stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Doris von Schönthan
Elämänvaiheita

Maria-Dorothea Ehemann menetti vanhempansa jo varhaislapsuudessaan. Hänet adoptoitiin komedioiden kirjoittaja Franz von Schönthanin perheeseen.
1920-luvulla von Schönthan tuli julkisuuteen. Hän työskenterli osa-aikaisesti mainostoimistosssa, toimi valokuvaajana ja toimittajana. Hänellä oli ystäviä kulttuuripiireissä ja kirjailija Grete Weil antoi hänelle nimen "kerubi". Ystäviin kuuluivat myös Erika ja Klaus Mann. Kirjailija Franz Hessel rakastui häneen ja omisti hänelle tekstejään. Elämäntyyliin kuului runsas juhliminen sekä alkoholi ja kokaiini.
Adolf Hitler ja kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933. Schönthan ryhtyi kirjoittamaan hallintoa vastustavia lentolehtisiä yhdessä Elisabet Hauptmannin ja Friedrich Wolfin kanssa. Hän piilotteli vainottuja henkilöitä kodissaan eikä suostunut toimittajana noudattamaan kansallissosialistista ohjeistusta. Elämä alkoi olla liian vaarallista ja Schönthan muutti Pariisiin.
Pariisissa Schönthan tutustui Boris Salomoniin ja osallistui tämän kanssa poliittisen aktivismiin. Saksan hyökättyä Ranskaan vuonna 1940, heidät internoitiin, mutta he pääsivät osallistumaan Ranskan vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeen hän jäi asumaan Ranskaan. Hän tapasi vuonna 1949 Cannesissa vanhan ystävänsä Klaus Mannin, joka oli huonossa kunnossa päihdeongelmansa vuoksi. Schönthan vei hänet päihdekuntoutukseen.
Saksaan von Schönthan palasi vuonna 1952. Elämässä oli ollut vastoinkäymisiä; aviomies oli kuollut ja elämä vastarintaliikkeessä oli ollut kovaa. Schönthal yritti itsemurhaa, joutui kahdeksi vuodeksi mielisairaalaan mistä karkasi ja hänet tavattiin rautatieasemalta sekavana. Viimeiset vuotensa hän eli Ranskassa.
Lisää aiheesta

https://eth.swisscovery.slsp.ch/discovery/fulldisplay/alma99117260793905503/41SLSP_ETH:ETH
Doverin linna

| Doverin linna |
| --- | --- |

Sijainti:  Dover, Englanti
Koordinaatit:  51°7′46.92″N, 1°19′17.04″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1100-luku
Rakennuttaja:  Henrik II
Omistaja:  English Heritage
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Doverin linna (engl. Dover Castle) on Englannin suurin keskiajalla rakennettu kivilinna. 1100-luvulla rakennettu linna sijaitsee Doverin kaupungissa Kentin kreivikunnassa.
Doverin linnan konstaapelin asemaan liittynyt viiden sataman lordilinnanvoudin arvo oli aikoinaan yksi maan merkittävimpiä.
1600-luvulle tultaessa linna oli päässyt rapistumaan. Englannin sisällissodan alkuvaiheessa pieni varuskunta jäi tasavaltalaisten vangiksi. Vuoteen 1749 asti linnassa säilytettiin ranskalaisia sotavankeja.
Napoleonin sotien aikana varustusten vahvistamiseksi toteutettiin valtava rakennusurakka William Twissin johdolla. Toisen maailmansodan puhjettua tunnelit muutettiin ensin pommisuojaksi ja myöhemmin komentokeskukseksi ja maanalaiseksi sairaalaksi. Amiraali Bertram Ramsay ohjasi linnan tunneleista vuonna 1940 sotilaiden evakuointia Dunkerquesta. Ramsaylle pystytettiin patsas vuonna 2000.
Myöhemmin tunneleita suunniteltiin käytettävän suojina ydinsodan varalta, mutta suunnitelma hylättiin tunneleiden huonon kunnon vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doverin linna Wikimedia Commonsissa
Didier Défago

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Didier Défago |  Didier Défago |  Didier Défago |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | syöksylasku |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hoch-Ybrig 1996 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Hoch-Ybrig 1996 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Hoch-Ybrig 1996 | suurpujottelu |  |
Didier Défago (s. 2. lokakuuta 1977 Morgins, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja syöksylaskun olympiavoittaja vuodelta 2010.
Arvokilpailut

Défago kilpaili ensimmäisen kerran arvokisoissa vuoden 2001 MM-kisoissa sijoittuen super-G:ssä 11:nneksi. Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 hänen paras tuloksensa oli super-G:n kuudes sija. Suurpujottelussa hän oli 14:s ja syöksylaskussa 21:s.
Sankt Moritzin MM-kisoissa 2003 Défago oli alppiyhdistetyssä seitsemäs, super-G:ssä 21:s ja suurpujottelussa 22:s. Vuoden 2005 MM-kisoissa hän oli kuudes syöksylaskussa, seitsemäs super-G:ssä, 12:s suurpujottelussa ja 14:s alppiyhdistetyssä. Torinon talviolympialaisissa 2006 Défago sijoittui suurpujottelussa 14:nneksi, super-G:ssä 16:nneksi ja syöksylaskussa 26:nneksi. Åren MM-kisoissa 2007 hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi. Syöksylaskussa Défago oli kymmenes, suurpujottelussa 13:s ja super-G:ssä 17:s. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui super-G:ssä kahdeksanneksi.
Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Défago voitti syöksylaskun olympiakultaa. Kultamitali oli Défagon ensimmäinen arvokisamitali. Samojen kisojen super-G:ssä hän sijoittui 15:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli syöksylaskussa kahdeksas ja super-G:ssä 26:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa 14:nneksi. Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli supersuurpujottelussa seitsemäs ja syöksylaskussa yhdestoista.
Maailmancup

Défago on voittanut urallaan viisi maailmancupin osakilpailua: Val Gardenan super-G:n 2002, Wengenin ja Kitzbühelin syöksykilpailut 2009, Bormion syöksylaskun 2011 ja Kitzbühelin supersuurpujottelun 2014. Lisäksi hän on ollut maailmancupin kilpailuissa kahdeksan kertaa toinen ja kolme kertaa kolmas.
Maailmancupin kokonaiskilpailussa Défago on ollut parhaimmillaan kuudes kausilla 2004–2005 ja 2008–2009. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän oli kolmas kaudella 2004–2005, samoin syöksycupissa ja supersuurpujottelun cupissa kaudella 2008–2009. Hän voitti Sveitsin mestaruuden syöksylaskussa vuonna 2003 ja suurpujottelussa 2004.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (ranskaksi)
Miesten syöksylaskun olympiavoittajat
Coloni Motorsport

|  Coloni Motorsport |
| --- | --- |

Koko nimi:  Coloni Motorsport Scuderia Coloni
Perustettu:  1982
Tallipäällikkö:  Enzo Coloni
Perustaja:  Enzo Coloni
Aikaisemmat sarjat:  GP2 Aasian GP2 Formula 3000 Italian Formula 3 Euroseries 3000 Euroopan Formula BMW Auto GP
Coloni Motorsport (tunnetaan myös nimellä Scuderia Coloni) on italialainen autourheilutalli. Coloni on ollut myös menestyksekäs talli Formula 3- ja Formula 3000 -sarjoissa. Kausina 2005 ja 2010–2012 Coloni kilpaili GP2-sarjassa.
Historia > GP2

Vuonna 2005 Coloni osallistui uuteen GP2-sarjaan saavuttaen yhden voiton ja vuonna 2006 Coloni yhdistyi Fisichella Motor Sportsiin, jonka omisti Formula Ykkösissä ajava Giancarlo Fisichella. Kaudella 2009 ennen Euroopan GP:tä Coloni ilmoitti ostaneensa tallin itselleen ja jatkoi virallisesti Colonin nimellä kaudesta 2010 eteenpäin. Kaudella 2011 talli saavutti kolme voittoa ja sijoittui seitsemänneksi MM-pisteissä. Vuosi 2012 jäi Colonin viimeiseksi kaudeksi GP2:ssa. Viimeisellä kaudellaan talli saavutti yhden voiton ja yhden paalupaikan, 2 nopeinta kierrosta ja 77 pistettä.
Aasian GP2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Runko Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  | ABU1FEA | ABU1SPR | ABU2FEA | ABU2SPR | BHR1FEA | BHR1SPR | BHR2FEA | BHR2SPR | 12 | 8. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Roldán Rodríguez | 10 | 14 |  |  |  |  |  |  | 12 | 8. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Alberto Valerio |  |  | 15 | 18 |  |  |  |  | 12 | 8. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Álvaro Parente |  |  |  |  | 6 | Kesk. | 4 | 3 | 12 | 8. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Will Bratt | 12 | Kesk. | 11 | 21† | 16 | Kesk. | 15 | 16 | 12 | 8. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  | ABUFEA | ABUSPR | ITAFEA | ITASPR |  |  |  |  | 9 | 8. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Michael Herck | 13 | 5 | 4 | 5 |  |  |  |  | 9 | 8. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  James Jakes | 17† | 13 |  |  |  |  |  |  | 9 | 8. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Luca Filippi |  |  | 22 | 10 |  |  |  |  | 9 | 8. |
Aiheesta muualla

Historia - Colonimotorsport.com
Dnipropetrovskin raivohullut

Dnipropetrovskin raivohullut (ukr. Дніпропетровські маніяки, Dnipropetrovski manijaky) on tiedotusvälineiden käyttämä nimitys murhaajista, jotka syyllistyivät veritekoihin Dnipropetrovskissa Ukrainassa kesäkuussa ja heinäkuussa 2007. Tapahtuma sai ylimääräistä julkisuutta, koska tappajat videoivat osan murhista ja videot vuotivat internetiin.
Kaksi 19-vuotiasta paikallista miestä, Viktor Sajenko (ukr. Віктор Саєнко) ja Ihor Suprunjuk (ukr. Ігор Супрунюк), pidätettiin ja heitä syytettiin 21 murhasta. Kolmas tekijä Oleksandr Hanža (ukr. Олександр Ганжа) oli syytettynä kahdesta aseellisesta ryöstöstä, jotka tapahtuivat ennen murhia. Helmikuussa 2009 kaikki kolme syytettyä tuomittiin rangaistuksiin. Suprunjuk ja Sajenko tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta Hanža sai yhdeksän vuotta vankeutta. Suprunjukin ja Sajenkon lakimiehet hakivat tuomioon muutosta, mutta Ukrainan korkein oikeus hylkäsi hakemuksen marraskuussa 2009.
Edvin A. Stor-Rank

Edvin Anders Stor-Rank (8. kesäkuuta 1894 Helsinki – 16. marraskuuta 1975) oli suomalainen vakuutusmatemaatikko ja Kansa-yhtiöiden toimitusjohtaja.
Stor-Rankin vanhemmat olivat puuseppä Anders Stor-Rank ja Maria Elina Huhtanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta reaalilyseosta 1914 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1920.
Stor-Rank oli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton tilasto-osaston hoitajana 1920–1923 ja osuuskauppakoulun osuuskauppalaskennon opettajana 1920–1927. Vuonna 1923 hänestä tuli Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Kansan yliaktuaari ja vuonna 1926 Keskinäisen palo- ja tapaturmavakuutusyhtiö Kansan (Palo-Kansan) tapaturmaosaston hoitaja. Hän oli Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Kansan sekä Keskinäisen palo- ja tapaturmavakuutusyhtiö Kansan toisena johtajana 1929–1943 ja toimitusjohtajana 1943–1959. Stor-Rank oli lisäksi Eläkekassa Tuen toimitusjohtajana 1936–1959.
Stor-Rank oli muun muassa kansaneläkelain toimeenpanoa valmistelleen neuvottelukunnan jäsenenä 1937–1938 ja yleistä sosiaaliturvaa kehittämään asetetun sosiaalivakuutuskomitean jäsenenä 1945–1954. Hänellä oli useita luottamustehtäviä vakuutusalan yhdistyksissä ja hän oli Suomen aktuaariyhdistyksen puheenjohtajana 1942–1947.
Aiheesta muualla

Stor-Rank, Edvin Anders (1894 - 1975), Kansa-yhtiöiden toimitusjohtaja, Työväen Arkisto
Kansa-yhtiön henkilökuntaan kuuluva johtaja Edvin Stor-Rank työhuoneessaan 2.9.1943, OTK:n negatiivikokoelmat
Johtaja Edvin Stor-Rank esittelee Kansa-yhtymää Tampereella 7.10.1958 järjestetyssä Naiset Mukaan-toiminnan 30-vuotisjuhlassa, Työväen Arkisto
Edvardiaaninen aika

Luke Fildesin maalaama muotokuva kuningas Edvard VII:stä vuodelta 1905.
Edvardiaaninen aika on kulttuurihistoriallinen käsite, joka viittaa Britannian historiassa Edvard VII:n valtakauteen vuosina 1901–1910 ja joka seurasi viktoriaanista aikaa. Aikakauteen lasketaan kuuluvaksi joskus myös Edvard VII:n seuraajan Yrjö V:n neljä ensimmäistä hallitusvuotta ennen ensimmäistä maailmansotaa, sekä kuningatar Viktorian valtakauden loppupuoli.
Edvardiaanista aikaa leimasivat viktoriaaniselta ajalta periytyneet imperialismi ja luokkayhteiskunnan joustamattomuus, jotka saivat kuitenkin haastajikseen voimistuvan työväenliikkeen, nationalismin ja suffragetismin kaltaisia yhteiskunnallisia liikkeitä. Teknologinen kehitys jatkui edvardiaanisella ajalla voimakkaana: autot yleistyivät, lentokone ja radio keksittiin ja niin edelleen. Vaatemuoti kehittyi edvardiaanisella ajalla entistä kevyempään, urheilullisempaan ja käytännöllisempään suuntaan: esimerkiksi korsetti alkoi menettää asemaansa naisten pukeutumisessa.[lähde? ]
Edvardiaaniseen aikaan kuuluivat myös Yhdistyneen kuningaskunnan muiden valtioiden kanssa solmimat sotilasliitot. Maa liittoutui Japanin kanssa vuonna 1902 ja Venäjän kanssa vuonna 1907.
Ranskan kielen belle époque on loppuosaltaan ajallisesti päällekkäinen käsite edvardiaanisen ajan kanssa.
Populaarikulttuurissa tunnettu edvardiaanisen ajan kuvaus on muun muassa musikaali My Fair Lady.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvardiaaninen aika Wikimedia Commonsissa
Duleep Singh

| Duleep Singh |
| --- | --- |
 Duleep Singh valokuvassa vuodelta 1875.
Sikhivaltion maharadža
Valtakausi:  15. syyskuuta 1843 – 29. maaliskuuta 1849
Edeltäjä:  Šer Singh

Syntynyt:  6. syyskuuta 1838 Lahore, Sikhivaltio
Kuollut:  22. lokakuuta 1893 (55 vuotta) Pariisi, Ranska
Puoliso:  Bamba Müller Ada Douglas Wetherill
Lapset:  Catherine Hilda Duleep Singh Sophia Duleep Singh Victor Albert Jay Duleep Singh Frederick Victor Duleep Singh Alexandra Duleep Singh Ada Irene Helen Duleep Singh
Suku:  Sandhawalia
Isä:  Randžit Singh
Äiti:  Rani Jind Kaur
Uskonto:  sikhiläisyys kristinusko
Duleep Singh (6. syyskuuta 1838 – 22. lokakuuta 1893) oli Intian Punjabissa sijainneen Sikhivaltion hallitsija vuodesta 1843 vuoteen 1849. Duleep Singh oli noussut hallitsijaksi hänen isänsä Randžit Singhin kuolemaa seuranneena kaoottisena aikana. Sikhivaltio menetti itsenäisyytensä ensimmäisessä ja toisessa sikhisodassa brittejä vastaan. Jälkimmäisen päätteeksi Duleep Singh luopui valtaistuimestaan ja Sikhivaltiosta tuli osa brittien hallitsemia alueita. Duleep Singh asettui myöhemmin Isoon-Britanniaan. Hän alkoi kuitenkin myöhemmin havitella takaisin menettämäänsä valtaistuinta ja asui viimeisinä vuosinaan Ranskassa.
Elämäkerta > Nuoruus

Duleep Singh syntyi Lahoressa Punjabissa 6. syyskuuta 1838. Hänen isänsä oli Sikhivaltion hallitsija Lahoren maharadža Randžit Singh ja äiti maharani Rani Jind Kaur. Parilla oli myös muita poikia, joista Duleep oli nuorin. Randžit Singh kuoli jo vuonna 1839, jota seurasi Sikhivaltion sisäinen sekaannus. Valtion armeija eli khalsa tuki vuorotellen useita eri ehdokkaita valtaistuimelle, joista kukin murhattiin vuorotellen. Lopulta valtaistuimelle asetettiin Duleep Singh, joka julistettiin hallitsijaksi 16. syyskuuta 1843. Duleep Singh sai hallitsijan koulutuksen, jonka aikana hän oppi esimerkiksi persiaa ja sikhiläisyydessä tärkeää gurmukhia. Vapaa-ajallaan hän harrasti metsästystä ja haukkametsästystä.
Elämäkerta > Sikhisodat

Sikhivaltiolla oli sisäisen hajanaisuutensa ohella ulkoisia uhkia. Erityisen uhan muodostivat britit, jotka hallitsivat suuria osia Intian niemimaata. Sikhivaltio oli jäänyt ainoaksi vahvemmaksi valtioksi heidän herruutensa ulkopuolella. Brittejä huolestutti Sikhivaltion hajaannus ja sen mahdolliset seuraukset, jolloin he olivat alkaneet keskittää joukkoja Sikhivaltion rajoille. Monet sikhiarmeijan eli khalsan jäsenet uskoivat sodan olevan väistämätön. Lopulta joulukuussa 1845 sikhijoukot ylittivät Sutlejjoen valtakuntien rajalla, mikä aloitti ensimmäisen sikhisodan. Sikhit kärsivät useita tappioita, joista viimeinen koettiin Sobraonin taistelussa helmikuussa 1846. Lopulta sikhit solmivat brittien kanssa Lahoren sopimuksen, jonka mukaan brteille luovutettiin suuria alueita ja Lahoreen asetettiin brittiläinen edustaja.
Duleep Singhin valtakunnan koko oli puolittunut. Brittien edustaja Henry Lawrence karkotti Duleep Singhin äidin, joka oli tavoitellut asemaa sijaishallitsijana. Tämä ja brittien tarve puuttua valtion asioihin muutenkin herättivät pian vastarintaa. Aikaisemman sodan tappioiden uskottiin monesti johtuneen petturuudesta, eikä niinkään sikhien alivoimaisuudesta. Tilanne johti lopulta vuonna 1848 kapinaan Multanissa ja toisen sikhisodan alkuun. Sikhien armeija eli khalsa liittyi kapinoitsijoihin, mutta britit hallitsivat edelleen hovia ja hallitsijaa Lahoressa. Tietyn alkumenestyksen jälkeen sikhit jäivät jälleen tappiolle. Khalsa antautui Rawalpindissa 14. maaliskuuta 1849. Antautumisehtojen mukaan Duleep Singh luopui vallasta ja valtion omaisuus takavarikoitiin. Duleep Singh joutui luopumaan myös esimerkiksi kuuluisasta Koh-i-Noor -timantista, joka päätyi kuningatar Viktorialle. Duleep sai kuitenkin eläkkeen Ison-Britannian valtiolta ja hän siirtyi asumaan Fatehgarhiin Luoteisprovinssissa.
Elämäkerta > Vallasta luopumisen jälkeen

Fatehgarh tunnettiin kristittyjen lähetyssaarnaajien keskuksena. Duleep Singh kääntyikin kristinuskoon Fatehgarhissa vuonna 1853. Seuraavan vuoden toukokuussa hän matkusti Englantiin tapaamaan maan kuninkaallisia tehden heti vaikutuksen kuningatar Viktoriaan. Vuodesta 1854 vuoteen 1861 Duleep Singh asui Britanniassa vaihtelevasti esimerkiksi Lontoossa, Yorkshiressa ja Skotlannissa. Hän jatkoi edelleen lapsena aloittamaansa metsästysharrastusta liittyen myös vapaamuurareihin.
Tammikuussa 1861 Singh palasi Intiaan tavaten uudelleen aikaisemmin Punjabista karkotetun äitinsä. Singh loi uudestaan hyvin läheiset suhteet äitiinsä, joka kuitenkin kuoli yllättäen vuonna 1863. Äitinsä hautajaisten jälkeen Singh oleskeli jonkin aikaa Kairossa, jossa hän tapasi Bamba Müller nimisen naisen. Müller oli osittain etiopialainen ja osittain saksalainen. Pari meni naimisiin 7. heinäkuuta 1864 ja he matkustivat yhdessä takaisin Englantiin. Parin vuonna 1865 syntynyt poika kuoli vain kuukauden ikäisenä. He saivat kuitenkin vuoteen 1879 mennessä kuusi muuta lasta, jotka varttuivat kuninkaallisten tapaan Singhin uudessa kodissa Suffolkin Elvedenissä. Catherine Hilda Duleep Singh ja Sophia Duleep Singh olivat myöhemmin suffragetteja. Pojat Victor Albert Jay Duleep Singh ja Frederick Victor Duleep Singh tekivät uraa armeijassa.
Huolimatta eurooppalaisen elämäntyylin omaksumisesta Duleep Singh alkoi haaveilla myös menettämästään valtaistuimesta Intiassa. Tähän vaikutti ensin hänen äitinsä ja myöhemmin myös hänen serkkunsa Thakur Singh Sandhanwalia. Duleep Singh alkoi uskoa sikhien kymmenennen gurun Gobind Singhin ennustusten koskevan itseään. Hän alkoi vaatia brittejä asettamaan itsensä takaisin valtaistuimelle todeten maansa liitoksen brittiläiseen valtakuntaan olleen laiton. Vuonna 1886 hän yritti palata Intiaan, mutta hänet pidätettiin matkallaan Adenissa. Matkan epäonnistumisesta huolimatta Singh omaksui kuitenkin uudelleen sikhiläisen uskonnon. Hän vietti myöhemmät kuusi vuotta Pariisissa jatkaen valtaistuinta koskevien vaatimustensa tekemistä. Singh suunnitteli myös salaliittoa Venäjän ja irlantilaisten vallankumouksellisten kanssa. Suunnitelmaan olisi kuulunut irlantilaisten ja punjabilaisten sotilaiden kapina. Suunnitelma tyrehtyi kuitenkin Singhin venäläisen liittolaisen Mihail Katkovin kuolemaan vuonna 1887.
Singh meni uusiin naimisiin Pariisissa 20. toukokuuta 1889. Hänen uusi vaimonsa oli englantilainen Ada Douglas Wetherill. Pari sai kaksi tytärtä nimeltä Alexandra Duleep Singh ja Ada Irene Helen Duleep Singh. Singhin oma terveys oli alkanut heiketä. Hän pyrki sopimaan välinsä kuningatar Viktorian kanssa, joka myönsikin hänelle armahduksen 1. elokuuta 1889. Duleep Singh kuoli sairaskohtaukseen Pariisin Hôtel de la Tremoillessa 22. lokakuuta 1893. Hänet haudattiin kirkon hautausmaalle Elvedenissä yhdessä ensimmäisen vaimonsa ja poikansa kanssa.
Duleep Singh kuvattuna piirroksessa vuodelta 1847.
Valokuvassa 1860-luvun paikkeilla.
Singhin ratsastajapatsas Thetfordissa Norfolkissa.
Daybreak Game Company

| Daybreak Game Company |
| --- | --- |
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.daybreakgames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daybreak Game Company on yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä.
Yhtiö oli aiemmin MMO-pelejä kehittävä Sony Online Entertainment, jonka Sony myi vuonna 2015.
Pelit

Yhtiön pelejä ovat:
PlanetSide 2
DC Universe Online
Everquest
H1Z1
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Eerola (Valkeakoski)

Eerola on Valkeakosken 16. kaupunginosa kaupungin keskustaajaman pohjoisosassa. Alue on rakennettu pääosin 1970- ja 1980-luvuilla. Alue koostuu niin kerros- ja rivitaloista kuin omakotitaloista. Eerolankaari valmistui pääosin 1990-luvulla. Eerola on lähellä palveluita ja Eerolassa oli vielä 2000-luvulle asti toiminnassa kauppaposti. Eerola kärsi aikoinaan levottomasta maineestaan ja alueen "hurjimmat vuodet" sijoittuivat 1980- ja 1990-luvuille.[lähde? ] Erityisesti Rekikuja oli varsin pahamaineinen ja leima on säilynyt nykyisyyteen asti. Eerola on hyvien virkistysmahdollisuuksien äärellä ja alueena luonnonläheinen kuten Mäntyläkin. Alueen katujen nimeämisteemana on ollut tukinuitto ja siihen liittyvät käsitteet. Katuja on muun muassa Savottatie, Uittotie, Nipputie ja Lauttatie. Kujia on muun muassa Rekikuja, Pankkokuja ja Lamuskakuja. Alueen pääkatu on kahdesta tieosuudesta koostuva Eerolantie.
Dil Se

| Dil Se |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mani Ratnam
Käsikirjoittaja:  Tigmanshu Dhulia Mani Ratnam Sujatha Rangarajan
Tuottaja:  Mani Ratnam Ram Gopal Varma Shekhar Kapur
Säveltäjä:  A. R. Rahman
Kuvaaja:  Santosh Sivan
Leikkaaja:  Suresh Urs
Pukusuunnittelija:  Karan Johar
Koreografi:  Farah Khan
Pääosat:  Shah Rukh Khan Manisha Koirala Preity Zinta
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  India Talkies Madras Talkies
Levittäjä:  Madras Talkies Netflix
Ensi-ilta:  21. elokuuta 1998
Kesto:  158 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dil Se (suomeksi ”Sydämestä”) on Mani Ratnamin ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 1998. Pääosia näyttelevät Shah Rukh Khan, Manisha Koirala ja elokuvadebyyttinsä tekevä Preity Zinta. Dil Se on kolmas elokuva Ratnamin ”terrorismitrilogiassa”, Rojan (1992) ja Bombayn (1995) jälkeen.
Elokuva ei menestynyt kaupallisesti Intiassa, mutta oli suuri menestys ulkomailla, varsinkin länsimaissa asuvan eteläaasialaisen väestön keskuudessa. Se voitti useita palkintoja, kuten NETPAC-palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla, kaksi National Film Awards -palkintoa ja kuusi Filmfare Awards -palkintoa. Dil Se esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shah Rukh Khan  | … |  Amarkant ”Amar” Varma   |
|  Manisha Koirala  | … |  Meghna   |
|  Preity Zinta  | … |  Preeti Nair   |
|  Raghuvir Yadav  | … |  Shukla   |
|  Zohra Sehgal  | … |  isoäiti   |
|  Piyush Mishra  | … |  CBI-agentti   |
|  Mita Vasisht  | … |  Mita   |
|  Malaika Arora  | … |  erikoisesiintyminen laulussa ”Chaiyya Chaiyya”   |
|  Gajraj Rao  | … |  CBI-agentti   |
|  Priya Parulekar  | … |  nuori Meghna   |
Soundtrack

Elokuvan soundtrackin on säveltänyt A. R. Rahman. Lauluja käännettiin hindistä muillekin intialaisille kielille. ”Chaiyya Chaiyya” -kappaleesta tuli erityisen suosittu, se oli 10 kaikkien aikojen parhaan laulun listalla BBC World Servicen toteuttamassa kansainvälisessä kyselyssä. ”Chaiyya Chaiyya” on kuultu ainakin Inside Man -elokuvassa ja CSI: Miami -televisiosarjassa.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Chaiyya Chaiyya” | Sukhwinder Singh, Sapna Awasthi | 6.54 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Jiya Jale” | Lata Mangeshkar, M. G. Sreekumar, kuoro | 5.07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Dil Se Re” | A. R. Rahman, Anuradha Sriram, Annupamaa, Febi Mani | 6.44 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”E Ajnabi” | Udit Narayan, Mahalakshmi Iyer | 5.48 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Thayya Thayya” (Remix)  | Sukhwinder Singh | 4.35 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Satrangi Re” | Sonu Nigam, Kavita Krishnamurthy | 7.25 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Berliinin elokuvajuhlat
NETPAC-palkinto – erityismaininta – Mani Ratnam
National Film Awards
Paras kuvaus – Santosh Sivan
Paras äänitys – H. Sridhar
Filmfare Awards
Paras naistulokas – Preity Zinta
Paras musiikki – A. R. Rahman
Paras sanoitus – Gulzar (”Chaiyya Chaiyya”)
Paras mieslaulaja – Sukhwinder Singh (”Chaiyya Chaiyya”)
Paras kuvaus – Santosh Sivan
Paras koreografia – Farah Khan (”Chaiyya Chaiyya”)
Screen Awards
Paras mieslaulaja – Sukhwinder Singh (”Chaiyya Chaiyya”)
Aiheesta muualla

Dil Se Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dil Se AllMoviessa. (englanniksi)