stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isaac Israeli ben Solomon
Teoksia > Epäperäisiä

Jotkut ovat laittaneet kaksi Constantinus Africanuksen käännösten joukossa esiintyvää teosta, latinankielisiltä nimiltään Liber Pantegni ja Viaticum, Israelin nimiin. Ensin mainittu on kuitenkin al-Razin ja viimeksi mainittu 'Ali ibn 'Abbasin tai Israelin oppilaan Abu Jaf'ar ibn al-Jazzarin tekemä.
Aiheesta muualla

Stanford Encyclopedia of Philosophy: Isaac Israeli (englanniksi)
Jewish Encyclopedia: Isaac Israeli (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Isaac Israeli ben Solomon
Omnia opera
Käännös suomeksi
Hurrikaani Iris

Iriksen reitti ja voimakkuus väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: tumma oranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pompuloiden kohdalla Iris oli trooppinen myrsky, ei vielä tai enää hirmumyrsky
Hurrikaani Iris oli pienikokoinen mutta voimakas trooppinen hirmumyrsky, joka tuhosi Belizen eteläosia lokakuun 2001 alulla. Se oli vuoden 2001 Atlantin hurrikaanikauden yhdeksäs nimetty trooppinen myrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin 4. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Belizessä, Dominikaanisessa tasavallassa ja Guatemalassa. Sen tuhoiksi arvioitiin 150 miljoonaa silloista Yhdysvaltain dollaria.
Iriksen kehitys

Ensimmäinen säähäiriö, josta Iris myöhemmin kehittyi, oli havaittavissa eteläisellä Atlantilla syyskuun lopulla. Se kehittyi trooppiseksi matalapaineeksi 4. lokakuuta.  Seuraavana päivänä Iris täytti jo trooppisen myrskyn tunnusmerkit. Hirmumyrskyn voiman se saavutti 6. lokakuuta iltapuolella, kun sen tuulennopeus oli 32 m/s ja matalapaineen keskus 992 hPa. Kovimmillaan tuulet olivat yli 60 m/s 9. lokakuuta keskiyöllä, jolloin paine Iriksen silmässä oli 948 hPa. Vuorokauden kuluttua tästä Iris oli jo laantunut.
Iriksen aiheuttamat tuhot

Surmansa saaneiden tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta 31 hengen kuolema on vahvistettu. Heistä kolme oli dominikaanisessa tasavallassa, kahdeksan rankkasateiden aiheuttamien tulvien takia Guatemalassa ja 20 laivalla nimeltä Wave Danger, joka kaatui Belizen rannikolla. Lehtitietojen mukaan 30 muuta belizeläistä menehtyi myrskyn kourissa.
Aineelliset vahingot olivat pahimpia Belizen eteläosien sisämaassa köyhissä maalaiskylissä. Yli puolet alueen 56 koulusta oli raunioina.
Idols (3. tuotantokausi)

| Idols 3>  tuotantokausi |
| --- | --- |
Tyyli:  Viihde
Kestoaika:  45–70 min (ilman mainoksia)
Pääosissa:  Juontajat: Ellen Jokikunnas Jani Toivola Janne Kataja (Idols Extra) Tuomarit: Asko Kallonen (puheenjohtaja) Jone Nikula Nina Tapio
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3, Sub
Esitetty:  4. tammikuuta 2007 –  19. huhtikuuta 2007
Jaksoja:  35 (mukana tuloslähetykset)
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Fremantle Media
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Suomen Idolsin kolmas tuotantokausi alkoi 4. tammikuuta 2007 MTV3-kanavalla. Samaan aikaan alkoi Idols Extra Sub-tv-kanavalla. Kauden koelaulut järjestettiin loka–marraskuussa 2006 Tampereella, Turussa, Oulussa ja Helsingissä. Koelaulajia oli noin 2 000, joista 80 pääsi jatkoon. Ohjelman tuomarit olivat Jone Nikula, Nina Tapio ja Asko Kallonen. Kolmannella tuotantokaudella ohjelman yläikäraja nostettiin 30 vuoteen; aiemmin se oli 28 vuotta. Kausi päättyi pitkäperjantaina 6. huhtikuuta kuudenteen finaalilähetykseen. Kauden voittajaksi selviytyi Ari Koivunen. Muita kolmannen tuotantokauden kautta julkisuuteen ponnahtaneita artisteja ovat etenkin Anna Abreu ja Kristian Meurman.
Tuomarit

Jone Nikula
Nina Tapio
Asko Kallonen
Tuomarit > Vierailevat tuomarit

Katja Ståhl (Ensimmäinen finaali)
Remu Aaltonen (Toinen finaali)
Kimmo Valtanen (Kolmas finaali)
Daniel Breitholtz (Neljäs finaali)
Tarja Turunen (Viides finaali)
Mariko Pajalahti (Viimeinen finaali)
Finaaleissa tuomareilla oli käytössä myös sininen ja punainen valo -toiminto. Sininen valo tarkoittaa, että esitys oli hyvä. Punainen valo taas tarkoittaa sitä, että tuomari ei tykännyt esityksestä.
Tuomarit > Juontajat

Ellen Jokikunnas
Jani Toivola
Janne Kataja (Idols Extra)
Tuotantokauden kulku

| Koelaulupäivät | Paikka | Esityspäivä (TV) | Koelaulajia |
| --- | --- | --- | --- |
| 28.–29.10.2006 | Tampere | 4 & 7. helmikuuta | n. 500 |
| 4.–5.11.2006 | Oulu | 11. helmikuuta | ei tiedossa |
| 11.–12.11.2006 | Turku | 14. helmikuuta | n. 300 |
| 18.–19.11.2006 | Helsinki | 18 & 21. helmikuuta | n.800 |
Koelaulajia oli yhteensä noin 2 000, joista 80 pääsi jatkoon. Koelaulujen jälkeen kilpailu jatkui perinteisesti teatteriviikonlopulla, joka järjestettiin Helsingissä 25. tammikuuta 2007. Semifinaaleihin eteni yhteensä 24 kilpailijaa, jotka jaettiin neljän hengen pienryhmiin: kolmeen poikaryhmään ja kolmeen tyttöryhmään. Pienryhmistä eniten ääniä saanut kilpailija jatkoi finaalilähetyksiin. Kuuden suoraan jatkoon päässeen kilpailijan (Panu Larnos, Kristiina Brask, Ari Koivunen, Johanna Hämäläinen, Kristian Meurman ja Anna Abreu) lisäksi tuomaristo valitsi jo pudonneiden semifinalistien joukosta vielä seitsemännen finalistin, Mia Permannon.
Ensimmäinen finaali laulettiin Helsingissä torstaina 1. maaliskuuta 2007 Linnanmäen Peacock-teatterissa, jossa kilpailusta karsiutui Johanna Hämäläinen. Toisessa finaalissa putosi Mia Permanto, kolmannessa Panu Larnos, neljännessä Kristian Meurman ja viidennessä Kristiina Brask. Viimeinen finaali järjestettiin pitkäperjantaina 6. huhtikuuta Helsingin jäähallissa, jossa vastakkain olivat kaksi jäljelle jäänyttä kilpailijaa, Anna Abreu ja Ari Koivunen. Kilpailun voitti Ari Koivunen, joka sai 57 prosenttia äänistä.
Kolmannen Idols-kauden finalistien yhteislevytys oli cover-versio Neljä Baritonia -yhtyeen kappaleesta ”Pop-musiikkia”.
Jaksot

Jaksoja esitettiin ensin kahdesti viikossa, torstaisin ja sunnuntaisin kello 20.00–21.00. Ensimmäisestä finaalista lähtien ohjelmaa esitettiin kerran viikossa, sunnuntaisin kello 20.00–21.30. Tuloslähetykset tulivat kello 22.30–22.45.
| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut | Tapahtumat | Kilpailijoita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 04.01.2007 |  | Tampereen koelaulut | n. 400 |
| 2 | 07.01.2007 |  | Tampereen koelaulut, osa 2 | n. 100 |
| 3 | 11.01.2007 |  | Oulun koelaulut | ei tiedossa |
| 4 | 14.01.2007 |  | Turun koelaulut | n. 200 |
| 5 | 18.01.2007 |  | Helsingin koelaulut | n. 600 |
| 6 | 21.01.2007 |  | Helsingin koelaulut, osa 2 | n. 200 |
| 7 | 25.01.2007 |  | Teatteri-viikonloppu, osa 1 | n. 80 |
| 8 | 28.01.2007 | 1 437 000 | Teatteri-viikonloppu, osa 2 | 24 |
| 9/10 | 01.02.2007 |  | Semi-finaali 1 | 4 |
| 11/12 | 04.02.2007 |  | Semi-finaali 2 | 4 |
| 13/14 | 08.02.2007 |  | Semi-finaali 3 | 4 |
| 15/16 | 11.02.2007 |  | Semi-finaali 4 | 4 |
| 17/18 | 16.02.2007 |  | Semi-finaali 5 | 4 |
| 19/20 | 18.02.2007 |  | Viimeinen semifinaali | 4 |
| 21 | 22.02.2007 |  | Kohti finaaleja | - |
| 22/23 | 01.03.2007 |  | Ensimmäinen finaali | 7 |
| 24/25 | 08.03.2007 |  | Toinen finaali | 6 |
| 26/27 | 15.03.2007 |  | Kolmas finaali | 5 |
| 28/29 | 22.03.2007 |  | Neljäs finaali | 4 |
| 30/31 | 29.03.2007 |  | Viides finaali | 3 |
| 32/33 | 06.04.2007 | 1 257 000 | Viimeinen suora finaalilähetys | 2 |
| 34 | 12.04.2007 |  | Voittaja special | - |
| 35 | 19.04.2007 |  | Kauden päätösjakso | - |
Finalistit

Ari Koivunen (s. 7. kesäkuuta 1984) pääsi semifinaalista jatkoon 86 prosentilla äänistä. Koivunen on voittanut karaoken Suomen-mestaruuden vuonna 2005 ja tullut samana vuonna kolmanneksi karaoken maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti vuoden 2007 Idols-kilpailun. Koivusen 30. toukokuuta 2007 julkaistu esikoisalbumi Fuel for the Fire sijoittui heti ilmestyttyään listakärkeen ja oli listaykkösenä 12 viikkoa myyden tuplaplatinaa. Hänen toinen albuminsa Becoming myi kultaa. Vuosina 2008–2017 Koivunen on toiminut Amoral-yhtyeen laulajana.
Anna Abreu (s. 7. helmikuuta 1990) äänestettiin finaaliin viimeisessä katsojaäänestyksessä, jolloin hän sai 80 prosenttia annetuista äänistä. Finaalissa hän sijoittui toiseksi. Abreu on ollut kauden finalisteista menestynein. Hänen esikoislevynsä, 22. elokuuta 2007 julkaistu Anna Abreu on myynyt tuplaplatinaa. Abreun kaksi seuraavaa levyä on myynyt platinaa ja neljäs kultaa.
Kristiina Brask (s. 2. kesäkuuta 1990) äänestettiin jatkoon toisesta ryhmästä 45 prosentilla äänistä, kolmen prosenttiyksikön erolla tuomariston myöhemmin finaaliin nostamaan Mia Permantoon. Hän putosi finaalista viidentenä. Brask on levyttänyt kaksi albumia, joista debyytti Silmät sydämeeni saavutti kultalevyrajan.
Kristian Meurman (s. 6. marraskuuta 1979) pääsi finaaliin 72 prosentilla äänistä voittaen selvästi samassa semifinaaliryhmässä esiintyneen ennakkosuosikin asemaan nousseen Ruslanas Kirilkinaksen. Meurman putosi finaalista neljäntenä. Häneltä on ilmestynyt neljä suomenkielistä albumia, joista debyytti Ensiaskeleet myi kultaa.
Panu Larnos (s. 10. elokuuta 1982) selviytyi ensimmäisenä Idols-finaaleihin. Hän on toiminut huoltomiehenä pakkasvarastolla, ja hän on pienestä lähtien ollut tekemisissä musiikin kanssa. Larnos putosi finaalista kolmantena. Hän seurusteli myöhemmin Anna Abreun kanssa. Larnoksen ainoa albumi Million Miles ei menestynyt kaupallisesti.
Mia Permanto (21. huhtikuuta 1988 – 18. maaliskuuta 2008) selviytyi finaaliin tuomariston valitsemana ”mustana hevosena”. Omassa pienryhmässään Mia hävisi kolmella prosenttiyksiköllä Kristiina Braskille. Hän putosi Idols-finaalista toisena. Hän oli aloittanut levyttämisen vain hieman ennen kuin löytyi kuolleena kotoaan 19-vuotiaana.
Johanna Hämäläinen (s. 10. maaliskuuta 1983) pääsi finaaliin neljännestä pienryhmästä (75 prosenttia äänistä). Hän putosi Idols-finaalista ensimmäisenä.
Aiheesta muualla

Idols 2007 suomenkieliset nettisivut
Idols
| --- | --- |
Kaudet:  1. kausi ·  2. kausi ·  3. kausi ·  4. kausi ·  5. kausi ·  6. kausi ·  7. kausi ·  8. kausi ·  9. kausi
Juontajat:  Heikki Paasonen (2003–2005, 2008–2013) ·  Ellen Jokikunnas (2003–2008) ·  Jani Toivola (2007–2008) ·  Niina Backman (2011–2012) ·  Juuso Mäkilähde (2017–2018) ·  Anni Hautala (2017–2018)
Tuomarit:  Jone Nikula (2003–2013, 2018) ·  Asko Kallonen (2003–2004, 2007) ·  Hannu Korkeamäki (2003–2004, 2008) ·  Nanna Mikkonen (2003–2004) ·  Nina Tapio (2005–2011) ·  Jarkko Valtee (2005) ·  Kim Kuusi (2005) ·  Patric Sarin (2008) ·  Sami Pitkämö (2011) ·  Laura Voutilainen (2012) ·  Tommi Liimatainen (2012) ·  Sini Sabotage (2013) ·  Jussi 69 (2013) ·  Lauri Ylönen (2013) ·  Antti Tuisku (2017) ·  Erin (2017) ·  Jurek Reunamäki (2017) ·  Elastinen (2018) ·  Jannika B (2018) ·  Maija Vilkkumaa (2018)
Voittajat:  Hanna Pakarinen ·  Ilkka Jääskeläinen ·  Ari Koivunen ·  Koop Arponen ·  Martti Saarinen ·  Diandra Flores ·  Mitra Kaislaranta ·  Anniina Timonen ·  Patrik Blomberg
Ja sitten syödään

| Ja sitten syödään> タンポポ Tampopo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jūzō Itami
Käsikirjoittaja:  Jūzō Itami
Tuottaja:  Jūzō Itami
Kuvaaja:  Masaki Tamura
Leikkaaja:  Akira Suzuki
Pääosat:   Tsutomu Yamazaki  Nobuko Miyamoto  Ken Watanabe 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Itami Productions
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ja sitten syödään (jap. タンポポ, Tampopo) on japanilainen Jūzō Itamin ohjaama elokuva vuodelta 1985. Se kertoo naisesta, joka on sitkeä kuin voikukka (jap. tampopo). Hän pyörittää nuudelikeittokojua, ja saa apua myynninedistämisessä kahdelta karskilta rekkakuskilta. Pääjuonen lomassa on pieniä episodeja, jotka kertovat ruoan merkityksestä eri ihmisille.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Inside the Mind of a Mongoloid

| Inside the Mind of a Mongoloid Nazi Death Camp |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 16. kesäkuuta 2010
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Airiston punk-levyt
Nazi Death Campin muut julkaisut
| The Complete Mongo Punk Sessions 2009 | Inside the Mind of a Mongoloid 2010 | Same Shit in a Different Package 2015 |
Inside the Mind of a Mongoloid on punkyhtye Nazi Death Campin EP-levy sekä viimeinen julkaisu ennen yhtyeen hajoamista. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Airiston punk-levyt. EP:stä julkaistiin 1000:n kappaleen painos, ja sen kansikuvan on toteuttanut Teemu Kumpulainen.
Vastaanotto

Lammaszinen Jouni Parkku sanoi kappaleiden saaneen lisää syvyyttä, ja EP:n itsessään olevan kenties yhtyeen paras julkaisu.
Kappaleet

Inside the Mind of a Mongoloid
Love Comes in Turds
Hate That Girl
Kappaleet > B-puoli

Out of My Head
Ei sääntöjä
Rotten Soul
Kokoonpano

Teemu Bergman – laulu, kitara
Oskari – kitara, laulu
Töni Köskinen – basso, laulu
Maukka Maunula – rummut, laulu
Kokoonpano > Tuotanto

Niko Kangas – äänittäjä, miksaaja
Teemu Kumpulainen – kansikuva
Ireland

Ireland tarkoittaa seuraavia asioita:
Irlannin valtio tai Irlannin saari englanniksi
Ireland, kylä Bedfordshiressä, Englannissa
Ireland, paikallishallinnoton alue Indianassa, Yhdysvalloissa
Ireland, paikallishallinnoton alue Länsi-Virginiassa, Yhdysvalloissa
Sukunimenä

Alexander Ireland (1901–1966), brittiläinen nyrkkeilijä
Andy Ireland (s. 1930), yhdysvaltalainen poliitikko
Anthony Ireland (s. 1984), zimbabwelainen kriketinpelaaja
Betty Ireland (s. 1946), yhdysvaltalainen poliitikko
Billy Ireland (1880–1935), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä
Brian Ireland (s. 1980), yhdysvaltalainen rumpali
Colin Ireland (1954–2012), brittiläinen sarjamurhaaja
Danny Ireland (s. 1990), australialainen jalkapalloilija
David Ireland (1832–1864), yhdysvaltalainen sotilas
David Ireland (s. 1927), australialainen kirjailija
David Ireland (1930–2009), yhdysvaltalainen taiteilija
Doug Ireland (s. 1946), yhdysvaltalainen toimittaja
Innes Ireland (1930–1993), skotlantilainen autourheilija
Jake Ireland (s. 1946), kanadalainen jalkapallotuomari
Jeff Ireland, Miami Dolphinsin toimitusjohtaja, entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Jill Ireland (1936–1990), englantilainen näyttelijä
John Ireland (1827–1896), yhdysvaltalainen poliitikko
John Ireland (1838–1918), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
John Ireland (1879–1962), englantilainen säveltäjä
John Ireland (1914–1992), kanadalainen näyttelijä
John de Courcy Ireland (1911–2006), irlantilainen historioitsija ja aktivisti
Kathy Ireland (s. 1963), yhdysvaltalainen malli, näyttelijä, kirjailija ja yrittäjä
Kenny Ireland (1947-2014), skotlantilainen ohjaaja ja näyttelijä
Kylie Ireland (s. 1970), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja radiojuontaja
Marin Ireland, yhdysvaltalainen näyttelijä
Mike Ireland (s. 1974), kanadalainen pikaluistelija
Patricia Ireland (s. 1945), yhdysvaltalainen feministi
Randy Ireland (s. 1957), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Samuel Ireland (1744–1800), brittiläinen kirjailija
Stephen Ireland (s. 1986), irlantilainen jalkapalloilija
Tim Ireland (s. 1953), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Walter Ireland (1923–2010), yhdysvaltalainen poliitikko
William Henry Ireland (1775–1835), englantilainen väärentäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ireland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Google Chrome

| Google Chrome |
| --- | --- |

 Suomenkielisen Wikipedian etusivu Chromella Chrome-käyttöjärjestelmässä.
Kehittäjä:  Google
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2. syyskuuta 2008
Vakaa versio:  129.0.6668.100/101 (8. lokakuuta 2024), 129.0.6668.100 (8. lokakuuta 2024) ja 130.0.6723.37 (9. lokakuuta 2024)
Kehitysversio:  130.0.6723.31 (3. lokakuuta 2024), 130.0.6723.40 (9. lokakuuta 2024) ja 130.0.6723.38 (9. lokakuuta 2024)
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  verkkoselain
Käyttökielet:  53 kieltä, myös suomi
Alusta:  Android, iOS, Linux, macOS, Windows
Ohjelmointikielet:  Assembly, C, C++, Java, JavaScript, Python
Lisenssi:  Google Chrome Terms of Service, BSD (V8), BSD/LGPL (WebKit)
Aiheesta muualla
Google Chrome
Google Chrome on Googlen kehittämä verkkoselain, joka perustuu avoimen avoimen lähdekoodin Chromium-projektiin. Se julkaistiin vuonna 2008, ja yksi sen keskeisistä ominaisuuksista on tehokas V8-JavaScript-moottori.
StatCounterin mukaan Chrome on ollut maailman suosituin verkkoselain toukokuusta 2012 lähtien. Maaliskuuhun 2020 mennessä sen markkinaosuus oli 68,11 % työpöytäkäyttöjärjestelmissä ja 61,52 % mobiililaitteissa (lukuun ottamatta tabletteja) .
Chromen testiversio Windowsille julkaistiin 2. syyskuuta 2008, ja se käännettiin 43 eri kielelle. Myöhemmin macOS- ja Linux-versiot julkaistiin 25. toukokuuta 2010.
Chromen komponentit

Chromessa Google on lisännyt Chromium-projektin lähdekoodiin joitain omisteisia osia:
integroidun Flash Playerin(poistettu joulukuussa 2020)
sisäänrakennetun, hiekkalaatikossa toimivan PDF-katselimen
Googlen nimen ja logon
GoogleUpdate-nimisen automaattisen päivitysjärjestelmän
valinnaisen mahdollisuuden lähettää käyttötilastoja ja kaatumisraportteja Googlelle
Chromium tukee HTML5:n koodekkeina Vorbista, Theoraa ja WebM:ää. Chrome tukee lisäksi AAC:ta ja MP3:a. Tammikuussa 2011 Chromen tuotejohtaja Mike Jazayeri ilmoitti, ettei Chrome, kuten Chromiumkaan, enää tue H.264-videoformaattia HTML5-soittimessaan.
Lokakuussa 2022 Google poisti selaimesta tuen standardoidulle JPEG XL -tiedostomuodolle. Täten näyttää siltä että Google aikoo suosia itse hallitsemaansa AVIF-kuvatiedostomuotoa kehittyneiden kuvatiedostojen muotona.
Chrome käyttää useita avoimen lähdekoodin kirjastoja, kuten Skiaa. Chrome käyttää selainmoottorina Blink-selainmoottoria muissa paitsi iOS-versiossa, jossa käytössä on WebKit. JavaScriptin tulkintaan selain käyttää V8:a. Aiemmin käytössä oli WebKit.[lähde? ]
Tekijänoikeudet

Googlen tuotteiden käyttöehtojen (käytössä myös muun muassa Gmail- ja Google Docs -palveluissa) kohta 11 antaa Googlelle kaikki oikeudet käyttää sillä kirjoitettuja tekstejä, esimerkiksi blogi- tai sähköpostimerkintöjä. Sitä arvosteltiin erityisesti Chromen julkaisun yhteydessä, ja niinpä Google päätyikin muuttamaan käyttöehtojaan selaimen kohdalla.
Ominaisuuksia > Chrome Web Store

Chrome Web Store on Googlen omistama verkkokauppa. Se julkistettiin Google I/O -konferenssissa 19. toukokuuta ja julkaistiin 6. joulukuuta 2010. Ohjelmiston avulla käyttäjät voivat käyttää ja asentaa web-sovelluksia Google Chromelle.
Ominaisuuksia > Incognito

Incognito on yksityiseen selaamiseen tarkoitettu tila, joka estää selainta tallentamasta selaushistoriaa, evästeitä, sivustotietoja tai lomakkeisiin annettuja tietoja. Tila tallentaa ladatut tiedostot ja säilyttää kirjanmerkit. Käyttäjien toimintaa ei ole piilotettu ja työnantaja, oppilaitos tai internetpalvelun tarjoaja voivat nähdä tietoja.
Incognito-tila ei todellisuudessa ole yksityinen, mutta käyttäjät uskovat sen olevan. Tästä syystä Google-yhtiö on haastettu oikeuteen. Google-yhtiö puolustautuu väittämällä, että käyttäjät kyllä tietävät, että Incognito-toiminto ei heitä suojaa, ja he ovat joka tapauksessa ohjelmaa käyttäessään suostuneet siihen, että yhtiö seuraa heidän toimiaan.
Ominaisuuksia > Käyttäjien seuranta

RLZ-jäljitys on käytössä kun Chrome ladataan osana markkinointikampanjaa tai levityskumppanilta. Tämä lähettää Googlelle tietoa esimerkiksi siitä, milloin ja mistä Chrome on ladattu. Kesäkuussa 2010 Google vahvisti, ettei RLZ-jäljitys ole käytössä missään suoraan Googlen sivuilta ladatuissa versioissa eikä missään Chromiumin versiossa. Samaan aikaan julkaistiin myös RLZ:n lähdekoodi, jotta kehittäjät voivat vahvistaa sen käyttötarkoituksen ja toimintatavan.
Federated Learning of Cohorts (FLoC) oli Googlen pyrkimys korvata kolmannen osapuolen evästeisiin perustuva käyttäjien seuranta uudenlaisella menetelmällä. Tämä on osa Googlen ”privacy sandbox”-aloitetta vuodelta 2019. Evästeisiin perustava käyttäjien seuranta on ollut vaikeuksissa, koska suuri osa käyttäjistä on päättänyt estää mainostajia seuraamasta toimintaansa.
FLoC on uusi Googlen kehittämä tekniikka käyttäjien seuraamiseen ilman evästeitä. FLoC perustuu siihen että käyttäjälle asetetaan seurantakoodi ja hänet sijoitetaan osaksi käyttäjäjoukkoa, jonka jäsenten käyttäytyminen ja kiinnostukset ovat samanlaisia. Google käytti tästä joukosta termiä "kohortti". Mainostajat voivat kohdistaa kohortille mainontaa ilman yksittäisen käyttäjän tunnistamista. Käyttäjän kohortti määrätään uudelleen viikoittain hänen tekemistensä perusteella.
FLoC:in koekäyttö alkoi Chromen versiossa 89 maaliskuussa 2021.
Yksikään toinen selainvalmistaja ei suostunut ottamaan tekniikkaa käyttöön. FLoC poistettiin käytöstä Chrome-selaimen versiossa 93 elokuussa 2021.

Tammikuussa 2022 Google on ilmoittanut lopettaneensa tekniikan kehittämisen ja julkaissut uuden Topics API -rajapinnan sen seuraajaksi. Uudessa tekniikassa selain määrittää viikoittain viisi käyttäjän eniten seuraamaa aihetta, joiden mukaan mainoksia voi kohdistaa.
Topics API tuli käyttöön Chromen versiossa 115 heinäkuussa 2023. Rajapinnan on tarkoitus antaa mainostajille mahdollisuus suunnattuun mainostukseen ilman käyttäjien seuraamista.
Selain ilmoittaa verkkosivulle kolme käyttäjää kiinnostavaa aihetta ennalta määrätyistä kategorioista, jotka määräytyvät vierailtujen verkkosivujen mukaan. Googlen mukaan aiheet säilytetään kolme viikkoa ja vanhat poistetaan. Aiheet määräytyvät ilman ulkoisien palvelinten käyttöä tai Googlelle välitettyä tietoa. Julkaistussa v2-versiossa on 469 määrättyä kiinnostuksen kohdetta.
Tutkijat ovat onnistuneet käyttämään rajapintaa käyttäjän yksilöimiseen ja seuraamiseen. Tämä perustuu useiden käyttäjän käyttämien verkkosivustojen hallinnointiin. Noin 20 verkkosivustoa käyttämällä saadaan käyttäjä yksilöityä miljoonan käyttäjän joukosta.
Ominaisuuksia > Mainosten esto

Chromelle on tehty runsaasti erilaisia sisällönsuodatus- ja mainostenestolaajennuksia.
Suuri osa mainostenesto-ohjelmista ja muista yksityisyyttä parantavista työkaluista on perustunut Manifest v2 (MV2) -rajapintaan.
Google alkoi kehittää 2018 uudistettua MV3-rajapintaa Chromium-selaimelle laajennoksia varten. Googlen mukaan tavoitteena on kehittää selaimen turvallisuutta, yksityisyyttä ja nopeutta. Googlen mukaan MV2-rajapinnalla on liian paljon vaikutusmahdollisuuksia selaimen toimintaan ja vihamielinen laajennus voisi kerätä arkaluonteisia tietoja käyttäjästä. Tammikuussa 2023 käyttöön tuleva MV3-rajapinta poistaa laajennuksilta mahdollisuuden muokata selaimen tekemiä latauspyyntöjä. Mainostenesto-ohjelmat ovat käyttäneet tätä ominaisuutta estämään mainoksia ja seurantaohjelmia.
Käyttäjien ja EFF:n palaute uuteen rajapintaan on ollut paljolti negatiivinen. Uskotaankin että Google pyrkii heikentämään mainostenesto-ohjelmien toimintaa, koska se on yksi netin suurimpia mainosalustoja.
Markkinaosuus

Vuoden 2011 aikana Chrome syrjäytti Mozilla Firefoxin toiseksi suosituimpana selaimena. Vuonna 2012 Chrome ohitti Internet Explorerin (IE) suosituimpana selaimena.
StatCounterin tilastojen mukaan vuonna 2012 Chromen markkinaosuus oli 34 %, Internet Explorerin 33 % ja Firefoxin 22 %.
NetMarketSharen mukaan 2015 kesäkuussa IE:n markkinaosuus työpöytäkoneissa oli 53,89 %, Chromen 26,36 % ja Firefoxin 10,85 %. Elokuussa 2016 NetMarketShare kertoi Chromen osuuden työpöytälaitteissa kasvaneen 53,97 prosenttiin, ja IE:n osuus oli enää 27,38 prosenttia.
Toukokuussa 2017 Chrome (54,15 %) ja Safari (33,28) hallitsivat tabletti- ja mobiililaitteiden selainmarkkinoita.
Lokakuussa 2020 Chromella oli 65,02 prosentin osuus NetMarketSharen mukaan ja 66,12 StatCounterin mukaan.