stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Järvenkylä (Perniö)

Järvenkylä (ruots. Träskböle; vanh. suom. Trespyöli) on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee kunnan lounaisosassa Makarlanjärven rannalla.
Järvenkylän naapurikylät ovat Germundsvidja, Strömma, Skoila ja Makarla. Järvenkylän kyläalue ulottuu Makarlanjärveltä Kituutussuolle. Kylän pohjoisosa on mäkistä metsämaata ja kylän pellot sijaitsevat Palomäen ja Makarlanjärven välisellä alueella, jonne kylän asutus on myös sijoittunut. Järvenkylä on keskiaikainen uudisasutuskylä ja se koostui pitkään Träskbölen yksinäistilasta, joka oli ratsutila. Kylässä on ollut kolme torppaa ja mäkitupa, jotka itsenäistyivät 1920- ja 1930-lukujen aikana. Lisäksi kantatilasta on lohkottu yksi tila.
Kaikkia kylän taloja ei enää asuteta, eikä pienellä kylällä ole koskaan ollut palveluita. Järvenkylästä on etsitty 1980-luvulla malmia tuloksetta. Kylän pohjoisosaan on rakennettu pieni tuulipuisto.
Jussi Järveläinen

Juho (Jussi) Alfred Järveläinen (18. heinäkuuta 1879 Joroinen – 24. maaliskuuta 1945) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä.
Jussi Järveläisen vanhemmat olivat maakauppias, siltavouti Kalle Johannes Järveläinen ja Maria Ripatti. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 Vaasan reaalilyseosta. Hän opiskeli pari vuotta Helsingin yliopistossa, mutta siirtyi sitten lehtialalle.
Järveläinen oli aluksi työssä Vaasa-lehden toimituksessa, jossa hän hoiti ajoittain myös päätoimittajan tehtäviä. Vuonna 1906 hän siirtyi Tampereella ilmestyneen Aamulehden reportteriksi ja ulkomaanosaston toimittajaksi. Järveläinen muutti 1909 Helsinkiin ja oli Suomalaisen Uutistoimiston ja sen seuraajien Sanomalehtien Tietotoimiston ja Suomen Tietotoimiston palveluksessa. Vuodesta 1924 lähtien hän oli valtioneuvoston asioiden toimittajana. Järveläinen avusti myös muun muassa Helsingin Sanomia venäjänkielen kääntäjänä ja suomensi ruotsin ja saksan kielistä romaaneja. Hän oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton jäsenenä liiton perustamisesta lähtien.
Järveläinen kuoli maaliskuussa 1945 sydänkohtaukseen. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Józef Wesołowski

Józef Wesołowski (15. heinäkuuta 1948 Nowy Targ – 27. elokuuta 2015 Vatikaanivaltio) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Krakovan arkkihiippakuntaan tuleva paavi Johannes Paavali II 21. toukokuuta 1972. Hänet nimitettiin Slebten titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 3. marraskuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Marcello Zago.
Wesołowski sai 16. helmikuuta 2002 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kazakstaniin ja Tadžikistaniin, 6. heinäkuuta 2002 lisäksi Kirgisiaan ja 6. marraskuuta 2002 vielä Uzbekistaniin. 24. tammikuuta 2008 hänet siirrettiin apostoliseksi nuntiukseksi Dominikaaniseen tasavaltaan.
2014 hänet erotettiin pappisvirastaan ja asetettiin kotiarestiin Vatikaaniin epäiltynä seksin ostamisesta lapslta toimiessaan apostolisena nuntiuksena Dominikaanisessa tasavallassa. Hänet löydettiin kuolleena varhain aamulla 28. elokuuta 2015. Kuolinsyystä ei ole toistaiseksi tietoa..
Juuso Salonen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. heinäkuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 182 cm
Lempinimi: Pomo
Junioriseurat
2003–2008: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2014 | Haka | 91 | (3) |
| 2009 | → SalPa (laina) | 1 | (0) |
| 2010 | → VaKP | 10 | (0) |
| 2010 | → TPV (laina) | 2 | (0) |
| 2010 | → PoPa (laina) | 13 | (1) |
| 2015–2016 | KTP | 34 | (6) |
| 2017–2021 | PS-44 | 64 | (15) |
| 2023– | VaKP | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 2009 | Suomi U18 | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2023.
Juuso Salonen (s. 28. heinäkuuta 1991 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa FC Hakaa ja FC KTP:tä.
Salonen on Valkeakosken Hakan kasvatti ja on pelannut seurassa suurimman osan urastaan aina juniorivuosista lähtien. Pelipaikaltaan Salonen on puolustaja ja pääasiallisesti hän viihtyy puolustuksen keskustassa. Ensimmäistä kertaa hän pääsi Hakan edustusjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon 14. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa MyPaa vastaan. Veikkausliigassa hän teki debyyttinsä 7. toukokuuta 2009 ottelussa JJK:ta vastaan. Hän on myös edustanut Suomea juniorimaajoukkueissa.
Aiheesta muualla

Salonen futismaailma.com-sivustolla[vanhentunut linkki]
Salonen transfermarket.co.uk-sivustolla
Salonen Valkeakosken Sanomien nettisivuilla[vanhentunut linkki]
Józef Wysocki

Józef Wysocki
Józef Wysocki (s. 17. lokakuuta 1940) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tomasz Wilczyński 13. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Warmian hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Praecausan titulaaripiispaksi 6. huhtikuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. huhtikuuta Józef Glemp, jota avustivat Edmund Michał Piszcz ja Kazimierz Jan Majdański.
25. maaliskuuta 1992 Wysocki sai nimityksen Elblągin vihkipiispaksi.
Joonialainen luonnonfilosofia

Muinaisen Joonian alue.
Joonialaiseksi luonnonfilosofiaksi kutsutaan antiikin Kreikan esisokraattisen filosofian haaraa, joka alkaa Thaleesta, Anaksimandroksesta ja Anaksimeneesta. He olivat kaikki kotoisin Joonian Miletoksesta, Anatolian Aigeianmeren puoleiselta rannikolta.
”Joonialainen koulukunta”

Ajatus joonialaisesta filosofian koulukunnasta on jossain määrin harhaanjohtava. Vaikkakin Joonia oli alkuvaiheessa länsimaisen filosofian keskus, joonialaisen luonnonfilosofian edustajat, joihin voidaan lukea edellä mainittujen lisäksi muun muassa Herakleitos, Anaksagoras ja Arkhelaos, esittivät niin erilaisia näkemyksiä, ettei heidän voida katsoa muodostavan yhtenäistä koulukuntaa. Thales, Anaksimandros ja Anaksimenes luetaan yleensä kuuluviksi miletoslaiseen koulukuntaan, mutta muiden luokittelu koulukuntiin on selvästi vaikeampaa.
Aristoteles käytti näistä ajattelijoista nimitystä fysiologoi, ”ne jotka keskustelevat luonnosta”, mutta hän ei lukenut heitä yhteen ”joonialaiseksi koulukunnaksi”. Luokittelun alkuperä voidaan jäljittää toisella vuosisadalla eläneeseen filosofian historioitsijaan Sotioniin. Myöhemmin sen on tehnyt tunnetuksi ennen kaikkea Diogenes Laertios, joka jakoi filosofian alkuperän kahteen, joonialaiseen ja italialaiseen filosofiaan.
Diogeneen mukaan joonialainen luonnonfilosofia on luonut sen perustan, josta lähtevä perimyslinja johtaa lähes kaikkiin merkittävimpiin kreikkalaisiin filosofeihin ja koulukuntiin: Sokrateehen, Platoniin ja hänen Akatemiaansa, Aristoteleehen ja hänen peripateettiseen kouluunsa, kyynikoihin, ja stoalaisiin. Italialaiseen filosofiaan kuului puolestaan Pythagoraasta alkava esisokraattisen filosofian haara, josta ovat kehittyneet pythagoralaisten lisäksi elealaiset, skeptikot ja epikurolaiset.
Filosofia

Miletoslaisen koulukunnan edustajista teki poikkeuksellisen se, että he alkoivat ensimmäisenä teoretisoida asioita. Ajattelu siirtyi mytologisesta ajattelusta (mythos) teoreettisen ajattelun (logos) puolelle. Luonnonfilosofit pyrkivät selittämään universaaleja ja yleisiä asioita, ja uskoivat, että kaikki maailmankaikkeuden asiat ovat lähestyttävissä ihmisjärjellä. Monet joonialaisen luonnonfilosofian edustajat olivat ennen kaikkea metafyysisiä kosmologeja, jotka pyrkivät selittämään aineen luonnetta fysikalistisesti.
Monet esisokraattiset luonnonfilosofit ajattelivat, että vaikka aine voikin muuttua muodosta toiseen, kaikella aineella on jokin yhteinen perusta, joka ei muutu. Ajattelijat eivät olleet yhtä mieltä siitä, mikä tämä yhteinen perusta olisi, eivätkä he käyttäneet kokeita sen selvittämiseksi. Sen sijaan he hyödynsivät ennen kaikkea abstraktia päättelyä. Koska selityksissä ei turvauduttu mytologioihin, heistä tuli länsimaisen perinteen ensimmäisiä varsinaisia filosofeja.
Myöhemmät filosofit laajensivat tutkimuksiaan muille aloille. Esimerkiksi elealainen koulukunta tutki myös tietoteoriaa eli sitä, kuinka ihmiset saavat tietoa siitä mitä on olemassa.
Filosofit

Miletoslainen koulukunta
Thales (n. 636–546 eaa.)
Anaksimandros (n. 609–546 eaa.)
Anaksimenes (n. 585–525 eaa.)
Herakleitos (n. 535–475 eaa.)
Anaksagoras (n. 500–428 eaa.)
Arkhelaos (400-luku eaa.)
Diogenes Apollonialainen (n. 460 eaa.)
Hippon (400-luku eaa.)
Aiheesta muualla

Turner, William: Ionian School of Philosophy Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
John Mackintoshin aukio

Näkymä aukion poikki kohti Parlamenttitaloa.
John Mackintoshin aukio (engl. John Mackintosh Square tai epävirallisemmin Piazza) on Gibraltarin keskeinen aukio, jonka varrella ovat sekä Parlamenttitalo että Kaupungintalo. Se sijaitsee vilkkaan pääkadun varrella.
Aukiota käytettiin 1700-luvulla paraatikenttänä ja ruoka-apuannosten jakamiseen. 1800-luvulla sitä kutsuttiin kauppatoriksi, ja siellä järjestettiin huutokauppoja ja kirpputoreja. Vuonna 1940 se sai nykyisen nimensä paikallisen hyväntekijän John Mackintoshin mukaan.
Nykyinen parlamenttitalo valmistui vuonna 1817. Sen rakennuttivat Gibraltarin kauppiaat liikemiesten ja siviilien kirjastoksi, sillä heillä ei ollut pääsyä varuskunnan kirjastoon. Kirjasto toi aukiolle sosiaalista, poliittista ja liiketoimintaa. Siitä kehittyi myöhemmin Gibraltarin lainsäädäntöneuvosto, siitä kansalliskokous ja vuonna 2006 parlamentti.
Kaupungintalon tilat on rakennettu 1819 kauppias Aaron Cardozon yksityiskodiksi. Cardozo oli portugalin juutalainen ja amiraali Nelsonin ystävä, ja niin hän sai poikkeusluvan ostaa tontin ja rakennuttaa talon; maanomistus ei yleensä ollut luvallista muille kuin protestanteille. Cardozon kuoltua talo oli hotellina. Vuonna 1875 sen osti liikemies Pablo Antonio Larios. Kuningatar Viktorian kolmas poika, prinssi Arthur, Connaughtin herttua, majoittui siellä Larioksen vieraana, ja sen jäljiltä taloa on kutsuttu Connaughtin taloksi. Vuonna 1922 se myytiin valtiolle, ja kaksi vuotta myöhemmin vastaperustettu kaupunginvaltuusto sai sieltä tilat käyttöönsä.
Parlamenttitalon ja Kaupungintalon välissä on entinen Päävartion rakennus (Main Guard). Se rakennettiin varuskunnan tarpeisiin 1700-luvulla, mutta sitä käytettiin myöhemmin paloasemana, kylpylänä ja valtion virastotalona. Nykyisin talossa toimii Gibraltar Heritage Trust -perinnesäätiö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Mackintoshin aukio Wikimedia Commonsissa
Józef Zawitkowski

Józef Zawitkowski
Józef Zawitkowski (23. marraskuuta 1938 – 29. lokakuuta 2020) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Varsovan arkkihiippakuntaan Stefan Wyszyński 20. toukokuuta 1962, ja hänet nimitettiin Varsovan vihkipiispaksi sekä Ausanan titulaaripiispaksi 26. toukokuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Damian Zimoń ja Wladyslaw Miziolek.
Zawitkowski sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Łowiczin hiippakunnan vihkipiispaksi.
Józef Zapędzki

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Józef Zapędzki. |  Józef Zapędzki. |  Józef Zapędzki. |  |
Maa:   Puola
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Kultaa | München 1972 | 25 m olympiapistooli |  |
Józef Zapędzki (11. maaliskuuta 1929 Kazimierówka – 15. helmikuuta 2022 Wrocław) oli puolalainen ampuja,  joka voitti olympiakultaa 25 metrin olympiapistoolissa sekä Méxicossa 1968 että Münchenissä 1972. Hän edusti maataan yhteensä viisissä kesäolympialaisissa, lähtien Tokiosta 1964 aina Moskovaan 1980 saakka.
Julie Newmar

Julie Newmar
Julie Chalene Newmar (s. 16. elokuuta 1933) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan etupäässä Batmanin Kissanaisena.
Newmar syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, kolmesta lapsesta vanhimmaksi. Hän valmistui John Marshall High Schoolista ja on esiintynyt paitsi Batmanissa ja muissa televisiosarjoissa, myös elokuvissa ja teatterissa.
Newmarin naapuri, näyttelijä ja koomikko James Belushi syytti häntä vuonna 2004 kotirauhansa häiritsemisestä. Riita saatiin sovittua oikeussalin ulkopuolella. Newmar on nyttemmin jopa esiintynyt Belushin kanssa televisiossa.
Newmar oli vuosina 1977–1984 naimisissa lakimies J. Holt Smithin kanssa. Hänellä on yksi lapsi, John Jewl Smith, joka on kuuro ja kärsii Downin oireyhtymästä. Johnin syntyessä Newmarilla oli jo pitkälti yli neljäkymmentä vuotta ikää.
Julie Murphy (kirjailija)

| Julie Murphy |
| --- | --- |
 Julie Murphy Texas Book Festivalilla 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1985 Bridgeport, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  2014–
Esikoisteos:  Side Effects May Vary
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Julie Murphy (s. 8. marraskuuta 1985 Bridgeport, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Murphyn esikoisteos, nuorille aikuisille suunnattu romaani Side Effects May Vary julkaistiin vuonna 2014lähde tarkemmin?.
Murphyn toinen romaani, vuonna 2015 julkaistu Dumplin, sai hyvän vastaanoton ja nousi New York Timesin bestseller-listan kärkeen. Kirja julkaistiin suomeksi vuonna 2016 Peikko Pitkäsen kääntämänä. Kirjan päähenkilö on ylipainoinen teinityttö Willowdean Dickson, jonka äiti muistetaan nuoruusvuosiensa kauneuskuningattarena. Willowdean päättää osallistua paikalliseen teinimissikilpailuun, ja mukaan lähtee myös muita tyttöjä, jotka eivät sovi perinteiseen missimuottiin.  Anne Fletcher on vuonna 2018 ohjannut kirjan pohjalta elokuvan Dumplin'.
Julian Przyboś

| Julian Przyboś |
| --- | --- |
 Julian Przyboś
Henkilötiedot
Syntynyt: 1901 Gwoźnica Dolna, Puola
Kuollut: 1970 (68–69 vuotta) Varsova, Puola
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: puola
Tuotannon kieli: puola
Kirjallinen suuntaus: avantgarde
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Julian Przyboś (1901 Gwoźnica Dolna, Puola – 1970, Varsova, Puola) oli puolalainen runoilija ja esseisti. Hän edusti kymmenen vuoden ajan 1923–1933 Krakovassa avantgardea sen johtohahmona. Hän työskenteli opettajana, toimittajana ja kirjastonhoitajana sekä toisen maailmansodan jälkeen 1947–1951 Puolan Sveitsin-suurlähettiläänä. Myöhemmässä tuotannossaan hän käsitteli ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julian Przyboś Wikimedia Commonsissa
John Mahoney

| John Mahoney |
| --- | --- |
 John Mahoney syyskuussa 1994.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1940 Blackpool, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 4. helmikuuta 2018 (77 vuotta) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–2017
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Charles John Mahoney (20. kesäkuuta 1940 Blackpool, Lancashire, Englanti – 4. helmikuuta 2018 Chicago, Illinois) oli englantilaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut näyttelijä. Hänet muistetaan pääasiassa eläkeläisen poliisin Martin Cranen roolista tilannekomediasarjassa Frasier.
Mahoney voitti urallaan Clarence Derwent -palkinnon ja Tony-palkinnon. Elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1980. Hän näytteli sivurooleja muun muassa elokuvissa Epäilty (1987), Kuuhullut (1987), Frantic (1988), Lahjotut (1988), Petetty (1988), Loistokaveri (1990), Sankari vai vakooja (1990), Barton Fink (1991), Tulilinjalla (1993), Jokikyttä (1993), Reality Bites (1994), Coenin veljesten Valtapeli (1994), Amerikan presidentti (1995), Alaston pelko (1996), Se ainoa oikea (1996), Dan in Real Life (2007) ja Flipped (2010), ja hän oli pääroolissa elokuvassa Ystävyyden kirot (2000). Hän esiintyi myös äänirooleissa animaatioelokuvissa Antz – Muurahaizet (1998), Rautajätti (1999) ja Atlantis – kadonnut kaupunki (2001).
Mahoney esiintyi Frasierissa koko sarjan esittämisen ajan vuosina 1993–2004. Kyseisellä roolilla hän sai useita Golden Globe- ja Emmy-ehdokkuuksia. Frasierin päätyttyä hän vieraili muun muassa Simpsoneissa vuonna 2007, jossa hän esitti tohtori Robert Terwilliger Senioria, joka oli sarjassa Sideshow Bobin isä. Hän myös vieraili kerran sarjassa Kolmas kivi auringosta. Kyseisessä jaksossa Dickin osaksi tulee lausua jotain myönteistä Mahoneyn esittämän, kaikkien inhoaman professorin tohtori Leonard Hanlinin hautajaisissa. Mahoney esiintyi myös sarjassa Terapiassa. Hänen viimeinen tv-roolinsa oli brittiläisen poliisisarjan Foylen sota yhdessä jaksossa vuonna 2015.
Aiheesta muualla

John Mahoney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Mahoneyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kaakon rintama

| --- | --- |
 Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa 
Baltian rintamat: 
Baltian rintama: 
1. Baltian rintama: 
2. Baltian rintama: 
3. Baltian rintama: 
Brjanskin rintama: 
Luoteisrintama: 
Orjolin rintama : 
Valko-Venäjän rintamat: 
Valko-Venäjän rintama: 
1. Valko-Venäjän rintama: 
2. Valko-Venäjän rintama: 
3. Valko-Venäjän rintama: 
Keskustan rintama: 
Kurskin rintama: 
Lännen rintama : 
Ukrainan rintamat: 
1. Ukrainan rintama: 
2. Ukrainan rintama: 
3. Ukrainan rintama: 
4. Ukrainan rintama: 
Arorintama: 
Etelän rintama: 
Lounaan rintama: 
Voronežin rintama: 
Reservirintama : 
Kaukoidän rintamat: 
Kaukoidän rintama: 
1. Kaukoidän rintama: 
2. Kaukoidän rintama: 
Transbaikalin rintama : 
Moskovan rintamat: 
Moskovan puolustuslinja: 
Moskovan reservirintama: 
Možaiskin puolustuslinja: 
Kalininin rintama: 
Reservirintama : 
Pohjoiset rintamat: 
Karjalan rintama: 
Leningradin rintama: 
Pohjoinen rintama: 
Olhavan rintama : 
Kaukasuksen rintamat: 
Kaukasuksen rintama: 
Pohjois-Kaukasuksen rintama: 
Transkaukasian rintama: 
Krimin rintama : 
Stalingradin rintamat: 
Donin rintama: 
Kaakon rintama: 
Stalingradin rintama: 
Kaakon rintama  oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 7. elokuuta 1942 1. panssariarmeijasta. 30. syyskuuta 1942 se uudelleennimettiin Stalingradin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraalieversti Andrei Jerjomenko.
KPL

Lyhenne kpl, Kpl tai KPL voi tarkoittaa:
kpl, kappalemäärän lyhenne
Kpl, Kauppilanmäen rautatieaseman liikennepaikkalyhenne
KPL, Kids Programming Language, lapsille suunniteltu ohjelmointikieli
KPL, Kouvolan Pallonlyöjät, pesäpallojoukkue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KPL”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Julian Reid

Julian Reid on Lapin yliopiston kansainvälisten suhteiden professori.
Reidin tutkimusalueita ovat etenkin sotaan ja turvallisuuteen liittyvät poliittiset ja filosofiset kysymykset erityisesti Michel Foucault'n kirjoituksien kautta tarkasteltuna. Focault on jatkuvasti esillä myös hänen opetuksessaan.
Reid on väitellyt Lancasterin yliopistossa vuonna 2004. Ennen Lapin yliopistoa hän opetti Kin's Collegessa Lontoossa ja Sussexin yliopistossa. Hän on ollut vieraileva professori myös Bristolin yliopistossa.
Teokset

The Neoliberal Subject: Resilience, Adaptation and Vulnerability (David Chandlerin kanssa), Rowman & Littlefield 2016
Resilient Life: The Art of Living Dangerously (Brad Evansin kanssa), Polity Press 2014
The Biopolitics of the War on Terror: Life Struggles, Liberal Modernity and the Defence of Logistical Societies, Manchester University Press 2006 & 2009
The Liberal Way of War: Killing to Make Life Live (Michael Dillonin kanssa), Routledge 2009
John Pemberton

John Pemberton
John Stith Pemberton (8. heinäkuuta 1831 Knoxville, Georgia – 16. elokuuta 1888 Atlanta, Georgia)[lähde? ] oli yhdysvaltalainen farmaseutti, joka keksi Coca-Colan.
Pembertonin ensimmäinen esiaste Coca-Colasta oli ”Pemberton’s French Wine Coca” - ”kokaviini”, joka sisälsi muun muassa viiniä, kokaa ja kolapähkinää. Kun Pemberton vuonna 1886 korvasi viinin alkoholittomalla siirapilla, syntyi Coca-Colan ensimmäinen versio.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Pemberton Wikimedia Commonsissa
KPE

KPE tai kpe voi viitata seuraaviin asioihin:
Kolkontaipaleen rautatieasema (lyh. Kpe)
kpelle (ISO 639 -kielikoodi kpe), Länsi-Afrikassa puhuttu kieli
Katholische Pfadfinderschaft Europas (lyh. KPE), Saksassa ja Itävallassa toimiva partiojärjestö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KPE”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Joroisten hyppyrimäet

| Joroisten hyppyrimäet> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:   Joroinen, Suomi
Koordinaatit:  62°11′15.8″N, 27°52′19″E
Avattu:  1988
Remontoitu:  1995, 2018–2021
Muut mäet:  K5
Seura:  Joroisten Urheilijat, Joroisten Mäkihyppääjät
Joroisten hyppyrimäki
K-piste:  50 metriä
Mäkiennätys:  53,0 metriä  Antti Tuomainen
Avattu:  1988
Remontoitu:  1995, 2018–2020
Muovitus:  Kyllä
K35
K-piste:  35 metriä
Avattu:  1988
Remontoitu:  2015, 2018–2020
Muovitus:  Kyllä
K16
K-piste:  16 metriä
Avattu:  1988
Remontoitu:  2018–2020
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Joroisten hyppyrimäet on neljän muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Joroisissa.
Historia

Joroisten hyppyrimäet valmistuivat vuonna 1988, silloin suurimman mäen K-piste sijaitsi 42 metrissä. Vuoden 1995 remontissa Joroisten hyppyrimäen K-pistettä siirrettiin 42 metristä 50 metriin.
Joroisten hyppyrimäki asetettiin käyttökieltoon syksyllä 2014 puurakenteiden lahovaurioiden takia. Tammikuussa 2015 Joroisten kunta päätti purattaa suurimman hyppyrimäen kesällä 2015 ja remontoida K25-mäen. Maaliskuussa 2015 paikalliset mäkiaktiivit päättivät perustaa Joroisten mäkimiehet -yhdistyksen, jonka omistukseen Joroisten hyppyrimäki siirtyi. Mäen remontoinnin kustannusarvio oli noin 7 000 euroa, jos remontointi tehdään talkoilla. K50-mäen remontti tehtiin vuosina 2017–2020. Samassa yhteydessä purettiin K25- ja K12-mäet ja tilalle rakennettiin uudet muovitetut K35-, K16- ja K5-mäet.
Joroisten hyppyrimäki

Vuoden 1995 remontissa mäen K-pistettä siirrettiin 42 metristä 50 metriin. Mäki asetettiin käyttökieltoon syksyllä 2014 puurakenteiden lahovaurioiden takia. Se remontoitiin vuosina 2017–2020 ja alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Joroisten hyppyrimäki > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 53,0 metriä on hypännyt Antti Tuomainen.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Antti Tuomainen | 53,0 m |  |  |
Aiheesta muualla

”Rakkaudesta lajiin” – Joroisten mäkihyppyrinne kuntoon talkoovoimin Yle Areena
Kaakon Viestintä

Kaakon Viestintä on paikallislehtiä julkaiseva yritys. Sen omistaa huhtikuusta 2019 lähtien Keskisuomalainen-konserni, sitä ennen Länsi-Savo-konserni.
Yritys julkaisee Mikkelissä ilmestyvää Länsi-Savoa, Savonlinnassa ilmestyvää Itä-Savoa, Lappeenrannassa ilmestyvää Etelä-Saimaata, Kouvolassa ilmestyvää Kouvolan Sanomia, Kotkassa ilmestyvää Kymen Sanomia sekä Imatralla ilmestyvää Uutisvuoksea. Lisäksi se harjoittaa digitaalista liiketoimintaa.