stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Real Thing
Kappaleet

From out of Nowhere – 3.21 (säv. Gould/Bottum, san. Patton)
Epic – 4.51 (säv. Gould/Martin/Bottum/Bordin, san. Patton)
Falling to Pieces – 5.17 (säv. Gould/Bottum/Martin, san. Patton)
Surprise! You're Dead! – 2.25 (säv. Martin, san. Patton)
Zombie Eaters – 6.00 (säv. Martin/Gould/Bordin/Bottum, san. Patton)
The Real Thing – 8.12 (säv. Gould/Bottum, san. Patton/Gould)
Underwater Love – 3.36 (säv. Gould/Bottum, san. Patton)
The Morning After – 3.40 (säv. Gould/Bottum/Martin, san. Patton)
Woodpecker from Mars – 5.41 (säv. Martin/Bordin)
War Pigs – 7.42 (säv. Butler/Iommi/Osbourne/Ward)
Edge of the World – 4.10 (säv. Gould/Bottum/Bordin, san. Patton)
kappale 10 vain CD-versiossa ja kappale 11 CD- ja kasetti-versiossa. Kpl. 10 on alun perin Black Sabbathin tuotantoa.
Singlejulkaisut albumilta

"From out of Nowhere" (30. elokuuta 1989)  23.
"Epic" (30. tammikuuta 1990)  9.  25.
"Falling to Pieces" (2. heinäkuuta 1990)  41.  92.
Kokoonpano

Mike Bordin: rummut
Roddy Bottum: kosketinsoittimet
Billy Gould: basso
Jim Martin: kitara
Mike Patton: laulu
Aiheesta muualla

The Real Thing Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Real Thing Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Severine Niwemugizi

Severine Niwemugizi (s. 3. kesäkuuta 1956) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rulengen hiippakuntaan (vuodesta 2008 Rulenge–Ngara) 16. joulukuuta 1984 ja nimitettiin sen piispaksi 8. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. helmikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Anthony Peter Mayalla, jota avustivat Paul R. Ruzoka ja Aloysius Balina.
Satakunnan Työ

| Satakunnan Työ |
| --- | --- |

ISSN:  ISSN 0356-2239
Levikki:  2 680 (2009)
Perustettu:  1946
Lakkautettu:  2015
Päätoimittaja:  Joni Kalliomäki
Sitoutuneisuus:  Vasemmistoliitto
Kotikunta:  Pori
Kotimaa:  Suomi
Aiheesta muualla
www.satakunnantyo.fi
Satakunnan Työ oli Porissa ilmestyvä vasemmistoliittolainen verkkolehti, joka perustettiin sanomalehtenä vuonna 1946. Viimeinen paperilehti julkaistiin 31. joulukuuta 2015, jonka jälkeen Satakunnan Työ on ilmestynyt epäsäännöllisesti päivitettynä verkkolehtenä. 2018 mennessä myös verkkojulkaisun toiminta on päättynyt. Kolmipäiväisen lehden levikki oli vielä 1980-luvun alussa yli 16 000 kappaletta, mutta vuonna 2009 enää 2 680.
Historia

Satakunnan Työ sai alkunsa huhtikuussa 1945, jolloin perustettiin Hämeen ja Satakunnan Kustannus Oy Yhteistyö julkaisemaan Satakunnassa ja Pohjois-Hämeessä ilmestyviä kansandemokraattisia sanomalehtiä. Hämeen Yhteistyö alkoi ilmestymään jo vuoden 1946 alussa, kunnes saman vuoden syyskuusta lähtien julkaistiin molempien maakuntien yhteistä lehteä. Sen nimenä oli aluksi Hämeen Yhteistyö – Satakunnan Yhteistyö, joka vielä lokakuussa muutettiin muotoon Hämeen-Satakunnan Yhteistyö. Satakunnan Työ alkoi vihdoin ilmestymään itsenäisenä lehtenä vuoden 1947 alussa, jolloin lehteä julkaisi SKDL:n Satakunnan piirijärjestö ja myöhemmin Satakunnan Työ Oy. Lehti omisti yhdessä SKDL:n Satakunnan piirijärjestön kanssa kirjapainon Satakunnan Yhteisvoima Oy, joka toimi lehden toimituksen kanssa Karjarannan kaupunginosassa.
Vuonna 2004 Satakunnan Työn julkaisijaksi vaihtui Kansan Uutiset Oy. Kolmipäiväinen lehti muuttui samalla viikkolehdeksi ja Kansan Uutiset avasi Poriin oman aluetoimituksen. Viimeiset vuotensa lehti ilmestyi Vasemmistoliiton myöntämän puoluelehtituen turvin. Kun tuki lakkautettiin vuoden 2016 alussa päätettiin myös Satakunnan Työ lakkauttaa. Samassa yhteydessä lehtituen menettivät myös Kansan Tahto sekä Ny Tid.
Elokuussa 2015 Satakunnan Työn julkaisuoikeudet siirtyvät Satakunnan Vasemmistoliitolle. Julkaisuoikeuksia olisi itselleen halunnut myös Kansan Sivistystyön Liiton Porin opintojärjestö. Toimintaa jatkettiin verkkolehtenä, jonka tekemisessä on kuitenkin ollut ongelmia. Esimerkiksi syksyllä 2016 nettijulkaisu oli kokonaan suljettuna.
Päätoimittajat

Unto Hartelin 1946–1948
Juho Mäkelä 1949–1959
Simo Elomaa 1959–1962
Aarre Mäkelä 1962–1985
Timo Pekkola 1985–1990
Maija Pietilä 1990–1994
Leila Broman 1994–2004
Aimo Ruusunen 2004–2012
Sirpa Koskinen 2012–2015
Joni Kalliomäki 2016–
Kirjallisuutta

Ruusunen, Aimo: Kaikuja Karjarannasta : 40 vuotta kansandemokraattista sanomalehteä Satakunnassa.  Pori:  Satakunnan Työ, 1986.  ISBN 951-99756-5-9.
Aiheesta muualla

Pörssitieto: Satakunnan Yhteisvoima Oy
Saksalainen yhteysesikunta Nord

Saksalainen yhteysesikunta Nord (saks. Verbindugsstab Nord) oli jatkosodan aikainen Saksan OKW:n esikunta, jonka tehtävänä oli pitää yhteyttä Suomen armeijan Päämajaan. Esikunnan päällikkönä toimi jalkaväenkenraali Waldemar Erfurth. Erfurth saapui Suomeen 13. kesäkuuta 1941 Malmin lentokentän kautta ja palveli jatkosodan aselepoon saakka avustajineen Mikkelin päämajassa.
Esikunta sijoitettiin aluksi Mikkelin eteläpuolelle Heimariin, mutta koska majoitustilat olivat sopivia pääasiassa vain kesäoloihin, siirrettiin esikunta 1. marraskuuta 1941 Mikkeliin.
Saksalainen vapaamielinen puolue

Saksalainen vapaamielinen puolue (saks. Deutsche freisinnige Partei) oli Saksassa 1884–1893 toiminut puolue. Se syntyi Edistyspuolueen (Fortschrittspartei) ja Liberaalisen yhdistyksen sulautuessa yhteen. Vuonna 1893 puolue jakautui kahtia, jolloin suurempi Eugen Richterin johtama liittoutuma valitsi nimekseen Vapaamielinen kansanpuolue ja toinen ryhmä otti käyttöönsä nimen Vapaamielinen yhdistys.
Saksalainen viittomakieli

| Saksalainen viittomakieli |
| --- | --- |
 Sormiaakkoset saksalaisella viittomakielellä
Muu nimi:  Deutsche Gebärdensprache
Tiedot
Alue:   Saksa  Belgia
Puhujia:  80 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Viittomakielet
ISO 639-3:  gsg
 Ohje 
Saksalainen viittomakieli (saks. Deutsche Gebärdensprache) on pääsääntöisesti Saksan kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Lisäksi sitä käytetään jonkin verran myös Belgiassa saksankielisillä alueilla. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat puolalainen ja israelilainen viittomakieli.
Kielellä on noin 80 000 käyttäjää.
Ensimmäinen kuuroille tarkoitettu koulu perustettiin Leipzigiin vuonna 1788. Viittomakielen käyttö opetuskielenä kiellettiin vuonna 1880. Kiinnostus viittomakielen tutkimusta kohtaan nousi 1970-luvulla ja kuurojen yhteisö alkoi ajamaan kielellisiä oikeuksiaan sekä lisäämään tietoisuutta tilanteestaan. Saksan liittohallitus tunnusti viittomakielen omaksi kielekseen vuonna 2002.
Shakkiolympialaiset 1980

24. shakkiolympialaiset oli FIDE:n järjestämä tapahtuma, joka koostui avoimesta ja naisten turnauksesta sekä useista shakin markkinointiin liittyvistä tapahtumista. Shakkiolympialaiset käytiin 20. marraskuuta – 6. joulukuuta 1980 Vallettassa, Maltalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shakkiolympialaiset 1980 Wikimedia Commonsissa
24th shakkiolympialaiset: La Valletta 1980 OlimpBase
Shakkiolympialaiset
1927 · 
1928 · 
1930 · 
1931 · 
1933 · 
1935 · 
1937 · 
1939 · 
1950 · 
1952 · 
1954 · 
1956 · 
1958 · 
1960 · 
1962 · 
1964 · 
1966 · 
1968 · 
1970 · 
1972 · 
1974 · 
1976 · 
1978 · 
1980 · 
1982 · 
1984 · 
1986 · 
1988 · 
1990 · 
1992 · 
1994 · 
1996 · 
1998 · 
2000 · 
2002 · 
2004 · 
2006 · 
2008 · 
2010 · 
2012 · 
2014 · 
2016 · 
2018 · 
2022
Senecan kieli

| Senecan kieli |
| --- | --- |
Oma nimi:  Onödowága / Onötowáka
Tiedot
Alue:  New York, Oklahoma,  Yhdysvallat
Puhujia:  100
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  irokeesikielet
Kieliryhmä:  pohjoiset irokeesikielet
 Ohje 
Senecan kieli (senecaksi Onödowága tai Onötowáka) on senecaintiaanien puhuma irokeesikieli, jota nykyään puhutaan pääosin reservaateissa New Yorkin länsiosissa ja Oklahomassa. Kielellä on vain sata puhujaa, mutta itse senecoja on jäljellä noin 9000 henkeä.
Kyltti senecan ja englannin kielillä Cattaraugusin reservaatissa New Yorkissa.
Seppo Vesiluoma

Seppo Vesiluoma (s. 1960) on suomalainen käsikirjoittaja.
Vesiluoma on kirjoittanut pääasiassa komediallisia sarjoja televisiolle, kuten Pappa rakas (1993), Hyvien ihmisten kylä (1993–1994) ja Trasselirakastaja (1999). 2000-luvulla Vesiluoma on tehnyt tiivistä yhteistyötä Mika Ripatin kanssa, mm. sarjojen Siperian nero (2000) ja Seitsemän (2001) parissa. Yhdessä Ripatin kanssa Vesiluoma on kirjoittanut myös ainoan pitkän elokuvansa Vieraalla maalla (2003). Vesiluoma on ollut mukana myös Elämän suola (1996–1998) -sarjan käsikirjoittajatiimissä.
Vesiluoma on opiskellut kauppatiedettä Vaasan yliopistossa, ja tehnyt ennen elokuva- ja tv-uraansa töitä mainostoimistossa.
Vesiluoma on perheensä esikoinen ja hänellä on pikkuveli.
Aiheesta muualla

Seppo Vesiluoma Elonetissä.
SHERPA

SHERPA on yhdysvaltalaisen Spaceflight Industriesin kehittämä ja valmistama hyötykuorma-adapteri, joka mahdollistaa toissijaisten hyötykuormien, kuten mikro- tai nanosatelliittien, laukaisun primaarihyötykuormien ohella. SHERPAan voidaan kytkeä suoraan viisi 300 kilogramman hyötykuormaa, minkä lisäksi viiteen kiinnityspisteeseen on mahdollista asentaa pienempien hyötykuormien (esim. CubeSatien) vapauttamiseen soveltuvia laukaisusovittimia.
SHERPAa valmistetaan kolmena eri versiona, joista ensimmäinen on raketista irtautuva voimalaitteeton versio, toinen raketista irtautuva voimalaitteellinen versio ja kolmas raketissa kiinni pysyvä versio. SHERPA on varustettu Planetary Systemsin Motorized Lightband- ja Innovative Solutions in Spacen (ISIS) Quadpack-laukaisusovittimilla. SHERPA pohjautuu ESPA Grande ring -adapteriin.
Historia

SHERPAn ensimmäistä laukaisua SpaceX:n Falcon 9 -raketin kyydissä suunniteltiin alun perin vuodelle 2015, mutta laukaisu on viivästynyt vuoteen 2017. Lennon on tarkoitus viedä kaikkiaan 87 satelliittia aurinkosynkroniselle kiertoradalle, mikä tekee siitä eniten satelliitteja kiertoradalle vieneen yksittäisen laukaisun. Kyseisellä laukaisulla hyötykuormien joukossa on myös ensimmäinen suomalainen satelliitti, Aalto-1.
Laukaisut

| Nro | Aika (UTC) | Laukaisualus | Laukaisupaikka | SHERPA-hyötykuormat | Rata | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ei laukaistu | Falcon 9 FT | VAFB | Aalto-1 | SSO | Peruutettu |
| 2 | 2017 lopulla | Falcon 9 FT |  | Google Lunar X Prize / SpaceIL:n laskeutuja ja kymmenkunta määrittelemätöntä satelliittia | SSO + TLI | Suunniteltu |
Satakunnan Kansansoutu

Satakunnan Kansansoudun osallistujia vuonna 2017.
Satakunnan Kansansoutu on Kokemäenjoella järjestettävä soututapahtuma, joka soudetaan 109 kilometrin mittaisena Sastamalan Sylvään ja Porin Aittaluodon välisenä. Kyseessä ei ole kilpailu, vaan soutajat etenevät yhteisen aikataulun mukaan. Taukopaikkoja on noin 10 kilometrin välein, ja yöpymiset ovat Kokemäen Risteellä sekä Harjavallassa. Matkan varrella olevien voimalaitosten padot ohitetaan kuljettamalla veneet autokyydillä niiden alapuolelle.
Historia

Satakunnan Kansansoutu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1985. Siihen osallistui parhaimmillaan yli 3 000 soutajaa, mutta 2010-luvulle tultaessa määrä putosi reiluun tuhanteen. Vuonna 2012 tapahtuma järjestettiin taloudellisten vaikeuksien johdosta ainoastaan 44 kilometrin pituisena Äetsän ja Kolsin voimalaitosten välisenä yksipäiväisenä soutuna, eikä se saavuttanut suurta suosiota. Vuonna 2017 Satakunnan Kansansoutu järjestettiin jälleen neljän vuoden tauon jälkeen Suomen 100-vuotisen itsenäisyyden kunniaksi. Kolmipäiväinen soutu keräsi tuolloin noin 500 osallistujaa. Vuonna 2020 tapahtuma peruttiin koronaviruspandemian takia.
Reitti > 1. päivä

00 km Sylvää, Sastamala
16 km Äetsän voimalaitos
26 km Karhiniemi, Huittinen
36 km Lauha, Huittinen
44 km Riste, Kokemäki
Reitti > 2. päivä

44 km Riste, Kokemäki
54 km Säpilä, Kokemäki
60 km Kolsin voimalaitos, Kokemäki
62 km Tulkkila, Kokemäki
68 km Kuurola, Kokemäki
76 km Harjavalta
Reitti > 3. päivä

076 km Harjavalta
080 km Harjavallan vesivoimalaitos
087 km Arantilankoski, Nakkila
098 km Friitala, Ulvila
109 km Aittaluoto, Pori
Aiheesta muualla

Kansansoudun viralliset nettisivut
Sg

Sg voi tarkoittaa seuraavia:
Gibson SG, lyhyesti myös SG, kitaramalli
Jetsgo, IATA-koodi SG, lentoyhtiö
sango, ISO 639-1 -koodi sg, kieli
seaborgium, kemiallinen merkki Sg, alkuaine
Singapore, ISO 3166-1 -koodi SG, valtio tai muu maantieteellinen alue
SpiceJet, IATA-koodi SG, lentoyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Serhi Škarlet

| Serhi Škarlet |
| --- | --- |

Ukrainan opetus- ja tiedeministeri
 25. kesäkuuta 2020 – 20. maaliskuuta 2023  
Edeltäjä:  Ljubomyra Mandzi (vt.)
Seuraaja:  Oksen Lisovyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1972 (ikä 51) Qo‘qon, Uzbekistanin SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Serhi Mykolajovytš Škarlet (ukr. Сергій Миколайович Шкарлет; s. 19. lokakuuta 1972) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan opetus- ja tiedeministerinä vuosina 2020–2023.
Škarlet syntyi Qo‘qonissa eli Kokandissa Uzbekistanissa. Hän opiskeli vuosina 1989–1995 Kiovan polyteknisessä instituutissa ja vuosina 1995–1996 Tšernihivin polyteknisen instituutin rahoituksen ja taloustieteen instituutissa. Vuosina 1996–1998 hän toimi opettajana Tšernihivin polyteknisessä instituutissa. Vuosina 1998–2001 hän toimi vanhempana lehtorina Tšernihivin teknillisessä valtionyliopistossa. Vuosina 1999–2003 hän toimi Ukrainan kansainvälisen teknillis-tieteellisen yliopiston Tšernihivin instituutin vararehtorina. Vuonna 2000 hän väitteli taloustieteiden kandidaatiksi. Vuosina 2001–2003 hän toimi apulaisprofessorina Tšernihivin teknillisen valtionyliopiston laskentatoimen osastolla. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Ukrainan kansainvälisen teknillis-tieteellisen yliopiston Tšernihivin instituutin rehtoriksi, ja vuonna 2006 hänet nimitettiin instituutissa professoriksi. Vuonna 2008 hän väitteli tohtoriksi; samana vuonna hänet nimitettiin professoriksi. Vuonna 2010 hänet nimitettiin Tšernihivin teknillisen valtionyliopiston rehtoriksi. Kesäkuussa 2020 hänet nimitettiin virkaatekeväksi opetus- ja tiedeministeriksi; joulukuussa hänet nimitettiin varsinaiseksi ministeriksi. Maaliskuussa 2023 Verh’ovna Rada erotti hänet virasta ja nimitti hänen seuraajakseen Oksen Lisovyin.
Selma Savolainen

Selma Savolainen (s. 1993 Helsinki) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, muusikko ja säveltäjä.
Elämä ja ura

Selma Savolainen on vuonna 2009 edesmenneen pianisti-säveltäjä Jarmo Savolaisen sekä Helsingin kaupunginteatterissa työskentelevän tanssija-näyttelijä Helena Haarasen tytär. Savolainen aloitti klassisen pianonsoiton opinnot viisivuotiaana. Laulun opiskelun hän aloitti Pop & Jazz Konservatoriossa Sanni Orasmaan yksityisoppilaana vuonna 2011. Savolainen valmistui ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta 2013 ja musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian jazzosastolta 2021. Hän on opiskellut laulua muun muassa Jenny Robsonin, Aija Puurtisen, Jukkis Uotilan ja Jussi Kannasteen johdolla.
Vuonna 2016 Savolainen valittiin toisena suomalaisena Betty Carter's Jazz Ahead-residenssiin, joka järjestetään Kennedy Centerissä, Washington D.C.:ssä. Kaksiviikkoinen residenssi on tarkoitettu esiintyville säveltäjille, ja residenssin aikana Savolainen konsertoi muun muassa New Yorkin Apollo-teatterissa. 2016 Betty Carter's Jazz Aheadin taiteellisena johtajana toimi pianisti Jason Moran, ja opettajakunnassa vaikuttivat muun muassa Eric Harland, Carmen Lundy, J.D. Allen ja Eric Revis.
Savolainen on esiintynyt lukuisten eri kokoonpanojen kanssa televisiossa, radiossa ja eri festivaaleilla niin solistina kuin rivimiehenä. Hänet on voinut nähdä muun muassa NYKY Ensemblen, Varsan, Honey B and the T-Bonesin ja Signen riveissä. Vuodesta 2015 Savolainen on luotsannut omalla nimellään kulkevaa kvartettia, jossa soittavat Artturi Rönkä, Joonas Tuuri ja Jesse Ojajärvi. Savolainen konsertoi aktiivisesti Pohjoismaissa ja muun muassa Pariisissa, missä hän vietti lukuvuoden 2016–2017 Pariisin konservatorion jazzosastolla.
Aiheesta muualla

Selma Savolaisen verkkosivut (englanniksi)
Tetris

| Tetris |
| --- | --- |

Kehittäjä:  useita
Julkaisija:  useita
Suunnittelija:  Aleksei Pažitnov
Julkaistu:  Elektronika 60  6. kesäkuuta 1984
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Game Boy Advance, Amstrad PCW, ZX Spectrum, Acorn Electron, Amiga, Nintendo Entertainment System, NEC PC-9801, WonderSwan Color, Sega Mega Drive, Mac OS, CD-i, MSX, Apple IIGS, Amstrad CPC, Commodore 64, Game Boy, MOTO Gamme, Atari ST, Atari Falcon, Nintendo Switch ja Android
Jakelumuoto:  useita
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Tetris  (ven. Тетрис)  on tietokonepeli, jonka on alun perin tehnyt neuvostoliittolainen Aleksei Pažitnov kesäkuussa 1984 ja jonka Vadim Gerasimov siirsi IBM PC:lle.
Pelaaminen

Tetriksessä on tarkoitus kerätä pisteitä pudottelemalla neljästä laatikosta koostuvia palikoita (tetrominoja, joita on seitsemän erilaista) ja koota niistä vaakasuoria rivejä. Kun rivin saa kokonaiseksi, se poistuu ja ylempänä olevat rivit putoavat yhden alemmaksi. Täyttämällä kaksi tai kolme riviä kerralla saa enemmän pisteitä. Tämä toimenpide neljälle riville samanaikaisesti on nimeltään tetris.
Historia

Tetris-pelistä on tehty käännös lähes kaikille kotitietokoneille ja pelikonsoleille, aluksi Elektronika 60:lle (neuvostoliittolainen PDP-11-klooni), sitten IBM PC:lle. Peli tuli lännessä tunnetuksi vuosina 1986 ja 1987, jolloin siitä julkaistiin versiot monille kotitietokoneille. Samoihin aikoihin se ilmestyi myös kolikkopelinä, jossa ruutu oli jaettu kahtia siten, että kaksi pelaajaa pystyi kilpailemaan keskenään samanaikaisesti. Spectrum Holobyten julkaisemassa versiossa henkilökohtaisille tietokoneille ja Amigalle oli hienot venäläisiä maisemia sisältäneet taustakuvat ja venäläisistä kansansävelmistä muodostetut musiikit, kun taas esimerkiksi Mirrorsoftin versiot Amigalle ja Atari ST:lle olivat nopeasti tehtyjäkenen mukaan?.[lähde? ]
Tietokoneversioita myytiin jo niiden ilmestyessä halpapeleinä pelin yksinkertaisen luonteen vuoksi. Useimpia versioita ei myyty täyshintaisina peleinä, ja Tetriksestä ilmestyi tietokoneille muutenkin lukuisia harrastelijoiden tekemiä ilmaisia versioita. Nintendon Game Boyn versio vuodelta 1989 on levinnein Tetriksen versio, koska peliä jaettiin Game Boyn mukana. Pažitnov itse ei saanut pelistä tekijänpalkkioita ennen vuotta 1996, jolloin hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.[lähde? ]
Vastaanotto

Suomessa pelin arvosteli Niko Nirvi huhtikuun 1988 MikroBitissä. Peli sai täydet viisi tähteä, ja arvostelija totesi: ”hyvin on veli venäläinen pelin tehnyt”. Myöhemmin saman lehden Jukka Tapanimäki antoi pelin Game Boy -versiolle 93 pistettä sadasta.
Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelien listalle vuonna 2007.
Musiikki

Game Boyn mukana jaellun suositun Tetriksen version musiikkikappaleista tunnetuin on Korobeiniki (ven. Коробейники), joka ei sisältynyt laisinkaan Pažitnovin alkuperäiseen peliin. Se on alun perin venäläinen kansanlaulu, mutta monissa länsimaissa se tunnetaan ensisijaisesti Tetris-melodiana. Suomessa laulu on levytetty useasti lastenlauluna nimellä "Kulkukauppias" Saukin sanoittamana.  Korobeiniki kertoo matkustajasta, joka kiertelee kaupustelemassa rihkamaa kylästä toiseen. Korobeinikin sovitti Game Boy -versioon Hirokazu Tanaka. Nykyään Tetris Holdingilla on yksinoikeus Korobeinikin käyttöön videopeliteollisuudessa.
Wally Bebenin tekemä pelin Commodore 64 -version taustalla soiva kappale herätti huomiota 25 minuutin pituudellaan. Mirrorsoftin 16-bittisille tietokoneille julkaiseman Tetris-version musiikista vastasi David Whittaker.[lähde? ]
Musiikkinäytteet
Tetriksen Game Boy -versiossa käytetty -sävelmä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Muunnelmat ja kloonit

Tetriksestä on tehty useita suoria klooneja, sekä se on inspiroinut useisiin samankaltaisiin peleihin. Tetris ja Chain Shot! (1985) voidaan laskea tiilien parituksen peleihin (engl. tile matching).
Samantyylinen peli on Columns, josta on tehty myös klooneja kuten suomalainen Coloris. Erona Tetrikseen on että kappaleet ovat kaikki samanmuotoisia, mutta järjestely tehdään värien mukaan eikä kappaleiden muodon mukaan.
Blockout oli kolmiulotteinen muunnelma Tetriksestä, jossa kappaleet olivat kolmiulotteisia. Welltris-peliä markkinoitiin samalla ajatuksella.
Eräissä Tetriksen versioissa on moninpeliominaisuuksia.
Kilpailut

Tetriksen maailmanmestaruuskisat Classic Tetris World Championship (CTWC) perustettiin 2010. Kilpaa käydään pelin Nintendo NTSC -versiolla, joka julkaistiin vuonna 1989. Maineikas kilpapelaaja Jonas Neubauer voitti seitsemän kahdeksasta ensimmäisestä CTWC-ottelusta.
Kilpa-Tetriksen eräs merkkipaalu on se hetki, jolloin pelin sisäänrakennettu pistelaskuri saavuttaa arvon 999 999. Sen jälkeen laskuri ei enää pysy laskuissa mukana. Pelaajat pyrkivät saavuttamaan tämän maksimiarvon ennen kuin peli etenee tasolle 29, sillä silloin peli vaikeutuu jyrkästi, kun palikat alkavat pudota kaksinkertaisella nopeudella, ja pelaajan pikainen häviö alkaa vaikuttaa väistämättömältä.
Vuosina 2010–2018 maksimipisteille yltäminen ennen tasoa 29 vaikutti mahdottomalta, mutta ajan myötä siitä tuli yhä useampien pelaajien saavutus.  Vuosina 2018–2022 nuoret pelaajat ovat päässeet pelissä tätäkin pidemmälle. 16-vuotias Joseph Saelee nousi tasolle 30 ja sen jälkeen seuraaville tasoille aina 35:een saakka. Tuolloin kukaan toinen pelaaja ei ollut vielä päässyt tason 30 yli. Saelee ja muut nuoret pelaajat käyttivät peliohjaimen pitelyyn hypertapping-otetta, joka lyhentää pelaajan reaktioaikaa. Saeleen saavutus innoitti pelin pariin uusia pelaajia, jotka aikanaan murskasivat vanhat ennätykset ja mullistivat käsityksen siitä, mikä pelissä oli mahdollista. Rolling-otteen yleistymisen jälkeen Jacob Huff saavutti tason 40. Andy Artiaga nousi tasolle 58. Käyttämällä pelin PAL-versiolta, joka toimii 17% hitaammin kuin NTSC-versio, eräs pelaaja on yltänyt tasolle 138. Siinä vaiheessa pelin väripaletti menee sekaisin.
Elokuvia

Adam Cornelius: Ecstasy of Order: The Tetris Masters. Dokumenttielokuva. Yhdysvallat, 2011. 93 min.
Jon S. Baird: Tetris. Näytelmäelokuva. Yhdysvallat–Britannia 2023. 1 h 58 min.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tetris Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Tetris MobyGamesissa (englanniksi)
Tetris: A History
Tetris Story
Quadra - Tetris-klooni (avoin lähdekoodi)
Tetriculis Google gadget Tetris
KSirtet - KDE-projektin Tetris-klooni
New Tetris online (Arkistoitu – Internet Archive)
Alkuperäinen vuoden 1984 venäläinen versio
Tetrominot.
Korobeinikin nuotit.
Game Boy ja sen Tetris-pelimoduuli
SM-koris-kausi 2003–2004

Kausi 2003–2004 oli 64. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kouvot, jolle Suomen mestaruus oli seuran historian kolmas. Namika Lahti voitti hopeaa ja KTP-Basket pronssia. Runkosarjan voitti Espoon Honka.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Espoon Honka | 38 | 26 | 12 | 3223 | 3021 | 52 |
| Namika Lahti | 38 | 25 | 13 | 3414 | 3294 | 50 |
| KTP-Basket | 38 | 25 | 13 | 3363 | 3194 | 50 |
| Kouvot | 38 | 23 | 15 | 3245 | 3051 | 46 |
| Lappeenrannan NMKY | 38 | 23 | 15 | 3170 | 3019 | 46 |
| Pussihukat | 38 | 22 | 16 | 3383 | 3201 | 44 |
| Joensuun Kataja | 38 | 22 | 16 | 3115 | 2932 | 44 |
| Vilpas Vikings | 38 | 21 | 17 | 2880 | 2884 | 42 |
| Pyrbasket | 38 | 17 | 21 | 3187 | 3177 | 34 |
| Porvoon Tarmo | 38 | 15 | 23 | 3175 | 3415 | 30 |
| UU-Korihait | 38 | 14 | 24 | 3219 | 3430 | 28 |
| Äänekosken Huima | 38 | 13 | 25 | 3124 | 3279 | 26 |
| Team Componenta | 38 | 12 | 26 | 2951 | 3137 | 24 |
| BC Jyväskylä | 38 | 8 | 30 | 2878 | 3293 | 16 |