stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kruununvouti
Kruununvouti Suomessa

Suomessa kruununvouti oli valtion virkamies, joka toimi kihlakunnan ylimpänä poliisiviranomaisena. Hän oli myös kihlakuntansa ylin virallinen syyttäjä, veronkantomies ja ulosottomies. Lisäksi hän toimi täytäntöönpanoviranomaisena. Kruununvoutien johtosääntö säädettiin 1898 ja virat lakkautettiin vuoden 1945 alussa. Heidän tehtävänsä jaettiin nimismiehille ja henkikirjoittajille. Ulosottotoimen johtaminen siirtyi maalla nimismiehille ja kaupungeissa kaupunginvoudeille. Vuonna 1997 tehdyn uudistuksen jälkeen ulosottoa hoitavat kihlakunnanvoudit.
Kruununvouti Suomessa > Kruununvoudin velvollisuudet

Kruununvouti toimi läänin maaherran alaisuudessa ja hän oli kihlakuntansa ylin läänin virkakunnan edustaja. Hänen velvollisuutensa oli valvoa, että kihlakunnassa noudatettiin lakeja ja asetuksia. Hän valvoi henkikirjoittajan, kruununnimismiehen ja poliisikonstaapelien työskentelyä. Kihlakuntansa ylimpänä poliisiviranomaisena hän piti silmällä yleistä järjestystä. Lain rikkomuksista nosti syytteen joko kruununvouti tai nimismies.
Kruununvouti huolehti sakkojen keräämisestä ja valtiolle menetetyksi tuomitun tavaran myymisestä. Hän valvoi, että vapausrangaistukseen tuomitut toimitettiin ajallaan vankilaan. Myös mestaus tuli toimittaa kruununvoudin valvonnan alla.
Jotta liikenne sujuisi esteettömästi, kruununvoudin tuli valvoa kulkureittejä maalla ja vesillä, koskia, lauttausväyliä, satamia, sulkuja, vedenlaskuja, vesilaitoksia, siltoja, lauttoja, kestikievareita, kyytilaitosta, majoitusta, postinkuljetusta ja kyytitaksojen noudattamista. Kruununvouti piti silmällä kihlakuntansa terveysoloja ja ilmoitti ihmisten ja eläinten tarttuvista taudeista maaherralle ja lääkintäviranomaisille.
Kruununvouti huolehti, että vaivaishoito oli järjestetty tarkoituksenmukaisesti, ja hänen tuli ehkäistä ja estää kerjääminen. Hän valvoi voimassa olevia määräyksiä kalastuksesta, metsästyksestä ja metsänhoidosta sekä pituus-, astia- ja painomitoista. Hän myös katsoi, ettei maatalouden tai muun elinkeinotoiminnan saamia valtion lainoja tai apurahoja käytetty luvattomiin tarkoituksiin.
Hänen tuli kantaa kihlakuntansa verot ja huolehtia ulosotoista. Hän myös laati luetteloita, ilmoituksia, raportteja, lausuntoja ja ehdotuksia eri viranomaisille sekä antoi kerran vuodessa täydellisen kertomuksen kihlakuntansa tapahtumista lääninsä maaherralle. Kruununvouti piti joka vuodelta kahta diaaria. Toiseen merkittiin saapuneet asetukset, kuulutukset, kirjeet, hakemukset ja ilmoitukset. Toiseen kirjoitettiin siviilijutuissa annetut tuomiot, päätökset ja välipäätökset sekä rästissä olleiden kunnallisverojen keräämiset. Nämä diaarit sekä asetukset ja konseptikirjat tuli kruununvoudin sidotuttaa tai nidotuttaa ja säilyttää huolellisesti.
Lääninsä pääkaupunkiin saapuessaan kruununvoudin samoin kuin muidenkin läänin virkakuntaan kuuluvien velvollisuutena oli käydä ilmoittautumassa maaherralle. Kruununvoudin tuli virantoimituksessa ollessaan käyttää määrättyä virkapukua. Jos virkapuvun käyttämättömyys joissain tapauksissa oli välttämätöntä, tuli kruununvoudin pitää mukanaan virkamerkkiä.
Kruununvouti ei saanut olla kuntakokouksen, kunnallislautakunnan eikä kunnanvaltuuston puheenjohtajana eikä varapuheenjohtajana. Hän ei myöskään saanut olla kunnallislautakunnan jäsen eikä toimia vanginhoitajana eikä vanginkuljettajana. Kiellettyä oli myös toimiminen yksityisten henkilöiden asiamiehenä, tehdä huutoja kruunun huutokaupassa, ottaa toimekseen urakoita, valmistaa paloviinaa taikka harjoittaa kauppaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kruununvouti Wikimedia Commonsissa
Kruununvoutien tutkimisesta Arkistolaitoksen Portti-verkkopalvelu
Kruununvoudin toimipiste Göteborgissa.
Marcus Hellgren Smed

| Marcus Hellgren Smed> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1994 (ikä 30) Mora, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Helle
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Espoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  31
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Enköpings SK (HockeyEttan) Mörrums GoIS IK (HockeyEttan) Borlänge HF (HockeyEttan) HC Vita Hästen (HA) Karlskrona HK (HA/HockeyEttan) IK Oskarshamn (SHL) BIK Karlskoga (HA)
Marcus Hellgren Smed (s. 5. maaliskuuta 1994 Mora, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoossa.
Ura > Maajoukkueura

Hellgren Smed on pelannut neljä poikien maaottelua.
Muuta

Hellgren Smed harrasti lapsena myös salibandya, jalkapalloa ja jääpalloa sekä kokeili hiihtoa.
Oskari Lylykorpi

| Oskari Lylykorpi |
| --- | --- |
 Oskari Lylykorpi vuonna 1908.
Kansanedustaja
 1.8.1908–28.2.1910, 1.2.1911–3.4.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1880 Mäntsälä
Kuollut: 14. toukokuuta 1917 (36 vuotta) Hämeenlinna
Ammatti:  puuseppä, toimittaja
Oskari Valerian Lylykorpi (14. kesäkuuta 1880 Mäntsälä – 14. toukokuuta 1917 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1917.
Elämä

Lylykorpi syntyi Mäntsälän Soukkiossa Eufrosyne Jerikon (1853-1936) aviottomana lapsena. Hänen äitinsä oli piika, jonka sukunimi periytyi vauraasta kärköläläisestä talosta. Lylykorpi varttui puolitoistavuotiaasta lähtien äitinsä sisarpuolen luona. Sukunimensä hän sai äidin myöhemmältä aviopuolisolta. Käytyään vuoden kansakoulua Lylykorpi lähti 14-vuotiaana puusepän oppiin.
Vuosisadan vaiheessa Lylykorpi liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen hankkien itseopiskelulla tietoja työväenliikkeestä ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Hän kiersi puhujana ja toimi Työmiehen avustajana sekä Porvoossa ilmestyneen Työläisen väliaikaisena toimittajana. Vuonna 1907 Lylykorpi valittiin palvelijoiden valtakunnallisessa edustajakokouksessa liittotoimikunnan jäseneksi ja 1908 toisessa yleisessä torpparikokouksessa torpparien keskustoimikuntaan. Kansanedustajaksi hänet valittiin vuoden 1908 eduskuntavaaleissa. Vuonna 1914 Lylykorpi jätti puusepän ammattinsa ja siirtyi Hämeen Voiman toimittajaksi Hämeenlinnaan. Samana syksynä hänestä tuli lehden päätoimittaja, kun tehtävää hoitaneet Heikki Välisalmi ja Vihtori Huhta karkotettiin Siperiaan. Lylykorpi työskenteli Hämeen Voiman päätoimittajana kevääseen 1916 saakka. Hän oli myös Mäntsälän kunnanvaltuuston jäsen.
Syksyllä 1915 Lylykorpi sairastui keuhkotautiin, johon hän lopulta kuoli toukokuussa 1917. Lylykorpi on haudattu Ahveniston hautausmaalle.
Perhe

Lylykorven ensimmäinen puoliso oli mäntsäläläinen Vieno Helenius (s. 1887), jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta. Toinen puoliso oli Kärkölästä kotoisin ollut Ida Maria Forsman (1890-1956). Pariskunnalla oli kolme lasta, joista nuorin syntyi Lylykorven kuoleman jälkeen.
Valtteri Mikonmäki

Yrjö Henrik Walter (Valtteri) Mikonmäki (vuoteen 1936 Mäkelä, 13. maaliskuuta 1889 Ikaalinen – 17. heinäkuuta 1982) oli suomalainen poliitikko, kirkkoherra ja rovasti, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1927–1933. Hän istui myös Punkalaitumen kunnallisvaltuustossa. Hänestä tuli ylioppilas vuonna 1912, ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1917. Hän työskenteli Punkalaitumen kappalaisena vuosina 1922−1930 ja kirkkoherrana vuosina 1930−1961. Vielä eläkkeellä ollessaan hän hoiti papinvirkoja viransijaisena eri seurakunnissa. Mikonmäki myös opetti uskontoa. Ennen kirkollista uraansa hän toimi maanmittausapulaisena, toimittajana ja käräjäkirjurina. Mikonmäki sai rovastin arvonimen vuonna 1940.
Roger I

Roger I kuvattuna trifollato-rahassa, lyöty Calabriassa Altavillassa (Hauteville) vuosina 1072-1101
Roger I (ital.: Ruggero; arab.: رُجار, Rujār; malta: Ruġġieru; norja: Jarl Rogierr;  tunnetaan myös nimillä Roger Bosso ja Roger Suuri kreivi; (n. 1031 mahdollisesti Hauteville-la-Guichard, Coutances, Normandian herttuakunta – 22. kesäkuuta 1101 Mileto, Apulian ja Calabrian herttuakunta) oli Sisilian normannisukuinen kreivi vuosina 1071–1101.
Suku

Roger oli pienmaa-aatelia edustaneen normannikreivi Tancred de Hautevillen (n. 980–1041), joka sai mainetta Normandian herttua Richard II:n hovissa ja tämän toisen puolison, normannilaisen aatelisnainen Frisendan (Fressenda), jonka elinvuodet ja syntyperä ovat tuntemattomat, nuorin poika. Hän kuului Hauteville-sukuun. Hänellä oli yksi sisar ja noin 12 veljeä/velipuolta, joista yksi oli Apulian herttua Robert Guiscard.
Ura Sisiliassa

Hän saapui pohjoisesta Etelä-Italiaan pian vuoden 1055/1057 jälkeen hänen vanhemman velipuolensa Apulian ja Calabrian kreivi Onfroi de Hautevillen (n. 1010 – elokuu 1057) kuoltua ja tittelin siirryttyä Rogerin vanhemmalle veljelle Robertille. Roger osallistui useisiin sotaretkiin Sisilian emiraattia vastaan ​​vuodesta 1061 alkaen.
Tuohon aikaan Sisiliaa hallitsivat muslimit, ja väestö koostui enimmäkseen bysantinkreikkalaisista kristityistä. Saarta hallitsevat arabiruhtinaat olivat tulleet täysin itsenäisiksi Tunisin sulttaanista. Veljekset Robert ja Roger löysivät tekosyyn hyökätä Sisiliaan sen jälkeen, kun Catanian emiiri Ibn al-Thumna pyysi apua sodassa lankonsa, Agrigenton emiirin, Ibn al-Hawwasin kanssa. Toukokuussa 1061 veljet ylittivät Messinansalmen Reggion jkohdalla ja valloittivat Messinan. Siitä eteenpäin he etenivät lähes häiriintymättä aina Castrogiovanniin asti.
Sen jälkeen veljekset valloittivat Reggion, Calabrian ainoan kaupungin, joka oli edelleen kreikkalais-roomalaisten hallinnassa, pitkän ja vaikean piirityksen jälkeen. Myös Squillacen linnoitus, jonne Bysantin sotilaat turvautuivat, otettiin haltuun. Calabrian linnoituksista veljekset alkoivat suunnitella Sisilian valloitusta muslimien hallitsemana aikana.
Roger osallistui vanhemman veljensä Apulian herttua Robert Guiscardin kanssa Calabrian valloitukseen Bysantilta vuonna 1060, ja vuonna 1062 solmitulla sopimuksella kaikki alueen linnat ja kaupungit jaettiin puoliksi veljesten kesken. Robert ja Roger aloittivat muslimien ja kreikkalaiskatolisten asuttaman Sisilian valtaamisen, jota hallitsivat Tunisin sulttaanin vallasta irrottautuneet arabiruhtinaat. Veljekset valtasivat Messinaan vuonna 1061 ja Palermon vuonna 1072. Robert nimitti Rogerin Sisilian kreiviksi ja antoi hänelle osan saaresta vuonna 1071, mutta piti itse osan vallatuista alueista.
He aloittivat Sisilian valloituksen eri muslimihallitsijoilta vuonna 1061 Messinan valloituksella ja saattoivat sen päätökseen vuonna 1091. Taistelun käännekohta oli Palermon valloitus vuonna 1072, kun Robert asetti Rogerin vasallikseen Sisilia ja Calabrian maakuntiin, joissa hänellä oli rajoitettu oikeus hallita ja verottaa.
Jonkin aikaa Roger asui rosvona Scalean linnassaan lähellä Cosenzaa. Vuonna 1062 tehdyssä sopimuksessa veljet jakoivat valloituksensa niin, että kullakin "oli puolet jokaisesta Calabrian linnasta ja kaupungista". Roger perusti sen jälkeen hovinsa Miletoon.
Vuoteen 1090 mennessä Roger oli valloittanut koko saaren. Sisilia oli lopullisesti normannien hallussa vasta vuonna 1091. Vuonna 1091 hän valloitti Maltan.
Sisilian kreivi

Rogerin hallinto Sisiliassa oli itsevaltaisempaa kuin hänen veljensä Robertin hallinto Italiassa. Roger suhtautui arabeihin ja kreikkalaisiin yleisesti suvaitsevaisesti. Muslimit säilyttivät kaupungeissa moskeijansa ja kaupankäyntioikeutensa, mutta joutuivat maaseudulla maaorjuuteen. Roger värväsi suuren osan armeijansa jalkaväen sotilaista muslimiväestöstä. Pyhä Anselm vieraili hänen luonaan Capuan piirityksessä vuonna 1098 ja näki lukemattomia "arabien ruskeita telttoja". Tästä huolimatta latinalainen vaikutus alkoi olla vallitsevana, kun lombardeja ja muita italialaisia saapui saarelle normannivalloituksen jälkeen. Sisilian valloitus osoittautui ratkaisevaksi muslimivallan tasaisessa vähenemässä Välimeren läntisellä alueella tästä alkaen.
Robertin kuoleman jälkeen vuonna 1085 Roger sai täyden oikeuden hallita Calabriaa Robertin ja Sigelkaitan pojalta, Apulian herttua Roger Borsalta (1060/1061–1111) ja sai vuonna 1098 apostolisen legaatin arvonimen paavi Urbanus II:lta, mikä antoi hänelle vallan Sisilian kirkossa. Kuollessaan Roger oli luonut keskitetyn, tehokkaan hallinnon, jossa kreivin auktoriteettia ei kiistetty.
Hänen luomansa valtio yhdistettiin Apulian herttuakuntaan vuonna 1127, ja siitä tuli Sisilian kuningaskunta vuonna 1130.
Perintö

Roger kuoli noin 70-vuotiaana, poikkeuksellisen iäkkäänä omalle ajalleen, 22. kesäkuuta 1101 Miletossa, Calabriassa. Hänet on haudattu paikalliseen Pyhän Kolminaisuuden benediktiiniluostarin (L'abbazia della Santissima Trinità) kirkkoon, joka tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1738.
Häntä seurasi Sisilian kreivinä vanhin elossa oleva poika Simon, joka kuoli 12-vuotiaana vuonna 1105. Tämän jälkeen valtaan nousi Rogerin toiseksi vanhin poika Roger II, josta aikanaan tuli Sisilian ensimmäinen kuningas. Hänen jälkeläisensä mieslinjassa hallitsivat Sisiliaa vuoteen 1194 saakka.
Italia ja Illyria vuonna 1084
Roger I:n vaakuna
Roger I:n ja Judith d'Evreux'n vihkiminen vuonna 1062, Château de Piroun taiteilija, Normandia
Roomalaisaikainen 300-luvun sarkofagi, johon Roger I haudattiin
Avoin data

Avoin data (engl. open data) on dataa, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen, myös kaupallisesti. Avoin data lisensoidaan avoimella lisenssillä.
Data on tietoa, joka on koneellisesti käsiteltävässä muodossa. Data voi olla tekstiä, tilastoja, karttoja, kuvia, videotallenteita, musiikkia tai vaikkapa taloustietoja.
Määritelmä

Avoimuuteen sisältyy kaksi tärkeää elementtiä:lähde?
Avoimen datan tulee olla julkista ja laillisesti saatavissa, jotta se voidaan julkaista, eli se ei esimerkiksi saa sisältää kenenkään henkilötietoja eikä liikesalaisuuksia. Avointa dataa julkaistaessa yleinen turvallisuus ja yksityisyydensuoja eivät saa vaarantua.lähde?
Avoimen datan on oltava  myös teknisesti saatavilla niin, että sitä voidaan tarkastella myös koneellisesti ja se olisi kaikkien ulottuvilla.
Digitaalisen tiedon määrän kasvaminen räjähdysmäisesti on avannut uusia mahdollisuuksia datan hyödyntämiseen. Avointa dataa voidaan käyttää paitsi organisaation itsensä kehittämiseen, myös lukuisiin yhteisen hyvän projekteihin ja tutkimuksiin. Avoin data voi olla esimerkiksi sää- ja ilmanlaatutietoja, julkisen liikenteen aikatauluja, väestönlaskentatilastoja ja palvelun käyttötilastoja. Avoimen datan hyödyiksi lasketaan muun muassa syvällisemmät analysointi- ja havainnointimahdollisuudet, organisaation käytäntöjen tehostaminen, tehokkaampi kansalaisvaikuttaminen ja tuotteiden kehittäminen.
EU:n alaisen European Data Commissionin tekemän selvityksen mukaan avoimen datan parissa työskentely voi tuoda Euroopan unionin alueelle jopa 100 000 työpaikkaa ja yli 75 miljardin euron tuoton.
Datan avaamisen rajoituksia

Datan avaamiselle on omat rajoituksensa. Rajoitteita ovat muun muassa oikeudelliset rajoitteet, kuten yleinen tietosuoja-asetus ja tietosuojalaki (1050/2018), jotka määrittelevät, miten henkilötietoja on käsiteltävä. Avattu data ei myöskään saa olla uhka kansalliselle turvallisuudelle. Salassa pidettäviä tietoja voidaan joissakin tapauksissa kuitenkin käsitellä niin, että niistä tulee anonyymejä ja julkaisukelpoisia.lähde?
Lisäksi tiedon julkaisemista voivat rajoittaa tekijänoikeudet tai käyttöoikeudet. Tällaisia tapauksia ovat esimerkiksi lähteiden käyttäminen ja tietojärjestelmien käyttöoikeuksien rajallisuus.
Avaamiseen liittyy ongelmia. Ensiksikin ihmisten ymmärrys asiasta voi olla vajavaista, jolloin tarvitaan toimivaa viestintää. Oikeudelliset rajoitteet saatetaan kokea ongelmana. Lisäksi voi herätä pelkoja esimerkiksi avatun datan väärinkäytöatä tai pelätään, että avattu data sisältää virheitä. Voidaan pelätä myös datan avaamisen jälkeistä palautetta. Lisäksi on teknisiä ongelmia. Dataa ei välttämättä saada ulos oikeassa muodossa, data on isokokoista tai ei tiedetä, minne datan voisi sijoittaa julkiseen jakeluun.
Datan avaamisen rajoituksia > Milloin data ei ole avointa?

Datan avoimuus ei toteudu, jos tietoon pääsyä rajataan jollakin mekanismilla, joita ovat esimerkiksi tiedon maksullisuus, rekisteröitymisen vaatiminen ja jäsenkannan mahdollinen valikoiminen, patenttien, salauksien tai tekijänoikeuksien hyödyntäminen informaation käytön estämiseen sekä tietoon pääsyn ja sen käytön määräaikaistaminen.lähde?
Avoin data Suomessa

Suomea pidetään maailman johtavana maana avoimen hallinnon osaltakenen mukaan? ja avoimen datan edelläkävijänä. Hallinnon avoimuutta maailmanlaajuisesti mittaava Global Open Data Index sijoitti Suomen listallaan viidenneksi.
Suomen julkisuuslain mukaan kaikki julkisen hallinnon tuottamat asiakirjat ovat julkisia, jollei erikseen toisin säädetä. Lain tarkoituksena on toteuttaa avoimuutta muun muassa antamalla yksilöille ja yhteisöille mahdollisuus valvoa julkisen vallan ja varojen käyttöä sekä valvoa oikeuksiaan ja etujaan. Huolimatta avoimuuspyrkimyksistään Suomen hallinto on saanut kritiikkiä muun muassa siitä, että valtion ja kuntien viranomaisten rahankäytöstä ei ole saatavilla dataa.
Suomessa Digi- ja väestötietoviraston ylläpitämässä Avoindata.fi-palvelussa julkaistaan keskitetysti Suomen hallinnon tuottamaa julkista dataa tarkoituksena edistää hallinnon läpinäkyvyyttä ja avoimen datan löydettävyyttä tutkimuksen, liiketoiminnan ja toiminnan kehityksen tueksi. Palvelussa voivat halutessaan julkaista dataansa myös yritykset. Palvelu syntyi vuonna 2014 osana Valtiovarainministeriön avoimen tiedon ohjelmaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avoin data Wikimedia Commonsissa
Avoindata.fi
Impi Lukkarinen

| Impi Lukkarinen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 21.7.1951–22.3.1970  
Ryhmä/puolue:  SDP, TPSL
Vaalipiiri:  Vaasan itäinen, Keski-Suomi
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1918 Äänekosken mlk
Kuollut: 21. tammikuuta 2010 (91 vuotta) Jyväskylä
Ammatti:  toimittaja
Impi Lydia Lukkarinen (os. Virtanen, 17. toukokuuta 1918 Äänekosken mlk – 21. tammikuuta 2010 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n ja TPSL:n kansanedustajana vuosina 1951–1970. SDP:n hajaannuksen aikana Lukkarinen oli puolueesta eronneiden ”skogilaisten” näkyvimpiä hahmoja.
Elämä

Impi Lukkarisen vanhemmat olivat Uuraisesta kotoisin ollut työmies Matti Virtanen (1881-1956) ja Laukaassa syntynyt Agnes Lydia Koivu (1876-1935). Hän kävi keskikoulun ja työskenteli liikeapulaisena Äänekoskella 1935-1942. Työväen Akatemian kurssin suoritettuaan Lukkarinen aloitti Jyväskylässä ilmestyneen Työn Voiman oikolukijana. Myöhemmin hänestä tuli lehden toimittaja ja toimituspäällikkö.
Lukkarinen valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon 1945 ja eduskuntaan 1951. Hänen kansanedustakautensa osuivat SDP:n puolueriitojen kiivaimpaan ajankohtaan. Kesällä 1958 Lukkarinen siirtyi sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään, josta seuraavana talvena tuli TPSL:n eduskuntaryhmä. Loikkauksen jälkeen Jyväskylän työväenyhdistys äänesti Lukkarisen erottamisesta puolueesta, mutta hän sai taakseen selvän enemmistön. Vuonna 1962 TPSL:sta valittiin eduskuntaan Lukkarisen ohella vain Martta Salmela-Järvinen. Seuraavissa eduskuntavaaleissa hän oli vaalipiirinsä toiseksi suosituin ehdokas lähes 7 500 äänellään.
Lukkarinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1956, 1962 ja 1968. Hän oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen 1945−1960 ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen 1969−1972. Lukkarinen vaikutti aktiivisesti myös Äitien Lomahuollon Keski-Suomen piirissä, jonka puheenjohtajana hänellä oli merkittävä rooli Niemelän ja Nurmelan lomakotien perustamisessa.
Perhe

Impi Lukkarisen puoliso oli äänekoskilainen Pauli Lukkarinen (1919-2002), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1948. He asuivat pitkään Jyväskylän maalaiskunnassa Alvajärven rannalla.
Teokset

Voimalla toivon ja työn : Äänekosken sos.-dem. naisyhdistyksen vaiheita 1906–1956.  Jyväskylä:  Äänekosken sos.-dem. naisyhdistys, 1956.
Matti Miikki

Matti Nikolai Miikki (30. joulukuuta 1889 Ruokolahti – 9. heinäkuuta 1960 Imatra) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri.
Miikin vanhemmat olivat talollinen Matti Heikinpoika Miikki ja Katri Mälkiä. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten maanviljelijänä ensin Ruokolahdella vuoteen 1948 saakka ja sitten Imatralla vuosina 1948–1960. Miikki teki opintomatkat Norjaan 1939 ja Puolaan 1956.
Miikki oli Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1960 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä 1930–1945, Kymen läänin itäistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1960. Hän kuului myös valtiontilintarkastajiin ja oli toisena valtiovarainministerinä Kekkosen III hallituksessa 1951–1953. Miikki kuoli kesken vaalikauden ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Mikko Kaarna.
Miikki toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Imatran kauppalanvaltuuston jäsenenä ja Ruokolahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä kunnallislautakunnan esimiehenä ja rahastonhoitajana. Miikki sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1954. Miikki oli myös muun muassa Maalaisliiton Karjalan piirin puheenjohtajana 1945–1960 ja puolueen Etelä-Karjalan piiritoimikunnan jäsenenä ja rahastonhoitajana.
Miikki oli naimisissa vuodesta 1912 Miina Joutosen kanssa. He saivat kuusi lasta. lähde?
Mauno Manninen (poliitikko)

Mauno Manninen (s. 17. helmikuuta 1934 Kuusamo) on suomalainen keskustalainen poliitikko. Manninen on koulutukseltaan kansakoulunopettaja ja ammatiltaan rehtori. Hän on ollut keskustan kansanedustaja vuosina 1973–1983 ja 1983–1987. Myös Mauno Mannisen veli Hannes Manninen on toiminut kansanedustajana sekä alue- ja kuntaministerinä.
Aiheesta muualla

.aspx Mauno Manninen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Keskustapuolueen kansanedustajat
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Eskelinen  Haukipuro (1972–1973)  Härkönen  Jokela  Kaarna  O. Kangas  R. Kangas  Ah. Karjalainen  Ai. Karjalainen  Karpola  Linna  Lottanen  Manninen (1973–1975)  Martikainen  Mattila  Nieminen  Niinikoski  Pekkala  Pekkarinen (1972–1975†)  Pihlajamäki  Poutanen  Ruokola  Saimo  Saloranta  Saukkonen  Siikaniemi  Sileäkangas  Sukselainen  Suorttanen  Sutinen  Tähkämaa  Virolainen  Väyrynen  Yläjärvi (1975)  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Eskelinen  Hanhirova  Härkönen  Jokela  Kaarna  Kangas  Ahti Karjalainen  Aino Karjalainen  Karpola  Linna  Maijala  Martikainen  Mattila  Nieminen  Pekkala  Pekonen  Pesälä  Pihlajamäki  Poutanen  Raudaskoski  Saimo  Saukko  Saukkonen  Savola  Sukselainen  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Uusitalo  Vesterinen  Vilmi  J. Virolainen  K. Virolainen (1977–1979)  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi  Äikäs  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (36):  Eskelinen  Jokela  Juhantalo  Kaarna  Kangas  Kauppinen  Kuuskoski-Vikatmaa (1980–1983)  Linna  Maijala  Manninen  Martikainen  Mattila  Nieminen  Palmunen  Pekkala  Pekkarinen  Pekonen  Pesälä  Pihlajamäki  Pokka  Poutanen  Raudaskoski  Ruokola  Saukko  Saukkonen  Savola  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Uusitalo  Vesterinen  Virolainen  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi  Äikäs 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (38):  Aho  Alaranta  Anttila  Eskelinen  Ikonen  Isohookana-Asunmaa  Jokela  Juhantalo  Karpola  Kemppainen  Kietäväinen  Kokko  Kulhia  Kuuskoski-Vikatmaa  Linna  Maijala  Manninen (1983–1987)  Martikainen  Mattila  Nieminen  Pekkala (1983–1986)  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pihlajamäki  Pokka  Poutanen  Raudaskoski  Renko (1986–1987)  Ruokola (1983)  Saari  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Vesterinen  Vihriälä  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Konsonantti

Konsonantit eli kerakkeet ovat vokaalien ohella ihmiskielen äänteiden toinen ryhmä. Konsonantit tuotetaan muodostamalla este ääntöväylään kielen, huulten, hampaiden tai äänihuulten avulla.
Konsonanttien pääryhmät ovat resonantit ja obstruentit.