stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mortal Way of Live
Aiheesta muualla

Mortal Way of Live Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Mortal Way of Live Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sodom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Obsessed by Cruelty  Persecution Mania  Agent Orange  Better off Dead  Tapping the Vein  Get What You Deserve  Masquerade in Blood  'Til Death Do Us Unite  Code Red  M-16  Sodom  The Final Sign of Evil  In War and Pieces  Epitome of Torture  Decision Day  Genesis XIX 
Livealbumit:   Mortal Way of Live   Marooned Live  One Night in Bangkok 
Kokoelmat ja tribuutit:   Ten Black Years  Homage to the Gods  2 in 1  40 Years At War - The Greatest Hell Of Sodom 
EP-levyt:   In the Sign of Evil  Expurse of Sodomy  Ausgebombt  The Saw Is the Law  Aber Bitte mit Sahne  Sacred Warpath  Partisan  Chosen by the Grace of God  Out of the Frontline Trench  1982 
Singlet:  Get What You Deserve
Demot:   Witching Metal  Victims of Death 
DVD:t:   Lords of Depravity Part I   Lords of Depravity Part II 
Muuta:  Diskografia
Noah Frick

Noah Frick (s. 16. lokakuuta 2001 Liestal) on liechtensteinilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa liechtensteinilaista FC Vaduzia.
Frick nousi FC Vaduzin edustusjoukkueeseen syyskuussa 2018 ja pelasi kaudella 2018–2019 liigassa 14 ottelua. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki toisella kaudella syyskuussa 2019 Grasshopperia vastaan.
Frick on pelannut Liechtensteinin juniorimaajoukkueissa vuodesta 2016 alkaen. Ensimmäisen kerran hän pelasi Liechtensteinin A-maajoukkueessa maaliskuussa 2019, kun hän pääsi EM-karsintaottelussa Kreikkaa vastaan loppuminuuteiksi vaihdosta kentälle. Lokakuussa 2019 hän pelasi EM-karsintaottelussa Italiaa vastaan yli puoli tuntia.
Noah Frickin isä Mario Frick ja isoveli Yanik Frick ovat myös maajoukkuejalkapalloilijoita.
Natalija Tobias

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Natalija Tobias vuonna 2015. |  Natalija Tobias vuonna 2015. |  Natalija Tobias vuonna 2015. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 1 500 m |  |
Natalija Viktorivna Tobias (o.s. Sydorenko, ukr. Наталія Вікторівна Тобіас (Сидоренко); s. 22. marraskuuta 1980) on ukrainalainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 1 500 metrille.
Vuonna 2004 hän oli viides Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 4.09,03, mutta karsiutui välierissä Ateenan olympialaisissa. Vuonna 2006 hän karsiutui alkuerissä Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa, mutta oli seitsemäs Göteborgin EM-kilpailuissa ajalla 4.02,71. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa ajalla 4.09,62 ja yhdeksäs Osakan MM-kilpailuissa ajalla 4.10,56. Hän osallistui Osakassa myös 3 000 metrin esteisiin karsiutuen alkuerissä. Vuonna 2008 hän karsiutui alkuerissä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa, mutta voitti pronssia Pekingin olympialaisissa ajalla 4.01,78.
Vuonna 2011 hän teki paluun arvokisoihin Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa karsiutuen 1 500 metrin alkuerissä, mutta sijoittuen 3 000 metrillä kuudenneksi ennätysajallaan 9.02,94. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän oli alun perin yhdeksäs 1 500 metrillä ajalla 4.08,68. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli alun perin yhdeksäs 3 000 metrillä ajalla 9.00,78.
Kesällä 2012 järjestetyssä Daegun MM-kisojen doping-näytteiden uudelleenanalysoinnissa ilmeni, että Tobias oli käyttänyt synteettistä testosteronia. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon. Hänen kilpailusuorituksensa hylättiin takautuvasti 23. elokuuta 2011 alkaen, joten hän menetti muun muassa Daegun MM-kilpailuiden ja Istanbulin MM-hallikilpailuiden sijoitukset.
Henkilökohtaiset ennätykset

| --- | --- |
 Ulkoradat 800 m 2.02,31 (Kiova 22.7.2006)  1 000 m 2.38,86 (Zagreb 9.9.2008)  1 500 m 4.01,78 (Peking 23.8.2008)  Maili 4.25,87 (Rieti 7.9.2008)  3 000 m 8.51,32 (Praha 29.6.2003)  5 000 m 15.52,28 (Kiova 3.7.2003)  3 000 m esteet 9.41,14 (Kiova 4.8.2007) :  Sisäradat 800 m 2.05,77 (Sumy 24.2.2008)  1 500 m 4.07,26 (Pireus 25.2.2006)  2 000 m 5.48,87 (Leipzig 9.2.2007)  3 000 m 9.02,94 (Pariisi 6.3.2011)  3 000 m esteet 9.45,47 (Sumy 12.2.2007)
Noah Hanifin

| Noah Hanifin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1997 (ikä 27) Norwood, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Vegas Golden Knights
Sarja:  NHL
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Boston College (NCAA) Carolina Hurricanes (NHL)   Calgary Flames (NHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 2015 Carolina Hurricanes
Noah Hanifin (s. 25. tammikuuta 1997 Norwood, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa. Hän on pelannut Yhdysvaltojen alle 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa.
Carolina Hurricanes varasi Hanifinin varaustilaisuuden viidentenä pelaajana vuoden 2015 varaustilaisuudessa.
Maaliskuussa 2024 Calgary Flames kauppasi Hanifinin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Daniil Miromanoviin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Käännös suomeksi
Niina Keppo

Niina Keppo (s. 19. joulukuuta 1994 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 74 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän saavutti Lapuan Virkiän joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2016 ja SM-pronssia vuonna 2017. Hän on Virkiän oma kasvatti.
Natalija Verboten

Natalija Verboten
Natalija Verboten (s. 12. joulukuuta 1976) on slovenialainen laulaja, jonka ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1996.
Verboten on osallistunut Slovenian Eurovision laulukilpailu -karsintaan vuonna 1997 kappaleella ”Nekdo”, vuonna 2004 kappaleella ”Cry on my shoulders” ja 2006 kappaleella ”SOS”.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (sloveeniksi)
Naoto Kan

| Naoto Kan> 菅直人 |
| --- | --- |
 Naoto Kan vuonna 2007.
Japanin pääministeri
 8. kesäkuuta 2010 – 26. elokuuta 2011  
Monarkki:  Akihito
Edeltäjä:  Yukio Hatoyama
Seuraaja:  Yoshihiko Noda
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1946 (ikä 78) Ube, Japani
Ammatti:  insinööri
Puoliso:  Nobuko Kan
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattisen federaation Japanin demokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
n-kan.jp
Naoto Kan (jap. 菅直人, s. 10. lokakuuta 1946) oli Japanin pääministeri kesäkuusta 2010 elokuuhun 2011. Kan on toiminut urallaan myös Japanin terveys- ja valtiovarainministerinä.
Elämäkerta

Kan syntyi Yamaguchin prefektuuriin kuuluvassa Uben kaupungissa. Hänen isänsä oli paikallinen liikemies. Kan valmistui Tokion teknillisestä instituutista vuonna 1970, ja pian tämän jälkeen hänestä tuli arvostettu poliittinen aktivisti, joka kampanjoi erityisesti feminismin ja ympäristöasioiden puolesta. Kan valittiin Japanin parlamenttiin vuonna 1980 neljännellä yrittämällään entisen Sosiaalidemokraattisen federaation listoilta.
Kan toimi Japanin terveysministerinä vuonna 1996. Tuolloin hän paljasti 1980-luvulla tapahtuneen skandaalin, jonka seurauksena useat japanilaiset saivat verensiirron seurauksena HI-viruksen. Kanin tutkimuksissa paljastui, että monet terveydenhuollon päättäjistä tiesivät tartuntariskin useita vuosia, ennen kuin saastuneen veren käyttö kiellettiin. Kanista tuli paljastuksen jälkeen yksi Japanin suosituimmista poliittisista vaikuttajista.
Vuonna 1998 Kanin julkisuuskuvaa romutti hänen väitetty avioliiton ulkopuolinen suhteensa uutisankkuriin. Kan kielsi väitteet, joita esitettiin, kun hän kampanjoi uuden Japanin demokraattisen puolueen puheenjohtajan paikasta. Toistamiseen Kan oli puoluejohtajana, kun demokraattinen puolue haastoi vuoden 2003 parlamenttivaaleissa Junichiro Koizumin liberaalidemokraattisen puolueen. Kan erosi kuitenkin puolueensa puheenjohtajan paikaltaan seuraavana vuonna, kun kävi ilmi, että hän ei ollut terveysministerinä ollessaan maksanut kaikkia eläkkeitä. Vaikka teko oli tahaton ja summat pieniä, Kan erosi, ettei vahingottaisi puoluettaan enempää. Sovittaakseen tekonsa Kan leikkasi hiuksensa, pukeutui perinteiseen buddhalaiseen asuun ja kävi Shikokun pyhiinvaellusreitin, johon kuuluu 88 maalaistemppeliä.
Kan nousi toistamiseen hallitukseen vuonna 2009, kun hänet nimitettiin Yukio Hatoyaman varapääministeriksi. Kanista tuli samalla myös uuden budjettia valvovan viraston johtaja. Tammikuussa 2010 Kan nimitettiin valtiovarainministeriksi terveysongelmien takia eronneen Hirohisa Fujiin tilalle. Hatoyama jätti pääministerin paikan kesäkuussa 2010, kun demokraattisen puolueen kannatus oli laskussa, eikä Hatoyama pystynyt toteuttamaan vaalilupaustaan Yhdysvaltain Okinawan tukikohdan lakkauttamisesta. Kan valittiin demokraattisen puolueen uudeksi puheenjohtajaksi ennen Shinji Tarutokoa äänin 291–129. Japanin parlamentti hyväksyi Kanin uudeksi pääministeriksi 4. kesäkuuta ja Kanin hallitus nimitettiin virkaansa neljä päivää myöhemmin.
Kan sai pääministerinä ollessaan runsaasti kritiikkiä vuoden 2011 tsunamikatastrofin ja sitä seuranneen ydinvoimalaonnettomuuden hoidosta. Häntä kritisoitiin myös huonosta taloudenhoidosta ja julkisen velana kasvusta. Hänen kannatuksensa oli laskenut jo alle 20 prosenttiin, kun hän ilmoitti eroavansa Demokraattisen puolueen johtajan paikalta ja samalla siis pääministerin tehtävistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naoto Kan Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (japaniksi)
Niina Härkönen

Niina Härkönen (s. 22. toukokuuta 1987 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Joensuun Maila. Kesästä 2016 alkaen hän edustaa Seinäjoen Maila-Jusseja.
Superpesiksen runkosarjassa Härkönen on pelannut kaikkiaan 191 ottelua, joissa on lyönyt 34 ja tuonut 45 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 474. Superpesiksen pudotuspeleissä Härkönen on pelannut 26 ottelua, joissa on lyönut viisi ja tuonut kolme juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 47 kärkilyöntipistettä. Härköseltä on leikattu syöpäkasvain kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Nicola Logroscino

Nicola Logroscino
Nicola Bonifacio Logroscino (kastettu 22. lokakuuta 1698 Bitonto – 1764? Palermo) oli italialainen säveltäjä.
Logroscino sai opetusta sedältään tai enoltaan, maestro di cappella Pietro Logroscinolta. Hän opiskeli myös Napolin Santa Maria di Loreto -konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat Giovanni Veneziano ja Giuliano Perugino. Vuosina 1728–1731 Logroscino työskenteli urkurina Conzassa. Tältä ajalta on hänen oratorionsa Il mondo trionfante nella concezione di Maria sempre Vergine. Logroscino työskenteli tämän jälkeen Napolissa, kunnes lähti vuonna 1758 kutsusta opettamaan Palermoon.
Logroscinon oopperoista kokonaan ovat säilyneet Il Governatore (1747) ja Giunio Bruto (1748). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa Stabat Mater vuodelta 1760. Logroscino kuoli todennäköisesti vuonna 1764.
Nicola Griffith

| Nicola Griffith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1960 (ikä 64) Yorkshire, Englanti
Kansalaisuus:  brittiläinen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus, fiktio
Aiheesta muualla
nicolagriffith.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Nicola Griffith (s. 30. syyskuuta 1960 Yorkshire, Englanti) on brittiläinen kirjailija.
Griffithin teokset ovat voittaneet lukuisia palkintoja. Griffithin ensimmäinen romaani, Ammonite (1993), voitti James Tiptree Jr -palkinnon ja Lambda-palkinnon, ja oli ehdolla muun muassa Arthur C. Clarke -palkinnon, British Science Fiction Awardin ja Locus-palkinnon saajaksi. Hänen toinen romaaninsa, Slow River (1995), puolestaan voitti parhaan romaanin Nebula-palkinnon ja Lambda-palkinnon.
Naarajärvi (Lieksa)

| Naarajärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Lieksa
Koordinaatit:  63°22′09″N, 30°21′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Naarasalmi eli Saunasalmi
Laskujoki:  Naarajoki
Järvinumero:  04.423.1.054
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,8 m 
Rantaviiva:  11,18 km 
Pinta-ala:  1,14 km² 
Tilavuus:  0,00677 km³ 
Keskisyvyys:  7,8 m 
Suurin syvyys:  18,3 m 
Saaria:  3
:  Hiekkasaaret
 fiNaarajärvi 
Naarajärvi on kapea järvi Lieksanjoen reitillä Lieksassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on laskutavasta riippuen 1,1 neliökilometriä tai 87 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 91 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Naarajärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Kokonaisrantaviivan pituus on Maanmittauslaitoksen maastotietokannan 1:10000 mittakaavaisen aineiston (Ranta10) mukaan 11 183 metriä. Järvi on yksi Lieksanjoen lukuisista laajentumista, yläjuoksulta katsoen sitä edeltää Rekusenjärvi. Järven kaakkoisimman osan muodostaa Saunalahti, jonka luoteispuolella sijaitsee Siikaniemen rajaama Siikalahti, jonka läntisellä vastarannalla sijaitsee Kaunisniemi. Järven luoteisosassa sijaitsee Junginniemi. Naarajärven syvimmät alueet sijaitsevat järven etelä- ja keskiosassa.
Naarajärven keskiosassa sijaitsee kolme pientä saarta. Niiden nimenä on Hiekkasaaret. Naarajärven ylittää yhdystie 5224. Sillan kohdalla on asutusta, myös järven muilla rannoilla on jonkin verran pientaloja.
Naarajärveen laskee Naarasalmi eli Saunasalmi kaakosta Rekusenjärveltä (122,9 metriä mpy). Luoteessa Törisevänvirran kohdalla Naarajärvi kaventuu Naarajoeksi, joka virtaa luoteeseen kohti Hämeenjärveä (115,5 metriä mpy), jonka kohdalla joen reitti kääntyy kaakkoon. Naarajärveen laskevia uomia ovat niin ikään Myllypuro koillisesta, Janhusenpuro lounaasta Autiosuolta ja Löttöpuro luoteesta Onkisuolta.
Naarajärven vesitilavuus on 6 767 000 kuutiometriä.
Naarajärvi (04.423.1.054) kuuluu Pankajärven-Pudasjoen alueeseen (04.423), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Pankajärven-Pudasjoen alueeseen kuuluu 97 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Niistä selkeästi laajin on Pankajärvi. Sitä seuraa Rekusenjärvi, Iso-Tainio, Siikajärvi, Naarajärvi ja Joutenjärvi, jota pienemmät vakavedet ovat alle 50 hehtaarin laajuisia.
Lieksan Naarajärvi on neljänneksi laajin Suomen kuudestatoista Naarajärvi-nimisestä vakavedestä.
Nino (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Francisco Martínez Modesto
Syntymäaika: 10. kesäkuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Vera, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura: Osasuna
Pelinumero: 17
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1998 1998–2006 2006–2008 2007–2008 2008–2011 2011– | Elche B Elche Levante → Tenerife (laina) Tenerife Osasuna |  273 (88) 19 (1) 40 (18) 119 (60) 52 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. huhtikuuta 2013.
Juan Francisco Martínez Modesto eli Nino (s. 10. kesäkuuta 1980 Vera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Nino aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Segunda División B:ssä pelanneesta Elchestä. Joukkue nousi heti kauden 1998–1999 päätteeksi sarjaporrasta ylemmäksi. Kaudella 1999–2000 Segunda Divisiónissa Nino pelasi yhteensä 16 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavilla kausilla hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Kaudella 2004–2005 hän teki 20 maalia ja oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä.
Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa siiryttyään naapuriseura Levanteen kaudeksi 2006–2007. Hän teki ainoan maalinsa kauden aikana 20. joulukuuta 2006 ottelussa Osasunaa vastaan.
Seuraavaksi kaudeksi 2007–2008 Nino lainattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Tenerifeen. Hän laukoi kaudella 18 maalia ja oli lopulta sarjan toiseksi paras maalintekijä. Lainan päätyttyä Tenerife teki siirrosta pysyvän ja Nino siirtyi joukkueeseen kolmivuotisella sopimuksella.
Kaudella 2008–2009 hän pelasi kaikissa 42 ottelussa ja teki niissä 29 maalia, jolla hän voitti sarjan maalikuninkuuden. Tenerife nousi myös maan pääsarjaan ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen.
Tenerife ei onnistunut säilyttämään kauden 2009–2010 päätteeksi sarjapaikkaansa jääden lopulta sijalle 18. Nino pelasi kaikissa 38 ottelussa ja oli joukkueensa paras maalintekijä 14 maalillaan toista kautta peräkkäin.
Kesäkuussa 2011 hän siirtyi Osasunaan.
Niklas Sivelöv

Niklas Sivelöv (s. 1968) on ruotsalainen pianisti. Hän debytoi solistina vuonna 1991, jolloin hän esitti Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa Béla Bartókin toisen pianokonserton. Hän on sittemmin tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Esa-Pekka Salosen, Leif Segerstamin, Thomas Dausgaardin, Jukka-Pekka Sarasteen, Kees Bakelsin, Alan Gilbertin, Paavo Berglundin ja Kazufumi Yamashitan kanssa.
Kamarimuusikkona Sivelöv on esiintynyt muiden muassa Mark Peskanovin, Leonid Gorohovin, Martin Fröstin, Patrick Gallois'n ja Malena Ernmanin kanssa.
Sivelöv voitti omien Carl Michael Bellmanin musiikista tekemiensä sovitusten levytyksestä Independent Music Awardin; hän sekä voitti parhaan klassisen albumin palkinnon että tuli valituksi yleisön suosikiksi. Hänet valittiin Steinway Hall of Fameen. Hän on voittanut Diapason d'Orin Franz Berwaldin konserton levytyksestä. Hän on Tanskan kuninkaallisen musiikkiakatemian professori Kööpenhaminassa. Sivelöv on myös säveltänyt omia teoksiaan erilaisille kokoonpanoille.
Nokia 6.1

| Nokia 6> 1 |
| --- | --- |

Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  2018
Edeltäjä:  Nokia 6
Seuraaja:  Nokia 6.2
Muut versiot:  Nokia 6.1 Plus
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  148,8 × 75,8 × 8,2 mm
Paino:  172 g
Näyttö:  IPS LCD, 5,5 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 × 1 920 px
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 630, 2,2 GHz
Grafiikkapiiri:  Adreno 508
Keskusmuisti:  3 tai 4 Gt
Flash-muisti:  32 tai 64 Gt
Takakamera:  16 Mpx
Etukamera:  8 Mpx
Valmiusaika:  507 tuntia
Puheaika:  16 tuntia
Käyttöjärjestelmä:  Android 8 Oreo, päivitettävissä Android 10 -versioon
Akku:  3 000 mAh Li-Ion
Liitännät:  USB-C, kuulokeliitäntä
Muistikorttipaikka:  microSDXC
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6.1 on HMD Globalin vuonna 2018 julkaisema matkapuhelin.
Nokia 6.1:ssa on 5,5 tuuman Gorilla Glass 3 -näyttö, jonka tarkkuus on 1 080 × 1 920 pikseliä. Tallennustilaa on valittavana 32 tai 64 gigatavua ja keskusmuistia 3 tai 4 gigatavua. Grafiikkapiiri on Adreno 508 ja prosessori Qualcomm Snapdragon 630. Puhelimessa on Zeissin 16 megapikselin takakamera ja kahdeksan megapikselin etukamera. Akun kapasiteetti on 3 000 milliampeerituntia ja se tukee 18 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen taakse. Käyttöjärjestelmänä oli julkaisuhetkellä Android 8 Oreo. Puhelin sai päivityksen Android 9 Pie -versioon syksyllä 2018 ja päivityksen Android 10 -versioon alkuvuodesta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nokia 6.1 Wikimedia Commonsissa
Nokia 6.1 Nokian sivuilla (englanniksi)
Mooren laki

Logaritminen kaavio, joka esittää transistorien määrän kasvamista joka toinen vuosi aikavälillä 1970–2020.
Mooren laki on havainto transistorien määrän kasvamisesta mikropiirillä.
Fairchild Semiconductorilla työskennellyt Gordon Moore julkaisi vuonna 1965 artikkelin Cramming more components onto integrated circuits, jossa hän havaitsi komponenttien optimaalisen hinnan laskeneen kymmenesosaan kolmessa vuodessa niiden optimaalisen määrän kasvaessa samassa suhteessa kymmenkertaisesti. Tämä johti päätelmään, että vuoteen 1975 mennessä 65 000 komponenttia (kuten transistoria) sisältävä mikropiiri ei maksaisi enempää kuin sata komponenttia sisältävä piiri artikkelin julkaisuhetkellä. Transistorien pienenemisen myötä ne kuluttivat vähemmän virtaa ja toimivat nopeammin.
Mooren havainto perustui tuplaantumiseen vuosittain. Myöhemmin Intelin perustamisen jälkeen Moore korjasi havaintoaan tuplaantumiseksi kahden vuoden välein.
Toisinaan aikaväliksi mainitaan 18 kuukautta, joka on peräisin Mooren Intel-kollegalta David Houselta ja ottaa huomioon myös transistorien tehokkuuden kasvun ennustettaessa laskentatehon kasvua (johon myös muut tekijät vaikuttavat).[lähde? ]
Mooren arviosta tuli itseään toteuttava ennustus, kun se otettiin haasteena julkaista vuosittaisia edistysaskeleita "lain" mukaan.
Mooren havainto on pitänyt paikkansa noin 40 vuoden ajan. Kehitys on kuitenkin hidastunut.
Alkuperäisen Mooren lain mukaan transistorien määrä kasvoi kustannusten pysyessä vakiona, mutta sitä on sekoitettu suorituskyvyn kehittymiseen koska pienempi transistori myös vaihtaa tilaa nopeammin. Dennard-skaalaus on havainto, että jännite ja virta ovat suhteessa transistorin kokoon, jolloin transistorin pienentäminen vähensi myös tarvittavaa virtaa ja jännitettä.
Edistysaskeleet elektroniikassa ylipäätään ovat vahvasti seuranneet lain kuvaamaa kehitystä, aina muistinkasvusta älypuhelinten kehittymiseen. Elektroniikkateollisuudella taas on ollut merkittävä osuus maailmantalouden kasvussa aina 1900-luvun lopulta alkaen, joten laki on sitäkin kautta tärkeä kehityksen kuvaaja.
Teoreettisena rajana komponenttien koolle on pidetty atomien kokoluokkaa, mutta kvantti-ilmiöiden mukanaan tuomat haasteet alkavat jo 5–7 nanometrin kokoluokassa.
Vuonna 2004 löydetty grafeeni voi jatkossa mahdollistaa huomattavasti pienemmät mikropiirit.
Historia

Vuonna 1965 Gordon Moore työskenteli Fairchild Semiconductorilla ja kirjoitti artikkelin transistorien käytöstä integroiduilla piireillä. Artikkeli julkaistiin 19. huhtikuuta 1965 Electronics-lehdessä. Artikkeli tarkasteli integroidun elektroniikan kehitystä ja ekstrapoloi trendin jatkumista vuoteen 1975.
Artikkelissaan Moore teki useita ennustuksia. Hän ennusti esimerkiksi, että:
tietokoneiden tehot kasvaisivat
tietokoneiden tuotantohinta tulisi laskemaan
mikropiirejä levitettäisiin laajemmin tietokoneisiin
mikropiirien määrä kasvaisi tietokoneissa
Carver Mead ryhtyi kutsumaan Mooren ennakoimaa kehitystä Mooren laiksi.
Gordon Moore ei ollut ensimmäinen, joka sai tämänkaltaisen idean. Douglas Engelbart julkaisi artikkelin "Microelectronics, and the Art of Similitude", jossa hän teki samankaltaisia havaintoja. Vuonna 1960, mikropiirien alkuaikoina, hän esitteli ajatuksiaan luennolla. Moore oli ollut paikalla yleisössä.
Gordon Moore on tehnyt merkittävän uran transistoreiden ja mikropiirien kehittämisen parissa, minkä seurauksena häntä on muistettu useilla merkittävillä palkinnoilla. Hän on saanut muun muassa IEEE:n (kansainvälinen elektroniikka- ja sähköinsinöörijärjestö) kunniamitalin sekä Yhdysvaltojen teknologia- ja innovaatiomitalin George W. Bushin myöntämänä. Moore oli vuonna 1957 mukana perustamassa transistoreiden ja mikrosirujen valmistamiseen erikoistunutta Fairchild Semiconductoria.
Mooren toinen laki

Gordon Mooren itsensä mukaan monia asioita on nimitetty "Mooren toiseksi laiksi", mutta kunnia niiden keksimisestä ei kuulu hänelle.
Voidaan olettaa, että mikropiirien pienentyessä niiden valmistamisen hinta tulee eksponentiaalisesti kasvamaan. Niiden valmistuskustannukset kaksinkertaistuvat joka neljäs vuosi. Tämä aiheuttaa ns. käänteisen efektin Mooren laille. Vaarana on se, että jos jokin yritys saa monopoliaseman markkinoilla, se pystyy määrittämään tähtitieteellisen hinnan komponentille. Tähän mennessä piirivalmistus on kuluttajien onneksi pysynyt useammalla yrityksellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cramming more components onto integrated circuits (PDF) (englanniksi)
Intelin sivu Mooren laista (Sisältää 1965 julkaistun alkuperäisen kirjoituksen). (englanniksi)
Mooren lakilaskuri (englanniksi)
The Lives and Death of Moore's Law (englanniksi)