stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monroen oppi
Monroen oppi käytännössä

Ajatus täydestä eurooppalaisten mahtien poissulkemisesta oli aikalaisille konkreettisesti mahdoton tehtävä, vaikka Monroen opin kaltainen yltiökunnianhimoinen linjaus tehtiinkin. Yhdysvallat luotti erityisesti brittien vahvaan laivastoon ja haluun pitää eurooppalaiset kilpailijansa poissa Amerikoista. Tämän vuoksi Yhdysvallat ei kaikissa tapauksissa onnistunut tai halunnutkaan saavuttamaan täydellistä läntisen pallonpuoliskon eristämistä uusilta eurooppalaisilta, sotilaallisilta tai poliittisilta, pyrkimyksiltä, mistä on esimerkkinä Falklandinsaarten valloitus.
Britannian laivasto valloitti Falklandinsaaret Argentiinalta vuonna 1833. Silloinen Yhdysvaltain presidentti Jackson poikkesi Monroen opin linjasta eikä kokenut, että kyseiset saaret olisivat ulkopoliittisen kriisin arvoisia. Hänen arvionsa lienee ollut oikea, sillä Falklandin saaret eivät aiheuttaneet Yhdysvalloille sanottavia ongelmia ennen vuotta 1982.
Vahvana valtiomiehenä tunnettu presidentti Theodore Roosevelt sovelsi myös Monroen oppia omaan Yhdysvalloille asettamaansa läntisen pallonpuoliskon poliisin rooliin niin sanotussa Venezuelan kriisissä. Kulminoitumispiste tuli vuonna 1902, missä Yhdysvallat lähetti laivasto-osaston merelle ”harjoitukseen” amiraali Deweyn johdolla, oli seurausta tilanteesta, jossa Venezuela oli velkaa eurooppalaisille suurvalloille ja nämä olivat lähettäneet omat laivastonsa Amerikkoihin. Yhteenotolta vältyttiin, kun Saksa ja Britannia eivät halunneet välikohtausta Yhdysvaltojen kanssa. Yhdysvallat ei kuitenkaan tehnyt tätä Venezuelan tai Venezuelan presidentin takia, joka Rooseveltin mukaan oli ”an unspeakably villainous little monkey” (”sanomattoman rikollinen pikku apina”), vaan yksinkertaisesti esittääkseen voiman ja tahdon ulkopoliittisen linjan takana, jotta Euroopalle olisi selvää, ettei Yhdysvallat enää sietänyt puuttumista läntisen pallonpuoliskon asioihin.
Monroen oppi eli Yhdysvaltojen ulkopolitiikassa vahvana vielä ainakin ensimmäisen maailmansodan jälkeen, sillä Pariisin rauhankonferenssiin saapunut Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson yritti monin keinoin saada Kansainliiton peruskirjaan lisäyksen, jonka mukaan Yhdysvallat saisi harjoittaa Monroen oppia Kansainliiton estämättä. Luonnollisesti monet vallat, kuten Britannia asettuivat vastustamaan tätä.
Monroen opin kehittäjä

Nimestään huolimatta Monroen oppina tunnettava doktriini ei ollut presidentti James Monroen itsensä muotoilema, vaan sen kirjoitti hänen hallituksensa ulkoministeri John Quincy Adams, josta myöhemmin tuli Monroen seuraaja Valkoisessa talossa, ja näin Yhdysvaltain 6. presidentti.
Geopoliittista jäljittelyä

Kuten Yhdysvallat kohteli Latinalaista Amerikkaa ”takapihanaan” Monroen opissa, Pariisin rauhankonferenssin aikana myös Japani vetosi omaan oikeuteensa suojella ”takapihaansa” Kaukoidässä Kiinalta, mongoleilta ja korealaisilta kutsuen imperialistista ulkopolitiikkaansa sarkastisesti ”an Asian Monroen Doctrine” (”Aasian Monroen oppi”).
Monroen opista luopuminen

Yhdysvaltain ulkoministeri John Kerry julisti Amerikan valtioiden järjestön kokouksessa 18. marraskuuta 2013 Yhdysvaltain hylkäävän Monroen opin.
Kerryn lausuntojen mukaan Monroen opin hylkäämisestä Latinalaisen Amerikan maiden kohdalla tarkoittaisi sanelupolitiikasta luopumista ja siirtymistä yhteistyölinjalle. Kerryn mukaan jatkossa Yhdysvallat kohtelee Latinalaisen Amerikan maita tasavertaisina kumppaneina, joiden kanssa pitäisi tehdä enemmän yhteistyötä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monroen oppi Wikimedia Commonsissa
Hydramia

| Hydramia> Ὑδραμία.Sijainti |
| --- | --- |
 Hydramia
Koordinaatit:  35°20′53″N, 24°19′2″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Drámia(?), Apokóronas, Chaniá, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hydramia (m.kreik. Ὑδραμία, myös Hydramon, Ὕδραμον, lat. Hydramum) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa.
Hydramia sijaitsi Kreetan pohjoisrannikolla, mutta sen sijaintia ei tunneta varmuudella. Nimen perusteella sen arvellaan sijainneen nykyisen Drámian kylän lähellä nykyisen Apokóronaksen kunnan alueella. Stadiasmus Maris Magni sijoittaa Hydramian sata stadioninmittaa ilmeisesti itään ”Amfimatrionista”, mutta kyseessä on virheellinen nimi, jossa on mahdollisesti sekoitettu Amfimalla ja Pantomatrion.
Hydramian kaupunki oli olemassa ainakin roomalaisella kaudella. Stadiasmus Maris Magnin lisäksi sen mainitsee vain Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Hydramieus (Ὑδραμιεύς, monikossa Hydramieis, Ὑδραμιεῖς).
Anquan Boldin

| Anquan Boldin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1980 (ikä 44) Pahokee, FL
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  100 kg
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Pelinumero:  81
Pelaajaura
Seurat:  Arizona Cardinals Baltimore Ravens San Francisco 49ers Detroit Lions
NFL-varaus:  54. varaus, 2003 Arizona Cardinals
Pääsarjaura:  2003–2017
Anquan Kenmile Boldin (s. 3. lokakuuta 1980 Pahokee, Florida) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilainen. Boldin pelasi 14 kautta NFL-liigassa edustaen neljää eri seuraa. Pelipaikaltaan Boldin oli laitahyökkääjä. Hänet valittiin urallaan kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Ura

Arizona Cardinals varasi Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Boldinin NFL:n vuoden 2003 varaustilaisuudessa, tilaisuuden toisella kierroksella. Hän pelasi Cardinalsissa seitsemän kauden ajan yhdessä toisen tähtilaitahyökkääjän Larry Fitzgeraldin kanssa, kunnes siirtyi ennen kauden 2010 alkua Baltimore Ravensiin.
Boldin pelasi Ravensissä kolme kautta, joiden aikana hän voitti Super Bowlin vuonna 2013. Boldin pelasi tämän jälkeen San Francisco 49ersissa kolme kautta ja Detroit Lionsissa kauden. Hänellä oli kaudeksi 2017 jo sopimus Buffalo Billsin kanssa, mutta hän päätti lopettaa uransa.
Edvard Tunnustaja

| Edvard Tunnustaja |
| --- | --- |
 
Englannin kuningas
Valtakausi:  8. kesäkuuta 1042 – 5. tammikuuta 1066
Kruunajaiset:  3. huhtikuuta 1043, Winchesterin tuomiokirkko
Edeltäjä:  Knuut III Hardeknut
Seuraaja:  Harald Godwininpoika

Syntynyt:  noin 1003-1005 Islip, Oxfordshire, Englanti
Kuollut:  5. tammikuuta 1066 (ikä 60-63) Lontoo, Englanti
Hautapaikka:  Westminster Abbey, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Puoliso:  Edith of Wessex
Suku:  Wessex
Isä:  Ethelred Neuvoton
Äiti:  Emma Normandialainen
Edvard Tunnustaja eli Eadweard III (n. 1004 Islip, Oxfordshire – 4/5. tammikuuta 1066 Lontoo) oli Englannin kuningas 8. kesäkuuta 1042 – 4/5. tammikuuta 1066, viimeistä edellinen Englannin anglosaksinen kuningas ja viimeinen Wessex-suvun perimyslinjaa. Hänen isänsä oli kuningas Ethelred Neuvoton ja äitinsä Emma Normandialainen. Edvard Tunnustaja oli yksi Englannin kuuluisimmista kuninkaista.
Edvard oli järjestyksessä kolmas samanniminen Englannin kuningas, mutta nykyisin numerointi aloitetaan vasta Vilhelm Valloittajan vallanoton jälkeen (Edvard I hallitsi vuosina 1272–1307). Myös kuninkuuden periytyminen ennen tätä aikaa on hyvin sekava ja monikerroksinen, eli laillista monarkkia on joskus jopa vaikea nimetä.
Lapsuus

Kun Edvardin isän valta horjui ja vaikeudet alkoivat, vei äiti Emma sekä Edvardin että tämän veljen Alfredin Normandiaan, veljensä Normandian herttuan Rikhard II Hyvän luokse vuonna 1013 pakoon tanskalaisten valloituksia. Tänä neljännesvuosisadan pituisena maanpakolaisaikana, jolloin Englanti oli osa Tanskan kuningaskuntaa, kehittyi Edvardin syvä uskonnollinen vakaumus. Samoin Normandian ja sen elämänmuodon vaikutus näkyi koko hänen myöhemmässä elämässäänkin. Hän puhui ranskaa normandialaisittain.
Knuut Suuren kuoleman jälkeen Edvard ja Alfred uskoivat hetken koittaneen vallan anastaneiden tanskalaisten kukistamiseksi. He yrittivät paluuta paluuta Englantiin vuonna 1035 syrjäyttääkseen valtaistuimelta velipuolensa Harald Jäniksenkäpälän. Sekä Edvard että Alfred uskoivat äitinsä, leskikuningatar Emman auttavan heitä tehtävässä. He lähtivät kohti Englantia eri reittejä.
Edvard tuli kuitenkin matkalla epäluuloiseksi ja kääntyi takaisin. Alfred sen sijaan rantautui Englantiin, missä hänet otti kohteliaasti vastaan jaarli Godwin. Godwin otti Alfredin vastaan kotonaan, ja pitoja vietettiin vieraanvaraisesti Godwinin vannoessa uskollisuutta Alfredille.
Seuraavana päivänä Godwin johdatti kuitenkin Alfredin seurueen Harald Jäniksenkäpälän sotilaiden ansaan. Alfredin miehet teurastettiin ja Alfredin silmä revittiin hänen päästään. Vakavasti pahoinpidelty Alfred kuoli pian vammoihinsa. Edvard pakeni sen jälkeen takaisin Normandiaan.
Kuolema ja perimysriita

Edvard Tunnustaja kuoli tammikuussa 1066 lapsettomana ja siis ilman laillista kruununperijää. Lähin sukulainen ja ehdokas perijäksi olisi ollut veljenpoika Edvard Maanpakolainen, joka kuitenkin eli suurimman osan elämästään Unkarissa ja kuoli pian palattuaan Englantiin vuonna 1057. Tämän jälkeen Edvard määräsi perijäkseen Edvard Maanpakolaisen pojan Edgar Athelingin. Ulkomaalaiseksi mielletty ja Edvard Tunnustajan kuoleman aikoihin vain noin 14-vuotias Edgar ei kuitenkaan koskaan päässyt kuninkaaksi.
Kruunusta taistelivat Normandian Vilhelm, myöhemmin Vilhelm Valloittaja ja hänen lankonsa Harald Godwininpoika, myöhemmin Harald II, sekä Norjan kuningas Harald Ankara (Hårdråde). Heistä Harald ehti olla hallitsija vain hyvin lyhyen aikaa, kunnes Vilhelm otti vallan. Vilhelm Valloittaja aloitti monella tavalla uuden sivun Englannin historiassa.
Pyhimys

Edvard julistettiin pyhimykseksi vuonna 1161. Syynä kanonisointiin olivat hänen hyvät tekonsa kristilliselle kirkolle ja ihme, joka tapahtui hänen kuolleelle ruumiilleen, johon ei ollut vuosikymmenten myötä tullut haudassakaan mitään muutoksia. Ranskalaiset lisäävät tähän vielä syyksi myös hänen suuren hurskautensa, joka ilmeni siinä, että hän ei koskaan täyttänyt aviollisia velvollisuuksiaan vaimonsa Wessexin Edithin kanssa. Tämä lienee kuitenkin ajan poliittista propagandaa.
Samaan ranskalaiskansalliseen propagandaan kuuluu myös väite, että Edvard oli huolestuneempi oman sielunsa pelastumisesta kuin kuningaskunnastaan, jossa hän oli kykenemätön luomaan vahvaa hallintoa. Kuitenkin perimätieto Englannissa kertoo hänen olleen kansan ja etenkin köyhien suuresti rakastama. Pyhimyskultti lieneekin paljon myös englantilaista kansallista propagandaa, jota ranskalaiset parhaan kykynsä mukaan pyrkivät mitätöimään.
Edvard Tunnustajan pyhimysjuhlaa vietetään 5. tammikuuta.
Aiheesta muualla

Keskiaikainen kertomus Edvard Tunnustajan sormuksesta, jonka hän antoi apostoli Johannekselle (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Hardeknut | Englannin kuningas 1042–1066 | Seuraaja: Harald Godwininpoika |
| n k Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- | --- |
 Alfred Suuri  Edvard Vanhempi  Ethelweard  Athelstan  Edmund I  Edred  Edwy  Edgar Rauhaisa  Edvard Marttyyri  Ethelred Neuvoton  Sven Haaraparta  Ethelred Neuvoton  Edmund Rautakylki  Knuut Suuri  Harald Jäniksenkäpälä  Knuut III Hardeknut  Edvard Tunnustaja  Edgar Atheling  Harald Godwininpoika  Vilhelm Valloittaja  Vilhelm Punainen  Henrik I  Tapani  Matilde  Eustace IV  Henrik II  Rikhard Leijonamieli  Juhana Maaton  Ludvig VIII  Henrik III  Edvard I  Edvard II  Edvard III  Rikhard II  Henrik IV  Henrik V  Henrik VI  Edvard IV  Henrik VI  Edvard IV  Edvard V  Rikhard III  Henrik VII  Henrik VIII  Edvard VI  Lady Jane Grey  Maria I  Filip II  Elisabet I  Jaakko I  Kaarle I  Oliver Cromwell  Richard Cromwell  Kaarle II  Jaakko II  Maria II  Vilhelm III Oranialainen  Anna 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia 2  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Ji Han-jae

Ji Han-jae
Ji Han-jae (s. 1936 Andong, Etelä-Korea) on hapkidon suurmestari. 13-vuotiaana hän aloitti fyysisen harjoittelunsa Choi Yong-sul'in valmennuksessa, jonka johdolla hän opiskeli noin 5 vuoden ajan japanilaista Yawaraa (Jutsu). Suurmestari Ji oli Choi Yung-sul'in huippuoppilas. Hän myös perusti kamppailulaji Sin Moo Hapkidon.
70-luvun alussa herra Wong (Golden Harvest Film Company) kiinnitti suurmestari Jin taisteluvalmentajaksi, tekniseksi neuvonantajaksi ja näyttelijöiden kouluttajaksi, kuten myös joihinkin elokuviin näyttelijäksi. Bruce Lee halusi, että suurmestari Ji Han-jaen täytyi kantaa elokuvassa Panoksena kuolema kultaista vyötä taistelukohtauksissa Dan Inosanton, Kareem Abdul-Jabbarin ja Bruce Leen kanssa. Kultainen vyö edustaa kaikkein korkeinta saavutettavaa taistelutaidoissa.
Suupohja

Suupohjan sijainti Suomessa.
Suupohja on Pohjanmaan historiallisen maakunnan eteläosassa nykyisissä Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan maakunnissa sijaitseva alue. Suupohjalla ei ole koskaan ollut virallista hallinnollista asemaa vaan se on muodostunut alueelliseksi käsitteeksi 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Akateemikko Kustaa Vilkuna katsoi alueen suupohjalaisten nimen juontuvan sen sijainnista Merenkurkun eteläpuolella. Toisaalta sanan ruotsinkielinen ilmaus Sydbotten on viitannut Etelä-Pohjanmaahan hieman laajemmaltikin, ja ruotsin etelää tarkoittava sana syd on suuta lähellä foneettisesti.
Nykyisistä kunnista voidaan Suupohjaan kuuluvaksi katsoa:
Isojoki
Karijoki
Kaskinen
Kauhajoki
Kristiinankaupunki
Kurikka
Närpiö
Teuva
Lisäksi alueella sijanneita entisiä kuntia ovat:
Jurva
Lapväärtti
Pirttikylä
Siipyy
Tiukka
Ylimarkku
Seutukuntajaossa Etelä-Pohjanmaahan kuuluvat Isojoki, Karijoki, Kauhajoki ja Teuva muodostavat Suupohjan seutukunnan, Pohjanmaan maakuntaan kuuluvien Kaskisten, Kristiinankaupungin ja Närpiön muodostaessa Suupohjan rannikkoseudun. Kurikka kuuluu Seinäjoen seutukuntaan.
Aiheesta muualla

Suupohja.fi
Daniel Pollen

Daniel Pollen. Kuva noin vuodelta 1873.
Daniel Pollen (2. kesäkuuta 1813 – 15. helmikuuta 1876) toimi Uuden-Seelannin yhdeksäntenä pääministerinä vuosina 1875–1876.
Pollen syntyi Kingsendissä, Dublinissa ja vietti lapsuutensa Irlannissa ja Yhdysvalloissa. 1830-luvun lopulla hän matkusti Uuteen Etelä-Walesiin, josta hän muutti tammikuussa 1840 Uuteen-Seelantiin. 18. toukokuuta 1846 Pollen meni naimisiin Jane Hendersonin kanssa. Seuraavana vuonna pari muutti Kawaun saarelle.
Pollen oli Uuden-Seelannin pääministeri vajaan vuoden ajan heinäkuusta 1875 helmikuuhun 1876. Häntä edelsi Julius Vogel ja seurasi Harry Atkinson.
Uuden-Seelannin pääministerit
Henry Sewell | William Fox | Edward Stafford | Alfred Domett |  Frederick Whitaker | Frederick Weld | George Waterhouse | Julius Vogel | Daniel Pollen | Harry Atkinson | George Grey | John Hall | Robert Stout | John Ballance | Richard Seddon | William Hall-Jones | Joseph Ward | Thomas Mackenzie | William Massey | Francis Bell | Gordon Coates | George Forbes | Michael Joseph Savage | Peter Fraser | Sidney Holland | Keith Holyoake | Walter Nash | Jack Marshall | Norman Kirk | Bill Rowling | Robert Muldoon | David Lange | Geoffrey Palmer | Mike Moore | Jim Bolger | Jenny Shipley | Helen Clark | John Key | Bill English | Jacinda Ardern | Chris Hipkins | Christopher Luxon
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Te Papa (New Zealand)
Korpraali Möttönen

| Korpraali Möttönen |
| --- | --- |
 Einari Ketola korpraali Möttösenä säestäjänään Vili Vesterinen.
Luoja(t):  Einari Ketola (hahmo)  Reino Palmroth (nimi)
Näyttelijä(t):  Einari Ketola
Ensi- esiintyminen:  Asemiesillat
Henkilötiedot
Koko nimi:  Korpraali Joona Möttönen
Status:  Korpraali 
Ikä:  s. 1904
Kotipaikka:  Kotoisin savosta
Suhteet
Muut sukulaiset:  Vaimo: Sorja Möttönen  Lapset: Into, Taisto ja Voitto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korpraali Möttönen (s. 1904), koko nimeltään korpraali Joona Möttönen tai joissakin lähteissä korpraali Joonas Möttönen, oli näyttelijä Einari Ketolan (1904–1980) esittämä yltiöisänmaallinen hahmo, joka hauskuutti suomalaisia sotilaita sota-aikana. Ketola esitti hahmoa monilla viihdytyskiertueilla, ja Korpraali Möttönen oli vakiovieras muun muassa Propaganda-Aseveljien järjestämissä tilaisuuksissa. Möttösestä tehtiin myös Ketolan käsikirjoittama ja Ossi Elstelän ohjaama elokuva "Niin se on, poijaat!", joka sai nimensä Möttösen vakiorepliikistä.
Kansanomainen sotilashahmo

Hahmon keksi Ketola, mutta sen nimesi Reino Palmroth ja hahmo oli alun perin nimeltään sotamies Möttönen.
Palmroth kertoo muistelmissaan kuinka Ketola oli saapunut hänen toimistoonsa valittaen työttömyyttään sotahommiin nähden ja kysyen neuvoa. Palmroth ehdotti, että Ketola lähtisi korsukiertueelle kansanomaisena lystinpitäjänä lauleskelemaan kupletteja ja kertomaan kaskuja. Hän lupasi myös auttaa Ketolaa aineiston ja toimiluvan hankkimisessa. Palmrothilla oli edessään pöydällä mallikortti keräilyesineiden talteenottoa varten ja siinä esimerkin vuoksi haltuunottajaksi merkitty sotamies Möttönen. Palmroth näytti korttia Ketolalle ja sanoi, että siinä on sinulle nimi, tuossa kiväärinromu ja keksi itse loput.
Palmrothin nimitettyä Ketolan keksimän hahmon alokas Möttöseksi Suomen armeijaan Ketola lupasi Möttösen palaavan joko korpraalina tai ei sitten ollenkaan.
Kansan suursuosikki

Tuhannen ja yhden vitsin miehenä tunnetusta Möttösestä tuli hetkessä koko kansan suursuosikki ”Niin se on poijat” -tokaisuineen.
Korpraali Möttönen oli Aku Korhosen esittämän Lapatossun ohella tärkein sota-ajan hauskuuttavista hahmoista ja osallistui lukuisiin viihdytyskiertueisiin. Möttönen oli vakiokalustoa esimerkiksi Propaganda-Aseveljien järjestämissä tilaisuuksissa ja asemiesiltojen keskeisin hahmo. Hahmo oli niin suosittu, että Ketola esitti sitä toisinaan erilaisissa tilaisuuksissa neljä tai viisikin kertaa päivässä. Möttönen hauskuutti kiertueilla rintamamiehiä säestäjänään muun muassa Vili Vesterinen.
Valtion tiedoituslaitoksen tohtorit ja maisterit pitivät viimeisenä alaisuudessaan toimineen rahvaanomaisen Möttösen puujalkavitsejä ”sotapropagandan kaikkein räikeimpänä ja samalla heikoimpana lajina”.
Vaikka Möttönen oli hahmona suosittu ja yksi ajan radioäänistä, levytyksiä kertyi sota-ajalta  ainoastaan yhden levyn (Odeon A 228613) verran kesäkuulta 1942. Levyn toisella puolen on kappale ”Möttönen monnina” ja toisella ”Möttönen komennuksella”, jotka kummatkin ovat Ketolan sanoittamia ja esittämiä. Kappaleet on julkaistu uudelleen Artie Musicin vuonna 2002 julkaisemalla sota-ajan propagandalauluista kootulla kokoelmalevyllä Molotohvin koktaili – Sota-ajan propagandaa levyillä 1940–1942.
Elokuva ja näytelmä

Möttönen ikuistettiin myös Ketolan käsikirjoittamaan elokuvaan "Niin se on, poijaat!" (1942).
Isänmaallisen hengen nostattamiseksi tehty elokuva sai nimensä korpraali Möttösen vakiorepliikistä, jolla hän yleensä aloitti esiintymisensä. Elokuvassa Möttönen piristää rintamalla sotilaiden mielialaa ja päätyy viihdytyskiertueen yhdysmieheksi. Lopulta hänet komennetaan viihdytysjoukkoihin, ja hän toimii kuuluttajana suuressa aseveli-illassa. Elokuva ilmentää aikakauden henkeä niin puheissa, lauluissa kuin lavasteissakin ja siinä esiintyivät myös Möttösen vaimo Sorja Möttönen eli Möttöskä sekä Möttösen kolme sotaintoista poikaa Into, Taisto ja Voitto. Möttösen valtti oli olla suosittu ”savolaene viäräleuka”.
Veijo Hietalan mukaan hahmo loi suomalaisiin me-henkeä ja uskoa omiin kykyihin. Hietalan mukaan sillä ”ikään kuin osoitettiin, että tässä kansan energiassa loppujen lopuksi on se voima, jolla nämä ongelmat ratkaistaan, eikä keinotekoisella ja hienostuneella herrakulttuurilla”.
Ketolan Möttös-hahmon esiintymiset veteraaneille jatkuivat vielä valvontakomission aikana 1944–1947, minkä lisäksi Ketola teki Möttösestä myös kokoillan musiikkinäytelmän Sotamies Möttönen viihdytyskiertueella, joka julkaistiin vuonna 1959.
Elokuvan ja näytelmän lisäksi vuonna 1943 ilmestynyt Finlandia-katsaus 3 sisältää sketsin, jossa sotamies Möttönen hauskuuttaa yleisöä kaupassa elintarvikekortin käyttöä käsittelevässä hupailussa.
Julkaisuja, joissa hahmo esiintyy

| Nimi | Julkaisuformaatti | Tekijä tai julkaisija | Hahmon esittäjä | Tietoa | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Möttönen monnina / Möttönen komennuksella (Odeon A 228613) | Äänilevy | Einari Ketola (sanoittaja) | Einari Ketola | Ainoa levytys sota-ajalta, jossa Möttönen esiintyy. | 1942 |
| Niin se on, poijaat! | Elokuva | Ossi Elstelä (ohjaaja), Einari Ketola (käsikirjoittaja) | Einari Ketola | Ensi-ilta oli 27. joulukuuta 1942 Reassa, Helsingissä. | 1942 |
| Finlandia-katsaus 3 | Elokuva |  | Einari Ketola | Möttönen esiintyy elintarvikekortin käyttöä käsittelevässä sketsissä. | 1943 |
| ”Niin se on poijaat” sanoi korpraali Möttönen | Lelumainos | O.Y. ARDO A.B. | Piirroshahmo | Julkaistu Helsingissä 1.1.1943. | 1943 |
| Sotamies Möttönen viihdytyskiertueella | Näytelmä | Einari Ketola (tekijä) | Einari Ketola | Kokoillan musiikkinäytelmä. | 1959 |
| Spedevisio | TV-ohjelma |  | Einari Ketola | Ketola vieraili ohjelmassa 3.12.1967. Jaksosta on säilynyt pieni pätkä KAVIn arkistossa päiväämättömän koostenauhan keskivaiheilla. Säilyneessä osiossa ikääntynyt Ketola esiintyy ja kertoo vitsejä Korpraali Möttösenä studioyleisölle. | 1967 |
| Molotohvin koktaili – Sota-ajan propagandaa levyillä 1940–1942 | Äänilevy | Artie Music (julkaisija) | Einari Ketola | Sisältää Ketolan levytykset ”Möttönen monnina” ja ”Möttönen komennuksella” vuodelta 1942. | 2002 |
Aiheesta muualla

Einari Ketolan esittämä korpraali Möttönen esittää kappaleen ”Möttönen monnina” (1942)[vanhentunut linkki], YLEn Elävä arkisto
Alokas Möttönen ruotuväessä, Elävä arkisto, Yleisradio
Kuvia korpraali Möttösestä elokuvassa Niin se on, poijaat! (1942), Elonet
"Niin se on poijjaat" sanoi korpraali Möttönen, Kansalliskirjaston digitoidut painatteet, Helsinki 1.1.1943, O.Y. ARDO A.B. (lelumainos)
Kamishli

| Qamishlo عفرين |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 Qamishlo
 Koordinaatit: 37°03′N, 41°13′E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Hasakan maakunta
Väkiluku (2004):  184 231
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qamishlo (arab. القامشلي‎‎) on noin 90 000 asukkaan kaupunki Syyrian koillisosan Hasakan maakunnassa. Se sijaitsee aivan Turkin vastaisella rajalla ja lähellä Irakin vastaista rajaa. Maakuntakeskus Hasaka on kaupungista linnuntietä noin 75 kilometriä lounaaseen. Turkin vastainen raja erottaa kaupungin Turkin Nusaybinin kaupungista. Historiallisesti Kamishlin väestö on ollut sekalainen joukko armenialaisia, assyrialaisia ja kurdeja. Kamishli perustettiin vuonna 1926 rautatien varteen. Vuonna 2004 kaupungissa oli yhteensä 184 231 asukasta.
Kamishlia palvelee lentoasema (IATA: KAC, ICAO: OSKL). Kaupungista pääsee junalla Aleppoon asti ja bussilla Palmyran kautta Damaskokseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamishli Wikimedia Commonsissa