stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. O. Aromaa
Elämä ja ura > Sisällissota

Helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Aromaa kuului Porin työväenneuvostoon ja oli myös marraskuun yleislakon aikana muodostetun vallankumousneuvoston jäsen. Ennen tammikuussa 1918 käynnistynyttä sisällissotaa hän työskenteli esimiehenä Porin postikonttorissa. Helmikuun alussa Aromaa kutsuttiin Helsinkiin kansanvaltuuskunnan perustaman Suomen Postineuvoston jäseneksi. Hän toimi postineuvoston raha-asiain valvojana hoitaen postilaitoksen kassaa Helsingin pääpostissa. Aromaa ei kertomansa mukaan ollut halukas tehtävään, mutta taipui lopulta kansanvaltuuskunnan postiasiainvaltuutetun Emil Elon suostutteluihin. Hänet nimitettiin sodan aikana myös Työväen pääneuvoston varajäseneksi.
Huhtikuun alussa punaisten hallinto evakuoitiin Viipuriin, jossa postineuvosto toimi 6. huhtikuuta lähtien. Viipurin taistelun aikana 29. huhtikuuta valkoiset teloittivat Viipurin postitalon sisäpihalla kuusi postineuvoston jäsentä. Ainoastaan Aronen ja neuvoston sihteerinä toiminut Viljo Paasivirta selvisivät hengissä. He olivat edellisenä iltana poistuneet ruokatauolle, mutteivat katutaisteluiden kiihdyttyä uskaltaneet enää palata takaisin. Aamulla Aromaa ja Paasivirta olivat jälleen matkalla postitalolle, mutta törmäsivät valkoisiin kuuluneeseen jääkäriin Vilho Hariseen, joka siviiliammatiltaan oli posteljooni. Harisen kerrottua muiden postineuvoston jäsenten kohtalosta, miehet erosivat ja jäivät piileskelemään tahoilleen. Viimein 4. toukokuuta Aromaa ilmoittautui Viipurin poliisimestarille ja hänet pidätettiin.
Aromaa oli Viipurin lääninvankilassa 40 vuorokauden ajan, kunnes hänet vapautettiin ja annettiin matkustuslupa Poriin. Kotiin palatessaan Aromaa pidätettiin uudelleen Porin rautatieasemalla 14. kesäkuuta. Alustavien kuulustelujen jälkeen hänet toimitettiin Suomenlinnan vankileirille Helsinkiin ja sijoitettiin jatkokuulustelujen jälkeen Katajanokan vankilaan. Syyskuussa 1918 Aromaa sai kahdeksan vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta ja hän menetti myös posteljoonin virkansa. Aromaa päästettiin kuitenkin ehdonalaiseen vapauteen ja armahdettiin vielä saman vuoden aikana.
Elämä ja ura > Sodan jälkeen

Vapauduttuaan Aromaa työskenteli Osuusliike Kansan varastonhoitajana Porissa, kunnes hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 1922 eduskuntavaaleissa. Aromaa oli myös Porin kaupunginvaltuuston jäsen, mutta erosi marraskuussa 1922 eduskuntatyön aiheuttamien kiireiden vuoksi. Vuosina 1921–1923 hän oli Satakunnan sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtaja. Kansanedustajakautensa jälkeen Aromaa toimi Porin maalaiskunnassa Kyläsaaren osuuskaupan johtajana 1924–1927. Tämän jälkeen hän piti lyhyen aikaa sekatavarakauppaa Porin keskustassa ja työskenteli jälleen posteljoonina 1928–1946.
Elämä ja ura > Perhe

Aromaan puoliso oli Emilia Katarina Juhola, jonka kanssa hän avioitui 1901. Pariskunnalla oli kaksi lasta.
Jean le Rond d’Alembert

| Jean le Rond d’Alembert |
| --- | --- |
 Maurice Quentin de La Tourin pastelli d’Alembertista
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1717 Pariisi, Ranska
Kuollut: 29. lokakuuta 1783 Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Ranskalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Ranskan akatemia
Oppilaat:  Pierre-Simon  Laplace
Tutkimusalue:  Matematiikka, filosofia
Tunnetut työt:  Encyclopédie Traité de dynamique
 Nimikirjoitus
Jean le Rond d’Alembert (16. marraskuuta 1717 Pariisi – 29. lokakuuta 1783 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko sekä filosofi. Hän oli myös tekemässä varhaista ranskalaista Encyclopédieta.
Lapsuus

D’Alembert oli korkeasukuisen markiisittaren ja kirjailijan Claudine Guérin de Tencinin sekä ritari Louis-Camus Destouchesin avioton lapsi. Joitain päiviä synnytyksen jälkeen hänen äitinsä de Tencin jätti hänet Saint-Jean-le-Rond de Paris -kirkon portaille. Hänet kasvatettiin löytölapsena, mutta hänen isänsä Destouches kustansi myöhemmin hänen opiskelunsa. Hän opiskeli Collège Mazarinissä lakia ja lääketiedettä, joilla aloilla, hänestä tuli tunnettu tiedemies ja filosofi. Lakitieteen opiskelujen jälkeen hän aikoi vielä opiskella lääkäriksi, mutta sittemmin hän jätti lääketieteen ja palasi matematiikan sekä filosofian pariin, jotka olivat lähellä hänen sydäntään.
Ura

D’Alembert oli vaikuttamassa suurelta osin valistusfilosofien suurteoksen, Denis Diderot’n (1713–1784) Encyclopédien, julkaisemiseen ja huolehti 28-osaisen teoksen matemaattisista ja luonnontieteellisistä artikkeleista.
D’Alembert esitteli Ensyklopediassa muun muassa uudenaikaisen käsityksensä infinitesimaalilaskennan perustamisesta täsmälliselle raja-arvon käsitteelle: hän ymmärsi suureen raja-arvoksi, jota muuttuva suure lähestyy niin, että suureen ja raja-arvon erotus tulee pienemmäksi kuin mikä hyvänsä ennalta annettu suure.
D’Alembert etsi yhtymäkohtia algebran peruslauseelle (jonka mukaan jokaisella polynomilla on ainakin yksi kompleksinen nollakohta); tämä keskeinen teoreema tunnetaan ranskalaisella kielialueella d'Alembertin lauseena. Sen todistus onnistui paremmin Carl Friedrich Gaussilta.
Hän tutki myös osittaisdifferentiaaleja. Värähtelevää liikettä tutkiessaan (vuonna 1743 ilmestynyt teos Traité de dynamique) hän kehitti myös periaatteen, jonka mukaan kiinteät ja vapaasti liikkuvat kappaleet noudattavat Newtonin kolmatta liikelakia. Tämä nimettiin keksijänsä mukaan d’Alembertin periaatteeksi. Tämän oivalluksen avulla tuli mahdolliseksi nesteiden dynamiikan ja värähtelyn matemaattinen käsittely, jolla oli suuri merkitys tulevaisuuden teknisten keksintöjen läpimurrolle.
D’Alembert käsitteli teoksessaan Dimension (1754) aikaa neljäntenä ulottuvuutena, ja myöhemmin H. G. Wells hyödynsi ideaa kuuluisissa romaaneissaan Aikakone (1895) sekä Näkymätön mies (1897). D’Alembert oli 1700-luvun puolivälin maineikkaimpia ranskalaisia matemaatikkoja Alexis Claude Clairaut’n (1713–1765) ohella. D’Alembert valittiin Ranskan akatemiaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ote Ensyklopediasta (englanniksi)
Jailer

| Jailer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nelson Dilipkumar
Käsikirjoittaja:  Nelson Dilipkumar
Tuottaja:  Kalanithi Maran
Säveltäjä:  Anirudh Ravichander
Kuvaaja:  Vijay Kartik Kannan
Leikkaaja:  R. Nirmal
Pääosat:  Rajinikanth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Sun Pictures
Ensi-ilta:  10. elokuuta 2023
Kesto:  168 min
Alkuperäiskieli:  tamili
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jailer on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut intialainen tamilinkielinen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Nelson Dilipkumar. Pääroolia näyttelee Rajinikanth ja muita tärkeitä rooleja näyttelevät Vinayakan, Ramya Krishnan, Vasanth Ravi, Mirnaa Menon ja Yogi Babu. Juoni pyörii eläkkeellä olevan vanginvartijan ympärillä, joka yrittää saada kiinni eksentrisen jumalapatsaiden salakuljettajan.
Jailer sai pääasiassa positiivisia arvosteluja ja siitä tuli 6,05 miljardin rupian tuotollaan vuoden eniten tuottanut tamilielokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rajinikanth  | … |  ”Tiger” Muthuvel Pandian IPS   |
|  Vinayakan  | … |  Varman   |
|  Ramya Krishnan  | … |  Vijaya ”Viji” Pandian   |
|  Vasanth Ravi  | … |  ACP Arjun Pandian IPS   |
|  Yogi Babu  | … |  Vimal   |
|  Mirnaa Menon  | … |  Swetha Pandian   |
|  Rithvik  | … |  Rithvik ”Rithu” Pandian   |
|  Harshad  | … |  Dhanraj   |
|  Jaffer Sadiq  | … |  Debnath    |
|  G. Marimuthu  | … |  Panneer   |
|  VTV Ganesh  | … |  tohtori S. Dhandapani   |
|  Redin Kingsley  | … |  Divya Nathan   |
|  Sunil Reddy  | … |  Bagunnara Balu   |
|  Saravanan  | … |  Seenu   |
|  Aranthangi Nisha  | … |  G. Kanagalakshmi   |
|  Mahanadi Shankar  | … |  poliisikonstaapeli   |
|  Padam Kumar  | … |  Raja Rao   |
|  Karate Karthi  | … |  Sanju   |
|  Sugunthan  | … |  Narasimhan kätyri   |
|  Billy Muralee  | … |  Panju   |
|  Pavel Mani  | … |  Seenun hieroja   |
|  Sooraj Pops  | … |  Varmanin kätyri   |
|  Dancer Ramesh  | … |  Varmanin kätyri   |
|  Haji Mohammed  | … |  Kareemin jengin jäsen   |
|  Mohanlal  | … |  Mathew   |
|  Shiva Rajkumar  | … |  Narasimha   |
|  Jackie Shroff  | … |  Kamdev   |
|  Tamannaah Bhatia  | … |  Kamna   |
|  Sunil  | … |  Blast Mohan   |
|  Kishore  | … |  Jaffar   |
|  Makarand Deshpande  | … |  Sikandar Singh   |
|  Naga Babu  | … |  Balsingh   |
|  Jani  | … |  itsenään laulussa ”Kaavaalaa”   |
|  Uday Mahesh  | … |  CBI:n upseeri   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Anirudh Ravichander.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Kaavaalaa” | Arunraja Kamaraj | Shilpa Rao | 3.10 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Jailer Theme” (Instrumental)  |  — |  — | 1.02 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Rathamaarey” | Vignesh Shivan | Vishal Mishra | 4.12 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Muthuvel Pandian Theme” (Instrumental)  |  — |  — | 1.42 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Hukum – Thalaivar Alappara” | Super Subu | Anirudh Ravichander, Rajinikanth | 3.27 |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Jailer Drill Theme” (Instrumental)  |  — |  — | 0.43 |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Jujubee” | Super Subu | Dhee, Anantha Krishnan, Anirudh Ravichander | 2.47 |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Alappara Theme” (Instrumental)  |  — |  — | 1.17 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 18.24 |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Jailer Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jean-Louis Schlesser

| Jean-Louis Schlesser |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1948 (ikä 76) Nancy, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1983, 1988
Talli(t):  RAM, Williams
Kilpailuja:  2 (1 startti)
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan GP 1983
Viimeinen kilpailu:  Italian GP 1988
Aiheesta muualla
www.schlesser-aventures.com
Jean-Louis Schlesser (s. 12. syyskuuta 1948 Nancy, Ranska) on entinen ranskalainen autourheilija. Hän osallistui kahteen Formula 1 -kilpailuun kausilla 1983 ja 1988. MM-pisteitä hän ei saavuttanut.
Schlesser menestyi paremmin muissa rata-autoilusarjoissa.
Schlesser voitti kuuluisan Pariisi–Dakar-rallin vuosina 1999 ja 2000 Itse kehittelemällään autolla Schlesser-Renaultilla.
Jejunkoira

| Jejunkoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Etelä-Korea
Määrä:  Suomessa ei yhtään, Koreassa 103 (puhdasrotuisia 69)
Rodun syntyaika:  1000–3000 eaa.
Alkuperäinen käyttö:  mäyrän, kauriin ja fasaanin metsästys, armeijakoira, liharuoka
Nykyinen käyttö:  metsästys- ja vahtikoira
Elinikä:  12–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Jeju Gae, Chejudo, 제주개, 濟州犬, Cheju Dog, Koreansk Chejudo, Koreansk Jeju-do, Chejudohund, Jeju Native Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  uros 15 kg, narttu 13 kg (eri lähde) 20–25 kg
Säkäkorkeus:  uros 48 cm, narttu 47 cm
Väritys:  useita, mm. punainen, hiekka ja valkoinen
Jejunkoira (Jeju gae, hanguliksi 제주개; hanjaksi 濟州犬) on eteläkorealainen koirarotu. Se on yksi kolmesta puolivillistä alkuperäisestä korealaisesta koirasta: kaksi muuta ovat koreanjindonkoira ja sapsali. Etelä-Koreassa kaikki kolme luokitellaan kansallisaarteiksi, mutta ainoastaan jälkimmäisillä on kantakirja.
Ulkonäkö

Jejunkoira on tyypillinen dingoa muistuttava puolivilli paariatyyppinen pystykorva ja samalla myös yksi suurimmista korealaisista koiraroduista. Sen koko vaihtelee pienestä keskikokoiseen, ja se on kahta sukulaisrotuaan (koreanjindonkoira ja sapsali) pienempi. Kallo on leveä ja korvat pystyt. Häntä on tuuhea, kärjestään pyöreä ja selän ylle kiertynyt. Karvapeite on lyhyt, sileä ja tiiviisti ihonmyötäinen. Väri vaihtelee suuresti yksivärisestä moniväriseen. Urosten keskimääräinen säkäkorkeus on 48 cm ja narttujen 47 cm. Uroksilla keskimääräinen paino on 15 kg ja nartuilla 13 kg, mutta jotkin korealaiset lähteet ilmoittavat painoksi peräti 20–25 kg. Rakenteeltaan nartut ovat kettumaisia ja urokset lähes identtisiä susien kanssa. Rotu muistuttaa suuresti koreanjindonkoiraa aina kokoa ja väritystä myöten, sillä erotuksella että ensiksi mainitun häntä osoittaa harjamaisesti ylöspäin.
Luonne ja käyttäytyminen

Jejunkoira on luonteeltaan tyypillisesti lempeä ja ketterä metsästyskoira, josta voi työskentelyn aikana tulla jopa aggressiivinen. Siitä saa myös uskollisen vahtikoiran.
Alkuperä

Rotu on nimensä mukaisesti kotoisin Jejun saarelta 80 km Koren niemimaasta etelään. Sen uskotaan saapuneen saarelle Kiinasta noin 1000–3000 eaa. Se polveutuu suurella todennäköisyydellä dingosta, mutta sen tämän sukulaisuussuhteen geneettisestä osuudesta nykypäivänä tiedetään vain vähän. On selviä merkkejä jotka osoittavat sillä olevan yhteinen alkuperä koreanjindonkoiran kanssa.
Etelä-Koreaan saavuttuaan jejunkoirasta tuli armeijakoira, minkä jälkeen sitä käytettiin ruokana. Se oli yhteen aikaan runsaslukuinen, mutta kuoli lähes sukupuuttoon japanilaismiehityksen aikaan vuosien 1910–1931 välillä. Japanilaiset viranomaiset järjestivät lähes kaikkien korealaisten alkuperäisrotujen joukkoteurastuksen, ja vain harva niistä onnistui välttämään kuoleman. Esimerkiksi gujaenkoira ja haenaminkoira tapettiin sukupuuttoon, mutta muutama jejunkoira selviytyi. Näistä jäljelle jääneistä yksilöistä populaatio rakentui vähitellen uudelleen: vuonna 1986 rotu elvytettiin uudelleen vain kolmesta jäljellä olleesta yksilöstä. Vuonna 2010 se nimettiin osaksi kansanperintöä, minkä johdosta sitä voidaan suojella tehokkaammin myös kansallisella tasolla. Korean maatalousyhdistys aikoo anoa sille myös kansallisaarteen asemaa.[lähde? ]
Nykyisin jejunkoiraa käytetään lähinnä mäyrien, kauriiden ja fasaanien metsästykseen, ja se tunnetaankin tarkasta haju-, kuulo- ja näköaististaan. Koska Koreassa ei ole yhtä tarkkoja eläinsuojelulakeja kuin länsimaissa, jalostukseen käytettävien narttujen ensimmäinen pentue teetetään yleensä aikaisintaan 9 kuukauden iässä ja viimeistään 11 kuukauden iässä. Nykyisin Koreassa on tilastoitu elävän 103 jejunkoiraa, joista syyskuussa 2010 vain 69 arvioitiin olevan puhdasrotuisia.
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Jau’ad Gharib

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jau’ad Gharib |  Jau’ad Gharib |  Jau’ad Gharib |  |
Maa:   Marokko
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | maraton |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | maraton |  |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | maraton |  |
Jau’ad Gharib (s. 22. toukokuuta 1972 Khénifra, Marokko) on marokkolainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut maratonjuoksuun.
Gharib aloitti kansainvälisen kilpauransa 2001, jolloin hän voitti Välimeren kilpailuissa 10 000 metrin juoksun. Samana vuonna hän oli Edmontonin MM-kilpailuissa 10 000 metrillä yhdestoista ja puolimaratonin MM-kilpailuissa Bristolissa yhdeksäs. Vuonna 2002 hän oli kymmenes Dublinin maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla. Hän sijoittui Afrikan mestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi 10 000 metrillä ja voitti hopeaa Brysselissä puolimaratonin MM-kilpailuissa ajalla 1.00.42.
Kauden 2003 alussa Gharib sijoittui kahdenneksitoista Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrin juoksussa. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli Lausannessa maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla kahdeskymmeneskolmas. Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän voitti maratonin maailmanmestaruuden ajalla 2.08.31. Seuraavana vuonna hän oli Ateenan olympialaisissa yhdestoista. Gharib uusi maailmanmestaruutensa voittamalla Helsingin MM-kilpailuissa 2005 jälleen maratonjuoksun. Vuonna 2006 hän oli Lontoon maratonilla kahdeksas.
Pekingin olympialaisten maratonilla 2008 Gharib saavutti hopeaa ajalla 2.07.16, joka jäi vain 14 sekuntia hänen ennätyksestään. Vuoden 2009 Lontoon maratonilla hän sijoittui ennätyksellään 2.05.27 kolmanneksi häviten voittajalle Samuel Wanjirulle 17 sekuntia.
Ennätykset

3 000 metrin juoksu: 7.39,22 (2001)
5 000 metrin juoksu: 13.19,69 (2001)
10 000 metrin juoksu: 27.29,51 (2001)
15 kilometrin maantiejuoksu: 43.19 (2002)
Puolimaraton: 59.59 (2009)
25 kilometrin maantiejuoksu: 1.13.58 (2008)
30 kilometrin maantiejuoksu: 1.29.18 (2008)
Maraton: 2.05.27 (2009)
Jimmie Vaughan

Jimmie Vaughan (2014)
Jimmie Lawrence Vaughan (s. 20. maaliskuuta 1951 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja. Hän on Stevie Ray Vaughanin vanhempi veli. Jimmie Vaughan perusti lokakuussa 1974 yhdessä Kim Wilsonin kanssa Fabulous Thunderbirdsin.
Jimmie Vaughan oli mukana muun muassa Carlos Santanan soololevyllä Havana Moon vuodelta 1983.
Aiheesta muualla

Jimmie Vaughan (The Official Jimmie Vaughan Website)
Jimmie Vaughan ja Fabulous Thunderbirds
Jimmie Vaughan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jan-Ove Waldner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan-Ove Waldner |  Jan-Ove Waldner |  Jan-Ove Waldner |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten pöytätennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | kaksinpeli |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Dortmund 1989 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Dortmund 1989 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Chiba City 1991 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Göteborg 1993 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Manchester 1997 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Kuala Lumpur 2000 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Tokio 1983 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1985 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | New Delhi 1987 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | New Delhi 1987 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Chiba 1991 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Tianjin 1995 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Manchester 1997 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Göteborg 1993 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Eindhoven 1999 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Osaka 2001 | joukkuepeli |  |
| Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1986 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Praha 1986 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Pariisi 1988 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Pariisi 1988 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Göteborg 1990 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1992 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Bratislava 1996 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Bratislava 1996 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Bratislava 1996 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Bremen 2000 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Zagreb 2002 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Budapest 1982 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Moskova 1984 | nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1992 | nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Birmingham 1994 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Birmingham 1994 | joukkuepeli |  |
|  Pronssia | Pariisi 1988 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Eindhoven 1998 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Bremen 2000 | kaksinpeli |  |
Jan-Ove Waldner (s. 3. lokakuuta 1965) on ruotsalainen uransa päättänyt pöytätenniksen pelaaja.
Ura

Waldner aloitti pöytätennisammattilaisen uransa 15-vuotiaana. Hän saavutti kansainvälistä menestystä ensimmäisen kerran vuoden 1982 pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hän eteni Budapestin EM-kilpailujen kaksinpelin loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden maanmiehelleen Mikael Appelgrenille. Waldner voitti urallaan yhteensä 11 Euroopan-mestaruutta. Hän voitti EM-kultaa seitsemästi joukkuekilpailussa, kolmesti nelinpelissä (parina ensimmäisellä kerralla Erik Lindh, toisella Mikael Appelgren ja kolmannella Jörgen Persson) ja kerran kaksinpelissä. Kaksinpelin Euroopan-mestaruus on vuodelta 1996, jolloin hän voitti Bratislavan EM-kilpailujen loppuottelussa maanmiehensä Jörgen Perssonin. Hän oli kahdesti kaksinpelin EM-loppuottelun häviävänä osapuolena, vuoden 1982 lisäksi vuonna 1994, jolloin mestaruuden voitti belgialainen Jean-Michel Saive.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailuissa Waldner voitti urallaan kuusi mestaruutta, neljästi joukkuekilpailussa ja kahdesti kaksinpelissä. Ensimmäinen kaksinpelin MM-kulta on vuodelta 1989, jolloin MM-kilpailut järjestettiin Dortmundissa, ja jälkimmäinen vuodelta 1997, jolloin kilpailut pidettiin Manchesterissa. Vuoden 1989 MM-loppuottelussa hän voitti Jörgen Perssonin, jonka hän kohtasi kaksinpelin MM-loppuottelussa myös vuonna 1991, jolloin Persson voitti maailmanmestaruuden. Vuoden 1997 MM-loppuottelussa Waldner voitti valkovenäläisen Vladimir Samsonovin. Vuoden 1991 lisäksi hän sijoittui kaksinpelin MM-kakkoseksi myös vuonna 1987, jolloin maailmanmestaruuden voitti kiinalainen Jiang Jualiang. Nelinpelissä hän sijoittui MM-kilpailuissa toiselle sijalle kerran, vuonna 1997, jolloin hän hävisi Jörgen Perssonin parina mestaruuden kiinalaisille Kong Linghuille ja Liu Guoliangille. MM-kilpailujen joukkuekilpailussa hän oli osa toiseksi sijoittunutta Ruotsin joukkuetta neljissä kisoissa.
Waldner pelasi pöytätennistä ammattilaistasolla yli 35 vuotta, mikä on tavallista pidempi ura pöytätenniksessä. Hän kilpaili yhteensä viisissä olympialaisissa, joissa hän voitti kaksi mitalia, kultaa Barcelonan olympialaisten kaksinpelissä vuonna 1992 ja hopeaa Sydneyn olympialaisten kaksinpelissä vuonna 2000. Vuoden 1992 olympialaisten kaksinpelin loppuottelussa hän voitti ranskalaisen Jean-Philippe Gatienin, ollen Ruotsin ainoa kultamitalisti kisoissa ja vuoden 2000 olympialaisissa hän hävisi loppuottelussa kiinalaiselle Kong Linghuille.
MM-, EM- ja olympiamenestyksen ohella Waldner voitti kaksinpelissä myös maailmancupmestaruuden vuonna 1990 ja yhdeksän Ruotsin-mestaruutta, joista viimeisen vuonna 2010. Waldnerista tuli vuonna 1992 ensimmäinen pöytätenniksen Grand Slamin voittanut pelaaja, mikä tarkoittaa, että pelaaja on voittanut urallaan mestaruuden sekä olympiakisoissa, maailmanmestaruuskilpailuissa että maailmancupissa.
Muuta

Kiinassa, jossa pöytätennis on erityisen suosittu laji, Waldner on saanut lempinimet Lao Wa, vanha Wa(ldner), ja Chang Qing Shu, ikivihreä puu. Waldner kävi nuorena yhdessä muiden Ruotsin pöytätennismaajoukkueen pelaajien kanssa harjoitusleirillä Kiinassa ja vaikuttui heidän omistautumisestaan lajille. Muualla yleisin Waldnerista käytetty lempinimi on pöytätenniksen Mozart.
Saavutukset > Maailmanmestaruuskilpailut

1983: Toinen sija joukkuekilpailussa
1985: Toinen sija joukkuekilpailussa
1987: Toinen sija kaksinpelissä, toinen sija joukkuekilpailussa
1989: Maailmanmestaruus kaksinpelissä, maailmanmestaruus joukkuekilpailussa
1991: Toinen sija kaksinpelissä, maailmanmestaruus joukkuekilpailussa
1993: Semifinalisti kaksinpelissä, maailmanmestaruus joukkuekilpailussa
1995: Toinen sija joukkuekilpailussa
1997: Maailmanmestaruus kaksinpelissä, toinen sija nelinpelissä (Jörgen Perssonin kanssa)
1999: Semifinalisti kaksinpelissä
2000: Maailmanmestaruus joukkuekilpailussa
2001: Kolmas sija joukkuekilpailussa
2004: Neljäs sija joukkuekilpailussa
Saavutukset > Euroopan-mestaruuskilpailut

1982: Toinen sija kaksinpelissä
1986: Euroopan-mestaruus nelinpelissä (Erik Lindhin kanssa), Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
1988: Semifinalisti kaksinpelissä, Euroopan-mestaruus nelinpelissä (Mikael Appelgrenin kanssa), Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
1990: Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
1992: Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
1994: Toinen sija kaksinpelissä, toinen sija joukkuekilpailussa
1996: Euroopan-mestaruus kaksinpelissä, Euroopan-mestaruus nelinpelissä (Jörgen Perssonin kanssa), Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
2000: Semifinalisti kaksinpelissä, Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
2002: Euroopan-mestaruus joukkuekilpailussa
Saavutukset > Olympialaiset

1988: Kahdeksan parhaan joukossa kaksinpelissä ja nelinpelissä.
1992: Kultaa kaksinpelissä
1996: Kuudentoista parhaan joukossa kaksinpelissä
2000: Hopeaa kaksinpelissä
2004: Neljäs kaksinpelissä
Seurat

Stockholms Sparvägars GoIF (Ruotsi) (1971–1984)
ATSV Saarbrücken (Saksa) (1984–1987)
Stockholms Sparvägars GoIF (Ruotsi) (1987–1991)
Ängby SK (Ruotsi) (1991–1995)
Kalmar BTK (Ruotsi) (1995–2003)
SV Weru Plüderhausen (Saksa) (2003–2005)
TTC Rhön-Sprudel Fulda-Maberzell (Saksa) (2005–2012)
Spårvägens BTK (2012–2016)