stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katla
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Katla volcano current activity & updates
Islannin tulivuoret (englanniksi)
Tietoja Katlan tunnetuista purkauksista (Arkistoitu – Internet Archive)
Islantilaisia nettikameroita. Mila.is
Kun Katla-tulivuori purkautuu Islannissa, ”on parasta juosta”. Suomen Kuvalehti, 16.4.2010.
Katla: Turvallisuusohje turisteille purkauksen varalta (Arkistoitu – Internet Archive) Pdf (englanniksi)
Seismic and tsunami early warning activities in Iceland Pdf; 12,4 Mt (englanniksi)
Jatkuvasti päivittyvä kartta Islannin maanjäristyksistä  Mýrdalsjökull-jäätikön alueella (englanniksi)
Maanjäristysblogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalderan ja aikaisempien purkausaukkojen sijainnit jäätikön alla
Poikkileikkauskuva Eyjafjallajökull- ja Katla-tulivuorista
Perheväkivalta

Turmiolan Tommi käy humalassa perheensä kimppuun, Alexandra Frosteruksen piirros vuodelta 1858.
Perheväkivallalla tarkoitetaan perheen sisäistä väkivaltaa, joka voi kohdistua kehen tahansa perheenjäseneen. Perheväkivaltaan kuuluu puolisoiden keskinäinen väkivalta, vanhempien lapsiinsa kohdistama väkivalta ja lasten vanhempiinsa ja toisiinsa kohdistama väkivalta.
Perheväkivallan käsite ja lähikäsitteitä

Perheväkivalta-käsitteen historia on tapana aloittaa vuodesta 1971, jolloin englantilaisen tv-reportterin vaimo Erin Pizzey perusti Lontoon esikaupunkiin Chiswickiin naisten toimintakeskuksen. Keskukseen alkoi tulla kotonaan pahoinpideltyjä naisia. Pizzeyn keskuksessa alkoi niin sanottu naisten turvakotitoiminta. Myöhemmin Pizzey kirjoitti myös kirjan Scream quietly or the neighbours will hear ('Huuda hiljaa etteivät naapurit kuule'), josta tuli aikansa myyntimenestys. Tämä toiminta toi esiin kodeissa tapahtuvaa miesten harjoittamaa väkivaltaa, ja sen katsotaan laskeneen ja jopa poistaneen naiselta kynnyksen puhua asiasta tai hakea apua.kenen mukaan?
Perheväkivalta on käsitteenä vakiintunut suomen kieleen. Sille läheinen käsite on lähisuhdeväkivalta, joka eroaa perheväkivallasta siinä, että tekijä ja uhri eivät välttämättä ole saman perheen jäseniä. Paljon käytetty käsite on myös ”parisuhdeväkivalta” (engl. IPV, intimate partner violence). Erityisesti feministinen tutkimus on pyrkinyt systemaattisesti käyttämään ensin "hakatun vaimon" käsitettä (engl. battered wife) ja myöhemmin "naisiin kohdistuvan väkivallan" ja "sukupuolistuneen väkivallan" käsitteitä.
Erityyppisten käsitteiden ansioina on nähty, että niillä on tuotu ansiokkaasti esiin vaiettua väkivaltaongelmaa perheissä ja lähisuhteissa erityisesti naisten kokemana. Lapsiin kohdistuva perheväkivalta on ollut vähäisemmän huomion kohteena ja sitä on tutkittu lähinnä lapsen kaltoinkohtelun, laiminlyönnin tai lapsen hyväksikäytön käsitteiden kautta. Uusia käsitteitä on kritisoitu siitä, että ne eivät anna relevanttia kuvaa perheväkivallan eri muodoista.
Suuri osa tutkimuksesta on mahdollista jaotella karkeasti kahteen eri näkökulmaan, joita voidaan nimittää sukupuolittuneen parisuhdeväkivallan näkökulmaksi ja konfliktilähtöisen parisuhdeväkivallan näkökulmaksi. Yksinkertaistettuna näkökulmien keskeinen ero on siinä, nähdäänkö parisuhdeväkivalta yksi- vai kaksisuuntaisena ilmiönä. Sukupuolittuneen väkivallan näkökulmasta parisuhdeväkivalta on asymmetristä, pääosin miehen naiseen kohdistamaa väkivaltaa, kun taas konfliktilähtöinen näkökulma tutkii parisuhdeväkivaltaa symmetrisenä, yleisimmin molempien osapuolten harjoittamana väkivaltana.
Sukupuolittuneen parisuhdeväkivallan näkökulma perustuu ajatukselle siitä, että parisuhdeväkivallan tekijä on mies ja kohteena on nainen. Tutkimusperinne nojaa vahvasti feministiseen paradigmaan, jossa väkivalta nähdään miehisen vallankäytön ilmenemismuotona. Samoin parisuhdeväkivallan syynä pidetään miehen halua kontrolloida naista sekä käyttää valtaa suhteessa. Parisuhdeväkivalta ja joskus jopa perheväkivalta esitetään useimmin jo lähtökohtaisesti ja määritelmällisesti miehen naiseen kohdistamaksi väkivallaksi. Näin ollen sukupuolittuneen parisuhdeväkivallan paradigmasta käsin tarkasteltu parisuhdeväkivalta on itse asiassa naisiin kohdistuvaa parisuhdeväkivaltaa, jossa muun muassa lasten tai miesten naisten taholta kokema parisuhdeväkivalta jätetään usein huomiotta.
Perheväkivallan esiintyvyydestä > Seksuaalivähemmistöjen parisuhdeväkivalta

Myös sateenkaariperheissä esiintyy parisuhdeväkivaltaa. Seksuaalivähemmistöjen keskinäisten parisuhteiden arvioidaan joissakin tutkimuksissa olevan jopa väkivaltaisempia kuin heteroparien – jopa 30–40 prosenttia sateenkaariperheistä olisi joidenkin lähteiden mukaan väkivaltaisia .
Seksuaalivähemmistöjen parisuhdeväkivalta on usein vielä vaikeammin raportoitavissa ja vielä enemmän uhreissa vaikeita tunteita nostattavaa kuin heteroparien väkivalta. Seksuaalivähemmistöjen jäsenet useinkaan eivät voi luottaa vanhempiensa, sisarustensa ja yhteiskunnan tukeen – miehensä hakkaama heteronainen yleensä voi luottaa poliisin väliintuloon, mutta lesbopartnerinsa pahoinpitelemä nainen voi saada poliisilta kylmäkiskoista kohtelua .
Myös lasten kokeman perheväkivallan osalta on tuotu esiin, että esimerkiksi lesboperheissä tapahtuva parisuhdeväkivalta ja lapsen kaltoinkohtelu on lähes täysin vaiettu asia .
Transsukupuoliset nuoret joutuvat usein vanhempiensa tai sisarustensa väkivallan kohteeksi. Suomestakin tiedetään sairaalahoitoon johtaneita pahoinpitelytapauksia.lähde?
Perheväkivallan kriminalisointi

Vaikka aviomiehen kuritusoikeus vaimoaan kohtaan poistui oikeuskäytännöstä jo 1860-luvulla, perheväkivaltaa alettiin tunnustaa yhteiskunnalliseksi ongelmaksi vasta 1980-luvulla. Lapsen ruumiillinen kuritus kiellettiin lailla 1983. Hallituksen esityksessä 94/1993 tavallinen väkivalta ehdotettiin muutettavaksi virallisen syytteen alaiseksi, jotta perhepiirin yksityisyydessä tapahtuvaa väkivaltaa ei jäisi tuomitsematta. Esitystä perusteltiin sillä, että perhepiirin pahoinpitelyissä sovinnot syntyvät usein painostuksesta, joka on vain jatkoa väkivallan käytölle perhesuhteissa.
Seksuaalirikoskomitea (komiteanmietintö 1967:A12) ehdotti avioliitossa tapahtuvien seksuaalista väkivaltaa sisältävien tekojen rinnastamista seksuaaliväkivaltaan avioliiton ulkopuolella. Mietinnössä pohdittiin, kuinka avioliiton solmimisen ei enää voitu katsoa perustavan miehelle seksuaalista määräämisvaltaa vaimoonsa nähden, mutta avioliiton katsottiin oikeuttavan olettamukseen suostumuksesta. Rikoslaissa raiskaus jäi kuitenkin avioliiton ulkopuoliseksi teoksi vielä vuosikymmeniksi. Hallituksen esityksessä 365/1992 perusteltiin avioliiton sisäisen raiskauksen kriminalisointia sillä, että avioliiton solmiminen silloisen lain mukaan heikentää naisen rikosoikeudellista suojaa väkisinmakaamista vastaan. Esitys hyväksyttiin yksimielisesti naistenpäivänä vuonna 1994 ja avioliiton suojaama raiskaus poistui rikoslaista.
Sukupuoliyhteys lähisukulaisen kanssa on Suomessa laitonta rikoslain 22 § mukaan. Hallituksen esityksessä 6/1997 sukurutsasäännöksen laajentamista perusteltiin tarpeella suojata lapsia ja perhesuhteita lasten ollessa vielä nuoria ja asuessa vanhempiensa kanssa yhdessä.
Perheväkivalta moniulotteisena ongelmana

Perheväkivalta on moniulotteinen ongelma. Perheväkivallan selitysteoriat jakaantuvat karkeasti neljään selitysteoriaan:
psykopatologisiin, yksilökeskeisyyttä korostaviin
perhedynaamisiin, vuorovaikutteisuutta korostaviin
kulttuuriteorioihin, perheväkivalta osana kulttuuria
rakenneteorioihin, esimerkkinä feministiset teoriat
Teorioiden tarkastelutaso vaihtelee välillä yksilö – ryhmä – yhteiskunta. Niitä jakaa myös käsitys rangaistus–sairaus–ulottuvuudesta ongelman hoidossa. Tieteenalan mukaan jaoteltuina psykologisia teorioita ovat muun muassa psykopatologiset ja perhedynaamiset teoriat, sosiologisia rakenne- ja kulttuuriteoriat. Samoin toisistaan eroavia ja toisaalta päällekkäisiä selitysmalleja tai teorioita perhe- ja parisuhdeväkivallalle on useita. Esimerkiksi evoluutioteoreettinen näkökulma painottaa evoluutiobiologisia tekijöitä perhe- ja parisuhdeväkivallan syntymekanismeina (Belsky 2001), kun taas sosiaalisen oppimisen näkökulma korostaa lapsuus- ja nuoruusajan kokemuksia myöhemmän perhe- ja parisuhdeväkivallan laukaisijana (Ehrensaft 2008). Kehitysteoreettisesta näkökulmasta tarkasteltu perhe- ja parisuhdeväkivalta nähdään yhtenä ilmentymänä henkilön antisosiaalisen ja aggressiivisen käytöksen ketjussa (Capaldi & Gorman-Smith 2003), ja vuorovaikutusnäkökulma korostaa yksilön sijasta suhdetta, jossa väkivaltaa ilmenee (Winstok 2007).
Suuri osa pari- ja seurustelusuhdeväkivallan tutkimusta voitaisiin kuitenkin karkeasti jaotella kahteen eri näkökulmaan, joita kutsun tässä sukupuolittuneen parisuhdeväkivallan näkökulmaksi ja konfliktilähtöisen parisuhdeväkivallan näkökulmaksi. Sukupuolittuneen väkivallan näkökulmasta tarkasteltuna parisuhdeväkivalta on epäsymmetristä, pääosin miehen naiseen kohdistamaa väkivaltaa, kun taas konfliktilähtöinen näkökulma tutkii parisuhdeväkivaltaa symmetrisenä, yleisimmin molempien osapuolten harjoittamana väkivaltana. (Jaottelusta ks. esim..) Erityisesti angloamerikkalainen tutkimuskenttä näyttää jakautuneen voimakkaasti näihin kahteen leiriin, joiden välillä on avointa kiistaa niin teoreettisista lähtökohdista, metodologiasta kuin tulosten luotettavuudestakin
Viimeaikainen suomalainen parisuhdeväkivaltatutkimus voidaan joitakin poikkeuksia (Savolainen 2005, Flinck 2006, Rantala ym. 2008) lukuun ottamatta lukea sukupuolittuneen väkivallan näkökulmasta ja feministisestä paradigmasta käsin tehdyksi (esim. Lahti 2001, Husso 2003, Piispa 2004, Keskinen 2005).
Perheväkivalta on kuitenkin niin laaja ja monimuotoinen ilmiö, että sen selittämiseen ei riitä mikään yksittäinen teoria, vaan tarvitaan yhtenäinen, eri teoriat kokoava malli.
Keskustelua perheväkivallasta ja sen käsittelystä

Muiden kuin miesten tekemän naisiin tai lapsiin kohdistuvan perheväkivallan osuutta on käsitelty varsin vähän aina viime vuosiin saakka .
Viime aikoina jotkut ovat arvostelleet sitä, että perheväkivaltaa on tarkasteltu viime vuosina lähes yksinomaan tasa-arvokysymyksenä, ja selitysteoriana viitataan lähes yksinomaan miesten maskuliiniseen väkivaltaisuuteen tai patriarkaaliseen yhteiskuntaan. Esimerkiksi Salmi (2009) toteaa että: "yleisissä mielikuvissa ja suomalaisessa yhteiskuntapoliittisessa keskustelussakin perhe- ja parisuhdeväkivalta näyttäytyy yhä miltei yksinomaan miesten tekemänä. Suomalainen parisuhdeväkivallan tutkimus on niin ikään pääosin painottunut naisen kokemaan ja miehen tekemään väkivaltaan, jota on tutkittu feministisestä, sukupuolittuneen väkivallan paradigmasta käsin (esim. Lahti 2001, Husso 2003, Niemi-Kiesiläinen 2004, Piispa 2004, Keskinen 2005, Näre – Ronkainen 2008). ". Tämän on väitetty johtuvan siitä, että se sopii yhteen feminismin "tasa-arvotaistelun" kanssa. Myös eräät naistutkijat ovat myöntäneet tämän. Tässä yhteydessä on väitetty, että keskustelussa piilotellaan perheväkivallan moninaisuutta, monisyisyyttä, sen vaiettuja taustasyitä, kuten psykopatologisia, perhedynaamisia, kulttuurisia ja yhteiskunnan yleisiin rakenteisiin liittyviä selityksiä. Tähän liittyen on tuotu esille, että perheväkivaltaa käsitellessä yhden selitysteorian käyttö paljastaa todellisuudesta vain pienen osan.
Perheväkivalta-ilmiöstä on aivan viime aikoina käyty kasvavassa määrin keskustelua muun muassa iltapäivälehdistössä. Keskustelussa ovat myös viime aikoina nousset esiin aikaisemmin vähälle huomiolle jääneet perheväkivallan muodot kuten lapsiin kohdistuva ja lasten näkemä perheväkivalta. Aivan viime aikoina on muun muassa YK kiinnittänyt WHO:n ohella kasvavaa huomiota lapsiin kohdistuvaan väkivaltaan ja perheväkivaltaan . Myös miehiin kohdistuvasta perheväkivallasta naisiin kohdistuvan perheväkivallan ohella on puhuttu kasvavassa määrin.
Viime aikaisissa meta-analyyttisissä tutkimuksissa eri kulttuureista on myös havaittu, että naisten aseman voimistuminen jopa miesten asemaa paremmaksi yhteiskunnassa sekä perheväkivaltaan liittyvien tukipalvelujen tarjoaminen vain heille yhdessä yhteiskunnan yksilöllistymisen kanssa on vaikuttanut perheväkivalta-ilmiöön. Samaan aikaan kun näissä maissa jossa kehitys on näissä suhteissa edennyt pisimmälle, kuten Ruotsissa ja Suomessa naisiin kohdistunut perhe- ja parisuhdeväkivalta vähenee ja naisten mioehiin kohdistuva väkivalta samaan aikaan kasvaa ja on erittäin merkittävä, ja yllättävän yleinen ilmö.. Tästä ilmiöstä keskustelu on kuitenkin herättänyt jopa raivoa sekä eräissä feminismin että profeminismin edustajissa. Ilmiötä näyttäisi leimaavan eräiltä osin vaikeneminen toisista väkivallan muodoista lähes kokonaan samaan aikaan kun toisia tuodaan voimallisesti esiin .
Perheväkivallan seuraamukset uhrille

Tyypillisiä oireita fyysisten vammojen lisäksi ovat henkisen vammautumisen merkit(esimerkiksi psyykkinen traumatisoituminen tai dissosiaatio).
Tyypillisesti ainakin aluksi uhri syyttelee itseään siitä että on aiheuttanut tilanteet ja usein tilanne johtaa siihen, että uhrikin antaa hätätilanteessa takaisin esimerkiksi verbaalisesti tai lyömällä tai jopa teräaseilla uhkaamalla ja tämä lisää vielä syyllisyyttä ja ilmoittamiskynnystä. Lisäksi on usein niin, että väkivallan tekijällä on itselläänkin psyykkisiä ongelmia ja hän saattaakin jossain vaiheessa vedota esimerkiksi sanomalla ”jos kerrot asiasta jonnekin niin tapan sitten itseni”. Usein perheväkivallan tekijät ovat olleet itsekin väkivallan uhreja ja kotonakin kiusattuja. Perheväkivallan uhri saattaa hoitaa oireitaan esimerkiksi alkoholin turruttavalla vaikutuksella, jolloin kynnys hakea apua luonnollisesti kasvaa.
Perheväkivallan hoitaminen

Ensisijaista ja viime kädessä välttämätöntä on perheväkivallan ja sen uhan loppuminen. Muussa tilanteessa asian hoitaminen on lähes mahdotonta ja onkin ymmärrettävää että useimmat perheväkivallasta irti päässeet kehottavatkin uhreja eroamaan niin nopeasti kuin vielä voivat.
Muitakin keinoja toki on, mutta väkivallan ja sen uhan loppuminen on ensisijaista riippumatta siitä mikä on syy.
Kirjallisuutta

Lampi, Eija: Piesty lapsi: Yhteiskuntamme uusi uhri.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1983.  ISBN 951-26-2480-X
Räty, Tapio: Lastensuojelulaki: Käytäntö ja soveltaminen.  (Uudistettu ja korjattu laitos)  Helsinki:  Edita, 2010.  ISBN 978-951-37-5663-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nettiturvakoti
Lastensuojelun keskusliitto
Narsistien Uhrien Tuki ry
Rikosuhripäivystys
Suomen Mielenterveysseura
Saga Furs

| Saga Furs Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: SAGCV
Markkina-arvo:  30,7 milj. € (23.1.2019)
Perustettu:  1938
Toimitusjohtaja:  Markus Gotthardt
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Toimiala:  TOL: 46110, Maatalousraaka-aineiden, elävien eläinten jne. agentuuri
Liikevaihto:   41,4 milj € (2017–2018)
Liikevoitto:   4,9 milj. € (2017–2018)
Henkilöstö:  160 (23.1.2019)
Tytäryhtiöt:  useita
Kotisivu:  www.sagafurs.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saga Furs Oyj (vuoteen 2011 Turkistuottajat Oyj ) on Suomen turkiseläinten kasvattajain liiton vuonna 1938 yhteiseksi myyntikanavakseen perustama osakeyhtiö. Nykyään se on julkisesti Helsingin pörssissä noteerattu osakeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Vantaan Varistossa.
Saga Furs -konserni muodostuu emoyhtiö Saga Furs Oyj:stä sekä emoyhtiön kokonaan omistamista tytäryhtiöistä. Tytäryhtiöitä ovat nahkontapalveluja pääasiassa suomalaisille turkistuottajille myyvä Furfix Oy, ravintola- ja kongressipalveluja myyvä Ab Finnish Fur Center Oy, Tanskassa nahkojen hankintaa harjoittava FFS International A/S, Hollannissa nahkojen hankintaa harjoittava Finnish Fur Sales International B/V, Kiinteistö Oy Tiilitaso ja Saga Systems Oy.
Pörssiyhtiö Saga Furs Oyj:n toimitaloa (Fur Center) Vantaan Varistossa. Vuonna 1978 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Osmo Mikkonen.
Saga Furs Oyj:n toimitalon (Fur Center) yksityiskohta Vantaan Varistossa.
Turkistuottajien liikevaihto koostuu turkisten ostajilta ja myyjiltä perityistä välityspalkkioista sekä nahkontapalvelujen ja siitoseläinten myynnistä.
Saga Fursin suurin omistaja on Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liitto (30 % osakkeista, 62 % äänistä).
Yhtiön toimitilan Fur Centerin on suunnitellut arkkitehti Osmo Mikkonen.
Aiheesta muualla

Saga Furs Oyj puolivuosikatsaus 28.6.2016. Mm. turkistuotannossa maailmanlaajuisesti ylituotantoa, puolivuotiskausi tappiollinen (kauppalehti.fi)
Pörssitiedon esitys yhtiön edeltäjästä (Turkistuottajain Keskusliike Oy)
Saga Furs Oyj Saga Furs Oyj. Viitattu 1.2.2019. (suomeksi)
John Piper

| John Piper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Puoliso:  Noël Piper (1968)
Lapset:   Abraham  Barnabas  Talitha  Karsten  Benjamin 
Aiheesta muualla
www.desiringgod.org
John Stephen Piper (s. 11. tammikuuta 1946) on yhdysvaltalainen Uuden testamentin tutkija, reformoitu teologi, pastori ja Bethlehem College & Seminaryn kansleri Minneapolisissa, Minnesotassa. Hän edustaa kalvinistista baptismia. Piper opetti raamatuntutkimusta Bethel-yliopistossa kuusi vuotta (1974–1980), minkä jälkeen hän toimi pastorina ja saarnaajana Minneapolisissa Bethlehemin baptistiseurakunnassa 33 vuotta (1980–2013).
Piper on yksi nykyajan tuotteliammista kalvinistisista kirjailijoista. Piper on kirjoittanut yli 50 kirjaa kristinuskosta, muun muassa Desiring God: Meditations of a Christian Hedonist (1986) ja Don't Waste Your Life (2003). Piper johtaa perustamaansa evankelikaalista järjestöä Desiring God. Järjestön puitteissa Piper on tuottanut saarnoihin perustuvia verkkokursseja.
Piperilla on vaimonsa Noëlin kanssa neljä poikaa, yksi tytär ja kaksitoista lastenlasta. Piper on opiskellut Wheaton Collegessa, hänellä on maisterin tutkinto Fullerin teologisesta seminaarista ja hän on väitellyt tohtoriksi Uuden testamentin eksegetiikasta Münchenin yliopistossa. Piperin esikuva on Britannian Pohjois-Amerikan siirtokunnissa vaikuttanut Jonathan Edwards (1703–1758).
Aiheesta muualla

Desiring God
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Osuuskauppa KPO

| Osuuskauppa KPO |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  1905 
Toimitusjohtaja:  Kim Biskop 
Kotipaikka:  Kokkola, Suomi
Toimiala:  market-, polttoneste-, matkailu- ja ravitsemis- sekä autokauppa
Liikevaihto:  693,6 milj. euroa (2020) 
Liikevoitto:  26,9 milj. euroa (2020) 
Henkilöstö:  1 778 (2020) 
Omistaja:  126 637 osuuskunnan jäsentä (12/2020) 
Kotisivu:  www.osuuskauppakpo.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osuuskauppa KPO (ruots. Handelslaget KPO) on vuonna 1905 perustettu Suomen ensimmäinen alueosuuskauppa. Sen vuosimyynti oli  1 034,7 miljoonaa euroa vuonna 2022  , ja se on siten S-ryhmän suurimpia alueosuuskauppoja. KPO toimii Kokkolan, Vaasan, Pietarsaaren ja Ylivieskan talousalueilla ja harjoittaa marketkaupan lisäksi polttoneste-, matkailu- ja ravitsemis- sekä autokauppaa. KPO työllistää parhaimmillaan liki 3 000 henkilöä palvelualalla ja ostaa yli 2 400 pohjalaisen yrityksen tuotteita ja palveluita yhteensä yli 115 miljoonalla eurolla yhden vuoden aikana.
Osuuskauppa KPO:n omistavat osuuskunnan jäsenet. Osuuskunnalla KPO:lla on yli 129 000 jäsentä, joille maksettiin yhteensä 34,3 milj. euroa Bonusta, maksutapaetua, ylijäämänpalautusta ja osuusmaksun korkoa vuonna 2022.
Vuoteen 1997 asti KPO oli nimeltään Keski-Pohjanmaan Osuuskauppa. Vuonna 1991 siihen oli liitetty vaasalainen Osuuskauppa Waasko Handelslag ja vuonna 1992 Osuuskauppa Lokki ja haapaveteläinen Osuuskauppa Jokiseutu. Osuuskauppa Lokki syntyi vuonna 1984 Kalajokilaakson alueosuuskaupaksi liittämällä yhteen Kalajoen, Nivalan, Oulaisten ja Ylivieskan osuuskaupat sekä haapajärveläinen Osuuskauppa Suomenselkä. Vuoden 2007 alussa KPO:hon yhdistettiin Malax Handelslag ja vuotta myöhemmin Kvevlax Andelshandel. Suomen viimeinen Bonusjärjestelmään kuulunut paikallisosuuskauppa, Lappajärven Osuuskauppa, liittyi osaksi KPO:ta vuoden 2018 alussa.
Vuonna 2020 Osuuskauppa KPO aloitti ruoan verkkokaupan kaikissa neljässä Prismassaan sekä osassa S-marketeissaan.    KPO:n viides Prisma rakentui Vaasan Liisanlehtoon ja sen oli tarkoitus aueta vuoden 2022 aikana.
Toimipaikkoja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Prisma Kokkola  Pietarsaari  Vaasa Kotiranta  Vaasa Liisanlehto  Ylivieska ABC Haapajärvi  Hiekkasärkät Kalajoki  Heinolankaari Kokkola  Oravainen  Pietarsaari  Kokkola  Kiitokari Vaasa  Kivihaka Vaasa  |  S-market Alavieska  Evijärvi  Isokyrö  Haapajärvi  Haapavesi  Halkokari Kokkola  Kallentori Kokkola  Himanka  Kalajoki  Kannus  Kaustinen  Kronoby  Kälviä  Kärsämäki  Laihia  Lappajärvi  Larsmo  Köpings Malax  Sepänkylä Mustasaari  Nivala  Oulainen  Perho  Reisjärvi  Sievi  Toholampi  Uusikaarlepyy  Gerby Vaasa  Palosaari Vaasa  Ristinummi Vaasa  Vaasanpuistikko Vaasa  Veteli  Vähäkyrö  Vöyri  |  Sale Kinnula  Hakatori Kokkola  Isokylä Kokkola  Koivuhaka Kokkola  Leenala Kokkola  Korsnäs  Nedervetil Kruunupyy  Teerijärvi Kruunupyy  Lestijärvi  Lohtaja  Övermalax Maalahti  Merijärvi  Kvevlax Mustasaari  Replot Mustasaari  Oulainen  Kållby Pedersöre  Pännäinen Pedersöre  Vestersundsby Pietarsaari  Uusikaarlepyy  Jeppo Uusikaarlepyy  Kirkkopuistikko Vaasa  Korsholmanpuistikko Vaasa  Palosaari Vaasa  Pukinkulma Vaasa  Rewell Vaasa  Tervajoki Vaasa  Räyrinki Veteli  Maxmo Vöyri  Kaisaniemi Ylivieska  Valtakatu Ylivieska  |  Sokos Hotels Original Sokos Hotel Kaarle Kokkola  Original Sokos Hotel Royal Vaasa  Original Sokos Hotel Vaakuna Vaasa Autokaupat Automaa Kokkola  Automaa Vaasa  Autoliike Nystedt Kokkola  Autoliike Nystedt Pietarsaari  Autoliike Nystedt Ylivieska  Maakunnan Auto Seinäjoki  Maakunnan Auto Kauhajoki Rautakaupat Prisma Rauta Kokkola Kosmetiikkaliikkeet Emotion Kokkola  Emotion Pietarsaari  Emotion Vaasa  Emotion Ylivieska  |
Aiheesta muualla

Osuuskauppa KPO:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k S-ryhmän osuuskaupat |
| --- | --- |
Alueosuuskaupat:  Arina  Eekoo  Eepee  HOK-Elanto  Hämeenmaa  Jukola  Keskimaa  Keula  Koillismaa  KPO  KSO  Maakunta  PeeÄssä  Pirkanmaa  PKO  Satakunta  SSO  Suur-Savo  TOK  VBO 
Paikallisosuuskaupat:  Bergö  Brändö  Haapasaari  Kumlinge  Petsmo  Småbönders  Sottunga
Kenraalieversti

Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeijan kenraalieverstin arvomerkki
Kenraalieversti (saks. Generaloberst) on esimerkiksi Neuvostoliiton ja Saksan armeijassa sekä SS:ssä käytössä ollut kenraalinarvo. Saksassa se oli korkein kenraalin arvo, jonka yläpuolella oli kuitenkin sotamarsalkan arvo. Neuvostoliitossa kenraalieversti oli kenraaliluutnanttia ylempi mutta armeijakenraalia alempi.
Kenraalieverstejä

Suomalaisille tunnetuin kenen mukaan? kenraalieversti lienee Suomessa sodan jälkeen toimineen liittoutuneiden valvontakomission puheenjohtaja Andrei Ždanov. Toinen tunnettu Suomessa vaikuttanut kenraalieversti oli Lapissa olleiden saksalaisjoukkojen pidetty komentaja Eduard Dietl. Myös hänen seuraajansa Lothar Rendulicin sotilasarvo oli sama. Saksan Norjan-armeijan, AOK Norwegenin, komentaja Nikolaus von Falkenhorst oli niin ikään sotilasarvoltaan kenraalieversti.
Etelä-Ossetiasta 2008 käytyjen taistelujen aikana Venäjän federaation asevoimien tiedottajana toimi pääesikunnan apulaispäällikkö, kenraalieversti Anatoli Nogovitsyn.
Venäläinen kenraalieversti Leonid Ivašov vaati helmikuussa 2022 Vladimir Putinin eroa poliittisessa kriisissä, jonka keskipisteenä on Ukraina.
Fiat Fiorino

Fiat Fiorino on Fiatin vuosina 1977–2024 valmistama pieni hyötyajoneuvomalli. Ensimmäiset Fiorinot olivat muunnelmia Fiat 127:stä ja toisen sukupolven mallit puolestaan Unosta. Kolmas ja uusin Fiorino-sukupolvi on täysin oma mallinsa, mutta se perustuu Grande Punton alustalle. Nimi Fiorino tulee vanhasta eurooppalaisesta rahayksiköstä, floriinista (ital. fiorino).