stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakov Trenin

Jakov Trenin (s. 13. tammikuuta 1997 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Minnesota Wildia. Predators varasi Treninin vuoden 2015 varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausnumerolla 55. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisydeltään right. Trenin on pelannut urallaan 10. kesäkuuta 2023 223 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 36 maalia ja 29 syöttöä eli 65 tehopistettä. Trenin on pelannut urallaan myös 21 KHL-ottelua SKA Pietarin joukkueessa.
Maaliskuussa 2024 Predators kauppasi Treninin ja Graham Swardin Colorado Avalancheen vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja Jeremy Hanzeliin.
Heinäkuussa 2024 Trenin teki vapaana agenttina Minnesota Wildin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 14 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Irresistible (Fall Out Boyn kappale)

| ”Irresistible” Fall Out Boy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: American Beauty/American Psycho
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 5. tammikuuta 2015
 Tekijä(t): Fall Out Boy
 Tuottaja(t): Butch Walker, Jake Sinclair
 Tyylilaji: pop rock, pop-punk
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: IslandDCD2
Fall Out Boyn muut singlet
| ”Uma Thurman” 2015 | ”Irresistible” 2015 | ”Ghostbusters” 2016 |
Irresistible on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Fall Out Boyn kappale. Se julkaistiin 5. tammikuuta 2015 toisena promootiosinglenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta, American Beauty/American Psycho.
Taustaa

Kappale on ensimmäisenä Fall Out Boyn kuudennella albumilla American Beauty/American Psycho, ja on kolmen minuutin ja kahdenkymmenen sekunnin pituinen. Laulun on kirjoittanut yhtye itse ja tuottanut Butch Walker ja Jake Sinclair.
Musiikkivideo

Musiikkivideo julkaistiin 19. helmikuuta 2015. Sen ohjasi Scantron ja Mel Soria. Videon editointi muistuttaa VHS-kasetin laatua jossa on "huonoa" editointia. Video sisältää yhtyeen jäsenet noloissa urheiluvaatteissa haastamassa ammattilais-koripallo pelaajia koripallo-otteluun. Yhtyeen jäsenet häviävät moneen kertaan ja joka kerta kun yhtye melkein saa korin, katsomo hurraa ja näyttää kylttejä joissa lukee mm. Not bad Joe ja muita vastaavia iskulauseita. Lopussa yhtye saa korin. Videon loppu sisältää pätkän lyhytelokuva Bedussey from Clandestine Industries Presents: Release the Ratsista, jossa näkyy sama VHS-tyyli, jota Fall Out Boy käytti videossaan. Musiikkivideo viittaa Patrick Stumpin käteen, joka hakattiin irti videon The Phoenix vuoksi.
Jakov Tschernischeff

Jakov Tschernischeffin perhehauta Helsingin ortodoksisella hautausmaalla.
Jakov Logginovitš Tschernischeff (ven. Чернышев, Tšernyšev; 28. lokakuuta (J: 16. lokakuuta) 1826 Rostov, Venäjän keisarikunta – 21. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1906 Helsinki) oli Helsingissä vaikuttanut venäläissyntyinen suomalainen kauppias, kiinteistöpohatta ja rakennusurakoitsija sekä todellinen valtioneuvos.
Tschernischeffin isä Loggin Tschernischeff oli maalari ja lasimestari, joka muutti Venäjältä Helsinkiin 1830-luvun lopulla ja työskenteli muun muassa rakennusurakoitsija Feodor Kiseleffin vuokratyöntekijänä. Jakov Tschernischeff aloitti ilmeisesti isänsä apulaisena ja työskenteli sen jälkeen 1850–1857 kauppias ja rakennusurakoitsija Petter Fedojeseffin kirjanpitäjänä ja työnjohtajana tämän urakoimalla korjaustyömaalla Viaporin linnoituksessa. Vuonna 1858 hän sai Suomen kansalaisuuden sekä porvarinoikeudet Helsingissä ja perusti ruokakaupan. Kauppa toimi hänen talossaan Kruununhaassa osoitteessa Kirkkokatu 5. Kymmenisen vuotta myöhemmin Tschernischeff luopui kaupastaan ja keskittyi rakennusurakointiin sekä erilaisiin kiinteistöbisneksiin. Hän muun muassa hoiti kiinteistöjen vuokrausta kuolinpesien laskuun.
Tschernischeff urakoi muun muassa Uspenskin katedraalin ja Aleksanterin teatterin rakennustyöt ja toimi myös mainitun katedraalin isännöitsijänä 1868–1871 sekä uudelleen vuodesta 1897 kuolemaansa asti. Hän osti omistukseensa useita tunnettuja taloja Helsingissä, muun muassa Kaivopuistossa sijaitsevan Kalliolinnan huvilan vuonna 1871 ja Kauppatorin laidalla sijainneen kauppias Heidenstrauchin talon vuonna 1883. Jälkimmäisen hän muutti vuokrataloksi ja teetti rakennuksen julkisivuun merkittäviä muutoksia, joiden myötä se muuttui uusbarokkityyliseksi. Muutostöitä arvosteltiin ajan lehdistössä mauttomina. Nykyään toisennäköiseksi muutetussa rakennuksessa toimii Ruotsin suurlähetystö.
Tschernischeff sai vuonna 1868 kauppaneuvoksen, 1891 valtioneuvoksen ja 1905 todellisen valtioneuvoksen arvonimen. Kahta jälkimmäistä kunnianosoitusta ei saanut kukaan muu suomenvenäläinen, joten Tschernischeffin voidaan sanoa olleen Helsingin venäläisväestön arvostetuin kansalainen. Hän oli myös useiden ritarikuntien jäsen ja hänellä oli hyvät suhteet kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikoviin. Tschernischeff oli Helsingin ortodoksisen seurakunnan merkittävä vaikuttaja ja avokätinen tukija. Vuonna 1905 valmistunut seurakunnan talo Liisankadulla rakennettiin lähes kokonaan hänen lahjoittamillaan varoilla. Hänen kunniakseen talon kotikirkko pyhitettiin apostoli Jaakobille ja hänen vaimonsa mukaan suurmarttyyri Katariinalle.
Tschernischeff oli kahdesti naimisissa, mutta molemmat liitot olivat lapsettomia.
Itävallan sloveenit

Itävallan sloveenit ovat Itävallassa asuvia sloveeneja. Historiallisia sloveenivähemmistöjä asuu Kärntenin ja Steiermarkin osavaltioiden alueella. Kärntenissä asui vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 12 554 ja Steiermarkissa 2 192 sloveenia.
Historia

Sloveenien perustivat 600-luvulla nykyisen Itävallan alueelle Karantanian valtion, joka laajimmillaan käsitti muun muassa Salzburgin, Tirolin ja Kärntenin. Sloveenien asuma-alueet alkoivat kuitenkin työntä kohti etelää saksalaisten tieltä ja uskonpuhdistuksen aikoihin sloveenien asuma-alueen pohjoisraja oli Kärntenin keskiosissa. Kun Jugoslavian kuningaskunta perustettiin vuonna 1918 se miehitti jonkin aikaa Kärntenin eteläosia. Vuonna 1920 alueen omistuksesta järjestettiin kansanäänestys, jossa 59 % paikallisista äänesti Itävaltaan kuulumisen puolesta. Itävaltaan liittämisen jälkeen sloveeneja yritettiin saksalaistaa ja toiminta kiihtyi etenkin Anschlussin jälkeen. Kärntenistä tulikin Itävallan ainut alue, jossa Natsi-Saksan miehitystä vastustettiin merkittävissä määrin. Toisen maailmansodan jälkeen Jugoslavialla oli vaatimuksia Kärntenin suhteen, mutta asia ratkaistiin Itävallan valtio sopimuksella vuonna 1955. Sopimuksessa sloveenivähemmistölle taattiin enemmän oikeuksia ja muun muassa sloveenin kielisen peruskoulutuksen järjestäminen on sittemmin herättänyt vastustusta saksankielisissä nationalisteissa. Vuonna 1973 moneen paikkaan tehtiin kaksikielisiä tienviittoja, mutta saksankieliset nationalistiset mielenosoittajat tuhosivat ne 123 kylässä.
Nykypäivä

Sloveenit ovat tunnustettu vähemmistö Kärntenissä, mutta eivät Steiermarkissa. Itävallassa on muutamia kaksikielisiä päiväkoteja ja kouluja. Sloveeninkielinen koulutus herättää edelleen vastustusta Kärntenin hallinnossa. Vuosina 2001 ja 2006 Kärntenin kuvernööri Jörg Haider kieltäytyi noudattamasta perustuslakituomioistuimen määräystä käyttää kaksikielisiä tienviittoja alueilla, joilla sloveenit muodostavat yli 10 % väestöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itävallan sloveenit Wikimedia Commonsissa
Sloveenien kulttuuriseuran jäseniä Klagenfurtissa vuonna 1905.
Sloveenien määrä alueittain Kärntenissä.
It Is So.

| Is Is So>  Stala & SO. |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. helmikuuta 2011
 Tyylilaji: glam rock, hard rock
 Kesto: 39.03
 Levy-yhtiö: 3rd Strike Music
Stala & SO.:n muut julkaisut
|   | Is Is So. 2011 | Play Another Round 2013 |
It Is So. on suomalaisen rockyhtye Stala & SO.:n esikoisalbumi. Se julkaistiin 16. helmikuuta 2011 levymerkillä 3rd Strike Music.
Kappaleet

The Show By So. – 0.34
Got to Believe – 3.44
One Nite Stand – 3.15
She – 3.43
(Won't Let You) Down Again – 4.34
Pamela – 3.07
Bye Bye – 4.42
Shout – 4.03
My Happy Day – 3.42
Woman – 3.48
Spring Romance – 5.06
Everything for Money – 2.37
E-Major – 0.32
Kokoonpano

Stala – laulu
Sami J. – kitara, taustalaulu
Pate Vaughn – kitara, taustalaulu
Nick Gore – bassokitara, taustalaulu
Hank – rummut
Arvostelut

Metal Temple:
Aiheesta muualla

It Is So. discogs.com -sivustolla
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1991–1992

Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1991–1992 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 37. kausi. Cupiin osallistui 32 joukkuetta ja ne pelasivat kaksi cup-muotoista kierrosta, joissa kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Kahden kierroksen jälkeen jäljelle jääneet kahdeksan joukkuetta pelasivat kahdessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaisen sarjan. Lohkojen voittajat pääsivät loppuotteluun, joka pelattiin Wembley Stadiumilla, Lontoossa 20. toukokuuta 1992. Espanjalainen FC Barcelona voitti loppuottelussa italialaisen Sampdorian jatkoajan jälkeen maalein 1–0.
Kauden parhaat maalintekijät olivat seitsemän maalia tehneet, toisella kierroksella pudonneen Olympique Marseillen Jean-Pierre Papin ja lohkovaiheessa pudonneen Benfican Sergei Juran.
Jaimie Alexander

Jaimie Alexander vuonna 2013.
Jaimie Alexander (s. 12. maaliskuuta 1984) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esittänyt Jessiä televisiosarjassa Kyle XY, Jane Doeta rikosdraamasarjassa Blindspot ja Sifiä Marvel-elokuvissa Thor (2011), Thor: The Dark World (2013) ja Thor: Love and Thunder (2022) sekä kahdesti myös televisiosarjassa S.H.I.E.L.D. Agentit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaimie Alexander Wikimedia Commonsissa
Jaimie Alexander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Iso-Päistäre

| Iso-Päistäre |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°46′25″N, 26°52′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.185
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,6 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  1,171 km  
Pinta-ala:  6,109 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Päistäre 
Iso-Päistäre  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Väisälänsaaren lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 530 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,6 metriä mpy.
Jaimz Woolvett

Jaimz Woolvett (s. 14. huhtikuuta 1967) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Unforgiven (suom. Armoton)  jossa hän näytteli nuorta pyssysankaria nimeltään Schofield Kid.
Aiheesta muualla

https://www.imdb.com/name/nm0941316/
Jaimee Fourlis

| Jaimee Fourlis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Australia
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  61 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  574 763 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  271. (13.2.2017)
Voitot/tappiot:  160–111
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2017, 2018)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  138  (2. maaliskuuta 2020)
Voitot/tappiot:  65–51
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Jaimee Fourlis (s. 17. syyskuuta 1999 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 271 helmikuussa 2017.
Fourlis sai villin kortin Australian avoimiin 2017 päihitettyään joulukuussa 2016 Australian play-off-finaalissa Abbie Myersin. Viikkoa aiemmin Fourlis hävisi Australian alle 18-vuotiaiden mestaruuskilpailujen finaalissa Destanee Aiavalle.
Aiheesta muualla

Jaimee Fourlis WTA:n sivuilla (englanniksi)
Jaimee Fourlis ITF:n sivuilla (englanniksi)
Jagged Alliance 2

| Jagged Alliance 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sir-Tech
Julkaisija:  TalonSoft
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Säveltäjä:  Kevin Manthei
Pelisarja:  Jagged Alliance
Julkaistu:  1999
Lajityyppi:  Taktinen roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  USK 16 
Alusta:  Microsoft Windows, Linux
Jakelumuoto:  CD-levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Jagged Alliance 2 on Sir-Techin julkaisema taktinen roolipeli, joka on julkaistu vuonna 1999 Windowsille.
Peli sijoittuu fiktiiviseen Arulcon saarivaltioon, jota johtaa diktaattorimaisin ottein kuningatar Deidranna. Pelaaja johtaa palkkasoturijoukkoa, jonka entinen hallitsija palkkasi suorittamaan vallankumousta. Arvosteluissa peli menestyi erinomaisesti.
Juoni

Jagged Alliance 2:n tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Arulco-nimiseen saarivaltioon, jota johti 1980-luvun loppuun asti vaaleilla valittu kuningas. Vuoden 1988 vaaleissa ehdolla ollut Enrico Chivaldori otti vaimokseen romanialaisen Deidranna Reitmanin nostaakseen kannatustaan ja voitti vaalin. Vallanhimoinen Deidranna kuitenkin lavasti Chivaldorin syylliseksi isänsä murhaan, mistä syystä hän joutui lavastamaan kuolemansa ja pakenemaan maasta.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
IGN: 8.5
Pelit: 93, Pelit suosittelee
Arvosteluissa pelin vahvuuksina pidettiin hyvää pelattavuutta ja hauskan persoonallisia palkkasotureita. Huonona puolena mainittiin kuinka hahmot kestävät epärealistisen monta pääosumaa toimintakuntoisina ja kaatuneilta vihollisilta saa vain harvoin näiden käyttämiä aseita.
Aiheesta muualla

Jagged Alliance 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Jaakko Impiö

Jaakko Impiö (s. 15. marraskuuta 1996 Rovaniemi, Suomi) on suomalainen ruoka-alan yrittäjä, kokki ja tuottaja. Hän omistaa Tastery-nimisen tuotantoyhtiön, joka toimii Italiasta ja Suomesta käsin.
Ura

Impiö aloitti työskentelyn ammattikeittiössä 15-vuotiaana Porvoossa. Myöhemmin hän työskenteli muutosyhtiö Trainers’ Housella.  Kokin opintojensa jälkeen Impiö päätti lähteä Ranskaan hiomaan taitojaan gastronomian parissa. Hän pääsi töihin 3 Michelin-tähden ravintolaan, Mirazuriin, Ranskan Rivieralle. Tuona samana vuonna Mirazur valittiin The World's 50 Best Restaurants -äänestyksessä maailman parhaaksi ravintolaksi. Impiö työskenteli ravintolassa ensin tarjoilijana ja sitten mm. ravintolan leipurina.
Ranskasta palattuaan vuonna 2020 Jaakko Impiö perusti tuotantoyhtiönsä Tasteryn. Tastery siirsi osan toiminnoistaan Italiaan Como-järvelle vuonna 2023.
Jakov Taits

Jakov Moisejevitš Taits (ven. Яков Моисеевич Тайц, 12. huhtikuuta 1905 Smorgon – 4. huhtikuuta 1957 Moskova) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija.
Jakov Taitsin isä oli juutalainen kirjailija Moiše Taitš. Hän valmistui Moskovan taideteollisesta instituutista vuonna 1929 ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1930. Taits kirjoitti lastenkirjoja, joita hän myös itse kuvitti. Monissa niistä kuvataan pienten juutalaisasutusten arkea. Taits toimi myös jiddišinkielisen kirjallisuuden kääntäjänä.
Suomennettuja teoksia

Löytö: kertoelma (Nahodka). Suom. Lyyli Pikkuvirta. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
Signalisti: kertomuksia puna-armeijalaisten elämästä (Signalist). Suom. A. Lindros. Leningrad: Kirja, 1936.
Jaakko Stenhäll

| Jaakko Stenhäll> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Kuorevesi
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  diplomi-insinööri
Poliitikko
Puolue:  Vihreä liitto
Asema:  kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Pirkanmaa
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Jaakko Stenhäll (s. 3. huhtikuuta 1984) on tamperelainen poliitikko. Stenhäll on toiminut Tampereen kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen varajäsenenä vuodesta 2017 alkaen. Syyskuussa 2019 hänet valittiin elinvoiman ja kilpailukyvyn palvelualueen apulaispormestariksi. Tammikuussa 2021 Tampereen vihreät asettivat Stenhällin pormestariehdokkaaksi saman vuoden kuntavaaleihin.
Koulutus ja työura

Stenhäll on koulutukseltaan diplomi-insinööri, ja hän on työskennellyt suunnittelupäällikkönä Tampereen teknillisessä yliopistossa sekä myyntipäällikkönä IT-alan yrityksessä.
Poliittinen ura

Stenhäll sai vuoden 2012 kuntavaaleissa Tampereella 200 ääntä, joka riitti varavaltuutetun paikkaan. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän sai 561 ääntä ja tuli valituksi Tampereen kaupunginvaltuustoon. Eduskuntavaaleissa 2015 hän sai Pirkanmaalta 721 ääntä, eikä tullut valituksi.
Itäväylä (lehti)

| Itäväylä |
| --- | --- |

 Lehden kansi 20. heinäkuuta 2016
Entiset nimet:  Vartti Itä-Uusimaa
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Kustantaja:  Itäväylä Viestintä Oy
ISSN:  ISSN 2324-0679
Levikki:  44 500
Perustettu:  1984
Päätoimittaja:  Mika Laine
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Porvoo
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  keskiviikkoisin
Aiheesta muualla
Kotisivu
Itäväylä (vuosina 2007–2013 Vartti Itä-Uusimaa) on Itä-Uudellamaalla ilmestyvä ilmaiseksi jaettava kaupunkilehti. Itäväylän perustivat Hjördis ja Olavi Laine vuonna 1984. Vuonna 1995 lehden omistus siirtyi heidän nuorimmalle pojalleen Mika Laineelle. Sanoma-konserniin kuuluva Sanoma News Oy osti lehden julkaisuoikeudet vuonna 2005. Itäväylän nimi muuttui 1. lokakuuta 2007 Vartti Itä-Uusimaaksi, ja siitä tuli Kaupunkilehti Vartin aluejulkaisu. Vuonna 2013 Mika Laine osti lehden takaisin itselleen. Huhtikuussa 2013 lehden nimi muuttui takaisin Itäväyläksi. Itäväylää julkaisee Itäväylä Viestintä Oy.
Jakelu

Lehden toimitus sijaitsee Porvoon keskustassa, Rihkamatorilla. Lehteä jaetaan keskiviikkoisin Askolaan, Lapinjärvelle, Loviisaan, Myrskylään, Pornaisiin, Porvooseen, Pukkilaan ja Sipooseen. Lehden jakelulevikki on 44 500 kappaletta, lukijoita lehdellä on 41 000.
Aiheesta muualla

Kaupunkilehdet
Itäväylä
Jaakko Ilvessalo

Jaakko Ilmari Ilvessalo (s. 16. tammikuuta 1929) on suomalainen valtiotieteen tohtori ja kaupallinen neuvos.
Jaakko Ilvessalon vanhemmat olivat professori, Suomen Akatemian jäsen Yrjö Ilvessalo ja Lyyli Metsäpelto. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1951, lisensiaatiksi 1954 ja tohtoriksi 1961. Ilvessalo opiskeli ulkomailla muun muassa College of Europessa Belgiassa 1952–1953, Institut für europäische Geschichtessä Mainzissa Saksan liittotasavallassa 1957 sekä Yhdysvalloissa New Yorkin ja Stanfordin yliopistoissa 1959–1960.
Ilvessalo toimi Suomen YK-liiton pääsihteerinä 1961–1963 ja New Yorkissa YK:n projektivirkailijana 1964–1965. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeriössä vt. kaupallisena neuvoksena 1966–1970 ja vakinaisena kaupallisena neuvoksena vuodesta 1970 lähtien. Hän toimi Helsingin yliopistossa yleisen valtio-opin dosenttina vuodesta 1972 alkaen ja oli yleisen valtio-opin vt. professorina 1976–1977. Ilvessalo oli myös avustajana Yleisradion ajankohtaisohjelmissa 1961-1964.
Ilvessalo oli Suomen valtuuskunnan jäsenenä YK:n yleiskokouksen istunnoissa 1960, 1962, 1963, 1967 sekä YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) kokouksissa New Delhissä 1968 ja Santiago de Chilessä 1972. Hän oli EFTA:n kauppa-asiantuntijakomitean jäsenenä 1966–1973 ja toimi komitean varapuheenjohtajana 1967–1968 ja 1972–1973 sekä puheenjohtajana 1968–1969.
Julkaisuja

Suomi ja Weimarin Saksa, Helsingin yliopiston väitöskirja. Porvoo 1959
Yhdistyneiden kansakuntien näköaloja: esitelmä Valtiotieteellisessä yhdistyksessä 10.5.1963. Helsinki 1963
Poliittinen YK: Kaksi ja puoli muuttumisen ja mukautumisen vuosikymmentä. Tammi 1971
Voimapolitiikasta rauhanpolitiikkaan: ydinaseaikakauden rauhan ongelman ja siihen kohdistuvan tutkimuksen taustaa. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia 29. Helsinki 1973
Aasian kansainvälinen järjestelmä. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia 38. Helsinki 1976
Kiinalainen näkökulma: Kiinan kansantasavallan asemaa kansainvälisessä järjestelmässä käsittelevä tutkimus. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia, Sarja B 8. Helsinki 1976
Välimeren alueet kansainvälisessä järjestelmässä. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia, Sarja N 44. Helsinki 1976
Espanjan sisällissodan poliittinen tausta: ensimmäinen kansanrintaman nousu... ja tuhon taival 1936-1939. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia, Sarja B 18. Helsinki 1985
Metsäkonduktööristä akateemikoksi. Yrjö Ilvessalo: Erään metsämiehen muistelmia; toim. Jaakko Ilvessalo ja Yrjö Sevola. Helsingin yliopiston metsätieteiden laitoksen julkaisuja 6/2014
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1979

|  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1979  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 1979. 

Päivämäärä:  7. lokakuuta 1979
Sijainti:  Watkins Glen International, Watkins Glen, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,435 km
Kilpailun pituus:  59 kierrosta, 320,665 km
Sää:   Sateinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alan Jones   (Williams-Ford)
Paaluaika:  1.35,615
Palkintokoroke
Voittaja:   Gilles Villeneuve   (Ferrari)
Toinen:   René Arnoux   (Renault)
Kolmas:   Didier Pironi   (Tyrrell-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nelson Piquet   (Brabham-Ford)
Kierrosaika:  1.40,054 (kierroksella 51)
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1979 oli kautensa 15. ja viimeinen kilpailu. Se ajettiin Yhdysvalloissa Watkins Glenin radalla 7. lokakuuta. Kilpailun voittoon ajoi Ferrari-kuljettaja Gilles Villeneuve, jolle voitto oli kauden kolmas. Maailmanmestaruuden vei Villeneuven tallikaveri Jody Scheckter, jolle mestaruus oli ensimmäinen.
Harjoitukset ja aika-ajot

Koko Watkins Glenin viikonloppu oli sateinen ja märkä. Viikonloppuna suurimman huomion veikin perjantaiharjoituksissa ajanut Villeneuven, jonka aika oli peräti yli 11 sekuntia nopeampi kuin hänen tallikaverinsa Scheckterin.
Aika-ajot olivat myös melko yllätyksellisiä. Paalupaikalle ajanut Alan Jones jätti yllättäen toiseksi tulleen Nelson Piquet'n 1,3 sekunnin päähän. Erot olivat lähes murskaavia, kun Villeneuve ajoi aika-ajoissa kolmanneksi ja tallikaveri Scheckter hyytyi sijalle 16. jääden paalupaikalle ajaneesta Jonesista neljä sekuntia. Aika-ajoihin osallistui 30 kuljettajaa, joista 24 nopeinta pääsi mukaan kilpailuun. Sijalle 30. jäänyt Arturo Merzario jäi kärjestä yli 13 sekuntia.
Kilpailu

Kilpailun alkaessa rata oli märkä vähän aikaa ennen kilpailun alkua loppuneen sateen jäljiltä. Villeneuve sai parhaan lähdön ja otti kärkipaikan, perässä seurasivat Jones, Carlos Reutemann, Jacques Laffite ja Jean-Pierre Jabouille. Sekä Reutemann ja Laffite ajoivat ulos muutama kierros myöhemmin, jolloin Clay Regazzoni pääsi nousemaan kolmanneksi ohi jo neljänneksi nousseen Scheckterin. Molemmat joutuivat kuitenkin käymään varikolla vaihtamassa sliksit, jolloin Jabouille pääsi nousemaan kolmannelle sijalle. Jabouillen Renault'n moottori hajosi kuitenkin jälleen kerran, jolloin tallikaveri René Arnoux nousi kolmannelle tilalle. Kierroksella 31 johdossa ajanut Villeneuve tuli varikolle, jolloin Jones nousi toiseksi. Viisi kierrosta myöhemmin Jones ajoi varikolle vaihtamaan sliksit, mutta pysähdys meni pieleen renkaan lähtiessä irti hänen Williamsistaan. Näin Villeneuve nousi ylivoimaiseen johtoon, jonka hän piti loppuun asti. Arnoux ajoi toiseksi ja Didier Pironi Tyrrellillään kolmanneksi. Elio de Angelis, Hans-Joachim Stuck ja John Watson nappasivat loput pistesijat.