja
Epilogi
Lähteet
Ketjukäyrä

Ketjukäyriä parametrin a eri arvoilla
Roikkuva ketju asettuu ketjukäyrän muotoiseksi.
Ketjukäyrä eli ketjuviiva, köysiviiva tai katenaari (lat. catenaria) on hyperbolisen kosinin kuvaaja. Nimensä käyrä on saanut siitä, että kahden tukipisteen varaan ripustettu taipuisa ketju (lat. catena) tai köysi asettuu tämän käyrän muotoiseksi.
Yhtälö

Ketjukäyrän yhtälö on
missä  \cosh  merkitsee hyperbolista kosinia.  Käyrä leikkaa y-akselin pisteessä (0,a), jossa funktiolla on minimi tai maksimi riippuen siitä, onko a positiivinen vai negatiivinen.
Yleisemmässä tapauksessa, jossa käyrän maksimi- tai minimikohta ei välttämättä sijaitse y-akselilla vaan mielivaltaisessa pisteessä  ( \alpha ,  a+\beta ), yhtälö voidaan esittää muodossa
Kun ketjukäyrä esittää ketjun tai köyden muotoa, parametrien a,  \alpha  ja  \beta  arvot määräytyvät tietyistä reunaehdoista, joita tavallisimmin asettavat ketjun tai köyden pituus sekä sen kiinnityspisteiden sijainnit.
Ominaisuuksia

Koska hyperbolinen kosini on parillinen funktio, ketjukäyrä sen kuvaajana on symmetrinen y-akselin suhteen.
Ketjukäyrä muistuttaa muodoltaan paraabelia, erityisesti y-akselin läheisyydessä. Tämä johtuu siitä, että hyperbolisella kosinilla on Taylorin sarjakehitelmä:
Kun x on pieni, sarjakehitelmän muut paitsi kaksi ensimmäistä termiä ovat erittäin pieniä ja käyrän yhtälö voidaan pyöristää muotoon
tai yleisemmässä tapauksessa
minkä yhtälön kuvaaja on paraabeli. Kun x on arvoltaan kaukana nollasta, ketjukäyrä nousee kuitenkin huomattavasti nopeammin kuin tämä paraabeli.
Ominaisuuksia > Kaaren pituus

Ketjukäyrän kaaren pituus y-akselilta pisteeseen (x, a cosh (x/a)) on
s=a\,\sinh \left({x \over a}\right),
missä funktio sinh on hyperbolinen sini.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ketjukäyrä Wikimedia Commonsissa
Kran Turismo

| ”Kran Turismo” JVG mukana Raappana |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: jvg.fi
 Julkaistu: 11. toukokuuta 2012
 Tuottaja(t): Sakke
 Tyylilaji: Rap • pop • reggae fusion
 Kesto: 03.22
 Levy-yhtiö: Monsp Records
JVG:n muut singlet
| ”Karjala takaisin” 2012 | ”Kran Turismo” 2012 | ”Voitolla yöhön” 2013 |
Raappanan muut julkaisut
| ”Perhesuhteet” 2010 | ”Kran Turismo” 2012 | ”Kauas pois” 2012 |
”Kran Turismo” on rap-duo JVG:n toinen single heidän toiselta pitkäsoitoltaan jvg.fi. Kappaleella vierailee reggaeartisti Raappana. ”Kran Turismo” julkaistiin YouTubessa 11. toukokuuta 2012. Kappale sijoittui Suomen virallisen singlelistan ja Latauslistan ensimmäiselle sijalle. ”Kran Turismon” on tuottanut Sakke Aalto. Kappaleesta julkaistiin livetaltioinneista koottu musiikkivideo heinäkuun lopulla 2012, ja se ylitti kultalevyyn oikeuttavan määrän elokuun puolessa välissä 2012.
Kappaleet

Kran Turismo (mukana Raappana) – 3.22
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 1 
Suomen virallinen latauslista: 1
Keep on Steppin’ (The Fatback Bandin albumi)

| Keep on Steppin' The Fatback Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Blue Rock Studio
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): The Fatback Band
 Tyylilaji: funk, soul
 Levy-yhtiö: Polydor
Keep on Steppin' on yhdysvaltalaisen The Fatback Bandin studioalbumi vuodelta 1974. Yhtye on sen itse tuottanut ja levy-yhtiö on Polydor.
Albumin musiikki on enimmäkseen funk-tyylistä. Perinteisempää soulia edustavat kappaleet "Love", "Can't Fight the Flame" ja "Breaking Up Is Hard to Do".
Suomessa LP-levyjen maahantuoja on ollut Finnlevy.
Kappaleet

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Mr. Bass Man | Gerry Thomas | Gerry Thomas | 3.22 |  |  |  |  |  |
| 2. | Stuff | W. Curtis, E. Shelton, G. Williams, J. King, J. Flippin, R. Cromwell | Bill Curtis | 5.00 |  |  |  |  |  |
| 3. | New York Style | W. Curtis, J. Flippin | Bill Curtis | 5.29 |  |  |  |  |  |
| 4. | Love | Gerry Thomas | Gerry Thomas | 3.43 |  |  |  |  |  |
| 5. | Can't Fight the Flame | J. King | Johnny King | 3.09 |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Wicki Wacky | Bill Curtis, Johnny Flippin | Bill Curtis | 3.20 |  |  |  |  |  |
| 2. | Feeling | Gerry Thomas | Bill Curtis | 2.53 |  |  |  |  |  |
| 3. | Keep on Steppin' | W. Curtis, J. King, J. Flippin, G. Williams, E. Shelton, R. Cromwell | Bill Curtis | 4.21 |  |  |  |  |  |
| 4. | Breaking Up Is Hard to Do | Gerry Thomas | Gerry Thomas | 3.39 |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Johnny King – soolo- ja rytmikitara
Johnny Flippin – basso, lyömäsoittimet
George Williams – trumpetti, laulu
Earl Shelton – tenorisaksofoni, laulu
George Adams – huilu, tenorisaksofoni
Bill Curtis – rummut, lyömäsoittimet
Gerry Thomas – trumpetti, urut
LP-levyn takakannessa on kuva yhtyeen kuudesta jäsenestä.
Tuotantotiedot

Julkaisuvuosi: 1974
Levy-yhtiö: Polydor
Tuottaja: The Fatback Band
Äänityspaikka: Blue Rock Studio
Insinöörit: Eddie Korvin ja Jan Rathbun
Kansitaide: Ted Petus, Kameny Assoc. Inc.
Valmistusmaa Euroopassa: Englanti
Kannen valmistaja Euroopassa: James Upton Ltd, Englanti
Aiheesta muualla

Keep on Steppin’ (The Fatback Bandin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Kovalenttinen sidos

Vetyatomilla on yksi valenssielektroni. Vetymolekyylissä kaksi vetyatomia jakavat kaksi elektronia keskenään ja muodostavat kovalenttisen sidoksen.
Kovalenttinen sidos (co- ’yhteinen’, valenssi) on kemiallinen sidos, jossa atomit jakavat elektroneja keskenään tasaisesti. Atomien välille syntyvä sähkömagneettinen vetovoima pitää molekyylin koossa. Kovalenttinen sidos ei ole täysin kovalenttinen silloin kun sidosta muodostavien atomien välillä on elektronegatiivisuusero. Sidos on silloin kovalenttisen ja ionisidoksen välimuoto: poolinen sidos, jossa elektronit ovat jakautuneet epätasaisesti atomien välillä ja syntyvä sidos on usein heikompi kuin täysin kovalenttinen sidos.[lähde? ]
Usein kovalenttinen sidos yhdistää vain muutamia atomeja yhdeksi molekyyliksi. Näin on laita muun muassa vety-, typpi-, happi- ja vesimolekyyleissä sekä yleensä orgaanisissa yhdisteissä. Mutta on myös aineita, jossa kokonaista kidettä pitävät koossa atomien väliset kovalenttiset sidokset. Sellaiset aineet ovat sidoksen voimakkuuden vuoksi yleensä erittäin kovia, ja niiden sulamispiste on hyvin korkea. Sellaisia ovat esimerkiksi pii, kvartsi ja timantti.
Atomeilla on taipumus jakaa elektronit niin, että niiden uloimmat elektronikuoret täyttyvät. Sidokseen osallistuvat siis vain uloimmalla kuorella olevat valenssielektronit. Useimmiten kovalenttinen sidos syntyy sellaisten atomien välille, joilla on likimain samansuuruinen (ja korkea) elektronegatiivisuusarvo. Kovalenttinen sidos voi olla yksin-, kaksin- tai kolminkertainen. Kolminkertainen kovalenttinen sidos sisältää näistä eniten energiaa. Siten asetyleeni eli etyyni palaa kuumemmalla liekillä kuin etaani (maakaasun komponentti), mikäli happea on riittävästi. Samoin molekyylistä typpeä (kaksi typpiatomia kiinnittyneenä kolmoissidoksella) on vaikeampaa hajottaa kuin molekyylistä happea (kaksi happiatomia kiinnittyneenä kaksoissidoksella). Erityyppisillä kovalenttisilla sidoksilla on suuri merkitys orgaanisen kemian synteeseissä.
Kovalenttista sidosta merkitään yhdistämällä atomien kemialliset merkit pisteillä tai viivoilla. Esimerkiksi etaanin (CH3-CH3) kaavassa viiva kuvaa hiiliatomien yhteistä elektroniparia. Eteenissä (CH2=CH2) hiiliatomit jakavat kaksi elektroniparia, eli ne muodostavat kaksoissidoksen.
Aiheesta muualla

Opetus TV: Kovalenttinen sidos
Kokemäen ravirata

| Kokemäen ravirata |
| --- | --- |

Rataluokitus:  Kesärata
Sijainti:  Köyliöntie 775, 32810 Peipohja
Koordinaatit:  61.202209°N, 022.27257°E
Avattu:  1947
Omistaja:  Sataravi Oy
Kilpailupäiviä:  4
Kotisivu
Rataennätykset
 Lämminveriset: Present S 12,5a (2009)   Suomenhevoset: Kokeva 23,2 (2010) 
Kokemäen ravirata sijaitsee Köyliöntien varressa noin kahdeksan kilometrin päässä Kokemäen kaupungin keskustasta. Lähistöllä olevaan Pitkäjärven vapaa-ajankeskukseen on matkaa pari kilometriä. Kokemäen ravirata kuuluu kesäratoihin, joilla ei ole ympärivuotista kilpailutoimintaa.
Historia

Kokemäen ravirata sai alkunsa, kun Porin ravirata oli joutunut sota-aikana lopettamaan toimintansa kaupungin lentokentän laajennuksen vuoksi. Maakunnan hevosväki halusi oman raviradan ja sellainen päätettiin rakentaa Kokemäelle. Sataravi Oy perustettiin toukokuussa 1946 ja radan rakentaminen aloitettiin talkootyönä välittömästi samana kesänä. Sen tarvitsema maa-alue saatiin lahjoituksena Kokemäenkartanon omistajalta Erik E. Grönlundilta. Työ valmistui nopeasti ja avauskilpailut järjestettiin kesäkuussa 1947 yli 5 000 katsojan edessä.
Rakennukset ja valmennustallit

Raviradan yleisöalueella sijaitsee yhdistetty tuomaritorni- ja totomyyntirakennus, kahvilarakennus sekä noin 800-paikkainen puurakenteinen katsomo. Varikkoalueella tallirakennusten lisäksi myös kahvila. Kokemäen raviradan erikoisuutena on, että yleisöllä on mahdollisuus seurata kilpailuja myös keskikentältä. Kokemäen raviradalla pitävät valmennustallia muun muassa Meri Elomaa, Kauko Ketola sekä tunnetuimpana valmentajana Janne Ranta-Krenkku.
Kilpailutoiminta

Kokemäen ravikauden huipputapahtuma on perinteiset kaksipäiväiset juhannusravit, joita on järjestetty jo 1950-luvulta lähtien. Juhannuslauantain kilpailut ovat keränneet jopa 5 000 hengen yleisömääriä. Juhannusravien lisäksi Kokemäellä on yleensä järjestetty yhdet kilpailut toukokuun alussa, sekä yhdet touko- kesäkuun vaihteessa. Vuonna 2013 Kokemäellä on neljä kilpailupäivää.
Suurkilpailuja ei Kokemäellä järjestetä, mutta vuodesta 1978 lähtien on pidetty 1960-luvun menestyshevosen mukaan nimetty Vilperi-ajo. Vuodesta 2010 lähtien on lisäksi järjestetty Emil Cedercreutzin muistoajo, joka on nimetty maineikkaan kuvanveistäjän mukaan. Totoravien lisäksi Kokemäellä ajetaan vuosittain useita harjoitus- ja paikallisraveja.
Kukkamessut

Kukkamessut on Uudessakaupungissa toukokuussa järjestettävä on puutarha-alan messu- ja festivaalitapahtuma. Myynnissä on muun muassa kukkia ja taimia sekä käsityötuotteita.
Kukkamessujen ohjelmassa on asiantuntijoiden tietoiskuja, erilaisia kilpailuja ja omaa ohjelmaa lapsille. Näytteilleasettajien ja myyjien yhteismäärä on yli 100. Samalla aikaa on myös minifarmi tapahtuma ja mukana on myös rakennusalan yrittäjiä. Vuonna 2013 messut järjestettiin 25.-26.5.2013. Vuonna 2015 messut olivat olleet olemassa viisi vuotta.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Kukkamessujen blogi
Kuljunojan luhtaorvokki

| --- | --- |
Sijainti:  Numminen, Mäntsälä Suomi
Pinta-ala:  0,76 ha
| --- | --- |
Perustettu:  2004
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kuljunojan luhtaorvokki oli Mäntsälän Nummisissa sijainnut erityisesti suojeltavan lajin, luhtaorvokin kasvupaikka. Kasvupaikka on ollut rauhoitettu vuodesta 2004 lähtien. Rauhoitusalue on laajuudeltaan 0,76 hehtaaria. Luhtaorvokki on erittäin uhanalainen. Sen tiedetään (2011) esiintyvän Suomessa vain Hangon Santalankorvessa, Jomalassa, Karkussa, Kökarin Österbyggessä, Tohmajärven Onkamossa ja Vihdin Kourlassa.
Kuljunojan luhtaorvokkiesiintymän löysivät Lalli Laine, Yrjö Vasari ja Matti Kaasinen vuonna 1946. Esiintymän kehitystä seurattiin säännöllisesti 1946–1951, 1982–1984 ja 1987–1990. 1980-luvun alussa Kuljunojan puro ruopattiin ja maata siirrettiin niin, että vanha uoma katosi. Tämä hävitti luhtaorvokin pääesiintymän. Puron ympärillä olleet tulvaniityt olivat kadonneet jo aiemmin. Metsässä olleissa erillisissä luhtaorvokkiesiintymissä kasvoi vuonna 1983 yhteensä 20 luhtaorvokkiyksilöä. Vuoden 1987 kartoituksessa Kuljunojan penkereestä ja sen välittömästä läheisyydestä, noin 10 metrin matkalta, löytyi viisi pientä kasvustoa, joissa kasvoi yhteensä 370 yksilöä. Vuosina 1991–2004 esiintymää seurattiin satunnaisesti. Vuonna 2003 Uudenmaan ympäristökeskus kartoitti alueen suojelualuerajausta varten. Rajauspäätös tehtiin 2004 ja alue rauhoitettiin erityisesti suojeltavan lajin kasvupaikkana.
Metsänhoito uhkasi esiintymää jatkuvasti. Kasvupaikan suojelun jälkeen paikkaa hoidettiin poistamalla muutamia varjostavia kuusia. Vähän sen jälkeen koko kasvupaikan ympäristö hakattiin avoimeksi, jonka vuoksi kasvupaikka muuttui liian valoisaksi. Muu kasvillisuus tihentyi ja vuonna 2008 luhtaorvokin havaittiin hävinneen Kuljunojalta.
Koskenpään työväentalo

| Koskenpään työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Koskenpään kylä, 42440 Koskenpää
Sijainti:  Jämsänkoski
Valmistumisvuosi:  1907?
Rakennuttaja:  Koskenpään työväenyhdistys
Omistaja:  Koskenpään työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koskenpään työväentalo sijaitsee Jämsänkosken Koskenpään kylän keskustassa. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas.
Historia

Koskenpään työväentalo on ilmeisesti rakennettu vuoden 1907 tienoilla. Varmaa tietoa ei ole, koska pöytäkirjat ovat tuolta ajalta takavarikoitu vuonna 1918 sisällissodan aikana. Hugo Nurmisen mukaan talon tontti on ostettu Taipaleen talosta Räihältä. Talo on kunnostettu Siljavirran meijerirakennuksesta.
Työväentalo takavarikoitiin suojeluskunnalle vuonna 1919 ja saatiin myöhemmin käräjöimällä takaisin yhdistykselle. Vuonna 1935 talo on vuorattu ulkoapäin ja samalla on rakennettu vahtimestarin huone ja putka. Jatkosodan aikana valtio lunasti talon itselleen, ja sitä pidettiin siirtolaisten majoituspaikkana vuoteen 1944 asti. Vuonna 1944 talolle vedettiin sähköt. Vuonna 1949 talo maalattiin sekä sisältä että ulkoa ja talon taakse rakennettiin tanssilava. Tanssilava oli käytössä vain lyhyen aikaa.
Vuonna 1949 Koskenpää ja Jämsänkoski liitettiin yhteen. Jämsänkosken kunta vuokrasi työväentalon koulutiloiksi 1950-luvulla. Nyt työväentalo on yhdistyksen omistuksessa mutta edelleen kansakoulun jäljiltä. Ravintolaa ja juhlasalia on käytetty käsityöluokkina, ja ne ovat siivottomassa kunnossa.
Rakennus

Koskenpään työväentalo on hirsirunkoinen ja satulakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Rakennuksen perusta on osin kalliota ja osin harmaakiveä. Talon ulkoväri on punamulta, vuori- ja ikkunalaudat ovat valkoiset.
Talossa on sali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, vahtimestarin huone ja eteinen. Uunien tilalle kunta on hankkinut kamiinat. Pihamaalla on ollut lankuista rakennettu avotanssilava, joka on purettu. Näyttämön kulissit on maalannut Väinö Nurminen vuosina 1938–1939.
Toimintaa työväentalolla

Talo on viimeksi ollut koulutilana, ja se on sen jäljiltä huonossa kunnossa ja autiona. (1979)