stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. W. Murman
Teoksia

Harjoittava ruotsin-kielen-oppi alkaville. Simelius, Helsinki 1852
Setän opetuksia sielu-tieteessä : ajattelevalle kansalle luettavaksi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1856
Johdatus historialliseen uskon-oppiin : katekismusluvun perustukseksi. Alfthan - Zilliacus, Viipuri 1857
Setän opetuksia sielun viljelyksestä : ajattelevalle kansalle luettavaksi. Widerholm - Holm, Helsinki 1860
Kertomus tiedustusmatkasta Pohjanperällä, kesällä v. 1862. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1865
Eläintiede (Zoologia) suomalaisille alkeiskouluille : osa 1 Nisäkkäät ja linnut (J. W. Murman), osa 2 Rustiaiset ja sienikät (Pekka Aschan). Wilen, Turku 1866
Selitys hää-tavoista Inkerinmaan suomalaisissa seurakunnissa : neuvoksi ja manaukseksi niiden parantamiseen. Veljesten Krug'in kirjapaino, Pietari 1872
Suomennoksia

Johann Heinrich Kurtz: Kristillinen uskon-oppi, evankeliumillisen seurakunnan opin mukaan; J. W. Murmannin suomentama neljännestä saksalaisesta painoksesta. Edlund, Helsinki 1854, 2. painos 1874, 3. painos 1889
J. W. Hoving: Käytännöllinen maan-hoitaja : tahi osviitta pellon, metsän ja karjaston hoitamiseen, että niistä hyvä ja kestävä voitto saataisiin : Suomen talonpojan tarpeeksi. Palkittu Suomen talonhallitus-seuran korkiammalla palkinnolla. Frenckell, Helsinki 1854
Karl Bormann: Elämä kaupungissa ja maalla, kedolla ja metsässä : Luku- ja apu-kirja käsitystajun harjoittamiseen, C. Wilken kuudentoista kuva-taulun jälkeen. Uno Cygnaeus, Helsinki 1856
Johann Christoph von Schmidt: Gottfrido tahi pikku eräkäs : kaunis kertomus nuorukaisille kehoitukseksi Jumalan töitä, sääntöjä ja rakkautta tuntemaan, Genovevan kirjoittajalta. Aschan, Kuopio 1859
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta J. W. Murman on Wikiaineistossa
J. W. Murmanin kirja Kertomus tiedustusmatkasta Pohjanperällä (salakirjat.net) (Arkistoitu – Internet Archive)
J. W. Murmanin kirja Selitys hää-tavoista Inkerinmaan suomalaisissa seurakunnissa (SKS:n digitoitu aineisto)[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Biografiasampo
Sakarias (Johannes Kastajan isä)

Enkelin ilmestys Sakariaalle; Domenico Ghirlandaion fresko Tornabuonin kappelissa Firenzessä
Sakarias ja Johannes Kastaja. Keskiaikainen georgialainen fresko Jerusalemissa
Sakarias (kreik. Ζαχαρίας) oli Luukkaan evan­keli­umin mukaan Johannes Kastajan isä, Aaronin sukuun kuulunut pappi ja profeetta. Hänen vaimonsa oli Elisabet, joka oli Jeesuksen äidin Marian sukulainen. Sakarias (arab. زَكَرِيَّا‎) mainitaan myös Koraanissa, ja hänet tunnustetaan profeetaksi myös islaminuskossa.
Sakarias Raamatussa

Luukkaan evankeliumin mukaan Sakarias kuului Abian osastoon ja toimi pappina Jerusalemin temppelissä Herodeksen hallitessa. Myös hänen vaimonsa kuului Aaronin papilliseen sukuun. Molempien mainitaan olleen hurskaita ja kaikkien säädösten kannalta nuhteettomia. Evankeliumissa kerrottujen tapahtumien alkaessa he olivat kuitenkin vielä lapsettomia, sillä Elisabet oli hedelmätön ja molemmat olivat jo vanhoja. Papillisia tehtäviä temppelissä suorittivat vuorotellen niiden eri sukujen jäsenet, jotka Daavid oli tehtävään määrännyt. Luukas kertoo, että sen viikon aikana, jolloin Sakarian suku oli velvollinen palvelemaan temppelissä, Sakarian osaksi tuli arvonnan perusteella suitsutus­uhrien suorittaminen. Kesken suitsutuksen hänelle ilmestyi Herran enkeli, joka ilmoitti hänelle, että hänen vaimonsa synnyttäisi pojan, jolle olisi annettava nimi Johannes, ja että tästä pojasta tulisi käymään Herran edellä Elian hengessä ja voimassa. Korkean ikänsä vuoksi Sakarias ilmaisi epäilyksensä siitä, voiko tämä olla mahdollista. Tähän enkeli, joka ilmoitti olevansa Gabriel, sanoi, että epäuskonsa vuoksi Sakarias tulisi täysin mykäksi siihen saakka, kunnes lapsi olisi syntynyt. Näin tapahtuikin. Temppelin ulkopuolella kansa ihmetteli, miksi Sakarias viipyi siellä niin kauan. Kun hän lopulta ulos, hän ei kyennyt puhumaan, ainoastaan viittomaan, ja kansa ymmärsi, että hän oli nähnyt temppelissä näyn.
Kun Sakarias oli palannut kotiinsa Juudean vuori­maille, toden­näköisesti Hebroniin, hänen vaimonsa Elisabet tuli raskaaksi. Hänen raskaus­aikansa kuudentena kuukautena enkeli Gabriel vieraili hänen sukulaisensa Maria luona ja ilmoitti, että hänkin synnyttäisi lapsen, vaikka hän oli neitsyt. Pian tämän jälkeen Maria matkusti suku­laisensa Elisabetin luo ja kertoi tälle, mitä enkeli oli sanonut. Maria viipyi Elisabetin luona yli kolme kuukautta, kunnes tämän poika oli syntynyt ja palasi vasta sen jälkeen kotiinsa.
Elisabet synnytti pojan. Kun tämä kahdeksan päivänä ympäri­leikattiin Mooseksen lain mukaisesti, hänen sukulaisensa ja naapurinsa ehdottivat pojalle tämän isän nimeä Sakarias. Elisabet kuitenkin sanoi, että tälle oli annettava nimi Johannes, vaikka sitä ei ollut kenelläkään hänen sukulaisellaan. Asian ratkaisemiseksi Sakariaan mielipidettä kysyttiin viittomalla. Sakarias pyysi kirjoitus­taulua ja kirjoitti siihen: "Hänen nimensä on Johannes."  Kaikki hämmästyivät. Samalla Sakarias sai puhekykynsä takaisin, kiitti Jumalaa ja lausui ennustuksen, Sakariaan kiitos­virren, joka on tullut tunnetuksi nimellä Benedictus. Lapsi "kasvoi hengessä", mutta pysyi erämaassa siihen saakka, kunnes hän aloitti tehtävänsä, jonka vuoksi häntä alettiin kutsua Johannes Kastajaksi.
Kristillisiä perimätietoja ja tulkintoja

Ortodoksisen perimä­tiedon mukaan Elisabet piileksi poikansa kanssa vuoristossa, kun Herodes kuultuaan Messiaan syntymästä määräsi alle kaksi­vuotiaat poika­lapset surmattaviksi. Kun Johannesta etsittiin, Sakarias palveli temppelissä ja hänet surmattiin.
 Samoin kerrotaan myös Uuden testamentin apokryfi­kirjoihin kuuluvassa Jaakobin protoevankeliumissa. Kirkkoisä Origenes päätteli, että myös Matteuksen evankelimissa mainittu Sakarias, joka surmattiin temppelin ja alttarin välissä, olisi ollut Johannes Kastajan isä, ei siis Toisessa aika­kirjassa mainittu profeetta Sakarja.
Koska Luukkaan evankeliumin mukaan Maria oli Elisabetin sukulainen, Sakarias saattoi asua samalla seudulla, josta Marian perhe oli kotoisin. Nykyiset tutkijat kuitenkin pitävät tätä mainintaa sukulaisuudesta hyvin epäluotettavana.
Roomalaiskatolinen kirkko kunnioittaa Sakariasta pyhimyksenä. Hänen ja Elisabetin yhteinen muistopäivä katolisessa pyhimyskalenterissa on 23. syyskuuta. Ortodoksisessa kirkossa Sakarian ja hänen vaimonsa Elisabetin yhteistä muistopäivää vietetään 5. syyskuuta. Myös joissakin luterilaisissa kirkoissa kuten amerikkalaisessa Missouri-synodissa Sakariaan ja Elisabetin muisto­päivä on 5. syyskuuta.
Sakarias ja Elisabet mainitaan myös rukouksissa, jotka ortodoksisessa kirkossa luetaan avioliittoon vihittäessä: "Osoittaessasi suosiotasi Sakariaalle ja Elisabetille sinä teit heidän pojastaan edelläkävijän..."  sekä edelleen: "Siunaa heidät, Herra, meidän Jumalamme, niin kuin siunasit Sakariaan ja Elisabetin."
Armenialaiset uskovat, että Gandzasarin luostarissa Vuoristo-Karabahissa on Sakariaan pyhäin­jäännöksiä. Hänen jäännöksiään väitetään kuitenkin olevan myös Konstantinopolissa, jonne ne olisi tuonut kaupunginprefekti Ursus 4. syyskuuta 415.
Sen perusteella, että Sakarias kuului Abian osastoon, jonka viikon kestänyt vuotuinen palvelus­vuoro oli kahdeksantena, on yritetty tehdä päätelmiä siitä, mihin aikaan vuodesta Gabriel ilmestyi hänelle sekä siihen perustuen myös, mihin aikaan vuodesta Jeesus syntyi.
Vuonna 2003 Yad Avshalomista, ensimmäiseltä vuosi­sadalta peräisin olevasta muistomerkistä Jerusalemista löydettiin piirtokirjoitus, jossa sanotaan: "Tämä on Sakariaan, marttyyrin, pyhän papin, Johanneksen isän hauta." Jotkut tutkijat päättelivät, että kyseessä on nimenomaan Sakariaan, Johannes Kastajan isän hauta. Heprealaisen yli­opiston professori Gideon Foersterin mukaan tämä sopii yhteen 500-luvulta peräisin olevan kristillisen tekstin kanssa, jonka mukaan Sakarias haudattiin Simon vanhemman ja Jaakobin, Jeesuksen veljen, kanssa, ja hän uskoo molempien olevan autenttisia.
Aiheesta muualla

Profeetta Sakarias, Johannes kastajan isä Ortodoksinen ikoni ja synaksarioni
linkit:
Niin sanottu "Yad Avshalom" (Absalomin hauta) Kidronin laaksossa; piirto­kirjoituksen perusteella sen on väitetty olevan Sakariaan hauta
Domenico Ghirlandaion fresko Sakarias kirjoittaa poikansa nimen (1490) Tornabuonin kappelissa Firenzessä
Sakariaan hauta Aleppon suuressa moskeijassa Syyriassa
Käännös suomeksi
Lusail International Circuit

| Lusail International Circuit |
| --- | --- |

Sijainti:   Al-Dayyan, Qatar
Aikavyöhyke:  UTC+3
Valmistumisvuosi:  2004
Katsojakapasiteetti:  52 000
FIA-luokitus:  1
Radan pituus:  5,419 km
Radan leveys:  12 m
Mutkia:  16
Rataennätys:  1.22,384 ( Lando Norris, McLaren, 2024)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, MotoGP, WSBK, WTCC, GP2 Aasia
2004–2022

Radan pituus:  5,380 km
Mutkia:  16
Rataennätys:  1.23,196 ( Max Verstappen, Red Bull Racing, 2021)
Formula 1
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,611 km
Ensimmäinen GP:  2021
Grand Prix’itä ajettu:  3
Eniten voittoja:   Max Verstappen (2)
Lusail International Circuit (myös Losail International Circuit; arab. حلبة لوسيل الدولية‎, Ḥalbat Lūsayl ad-dawliyya) on moottorirata Al-Dayyanin kunnassa Qatarissa.
Historia

Lusail International Circuit valmistui vuonna 2004, josta lähtien radalla on järjestetty vuosittain MotoGP-osakilpailu. Vuonna 2007 radalle asennettiin valaistus iltakisoja varten. MotoGP-historian ensimmäinen iltakilpailu oli vuoden 2008 Qatarin Grand Prix. Vuodesta 2007 lähtien Qatarin osakilpailu on myös aloittanut MotoGP-kauden.
Helmikuussa 2009 radalla järjestettiin Aasian GP2-sarjan iltakilpailu, joka korvasi sarjan joulukuussa tulvien vuoksi peruutetun Dubai Autodromen toisen kilpailun. Pitkän kisan voittajaksi selviytyi saksalainen Nico Hülkenberg, kun lyhyemmän sprinttikilpailun voitti meksikolainen Sergio Pérez.
Syyskuussa 2021 vahvistettiin, että radalla ajetaan Formula 1 -sarjan osakilpailu Qatarin Grand Prix kaudella 2021 ja sopimus on 11-vuotinen.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2023 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
| 2024 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
Voittajat > FIA WEC

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Auto | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 |  Kévin Estre  André Lotterer  Laurens Vanthoor | Porsche Penske Motorsport | Porsche 963 | Raportti |
Voittajat > WTCC

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Kilpailu 1 |  José María López |  Citroën Total WTCC | Citroën C-Elysée WTCC |
| 2015 | Kilpailu 2 |  Yvan Muller |  Citroën Total WTCC | Citroën C-Elysée WTCC |
| 2016 | Avauskilpailu |  Gabriele Tarquini |  Lada Sport Rosneft | Lada Vesta WTCC |
| 2016 | Pääkilpailu |  Mehdi Bennani |  Sébastien Loeb Racing | Citroën C-Elysée WTCC |
| 2017 | Avauskilpailu |  Tom Chilton |  Sébastien Loeb Racing | Citroën C-Elysée WTCC |
| 2017 | Pääkilpailu |  Esteban Guerrieri |  Honda Racing Team JAS | Honda Civic WTCC |
Voittajat > Aasian GP2

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | Kilpailu |  Nico Hülkenberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2008–2009 | Sprintti |  Sergio Pérez | Barwa International Campos Team | Raportti |
Voittajat > Speedcar Series

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | Kilpailu 1 |  Gianni Morbidelli | Palm Beach | Raportti |
| 2008–2009 | Kilpailu 2 |  Vitantonio Liuzzi | Union Properties | Raportti |
Ihmissuhde
Kirjallisuutta

Hjelm, Titus: Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-26-4809-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pieni parisuhdekoulu (Arkistoitu – Internet Archive).
Hanne Kinnunen: Sitoutumisvaikeudet näkyvät jo vanhemmuudessa ja työelämässäkin (Arkistoitu – Internet Archive). Yle Kainuu 26.1.2012.
Lemon

Lemon oli vuosina 1969–1974 toiminut suomalainen pop-yhtye. Yhtyeen perustivat Leif Kiviharju (basso ja laulu), Arto Tarkkonen (urut), Mårten Enqvist (kitara) ja Seppo Järvinen (rummut). Tarkkonen ei viihtynyt yhtyeessä, joten hänet korvasi pian Markku Vihavainen (kitara) ja tällä kokoonpanolla syntyi vuoden 1969 lopulla single  ”Kestä en kauempaa” / ”A Boy Like Me” sekä seuraavan vuoden marraskuussa tehtiin esikoislevy Lemon. Lemon ei menestynyt, ja se hajosi 1972 tehtyään Uriah Heep -hitistä ”Lady in Black” suomennoksen ”Nainen tummissa” (Vihavaisen korvasi 1971 Arto Lönnfors). Järvinen kasasi uuden Lemonin, johon kuuluivat hänen lisäkseen Enqvist, Kari Rosti (kitara ja laulu), Jorma Kalenius (basso) ja Vesa Kurkela (kosketinsoittimet), mutta yhtye hajosi lopullisesti 1974.
Tuotanto

”Kestä en kauempaa” / ”A Boy Like Me” (1969)
”Ilman ystävää et jää”/”Columbus the Winner” (1970)
”Nainen tummissa” / ”Pallo jalkaan” (1972)
”Nyt mentiin etelän öihin” / ”Hymyä huuleen” (1974)
Lemon (1970) LRLP 30
Vanha vakaa Lemon (1972) UFO 003, CD-uusintapainos Rocket Records (2011)
Jean-Pierre Thiollet

Jean-Pierre Thiollet vuonna 2008.
Jean-Pierre Thiollet (s. 9. joulukuuta 1956 Poitiers, Ranska) on ranskalainen kirjailija.
Vuosina 1988–1994 Thiollet oli Le Quotidien de Paris -lehden päätoimittaja. 1990-luvun alussa hän oli yhdessä Gilbert Prouteaun kanssa yksi ranskalaisen L'Amateur d'Art -lehden näkyvistä kirjailijoista ja taidekriitikoista.
Teokset

Utrillo, sa vie, son oeuvre, 1982
Le Chevallier à découvert, 1998
La Pensée unique: le vrai procès, muiden kirjoittajien kanssa, 1998
Sax, Mule & Co, 2004
Je m’appelle Byblos, 2005
Le Droit au bonheur, 2006
Barbey d’Aurevilly, 2006
Carré d'Art, 2008
Bodrum, 2010
Piano ma non solo, 2012
88 notes pour piano solo, 2015
Hallier, l'Edernel jeune homme, 2016
Improvisation so piano, 2017
Hallier ou l'Edernité en marche, 2018
Hallier Edernellement vôtre, 2019
Hallier, l'Homme debout, 2020
Hallier, l'Edernel retour, 2021
Hallier en roue libre, 2022
Hallier, tout feu tout flamme, 2023
Hallier, chagrins d'amour, 2024
Mswati III
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mswati III Swazimaa-portaalissa
Swazien kuninkaallinen sukupuu
BBC News: Troubled King Mswati
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Melancholy Man

Melancholy Man on Moody Bluesin  levyttämä kappale, jonka on säveltänyt Mike Pinder. Kappale on albumilta A Question of Balance vuodelta 1970, ja sen pituus on 5:49. Albumi on masteroitu uudelleen 2006 ja julkaistu albumilla, jossa on alkuperäisten kappaleiden lisäksi kuusi muuta.
Nimensä mukaisesti syvän melankolinen kappale kuuluu niihin Moody Bluesin kappaleisiin, joissa Pinder käytti mellotronia. Se on Suomessa Moody Bluesin kappaleista tunnetuimpia.
Sen ovat Pertti ”Pertsa” Reposen suomentamana versiona ”Yksinäinen mies” levyttäneet muun muassa Danny (albumilla D 1971), Lemon (albumilla Vanha vakaa Lemon 1972), Blue Notes (albumilla Kuutamoserenadi 1991), Pinde (albumilla Liian myöhään 1994) ja Eero Aven (albumilla Hopearuusu 1999).
Muusikot

Ray Thomas – laulu, huilu, tamburiini
Mike Pinder – laulu, Mellotron
Justin Hayward – laulu, kitara, mandoliini
John Lodge – laulu, basso
Graeme Edge – rummut, perkussiot, laulu
Sami Sandell

| Sami Sandell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Nokia, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ässä, Sammeli
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Philadelphia Flyers
Sarja:  NHL
Tehtävä:  Euroopan kykyjenetsijä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2018
Seurat:  Ilves (SML) Blues (SML) LeKi (Mestis) IF Troja-Ljungby (Allsv.) Luleå HF (SEL) HC Davos (NL)
Sami-Petteri Sandell (s. 1. maaliskuuta 1987 Nokia) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Sandell osasi pelata myös keskellä. Hän pelasi suurimman osan urastaan SM-liigassa, jossa Sandell pelasi Tampereen Ilveksessä ja Espoo Bluesissa yhteensä 309 runkosarjaottelua tehopistein 60+106=166 ja 21 playoff-ottelua tehopistein 1+5=6. Hän toimi Ilveksen kapteenina vuosina 2014–2016. Sandell pelasi myös neljänä kautena Ruotsissa, joista kaksi Elitserien-joukkue Luleå HF:ssä. Kaudella 2011–2012 hän voitti seurassa sekä European Trophyn mestaruuden että Elitserien-hopeaa. Kaudella 2018–2019 Sandell edusti Sveitsin National Leaguen HC Davosia, mutta hän ei kuitenkaan pelannut koko kaudella sarjaotteluita polvivamman vuoksi, joka päätti Sandellin koko uran. Hän koki uransa aikana peräti viisi polvileikkausta. Sandell pelasi myös kahdeksan A-maaottelua.
Sandell toimii nykyään NHL-seura Philadelphia Flyersin Euroopan kykyjenetsijänä.
Ura > Maajoukkueura

Sandell pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004. Suomen A-maajoukkueessa Sandell pelasi kahdeksan ottelua tehopistein 2+4=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 31-vuotiaana Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Turun Marli Areenalla Valko-Venäjää vastaan. Sandell merkittiin Suomen kolmossentteriksi laidoilleen kaksi muuta debytanttia, hänen kanssaan Ilveksessä pelanneet Eemeli Suomi ja Ville Meskanen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Sandell teki kolmannessa ottelussaan 11. huhtikuuta 2018 Riiassa Latviaa vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Eemeli Suomen tekemään maaliin. Sandell keräsi ottelussa teholukeman +3. Hän putosi lopulta Sweden Hockey Gamesissa pelattujen viimeisten valmistavien otteluiden aikana vuoden 2018 lopullisesta MM-kisajoukkueesta.
Muuta

Sandellin isosisko on koripalloilija Nina Hyvärinen.
Tilastot

Sandell Ilveksen paidassa kaudella 2007–2008.
Kidevioletti

| Kidevioletti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [4-[bis[4-(dimetyyliamino)fenyyli]metylideeni]sykloheksa-2,5-dien-1-ylideeni]-dimetyyliatsaniumkloridi
CAS-numero:  548-62-9
PubChem CID:  11057 ja 23424024
SMILES:  CN(C)C1=CC=C(C=C1)C(=C2C=CC(=[N+](C)C)C=C2)C3=CC=C(C=C3)N(C)C.[Cl-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C25H30N3Cl
Moolimassa:  407,97 g/mol
Sulamispiste:  215 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 4 g/l (25 °C)
     
Kidevioletti eli kristallivioletti tai metyylivioletti 10B (C25H30N3Cl) on yksi triaryylimetaaneihin kuuluvista metyyliviolettiväriaineista. Sitä käytetään muun muassa musteissa ja biokemiallisissa tutkimuksissa. Kidevioletti on kiinteänä violetin ja pronssinvärinen. Veteen liuenneena se on voimakkaan violetti. Kideviolettia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1883.
Ominaisuudet

Kiinteänä kidevioletti on violetteja tai pronssinvärisiä kiteitä. Yhdiste liukenee veteen, ja sen vesiliuos on väriltään voimakkaan violetti. Sen absorptiomaksimi on aallonpituudella 579 nm. Yhdiste on pH-indikaattori. pH-arvon laskiessa protonoituu ensin yksi kidevioletin tertiäärisistä aminoryhmistä ja yhdisteen väri muuttuu vihreäksi. Happamuuden vielä kasvaessa protonoituu myös toinen tertiäärinen aminoryhmä ja liuos muuttuu keltaiseksi.
Valmistus

Ensimmäisen kerran kideviolettia valmistivat 1883 Heinrich Caro ja Alfred Kern, jotka valmistivat sitä N,N-dimetyylianiliinin ja fosgeenin välisellä reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa reaktiossa muodostuu niin kutsuttu Michlerin ketoni, joka reagoi dimetyylianiliiniylimäärän kanssa muodostaen kideviolettia. Nykyisin käytetään myös toista menetelmää, jossa dimetyylianiliini kondensoituu formaldehydin kanssa jääetikan toimiessa liuottimena. Näin muodostuu väritön leukokidevioletti, joka hapetetaan kidevioletiksi. Aikaisemmin hapettimena käytettiin kromaatteja tai lyijydioksidia, mutta niiden myrkyllisyyden vuoksi hapettimena käytetään nykyisin mangaanidioksidia.
Käyttö

Kideviolettia käytetään muun muassa musteiden valmistukseen ja paperin värjäykseen. Sitä on käytetty myös kirjoituskoneiden värinauhoissa. Sillä on myös antibakteerisia ominaisuuksia. Biokemiassa kideviolettia käytetään gramvärjäyksessä. Se värjää grampositiiviset bakteerit violeteiksi, mutta ei gramnegatiivisia bakteereita.
Myrkyllisyys

Kidevioletti on myrkyllistä ja nieltynä aiheuttaa huonovointisuutta, vatsakipua, nenäverenvuotoa ja kosketusherkkyyttä. Sen on eläinkokeissa todettu olevan myös mutageeninen ja karsinogeeninen.
Grampositiivisia bakteereja violetiksi värjäytyneinä
PMMP

| PMMP |
| --- | --- |
 PMMP esiintymässä Ilosaarirockissa vuonna 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  2002–2013, 2023-2024
Tyylilaji:  pop-rock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Paula Vesala, laulu   Mira Luoti, laulu   Juho Vehmanen, basso   Heikki Kytölä, rummut   Mikko Virta, kitara  
Levy-yhtiö:  BMG / Sony BMG / Sony Music (2002–2013)   Warner Music Finland  (2024)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
PMMP on suomalainen pop-rock-yhtye. Yhtyeen keulahahmot ovat laulajat Paula Vesala ja Mira Luoti, jotka sanoittavat yhtyeen kappaleet. Yhtyeen säveltäjänä ja tuottajana toimii Jori Sjöroos. Yhtyeen levyjä on myyty yli 370 000 kappaletta (2012). PMMP lopetti vuonna 2013. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Rusketusraidat", "Joutsenet", "Oo siellä jossain mun", "Matkalaulu", "Joku raja", "Lautturi", "Pikkuveli" ja "Heliumpallo".
Historia > Alkuvaiheet

PMMP sai alkunsa vuonna 2002 Paula Vesalan ja Mira Luodin tavattua toisensa Popstars-laulukilpailun jälkeen. Vuonna 2008 ilmestyneen PMMP-kirjan mukaan heidät saattoi yhteen musiikin moniottelija Kari Hynninen, joka työskenteli yhtyeen tulevassa levy-yhtiössä. Hän tarjosi valmista pakettia, jolle Aikakoneesta tuttu Maki Kolehmainen olisi tehnyt kappaleet. Suunnitelma kariutui heti, mutta Vesala ja Luoti löysivät toisensa ja lauluntekijäksi Luodin vanhan tutun Jori Sjöroosin. Yhtye tuli tunnetuksi vuonna 2003 kultaa myyneellä kesähitillään Rusketusraidat, joka oli Suomen myydyin single vuonna 2003. Vuoden 2003 syyskuussa yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Kuulkaas enot!. PMMP sai vuoden 2003 pop/rock-tulokas-Emman.
Yhtyeen käynnistellessä uraansa Luoti ja Vesala kertoivat, että nimi PMMP on lyhenne sanoista "Paulan ja Miran molemmat puolet". On myös sanottu, että nimen selityksenä olisi molempien nimien etukirjaimet: Paula-Mira-Mira-Paula. Myöhemmin he ovat todenneet, että nimellä tavoiteltiin samanlaista ulkoasua kuin ruotsalaisella ABBA-yhtyeellä on nimessään.