stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sonic the Hedgehog Spinball
Aiheesta muualla

Sonic the Hedgehog: Spinball MobyGamesissa (englanniksi)
Green Hill Zone (englanniksi)
Sonic Retro (englanniksi)
Sonic the Hedgehog -pelisarja
| --- | --- |
Tasohyppelyt:  Sonic the Hedgehog |  Sonic the Hedgehog 2 |   Sonic CD | Sonic the Hedgehog 3 |  Sonic & Knuckles |  Sonic Adventure | Sonic Adventure 2 |  Sonic Heroes | Sonic the Hedgehog (2006) |  Sonic Unleashed | Sonic the Hedgehog 4: Episode I | Sonic Colours | Sonic Generations | Sonic the Hedgehog 4: Episode II | Sonic Lost World | Sonic Boom: Rise of Lyric | Sonic Mania | Sonic Forces | Sonic Frontiers | Sonic Superstars
Käsikonsolipelit:  Sonic the Hedgehog | Sonic the Hedgehog 2 | Sonic Chaos | Sonic the Hedgehog: Triple Trouble | Sonic Blast | Sonic Pocket Adventure | Sonic Advance | Sonic Advance 2 | Sonic Advance 3 | Sonic Rush | Sonic Rush Adventure | Sonic Colours  | Sonic Generations | Sonic Lost World | Sonic Boom: Shattered Crystal | Sonic Boom: Fire & Ice
Ajopelit:  Sonic Drift | Sonic Drift Racing | Sonic R | Sonic Riders | Sonic Riders: Zero Gravity | Sonic & Sega All-Stars Racing | Sonic Free Riders | Sonic & All-Stars Racing Transformed | Team Sonic Racing
Spinoff-pelit:  Sonic Spinball | Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine | Knuckles’ Chaotix | Tails’ Skypatrol | Tails Adventure | Sonic Labyrinth | Sonic 3D: Flickies’ Island | Sonic Shuffle | Sonic Pinball Party | Sonic Battle | Shadow the Hedgehog | Sonic Jump | Sonic Rivals | Sonic and the Secret Rings | Mario & Sonic at the Olympic Games | Sonic Rivals 2 | Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood | Sonic and the Black Knight | Mario & Sonic at the Olympic Winter Games | Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games | Sonic Dash | Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games | Sonic Runners | Sonic Jump Fever | Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games | Sonic Dash 2: Sonic Boom | Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games
Kolikkopelit:  SegaSonic the Hedgehog | Sonic the Fighters
Uudelleenjulkaisut:  Sonic Jam | Sonic Mega Collection | Sonic Gems Collection | Sega Mega Drive Collection | Sega Mega Drive Ultimate Collection | Sonic Classic Collection | Sega Mega Drive Classics Collection | Sonic Origins
Julkaisemattomat pelit:  Sonic Crackers | Sonic X-treme
Muut pelit:  Ristar | Super Smash Bros. Brawl | Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U | Super Smash Bros. Ultimate
Televisio -ja elokuvat:  Adventures of Sonic the Hedgehog | Sonic SatAM | Sonic the Hedgehog: The Movie | Sonic Underground | Sonic X | Sonic Boom | Sonic the Movie | Sonic the Movie 2 | Sonic Prime | Knuckles | Sonic the Hedgehog 3
Katso myös:  Sega | Sonic Team | Luettelo pelisarjan peleistä | Luettelo pelisarjan hahmoista
Super Idol

Super Idol oli kreikkalainen television kykyjenetsintäkilpailu, joka perustui brittiläisestä Pop Idolista alkunsa saaneeseen Idols-formaattiin. Vuonna 2004 järjestetyn ainoan Super Idol -kauden voitti Stávros Konstantínou. Tuomareina toimivat Élena Katravá, Konstantís Spyrópoulos ja Ilías Psinákis. Koelauluja järjestettiin Ateenassa, Thessalonikissa ja Kyproksella.
Heikon menestyksen vuoksi Mega Channel luopui ohjelman tuottamisesta yhden kauden jälkeen. Vuonna 2010 Kreikassa alkoi toinen Idols-formaattiin perustuva sarja, Greek Idol. Sitä FremantleMedia tuottaa yhteistyössä Alpha TV:n kanssa.
Subwoolfer

| Subwoolfer |
| --- | --- |
 Subwoolfer Eurovision laulukilpailussa 2022
Tiedot
Toiminnassa:  2022–
Tyylilaji:  pop, elektropop
Kotipaikka:  Oslo, Norja
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Gaute Ormåsen ("Jim", laulu  ) Ben Adams ("Keith", laulu  )
Levy-yhtiö:  Universal Music
Infobox OKNimi-testi OK: 
Subwoolfer on norjalainen pop duo, joka on perustettu vuonna 2022. Duo edusti Norjaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Give That Wolf a Banana” voitettuaan vuoden 2022 Melodi Grand Prixin. Duo kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin kuudenneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa duo sijoittui kymmenenneksi.
Duon jäsenten henkilöllisyyksiä pidettiin pitkään salassa, mutta he kutsuvat itseään Keithiksi ja Jimiksi. 4. helmikuuta 2023 Melodi Grand Prix'n finaalissa paljastettiin, että duon jäsenet ovat todellisuudessa Gaute Ormåsen ja A1-yhtyeessä vaikuttanut Ben Adams.
Diskografia > Singlet

”Give That Wolf a Banana” (2022)
”Give That Wolf A Romantic Banana” (2022)
"Melocoton (The Donka Donk Song)" (2022)
"Howling" (2022)
"Having Grandma Here For Christmas" (2022)
"Worst Kept Secret" (2023)
Sumeliuksen talo

| Sumeliuksen talo |
| --- | --- |
 Sumeliuksen talo
Osoite:  Hämeenkatu 15
Sijainti:  Nalkala, Tampere
Koordinaatit:  61°29′51.6″N, 23°45′44.8″E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liiketalo
Valmistumisvuosi:  1901
Suunnittelija:  arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna
Rakennuttaja:  Gösta Sumelius
Tyylisuunta:  jugend
Kerrosluku:  4
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sumeliuksen talo on Tampereella Keskustorin itälaidalla sijaitseva nelikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka on valmistunut 1901. Jugendtyylisen talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna, ja sen rakennuttaja oli kauppias, myöhemmin vuorineuvos Gösta Sumelius.
Gösta Sumeliuksen isä kauppias Gustaf Oskar Sumelius perusti 1859 Tampereelle vähittäis- ja tukkukauppaa harjoittaneen liikkeensä. Liike muutti 1870 Tampereen Kauppatorin (nykyinen Keskustori) varrella sijainneeseen yksikerroksiseen puutaloon. Sumeliuksen liike siirtyi vuonna 1884 harjoittamaan yksinomaan tukkukauppaa. Vuonna 1889 valmistui Sumeliuksen kauppatalon viereiselle tontille Tammerkosken rantaan kaksikerroksinen Sumeliuksen palatsi Sumeliuksen perheen asuintaloksi. Nykyinen Sumeliuksen talo valmistui vuonna 1901 uudeksi liiketaloksi torin varteen entisen puutalon paikalle.
Sumeliuksen talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1995.
Kirjallisuudessa Sumeliuksen talo on esiintynyt Kalle Päätalon Pato murtuu -romaanissa, kun hän oli rakennusmestarina talon katon korjaustyössä vuonna 1954.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sumeliuksen talo Wikimedia Commonsissa
Sundanminivetti

| Sundanminivetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Minivetit Pericrocotus
Laji::  miniatus
Kaksiosainen nimi
 Pericrocotus miniatus  (Temminck, 1822) 
Katso myös
   Sundanminivetti Wikispeciesissä   Sundanminivetti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sundanminivetti (Pericrocotus miniatus) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sundanminivettiä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Solidaarisuus (liike)

Solidaarisuusliikkeen tunnus.
Solidaarisuus (puol. Niezależny Samorządny Związek Zawodowy „Solidarność”, ’sitoutumaton itsehallinnollinen ammattiliitto ”Solidaarisuus”’) on puolalainen ammattiliitto, joka perustettiin elokuussa 1980 Gdańskin Leninin telakalla. Sitä johti alun perin Lech Wałęsa. 1980-luvulla se onnistui keräämään laajan antikommunistisen kansanliikkeen, jonka kannattajakunta ulottui kirkon jäsenistä antikommunistiseen vasemmistoon. Unionia tuki joukko toisinajattelijaintellektuelleja (KOR), ja se perustui väkivallattomuudelle.[lähde? ]
Solidaarisuusliikkeen selviytyminen oli ennennäkemätöntä ei ainoastaan Neuvostoliiton tukeman kommunistipuolueen johtamassa, yksipuoluevaltaisessa Puolassa vaan koko itäblokissa. Aikaisemmin kommunistipuolue oli ottanut kovan linjan vastustajiaan vastaan. Esimerkiksi vuonna 1970 hajotettiin mielenosoitus konekivääritulella, jossa sai surmansa kymmenittäin ihmisiä ja yli tuhat haavoittui. Muissa itäblokin maissa neuvostoarmeija murskasi esimerkiksi Tšekkoslovakiassa 1968 Prahan kevään. Solidaarisuusliikkeen menestykseen vaikuttivat olennaisesti 1980-luvulla syventynyt sisäinen kriisi Euroopan sosialistisissa maissa moraalin murentuessa ja taloustilanteen huonontuessa.[lähde? ]
Solidaarisuusliikkeen aatteet levisivät nopeasti halki Puolan, ja perustettiin koko ajan lisää ammattiyhdistyksiä, jotka liittyivät liittoumaan. Ohjelma, joka oli alun perin kehitetty vastaamaan ammattiyhdistyksen asioista, on laajalti nähty[lähde? ] ensimmäisenä askeleena kommunistisen puolueen yksinvaltaisen aseman murentamiseen.[lähde? ]
Historia

”Maataloussolidaarisuus”, maanviljelijöiden liitto, perustettiin 1981. Vuoden lopussa Solidaarisuusliikkeellä oli yhdeksän miljoonaa jäsentä. Lakkojen ja muiden teollisuuteen liittyvien toimenpiteiden avulla liitto yritti torjua hallituksen toimenpiteet. 13. joulukuuta 1981 hallituksen johtaja Wojciech Jaruzelski aloitti toimet Solidaarisuusliikettä vastaan julistamalla kansallisen sotatilan, kieltämällä liiton ja tilapäisesti pidätyttämällä suurimman osan sen johtajista. Sitten Puola kielsi Solidaarisuusliikkeen 8. lokakuuta 1982. Sotatila poistettiin muodollisesti heinäkuussa 1983, vaikka monet sen kontrollimekanismit säilytettiin, esimerkiksi kansalaisoikeuksien rajoitukset ja poliittisen elämän tiukempi valvonta. Myös esimerkiksi ruoka jäi säännöstelyyn aina 1980-luvun.[lähde? ]
1980-luvun puolivälissä Solidaarisuusliike toimi ainoastaan maanalaisena, ja sitä tukivat katolinen kirkko ja CIA. Vuosikymmenen lopulla Solidaarisuusliike oli tarpeeksi vahva pakottamaan Jaruzelskin hallituksen keskustelemaan.[lähde? ]
Tuhannet puolalaiset lakkoilivat elokuussa 1988 liikkeen puolesta 17 päivää. Lakko lopetettiin 1. syyskuuta 1988, kun hallitus lupasi Lech Walesalle harkitsevansa liikkeen laillisuutta uudelleen.
Huhtikuussa 1989 liike laillistettiin ja sen annettiin osallistua kesäkuussa pidettyihin parlamenttivaaleihin. Näissä rajoitetuissa vaaleissa unionin ehdokkaat voittivat selvästi ja omalta osaltaan laukaisivat rauhanomaisten, antikommunististen vastavallankumouksien aallon Keski- ja Itä-Euroopassa 4. kesäkuuta alkaen. Solidaarisuusliikkeen Tadeusz Mazowieckista tuli Puolan pääministeri 24. elokuuta 1989, kun kommunistipuolueen ehdokas ei kyennyt muodostamaan hallitusta. Elokuun loppuun mennessä Solidaarisuusliikkeen johtama koalitiohallitus muodostettiin ja saman vuoden joulukuussa Wałęsa valittiin presidentiksi. Elokuussa 1989 valtaan noussut hallitus oli Itä-Euroopan ensimmäinen ei-kommunistinen hallitus.
Nykyään Solidaarisuusliikkeestä on tullut perinteisempi ammattiliitto. Se yritti perustaa 1996 poliittista siipeä, mutta ei onnistunut saamaan mainittavaa asemaa Puolan poliittisessa kentässä. Solidaarisuusliikkeellä on tällä hetkellämilloin? noin 1,5 miljoonaa jäsentä.[lähde? ]
Vaikutus Suomessa

Suomessa seurattiin 1980-luvun alussa Puolan vapautumispyrkimyksiä. Suomessa syntyi erityinen Puola-Solidaarisuus-yhdistys, joka organisoi muun muassa mielenosoituksia Puolan sotatilaa vastaan. Yhdistyksen toimintaan suhtauduttiin ystävyyssuhteista huolestuneiden viranomaisten taholta karsaasti. Yhdistyksen rekisteröidyttyä toukokuussa 1981, ulkoministeriö sai toimintaan osallistuneen kansalaisaktivisti Raimo Laakian mukaan tuntemattomalta taholta niin sanotun mustan listan yhdistyksen postituslistoille kuuluneista henkilöistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liikkeen verkkosivut (puolaksi) (englanniksi)
Juhola, Teemu: Puolassa perinne velvoittaa lähtemään kaduille – Mielenosoittajat saivat presidentistä osittaisen erävoiton Yle, Uutiset.  26.7.2017. Viitattu 8.10.2018.
Kiviranta, Varpu: Oikeus: Puolan poikkeuslailla murskattiin Solidaarisuus-liike Yle, Uutiset.  12.1.2012. Viitattu 8.10.2018.
Ekholm, Dan: Solidaarisuus-sankari moittii Puolan vanhoillista nykyhallitusta − ja sanoo vielä syrjäyttävänsä sen Yle, Uutiset.  27.7.2016. Viitattu 8.10.2018.
Solidaarisuus 30 vuotta Ostrowiec Swietokrzyskin tekemä seinämaalaus (pappi Jerzy Popiełuszko etualalla).
Stavelot-triptyykki

Stavelot-triptyykki, Maas, Belgia, 1156–58. 48×66 cm siivet avoinna, The Morgan Library & Museum, New York
Stavelot-triptyykki on keskiaikainen reklivaario ja kolmiosainen alttarikaappi. Se on valmistettu pyhän ristin ympärille ja sen suojaksi. Pyhä risti on se risti johon Jeesus ristiinnaulittiin ja se on yksi tärkeimmistä kristinuskon pyhäinjäännöksistä. Maailmassa on useita ristinpalasia joiden väitetään olevan pyhästä rististä. Alttaritaulu on valmistettu noin 1150-luvulla Stavelotin luostarille. Valmistajat olivat Maasin jokilaakson taiteilijoita. Se on emaloitu ja kullattu. Nykyisin alttaritaulu on The Morgan Library & Museumin kokoelmissa New Yorkissa.
Kuvaus

Alttarikaappi koostuu kolmesta erillisestä triptyykistä. Yhdestä isosta jonka sisällä on kaksi pienempää. Uloin triptyykki on 48 cm korkea ja ovet avoinna sen leveys on 66 cm. Keskiosassa on sijoitettuna kaksi sisempää triptyykkiä, jossa ylempänä on pyhä naula eli naula jolla Jeesus ristiinnaulittiin. Alemmassa triptyykissä on palasia pyhästä rististä. Uloimman triptyykin vasemmassa siivessä on kuvattu keisari Konstantinus Suuren kääntyminen kristinuskoon. Oikeassa siivessä kuvataan kuinka hänen äitinsä Helena löysi pyhän ristin.
Vaiheet

Uloimman triptyykin valmistivat Maasin jokilaakson taiteilijat. Teos on ilmeisemmin valmistettu samassa työpajassa. Tekijöiden nimet ovat jääneet tuntemattomiksi. Kaksi sisimmäistä triptyykkiä ovat vanhempia ja ne ovat bysanttilaista alkuperää. Stavelotin apotti Wibald (1098–1158) matkusti Konstantinopoliin 1154 diplomaattitehtävässä.  On mahdollista, että hän sai pienemmät triptyykit matkallaan ja toi ne Stavelotin luostariin, jonka jälkeen ulompi alttarikaappi valmistettiin. 
Alttarikaappi oli Stavelotin luostarissa aina Ranskan vallankumoukseen saakka 1792 jolloin Stavelotin viimeinen apotti pakeni Saksaan triptyykki mukanaan. Teos pysyi Saksassa 1910 asti, jolloin se myytiin, Yhdysvaltalaiselle liikemiehelle ja pankkiirille, J. P. Morganille (1837–1913) ja hän testamenttasi sen kirjastolleen.
Uloimmat siivet

Uloimmissa siivissä on yhteensä kuusi pyöreää kuvaa, kolme kummassakin sivussa. Ne kertovat pyhän ristin legendan. Kuvat noudattavat Inventio Sanctae Crucis -teoksessa olevaa juonta.  Kuvat luetaan järjestyksessä vasemmalta alhaalta ylös ja oikealta alhaalta ylös.
Vasemmalla ensimmäisessä kuvassa on kuvattuna Konstantinuksen näkemä enneuni. Eusebios kirjoitti, että ennen Mulviuksen sillan taistelua hän näki unen, jossa hän näki taivaalla punaisen ristin, ja kuuli äänen: ”Tässä merkissä olet voittava.” Toisessa kuvassa on Mulviuksen sillan taistelu ja seuraavassa kuvassa Konstantinus kastetaan voiton jälkeen. 
Oikealla ensimmäisessä kuvassa Konstantinuksen äiti neuvottelee ja kyselee juutalaisilta missä risti on. Toisessa kuvassa pyhää ristiä kaivetaan haudasta esille.  Kolmannessa kuvassa varmistetaan, että risti on oikea. Risti on oikea, jos kuollut herää henkiin.
Sumenep

| Sumenep ((Kabupaten Sumenep)) Songènèb |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sumenepin kunta Itä-Jaavan kartalla
 Sumenep
 Koordinaatit:  
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Itä-Jaava
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 998,54 km²
Väkiluku (2010):  1 042 312
 – Väestötiheys:  521.5 as./km²
 
 www.sumenep.go.id 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sumenep on kunta Itä-Jaavan provinssissa Indonesiassa. Siihen kuuluu Maduran saaren itäkärki ja lukuisia pienempiä saaria Maduran pohjois-, itä- ja eteläpuolella.
Vuonna 2010 Sumenepin kunnassa oli 1,042 miljoonaa asukasta. Kunnan keskeisimmässä osassa, Kota Sumenep, heistä asui 70 000.
Maduralla oleva osa on jaettu 17 kunnanosaan, saaristo, joka koostuu 76 saaresta, on jaettu kahdeksaan alueeseen.
Sumenepin kuninkaallinen palatsi on muutettu museoksi. Asta Tinggin hautausmaa on pyhä paikka, johon tehdään pyhiinvaelluksia.
Aiheesta muualla

Sumenep Lonely Planet
Sonic’s Rendezvous Band

Sonic’s Rendezvous Band oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka vaikutti Detroitissa 1970-luvulla. Yhtye koostui detroitilaisen rockin keskeisistä hahmoista: laulaja-kitaristi Fred ”Sonic” Smith oli aiemmin soittanut MC5:ssa, laulaja-kitaristi Scott Morgan The Rationalsissa, rumpali Scott Asheton The Stoogesissa ja basisti Gary Rassmussen The Upissa.
Historia

MC5:n hajottua vuodenvaihteessa 1972–1973 Fred ”Sonic” Smith perusti lyhytaikaiseksi jääneen yhtyeen Ascension. Vuonna 1974 hän liittyi kitaristiksi Scott Morgan Groupiin ja soitti yhtyeen singlellä Slow Down Take A Look. Scott Morgan Groupista muotoutui pian Sonic’s Rendezvous Band.
Yhtye äänitti ainoan singlensä City Slang vuonna 1976, mutta se julkaistiin vasta seuraavana vuonna. Yhtye äänitti samassa sessiossa myös toisen kappaleen Electrophonic Tonic, mutta se ei päätynyt singlelle. Levyn b-puolella on mono-versio City Slangistä.
Vuonna 1978 Sonic’s Rendezvous Band soitti ilman Scott Morgania Iggy Popin kiertueella taustayhtyeenä. Ryhmä esiintyi tuolloin myös Helsingin Kulttuuritalolla.
Sonic’s Rendezvous Band keikkaili runsaasti vuosina 1976–1980, mutta yhtyeen energinen rock ei herättänyt levy-yhtiöiden kiinnostusta. Vasta myöhemmin City Slang on noussut detroitilaisen rockin klassikoksi, ja kappaletta ovat versioineet muun muassa ruotsalainen The Hellacopters ja detroitilainen Back in Spades. Jälkimmäisessä soitti kitaraa Fred ”Sonic” Smithin poika Jackson Smith.
The Hellacoptersin Nicke Andersson ja Scott Morgan perustivat 1990-luvun lopulla The Hydromatics -yhtyeen, jonka kahdella albumilla on useita versioita Sonic’s Rendezvous Bandin kappaleista.
Sonic’s Rendezvous Bandin livenauhoituksia julkaistiin kokoelmilla Sweet Revenge (Mack Aborn, 1999) ja City Slang (Mack Aborn, 2000). Vuonna 2006 ilmestyi kuuden cd:n boksi Sonic’s Rendezvous Band (Easy Action), jolle on koottu yhtyeen studio-, treeni- ja liveäänityksiä. Mack Aborn on julkaisemassa vielä kolmannen kokoelman nimeltä American Boy.
Aiheesta muualla

Yhtyeen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Stigmata of Life

| Stigmata of Life Spinal Cord |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. joulukuuta 2004
 Tyylilaji: thrash metal death metal
 Kesto: 36.19
 Levy-yhtiö: Empire Records
Spinal Cordin muut julkaisut
| Remedy 2003 | Stigmata of Life 2004 |   |
Stigmata of Life on puolalaisen thrash/death metal -yhtye Spinal Cordin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Kappalelista

Burn Them All – 2.42
Body Dismorphy – 2.49
Retrospection – 2.27
Mind Killer – 3.17
Amphitheatre – 4.14
Storm – 3.09
Ramirez – 2.44
Beg for a Fast Death – 2.50
Stigmatized Possessed – 3.03
Critical Moment (Dead End) – 3.10
Epitaph – 2.56
Exile – 2.53
Kokoonpano

Michał "Barney" Bachrij - laulu
Krystian "Dino" Wojdas - kitara
Piotr "Smoq" Smodrzewski - kitara
Marcin "Novy" Nowak - bassokitara
Sebastian "Basti" Łuszcek - rummut
Aiheesta muualla

Stigmata of Life Discogsissa
Albumi Stigmata of Life Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Spinal Cord
| --- | --- |
Studioalbumit:  Remedy • Stigmata of Life
Demot:  A.D.2000
Katso myös:  Devilyn • Vader • Witchmaster • Hell-Born
Sounds Afro!

| Sounds Afro! Hasse Walli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1981 (A-puoli)   elo-syyskuu 1982 (B-puoli)
 Studio : Tacca Studio, Vantaa
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: LP-levy (KOLP-45)   C-kasetti (KOC-45)
 Tuottaja(t): Hasse Walli
 Tyylilaji: jazz, maailmanmusiikki, folk, afroamerikkalainen musiikki
 Kesto: 38.19
 Levy-yhtiö: Kompass Records
 Levymerkki: Kompass Records
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Hasse Wallin muut studioalbumit
| Hasse Walli 1981 | Sounds Afro! 1982 | Viva Africa! 1983 |
Singlet albumilta Sounds Afro!
 ”Juokse sinä humma / Eeva” Julkaistu: 1982 (KOS 1031)
Sounds Afro! on kitaristi Hasse Wallin soolouran toinen studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1982. Albumi sisältää pääosin albumia varten tehtyjä maailmanmusiikkikappaleita, joita ovat tehneet mm. Marie-Alponse Liwata sekä Piirpauke-yhtyeessä vaikuttanut Badou N'Djay.
Liwata on kongolainen ja laulaa levyllä omalla kotikielellään likouba-lingalalla sekä englanniksi ja ranskaksi. B-puolen kappaleiden inspiraation kohteena on ollut Dagar-sukukansan yhtyeet N'Djayn kotimaassa Senegalissa. B-puolen päättää kuitenkin suomalainen folklaulun klassikko Juokse sinä humma.
Albumi on julkaistu vinyylilevynä ja C-kasettina Kompass Records -levymerkillä.
Kappaleet > A-puoli

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Marie-Alponse Liwata.
Kaikki kappaleet sovittaneet Hasse Walli ja Marie-Alponse Liwata, ellei toisin mainita.
Mwana alela – 3.56 (eng. A Lost Child)
Na mokili oyo – 4.05 (eng. This World)
Mokili mobewa – 6.00 (eng. A Spoiled World)
Eeva – 3.36 (sov. Hasse Walli, Marie-Alponse Liwata, Tarmo Simola ja Keijo Hirvonen)
Kappaleet > B-puoli

Kaikki kappaleet sovittanut Hasse Walli.
My Baby – 5.42 (säv. Badou N'Djay)
M'Baye Gueye – 6.01 (säv. Badou N'Djay)
Adouna – 4.49 (säv. tuntematon)
Juokse sinä humma – 4.10 (eng. Run, My Horse, säv. trad.)
Kokoonpano

Hasse Walli - lead- ja rytmikitarat, basso ja marakassit (7) sekä lehmänkello (8)
m-by gay - lausunta (6)
Keijo Hirvonen - rummut (1-4)
Antero Jakoila - rytmikitara (1-2)
Abdel Kabirr - marakassit (5-6, 8)
Sakari Kukko - timbaalit (5-6)
Marie-Alphonse Liwata - laulu (1-4)
Tom Nekljudow - congat (1-3)
Pekka Nissilä - alttosaksofoni (5-7)
Pepa Päivinen - sopraanosaksofoni (8)
Junior Simola - basso (1-6, 8)
Ari Valtonen - congat (5-8)
Kokoonpano > Tuotanto

Albumi on omistettu Badou N'Djaylle, mestarikitaristille Senegalista.
Hasse Walli - tuottaja (Kompass Records) ja uudelleenmiksaus
Timo Toikka - äänitys (A-puoli, joulukuu 1981, Tacca-Studio, Vantaa, Suomi)
Jope Heliander - äänitys (A-puoli, joulukuu 1981, Tacca-Studio, Vantaa, Suomi)
Rene Sirén - äänitys (B-puoli, elo-syyskuu 1982, Tacca-Studio, Vantaa, Suomi) ja uudelleenmiksaus
Peter Strindberg - masterointi (The Cutting Room AB, Solna, Ruotsi)
Ben Kaila - kansi (SAFTRA)
Sons of Aeon (albumi)

| Sons of Aeon Sons of Aeon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2013
 Tuottaja(t): Sons of Aeon
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 48.47
 Levy-yhtiö: Lifeforce
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 32.
Sons of Aeonin muut julkaisut
|   | Sons of Aeon 2013 |   |
Sons of Aeon on suomalaisen saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2013 levymerkillä Lifeforce Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 32.
Kappaleet

Faceless – 7.41
Cold Waves – 3.48
Burden – 5.30
Enemy of the Souls – 4.23
The Centre – 3.51
Havoc & Catharsis – 3.52
Weakness – 6.37
Seeds of Destruction – 3.25
Wolf Eyes – 3.55
Black Sheep Process – 5.45 (Instrumentaali)
Kokoonpano

Tony Kaikkonen – laulu
Wille Naukkarinen – kitara
Tapio Vartiainen – kitara
Tommi Kiviniemi – bassokitara
Pasi Pasanen – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Sacha Dunable – kerronta (kappale 5)
Tuomas Kainulainen – tamburiini
Kokoonpano > Tuotanto

Jaakko Viitalähde – masteroija
Antti Malinen – miksaaja
Arttu Sarvanne – äänittäjä (rummut)
Teemu Liekkala – äänittäjä (laulu)
Arvostelut

Blistering: 8/10
Imperiumi.net:
Inferno: suopea
Kaaoszine.fi: 8–/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Sons of Aeon (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sons of Aeon discogs.com -sivustolla
Stadio Nazionale del PNF

Stadio Nazionale del PNF 1930-luvulla.
Stadio Nazionale del PNF oli stadion Roomassa, Italiassa. Stadion rakennettiin 1927 ja sen kapasiteetti oli 50 000 henkeä. Stadionilla järjestettiin 17 ottelua vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja siellä pelattiin myös turnauksen finaali. Roomalaiset jalkapalloseurat SS Lazio sekä AS Roma pelasivat kotiottelut Stadio Nazionalella vuoteen 1953 asti. Stadion korvattiin samana vuonna Stadio Flaminiolla.