stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joris Ivens
Elämä ja elokuvat > Nuoruusvuodet – valokuvaajasta elokuvaajaksi

Nijmegenissä vuonna 1898 syntynyt George Ivens oli katolisen perheen toinen lapsi. Hänen vanhempansa pitivät kaupungissa valokuvausliikettä, ja myös Georgen oli tarkoitus jatkaa tällä alalla. Otollisissa olosuhteissa Ivensistä tuli kuitenkin myös elokuvaohjaaja jo teini-iässä. Vuonna 1912 valmistunut lyhytfilmi De Wigwam, intiaani- ja länkkäritarina, oli koko perheen voimainkoitos.
Armeijan reserveissä ollut Ivens suuntasi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Berliiniin jatkaakseen opintoja valokuvaajan uraa ajatellen. Nuorelle miehelle poliittisesti ja taiteellisesti aktiivinen 1920-luvun alkupuolen Berliini muodostui kuitenkin käännekohdaksi. Poliittisista vasemmisto-avant-garde-piireistä sekä ekspressionismin kyllästämistä elokuvista tuli Ivensille tuttuja.
Kotimaahansa palannut Ivens työskenteli vielä valokuvausalalla, mutta ryhtyi pian toimimaan yhä enemmän liikkuvan kuvan parissa, sillä isän valokuvausliikkeen myötä elokuvakalustoon oli helppo päästä käsiksi. Lisäksi Ivens oli ollut perustamassa elokuvayhteisöä, jonka puitteissa hän imi vaikutteita aikakautensa parhaista elokuvista.
Ensimmäiset todelliset filmikokeilut Ivens aloitti vuonna 1927, ja jo seuraavina vuosina syntyivät lyhytelokuvat Silta (De Brug, 1928) ja Sade (Regen, 1929), runollinen kertomus sateen kastelemasta kaupungista. Molemmat on mainittu usein avant-garde-klassikoiksi.
Elämä ja elokuvat > Kohti poliittista elokuvaa

Lyhytelokuvilla nopeasti mainetta hankkinut Ivens siirtyi 1930-luvulla yhä enemmän kohti poliittisesti kantaa ottavaa elokuvaa ja antoi omien poliittisten ja sosiaalisten vakaumustensa näkyä.
Neuvostoliittolaisen Vsevolod Pudovkinin maahan kutsumana Ivens ohjasi Sankareiden laulun (Pesn o gerojah, 1932), Neuvostoliiton suunnitelmatalouteen perustunutta teollistumista ihastelleen elokuvan. Mahdollisia ongelmakohtia Ivens ei käsitellyt, toisin kuin yhdessä Henry Storckin kanssa ohjaamassaan elokuvassa Misère au Borinage (tai Borinage, 1933). Belgian hiilikaivosalueen työläisten kurjia olosuhteita ohjaajat käsittelivät rehellisen suorasti tyylillistä kikkailua välttäen.
Elokuvassaan Uusi maa (Nieuwe gronden, 1934) Ivens palasi Alankomaiden patotyömaille maankuivausprojektien pariin, elokuva oli jatkoa muutamia vuosia aiemmin valmistuneelle lyhytelokuvalle Zuiderzee (1930). Ihmisen työtä ylistänyt elokuva sai myös osakseen vahvan poliittisen näkökulman. Kokoomaelokuvan metodein ja arkistomateriaalin avulla epäpoliittiselta vaikuttava kokonaisuus kääntyi kapitalismin kritiikiksi.
Elämä ja elokuvat > Espanjan sisällissota ja Kiinan–Japanin sota

1930-luvun puolivälissä Yhdysvalloissa työskennellyt Ivens kiinnitti katseensa sinne minne niin monen muunkin aikalaisen huomio hakeutui: Espanjan sisällissotaan. Syntyi tasavaltalaisten näkökantoja heijastellut, mutta objektiivisuuden ja vahvan läsnäolon hengen säilyttänyt Espanjan maa (The Spanish Earth, 1937), johon selostustekstin kirjoitti ja luki kirjailija Ernest Hemingway.  Elokuvaa pidetään yhtenä Ivensin laajan tuotannon tärkeimmistä.
Dokumenttielokuvan merkityksen paremmin tiedostanut Ivens halusi elokuvillaan yhä enemmän haastaa ihmisiä toimimaan yhteiskunnallisten ongelmien parissa. Elokuvaajasta kehittyi taistelukuvaaja, ja Ivens siirtyi Aasiaan uusien ongelmakohtien pariin. Japanilaisten hyökkääjien kohteeksi joutuneesta Kiinasta valmistui elokuva 400 miljoonaa (The 400 Million, 1938), jossa Kiinan–Japanin sodan äärimmäinen julmuus tallentui selkeästi ja voimakkaasti.
Elämä ja elokuvat > Indonesiasta Itä-Eurooppaan.. ja eri puolille maailmaa

Toisen maailmansodan aikana jälleen Yhdysvalloissa työskennellyt Ivens sai pian sodan jälkeen tarjouksen kotimaastaan Alankomaista. Hallituksen pyynnöstä Alankomaiden Itä-Intiaan nimitetty Ivens ajautui kuitenkin pian välirikkoon kotimaansa kanssa, sillä elokuvassa Indonesia Calling (1946) ohjaajan sympatiat olivat paikallisten asukkaiden, ei Euroopasta tulleiden siirtomaaisäntien puolella.
Seuraavan kymmenen vuoden aikana Ivensin ura jatkui sodan tuhoista ylös nousevan Itä-Euroopan maissa. Syntyi tuotantoarvoiltaan vaikuttavia elokuvia, joiden taiteellinen laatu ei ollut kuitenkaan aina kohdallaan, sillä ohjaajan kädet olivat usein sidottu toimimaan kommunismin äänitorvena.
Itä-Euroopan vuosien jälkeen Ivensin ura jatkui työteliäänä, mutta 1950–1960-lukujen molemmin puolin syntyi poliittisten elokuvien vastapainoksi myös pitkästä aikaa epäpoliittisia elokuvia eri puolilla maailmaa. Elokuvassa Seine kohtaa Pariisin (La Seine a rencontré Paris, 1957) pääsi jälleen esille hänen runollinen puolensa. Samaan runollisten kuvausten sarjaan voidaan liittää elokuvat Valparaiso (...A Valparaiso, 1963) ja Mistraali (Pour le mistral, 1965), joista jälkimmäisessä Ivens kuvasi kamerallaan jotakin näkymätöntä – tuulta.
Elämä ja elokuvat > Paluu Aasiaan

Myös viimeisinä vuosikymmeninään Ivens säilytti poliittisen puolensa ja palasi myös Aasiaan. Vietnamin sodasta syntyi elokuva 17. leveysaste (Le Dix-septième parallèle, 1967), joka toi kuuluviin pohjoisvietnamilaisten äänen ja yhdysvaltalaisten pommitusten keskellä asuvien ihmisten kärsimyksen.
Maon kulttuurivallankumouksen ravistelemasta Kiinasta syntyi puolestaan massiivinen, mutta ei juuri kriittinen, 12-tuntinen Kuinka Yukong siirsi vuoria (Comment Yukong déplaca les montagnes, 1976). Kiinassa valmistui myös lähes 90-vuotiaaksi ehtineen Ivensin viimeinen teos, jälleen tuulta käsitellyt Une Histoire du vent (1988).
Filmografia

Une Histoire du vent 1988
La pharmacie nr. 3: Shanghai 1980
Les kazaks 1977
Les ouigours 1977
Kuinka Yukong siirsi vuoria (Comment Yukong déplaca les montagnes 1976)
Une histoire de ballon 1976
Le Peuple et ses fusils 1969
17. leveysaste (Le Dix-septième parallèle 1967)
Loin du Vietnam 1967
Rotterdam-Europoort 1966
Taivas ja maa (Le Ciel, la terre 1965)
Mistraali (Pour le mistral 1965)
Voiton juna (Le Train de la victoire 1964)
Valparaiso (...A Valparaiso 1963)
Le petit chapiteau 1963
Matkakirje (Carnet de voyage 1961)
Aseistettu kansa (Pueblo armado 1961)
Italia ei ole köyhä maa (L'Italia non è un paese povero 1960)
Demain à Nanguila 1960
Letters from China 1958
600 miljoonaa kanssanne (The War of the 600 million 1958)
Seine kohtaa Pariisin (La Seine a rencontré Paris 1957)
Die Windrose 1957
Sankareitten sankari (Les Aventures de Till l'Espiegle 1956)
Mein Kind 1955
Virtojen laulu (Das Lied der Ströme 1954)
Rauhanajo Varsova - Berliini - Praha 1952 (Wyscig pokoju Warszawa - Berlin - Prag 1952)
Elämä on meidän (My za mir! 1951)
Freundschaft siegt 1951
Pokój zdobedzie swiat 1951
Pierwsze lata 1949
Indonesia Calling 1946
Know Your Enemy - Japan 1945
Action Stations 1943
Corvette Port Arthur 1943
Our Russian Front 1942
Voima ja maa (Power and the Land 1940)
400 miljoonaa (The 400 Million 1938)
Espanjan maa (The Spanish Earth 1937)
Uusi maa (Nieuwe gronden 1934)
Misère au Borinage 1933
Sankareiden laulu (Pesn o gerojah 1932)
Philips-Radio 1931
Zuiderzeewerken 1930
Aallonmurtajat (Branding 1929)
Sade (Regen 1929)
Silta (De Brug 1928)
Études de mouvements 1928
De Wigwam 1912
Kirjallisuutta

Varjola, Markku: ”Joris Ivens – vuosisadan todistaja”. Filimihullu 6/2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joris Ivens Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat 2  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  FID  Museum of Modern Art  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Al Imran

Ali ibn Musa al-Ridha Moskeija  (Nishapur) - Suuran 3 alkusäkeet
Al Imran (arab. سورة آل عمران ‎, Al Imran, suom. Imranin perheen suura) on Koraanin kolmas suura joka sisältää 200 säettä.
Sisältö > Mystiset kirjaimet

Suura alkaa jakeella 1, joka kuuluu: "ALM" (luetaan Alif, Lääm, Miim). Kaikkiaan 29 suuraa alkaa mystisillä kirjaimilla, joiden merkitystä on satoja vuosia yritetty selittää. Kuusi suuraa alkaa kirjaimilla ALM: 2, 3, 29, 30, 31 ja 32.
Tabari kirjoitti 900-luvulla kirjaimista pitkän esseen, jossa hän kävi läpi erilaisia ehdotettuja ratkaisuja. Niihin kuuluivat ehdotukset, että kyseessä olisi Jumalan tai suuran nimi, Koraanin nimi, Jumalan ominaisuus, valafromula, jokaisella kirjaimella olisi oma merkitys, kyseessä on avauslause, kirjaimilla on numeroarvo, kyseessä olisi salaisuus jne. Tabari asettuu sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, joihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen.
Jaakko Hämeen-Anttila asettuu valaformulan kannalle. Christoph Luxenberg etsii ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät voisivat olla lyhenteitä. ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” (emar lii Maaryaa). Lause esiintyy usein Vanhassa Testamentissa.
Sisältö > Pyhät kirjat

Suuran kolmas jae kuuluu: "Hän on lähettänyt sinulle Kirjan, joka vahvistaa sen, mitä ennen sitä oli. Hän on myös aikaisemmin lähettänyt Tooran ja Evankeliumin". Jae siis ilmaisee, että Kirja (eli Koraani) vahvistaa sen, mitä aikaisemmin oli lähetetty, eli Tooran (Mooseksen viisi kirjaa) ja Evankeliumin. Koska Evankeilumi on yksikössä, se mahdollisesti viittaa Lähi-idässä tunnettuun "evankeliumiharmoniaan" Diatessaron, jonka oli kirjoittanut Tatianos Assyrialainen neljän evankeliumin pohjalta vuonna 160.
Hämeen-Anttilan mukaan Koraani viittaa aiempiin pyhiin kirjoituksiin teoksina, jotka ovat Jumalalta peräisin, mutta ovat kristittyjen ja juutalaisten myöhemmin turmelemia.  K-H. Ohligin mukaan tämä on Koraanin ylitulkintaa, sillä todellisuudessa jae toteaa, että Kirja (eli Koraani itse) vahvistaa sen, mitä oli Toorassa ja Evankeliumissa. Oppia näiden kirjojen turmeltumisesta ei Koraani vielä missään kohdassa tunne.
Sisältö > "Selkeät" ja "monitulkintaiset" jakeet

Jae 7 alkaa Hämeen-Anttilan käännöksenä:
"Hän on lähettänyt teille Kirjan, jossa on selkeitä jakeita, ja ne ovat Kirjan ydin. Siinä on myös toisia, monitulkintaisia jakeita."
Hämeen-Anttilan mukaan jae varoittaa nojautumasta vaikeaselkoisiin kohtiin.  Christoph Luxenberg katsoo, että Koraanin teksti ei ole puhdasta arabiaa, vaan sen tulkinnassa tulee ottaa huomioon myös arameankieliset sanat. Kun merkeistä poistetaan niihin 700-luvulla lisätyt tarkkeet ja etsitään tulkintavaihtoehtoja myös arameankielisistä sanoista, Luxenberg päätyy uuteen käännökseen, jonka jatus on seuraava:
"Hän on lähettänyt teille Kirjan. Siitä osa koostuu hyvin tunnetuista teksteistä, jotka ovat kanonisia, ja muista kirjoituksista, jotka ovat vastaavia sisällöltään."
Luxenbergin mukaan säkeet määrittelevät Koraanin sisällön alkuperää: osa on lainauksia pyhistä kirjoituksista ja toinen osa muista kirjoituksista, jotka ovat näihin verrattavia. Teksti kehottaa sitten turvautumaan nimenomaan tekstin kanonisiin osiin.
Sisältö > "Ainoa uskonto on islam"

Jaakko Hämeen-Anttila kääntää jakeen 19 alun muodossa "Jumalan edessä ainoa uskonto on islam."  Jae päättyy sanoihin: "Ne, jotka ovat saaneet kirjan, ovat keskinäisessä kateudessaan ryhtyneet riitelemään saatuaan tiedon. Joka ei usko Jumalan merkkeihin, tietäköön, että Jumala on nopea pitämään tiliä."
Jae on kiinnostava, koska sen varhaisin löydös on Jerusalemin Kalliomoskeijan seinäkirjoituksessa vuodelta 691, johon sen oli sijoittanut temppelin rakennuttanut kalifi Abd al-Malik. Käännös antaa ymmärtää, että islam olisi ollut jo kalifi al-Malikin valitsema uskonto vuonna 691, ja hän olisi antanut kirjoittaa sitä koskevan julistuksen Kalliomoskeijan friisiin.
Teksti voidaan kuitenkin kääntää myös toisin. Christoph Luxenberg katsoo, että arabian sana diin ei tarkoita vielä uskontoa, sillä uskonnon käsite syntyi vasta valistusaikana 1700-luvulla. Hänen mukaansa diin tarkoittaa tässä pyhiä kirjoituksia. Sana islam ei vastaavasti ole uskonnon erisnimi vaan tarkoittaa kirjaimellisesti alistumista, jolloin ensimmäinen virke olisi luettava suunnilleen: "Katso! Kirjoitusten oikea tulkinta Jumalan edessä on niihin alistuminen." Teksti neuvoisi siten alistumaan pyhiin kirjoituksiin oikeana tapana suhtautua niihin. Luxenbergin tulkinnan mukaan Kalliomoskeijan friisiteksti ei vielä edustanut islamia vaan al-Malikin Khorasanista tuomaa muhammedismia, jossa korkein profeetta oli Jeesus, kunnianimeltään "ylistetty" (mohammad").
Arabisti Ilkka Lindstedt on samoin katsonut, että jae 19 ei välttämättä viittaa uskontoon nimeltä islam.
Muuta

Suurassa on runsaasti kritiikkiä kristittyjä ja juutalaisia vastaan. Suuran loppuosan (jakeet 121–179) on katsottu viittaavan Uhudin taisteluun vuonna 625 ja sen jälkeiseen hajaannukseen muslimien joukossa.  Tämä on kuitenkin spekulaatiota, sillä sanaa Uhud ei mainita.
Imran, on Mooseksen (Musa) ja Aaronin (Harun) isä, josta on puhuttu myös juutalais-kristillisessä traditiossa. Kappale ilmestyi Medinassa ja on joko toinen tai kolmas medinalainen ilmestys. Melkein kaikki siitä kuuluu hijran kolmanteen vuoteen, paitsi mahdollisesti säe 61, jossa mainitaan mubahala ja saattaa siksi olla ilmestynyt vierailulla Najranin kristitylle valtuustolle, joka tapahtui hijran kymmenentenä vuonna.
Suurassa on kaksi suurta viestiä, joista molemmista keskustellaan yhdessä kahdesta osiosta. Ensimmäinen osio, 3:1–120, ohjaa kuinka vastustaa viettelystä ja siveettömyyttä, esimerkkeinä: 3, 14, 84 and 120.
Toinen osio, säkeet 3:121–200, ohjaa kuinka vastustaa sisäistä siveettömyyttä, esimerkkinä: 103.
Aiheesta muualla

Imranin perheen suura
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Baqara | Koraanin suurat | Seuraava suura: al-Nisa’ |
| Edeltävä suura: al-Baqara | Al Imran | Seuraava suura: al-Nisa’ |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
Jerusalemin kalliomoskeija
Vaahteraliigan kausi 2005

| Vaahteraliigan kausi 2005 |
| --- | --- |
Järjestyksessä:  26.
Joukkueita:  8
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  4. kesäkuuta
Runkosarja päättyi:  28. elokuuta
Voittaja:  Seinäjoki Crocodiles
Pudotuspelit
Päiväys:  3. syyskuuta – 18. syyskuuta
Mestari:  Porvoon Butchers
Hopeaa:  Seinäjoki Crocodiles
Pronssia:  Helsinki Roosters
Palkitut
 ← 2004 :  2006 →
Vaahteraliigan kausi 2005 oli Vaahteraliigan historian 26. kausi. Kausi käynnistyi 4. kesäkuuta 2005 ja Vaahteramalja XXVI pelattiin 10. syyskuuta 2005. Porvoon Butchers voitti ensimmäisen mestaruutensa kaudella. Uutena Vaahteraliigajoukkueena nähtiin Sea City Storm joka otti Pori Bearsin paikan liigassa.
Runkosarja

Runkosarjassa pelattiin kymmenen kierrosta, joissa jokaisella joukkueella oli viisi koti- ja viisi vierasottelua. Runkosarja saatiin päätökseen 28. elokuuta.
|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Crocodiles | 10 | 10 | 0 | 341 | 70 | +271 | 20 |
| Butchers | 10 | 8 | 2 | 405 | 112 | +293 | 16 |
| Roosters | 10 | 6 | 4 | 225 | 131 | +124 | 12 |
| Trojans | 10 | 6 | 4 | 238 | 203 | +45 | 12 |
| Wolverines | 10 | 5 | 5 | 241 | 215 | +35 | 10 |
| Sea City Storm | 10 | 2 | 8 | 162 | 441 | -279 | 4 |
| Rajaritarit | 10 | 2 | 8 | 105 | 307 | -202 | 4 |
| Jaguaarit | 10 | 1 | 9 | 62 | 349 | -287 | 2 |
Pudotuspelit

10.9. - Lappeenranta, Kimppisen kenttä

Rajaritarit – Jaguaarit : Jaguaarit luovutti
18.9. - Helsinki, Veldromi

GS Demons – Jaguaarit : 14–0 (7–0)
Liusvaara

Liusvaaran rukoushuone kuvattuna vuonna 1927. Museoviraston kuvakokoelmat.
Liusvaara oli Ilomantsin itäisin kylä. Liusvaara kuului 1600-luvun puoliväliin saakka  Suojärveen. Liusvaara sijaitsi noin 70 kilometrin päässä Ilomantsin  pogostasta, Ylisen Liusjärven länsirannalla, järven pohjoispäässä.
Historia

Kylässä mainitaan olleen vuosien 1618–1631 välillä yksi talo, minkä jälkeen se autioitui. Kylä oli osa Vuottojärveä itsenäistymiseensä, vuoteen 1696 saakka. Ruptuurisodan jälkeen Liusvaaraan muutti luterilaisia asukkaita ja kylästä tuli osa Ilomantsin kuntaa. Kylän vanhimmat talot olivat syntyneet muistitiedon perusteella kala-aitoista ja sijainneet noin 900 metrin päässä Liusjärvestä. Ilomantsin pogosta menetti nälkävuosien aikana asutustaan. Vuonna 1737 Liusvaaran kylä autioitui jälleen, mutta saman vuosisadan puolivälissä se asutettiin uudelleen.
Relanderin matkakuvauksen perusteella Liusvaaran naisten ja miesten vaatetus oli venäläisempää kuin muualla: naiset käyttivät venäläistä kansanpukua ja asukkaissa oli monia vanhauskoisia. Liusvaarassa toimi 1800-luvun puolivälissä lyhyen aikaa ortodoksinen luostari. i
Liusvaaran kylä herätti kiinnostusta kulttuurintutkjoissa. Runoilija Eino Leino vietti vuoden 1897 kesän Liusvaarassa oppimassa  karjalan kieltä. Samuli Paulaharju kuvasi kylää vuonna 1920. Vuonna 1927  U. T. Sireliuksen johtama kansatieteellinen tutkimusretkikunta, joukossaan Albert Hämäläinen, Tyyni Vahter ja Toivo Kaukoranta, tallensivat kylästä suuren määrän tietoa.
Liusvaaran asukkaat evakuoitiin ennen talvisodan syttymistä Savoon, ja kylän asuinrakennukset poltettiin lähtiessä. Rauhansopimuksessa kylä jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle. Nykyään Liusvaara on autio ja hautausmaa metsittynyt. Kylän alueelle on järjestetty kotiseutumatkoja.
Köhler

Köhler on seuraavien merkittävien henkilöiden sukunimi:
Angelina Köhler (s. 2000), saksalainen perhosuinnin maailmanmestari
Emmy Köhler (1858–1925), ruotsalainen opettaja, kirjailija ja säveltäjä
Erich Köhler (1892–1958), saksalainen poliitikko
Ernst Köhler (1893–1965), suomalainen jääkärieläinlääkintäeverstiluutnantti ja eläinlääkäri
Georges J. F. Köhler (1946–1995), saksalainen biologi
Gisela Köhler, myöh. Birkemeyer (1931–2024), itäsaksalainen yleisurheilija
Herbert W. Köhler (1919–2001), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Horst Köhler (1943–2025), Saksan liittopresidentti 2004–2010
Jarl Köhler (s. 1935), Finnboardin ja Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton ent. toimitusjohtaja
Juliane Köhler (s. 1965), saksalainen näyttelijä
Leon Köhler (s. 1999), saksalainen moottoriurheilija
Louis Köhler (1820–1886), saksalainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkitoimittaja, pianisti ja musiikkipedagogi
Sarah Köhler (s. 1994), saksalainen uimari
Stefan Köhler (s. 1967), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Thomas Köhler (s. 1940), itäsaksalainen ohjaskelkkailija
Wolfgang Köhler (1887–1967), saksalais-yhdysvaltalainen psykologi.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vaahteraliigan kausi 2008

| Vaahteraliigan kausi 2008 |
| --- | --- |
Järjestyksessä:  29.
Joukkueita:  8
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  24. toukokuuta
Runkosarja päättyi:  31. elokuuta
Voittaja:  Porvoon Butchers
Pudotuspelit
Päiväys:  6. syyskuuta – 13. syyskuuta
Mestari:  Porvoon Butchers
Hopeaa:  Helsinki Roosters
Pronssia:  Jyväskylä Jaguars
Palkitut
 ← 2007 :  2009 →
Vaahteraliigan kausi 2008 oli Vaahteraliigan historian 29. kausi. Kausi käynnistyi 24. toukokuuta 2008 ja Vaahteramalja XXIX pelattiin 13. syyskuuta 2008. Sarjan voitti neljättä kertaa peräkkäin Porvoon Butchers.
Runkosarja

Kaudella 2008 pelattiin neljätoista kierrosta, ja jokainen joukkue pelasi yhteensä kaksitoista ottelua. Ensimmäinen kierros pelattiin 24. toukokuuta – 1. kesäkuuta, ja neljästoista kierros 30. elokuuta.
|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Butchers | 12 | 9 | 3 | 494 | 291 | +203 | 18 |
| Roosters | 12 | 8 | 4 | 524 | 533 | -9 | 16 |
| Jaguaarit | 12 | 8 | 4 | 563 | 455 | +108 | 16 |
| Wolverines | 12 | 7 | 5 | 461 | 433 | +28 | 14 |
| Crocodiles | 12 | 6 | 6 | 336 | 386 | -50 | 12 |
| Trojans | 12 | 4 | 8 | 306 | 364 | -58 | 8 |
| Saints | 12 | 0 | 12 | 429 | 651 | -222 | 0 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 7.9. - Porvoo, Keskuskenttä  | 7.9. - Porvoo, Keskuskenttä  |  |  |  |  |
|   | 7.9. - Porvoo, Keskuskenttä  | 7.9. - Porvoo, Keskuskenttä  |  |  |  |  |
|   | Butchers | 31 (24) |  |  |  |  |
|   | Butchers | 31 (24) |  |  | 13.9. - Helsinki, Finnair Stadium | 13.9. - Helsinki, Finnair Stadium |
|   | Wolverines | 6 (0)  |  |  | 13.9. - Helsinki, Finnair Stadium | 13.9. - Helsinki, Finnair Stadium |
|   | Wolverines | 6 (0)  |  |  | Butchers | 47 ja, 41 (25) |
|   | 6.9. - Helsinki, Velodromi  | 6.9. - Helsinki, Velodromi  |  |  | Butchers | 47 ja, 41 (25) |
|   | 6.9. - Helsinki, Velodromi  | 6.9. - Helsinki, Velodromi  |  |  | Roosters | 41 ja, 41 (20) |
|   | Roosters | 53 (20) |  |  | Roosters | 41 ja, 41 (20) |
|   | Roosters | 53 (20) |  |  |  |  |
|   | Jaguaarit | 50 (29)  |  |  |  |  |
|   | Jaguaarit | 50 (29)  |  |  |  |  |
Torben Søndergaard

Tanskalainen saarnaaja Torben Søndergaard karkotettiin Yhdysvalloista elokuussa 2023.
Torben Kjær Søndergaard (s. 1976) on tanskalainen saarnaaja ja The Last Reformation (suom. Viimeinen uskonpuhdistus) nimisen liikkeen perustaja ja johtaja. Liikkeellä on kymmeniä tuhansia seuraajia eri puolilla maailmaa. Torben Søndergaardin mukaan Jumala puhui hänelle ensimmäisen kerran huhtikuussa 1995 ja on sen jälkeen hankkinut hänelle vaimon, päättänyt missä heidän pitää asua, hankkinut heille rahaa ja tehnyt The Last Reformation- liikkeestä todellisuutta.
2000-luvun puolivälissä Torben Søndergaardilla oli läheisiä yhteyksiä useisiin henkilöihin Evangelist- liikkeestä, jonka puheenjohtaja Christian Hedegaard tuomittiin puoskaroinnista vuonna 2011. Hedegaard ja Sondergaard työskentelivät yhdessä muun muassa Jesus Academy -projektissa, joka oli yksi monista Torben Søndergaardin käynnistämistä aloitteista Tanskassa. Näihin kuuluivat myös niin kutsutut valmennuskoulut Jesus Butikken, Jesus Klinikken ja JesusRadio.dk, jotka kaikki ovat jo kuopattuja projekteja.