stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oulaisten ammattiopisto
Tutkinnon osat

Tutkinnon osia voi opiskella kaikissa yksiköissä ja kaikilla koulutusaloilla.
Myös tutkinnon osia voi opiskella monimuotoisesti kuten tutkintoja. Jokaiselle opiskelijalle laaditaan henkilökohtainen osaamisen kehittämissuunnitelma. Tutkinnon osan suorittamiseksi opiskelija tulee työskennellä käytännön työtehtävissä työpaikalla tai oppilaitoksella ja antaa näyttö osaamisestaan.
Kansainvälinen toiminta

Oppilaitoksella on pitkät perinteet opiskelijoiden ulkomaisessa työssäoppimisessa, mm. Pohjois-Amerikassa, monissa Euroopan maissa ja Virossa, jossa sosiaali- ja terveysalan yksikön opiskelijat ovat vuosittain työssäoppimassa vanhainkodissa. Oppilaitos ja EU-projektit tukevat ulkomailla tapahtuvaa työssäoppimista. Nordplus Junior -projekti Tanskassa sijaitsevan Ikast Handelsskolen kanssa on pitkään toiminut pohjoismaisena vaihto-ohjelmana. Tässä vaihdossa opettajat ja opiskelijat pääsevät tutustumaan toisen Pohjoismaan kouluoloihin ja työskentelytapoihin.
Historia

Oulaisten ammatillisissa oppilaitoksissa on annettu opetusta yli 40 vuotta. Opetus Oulaisissa aloitettiin vuonna 1965 Oulaisten kauppaoppilaitoksessa, myöhemmin mukaan tulivat talouskoulu 1967 ja terveydenhuolto-oppilaitos 1991.
Nykyisellään oppilaitoksen toiminta on jakaantunut kolmeen eri yksikköön, jotka ovat eri osoitteissa, mutta kaikki lähellä Oulaisten keskustaa. Yksiköitä pyritäänkin puhuttelemaan nykyään osoitteiden kautta.
Kosteenkatu (liiketalous, ent. lita)
Kuntotie (sosiaali- ja terveysala, ent. sote)
Oulaistenkatu (ravitsemus ja puhdistus, ent. rapu)
Paul Savage

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten curling. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | curling |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Regina 1983 | curling |  |
Paul Savage (s. 25. kesäkuuta 1947 Toronto) on kanadalainen curling-pelaaja, hän on voittanut urallaan hopeaa 1998 Talviolympialaisista ja maailmanmestaruuden vuonna 1983.
Pavel Grudinin

Grudinin
Pavel Nikolajevitš Grudinin (ven. Па́вел Никола́евич Груди́нин; s. 20. lokakuuta 1960, Moskova) on venäläinen yritysjohtaja ja poliitikko.
Grudinin on syntynyt Moskovassa ja on opiskellut Moskovassa koneinsinööriksi maatalousteknillisessä yliopistossa. Grudinin on toiminut Moskovan liepeillä sijaitsevan Lenin-sovhoosin toimitusjohtajana. Sovhoosi on yksi suurimmista hedelmien ja kasvisten tuottajista Moskovan tarpeisiin sekä Venäjän suurin mansikoiden tuottaja.
Grudinin on sanonut: "Нельзя быть богатым в бедной стране" ('Emme voi olla rikkaita köyhässä maassa').
Grudinin oli kommunistisen puolueen ehdokas Venäjän presidentinvaaleissa 2018. Grudinin on puolueen yllätysehdokas. Äänestyksessä Grudininin valintaa kannatti 300 ja vastusti 11. Valintahetkellä 23. joulukuuta Grudinin ei ollut kommunistisen puolueen jäsen.
Politiikka > Presidentinvaalit 2018

Grudinin julkisti presidentinvaaleihin liittyvän poliittisen manifestin 20 шагов Павла Грудинина (Pavel Grudininin 20 askelta). Grudininin poliittisia ajatuksia on köyhyyden vastainen taistelu. Manifestissa Grudinin esitti presidentin kausien rajoittamista perustuslailla kahteen ja talousjärjestelmän lännestä riippuvuuden vähentämistä. Grudininin mielestä Venäjän pitäisi lähteä Maailman kauppajärjestöstä (WTO), johon Venäjä on liittynyt jäseneksi 22. elokuuta 2012. Grudinin mielestä Venäjällä pitäisi luopua arvonlisäverosta, joka muodostaa kolmanneksen valtion verotuloista ja on veroista suurituottoisin. Grudinin haluaisi vapauttaa Bolotnajan aukion vangit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pavel Grudinin Wikimedia Commonsissa
Out of the Ashes

| Out of the Ashes Katra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fantom Studio, Tampere
 Julkaistu: 27. lokakuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: sinfoninen rock, heavy metal
 Kesto: 44.20
 Levy-yhtiö: Bullhead Supersound Music
Katran muut julkaisut
| Beast Within 2008 | Out of the Ashes 2010 |   |
Out of the Ashes on Katran toinen albumi, joka julkaistiin Suomessa 27. lokakuuta 2010. Ensimmäinen albumilta jultaistu single oli One Wish Away, joka julkaistiin Suomessa 15. syyskuuta 2010, vain digitaalisena versiona.
Kappaleet

Delirium – 3.31
One Wish Away – 4.08
If There's No Tomorrow – 4.27
Vendetta – 4.29
Out of the Ashes – 4.15
Envy – 4.15
Mirror – 4.20
Anthem – 4.44
The End of the Scene – 4.31
Hide and Seek – 5.40
Arvostelut

Imperiumi.net: 7+/10
The Metal Observer: 6/10
Aiheesta muualla

Out of the Ashes discogs.com -sivustolla
Pajamäen Pallo-Veikot

| Pajamäen Pallo-Veikot (PPV) |
| --- | --- |

Koko nimi:  Pajamäen Pallo-Veikot ry
Lempinimet:  Punainen Pikajuna
Perustettu:  29. marraskuuta 1969
Kaupunki:  Helsinki
Kenttä:  Pitäjänmäen tekonurmi
Sarja:  Vitonen (2019)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pajamäen Pallo-Veikot (PPV) on helsinkiläinen 29. marraskuuta 1969 perustettu jalkapalloseura, joka toimii Länsi-Helsingin alueella. Seura tunnetaan lempinimellä "Punainen Pikajuna". Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019 Helsingin piirin Vitosessa. Kotiottelunsa PPV pelaa Pitäjänmäen tekonurmella.
Historia

Punaisissa paidoissa koko historiansa ajan pelannut PPV on yksi Helsingin pitkäikäisimmistä alasarjojen seuroista. Seura nousi 1973 nelosdivisioonaan ja 1975 Kolmoseen.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Pekingin kansallinen stadion

| Pekingin kansallinen stadion> Linnunpesä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Peking, Kiina
Koordinaatit:  39°59′30″N, 116°23′26″E
Rakennustyöt aloitettu:  joulukuu 2003
Avattu:  maaliskuu 2008
Kenttä:  nurmi
Kustannukset:  423 miljoonaa USD
Arkkitehti:  Herzog & de Meuron
Katsojakapasiteetti
 80 000 (olympialaisissa 91 000) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pekingin kansallinen stadion (kiin.: 国家体育场; pinyin: Guójiā tǐyùchǎng) rakennettiin Pekingin kesäolympialaisia varten. Stadionia kutsutaan toisinaan myös linnunpesäksi ulkomuotonsa takia. Stadionin ovat suunnitelleet Herzog & de Meuron -arkkitehtitoimiston arkkitehdit. Stadionille mahtui 91 000 katsojaa olympialaisissa, ja sen jälkeen kapasiteettia laskettiin 80 000:en. Olympialaisten jälkeen stadionille ei ole löytynyt merkittävää käyttöä. Helmikuuhun 2009 mennessä stadionilla oli vain kaksi tapahtumaa, ensimmäinen niistä oli stadionin yksivuotis-juhlapäivä 8. elokuuta, ja toinen Italian supercupin finaali. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 2015 katsomokapasiteetti on 80 000 katsojaa.
Stadionilla järjestettiin vuoden 2008 kesäolympialaisten avajais- ja päättäjäisseremoniat. Sen lisäksi stadionilla kilpailtiin yleisurheilussa ja pelattiin miesten jalkapallon loppuottelu.
Stadionilla järjestettiin vuoden 2015 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekingin kansallinen stadion Wikimedia Commonsissa
Perlman

Perlman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Isadore Perlman (1915–1991), yhdysvaltalainen kemisti
Itzhak Perlman (s. 1945), israelilaissyntyinen viulisti
Mihail Perlman (1921–2002), venäläinen telinevoimistelija
Nicole Perlman, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Rhea Perlman (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ron Perlman (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä
Perlisin lippu

| Perlisin lippu |
| --- | --- |
   
Suhde:  1:2
Perlisin lippu on Malesian Perlisin osavaltion tunnus. Lippu koostuu keltaisesta ja sinisestä puoliskosta, joista keltainen kuvaa osavaltion hallitsijaa, Perlisin radžaa ja sininen kuvaa kansaa.
Perliitti (metallurgia)

Perliitti on teräksen mikrorakenne, joka muodostuu ohuista, vuorottelevista ferriitti- ja sementiittilamelleista. Perliittiä esiintyy teräksissä ja valuraudoissa. Perliitti on raudan ja hiilen eutektoidisen seoksen (hiilipitoisuus 0,8 %) mikrorakenne huoneenlämmössä. Perliitti on monien rakenneterästen perusrakenne. Mikäli teräksessä on hiiltä on alle 0,8 %, esiintyy perliitin raerajoilla suurempia ferriittisiä alueita, ja hiilipitoisuuden ollessa yli 0,8 %, esiintyy vastaavasti runsashiilistä raudan karbidia, sementiittiä. Huoneenlämmössä ferriitissä voi olla korkeintaan 0,02 % hiiltä, kun taas sementiitissä on hiiltä 6,7 %. Perliittisessä rakenteessa esiintyvä ferriitti pehmentää rakennetta ja tekee siitä helpommin muokkautuvaa. Sementiitti puolestaan lisää lujuutta ja kovuutta. Tämän vuoksi terämateriaaleina käytettävissä hiiliteräksissä on yleensä reilusti yli 0,8 % hiiltä ja helposti muokattavissa teräksissä hiilipitoisuus taas on verrattain pieni. Hiilipitoisuus vaikuttaa suoraan esimerkiksi teräksen taottavuuteen.
Perliittiä muodostuu austeniittisessa tilassa olevan teräksen jäähtyessä. Eutektoidisen teräksen jäähtyessä sopivalla nopeudella syntyy rakenteeseen vuorotellen ferriitti- ja sementiittilamelleja ja teräksestä tulee täysin perliittinen. Jäähtymisnopeuden ollessa niin suuri, että hiili ei ehdi poistumaan austeniitista diffuusion avulla ja muodostamaan sementiittiä, syntyy ferriitin hiiliylikylläisiä muotoja martensiittia ja bainiittia. Nämä rakenteet ovat lujia ja monet terästen lämpökäsittelyt, kuten karkaisu ja bainitointi perustuvat juuri näiden faasien syntymiseen.
Pekingin ilmailu- ja avaruusmuseo

Museon sisäänkäynti.
Pekingin ilmailu- ja avaruusmuseo (kiin.: 北京航空航天博物馆; pinyin: Běijīng hángkōng hángtiān bówùguǎn) sijaitsee Pekingissä Haidianin kaupunginosassa. Sitä suurempi Kiinan ilmailumuseo sijaitsee 60 kilometrin päässä kaupungista Kiinan muurin suuntaan.
Museo liittyy Kiinan ilmailuteollisuusyhdistykseen. Se sijaitsee Pekingin ilmailu- ja avaruustekniikan yliopiston kampuksella. Vuonna 1985 perustettu ja 25. lokakuuta 1986 yleisölle avattu museo on Kiinan ensimmäinen ilmailumuseo, joka alun perin koottiin vain opiskelijoita varten.
Sen näyttelytilat ovat kooltaan 9 700 m2. Hallitiloja on 600 m2. Esillä on pääosin kiinalaisia lentokoneita, mutta myös lentokonemoottoreita, kiinalainen (?) the models Thunderbolt 2-ohjus ja mallinen kiinalaisesta tietoliikennesatelliitista vuodelta 1984.
Näyttely kuvaa Kiinan ilmailuteollisuuden kehityksen. Näyttelyyn kuuluu myös ultrakevyitä lentokoneita, Bee No. 2, Bee No. 3 ja Umbrella Wing No. 5. Yhdessä näyttelyhallissa on savukaasulla virtausmekaniikkaa demonstroiva tuulitunneli.
Näyttelyyn kuluu myös amerikkalaisia lentokoneita, P-51 Model Wild Horse, P-47 Lightning, P-61 Black Widow,  C-47 (DC-3) ja Model AT-6. Neuvostoliittolaisia koneita ovat IL-14, BO-2 (?), TU-2, IL-10, LA-9 ja LA-11, JAK-11, JAK-17 ja JAK-18.
Kiinassa valmistettuja koneita ovat Jian-7 (MiG-21), Jian-6 (MiG-19), MiG-17, MiG-15 ja MiG-15 BIS, MiG-9 ja miehittämätön tiedustelukone 147H.
Erityisen harvinaisiin museokoneisiin kuuluvat Mosquito ja P-61.
Aiheesta muualla

Pekingin ilmailumuseo
Myöhäisantiikki

Konstantinuksen riemukaari vuoden 1742 maalauksessa. Riemukaari on osin rakennettu aiempien riemukaarten osista.
Myöhäisantiikki tarkoittaa yleensä noin vuosien 300–600 jaa. välistä aikaa etenkin Rooman valtakunnan historiassa. Myöhäisantiikkiin kuuluivat kristinuskon leviäminen ja muodostuminen Rooman valtakunnan valtionuskonnoksi, kulttuurin, taiteen ja tyylien vähittäinen muutos sekä Rooman keisarikunnan siirtyminen despoottisempaan ja keskitetympään hallintojärjestelmään.
Myöhäisantiikkisen Rooman kehitys on perinteisesti mielletty rappioksi, joka ilmeni keisarillisen keskushallinnon romahduksena sekä talouden ja yhteiskunnan perusrakenteiden järkkymisenä. Aikakauteen liittynyt väestömäärän, teknologisen osaamisen ja elintason aleneminen on saanut viime aikoihin asti monet pitämään valtakunnan jakoa ja Länsi-Rooman valtakunnan häviötä yhteiskunnallisen romahduksen arkkityyppinä. Näkemystä kohtaan esitetyn kritiikin mukaan kyseessä oli pikemmin muutosprosessi, jota ei pidä arvostella lopputuleman eli keskiajan pohjalta. Rappiota korostava tulkintalinja korostaa länsiroomalaisen keisariuden katoamista, sotilaallisia tappioita, kansainvaelluksia sekä kaupunkikulttuurin taantumista erityisesti Länsi-Roomassa. Muutosta ja jatkuvuutta korostavat tutkijat taas korostavat (kristillisen) kulttuurin kukoistusta, antiikin perinnön säilymistä sekä erityisesti Itä-Rooman kukoistusta 400-luvun lopulla ja keisari Justinianuksen aikana.
Myöhäisantiikki oli Euroopassa siirtymävaihe keskiaikaan. Myöhäisantiikin käsite vastaa ajallisesti jossain määrin käsitettä kansainvaellusaika.
Länsi-Rooman loppu

Valtakunnan länsiosissa keskushallinto alkoi halvaantua 400-luvun alussa. Vuonna 410 visigootit hävittivät Roomaa Alarikin johdolla. Alarik oli Rooman entinen liittolainen, joka tunsi tulleensa petetyksi raha-asioissa ja päätti periä saataviaan suuremmalla joukolla. Alarik kuului areiolaisiin kristittyihin, jotka oli 300- ja 400-luvulla karkotettu Rooman valtakunnasta harhaoppina pidetyn kristinuskon suuntauksen takia. Vaikka hävitys ei ollut täydellistä, oli tämän tapahtuman merkitys aikalaisten silmissä suuri. Esimerkiksi Augustinus kirjoitti tapahtuman johdosta teoksen Jumalan valtio (De civitate Dei) valtiosta, jota eivät maailman tapahtumat keikuta.[lähde? ]
Yleisesti tässä yhteydessä on puhuttu kansainvaellusten ajasta. Siirtyneet ihmismäärät lienevät kuitenkin olleet pieniä, korkeintaan joitakin kymmeniä tuhansia ihmisiä heimoa kohti. Germaaniheimot perustivat Rooman alueella useita kuningaskuntia, joiden väestö oli lähes kokonaan roomalaista. Germaanit itse omivat monia roomalaisten tapoja ja hyödynsivät esimerkiksi roomalaista paikallishallinnon koneistoa ja lainsäädäntöä. Latina säilyi valtakielenä ja kirkko säilytti asemansa. Germaanit olivat jo aiemmin itse kääntyneet kristinuskoon, tosin aluksi omaksuen sen yleensä areiolaisessa, ei katolisessa muodossaan. Kuitenkin hallinnossa ilmeni kitkaa ja sodat loivat turvattomuutta väestön keskuuteen.[lähde? ]
Keisarinvalta päättyi Länsi-Roomassa lopullisesti vuonna 476 ostrogoottien valloittaessa Rooman kaupungin ja syrjäyttäessä viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen. Vallan anastaneesta Odovakarista tuli Italian alueen kuningas, tosin muodollisesti Itä-Rooman keisarin vasallina. Rooman senaatti jatkoi kokoontumisia ilmeisesti pitkälle 500-luvulle asti. Itä-Rooma, josta nykyään käytetään nimeä Bysantti, säilytti mahtiasemansa vielä vuosisatoja pysyen pystyssä vuoteen 1453. Bysantin asukkaat kutsuivat loppuun asti valtakuntaansa Roomaksi ja itseään roomalaisiksi. Rooman valtakunta ei ollut suinkaan täysin rappiolla Länsi-Rooman tuhoutuessa:[lähde? ]
»La civilisation romaine n'est pas morte de sa belle mort. Elle a été assassinée: "Roomalainen sivilisaatio ei kuollut omia aikojaan. Se murhattiin!"» 
(Tunnettu myöhäisantiikin tutkija André Piganiol.)
Myöhäisantiikin erityispiirteitä > Kristinusko

Myöhäisantiikin aikana määriteltiin Raamatun kaanon eli ne kirjat, joiden katsottiin kuuluvan Raamattuun, ja se käännettiin latinaksi. Silloin koottiin roomalaisen oikeuden päälinjat kokoelmaksi (Corpus iuris civilis), joka on ollut myöhemmän eurooppalaisen lainsäädännön esikuva. Silloin syntyi pyhimyskultti, joka yhä vallitsee voimakkaana katolisissa ja ortodoksisissa maissa. Silloin vakiintuivat monet tapakulttuurin erot, jotka ovat olleet voimassa aivan viime aikoihin asti, kuten vaikkapa viinin ja oluen juonnin suosimisessa.
Myöhäisantiikin aikana vallalle päässyt kristinuskon tulkinta oli luonteeltaan enemmänkin antimilitaristinen kuin pasifistinen. Ensimmäisissä kirkolliskokouksissa suhtautuminen sotaan oli ehdottoman kielteinen. Mutta koska keisari ei olisi voinut hyväksyä uskontoa, joka olisi vienyt häneltä sotilaat, hänen oli joustettava tilanteessa. Lopulta hyväksyttiinkin ajatus, että kristitytkin voivat osallistua "oikeudenmukaiseen sotaan" (bellum iustum). Koska tiedettiin, etteivät roomalaiset traditionsa mukaisesti olleet koskaan käyneet muita kuin "oikeudenmukaisia sotia", saatiin vaikea kysymys pian pois päiväjärjestyksestä. Niin kauan kuin näköpiirissä oli pakanoita tai kerettiläisiä, heitä vastaan voitaisiin käydä oikeudenmukaisia sotia.
Länsi-Rooman häviön jälkeen katolinen kirkko otti osansa antiikin perinnöstä. Kirkon asemaa vankistivat ryhmä erinomaisen koulutuksen saaneita miehiä. Esimerkiksi Benedictus Nursialainen (n. 480–547) perusti benediktiiniluostarit ja niille munkkisäännön (Regula monachorum). Benediktiinien tunnuslauseena oli Ora et labora (Rukoile ja tee työtä). Luostareissa oli paitsi ruumiillista työtä (labor manuum), myös kirjallisuuden harrastamista (lectio). Benediktiinit hankkivat suuria kirjastoja, joihin he kokosivat uskonnollisen kirjallisuuden ohella myös antiikin kirjallisuutta käsikirjoituksina ja kopioivat ja levittivät niitä. Näistä kirjastoista ovat useimmat antiikin kirjallisuuden säilyneet tuotteet peräisin. Antiikin kirjallisuuden säilyttämisen lisäksi benediktiineillä oli suuri merkitys Kaarle Suuren aloittamassa karolingisessa renessanssissa ja romaanisen taiteen kehityksessä.
Gregorious I Suuri (paavina 590–604) oli ensimmäinen paaviksi valittu munkki. Hänen suhteensa antiikin kulttuuriin oli kaksinainen: hän hallitsi sen erinomaisesti, mutta torjui sen vaikutukset asemansa takia. Gregoriukselta on säilynyt 854 kirjettä, jotka käsittelevät kirkkokuria, kirkon kasvavaa omaisuutta, kirkon kehittyvää diplomatiaa ja lähetystyötä Britanniassa, neljä kirjaa käsittävä papeille suunnattu "paimenkirje" (Regula pastoralis) sekä moraalifilosofisia ja Vanhan testamentin eksegetiikkaa eli selitysoppia käsitteleviä teoksia.
Myöhäisantiikin erityispiirteitä > Itä-Rooma

Länsi-Roomaan verrattuna Itä-Roomalla oli joitakin kiistattomia vahvuuksia, kuten keisarin vankkumaton yksinvalta jota kirkko kiihkeästi tuki sekä pienintä yksityiskohtaa ja kaukaisinta pikkukaupunkia myöten tehokkaasti toimiva byrokraattinen koneisto joka oli ylivoimainen ympäröivien kansojen järjestelmiin verrattuna. Talous perustui kehittyneeseen maanviljelyyn varsinkin niillä alueilla, joissa se ennenkin oli menestynyt hyvin, ja kaupallisten yritysten tehokkaaseen toimintaan. Itä-Rooman kauppalaivasto hallitsi miltei koko Välimeren liikennettä. Turvallisuuden takeena olivat vahvat, hyvin varustetut ja koulutetut asevoimat, jotka torjuivat ensin pohjoisen germaanit ja hunnit, osittain myöhemmät slaavihyökkäykset ja pitkän aikaa idästä ja etelästä tulevat persialais- ja saraseenihyökkäykset. Justinianuksen ajan poikkeukselliset luonnonolot ja -mullistukset sekä kulkutaudit aiheuttivat suuria vaikeuksia valtion taloudelle ja sotalaitokselle. Itä-Rooman suurimmaksi eduksi muihin samanaikaisiin valtioihin verrattuna voidaan kuitenkin nimetä poikkeuksellisen kehittynyt diplomatia, jonka menetelmiin kuului poliittiset ja taloudelliset neuvottelut vielä silloin kun muut olisivat jo tarttuneet aseisiin. Itä-Rooma oli myöhäisantiikissa ottamassa sen paikan Euroopan historiassa, jonka vanha Rooman keisarikunta oli menettänyt. Aikanaan se antoi oman panoksensa myös islamilaiselle tieteelle ja arkkitehtuurille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myöhäisantiikki Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta > Nykytutkimusta

Antti Arjava, "Rooman valtakunnan rappio ja tuho". Historiallinen Aikakauskirja 1/2003, s. 183–191.
Averil Cameron, The Mediterranean World in Late Antiquity Ad 395–600 (Routledge History of the Ancient World), Routledge 1993.
Bryan Ward-Perkins, The Fall of Rome and the End of Civilization, Oxford University Press 2005.
Chris Wickham, Framing the Early Middle Ages. Europe and the Mediterranean, 400–800. Oxford University Press 2005.
Kirjallisuutta > Tutkimuksen klassikkoja

Peter Brown, The World of Late Antiquity AD 150–750, 1989 (1. painos 1971).
Edward Gibbon, The History of the Decline and Fall of the Roman Empire, 1776.
A. H. M. Jones, The Later Roman Empire 284–602. A Social, Economic and Administrative Survey, 1964.
Henri Pirenne, Mahomet and Charlemagne, 1939.
Edwin Linkomies, Muinaisuuden näköaloja. Otava 1953, erit. s. 101–144.
Perlini

| Perlini |
| --- | --- |
Perustettu:  1957
Perustaja:  Roberto Perlini
Omistaja:  Cangialeoni Group
Kotisivu:  www.perlinidumpers.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perlinin valmistama ajoneuvo.
Perlini on kuorma-autojen valmistaja, jonka perusti Roberto Perlini vuonna 1957 nimellä Officine Meccaniche Costruzioni Roberto Perlini. Vuonna 2018 yrityksen osti Cangialeoni Group.
Oulun Insinöörit

Oulun Insinöörit ry on vuonna 1945 perustettu Insinööriliitto IL ry:n Oulun, Pohjois-Pohjanmaan ja Koillismaan alueen alueyhdistys. Yhdistyksessä on yli 3000 jäsentä ja on siten yksi IL ry:n suurimmista alueyhdistyksistä ja suurin Pohjois-Suomessa.
Jäsenistö koostuu Pohjois-Pohjanmaan alueella työskentelevistä insinööreistä ja rakennusarkkitehdeistä, joiden työtehtävät vaihtelevat suunnittelijasta asiantuntijaan.
Puheenjohtajat

Niilo Nieminen, 1945-1951
Juho Juntunen, 1952-1953
Mauno Kiiskinen, 1954
Veikko Ukkola, 1955
Väinö Saarikko, 1956-1957
Urpo Teirikko, 1958-1961
Matti Ojala, 1962
Veikko Pohjoismäki, 1963-1964
Matti Ojala, 1965
Eino Jokinen, 1966-1967
Kosti Kyhälä, 1968
Onni Rautava, 1969-1971
Pentti Lahtinen, 1972
Antti Anttinen, 1973
Veikko Pohjoismäki, 1974
Esa Konola, 1975-1976
Unto Mäkeläinen, 1977
Erik Nurminen, 1978-1980
Pentti Tammelin, 1981-1983
Aaro Myllyneva, 1984
Lasse Jylhä, 1985
Martti Heikkinen, 1986-1988
Matti Palovaara, 1990-1991
Kari Rinne, 1992-1995
Pekka Ahola, 1996-1998
Jukka Kangas, 1999
Matti Palovaara, 2000-2001
Anu-Leena Arola, 2002-2005
Riku Leminen, 2006-2007
Antti Huopana, 2008
Riku Leminen, 2009
Tiina-Maria Siipola, puheenjohtaja 2010–2013
Riitta Rusila, puheenjohtaja 2014-2016
Sirpa Erkkilä-Häkkinen, puheenjohtaja 2017- 2018
Antero Lehtonen, puheenjohtaja 2019-
Villa Kaljaasi

Villa Kaljaasi on Oulun Insinöörien huvila Oulun Hietasaaressa, osoitteessa Kaljaasintie 8. Huvila on yhdistyksen toiminnan keskus, jossa järjestetään suurin osa tapahtumista. Johtokunta ja erilaiset työryhmät pitävät pääsääntöisesti kaikki kokouksensa Villa Kaljaasilla. Villa Kaljaasia vuokrataan jäsenille erilaisien tilaisuuksien, yleensä juhlien, järjestämiseen.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen sivusto
Palaióchora (Kythera)

| Palaióchora> Παλαιόχωρα |
| --- | --- |
 Palaióchoran rauniot vuonna 2012.
Sijainti
 Palaióchora
Koordinaatit:  36°17′53.77″N, 22°59′52.62″E
Valtio:  Kreikka
Huippukausi:  Bysanttilainen kausi
Alue:  Attika
Kaupunki:  Kythera
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palaióchora (kreik. Παλαιόχωρα) oli Peloponnesoksen ja Kreetan saaren välissä sijaitsevan Kytheran saaren pääkaupunki Bysantin valtakaudella. Nykyisin Palaióchora on merkittävä arkeologinen kohde.
Historia

Kaupunki rakennettiin 1200-luvulla saaren koillisrannikon tuntumaan, ja tunnettiin Bysantin aikana nimellä Ágios Dimítrios (kreik. Άγιος Δημήτριος). Palaióchora käsitti Kakiá Lagkádan kalliolla kanjonissa sijainneen linnoituksen. Linnoitukseen oli yksi sisäänkäynti, lounaispuolelta. Palaióchorassa oli vain vähän tilaa, minkä vuoksi taloja rakennettiin toistensa päälle. Nykyisin linnoituksessa on 21 kirkkoa, mutta legendan mukaan niitä on ollut noin 70. Palaióchoran rakensivat Peloponnesoksen Monemvasiasta saapuneet asukkaat.
Palaióchora ei näkynyt minnekään, kuten merelle, minkä ansiosta kaupunki säästyi merirosvojen hyökkäyksiltä. Kuitenkin vuonna 1537 osmaniamiraali ja kaappari Hayreddin Barbarossa joukkoineen saapui Kytheralle tuhoten ja ryöstäen Palaióchoran. Lisäksi Barbarossan joukot surmasivat siviiliväestöä sekä ottivat Palaióchoran asukkaita vangeiksi ja myivät heidät orjiksi. Hävityksestä selviytyneet perheet muuttivat läheisiin kyliin. Palaióchoraa ei hävityksen jälkeen asutettu uudelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia Palaióchorasta (englanniksi)