stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Västmanlandin lääni

| Västmanlandin lääni |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västmanland, Närke, Uplanti, Södermanland ja Taalainmaa
Maakäräjäkunta:  Västmanlandin läänin maakäräjäkunta
Pääkaupunki:  Västerås
Perustamisvuosi:  1634
Hallinto:  
 – Maaherra:  Ingemar Skogö
Pinta-ala:  
 – Maa:  5 118,15 km²
Väkiluku:  254 257
 – Väestötiheys:  49,7 as./km²
Symbolit:  
 – Läänikirjain:  U
 – Läänikoodi:  19
 
 Lääninhallituksen sivut 
 Tilastotietojen lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan 1.1.2012. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Västmanlandin läänin nykyiset kunnat.
Västmanlandin lääni, aiemmin myös Västeråsin lääni (ruots. Västmanlands län) on lääni Mälarenin luoteis- ja Hjälmarenin pohjoispuolella Keski-Ruotsissa. Lääni kattaa pääosan Västmanlandin maakunnasta. Lisäksi siihen kuuluu pieniä alueita naapurimaakunnista: Närkestä Götlunda, Uplannista Tärna sekä Södermanlandista Kung Karl ja Torpa. Lisäksi lääniin kuuluu osa Taalainmaan maakunnasta. Läänin pääkaupunki on Västerås. Valtiopäivävaaleissa lääni muodostaa Västmanlandin läänin vaalipiirin.
Vuonna 2007 läänissä oli 1 025,52 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 19,9 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Läänijaon kehitys

Västmanlandin lääni perustettiin vuonna 1634. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa läänin rajat eivät muuttuneet. Sen sijaan 1970-luvun kuntauudistuksessa lääniin liitettiin Götlundan seurakunta Örebron läänistä ja läänistä siirrettiin pois Fjärdhundran maalaiskunta Uppsalan lääniin. Vuoden 2007 alusta Uppsalan lääniin liitettiin vielä Hebyn kunta, joka ei kuulunut Västmanlandin, vaan Uplannin maakuntaan.
Vaakuna

Vaakunaselitys: Hopeisessa kentässä sininen kolmihuippuinen vuori, josta nousee kolme punaista liekkiä. (Ruotsiksi I fält av silver ett blått, uppskjutande treberg med tre röda lågor.)
Lääninhallitus oli käyttänyt Västmanlandin maakuntavaakunaa, vaikka maakunta ja lääni eivät täysin vastaa toisiaan. Maakuntavaakuna vahvistettiin läänin vaakunaksi vuonna 1943.
Maantiedettä

Läänin suurimmat taajamat
Maantiedettä > Suurimmat taajamat

Vuonna 2010 Västmanlandin läänissä sijaitsi 40 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Västerås | &&&&&&&&&0110877.&&&&00110 877 |
| 2 | Köping | &&&&&&&&&&017743.&&&&0017 743 |
| 3 | Sala | &&&&&&&&&&012289.&&&&0012 289 |
| 4 | Fagersta | &&&&&&&&&&011130.&&&&0011 130 |
| 5 | Hallstahammar | &&&&&&&&&&010478.&&&&0010 478 |
| 6 | Arboga | &&&&&&&&&&010330.&&&&0010 330 |
| 7 | Surahammar | &&&&&&&&&&&06179.&&&&006 179 |
| 8 | Kungsör | &&&&&&&&&&&05452.&&&&005 452 |
| 9 | Norberg | &&&&&&&&&&&04518.&&&&004 518 |
| 10 | Skultuna | &&&&&&&&&&&03133.&&&&003 133 |
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo läänissä sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan läänissä asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus ja kierrätys, energiahuolto ja ympäristötoiminta sekä rakennustoiminta. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden toimiala on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,6 | 1,5 |
|   | jalostus | 29,4 | 28,4 |
|   | palvelut | 68,1 | 69,2 |
|   | tuntematon | 0,9 | 0,9 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 110 791 | 113 966 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 97,2 |  |
Valtiopäivävaalit

Västmanlandin lääni kuuluu kokonaisuudessaan Västmanlandin läänin vaalipiiriin. Vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa vaalipiirillä oli 8 kiinteää paikkaa (ruots. fasta mandat) valtiopäiville. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Yhteensä vaalipiiristä valittiin 11 valtiopäiväedustajaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien valtiopäivävaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 27,14 | 3 |
|   | Keskustapuolue | 5,16 | 0 |
|   | Liberaalit | 7,50 | 1 |
|   | Kristillisdemokraatit | 4,62 | 0 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 36,36 | 4 |
|   | Vasemmistopuolue | 5,72 | 1 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 5,91 | 1 |
|   | Ruotsidemokraatit | 6,24 | 1 |
|   | Muut | 1,35 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 11 |
Maakäräjäkunta

Västmanlandin lääni kuuluu kokonaisuudessaan Västmanlandin läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Västmanlandin lääni on jaettu seuraaviin 2 vaalipiiriin:
Östra valkretsen (43 kiinteää paikkaa)
Västra valkretsen (26 kiinteää paikkaa)
Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 77 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 23,68 | 19 |
|   | Keskustapuolue | 5,12 | 4 |
|   | Liberaalit | 7,76 | 6 |
|   | Kristillisdemokraatit | 4,45 | 4 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 38,99 | 31 |
|   | Vasemmistopuolue | 6,49 | 5 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 4,88 | 4 |
|   | Ruotsidemokraatit | 4,35 | 4 |
|   | Muut | 4,28 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 77 |
Läänin kunnat

Västmanlandin läänissä on nykyään 10 kuntaa. Niiden lisäksi Hebyn kunta kuului aiemmin Västmanlandin lääniin, mutta nykyään se kuuluu Uppsalan lääniin. Västeråsin kunta on yksi niistä Ruotsin kunnista, joka on ottanut kaupunkinimityksen uudelleen käyttöön.
| Kuntakoodi | Kunta | Keskustaajama | Kunnan väkiluku (31> 12.2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1904 |  Skinnskattebergin kunta | Skinnskatteberg | &&&&&&&&&&&04412.&&&&004 412 |
| 1907 |  Surahammarin kunta | Surahammar | &&&&&&&&&&&09871.&&&&009 871 |
| 1960 |  Kungsörin kunta | Kungsör | &&&&&&&&&&&08086.&&&&008 086 |
| 1961 |  Hallstahammarin kunta | Hallstahammar | &&&&&&&&&&015224.&&&&0015 224 |
| 1962 |  Norbergin kunta | Norberg | &&&&&&&&&&&05725.&&&&005 725 |
| 1980 |  Västeråsin kunta | Västerås | &&&&&&&&&0138709.&&&&00138 709 |
| 1981 |  Salan kunta | Sala | &&&&&&&&&&021568.&&&&0021 568 |
| 1982 |  Fagerstan kunta | Fagersta | &&&&&&&&&&012553.&&&&0012 553 |
| 1983 |  Köpingin kunta | Köping | &&&&&&&&&&024807.&&&&0024 807 |
| 1984 |  Arbogan kunta | Arboga | &&&&&&&&&&013302.&&&&0013 302 |
Väestönkehitys

| Västmanlandin läänin väestönkehitys 1810–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1810 | 1810 |    | 82 201 | 82 201 |
| 1820 | 1820 |    | 85 635 | 85 635 |
| 1830 | 1830 |    | 89 262 | 89 262 |
| 1840 | 1840 |    | 92 494 | 92 494 |
| 1850 | 1850 |    | 96 691 | 96 691 |
| 1860 | 1860 |    | 103 300 | 103 300 |
| 1870 | 1870 |    | 114 033 | 114 033 |
| 1880 | 1880 |    | 128 491 | 128 491 |
| 1890 | 1890 |    | 137 453 | 137 453 |
| 1900 | 1900 |    | 148 271 | 148 271 |
| 1910 | 1910 |    | 155 920 | 155 920 |
| 1920 | 1920 |    | 168 815 | 168 815 |
| 1930 | 1930 |    | 161 723 | 161 723 |
| 1940 | 1940 |    | 168 989 | 168 989 |
| 1950 | 1950 |    | 203 553 | 203 553 |
| 1960 | 1960 |    | 232 973 | 232 973 |
| 1970 | 1970 |    | 260 293 | 260 293 |
| 1980 | 1980 |    | 259 538 | 259 538 |
| 1990 | 1990 |    | 258 487 | 258 487 |
| 2000 | 2000 |    | 256 889 | 256 889 |
| 2010 | 2010 |    | 266 138 | 266 138 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mahdolliset aluejaotuksen muutokset saattavat heikentää tietojen vertailtavuutta eri vuosina.
Vuoden 2011 lopussa 22,0 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 16,5 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 11 425 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,5 prosenttia läänin väestöstä.
Seuraaviin vuoden 1984 lopun mukaisiin tietoihin sisältyy myös nykyään Uppsalan lääniin kuuluva Hebyn kunta. Kyseisten tietojen mukaan 11,0 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 16 461 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 6,4 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 187 216 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,8 %
18–64-vuotiaat: 59,7 %
65 vuotta täyttäneet: 20,6 %
Väestönkehitys > Väestö maakunnittain

Västmanlandin läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 254 257 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
| Maakunta | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Västmanland | 245 100 | 96,4 |
| Södermanland | 6 596 | 2,6 |
| Närke | 1 415 | 0,6 |
| Uplanti | 1 079 | 0,4 |
| Taalainmaa | 67 | 0,0 |
Kaikki maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelsen i Västmanlands län (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Regionfakta – Fakta och perspektiv om Västmanlands län (ruotsiksi)
WestmannaTurism - information om boende, jobb och turism i Västmanlands län (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Västmanlands län
Västmanlandin läänin kunnat
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Västmanlandin läänin kunnat vuonna 1952. Lääninraja on tämän jälkeen muuttunut. 1970-luvulla osa Glanshammarin maalaiskunnasta (Götlundan seurakunta) liitettiin lääniin Örebron läänistä. Samalla koko Fjärdhundran maalaiskunta liitettiin Uppsalan lääniin ja Enköpingin kuntaan. Vuonna 2007 Uppsalan lääniin liitettiin vielä Hebyn kunta (kartalla Östervåla, Vittinge, Västerlövsta ja Nora).
Käännös suomeksi
Miina Äkkijyrkkä

| Miina Äkkijyrkkä |
| --- | --- |
 Miina Äkkijyrkkä helmikuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1949 (ikä 75) Iisalmi
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Salanimi:  Liina Lång
Ala:  kuvataiteilija, kuvanveistäjä, piirtäjä
Taidesuuntaus:  kuvanveisto
Kuuluisimpia töitä:  lehmäaiheiset teokset: Aamulla, Helsinki, Maunula Joy, Helsinki, Hakaniemi Makaava, Helsinki, Viikki Sonninen, Helsinki, Eduskuntatalo Fordista huolimatta, Savonlinna, Luston Taideasema
Palkinnot
 Valtion kuvataidepalkinto 2002 
Miina Äkkijyrkkä (s. 2. heinäkuuta 1949 Iisalmi) on suomalainen kuvanveistäjä, karjakko ja perinteisen suomalaisen karjan puolustaja. Hänet tunnetaan erityisesti nauta-aiheisista veistoksistaan. Äkkijyrkkä oli alkujaan nimeltään Riitta Loiva, mutta muutti vuonna 1976 nimekseen Miina Äkkijyrkkä. Vuonna 2002 hän alkoi käyttää signeerausta Liina Lång; Lång on hänen sukunsa aiempi nimi. Äkkijyrkälle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Tausta

Äkkijyrkkä on käynyt Ypäjän Hevostalouskoulun 1965–1966 ja Maaningan karjanhoitokoulun 1967–1968, minkä jälkeen vuonna 1969 hän pääsi Suomen Taideakatemian Kouluun, josta valmistui 1973.
Taide

Nautaeläimet ovat Äkkijyrkän teosten yleisin aihe. Äkkijyrkkä on tehnyt muun muassa lehmäaiheisia veistoksia sekä peltirakennelmia. Vuonna 2007 hän teki Marimekolle tekstiilejä samasta aiheesta. Valtion kuvataidepalkinnon hän sai vuonna 2002.
Hänen taidettaan on myös julkaistu vuonna 2010 Suomen postimerkeissä.
Kyytöt

Taiteilijatyönsä lisäksi Äkkijyrkällä on ollut itäsuomalaista nautakarjaa eli kyyttöjä, ja hän on toiminut suomalaisen alkuperäiskarjan puolestapuhujana. Ensimmäisen lehmänsä hän hankki vuonna 1974, ja se esitti pääroolia Matti Kassilan elokuvassa Natalia. Kyytön hän osti vuonna 1976 kangasniemeläiseltä Pentti Sappiselta. Joulukuussa 1989 Äkkijyrkkä osti kiuruvetisen Helvi Tossavaisen kuolinpesältä neljä kyyttöä, jotka olisivat muutoin menneet teuraaksi.
Skatan tila

Äkkijyrkkä asui 1996–2010 Helsingin kaupungilta vuokraamallaan Vuosaaren Uutelan Skatan tilalla, jossa hän piti myös navettaa. Helsingin kaupunki irtisanoi vuokrasopimuksen Äkkijyrkän kanssa. Helsingin käräjäoikeus päätti 6. marraskuuta 2008, että kaupungilla oli perustellut syyt irtisanoa tilan ja maa-alueiden vuokrasopimukset. Äkkijyrkkä määrättiin lähtemään tilalta vuoden 2008 loppuun mennessä. Hovioikeus on pitänyt voimassa käräjäoikeuden päätöksen. Osa tilalla asuneesta karjasta pantiin teuraaksi vuoden 2009 lopussa, ja niiden lihaa mainostettiin nimenomaan Äkkijyrkän kyyttöjen lihana.
Yksityiselämä

Äkkijyrkällä on kolme lasta. Äkkijyrkkä asuu Lopella lähde? ja työskentelee Helsingissä. Äkkijyrkällä on Aspergerin oireyhtymä.
Teoksia

Aamulla, Helsinki, Maunula, 1978
Tillari, Nivala, 1984.
Woima-sonni, Hamina, 2006.
Vasikat, Kotka, Toivo Pekkasen puisto, 2010.
Sweet Yellow Mellow, Turku. Turun kaupunginkirjasto, sisäpiha, 2011.
Valokuvia teoksista

Aamulla/ Vasikat 1978, Helsinki.
Tillaripatsas 1984, Nivala.
City Calf, 2004, Raisio.
Joy 2006, Helsinki.
Peltilehmä 2007, Kotka (väliaikaisesti näytteillä).
Peltilehmä 2007, Kotka (väliaikaisesti näytteillä).
Holy Calf 2018/2000, Loimaa.
Holy Calf 2018/2000, Loimaa.
Sweet Yellow Mellow 2011, Turku.
Punainen vasikka 2011, Helsinki.
Aiheesta muualla

Yle: Routa jarruttaa Äkkijyrkän lähtöä (19.1.2010)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana  IdRef
New Horizons

| New Horizons |
| --- | --- |

Organisaatio:  NASA
Tehtävätyyppi:  Ohilento
Ohilennot:  APL, Jupiter, Pluto, Arrokoth
Kohde:  Pluto
Laukaisu:  19. tammikuuta 2006
Laukaisualus:  Atlas V
Kohteessa:  14. heinäkuuta 2015
Massa:  478 kg
Teho:  228 W
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
COSPAR ID::  2006-001A
New Horizons on NASAn 19. tammikuuta 2006 matkansa aloittanut avaruusluotain, joka lähetettiin tutkimaan kääpiöplaneetta Plutoa ja sen kuita. Se on ensimmäinen NASAn New Frontiers -tutkimusohjelman luotain. Luotaimen tehtävänä oli analysoida kääpiöplaneetan kaasukehää ja sen toimintaa sekä kuvata Pluton pintaa. Plutoa ei ollut koskaan aikaisemmin tutkittu avaruusluotaimilla. Luotaimen laukaisun aikaan Pluto oli vielä luokiteltu planeetaksi, mutta menetti planeetan asemansa elokuussa 2006.
Luotain laukaistiin Atlas V -kantoraketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi numero 41:ltä 19. tammikuuta 2006.
New Horizons saavutti Pluton kuineen 14. heinäkuuta 2015. Ohilennon jälkeen luotain jatkoi matkaansa Kuiperin vyöhykkeellä. 1. tammikuuta 2019 se teki 486958 Arrokothin ohilennon, mikä tapahtuessaan on etäisin luotaimen ohilento Maasta katsottuna.
Rakenne

Pluto sijaitsee yli 33 AU:n etäisyydellä, joten sen saavuttaminen on teknisesti vaativa tehtävä. Jotta kantoraketti saisi kiihdytettyä luotaimen riittävään nopeuteen, luotaimen massan ehdoton yläraja oli vain 450 kg, mistä korkeintaan 50 kg oli tieteellisten laitteiden käytettävissä. Lopullisessa kokoonpanossa mittalaitteiden yhteenlaskettu massa on noin 30 kg ja yhteenlaskettu tehonkulutus alle 30 wattia. Luotaimen asennonsäätely tapahtuu 3-akselisen pyörimisliikkeen kautta, mutta liikesuunnan muutokset tapahtuvat kuudentoista pienen hydratsiini-käyttöisen rakettimoottorin avulla. Moottoreista neljää käytetään kurssimuutoksiin ja ne tuottavat 4,4 N työntövoiman. Loput on tarkoitettu asennonkorjaukseen ja ne tuottavat 0,8 N voiman kukin. Polttoainetta luotaimella oli laukaisuhetkellä 77 kg verran.
Pluton etäisyydellä auringonvaloa on jäljellä noin 1/1000 siitä mitä Maassa, eikä se siksi riitä energianlähteeksi. Luotaimen voimanlähteenä toimii radioisotooppinen termosähkögeneraattori, joka sisältää 11 kg plutoniumia ja tuottaa 180 watin tehon. Tästäkin tehosta vain 12 W on kaikkien tieteellisten mittalaitteiden saatavilla yhtäaikaisesti. Käytännössä koko luotaimen runko on suljettu termospulloa muistuttavaan säiliöön, jotta laitteet säilyttäisivät toimintakykynsä Pluton etäisyydellä vallitsevassa muutaman kelvinin lämpötilassa. Elektroniikan tuottaman lämmön ansiosta luotaimen sisällä vallitsee noin 10–30 °C:n lämpötila.
Viestintä Maahan tapahtuu 0,3- ja 2,1-metristen antennien avulla. Näiden tiedonsiirtonopeus on noin 700 bps. Luotaimen toimintojen ylläpidosta vastaa 12 MHz Mongoose V -prosessori ja tiedontallennuskapasitteettia luotaimella on 8 GB sekä samankokoinen varmistusasema.
Rakenne > Avaruusluotaimen tutkimuslaitteet

REX (Radio Science Experiment): radiometri, jolla tutkitaan kaasukehän koostumusta ja lämpötilaa
PEPSSI (Pluto Energetic Particle Spectrometer Science Investigation): hiukkasspektrometri, jolla tutkitaan kaasukehästä avaruuteen karkaavan plasman koostumusta ja tiheyttä
SWAP (Solar Wind Around Pluto): toinen hiukkasspektrometri, jolla tutkitaan kaasukehän hävikkiä ja aurinkotuulen koostumusta
LORRI (Long Range Reconnaissance Imager): optinen teleskooppikamera, joka ottaa suuriresoluutioisia kuvia
Alice: UV-spektrometri, jolla analysoidaan Pluton kaasukehän koostumusta ja etsitään kaasukehiä Pluton seuralaisten pinnoilta
Ralph: optisen ja infrapunavalon spektrometri ja kamera, jolla tutkitaan pinnan muotoja, koostumusta ja lämpötilaa
SDC (Student Dust Counter): pölylaskuri, joka mittaa avaruusluotaimeen iskeytyvää avaruuspölyn määrää alusta alkaen
Lento

Alun perin New Horizons oli tarkoitus lähettää avaruuteen 11. tammikuuta 2006, mutta testien jälkeen laukaisua siirrettiin vikaepäilyjen takia. Ensimmäinen laukaisuyritys oli 17. tammikuuta 2006, mutta laukaisua jouduttiin siirtämään voimakkaiden tuulenpuuskien ja teknisten ongelmien takia. Seuraavan päivän laukaisu peruttiin valvontaverkoston sähkökatkojen takia. Lopulta luotainta kuljettanut Atlas V -kantoraketti laukaistiin Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi numero 41:ltä 19. tammikuuta 2006.
New Horizons on kaikkien aikojen nopein Maasta lähtenyt luotain. Se ohitti Kuun kiertoradan jo yhdeksän tunnin kuluttua laukaisusta ja Marsin kiertoradan 8. huhtikuuta 2006. Luotain ohitti ja kuvasi asteroidi 132524 APL:n noin 100 000 km:n etäisyydeltä huhtikuussa 2006, ja saavutti Jupiterin helmikuussa 2007. Seuraavaksi se ohitti Saturnuksen kiertoradan kesäkuussa 2008. Maaliskuussa 2010 luotain ohitti lähietäisyydeltä kentauri 83982 Crantorin. Uranuksen kiertoradan New Horizons ohitti maaliskuussa 2011 ja Neptunuksen radan elokuussa 2014. Luotain saavutti pääkohteensa Pluton heinäkuun 14. päivä 2015 kello 11:49:57 UTC.
Vaikka New Horizons onkin nopein maasta lähetetty alus (13,78 km/s, 49 600 km/h Pluton kohdalla), nopein luotain on Voyager 1 (3,6 AU/a, noin 17,2 km/s), sillä se sai lisävauhtia Jupiterin ja Saturnuksen ohilennoista.
Lento > Jupiterin ohilento

New Horizons ohitti Jupiterin 28. helmikuuta 2007 5:43:40 UTC. Luotain otti Jupiterin painovoimakentästä lisävauhtia matkalleen kohti Plutoa. Ohilennon aikana luotaimen mittalaitteita kalibroitiin tutkimalla Jupiterin sisimpiä kuita, kuten Amaltheaa. Luotain myös kuvasi Galilein kuita, erityisesti tuliperäistä Ioa.
Jupiterin järjestelmän kuvaamisen luotain aloitti 28. syyskuuta 2006. Jupiterin ohilennon jälkeen luotainta pidettiin vuosina 2007–2014 horroksessa ja se käynnistettiin vain muutamia kertoja vuodessa tutkimuslaitteiden testausta ja säätämistä varten. Joulukuussa 2014 luotain herätettiin lopulta kokonaan horroksesta noin 200 päivää ennen Pluton kohtaamista.
Lento > Pluton ohilento

Pluton kohdalle luotain saapui 14. heinäkuuta 2015. Saavuttuaan perille luotaimen vauhtia ei hiljennetä kiertoradalle pääsyä varten, sillä polttoaine ei riitä hiljentämiseen. Luotaimella onkin aikaa tutkia Plutoa ja sen kuita vain joitakin tunteja kestävän ohilennon ajan. Lentoa suunnitellessa tunnettiin Pluton kuista vain 1978 löydetty Kharon. Plutolta löydettiin 2005 kaksi muuta kiertolaista, Hydra ja Nix. Vuonna 2011 Plutolta havaittiin pieni kiertolainen, Kerberos ja vuonna 2012 vielä tätäkin pienempi Styx. Mahdollisesti näistäkin saadaan ohilennolla lisätietojaselvennä. Uusien pienien kuiden löytyminen aiheutti huolen, että Plutoa kiertäisi suuri joukko pieniä kuita tai muita kappaleita, jotka olisivat voineet vaurioittaa luotainta sen ohittaessa Pluton suurella vauhdilla.
Varsinaisten medialevitykseen tarkoitettujen kuvien lisäksi NASA julkaisi LORRI-kameran ottamat kuvat käsittelemättöminä JPG-muodossa Internetissä, pääsääntöisesti 48 tunnin kuluessa siitä kun kukin kuva on saapunut Maahan. Kuvamateriaaleja julkaistaan myös Planetary Data System -palvelussa 9–12 kuukautta niiden saapumisen jälkeen. Kaiken tallennetun datan (8 gigatavua) saapuminen maahan kestää 16 kuukautta.
Lento > Kuiperin vyöhyke ja Arrokothin ohilento

Pluton ohilennon jälkeen se jatkoi matkaansa kohti muuta Kuiperin vyöhykettä. Vuosina 2016–2020 luotaimen on määrä tutkia muita Kuiperin vyöhykkeen kohteita. Hubble-teleskoopilla tunnistettiin kolme mahdollista kohdetta ohilennolle; sen oletetaan kohtaavan toiminta-aikanaan useita vielä tuntemattomia kohteita.
Vuodesta 2004 vuoteen 2014 kestäneiden kartoitusten seurauksena havaittiin muutamia luotaimen radan läheisyyteen sijoittuvia transneptunisia kohteita. Radan muuttamiseen niin, että New Horizons ohittaisi näistä useamman kuin yhden, ei riitä polttoainetta. Jos jokin näistä kohteita halutaan tutkia lähemmin, luotaimen radan suuntaus on aloitettava marras-joulukuussa 2015. Mahdollinen kohde ohitettaisiin loppuvuodesta 2018 tai vuoden 2019 aikana.
Valitun kohteen, Arrokoth (väliaikainen tunnus: 2014 MU69 ja lempinimi "Ultima Thule"), ohilento tapahtui 1. tammikuuta 2019. Ohilento on tapahtumahetkellään etäisin luotaimen läheltä tutkima kappale Maasta katsoen. Lähimmillään luotain kävi 3500 kilometrin päässä ja ohitusnopeus oli 14.3 km/s. Aurinkoon etäisyyttä oli 43,4 AU ja Maahan 6 valotuntia.