stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ludwig van Beethoven
Teosluettelo > Sävellyksiä > Pianosonaatteja

Kolme sonaattia WoO. 47
nro 1 f-molli op. 2 nro 1
nro 2 A-duuri op. 2 nro 2
nro 3 C-duuri op. 2 nro 3
nro 4 Es-duuri op. 7
nro 5 c-molli op. 10 nro 1
nro 6 F-duuri op. 10 nro 2
nro 7 D-duuri op. 10 nro 3
nro 8 c-molli Pateettinen sonaatti op. 13
nro 9 Es-duuri op. 14 nro 1
nro 10 Es-duuri op. 14 nro 2
nro 11 B-duuri op. 22
nro 12 As-duuri op. 26 (sisältää surumarssin)
nro 13 Es-diiri Quasi una fantasia op. 27 nro 1
nro 14 cis-molli Kuutamosonaatti op. 27 nro 2
nro 15 D-duuri Pastoraalisonaatti op. 28
nro 16 G-duuri op. 31 nro 1
nro 17 d-molli Myrsky-sonaatti op. 31 nro 2
nro 18 Es-duuri op. 31 nro 3
nro 19 g-molli op. 49 nro 1
nro 20 G-duuri op. 49 nro 2
nro 21 C-duuri Waldstein-sonaatti op. 53
nro 22 F-duuri op. 54
nro 23 f-molli Appassionata-sonaatti op. 57
nro 24 Fis-duuri op. 78
nro 25 G-duuri op. 79
nro 26 Es-duuri Jäähyväissonaatti op. 81a
nro 27 e-molli op. 90
nro 28 A-duuri op. 101
nro 29 B-duuri Hammerklavier-sonaatti op. 106
nro 30 E-duuri op. 109
nro 31 As-duuri op. 110
nro 32 c-molli op. 111
Teosluettelo > Sävellyksiä > Muuta pianomusiikkia

Diabelli-muunnelmat op. 120
lukuisia muita muunnelmia, bagatelleja (esim. Für Elise), rondoja, karakterikappaleita ym.
Teosluettelo > Sävellyksiä > Kuoroteoksia

Fantasia pianolle, kuorolle ja orkesterille c-molli (ns. Kuorofantasia) op. 80
Oratorio Christus am Ölberge (Kristus Öljymäellä) solisteille, kuorolle ja orkesterille op. 85
Messu C-duuri solisteille, kuorolle ja orkesterille op. 86
Messu D-duuri solisteille, kuorolle ja orkesterille op. 123 Missa solemnis
lukuisia lauluja a cappella, kantaatteja, kansanlaulusovituksia, kaanoneja, scherzi musicali (musiikillisia piloja) ym.
Kirjallisuutta

Mathew, Nicholas: Political Beethoven.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2013.  ISBN 978-1-107-00589-1  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ludwig van Beethoven International Music Score Library Project (englanniksi)
Vapaasti käytettävissä olevia Beethovenin partituureja Mutopia Project
Beethoven-haus Bonnissa (Arkistoitu – Internet Archive).
Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Ludwig van Beethoven: Teosten yhtenäistettyjen nimekkeiden ohjeluettelo (PDF) musiikkikirjastot.fi. syyskuu 2012. ISBN 952-5363-04-X
Pianosonaatteja (MIDI-tiedostoja)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Taiwan 2  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  KulturNav  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Beethovenhaus Bonnissa.
13-vuotias Beethoven vuonna 1784 tuntemattoman maalarin maalauksessa.
Joseph Willibrord Mähler, Ludwig van Beethoven, 1804.
Carl Schlösser, Beethoven säveltää asunnossaan, noin 1890.
Christian Hornemann, Ludwig van Beethoven, 1803.
Carl Röhling, Beethoven ja Goethe Teplitzissä 1812, 1887. Kuvassa Goethe ja Beethoven tapaavat keisarin ja keisarinnan. Goethe kumartaa heille, mutta Beethoven kävelee kädet selän takana pysähtymättä.
Joseph Mähler, Ludwig van Beethoven, 1815.
August von Klöber, Ludwig van Beethoven, 1818. Tästä piirroksesta Klöber sanoi itse: ”Hän näytti aina vakavalta; hänen äärettömän eloisat silmänsä olivat usein uneksivat ja niiden katse, jonka olen koettanut vangita muotokuvaan, oli hiukan alakuloinen, vaivautunut ja ylöspäin suuntautunut. Hänen huulensa olivat suljetut, mutta suuta ympyröivä viiva ei ollut tyly. Hänen silmänsä olivat siniharmaat ja tavattoman eloisat. Kun hänen hiuksensa hulmusivat myrskyisästi, hänessä oli todellakin jotain ossiaanista ja demonista. Tuttavallisessa keskustelussa hänen ilmeensä oli päinvastoin hyväntahtoinen ja lempeä varsinkin silloin, kun puheenaihe oli hänelle mieluinen.”
Franz Stober, Beethovenin hautajaiset, 1827.
Kohtalonsinfonian (nro 5) alkutahdit alkuperäisessä käsikirjoituksessa.
Hugo Hagen, Ludwig van Beethoven, 1800-luku.
Beethovenin hauta Wienissä.
Sokkelopehmokrotti

| Sokkelopehmokrotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Pehmokrotit Histiophrynidae
Suku::  Lophiocharon
Laji::  trisignatus
Kaksiosainen nimi
 Lophiocharon trisignatus  (Richardson, 1844) 
Katso myös
   Sokkelopehmokrotti Wikispeciesissä   Sokkelopehmokrotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sokkelopehmokrotti (Lophiocharon trisignatus) tai sokkeloantennikrotti on pehmokrotteihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpötimistä vesistä indopasifiselta merialueelta.
Koko ja ulkonäkö

Sokkelopehmokrotti voi kasvaa 15–18 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan suuripäinen, tukevahko ja pallomainen. Selkäevän ensimmäinen ruoto on kehittynyt pitkäksi houkuttimeksi. Rintaevät ovat kookkaat. Sokkelopehmokrotin väritys vaihtelee vihreästä ruskeaan tai oranssiin. Ruumiissa on tummaa verkkokuviointia. Kalan tunnusomainen piirre on pyrstöevän läpikuultavista tummareunasista täplistä muodostuvat rivit.
Levinneisyys ja elintavat

Sokkelopehmokrottia tavataan Filippiineiltä Australian pohjois- ja länsirannikolle. Lajin elinympäristöä ovat kivikkoiset riutat ja laiturien lähistöt. Sokkelopehmokrotit elävät yksittäin ja niiden ravintoa ovat pienet kalat. Lisääntysmiskaudella koiraat kiinnittävät mätimunarykelmän ruumiiseensa.
Sokkelopehmokrotteja pidetään joskus akvaarioissa.
Käärmeenpurema

Käärmeen purema on vaurio, joka syntyy kun käärme puree uhria. Joka päivä 7400 ihmistä joutuu käärmeenpureman kohteeksi, ja vuosittain 81 000–138 000 kuolee seurauksiin.
Käärmeenpureman tyypillisiä oireita ovat puremajäljet, punoitus, turvotus, kipu, arkuus, oksentaminen, hengitysvaikeudet, sydämentykytys, näköhäiriöt, metallin, mintun tai kumin maku suussa, ylenmääräinen syljeneritys tai hikoilu, raajojen puutuminen ja lihaskrampit. Nopeasti ilmenevät vakavat oireet kertovat allergisesta reaktiosta.
Tropiikin kehitysmaissa käärmeenpureman kohteiksi joutuvat maanviljelijät, metsästäjät ja kalastajat, jotka astuvat käärmeen päälle, ja käärme puree puolustautuessaan. Joissakin kylissä, esimerkiksi Aasian eteläosien maaseudulla, lattialla nukkuvia ihmisiä joutuu usein yöaikaan aktiivisten kraittien sukuun kuuluvien käärmeiden puremiksi. Teollisuusmaissa taas merkittävä osa käärmeenpuremista johtuu lemmikkikäärmeen väärästä käsittelystä.
Käärmeen myrkky kehittyy rauhasissa sen silmien takana ja kulkee sieltä onttoihin myrkkyhampaisiin. Käärmeen myrkky on monimutkainen sekoitus proteiineja ja peptideitä. Myrkyistä on eristetty 50-200 eri ainetta. Niillä on monia erilaisia farmakologisia ja myrkyllisiä vaikutuksia. Myrkyt voidaan jakaa kahteen pääryhmään: hermomyrkyt vaurioittavat uhrin hermostoa, verimyrkyt leviävät verenkierron mukana ja aiheuttavat pieniä veritulppia ja verenvuotoa. Vaarallisimpia ovat käärmeet, joiden ontot myrkkyhampaat ovat suun etuosassa. Ne voivat pumpata myrkkyä nopeasti uhrin lihakseen kuin lääkeruiskulla. Joillakin käärmeillä on suun takaosassa hampaita, joiden pinnassa olevaa uraa pitkin myrkky voi valua tippa kerrallaan.
Puremakohtaa ei saa puristaa, leikata auki, imeä tai käsitellä tai edes kosketella millään muullakaan tavoin. Pureman uhria on syytä rauhoittaa, ja jos purema on kädessä tai jalassa, se kannattaa lastoittaa ja kantaa uhri lääkäriin. Raajan pitäminen koholla hidastaa turvotuksen kehittymistä. Kaikki puremat viedään lääkärin arvioitaviksi, pahaan paikkaan pureman saaneet tai riskiryhmiin kuuluvat jäävät sairaalaan tarkkailtaviksi. Nimestään huolimatta hydrokortisonia sisältäviä kyypakkauksia ei enää suositella kyyn pureman hoitoon ihmiselle tai eläimelle.
Vuonna 2019 maailman terveysjärjestö WHO otti tavoitteekseen vähentää käärmeenpuremaan kuolemisen puoleen.
Kyyn pureman aiheuttama punoitus ja turvotus
Käärmeen purema sormessa on turvottanut koko käden.
Käärmeenpuremien vuotuinen määrä eri maissa.
Surukuku myrkkyhampaat esillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käärmeenpurema Wikimedia Commonsissa
American Idol

| American Idol |
| --- | --- |

Tyyli:  Tosi-tv
Kestoaika:  Yleensä 1–2 tuntia
Luoja(t):  Simon Fuller
Pääosissa:  Juontajat: Ryan Seacrest (2002–) Brian Dunkleman (2002) Tuomarit:  Katy Perry, Luke Bryan ja Lionel Richie (2018–) Jennifer Lopez (2011–2012, 2014–2016) Keith Urban (2013–2016) Harry Connick, Jr. (2014–2016) Randy Jackson (2002–2013) Mariah Carey (2013) Nicki Minaj (2013) Paula Abdul (2002–2009) Simon Cowell (2002–2010) Kara DioGuardi (2009–2010) Ellen DeGeneres (2010) Steven Tyler (2011–2012)
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Fox (2002–2016), ABC (2018–)
Esitetty:  11. kesäkuuta 2002 –
Jaksoja:  25 (1. kausi) 38 (2. kausi) 40 (3. kausi) 42 (4. kausi) 41 (5. kausi) 41 (6. kausi) 42 (7. kausi) 40 (8. kausi) 43 (9. kausi) 39 (10. kausi) (11. kausi)
Aiheesta muualla
IMDb 
American Idol (aiemmalta nimeltään American Idol: The Search for a Superstar) on vuosina 2002–2016 ja uudelleen vuodesta 2018 alkaen esitetty yhdysvaltalainen laulajien kykyjenetsintä- ja televisio-ohjelma, joka perustuu brittiläiseen formaattiin Pop Idol. Ohjelman kehitti televisio- ja levytuottaja Simon Fuller. Fox-televisiokanava esitti American Idolia Yhdysvaltain televisiossa sen 15 ensimmäistä tuotantokautta vuosina 2002–2016. Viidennentoista tuotantokauden jälkeen ohjelman teko lopetettiin. ABC osti ohjelman oikeudet vuonna 2017. Sarjan 16. esityskausi alkoi ABC-kanavalla maaliskuussa 2018.
Kilpailussa olevat tuomarit seulovat kymmenien tuhansien joukosta mielestään lahjakkaimmat ja kiinnostavimmat laulajat. Ohjelmassa on kolme tai neljä tuomaria, joiden joukossa on usein ollut viihdemaailman tähtiä. Juontajana on toiminut alusta asti Ryan Seacrest. Ohjelman alussa tuomarit valitsevat kilpailijoita jatkoon, mutta ohjelman edetessä valinta siirtyy katsojille, jotka valitsevat lopullisen voittajan.
Ohjelman katsojamäärä Yhdysvalloissa oli parhaimmillaan vuonna 2006, jolloin sitä seurasi keskimäärin yli 30 miljoonaa katsojaa jaksoa kohti. Vuonna 2014 katsojamäärä oli pudonnut 10 miljoonaan.
Formaatin suomalaisversio on Idols.
Ohjelman tuomarit > Nykyiset

Katy Perry kaudesta 16 alkaen
Luke Bryan kaudesta 16 alkaen
Lionel Richie kaudesta 16 alkaen
Ohjelman tuomarit > Entiset

Simon Cowell on Pop Idolissakin mukana ollut "ilkeä tuomari", joka tunnetaan suorapuheisesta kritiikistään. Hän esimerkiksi sanoi alkukarsinnoissa "ei" kakkoskaudella toiseksi sijoittuneelle Clay Aikenille ja viitoskauden voittajalle Taylor Hicksille. Cowell lopetti tuomaroinnin 9. kauden jälkeen.
Paula Abdul edustaa "sympaattisen tuomarin roolia" raadissa. Abdul lopetti tuomaroinnin 8. kauden jälkeen.
Kara DioGuardi toimi tuomariston jäsenenä 8. ja 9. kauden ajan. Hän on kirjoittanut musiikkia monelle suositulle naislaulajalle.
Ellen DeGeneres on talkshow-juontaja, joka oli tuomaristossa American Idolin 9. kaudella.
Steven Tyler on Aerosmithin laulaja, joka vaikutti tuomaristossa 10. ja 11. kauden ajan.
Randy Jackson on musiikkituottaja ja basisti, joka on soittanut muun muassa Jean-Luc Pontyn ja Journeyn kanssa, sekä toiminut sessiomuusikkona useissa amerikkalaisyhtyeissä. Toimi tuomarina kausina 1–12.
Mariah Carey on yhdysvaltalainen pop-laulaja, säveltäjä, tuottaja ja näyttelijä, joka oli tuomarina kaudella 12 vuonna 2013.
Nicki Minaj on yhdysvaltalainen rap/R&B-artisti. Räväkästä tyylistään tunnettu Nicki oli tuomarina kaudella 12 vuonna 2013.
Keith Urban on australialainen country-laulaja ja laulunkirjoittaja. Tuomarina kaudet 12–15.
Jennifer Lopez on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Oli tuomarina kaudet 10 ja 11 sekä 13–15.
Harry Connick, Jr. on yhdysvaltalainen jazz-muusikko ja näyttelijä. Tuomarina kaudet 13–15.
Ohjelman tuomarit > Vierailevat tuomarit

Neljännellä kaudella koelauluihin otettiin mukaan vierailevia tuomareita. Heitä olivat muun muassa Gene Simmons, LL Cool J, Kenny Loggins ja Brandy. Yhdeksännellä kaudella tuomaristossa nähtiin mm. Victoria Beckham, Katy Perry ja Avril Lavigne.
Juontajat

Ohjelmaa on juontanut alusta asti Ryan Seacrest. American Idolin ensimmäisellä tuotantokaudella hänen juontajaparinaan toimi Brian Dunkleman, joka kuitenkin lopetti ohjelman juontamisen siihen.
Eteneminen ohjelmassa > Hollywood-viikko

Hollywood-viikolla tarkoitetaan viisi päivää kestävää koelauluista seuraavaa osuutta, jossa noin 200 kilpailijaa laulaa erilaisissa koitoksissa. Ensimmäisenä ja toisena päivänä he laulavat yhden kappaleen 12 laulun listasta mikrofoniin taustamusiikin kanssa ja paikalla ovat puolet laulajista sekä vakituiset tuomarit. Loput kilpailijoista ovat retkellä Hollywoodissa, mutta osia vaihdetaan seuraavana päivänä. Seitsemän kilpailijan esiinnyttyä heidät pannaan riviin lavalle ja jaetaan etu- ja takariviin, joista toinen rivi lähtee kotiin.
Seuraava päivä on ryhmäpäivä, joka on jokaisella kaudella tuottanut ongelmia, sillä kilpailijoiden tulee valmistella esitys 3–4 hengen ryhmissä yhteistyönä, mikä ei ole aina sujunut mutkattomasti. Useimmiten osa ryhmästä jatkaa ja osa putoaa, tosin koko ryhmä voidaan päästää jatkoon tai hylätä. Neljäntenä päivänä jokainen laulaa 95 kappaleen listasta valitsemansa laulun ilman säestystä ja tuomarit jakavat heidät kaikkien laulettua neljään huoneeseen. Kausilla 1–4 kaksi huonetta hylättiin ja kaksi päästettiin jatkoon, mutta viidennellä kaudella kolme huonetta jatkoi ja yksi hylättiin. Viidentenä päivänä tuomarit katsovat nauhoja ja pudottavat noin 48:sta jäljelle jääneestä kilpailijasta puolet ennen semifinaaleja. Jotkut pitävät American Idolin Hollywood-viikkoa yhtenä rankimmista, sillä monet ovat romahtaneet ja jotkut ovat lopettaneet kilpailunsa sen aikana.
Eteneminen ohjelmassa > Semifinaalit

Hollywoodista selvinneet etenevät semifinaaleihin. Heitä oli ensimmäisellä kaudella 30, toisella ja kolmannella kaudella 32 ja neljännellä ja viidennellä kaudella 24. Ensimmäisellä kaudella 30 semifinalistia jaettiin kolmeen kymmenen kilpailijan ryhmään, joista jokaisesta kolme eniten ääniä saanutta pääsivät jatkoon. Kymmenes finalisti valittiin villi kortti -jaksossa, jossa viisi aiemmin pudotettua mutta tuomareiden mielestä uuden mahdollisuuden ansaitsevaa kilpailijaa pantiin äänestykseen. Kausilla kaksi ja kolme 32 semifinalistia jaettiin neljään kahdeksan kilpailijan ryhmään, joista aina kaksi eniten ääniä saanutta pääsi finaaleihin. Lisäksi jokainen tuomari valitsi yhden pudotetun kilpailijan mukaan ja kahdestoista finalisti valittiin yleisöäänestyksellä villi kortti -jaksossa. Toisen kauden kakkonen Clay Aiken oli yleisön valinta. Kaudella neljä oli mukana 12 miestä ja naista. Tämän käytännön mukaan miehet ja naiset laulavat eri päivinä. Jokainen laulaa valitsemansa laulun ja saa kuulla tuomareiden mielipiteet suorituksesta. He eivät kuitenkaan voi enää tässä vaiheessa vaikuttaa kilpailun kulkuun muuten kuin kommenttiensa avulla. Mielipiteet vaihtelevat tiukasta kritiikistä ylistyksiin. Esimerkiksi viitoskaudella mukana ollut Stevie Scott sai Simon Cowellilta kritiikkiä hänen sanojensa mukaan tylsästä esityksestä. Saman kauden kolmosen Elliott Yaminin erästä semifinaaliesitystä pidettiin niin hyvänä, että Simon kehui Elliottin parhaaksi mieslaulajaksi koko kilpailun historiassa. Semifinaaleissa on orkesteri ja taustalaulajat säestämässä laulua. Musiikkivieraita käy satunnaisesti ohjelman semifinaaleissa. Esimerkiksi viitoskaudella semifinaaleihin tuli neljännen tuotantokauden voittaja Carrie Underwood ja seuraavassa semifinaalissa toiseksi samalla kaudella sijoittunut Bo Bice.
Esitysten jälkeen katsojilla on kaksi tuntia aikaa omalla aikavyöhykkeellään äänestää suosikkiaan soittamalla ilmaiseen puhelinnumeroon. Jokaista kilpailijaa voi äänestää niin monta kertaa kuin haluaa, kunhan se tehdään oikealla aikavyöhykkeellä, joka on yhteydessä puhelimen suuntanumeroon. Muussa tapauksessa ääni hylätään. Seuraavan päivän tuloslähetyksessä pudotetaan kaksi vähiten ääniä saanutta miestä ja naista, kunnes jäljellä on kuusi kummankin sukupuolen edustajaa eli Top 12.
Semifinalistien, ja joissakin tapauksissa myös muiden, taustat tutkitaan ja heidät voidaan hylätä esimerkiksi rikosrekisterin vuoksi. Useita finalisteja on hylätty heidän menneisyydestään löytyneiden asioiden vuoksi. Semifinalistit joutuvat myös huumetesteihin, jotta kilpailun imagolle haitallisilta huumeskandaaleilta vältyttäisiin.
Kilpailijat allekirjoittavat sopimuksen, joka antaa tuottajille luvan käyttää kaikkea heistä kuvattua materiaalia, vaikka se olisi kilpailijasta nöyryyttävää. He myös lupaavat hyväksyä kaikki heidän yksityiselämästään paljastetut asiat, olivat ne totta tai ei.
Eteneminen ohjelmassa > Finaalit

Finaaleissa ollaan viimeiset 11 viikkoa, jolloin jokainen laulaja laulaa isolla lavalla. Ensimmäisellä viikolla käytännöksi on muodostunut Stevie Wonderin laulujen esittäminen ja hän myös itse opastaa kilpailijoita joillakin kausilla. Monelle on ollut suuri asia saada tavata hänet ja viitoskaudella mukana ollut Elliott Yamin puhkesi kyyneliin heti hänet nähtyään. Useimmille viikolle on oma musiikkiteema, jonka edustaja yleensä opastaa heitä. Musiikkityylejä ja esittäjäteemoja on ollut useita, kuten Bee Geesin, Elvis Presleyn, Queenin ja Elton Johnin kappaleet. Jokainen laulaa yhden kappaleen, ja tuomarit arvioivat suorituksen esityksen jälkeen. Kaikkien esitettyä kappaleensa annetaan muutama tunti äänestysaikaa, jolloin suosikkiaan saa äänestää. Seuraavan päivän tuloslähetyksessä mainitaan kolme vähiten ääniä saanutta, joista kahden ilmoitetaan lopulta olevan turvassa ja yksi joutuu lähtemään. Ennen lähtöään pudotettu kilpailija saa laulaa vielä kerran esittämänsä kappaleen lavalla.
Myöhemmässä vaiheessa lauletaan kaksi kappaletta, koska esittäjiä on vähemmän ja aikaa enemmän. Tällöin molemmat suoritukset arvioidaan esitysten jälkeen. Kun enää kolme on jäljellä, laulaa jokainen kolme kappaletta, joista yksi on tuomarien valitsema, yksi omavalintainen ja yksi levytuottaja Clive Davisin valitsema. Toisella kaudella yksi kappale tosin valittiin arpomalla Clive Davisin valinnan sijaan. Kun jäljellä on enää kaksi kilpailijaa, järjestetään finaali noin 7 300 katsojan edessä, jolloin kumpikin finalisti laulaa ensimmäisenä päivänä kolme kappaletta. Tuomarit arvioivat kaikki esitykset käytännön mukaisesti. Seuraavana päivänä on pidennetty tuloslähetys, jossa tulosten lisäksi nähdään yllätysvieraita. Paikalla ovat kaikki 12 finalistia, jotka esiintyvät useita kertoja, muun muassa musiikkivieraiden kanssa ja yhdessä. Viidennellä kaudella juontaja Ryan Seacrect alkoi jakaa negatiivisia palkintoja esimerkiksi parhaille nais- ja miesesiintyjille ja parhaalle imitaattorille. Ryan Seacrest kertoo ohjelman lopuksi, kenestä tulee uusi American Idol ja voittajan selvittyä paperia alkaa sataa ja voittaja laulaa häntä varten tehdyn debyyttisinglen.
Alun perin ohjelman finaalit järjestettiin Hollywoodin Kodak-teatterissa, mutta kahdeksannesta tuotantokaudesta alkaen finaali on järjestetty Nokia-teatterissa Los Angelesin keskustassa.
Eteneminen ohjelmassa > Idolin jälkeinen mainonta

Finaalista pudonneet kilpailijat esiintyvät pudotusta seuranneella viikolla lehtihaastatteluissa ja keskusteluohjelmissa kertomassa kokemuksistaan ohjelmassa. Voittaja ja toiseksi sijoittunut tekevät samat asiat kauden päätyttyä. Viimeisen jakson jälkeen julkaistaan finalistien kokoelma-albumi sekä voittajan ja toiseksi tulleen single. Kokoelman julkaisee RCA ja singlet julkaistaan sillä RCA:n osastolla, jolle kilpailija tekee sopimuksen. Kokoelmalla on yksi cover-kappale jokaiselta finalistilta, ja ne valitaan sillä perusteella mitä pidetään heidän parhaana esityksenään. Kyseisiä kappaleita ei julkaista radiosoittoon, mutta niitä voi ladata maksullisesti Internetistä.
Saman vuoden kesällä parhaiten sijoittuneet kilpailijat kiertävät Yhdysvaltoja noin 40 kaupungissa. Vuoteen 2014 asti mukana ovat olleet kymmenen parhaiten sijoittunutta, mutta vuonna 2015 enää viisi parasta. Alkuaikoina finalistit esiintyivät suurilla areenoilla taustayhtyeen kanssa, mutta viime vuosina esiintymispaikat ovat pienentyneet ja taustayhtyeen on korvannut taustanauha.
Myöhään syksyllä tai alkutalvesta julkaistaan kilpailijoiden debyyttialbumeja Sony BMG:n alaisena.
Tuotantokaudet > Ensimmäinen tuotantokausi

American Idol debytoi vähin äänin kesäohjelmana Fox-kanavalla vuonna 2002 sen jälkeen kun useat muut kanavat olivat hylänneet sen. Ohjelmaa juonsivat Ryan Seacrest ja Brian Dunkleman, joista Brian Dunkleman jätti American Idolin kyseisen tuotantokauden jälkeen. Kausi alkoi 11. kesäkuuta 2002 ja suosio kasvoi vähitellen, kun keskustelu mielenkiintoisista kilpailijoista ja suorasanaisesta brittituomarista, Simon Cowellista, kiihtyi. Finaalia seurasikin lopulta arviolta 22 miljoonaa tv-katsojaa syyskuussa 2002. Kelly Clarkson vei voiton 58 prosentin äänimäärällään. Suosion vuoksi seuraava kausi aikaistettiin alkavaksi heti tammikuussa 2003, jolloin jaksoja tuli lisää, budjetti kasvoi ja mainosaika kallistui.
Clarkson teki sopimuksen American Idolin 19 Managementin kanssa yhteistyössä olevalle RCA-levy-yhtiölle. Hänen singlensä A Moment Like This nousi listakärkeen toisella viikollaan.
Tuotantokaudet > Toinen tuotantokausi

Kausi alkoi 19. tammikuuta 2003. Voittaja oli Ruben Studdard.
Tuotantokaudet > Kolmas tuotantokausi

Kausi alkoi 19. tammikuuta 2004. Kodak-teatterissa järjestetyssä finaalissa voittajaksi selviytyi Fantasia Barrino 51 prosentin äänimäärällä eli 1,3 miljoonalla äänellä. Kaikkiaan ääniä tuli 65 miljoonaa, mikä on suurin äänimäärä koko ohjelman historiassa. Barrinon single "I Believe" oli vuoden myydyin single USA:ssa, ja CRIA myönsi sille platinaa.
Tuotantokaudet > Neljäs tuotantokausi

Ryan Seacrest juonsi neljännelläkin kaudella ja samat tuomarit, Simon Cowell, Randy Jackson ja Paula Abdul, olivat mukana. Kausi alkoi 18. tammikuuta 2005. Kilpailijoiden tuli olla 16–28-vuotiaita 4. elokuuta 2004 eli syntymäpäivän piti olla välillä 5. elokuuta 1975 ja 4. elokuuta 1988. Tällä kaudella sääntöjä muokattiin myös kilpailun loppuosassa: valittiin 24 semifinalistia, joista 12 oli miespuolisia ja 12 vastaavasti naispuolisia, jotka kilpailivat omissa ryhmissään. Joka viikko kummastakin ryhmästä putosi kaksi kunnes jäljellä oli 12 finalistia.
Kodak-teatterissa pidettävässä finaalissa voittajaksi selviytyi Carrie Underwood. Hän oli ensimmäinen voittaja Kelly Clarksonin jälkeen, joka ei ollut kertaakaan kolmen vähiten ääniä saaneen joukossa. Carrien ensimmäinen single "Inside Your Heaven" nousi ykköseksi Billboard Hot 100 -listalla. Esikoisalbumi Some Hearts nousi listakakkoseksi marraskuussa 2005 ja myi triplaplatinaa.
Tuotantokaudet > Viides tuotantokausi

Kausi alkoi 17. tammikuuta 2006 ja tuomareina toimivat edelleen Simon Cowell, Paula Abdul ja Randy Jackson. Kodak-teatterin finaalissa voitti Taylor Hicks.
Tuotantokaudet > Kuudes tuotantokausi

Kuudes tuotantokausi alkoi 16. tammikuuta 2007. Tuomareina toimivat edellisten tuotantokausien tavoin Simon Cowell, Paula Abdul ja Randy Jackson. Vierailevina tuomareina koelauluissa nähtiin Olivia Newton-John, Carole Bayer Sager ja Jewel.
Kodak-teatterin finaalissa voittajaksi selviytyi Jordin Sparks, joka keräsi finaalissa ennätykselliset 74 miljoonaa ääntä. Sparks oli kilpailun nuorin voittaja 17-vuotiaana. Hän on myös ensimmäinen voittaja Etelä-Yhdysvaltojen ulkopuolelta.