stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Square Kilometre Array
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Square Kilometre Array Wikimedia Commonsissa
Hansen, Alayna: The Square Kilometre Array: How the world's biggest telescope will revolutionize astronomy New Atlas.  2.5.2018. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
The Square Kilometre Array CSIRO Australia Telescope National Facility. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
The Square Kilometre Array (SKA) is a multi-billion dollar international project to build the world’s largest radio telescope International Centre for Radio Astronomy Research (ICRAR). Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
SKA History – What is Radio Astronomy? International Centre for Radio Astronomy Research (ICRAR). Arkistoitu 15.1.2019. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
Patel, Prina: The science behind the Square Kilometre Array The Conversation.  8.5.2015. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
NRP Dragão (P1151)

| NRP Dragão |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  26. heinäkuuta 1991
Palveluskäyttöön:  18. lokakuuta 1991
Tekniset tiedot
Uppouma:  97 t
Pituus:  27 m
Leveys:  5,9 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  2 × MTU 12V 396 TE84 -dieselmoottoria 3 500 hv
Nopeus:  26 solmua
Miehistöä:  8
Aseistus
Aseistus:  2 × 12,7 mm konekivääriä
NRP Dragão (runkonumero P1151) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta.
Wii Remote

| Wii Remote |
| --- | --- |
 Wii Remote rannehihnan kanssa
Tyyppi:  peliohjain
Valmistaja(t):  Nintendo
Alusta:  Wii
Wii Remote (lempinimeltään Wiimote tai suomeksi "Wiikapula/Kapula") on Nintendon Wii-pelikonsolin ohjain. Sen tärkeimmät ominaisuudet ovat liikkeentunnistus, osoitustoiminto ja laajennusmahdollisuudet lisäosien välityksellä. Liikkeentunnistuksen ja osoitustoiminnon avulla pelaaja voi olla vuorovaikutuksessa ruudulla olevien objektien kanssa liikkeiden välityksellä; lisäosien avulla Wii Remoteen voi saada esimerkiksi analogitatin.
Wii Remote paljastettiin Tokyo Game Show -messuilla 17. marraskuuta 2005, ja se on saanut ensiesittelynsä jälkeen paljon huomiota ainutlaatuisten ja perinteisistä peliohjaimista poikkeavien ominaisuuksiensa ansiosta.
Ominaisuudet

Wii Remote ei ole perinteinen peliohjain, joita käytetään muilla nykyisillä konsoleilla, vaan sitä pidetään yhdessä kädessä ja se muistuttaa kaukosäädintä. Ohjaimesta tehtiin sellainen, jotta liikkeentunnistuksesta tulisi intuitiivisempaa, sillä kaukosäädin-design on kuin tehty osoittamista varten. Kaukosäädin-designiin päädyttiin myös siksi, että se lisäisi konsolin vetovoimaa pelaamista harrastamattoman kohderyhmän parissa.
Ohjain kommunikoi konsolin kanssa langattomasti lyhytkantoisen Bluetoothin välityksellä. Suurin ohjainten toimintamäärä on neljä ohjainta maksimissaan kymmenen metrin etäisyydellä konsolista. Wii Remoten täydelliseksi hyödyntämiseksi etäisyys tunnistinpalkista ei saa olla viittä metriä enempää. Ohjaimen symmetrisen muodon ansiosta sitä voi pitää kummassa kädessä tahansa. Ohjainta voi myös käyttää Family Computer / NES -ohjaimena kääntämällä sen poikittain, tai rattina joissain peleissä (kuten Excite Truckissa ja Sonic and the Secret Ringsissä). Nintendo on myös vihjannut, että yksi pelaaja voisi pitää molemmissa käsissään Wii Remotea (tai Nunchuk-lisäosaa ja Wii Remotea). Tämä auttaisi esimerkiksi nyrkkeilypelien luomisessa. (Tätä ei saa sekoittaa Wii Sportsista löytyvään nyrkkeilypeliin.)
Vuoden 2006 E3-messuilla ohjaimen designissä nähtiin muutoksia sitten Game Developers Conferencen. Ohjaimesta oli tehty hieman pidempi ja sen alapäähän oli lisätty kaiutin. B-näppäimestä tuli liipaisimen muotoinen. Start- ja select-näppäimet muutettiin "+"- ja "-"-näppäimiksi, ja a- ja b-näppäimet "1"- ja "2"-näppäimiksi, jotta ne erottuisivat A- ja B-näppäimistä. Myös "home"-näppäimen symboli muutettiin sinisestä pallosta kotia tai taloa muistuttavaan kuvioon. Ohjaimesta arabialaisilla numeroilla näkynyt pelaajamäärä korvattiin yksinkertaisilla neliösymboleilla: "•" tarkoittaa yhtä, "••" kahta, "•••" kolmea ja "••••" neljää. Nintendon logo poistettiin ohjaimen alaosasta ja korvattiin Wii-logolla. Liitäntäportti suunniteltiin uudestaan pienemmäksi.
E3-messujen jälkeisenä kesänä useissa yritys- ja lehdistötilaisuuksissa nähtiin erilaisia näppäinsymboleja. "-" oli muuttunut kääntyneeksi nuoleksi, joka osoitti vasemmalle taakse, ja "+" taukosymboliksi. Nämä muutokset eivät esiinny Wii Remoten viimeisimmässä, julkaistussa, versiossa, jossa merkit ovat yhä "-" ja "+".
Wii Remote on 148 mm pitkä, 36,2 mm leveä ja 30,8 mm paksu. Ohjaimessa on värinätoiminto.
Ominaisuudet > Virtalähde

Wii Remote käyttää virtalähteenä kahta AA-paristoa. Ne riittävät 60 tunniksi, kun käytetään pelkkää liikkeentunnistusta, ja 30 tunniksi, jos käytössä on myös osoitustoiminto. Wiin ohjekirja kieltää tavallisten kertakäyttöisten paristojen uudelleenlataamisen, mutta Nintendon tukisivusto ja käyttöohjekirja sallivat uudelleenladattavien NiMH-akkujen käytön.
Ominaisuudet > Värit

Nintendo esitteli vuoden 2006 E3-messuilla valkoisen, mustan ja sinisen ohjaimen. THQ:n elokuun 2006 puolivälissä järjestämässä Wii-tapahtumassa kaikki ohjaimet olivat kaksivärisiä: päältä kiiltävän mustia ja toiselta puolelta metallisen mattaharmaita.
Wii julkaistiin pelkästään valkoisena, mutta Shigeru Miyamoto on sanonut, että uusia värimalleja tullaan tuottamaan vasta, kun konsolin saatavuusongelmat on ratkaistu, eli aikaisintaan keväällä 2007. Tällä hetkellä Wii Remotea saa vain valkoisena ja mustana, mutta ohjaimeen on saatavilla kolmannen osapuolen tuottamia kuoria, joiden avulla ohjaimen ulkoasua voi muokata.
Ominaisuudet > Rannehihna

Wii Remoten mukana tulee aina rannehihna, joka on kiinnitettynä ohjaimen pohjaan. Rannehihna on lisätty turvallisuussyistä, ja itse konsolikin neuvoo ennen pelaamista pelaajaa käyttämään sitä, jotta Wii Remote ei lähtisi irti otteesta kesken nopeiden liikkeiden. Kaikesta huolimatta monet, kuten myös IGN, ovat kertoneet, että rannehihna tuppaa rikkoutumaan kovassa käytössä ja saattaa pettää, jos pelaajalla ei ole ohjaimesta kunnon otetta ja hän liikuttaa sitä suurella voimalla. Vastauksena Nintendo on julkaissut ohjeita koskien Wii Remoten ja rannehihnan oikeaoppista käyttöä. Joillakin alueilla alkoi ilmestyä 8. joulukuuta 2006 paksummilla rannehihnoilla varustettuja yksiköitä; 15. joulukuuta Nintendo kuitenkin kielsi vetäneensä rannehihnat pois markkinoilta. Vaikka Nintendo on kieltänyt kolmen miljoonan hihnan takaisinvedon, se tarjoaa jokaisen rikkoutuneen rannehihnan tilalle uuden ilmaiseksi. Vanha hihnan kiinnitysosa on paksuudeltaan 0,6 mm, kun uusi puolestaan on 1,0 mm.
Ominaisuudet > Liikkeentunnistus

Wii Remote kykenee havaitsemaan liikettä ja sijaintinsa. Analog Devices -yhtiön ADXL330-kiihtyvyystunnistimen avulla ohjain aistii kolmiulotteista liikettä ja kallistamisen.
Wii Remotessa on valopistoolin tapaan valoanturi, jonka avulla ohjain voi päätellä, minne päin televisioruutua se osoittaa. Wii Remote ei aisti valoa itse televisioruudusta vaan ohjaimentunnistimesta (Sensor Bar), mikä takaa ohjaimen toiminnan television koosta tai mallista riippumatta. Ohjaimentunnistin on noin 20 cm leveä palkki, jonka sisällä on kymmenen infrapunavaloa säteilevää LEDiä, viisi ohjaimentunnistimen kummassakin päässä. (Kummassakin viiden LEDin rypäässä kauimpana keskustasta oleva LED osoittaa hivenen poispäin keskustasta, keskustaa lähinnä oleva LED osoittaa hivenen keskustaa kohden, ja niiden välissä olevat kolme lähekkäin olevaa LEDiä osoittavat suoraan eteenpäin.) Ohjaimentunnistimen johto on 3,53 metriä pitkä. Tunnistimen voi sijoittaa television ylä- tai alapuolelle, ja sen keskikohdan tulisi olla linjassa television keskikohdan kanssa. Wii Remoten ei tarvitse osoittaa suoraan ohjaimentunnistinta kohti, mutta ohjaimen rajatun näkökulman takia sillä ei voi osoittaa radikaalisti ohjaimentunnistimesta poispäin, tai ohjaimen kyky hahmottaa sijaintinsa televisioon nähden häiriintyy.
Ohjaimentunnistimen ansiosta Wii Remotea voi käyttää osoittimena jopa viiden metrin etäisyydellä ohjaimentunnistimesta. (Etäisyys itse konsoliin voi olla 10 m.) Wii Remote käyttää yhden megapikselin kuva-anturia ohjaimentunnistimen valonlähteiden havaitsemiseen. Ohjain tietää LEDien väliset etäisyydet ja kykenee niiden avulla laskemaan kolmiulotteisen sijaintinsa tunnistimeen nähden. Tämän lisäksi Wii Remote laskee sijaintinsa muutokset kolmiulotteisilla kiihtyvyysantureillaan, minkä ansiosta ohjaimella on kuusi vapauden astetta. Nämä anturit toimivat kallistusantureina, jotka havaitsevat, jos ohjainta pyöritetään akselinsa ympäri.
Ohjaimentunnistinta tarvitaan, kun Wii Remotella liikutellaan osoitinta valikoissa tai tähtäintä ensimmäisen persoonan ammuntapeleissä televisioruutua osoittelemalla. Koska Wii Remote osaa ohjaimentunnistimen avulla myös laskea etäisyyden itsensä ja television välillä, ohjaimella voi myös hallita hidasta eteen-taakse-liikettä kolmiulotteisissa peleissä. Kiihtyvyysanturit taas hallitsevat nopeita eteen-taakse-liikkeitä, kuten lyömistä nyrkkeilypeleissä. Nämä anturit, jotka toimivat kallistusantureina, voivat myös hallita osoittimen tai muun vastaavan pyörittämistä akselinsa ympäri.
Sijainnin määritykseen käytettävä infrapuna-anturi voi häiriintyä, jos lähettyvillä on muita infrapunalähteitä, kuten loistevalaisimia. Kekseliäät käyttäjät ovat onnistuneet korvaamaan ohjaimentunnistimen vaihtoehtoisilla infrapunalähteillä, kuten kahdella taskulampulla tai jopa kynttilällä. Tämä osoittaa, että kahden liikkumattoman valonlähteen avulla Wii Remote pystyy jatkuvasti kalibroimaan suuntansa ja sijaintinsa niihin nähden.
Ominaisuudet > Äänitoiminto

Wii Remotessa on myös kaiutin, mikä paljastettiin vuoden 2006 E3-messujen tiedotustilaisuudessa. Eräs kehittäjä demonstroi ominaisuutta ampumalla jousella The Legend of Zelda: Twilight Princess -pelissä. Sekä Wii Remoten että television äänillä luotiin vaikutelma, että nuoli lentää poispäin pelaajasta. Toinen esimerkki on Red Steelin Killer match, jossa pelaajat saavat toimeksiantonsa Wii Remoten kautta. Monet kriitikot pitävät ohjaimen kaiutinta huonolaatuisena ja sen ääniä särisevinä etenkin suurilla äänenvoimakkuuksilla.
Ominaisuudet > Muisti

Wii Remotessa on rajallinen määrä (vain kuusi kilotavua) sisäistä EEPROM-muistia. Osaa tästä muistista käytetään varastoimaan korkeintaan kymmenen Mii-hahmon tiedot, jotka voi sitten siirtää toiselle Wii-konsolille. Ohjaimessa on ennen Mii-dataa ainakin 4000 tavua käyttämätöntä tilaa, jota tulevat pelit voivat mahdollisesti käyttää hyödykseen.lähde?
Wii Remote Plus

Wii Remote Plus on vuonna 2010 julkaistu versio Wii Remotesta. Wii Remote Plus -ohjaimessa on sisään rakennettu Wii MotionPlus, minkä ansiosta Wii Remote Plus -ohjain ei tarvitse erikseen Wii Motion Plussaa, jota tarvitaan esimerkiksi Wii Sports Resortia pelastessa.
Lisäosat

Wii Remoten pohjassa on laajennusportti, jonka avulla ohjaimeen voi lisätä lukuisia toiminnallisia lisäosia. Tunnettuihin lisäosiin lukeutuvat:
Lisäosat > Nunchuk

Nintendo paljasti Wii Remoten ensimmäisen lisäosan, Nunchukin, vuoden 2005 Tokyo Game Show -messuilla. Nunchuk liitetään Wii Remoteen pitkällä johdolla, ja yhdistettynä ohjaimet muistuttavat nunchakua, josta lisälaite onkin saanut nimensä. Nunchukissa on kaksi olkanäppäintä ja analogitatti, joka on samanlainen kuin Nintendo GameCuben ohjaimesta löytyvä. Nunchuk toimii monessa pelissä yhdessä pääohjaimen kanssa. Nunchukissa on Wii Remoten tapaan liikkeentunnistin kolmelle akselille mutta ei kaiutinta tai tärinätoimintoa.
Nunchuk tulee Wiin mukana. Erillinen Nunchuk-lisäohjain maksaa Japanissa 1800 ¥, Yhdysvalloissa 19,99 USD, Euroopassa 19 € ja Isossa-Britanniassa 14 £.
Aiemmin nimillä C1 ja C2 tunnetut olkanäppäimet muotoiltiin ja nimettiin uudelleen vuoden 2006 Game Developers Conference -messujen jälkeen. Ylempi ympyrän muotoinen C-näppäin on pienempi kuin alempi suorakulmainen Z-näppäin. C-näppäin oli aiemmin C1 ja soikea, kun taas Z-näppäin oli C2 ja neliön muotoinen.
Nunchuk on 113 mm pitkä, 38,2 mm leveä ja 37,5 mm paksu. Kiinnitysjohto on noin 0,5 m pitkä.
Mainonnallisten tuotekuvien ja Overstock.com:n listauksen perusteella lisälaitevalmistaja Intec on julkaisemassa kolmannen osapuolen Nunchuk-lisäohjaimen Wii Remotelle. Tämä olisi ensimmäinen kolmannen osapuolen laajennusosa sille.
Lisäosat > Classic Controller

Nintendo esitteli Wii Remoteen johdolla kiinnitettävän Classic Controller -ohjaimen vuoden 2006 E3-messuilla. Ohjain on tarkoitettu lähinnä Virtual Console -peleille, vaikka useimmissa niistä onkin mahdollista käyttää sen sijasta GameCube-ohjainta. Classic Controller toimii myös esim. Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2 -pelissä. Wii Channel Menussa Classic Controllerin vasemmalla analogitatilla voi ohjata osoitinta, kun Wii Remote ei osoita ruudulle. Classic Controllerilla voi selata Message Boardia, asetuksia ja Shop Channelia. Ohjain ei toimi Mii-, Photo- ja Forecast Channelilla. Ohjaimessa ei myöskään ole liikkeentunnistusominaisuuksia.
Nintendo on aiemmin näyttänyt "ohjainkuoren", joka näyttää perinteiseltä ohjaimelta. Lisäosan käytöstä kerrottiin aikanaan, että Wii Remote sopisi sen sisään, jolloin pelaaja voisi pelata perinteisillä kontrolleilla kuitenkaan liikkeentunnistuksesta luopumatta. PlayStation 3:n ohjaimessa on samankaltaiset kontrollit. Satoru Iwatan mukaan lisäosaa käytettäisiin jo olemassa olevien, Virtual Consolen ja useille alustoille julkaistujen pelien pelaamiseen.
Classic Controllerissa on kaksi analogitattia, ristiohjain, a-, b-, x- ja y-näppäimet, analogiset L- ja R-olkanäppäimet sekä kaksi Z-näppäintä (ZL ja ZR) olkanäppäinten vieressä. Ohjaimessa on myös vierekkäin Wii Remoten tapaan "-"-, "home"- ja "+"-näppäimet. "-"- ja "+"-näppäimet ovat myös select ja start.
Classic Controller on 65,7 mm pitkä, 135,7 mm leveä ja 26 mm paksu. Ohjainta myydään vain erikseen. Sen jälleenmyyntihinta on Japanissa 1800 ¥, Yhdysvalloissa 19,99 USD, Euroopassa 19 € ja Isossa-Britanniassa 14 £.
Ohjaimesta on olemassa myös toinen versio nimeltä Classic Controller Pro, jonka muotoilu ja näppäinsijoittelu ovat PlayStationin ohjainta muistuttavia.
Lisäosat > Wii Motion Plus

Wii MotionPlus on laajennuslaite, jonka avulla Wii Remote voi kaapata monimutkaisen liikkeen tarkemmin. Wii MotionPlus käyttää äänihaarukkagyroskooppia , joka täydentää Wii Remote -kaukosäätimen kiihtyvyysanturi- ja anturitanko-ominaisuuksia, mikä Nintendon mukaan mahdollistaa ohjaimen liikkeet identtisiksi näytöllä reaaliajassa. Wii Motion Plus myytiin erikseen ja joidenkin sen vaativien pelien kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wiin ohjaimet Nintendon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wii Remote Nintendo Suomen sivustolla
Wii
| --- | --- |
Ohjelmat:   Everybody Votes Channel  Internet Channel  Mii Contest Channel  Wii Menu  Wii Shop Channel  Virtual Console 
Laitteet:   Wii Balance Board  Wii MotionPlus  Wii Remote  Wii Remote Plus  Wii Zapper  Nunchuk  Classic Controller 
Muuta:   Wiin historia  Wii-pelisarja 
Wii Remote kuvattuna sekä ylä- että alapuolelta.
Wii Remote Plus ja Wii Remote Wii MotionPlussalla
Nunchuk (vasemmalla) Wii Remoteen liitettynä. Kuva on vuoden 2006 E3-messuilta.
Classic Controller yhdistettynä Wii Remoteen
Wii Remote ja Wii MotionPlus
Xieng Khouang (provinssi)

| Xieng Khouang ຊຽງຂວາງ |
| --- | --- |

Valtio:  Laos
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Phonsavan
Pinta-ala:  14 751 km²
Väkiluku (2015):  244 684
 – väestötiheys:  17.93 as./km²
Xieng Khouang on Laosin provinssi, joka sijaitsee maan keskiosassa. Sen pinta-ala on 14 751 neliökilometriä. Vuoden 2015 väestönlaskennassa maakunnassa oli noin 245 000 asukasta. Sen pääkaupunki on Phonsavan, joka on myös ainoa yli 10 000 asukkaan kaupunki.
Provinssi tunnetaan Ruukkujen tasangosta, jolla on suuria esihistoriallisia ruukkuja yli 90 ryhmänä.
Maantiede ja ilmasto

Xieng Khouang sijaitsee korkeiden vuorten ympäröimänä kahden kauppareitin risteyksessä. Sen kautta on kuljettu Vietnamin keskiosiin ja Thaimaan koillisosaan. Provinssi koostuu kahdeksasta piirikunnasta: Paek, Phaxay, Phoukoot, Kham, Nong Hét, Khoun, Thathom ja Mokmai. Khounin piirikunta sijaitsee muita alempana, noin 600 metrissä. Muut provinssin osat ovat yli tuhannen metrin korkeudessa, joten kesät ovat viileitä, mutta talvet voivat olla yllättävän kylmiä. Lämpimintä on maalis-huhtikuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on 28 asteen vaiheilla. Kylmintä on joulu- ja tammikuussa, keskimääräinen alin lämpötila noin kahdeksan astetta. Sateet ovat runsaimpia toukokuusta elokuuhun, 200-300 mm kuukaudessa. Marraskuun ja helmikuun välisellä kuivalla kaudella ei sada juuri lainkaan.
Provinssin alueella on useita kuumia lähteitä. Nong Tang -jörven läheisyydessä on satoja buddhan patsaita, vanhoja temppeleitä ja luolien muodostama labyrintti.
Historia

Xieng Khouangin kuningaskunta oli vuoroin itsenäinen kuningaskunta, vuoroin Lan Xangin tai Vietnamin vasallivaltio.
Xieng Khouangin sijainnin takia sekä Vietnam että Siam ovat pyrkineet hallitsemaan sitä. Ranska ja Siam sopivat vuonna 1893 Laosin siirtymisestä Ranskan Indokiinan provinssiksi, ja silloisesta Xieng Khouangin kaupungista tuli provinssin pääkaupunki. Siellä on edelleen jäljellä joitakin siirtomaa-aikaisia rakennuksia, kuten kuvernöörin palatsi.
Vietnamin sodan aikana Ruukkujen tasangolla oli Vietnamin ilmatorjuntakalustoa, ja Yhdysvallat pommitti sitä lähes päivittäin.
Talous

Sodan jäljiltä alueella on edelleen miinoja, joita raivataan kansainvälisissä projekteissa. Sotaromun kierrätyksestä on saatu alueelle uutta pienteollisuutta, kun lentokoneromun alumiinista valetaan lusikoita.
Alueen maanviljelijät kasvattavat riisiä, mutta riisintuotanto ei riitä paikallisen kulutuksen tarpeisiin. Lisäksi kasvatetaan nautakarjaa. Riisinviljely ylänköalueella on perustunut kaskiviljelyyn. Sen tilalle on 2000-luvulla levinnyt maissinviljely. Yksipuolinen viljely aiheuttaa taloudellisia riskejä ja ympäristöhaittoja.
Oopiumin viljely oli ongelma Laosissa 1990-luvun lopulla. Se saatiin vähenemään YK:n projektien tuella 2000-luvun alussa, mutta 2010-luvulla sen on raportoitu jälleen yleistyneen Xieng Khouangissa ja muilla Laosin syrjäseuduilla.
Talous > Liikenne

Phonsavanin lentoasemalle lennetään päivittäin maan pääkaupungista Vientianesta sekä muutamia kertoja viikossa Luang Prabangista. Neljänsadan kilometrin matkan Vientianeen voi taittaa myös linja-autolla, se kestää noin kymmenen tuntia.
Väestö

Useimmat Xieng Khouangin asukkaista kuuluvat yhteen sen neljästä suuresta etnisestä ryhmästä: tai damit, khmut, tai phuanit ja hmongit. Tai damit saapuivat Laosiin Vietnamista 1800-luvulla. Heidät tunnetaan silkinkutojina. Khmut ovat asuneet Laosissa tuhansia vuosia. He pysyvät metsäalueilla ja harjoittavat riisinviljelyn lisäksi metsästystä ja keräilyä, sekä kutovat rottingista ja bambusta koreja ja muita tarve-esineitä. Taiphuanit saapuivat Etelä-Kiinasta 1200-luvulla. Useimmat heistä viljelevät riisiä ja kalastavat. Hmongit tulivat Xieng Khouangiin Kiinasta 1800-luvulla, ja ovat nykyisin suurin väestöryhmä noin 40 prosentin osuudellaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xieng Khouang (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Laosin provinssit
Provinssit: Attapu | Bokeo | Bolikhamxai | Champasak | Houaphan | Khammouan | Loung Namtha | Luang Prabang | Oudomxai  | Phongsali | Salavan | Savannakhet | Vientiane | Xaignabouli | Xekong | Xieng Khouang
Kunnat: Vientiane
Erityisalueet: Xaisomboun
State Route 61 (Kalifornia)

State Route 61 merkittynä karttaan punaisella.
State Route 61 on Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa kulkeva valtatie. Se kulkee Alamedan kaupungista Oaklandin lentokentälle. State Route 61 päättyy etelässä State Route 185 -tiehen ja pohjoisessa Interstate 880 -tiehen. State Route 61 on 11,217 kilometriä pitkä. Se avattiin vuonna 1964.
State Route 92 (Kalifornia)

| State Route 92 |
| --- | --- |
 State Route 92:n kulkureitti Kaliforniassa
Maa:  Yhdysvallat
Pituus:  44,69 km
Muodostettu:  1964
State Route 92 on tie Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se perustettiin vuonna 1964 ja sillä on pituutta 44,690 kilometriä.
Juristiliitto

| Juristiliitto Suomen Lakimiesliitto – Finlands Juristförbund |
| --- | --- |
Perustettu:  1944
Toimiala:  Juristien edunvalvonta
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  n. 16 000  (2020)
Puheenjohtaja:  Sakari Melander
Jäsenlehti:  Juristiuutiset
Aiheesta muualla
www.juristiliitto.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juristiliitto - Juristförbundet, virallisesti Suomen Lakimiesliitto - Finlands Juristförbund ry on vuonna 1944 perustettu juristien edunvalvontajärjestö. Juristiliitto on Akavan jäsenjärjestö.
Juristiliiton jäsenyys perustuu nykyisin henkilöjäsenyyteen, ja valtuuskunnan jäsenet valitaan pääosin jäsenjärjestöjen asettamien ehdokkaiden joukosta.
Suomen Lakimiesliiton perustajayhdistykset olivat Suomalainen Lakimiesyhdistys, Juridiska Föreningen, Suomen Asianajajaliitto, Korkeimpien oikeuksien tuomarien yhdistys, Suomen Kihlakunnantuomarien yhdistys sekä Nuoret Lakimiehet. Nykyisin jäsenjärjestöjä on noin 30.
Juristiliiton puheenjohtajana toimii Sakari Melander ja toiminnanjohtaja Jore Tilander.
Juristiliiton jäsenmäärä on noin 16 000. Varsinaisia jäseniä on noin 11 600 ja opiskelijajäseniä noin 4 400.
Liitto julkaisi 1950-luvulta alkaen Suomen Laki -teosta, jonka julkaisu siirrettiin liiton omistamalle kustannusyhtiölle Kauppakaari Oy:lle. Sittemmin Kauppakaari Oy ja teoksen julkaisuoikeudet ovat siirtyneet nykyiselle Alma Medialle.
Liitto alkoi vuonna 2021 käyttämään sisäisessä ja ulkoisessa viestinnässään nimeä Juristiliitto - Juristförbundet. Liiton virallinen nimi on kuitenkin edelleen Suomen Lakimiesliitto - Finlands Juristförbund ry.
Aiheesta muualla

Lakimiesliiton sivut
Jussi Pajuoja – Kaijus Ervasti: Suomen Lakimiesliiton historia 1944–1994.  Lakimiesliiton kustannus, 1994.  ISBN 951-640-654-8
| n k Akava |
| --- | --- |
Jäsenliitot:  Agronomiliitto  Akavan Erityisalat  Akavan sairaanhoitajat ja Taja  Akavan Yleinen Ryhmä AYR  AKI-liitot  Ammattiliitto Ava  Diakoniatyöntekijöiden liitto DTL  DIFF – Ingenjörerna i Finland  Esimiehet ja Asiantuntijat YTY  Insinööriliitto  Kasvatuksen ja nuorisotyön asiantuntijat KNT  KTK Tekniikan Asiantuntijat  Kuntoutusalan Asiantuntijat  Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu  Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA  Opetusalan Ammattijärjestö OAJ  Professoriliitto  Päällystöliitto  Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia  Suomen Arkkitehtiliitto SAFA  Suomen Ekonomit  Suomen Eläinlääkäriliitto  Suomen Farmasialiitto  Suomen Hammaslääkäriliitto  Suomen Lakimiesliitto  Suomen Lääkäriliitto  Suomen Poliisijärjestöjen Liitto  Suomen Psykologiliitto  Suomen Puheterapeuttiliitto  Suomen Terveydenhoitajaliitto  Suomen Työterveyshoitajaliitto  Tekniikan akateemiset TEK  Tieteentekijöiden liitto  Tradenomiliitto TRAL  Upseeriliitto  Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut
Pekka Salomaa

Pekka Salomaa.
Urho Pekka Salomaa (s. 30. huhtikuuta 1933 Tammela) on suomalainen oopperalaulaja (baritoni) ja kirjailija. Hän toimi Sibelius-Akatemiassa yksinlaulun lehtorina 1971–1979 ja oopperakoulutuksen professorina 1979–1999. Hän vieraili 1960–1970-luvulla solistina muun muassa Suomen Kansallisoopperassa sekä Saksassa. Myös Pekka Salomaan poika Petteri Salomaa on oopperalaulaja.
Diskografia

Muistellessa (1975). Polarvox.
Kirjallisuus

Oopperan estradilla (2007).
Aiheesta muualla

Pekka Salomaan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz