stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charente (joki)
Historia

Neandertalinihmiset saapuivat Charenten ja sen sivujokien varsilla jo 230 000 vuotta sitten, ja heitä eli siellä heidän sukupuuttoon kuolemiseensa saakka. Montgaudierin luolasta Tardoiren varrelta läheltä Montbronia sekä La Chaisen ja Fontéchevaden luolista on löydetty heitä varhaisempienkin hominidien jäännöksiä. Nykyisen Charenten departementin alueella neandertalilaisia eli varsin paljon, ja heidän jäännöksiään on löydetty Rochelot'n luolasta Saint-Amant-de-Bonneieuressa, Eaux-Clairesin laaksosta läheltä Angoulêmeä, Voultronin oikealta rannalta La Quinasta, Villebois-Lavalletten läheltä Gardes-le-Pontarouxia, josta on löydetty 27 neandertalilaisen, sekä aikuisten että lasten fossiilia, sekä Melonista läheltä Châteauneuf-sur-Charentea. Myös Charente-Maritimen alueelta Roche à Pierrot’sta läheltä Saint-Césairea löydettiin vuonna 1979 neandertalinihisen luuranko ja joukko Châtelperronin kulttuuriin viittaavia työkaluja. Tällä seudulla neandertalilaiset ovat todennäköisesti eläneet samaan aikaan ensimmäisten Homo sapiens-lajiin kuuluvien asukkaiden kanssa..
Tardoiren varrella Vilhonneurissa on Visagen luola, jota koristavat paleoliittiset maalaukset. Lähellä Antennen ja Charenten yhtymäkohtaa sijaitsevasta Marcel Clouet'n luolasta on löydetty noin 100 työkalua ja 200 muuta esinettä, kuten Moustier-kulttuuriin liitettyjä hiottuja kiviä, teriä ja karhimia, kun taas Chaire à Calvinin luolasta Mouthiers-sur-Boëmesta on löydetty Magdalena-kulttuurin aikainen matala pintareliefi.
Rautakautisilla aluksilla purjehtiminen Charentella oli alusten pienten koon vuoksi helppoa, ja niillä kuljetettiin varsinkin suolaa. Joelta onkin löydetty sen aikaisten ruuhien jäännöksiä.
Historia > Keskiaika

Kelttiläisillä santoneilla oli merisatama Charenten suulla, jonka estuaari oli siihen aikaan varsin syvä ja selväpiirteinen. Saintes, Cognac ja Jarnac olivat tärkeitä gallialais-roomalaisia satamia. Ausoniuksen teoksissa kerrotaan Charentessa, ja roomalaiset kronokoitsijat vahvistavat, että joki oli tärkeä liikenneväylä. Toisella vuosisadalla Ptolemaios mainitsi joen suulla sijainneen sataman nimellä Portus Santonum..
Viikingit saapuivat Charentelle noin vuonna 850 ja hävittivät Saintesin ja Angoulêmen. Seuraavien vuosisatojen aikana joen yläjuoksun varsille rakennettiin varustuksia, jotka myöhemmin rakennettiin uudestaan kivisiksi linnoituksiksi, mutta suuri osa niistä hävitettiin satavuotisessa sodassa, jonka aikana joki oli ajoittain valtakuntien rajana.
Keskiajalla Charenten ja sen sivujokie varsille rakennettiin vesimyllyjä, kanavia ja sulkuja. Nämä yhdessä hinausteiden, laiturien ja varastojen kanssa mahdollistivat laivojen kulun 900-luvulta lähtien Cognaciin ja 1400-luvulta lähtien Angoulêmeen saakka. Frans I määräsi myllypatoihin jätettäväksi aukot, joista laivat saattoivat kulkea, ja myös ensimmäiset alkeelliset sulut rakennettiin hänen määräyksestään. Joen varrella Cognacissa syntyneen Frans I:n on väitetty sanoneen: ”Charente on kuningaskuntani kaunein joki”, joskin tämä lause on joissakin lähteissä yhdistetty myös Henrik IV:een.
Vuoden 1780 jälkeen Charente kanavoitiin uudelleen rakentamalla sulkuja. Töitä johti Trésaguet. Tuolloin rakennettujen sulkujen tarkkaa lukumäärää ei tunneta.
Jokiliikenne vilkastui 1700-luvulla mutta hiljeni nopeasti 1800-luvun lopulla ja lakkasi silloin Montignacin ja Angoulèmen välisellä osuudella kokonaan.
1800-luvulla jokisatamia olivat Saintes, Saint-Savinien ja Port-d’Envaux, jotka kuuluivat Saintesin alusrekisterialueseen, sekä Angoulême, Cognac, Taillebourg ja Rochefort, jotka kuuluivat Rochefortin alusrekisterialueeseen.
Historia > Rakennusperintö

Charenten varrella on vanhalta ajalta saakka ollut kaupunkeja ja kyliä. Niinpä sen varrelta löytyy kaikentyyppisiä vanhoja rakennuksia ja rakennelmia kuten taloja, siltoja, kaivoja, kyyhkyslakkoja ja maatiloja, joista osa on peräisin keskiajalta. Romaanistyyliset kirkot ovat Charenten laakson ylpeys, ja sellainen on alueen jokaisessa kunnassa.
Historia > Rakennusperintö > Linnat ja linnoitukset

Charenten varrella on runsaasti linnoja, varsinkin sen laaksoon niemekkeen tavoin työntyvillä kukkuloilla.  Virran yläjuoksun varrella, Roumazières-Loubertissa Charenten departementissa on Château de Peyras, joka jälleenrakennettiin 1400-luvulla satavuotisen sodan jälkeen. Civrayn läheisyydessä on 1500-luvulla rakennettu Château de Léray ja Angoulêmessä Verteulin, Bayersin ja Montignacin linnat, jotka kaikki tunnettiin jo 1000-luvulla, sekä vuonna 1600 rakennettu Château de Balzac.
Charenten sivujen Tardoiren varrella on renessanssityylinen Château de La Rochefoucauld ja sen sivujoen Bandiatn varrella Donjon de Marthon. Voultronin näkymiä hallitsee Château de Blanzaguet-Saint-Cybard, Dignacissa Échellen lähteiden luona on Tour de Breuil, ja Tuden ja Viveronnen välisellä kalliolla vuonna 1500 uudelleen rakennettu Château de Chalais, joka hallitsee Chalais'n kaupungin näkymiä. Garat'ssa Anguinnessa, Angoulêmen itäpuolella on Château de la Tranchade.
Angoulême on rakennettu stategisesti merkittävälle kalliolle, joka hallitsee erästä Charenten mutkaan. Paikka on asuttu jo esihistoriallisena aikana, ja kukkulaa ympäröivät roomalaisaikaiset linnoitukset, jotka kohoavat ympäröivien laaksojen yläpuolelle.
Château d’Angoulêmen ja renessanssiaikana laajennetun Château de Cognacin välillä linnoja on joen varressa erityisen runsaasti. Le Château de l’Oisellerie La Couronnessa ja Château de Fleurac de Nersac ovat peräisin 1500-luvulla. Boutevillen ja Jarnacin linnoista on jäljellä vain rauniot ja kaiverruksia. Château de Bourg-Charente, Château de Garde-Épée ja Château de Saint-Brice ovat peräisin 1500-luvulta tai aivan 1600-luvun alusta.
Cognacista alavirtaan Antennen varrella on kaksi renessanssiaikaista linnaa, Château de Matha ja Château Chesnel.  Château de Richemont rakennettiin 1600-luvulla uudelleen, kun taas Antennen sivujoen Dandelot'n varrella sijaitseva Château d’Authon on peräisin 1500-luvulla. Seugnen varrella sijaitseva Donjon de Pons rakennettiin uudelleen vuonna 1187. Saintesistä alavirtaan Charenten varrella ovat 1500-luvulla rakennetut Château de Crazannes ja Château de Panloy. Linnamainen on myös Rochefortin kuninkaallinen köydenpunomo, jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1666.
Château de Verteuil.
Donjon de Montignac.
Angoulême ja sen varustukset Fléacilta nähtyinä.
Château de Bourg-Charente.
Château de Saint-Brice.
Château de Cognac.
Château de Merpins.
Rochefortin kuninkaallinen köydenpunomo joelta nähtynä.
Historia > Rakennusperintö > Sillat

Kaikki Charenten varrella sijaitsevat kaupungit on rakennettu kahlaamon, lautan tai sillan läheisyyteen. Aikojen kuluessa useita siltoja on purettu ja jälleenrakennettu. Esimerkiksi Cognacissa kaupungin portille johtaneen puusillan tilalle rakennettiin kivisilta, joka sijaitsi hieman nykyisen sillan kohdalta ylävirtaan. Saintesissa silta rakennettiin uudestaan 1100-luvulla sekä jälleen 1800-luvlla, jolloin samalla siirrettiin myös sen keskellä kohonnut riemukaari. Rochefortiin rakennettiin vuonna 1900 joen ylittävä riippulautta ja vuonna 1991 Martroun viadukti. Tonnay-Charenten riippusilta suljettiin autoliikenteeltä vuonna 1964, jolloin sen korvasi Pont Saint-Clément. Nykyaikaisten siltojen ja viaduktien lisäksi alueella on edelleen myös joukko hyvinkin vanhoja siltoja. Monet niistä ovat pieniä ja johtavat Charentin sivujokien tai sen kapeiden sivuhaarojen yli.
Martroun viadukti
Rochefortin riippulautta
Historia > Rakennusperintö > Lautat

Ennen siltojen rakentamista Charenten poikki liikennöivät useat lautat ja lossit. Muutamat niistä ovat yhä käytössä. Niinpä Chaniersin ja Courcouryn välillä liikennöi yhä lautta. Kesäisin ovat edelleen käytössä myös Dompierre-sur-Charenten ja Rouffiacin välillä kulkeva Châ p’tit va loin sekä Rochefortin ja Soubisenn välillä vuodesta 2013 lähtien kulkenut Le Rohan.
Ympäristö

Joki on lähes koko pituudeltaan Natura 2000-aluetta. Tähän eurooppalaiseen verkostoon kuuluvat alueet, jotka oleellisen tärkeitä kasvi- ja eläinlajien säilymisen kannalta.
Charenten alueen eläimistöön kuuluu suuri joukko nisäkäs-, lintu-, sammakkoeläin- ja kalalajeja sekä selkärangattomia. Nisäkkäistä erityisen huomattavia ovat saukko ja vesikko. Eurooppalaista huomiota osakseen alueella on saanut 35 eläin- ja yksi kasvilaji sekä 12 luonnontilaista elinympäristöä. Nämä lajit ja elinympäristötyypit ovat Euroopassa harvinaisia ja uhanalaisia, minkä vuoksi Natura 2000-alueet on perustettu.
Charente on saanut Ranskassa osakseen myös kansallista huomiota. Sen keskijuoksun laaksossa esiintyy 35 nisäkäs-, 122 lintu-, 17 matelija- ja sammakkoeläin- sekä 38 sudenkorentolajia.
Ympäristö > Linnut

Kolme Natura 2000 -aluetta on poikkeuksellisia runsaslajisen linnustonsa vuoksi:
Charenten laakso Angoulêmen yläpuolella (64 lajia)
Charenten keskijuoksun laakso sekä Seugne ja Coran (46 lajia)
Charenten alajuoksun laakso (66 lajia).
Alueella esiintyy erityisesti soiden ja kosteikkojen lajeja. Sellaisia ovat muun muassa monet rantalintujen lahkoon kuuluvat lajit kuten:
avosetti (Recurvirostra avosetta)
taivaanvuohi (Gallinago gallinago)
mustapyrstökuiri (Limosa limosa)
jänkäkurppa (Lymnocryptes minimus)
pitkäjalka (Himantopus himantopus)
tylli (Charadrius hiaticula)
pikkutylli (Charadrius dubius)
punajalkaviklo (Tringa totanus)
rantasipi (Actitis hypoleucos)
liro (Tringa glareola) ja
suokukko (Philomachus pugnax), joka on hyvin harvinainen laji.
Alueen soilla ja kosteikoilla esiintyy myös useita haikaralajeja kuten:
mustapäähaika (Ciconia nigra)
silkkihaikara (Egretta garzetta)
jalohaikara (Ardea alba)
yöhaikara (Nycticorax nycticorax)
pikkuhaikara (Ixobrychus minutus) ja
ruskohaikara (Ardea purpurea).
Sukeltavista ja uivista linnuista huomattavimpia ovat kyhmyjoutsen (Cygne tuberculé), monet uikku, hanhi- sorsa- ja sotkalajit.
Charenten estuaarissa tavataan riuttatiiroja, ristisorsia ja karikukkoja.
Kalatiiroja, valkoposkitiiroja, mustatiiroja, naurulokkeja ja merimetsoja esiintyy pääasiassa joen suulla, mutta toisinaan niitä näkee sen yläjuoksunkin varrella.
Muita alueen merkittäviä lintulajeja ovat käenpiika, kalasääksi, muuttohaukka, kuningaskalastaja, sinirinta, ruohokerttunen ja erityisesti ruisrääkkä.
Ruisrääkkä (Crex crex) oli aikoinaan hyvin laajalle levinnyt, mutta nykyisin maailmanlaajuisesti uhanalainen laji. Se rakentaa pesänsä maahan, tulvaniittyjen ruohikkoon. Kun laaksot on otettu viljelykseen ja heinänviljelymenetelmät muuttuneet, ruisrääkkä on vähitellen harvinaistunut. Aikoinaan niitä pesi Charenten laaksossa useita satoja, mutta vuonna 2006 enää noin 30 paria.
Silkkiuikkuja soidinasussaan.
Liro
Jouhisorsakoiras.
Hyvin yleinen laji: sinisorsia Gensac-la-Palluessa.
Ympäristö > Saukko ja vesikko

Saukkoja ja vesikkoja esiintyy laajalti Charentessa ja sen sivujoissa, ja lähinnä niiden vuoksi on perustettu seitsemän Natura 2000 -aluetta. Niihin kuuluvat Charenten laakso Angoulêmen ja Cognacin välillä tärkeimpine sivujokineen, joen keskijuoksun sekä Seugnen ja Coranin laakso sekä joen alajuoksun laakso ja estuaari.
Ympäristö > Lepakot

Samoilla alueilla tavataan myös lepakoita kuten iso- ja kääpiöhevosenkenkäyökköjä (Rhinolophus ferrumequinum ja Rhinolophus hipposideros). Saint-Sulpice-de-Cognacin vanhoissa kivilouhoksissa aivan Antenne-joen varressa esiintyy niiden lisäksi monia muitakin lepakkolajeja, muun muassa mopsilepakkoja (Barbastella barbastellus), jättiläissiippoja (Myotis myotis), pitkäsiipiyökköjä (Miniopterus schreibersi), ruskosiippoja (Myotis emarginatus) ja korvasiippoja.
Ympäristö > Kalat

Charentessa tavataan noin 20 lajia tyynten vesien kaloja kuten karppeja, mutuja, töröjä, särkiä, lahnoja, salakoita, haukia, kuhia ja kivisimppuja. Lisäksi joessa esiintyy vaelluskaloja kuten kelttejä, täpläsillejä, taimenia ja ankeriaita.
Kalakannan ja sen monimuotoisuuden ylläpitämiseksi on ryhdytty toimenpiteisiin, joilla veden saastumista ja rehevöitymistä on saatu rajoitetuksi ja kalojen kutupaikat pidetyiksi sorapohjaisina. Vaelluskalojen liikkumisen mahdollistamiseksi patoihin on tehty kulkuaukkoja.
Täpläsillejä sukulaisineen pidetään hyvinä jokien biologisen ja fyysisen laadun merkkeinä. Pilkkusillejä esiintyy Charentessa Montignac-Charentessa saakka, ja ne kutevat Saint-Savinienissa lähellä Cognacia. Täpläsillin esiintymisalue ulottuu Ruffeciin saakka, ja ne kutevat Fleuracissa.
Lohikaloja kuten lohia (Salmo salar) ja taimenia (Salmo trutta) tavattiin Charentessa ennen Civrayssä, Chef-Boutonnessa ja Mathassa saakka. Nykyisin lohia ei joessa enää ole ja taimenetkin kutevat enää vain sen sivujoissa: Boutonnessa, Antennessa ja Tardoiressa. Itse Charente toimii niille enää vain kulkuväylänä näille kutupaikoille.
Nahkiainen nousee Voulêmeen, joskus jopa Civrayhyn  saakka. Boutonnen, Nén ja Antennen yhtymäkohtien alapuolella Charentessa esiintyy pikkunahkiaisia (Lampetra planeri) ja nahkiaisia (Lampetra fluviatilis). Niiden kutupaikat ovat Saintesin ja Cognacin seuduilla.  Merinahkiaisia esiintyy vain joen alajuoksulla estuaarin läheisyydessä.
Ankeriaita (Anguilla anguilla) esiintyy Charenten vesistössä, mutta ne ovat vähenemään päin, mikä johtunee osittain vesien saastumisesta mutta myös liikakalastuksessa joen estuaarissa.
Kivisimppu ('Cottus gobio)
Täpläsilli (Alosa fallax)
Karppi (Cyprinus carpio).
Ankerias (Anguilla anguilla).
Ympäristö > Simpukat

Charentessa esiintyy luonnostaan ostereita (Ostrea edulis) ja sini­simpukoita (Mytiloidea). Saint-Savinienin läheisyydessä on aikoinaan pyydystetty makean veden helmi­simpukoita, mikä kuitenkin on nyttemmin lopetettu.
Ympäristö > Matelijat ja sammakkoeläimet

Charentessa on runsaasti monenlaisia sammakko­eläimiä kuten lehti­sammakoita (Hylidae), rupikonnia (Bufo bufo) ja salamantereita (Salamandra salamandra). Myös matelijoita esiintyy, muun muassa sisiliskoja. Silmällä­pidettäväksi on julistettu yksi alueella esiintyvä matelija- ja yksi sammakko­eläin­laji, nimittäin euroopansuokilpikonna (Emys orbicularis) ja rupimanteri (Triturus cristatus), jota esiintyy Charenten sivujoessa Néssä.
Ympäristö > Selkärangattomat

Huomattavimpia Charentessa esiintyvistä selkärangattomia eläinlajeja ovat sudenkorennoista Coenagrion mercuriale, Oxygastra curtisii ja Gomphus graslinii, perhosista isokultasiipi (Lycaena dispar), kovakuoriaisista tamminkainen (Lucanus cervus), Cerambyx cerdo ja alppijäärä (Rosalia alpina).
Ympäristö > Kasvillisuus

Charenten alajuoksun ja estuaarin rannoilla esiintyy karhunputkilajia Angelica heterocarpa, joka on etusijalla kasvien ja eläinten elinpaikkojen suojelua koskevan Euroopan unionin direktiivin CEE92/63 liitteessä I. Joen tulva-aluetta ympäröivillä kalkkimailla kasvaa monia niille tyypillisiä lajeja kuten orhoja (Ophrys). Paikoitellen tulvaniityillä esiintyy yhä paikoitellen kirjopikarililjaa (Fritillaria meleagris), vaikka se onkin harvinaistunut maanviljelysmenetelmien muututtua, sillä se ei siedä väkilannoitteita.
Lumpeiden esiintyminen joessa on selvä merkki veden hyvästä laadusta.
Ihmistoiminnot > Vanhat elinkeinot

Historiallisesti joella on harjoitettu varsinkin kalastusta ja vesiliikennettä, minkä lisäksi 900-luvulta lähtien sen varteen on rakennettu suuri joukko vesimyllyjä. Charenten sivujoessa Antennessa on myös ollut 56 myllyä, joista osa kuitenkin on raunoitunut tai niistä on säilynyt tietoja vain arkistoissa.
Paikoitellen Charentessa on liotettu hamppua. Kalastuksen lisäksi joessa on ollut altaiden ja lampien järjestelmä, jossa kaloja on myös kasvatettu.
1700-luvulla osa myllyistä muutettiin paperimyllyiksi, muun muassa Antennen varrella sijaitseva Boussacin mylly vuonna 1786. Sellaisista on yhä jäljellä Nersacissa Angoulêmestä ylävirtaan sijaitseva Fleuracin mylly. Paperiteollisuutta Charenten varrella on harjoitettu varsinkin Angoulêmen seudulla.
Ihmistoiminnot > Satamat

Rochefortin–Tonnay-Charenten kauppasataman muodostavat suuri Rochefordissa sijaitseva allas, johon mahtuvat 15 metrin levyiset rahtilaivat, sekä jokivarressa sijaitseva Tonnay-Charenten satama. Alueen toiseksi tärkein kauppasatama liikenteen määrällä mitattuna on La Rochellen suuri merisatama, joka on Ranskan viidenneksi tärkein sahatavaran ja kuudenneksi tärkein lannoitteiden tuontisatama sekä maan yhdeksänneksi tärkein viljan vientisatama. Sen liikenne kasvaa 6 % vuodessa.
Rochefortissa on yksityis­veneiden satama, johon mahtuu 300 venettä ponttoneille ja jossa on tilaa myös 40 vierasveneelle. Sen muodostavat kaupungin keskustassa joen oikealla rannalla sijaitsevat Lapérousen ja Bougainvillen mukaan nimetyt altaat, jotka sulkuportti erottaa joesta. Venesatamia on myös Port-des-Barquesissa ja Soubisessa.
Myös Angoulêmen, Cognacin, Saintesin, Taillebourgin, Saint-Savinienin et Port-d’Envauxin satamat toimivat enää vain huviveneiden sekä pienten turisteja kuljettavien alusten satamina.
Ihmistoiminnot > Osterien ja simpukoiden viljely

Marennes-Oléronin vähäsuolaisissa vesissä viljellään tyynen­meren­ostereita (Crassostrea gigas). Charenten vesi sisältää ravinne­suoloja kuten typpeä nitraatteina, ja kun niiden pitoisuus sekä lämpötila ja auringonvalon määrä ovat sopivat, kehittyy runsaasti kasviplanktonien soluja, jotka ovat altaassa viljeltyjen osterien pääasiallista ravintoa. Veden vähä­suolaisuuden vuoksi suurempi osa osterien toukista selviää elossa täysi­kasvuisiksi, mikä tapahtuu noin 20 päivän kuluessa munimisesta, heinä- ja elokuussa. Osterit kehittyvät Île d’Aix’n eteläpuolella ja käyttävät hyväkseen Charenten valuma-alueelta virran mukana talvella ja keväällä tulleita ravinnesuoloja.
Suurin osa seudun kaikkiaan 1184 osterintuottajasta ei harjoita ammattiaan Charenten estuaarissa, mutta juuri joen tuoma makea vesi tekee olosuhteet suotuisiksi osterin­viljelykselle, joka tuottaa vuodessa myyntiin 47 000 tonnia ostereita.
Alueella tuotetaan vuodessa myös noin 9 400 tonnia atlantinsinisimpukoita (Mytilus edulis)..
Ihmistoiminnot > Kalastus

Kalastus on kaikkialla Charenten varrella suosittu vapaa-ajan harrastus. Charenten departementissa varsinaisia lasketaan olevan 600 kilometriä, pienempiä virtaavia vesiä 900 kilometriä, järviä ja lampia 265 hehtaaria, kun taas Charente-Maritimessa on 310 kilometriä jokia, 2 240 kilometriä pienempiä virtaavia vesiä ja kanavia sekä 50 hehtaaria lampia ja tekojärviä sekä 30 kilometriä kalastukseen sopivia jokien rantatörmiä. Kalastaa voi myös joen estuaarissa.
Ihmistoiminnot > Matkailu

Charenten yläjuoksulla ja sen sivujoilla matkailijat voivat harrastaa kalastusta, melontaa ja luontohavaintoja sekä katsoa jokeen liittyviä nähtävyyksiä, erityisesti myllyjä. Matkailun kehittämisen edellytetään pitävän huolta luonnonympäristön säilymisestä.
Kun Charente alajuoksullaan on leveä, rauhallinen ja purjehduskelpoinen, siellä voi kulkea myös pienillä jokialuksilla. Lisäksi siellä voi harrastaa monia vesi­urheilu­lajeja kuten soutua, kanootti- ja kajakkimelontaa ja vesihiihtoa sekä Saint-Yrieix’n altaalla, tekojärvissä ja estuaarissa myös purjehdusta.
Joen varressa kulkee vaellus- ja retkeily­reittejä, joita pitkin voi kulkea jalkaisin, polkupyörällä tai Angoulêmesta Rochefortiin myös hevosella.
Bassin La Pérouse, venesatama Rochefortissa.
Charente Fléacissa.
Charenten alueen kartta
Charenten mutkia Île d’Oléronin ja Île Madamen seudulla.
Charenten lähde Chéronnacissa Haute-Viennen departementissa
Varsin mylly Charentessa.
Charente l'Houomeaussa lähellä Angoulêmeä.
Jarnac, Pont du Parcilta avautuva kuuluisa näkymä.
Saint-Savinien, pikkukaupunki Charenten varrella
Charenten suu ja Rochefortin kaupunki Spot-satelliitista käsin otetussa kuvassa
Näkymä Trachen sillalta.
Antenne Javrezacissa.
Näkymä kalastuslaiturilta.
Pato Charentessa St-Severissa.
Charenten tulva maaliskuussa 2007 Cognacissa.
Charenteen ankkuroituneita veneitä. Taustalla Tonnay-Charenten riippusilta.
Sulku Cognacista ylävirtaan.
Saint-Simeux.
Silta Charenten yli Vibracissa
Käsikäyttöinen lautta
Vesikko (Mustela lutreola).
Mylly Antenne-joella.
Charenten suu.
Jarnac.
Pienen jokialuksen laituri.
Charente Saintesissä.
Käännös suomeksi
Milka (suklaa)

| Milka |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  makeiset
Omistaja:  Mondelez International
Alkuperämaa:  Sveitsi
Perustettu:  1901
Edelliset omistajat:  Kraft General Foods (formerly known as, 1990–2012) Jacobs Suchard AG (1982–1990) Interfood S.A. (1970–1982) Suchard S.A. (1825–1970)
Kotisivu:  www.milka.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Milka on maitosuklaan tuotemerkki, jota valmistaa Mondelez International. Merkin keksi sveitsiläinen Philippe Suchard vuonna 1901. Tuotemerkkiin kuuluu valkoisen ja liilan värinen Milka-lehmä. Milkan käyttämä liila on värirekisteröity. Tuotetta valmistetaan muun muassa Itävallassa, Saksassa, Brasiliassa, Serbiassa ja Bulgariassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Stark Foods (Arkistoitu – Internet Archive)
WordDive

| WordDive |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.worddive.com
Slogan:  Palkittu metodi kielten oppimiseen
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  kieltenoppimispalvelu
Kielet:  englanti, saksa, ruotsi, suomi
Avattu:  2010
Nykyinen tila:  aktiivinen
WordDive on tekoälyyn pohjautuva mobiilisovellus ja verkko-ohjelma kielten oppimiseen. Valikoimassa on kymmenen kieltä: englanti, viro, suomi, ranska, saksa, italia, japani, venäjä, espanja ja ruotsi.
Konsepti

WordDive-metodi perustuu usean aistin, yksilöllisen optimoinnin ja pelillisten elementtien hyödyntämiseen. Henkilökohtainen optimointi tarkoittaa, että etenemisnopeus säädetään automaattisesti. Jos käyttäjä oppii nopeasti, aktiivisesti harjoiteltavan sisällön määrä kasvaa ja sitä toistetaan vähemmän. Jokainen kurssipaketti sisältää useita yksittäisiä kursseja, jotka keskittyvät tiettyihin aihealueisiin tai kieliopillisiin teemoihin.
Kehitys

Palvelu lanseerattiin vuonna 2010. Helmikuussa 2020 sillä oli 850 000 käyttäjää 150 maassa.
Suomessa WordDive tunnetaan parhaiten vuonna 2014 lanseeratusta englannin abikurssista, josta tuli markkinajohtaja kahdessa vuodessa. 2017 tammikuussa 25 prosenttia suomalaisista abiturienteista käytti WordDiven abikurssia, ja 98 prosenttia heistä suositteli kurssia. Kurssiin sisältyy arvosanatakuu: jos kurssin suorittanut opiskelija ei saa englannin ylioppilaskokeesta arvosanaksi vähintään eximiaa, hän saa koko kurssimaksun takaisin.
Saksassa WordDiven brändilähettiläänä toimi Sunrise Avenue -yhtyeen keulakuva Samu Haber, joka toimi myös tähtituomarina The Voice of Germany -ohjelmassa.
WordDive keräsi tammikuussa 2017 1,2 miljoonan euron rahoituksen joukkorahoituspalvelu Invesdorissa , huhtikuussa 2018 1,5 miljoonaa euroa Privanetissa ja toukokuussa 2022 kaksi miljoonaa euroa osakeantina Invesdorissa.
Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli 1,72 miljoonaa euroa ja sillä oli 42 työntekijää. Yritys toimii Tampereella. Sen toimitusjohtaja on Timo-Pekka Leinonen. Otavamedia omistaa 60 % WordDive Oy:stä.
Tunnustukset ja palkinnot

WordDive palkittiin Suomen parhaana e-oppimisratkaisuna vuonna 2011 ja Suomen parhaana mobiilipalveluna 2014. Vuonna 2015 Red Herring -teknologiajulkaisu valitsi WordDiven 100 parhaan startup-yrityksen joukkoon Euroopassa.
Aiheesta muualla

WordDiven verkkosivut
Ruotsin maapäivät

Muistokivi Helsingin Vanhassakaupungissa vuonna 1616 pidettyjen Helsingin maapäivien muistoksi
Ruotsin maapäivät eli maakuntakokous (myös provinsiaalikokous) oli kokous, jonne säädyt, eli eri säätyjen valitut tai perinnölliset edustajat, kokoontuivat usein kuninkaan johdolla. Säätyvaltiopäivistä maakuntakokous erosi siinä, että koolle kutsuttiin vain valtakunnan jonkin osan säädyt.
Ruotsin valtakunnassa maakuntakokouksia voitiin kutsua valtiopäivien väliaikana jollekin Suomen paikkakunnalle.  Suomen maapäivistä merkittävimpiä olivat vuonna 1616 pidetyt Helsingin maapäivät. Muita maakuntakokouksia pidettiin Turussa vuonna 1657, Helsingissä 1671, Turussa ja Porvoossa 1676. Myös pikkuvihan aikana 1742 pidettiin Turussa maapäivät.