stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tirlittan (elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tarja Airaksinen  | … |  Tirlittan   |
|  Kaarina Koskinen  | … |  torimatami   |
|  Heikki Savolainen  | … |  poliisi   |
|  Ari Laine  | … |  isäntä   |
|  Mirjam Himberg  | … |  Emma, emäntä   |
|  Maria Heikkonen  | … |  vanhaemäntä   |
|  Sylva Rossi  | … |  luuvalorouva   |
|  Teuvo Juuti  | … |  sirkusmies   |
|  Tommi Rinne  | … |  ampumaratamies   |
|  Sakari Jurkka  | … |  sirkustirehtööri   |
|  Sinikka Hannula  | … |  sirkusnainen   |
|  Pertti Roisko  | … |  pelle   |
|  Pehr-Olof Sirén  | … |  isä ja elokuvan kertoja   |
Sukupolvialus

Sukupolvialus (generation ship) on kuvitteellinen avaruusalus, jonka miehistö korvautuu alkuperäisen miehistön jälkeläisillä aina vanhemman sukupolven kuollessa pois. Tällaisia aluksia voitaisiin käyttää pitkillä tähtienvälisillä matkoilla. Siksi sukupolvialusta sanotaan myös avaruusarkiksi tai tähtien­väliseksi arkiksi.
Asutettujen planeettojen voidaan ajatella myös olevan eräänlaisia sukupolvialuksia ("Avaruusalus Maa").
Sukupolvialus eli avaruusarkki

Jotta geneettinen diversiteetti saataisiin säilymään satojen vuosien matkalla, pitäisi aluksessa olla arvioiden mukaan lähtöhetkellä vähintään 500 henkilöä. Mikäli kuitenkin käytettäisiin spermapankkia ja munasolupankkia, lukumäärä voisi olla paljon pienempi. Matka-aika olisi niin pitkä, että vähintään kymmenet tai tuhannet sukupolvet vaihtuisivat ennen kuin alus olisi perillä kohteessaan. Pitkästä matka-ajasta riippumatta tähtienvälisen arkin etu olisi se, ettei se vaatisi ainakaan teoriassa mullistavaa rakettitekniikkaa. On ajateltu, että tähtienvälinen arkki voitaisiin tehdä vaikkapa louhimalla se suureen asteroidiin. Toinen vaihtoehto olisi rakentaa arkki suureen sylinterimäiseen avaruusasemaan, jossa painovoima syntyisi aluksen pyörimisliikkeestä. Moottoriksi on joskus ajateltu ydinkäyttöistä ionirakettia.
Eräs suuri ongelma tähtienvälisessä avaruudessa matkatessa saattaisi olla voimanlähde. Esimerkiksi ydinvoima vaatii pitkän ajan kuluessa suuret määrät ydin- ja muuta polttoainetta. Myöskään nykyisin ei ole toteutettu arkin vaatimaa täysin suljettua elossapitojärjestelmää, jossa ilma, ravinteet ja vesi kierrätetään aluksen pienoisekosysteemissä. Aluksen osia täytyisi kyetä huoltamaan ja valmistamaan niitä kierrättämällä vanhoja materiaaleja ja osia. Moniin järjestelmiin pitäisi olla varajärjestelmät.
Myös psykologiset ongelmat voivat olla pitkällä matkalla vaikeita. Sukupolvien kuluessa jokin aluksen ryhmä saattaisi nousta kapinaan ja vaikkapa joku aluksen sisäinen itsemurhaterroristi sabotoida koko matkan. Ihmisten geenit saattaisivat rappeutua sukupolvien aikana. Voisi tulla riitaa uuden matkaajasukupolven ja Maan välillä. Miehistö voisi katkaista yhteyden vihaamaansa Maahan, eikä lähettäisi kohdetähdestään Maan tarvitsemia tietoja. Maan elämä voisi itsessään tuhoutua vaikkapa ydinsodassa, tai sivilisaatio romahtaa muusta syystä.
Myöskään ei tiedetä, mikä aluksen matkustajia odottaisi kohdetähden lähellä. Aluksen miehistön täytyisi jossain vaiheessa jättää alus ja ainakin osan jäädä tuntemattomalle planeetalle.
Sukupolvialuksia fiktiossa

Rama, Arthur C. Clarken Rama-sarjan romaaneissa
Yonada, Star Trek -televisiosarjan jaksossa For the World is Hollow and I Have Touched the Sky
Varro, Star Trek: Voyager -televisiosarjan jaksossa The Disease
Haastaja Maata etsimässä -kuunnelmasta
Sidonia, sarjassa Knights of Sidonia
Tähtienvälinen sukupolvialus voisi muistuttaa Arthur Clarken kuvittelemaa lieriömäistä Ramaa.
Todistusaineisto

Todistusaineisto on oikeudenkäynneissä se aineisto, johon tuomari saa perustaa ratkaisunsa. Yleensä oikeudenkäynneissä asianosaiset nimeävät todisteet ja ratkaisu tehdään niiden perusteella. On olemassa kuitenkin inkvisitorisia prosessimuotoja, joissa tuomari voi itse nimetä todisteita ja hankkia sellaisia.[lähde? ]
Suomessa riita- ja rikosasioissa yleisissä tuomioistuimissa asianosaiset eli kantaja ja vastaaja nimeävät todisteet harvinaisia poikkeustilanteita lukuun ottamatta (esimerkiksi syytetyn mielentilatutkimus). Hallintolainkäytössä on sen sijaan yleisemmin mahdollista, että hallinto-oikeus itse hankkii selvityksiä ja lausuntoja, jotka otetaan asiaa ratkaistaessa huomioon.
Suomen oikeudenkäymiskaaren 17 luvun mukaan todisteet jakaantuvat suulliseen todisteluun, katselmuskohteisiin, kirjallisiin todisteisiin ja asiantuntijalausuntoihin. Jako voidaan tehdä myös henkilötodisteluun ja reaalisiin todisteisiin. Asiantuntijatodistelu on tässä jaottelussa henkilötodistelua.
Suullinen todistelu jakaantuu asianosaisten ja todistajien kertomuksiin. Todisteena voidaan huomioida myös asianosaisen käytös, esimerkiksi estetön poissaolo, kertomuksen muuttuminen tai selityksen antamatta jättäminen.
Kirjallisten todisteiden osalta todisteen muodostaa teksti, joka on jollakin alustalla; paperilla tai sähköisessä tiedostossa. Katselmuskohteita ovat esimerkiksi valokuvat, videotallenteet ja esineet. Katselmus voidaan tehdä myös paikkaan: esimerkiksi kiinteistölle tai asuntoon. Asiakirja voi olla sekä kirjallinen todiste että katselmuskohde, jos sen perusteella halutaan todistaa paitsi sen tekstisisältöä myös laatijan käsialaa tai asiakirjassa olevia sormenjälkiä taikka tahroja.[lähde? ]
Asiantuntijalausunnot voivat olla joko kirjallisia tai suullisia. Niissä on kyse asiantuntijan selostamista kokemussäännöistä eikä niinkään kyseisen asiantuntijan omista havainnoista.
Oikeudenkäymiskaaressa säädetään todistamiskielloista. Tällöin tuomioistuin ei saa hyväksyä kyseistä todistetta todistusaineistoon. Todistamiskielto voi koskea tiedon sisältöä, hankintatapaa taikka todistajan henkilöä. Esimerkiksi pappi ei saa todistaa rippisalaisuudesta eikä kukaan tuomioistuimen neuvottelusalaisuudesta.
Suonenjoen junaturma

| Suonenjoen junaturma |
| --- | --- |
 Tavarajunan veturin perä nousi ilmaan törmäyksen voimasta.
Päivämäärä:  12. elokuuta 1998
Aika:  5.58
Paikka:  Suonenjoen rautatieasema
Valtio:  Suomi
Rataosa:  Kouvola–Iisalmi
Turman kuvaus:  yhteentörmäys
Turman syy:  punaisen opastimen ohittaminen
Tiedot
Junia osallisena:  2
Juna(t):  InterCity 72 tavarajuna 2051
Kuolleita:  0
Loukkaantuneita:  26
Suonenjoen junaturma tapahtui 12. elokuuta 1998, kun pohjoisesta tullut Intercity-juna ja etelästä tullut tavarajuna törmäsivät Suonenjoen aseman eteläpuolella. InterCity-junassa oli kuusi vaunua ja tavarajunassa yhteensä 41 vaunua. Kummassakin junassa oli veturina Sr1-sarjan sähköveturi.
Onnettomuudessa ei kuollut yhtään ihmistä, mutta 25 loukkaantui lievästi ja yksi vakavasti. Kaikki matkustajat ja kuljettajat kävivät vähintään tarkastuksessa Suonenjoen terveyskeskuksessa.
Tapahtumat

InterCity-juna numero 72 Iisalmesta Kouvolan kautta Helsinkiin kohtaa normaalisti tavarajunan 2051 Airakselassa, Suonenjoelta 20 kilometriä pohjoiseen. Nyt tavarajuna oli myöhässä noin 30 minuuttia, ja liikenteenohjaaja päätti järjestää kohtaamisen Suonenjoella. Liikenteenohjaajan tarkoituksena oli, että matkustajajuna odottaisi asemalla pääraiteella ja tavarajuna ohittaisi Suonenjoen sivuraidetta pitkin. Liikenteenohjaaja turvasi saapuvalle InterCity-junalle kulkutien Suonenjoen lähtösuunnan pääopastimelle asti eli käytännössä asemalaiturin viereen. Tavarajunan ohitettua Markkalan (Suonenjoelta 10 km etelään) hän käynnisti ns. kohtausautomaatin (kohtausautomaatti on ohjaustapa, jolla laitteisto automaattisesti hoitaa junakohtauksen). Kun pohjoisesta päin asemalle saapuvan InterCity-junan viimeinen vaunu ohitti ratapihan pohjoispäässä olevan vaihteen, vapautui sivuraide ja kohtausautomaatti turvasi sen kautta tavarajunalle kulkutien aseman ohi pohjoisen suuntaan.
InterCity-juna ei kuitenkaan jäänyt odottamaan, että tavarajuna ohittaisi aseman sivuraidetta pitkin, vaan lähti liikkeelle aikataulun mukaisesti kello 5.57. Heti pääopastimen ohituksen jälkeen veturi ajoi sivuraiteelle käännetyn vaihteen auki (vaihteen aukiajo tarkoittaa, että junan pyöräkerrat pakottavat väärään suuntaan käännetyn vaihteen kieliosat aukiajavan näkökulmasta oikeaan suuntaan). Liikenteenohjaajan ilmaisintaulusta kuului vaihteen aukiajon merkkiääni ja merkkivalo syttyi. Samassa hän näki raideosuuden varautuneen toisesta suunnasta. Hän ryhtyi kutsumaan molempien junien kuljettajia, mutta vastausta ei tullut, sillä junat olivat jo törmänneet.
Yhteentörmäys tapahtui kaarteessa, jossa näkyvyys eteenpäin on rajoitettu. Molempien veturien kuljettajat tekivät hätäjarrutuksen nähdessään vastaantulevan veturin etuosan. Vetureiden välinen etäisyys oli tällöin enää noin 300 metriä. Matkustajajunan nopeus ennen hätäjarrutusta oli 70 km/h ja törmäyshetkellä 44 km/h. Tavarajunan vastaavat nopeudet olivat 27 ja 25 km/h. Pitkän ja raskaan tavarajunan hätäjarrutus ei ehtinyt kunnolla vaikuttaa. Junien kuljettajat onnistuivat pelastautumaan hyppäämällä vetureista juuri ennen onnettomuutta.
Matkustajajunan nopeuden ja tavarajunan suuren massan takia yhteentörmäys oli raju. Koko InterCity-juna siirtyi törmäyksessä neljä metriä taaksepäin ja tavarajunan kaksi ensimmäistä vaunua työntyi veturin alle. Tällöin veturin perä nousi korkealle ajojohtimeen saakka. Molempien junien veturit ja kaikki vaunut kuitenkin pysyivät ratapenkeereellä ja pääosin kiskoilla.
Tavarajunan T 2051 veturina oli Sr1 3042 ja matkustajajuna IC 72:n veturina Sr1 3031. Molemmat veturit kunnostettiin ja ne ovat edelleen ajossa.milloin?
Onnettomuuden syy

Onnettomuuden välitön syy oli se, että InterCity-juna ohitti sille punaista seis-opastetta näyttäneen pääopastimen. Koska pääopastin ei ratapihan kaarteisuuden vuoksi näy asemalla seisovalle junalle, oli Suonenjoella käytössä ns. kertaaja, joka ilmeisesti näytti virheellisesti, että pääopastimessa olisi vihreä ajon salliva opaste. Tämä yhdessä konduktöörin lähtövalmiusmerkin ja veturinkuljettajan kellostaan toteaman lähtöajan kanssa sai kuljettajan lähtemään liikkeelle eikä hän ilmeisesti enää kiinnittänyt huomiota punaista näyttäneeseen pääopastimeen. Myötävaikuttavana tekijänä lienee ollut kirkkaan aamuauringon aiheuttama opastinvalojen huono näkyvyys.
Syy siihen, että kertaaja saattoi näyttää virheellistä opastetta, oli puutteellinen kytkentä, joka mahdollisti tällaisen virhenäytön syntymisen kahden samanaikaisen releiden virhetoiminnan sattuessa. Releitä tutkittaessa niistä ei löydetty vikaa eikä tehdyssä rekonstruktioajossa kertaajaa saatu näyttämään väärin. Kuitenkin sekä InterCity-junan kuljettajan että kahden muun silminnäkijän lausunnot viittaavat siihen, että juuri näin turmapäivänä tapahtui.
Aiheesta muualla

Onnettomuustutkintakeskuksen tutkintaraportti (Arkistoitu – Internet Archive)
The Lord of the Rings Online

| The Lord of the Rings Online |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Turbine, Inc.
Julkaisija:  Turbine, Inc. Midway Games
Jakelija:  Steam
Pelimoottori:  Turbine G3 Havok
Julkaistu:  24. huhtikuuta 2007
Lajityyppi:  MMORPG
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Microsoft Windows, OS X
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Lord of the Rings Online (LotRO, alun perin nimetty The Lord of the Rings Online: Shadows of Angmar) on Microsoft Windowsille kehitetty nettiroolipeli (MMORPG), joka perustuu J. R. R. Tolkienin Taruun sormusten herrasta ja Hobittiin. Pelin kehitti Turbine, joka vastasi Midway Gamesin ja Codemastersin ohella pelin julkaisusta keväällä vuonna 2007. Vuonna 2010 The Lord of the Rings: Onlinesta tuli F2P eli Free To Play, tarkoittaen että kuukausiajasta tai alkuperäisestä pelistä ei tarvitse enää maksaa. Vaikka peli muuttuikin ilmaiseksi, tämä rajoittaa ilmaispelaajien pelattavuutta erilaisilla rajoituksilla. Nämä rajoitukset voi kuitenkin ostaa pois joko itse pelissä kerättävien Turbine Pointsien avulla tai ostamalla peli- ja kuukausiaikaa.
Pelaaminen

Pelaajat voivat kerätä erilaisia raaka-aineita tehdäkseen voimakkaampia aseita ja haarniskoja, tai ruokaa ja koriste-esineitä. Keski-Maan asukkaita vastaan käydään taisteluita. Pelin Pvp-ominaisuus (player versus player) on rakennettu siten, että pelaajat voivat taistella toisiaan vastaan ainoastaan rajoitetulla alueella jonka nimi on Ettenmoors. Alueelle pääsee pahuuden oliona (ilmaispelaajat) kun on saavuttanut tason 10 ja hyvien puolelle pääsee saavuttaessaan tason 80.
Pelaaminen > Pelattavat kansat

Haltiat ovat maailmaan ensiksi tulleita, kuolemattomia hahmoja. He voivat saada surmansa vain taistelussa tai sitten kuolla suruun, mutta muita kuolemia heillä ei ole. Haltiapelaaja päätyy ensin kuusisataa vuotta vanhaan takaumaan, jossa karukourien johtaja Skorgrím on kansoineen ja hiisiliittolaisineen hyökännyt haltioiden turvapaikkaan Edheliondiin Sinivuorilla saadakseen sen aarteet takaisin.
Kääpiöt ovat hyvin sitkeitä mutta sulkeutuneita olentoja, joille kulta ja rikkaudet samoin kuin käsityöt ovat hyvin tärkeitä. Kääpiöksi alkanut pelaaja saa ensimmäiseksi olla kokemassa sitä hetkeä melkein kahdeksankymmentä vuotta sitten kun Gandalf keskustelee Thorinin kanssa ennen heidän lähtöään pitäisikö heidän ottaa mukaan eräs hobittivoro. Sitten hän päätyy kevättalveen 3018 selvittämään välejä karukourien kanssa.
Hobitit ovat pientä ihmisenoloista maanviljelyskansaa. He pitävät piipunpoltosta ja maanviljelystä. Vain muutama hobitti on ikinä vaivautunut lähtemään seikkailemaan pois Konnusta, ja näitäkin on pidetty vähintäänkin omituisina. Hobittipelaaja aloittaa seikkailunsa Konnusta, jossa hän kohtaa mustan ratsastajan, Gildor-nimisen haltian ja samooja Amdirin. Amdir päättää auttaa pelaajaa saattamaan kaksi Säkinheimo-Reppulia Aarnilan kylään Brii-maahan.
Ihminen on tunnetusti sitkeä, sisukas ja monitaitoinen olento, vaikka hänellä on lukuisia heikkouksia kuten ahneutta ja pelkuruutta.
Ihminen aloittaa pelin auttamalla Amdir-samoojaa pelastamaan kaksi Säkinheimo-Reppuli -nimistä hobittia, joita Amdir oli saattamassa Aarnilaan mutta jotka maantierosvot kaappasivat matkalla. Pelastus onnistuu mutta paikalle tullut Musta Ratsastaja iskee Amdiria Morgulin terällä.
Pelaaminen > Hahmoluokat

Kapteeni (Captain) – Vain ihmisille. Lipunkantajan omistava korkean luokan sotilas joka pystyy nostamaan joukkojen moraalia ja heikentämään vihollista.
Mestari (Champion) – Ihmisille, haltioille ja kääpiöille. Suurta tuhoa aiheuttava esitaistelija, joka myös kestää hyvin raskaan panssarin ansiosta.
Vartija (Guardian) –  Kaikille kansoille. Suuren kokoluokan puolustaja, joka on parhaimmillaan keskellä taistelua. Vaikkei saakaan itse iskettyä paljonkaan, hänen korkea moraalinsa auttaa häntä selviytymään.
Metsästäjä (Hunter) – Kaikille kansoille. Pystyy jäljittämään vihollisia, asettamaan näille ansoja ja ampumaan niitä pitkän matkan päästä. Ei kuitenkaan ole kummoinen lähitaistelussa.
Voro (Burglar) – Hobiteille ja ihmisille. Vihollisten taakse hiipivä ja näitä selkään puukottava voro osaa monenlaisia temppuja.
Tarujentuntija (Lore-master) – Ihmisille ja haltioille. Vanhoilla perimätiedoillaan tarujentuntija osaa kesyttää metsänolentoja ja tuntee luonnon salat. Heittää myös palavia käpyjä vihollisen kuonolle.
Laulaja (Minstrel) – Kaikille kansoille. Maita ja mantuja kiertelevän laulajan suuret sävelmät nostavat keskellä taistelua olevien joukkojen moraalia mutta osaa hän sellaisiakin jotka hirvittävät vihollista.
Mines of Moria -lisäosassa tulleet:
Vahti (Warden) – Ihmisille, hobiteille ja haltioille. Hobittien konnavahdit, ihmisten portinvartijat ja haltioiden rajamiehet ovat tehokkaita keihäineen ja sarjoittaessaan iskujaan. (Mahdollinen ilmaisessa Lotro:ssa jos ostaa Turbine Pointseilla kuten myös Rune-keeper)
Riimumestari (Rune-keeper) – Haltioille ja kääpiöille. Muinaisista riimuista tietoa etsivät voivat erikoistua joko moraalin nostamiseen tai vastustajaan iskemiseen, ja erikoistumisen voi vaihtaa joka taisteluun tilanteesta riippuen.
Vastaanotto

The Lord of the Rings Online sai hyvän vastaanoton pelikriitikoilta.
GameDaily antoi pelille pisteet 9/10, kehuen fantasiateemaista universumia ja Tolkienille uskollista tarinankerrontaa. Yahoo! Video Games kirjoitti arvostelun, jossa oli vähän kriittisyyttä peliä kohtaan, kun taas Computer and Video Games kutsui peliä pakko-ostokseksi Sormusten herran faneille ja antoi pisteet 9.2/10.
Eurogamer antoi pelille pisteet 9.0/10, kutsuen sitä vaikeaksi vastustaa. Gamespy antoi pelille pisteet 4.5/5 ja kertoi pelin avaavan ovet massapelaajille, mutta kritisoi PvP-tilaa. GameTrailers antoi pelille 8.5/10, ja kehui pelin hienosäätöä. IGN antoi pisteet 8.6/10, ylistäen pelikokemusta, mutta kritisoi parannuksia. GamerNode.com kehui peliä parhaaksi MMO-peliksi sitten Ultima Onlinen ja antoi pisteet 8.8/10 . The New York Times kutsui peliä suureksi saavutukseksi" GameSpot antoi pisteet 8.3/10 kehuen Monster Play -ominaisuutta. Gamepro.com arvosteli pelin pistein 4.25/5 huomauttaen eeppisestä tarinankerronnasta. GameSpy julisti The Lord of the Rings Onlinen kuukauden peliksi toukokuussa 2007. Peli myi oli 172 000 kappaletta Pohjois-Amerikassa vuoden toisella neljänneksellä.
Tarina

The Lord of the Rings Online sijoittuu ajanjaksoltaan Sormuksen Sotaan eli vuosille 3018–3019 Keski-Maan Kolmatta Aikaa. Eri alueet saattavat sijaita eri kuukausina aikajanalla, mutta tämä ei vaikuta pelaamiseen. Alkuperäisen pelin mukana tullut ensimmäinen osa Shadows of Angmar sijoittuu Eriadoriin, Keski-Maan luoteisimpaan kulmaan Sumuvuorista länteen. Sen pääjuoni koskee Angmarin Noitakuninkaan synkkää maata pohjoisessa, minne Noitakuningas on taas kerännyt joukkoja valmiina valloittamaan Eriadoria. Lisäksi monilla seuduilla on useita muitakin eri sivujuonia, joihin monet tehtävät liittyvät. Pelille on ilmestynyt jo seitsemän lisäosaa: Mines of Moria, Siege of Mirkwood, Rise of Isengard, Riders of Rohan, Helm's Deep, Mordor ja Minas Morgul.
19. marraskuuta 2008 ilmestynyt Mines of Moria sijoittuu nimensä mukaisesti Morian kaivoksiin, joista Saattue on vasta kulkenut läpi. Koska Morian suurin kauhu, Durinin turma -balrog on saanut surmansa, useita eri uudisasukasryhmiä on päättänyt ottaa Morian valtaansa, kuten eräs kääpiöretkikunta ja Sarumanin ja Sauronin lähettämiä örkkejä.
1. joulukuuta 2009 ilmestynyneessä lisäosassa Siege of Mirkwood on lisätty uusiksi pelattaviksi alueiksi Synkmetsän eteläosa sekä Dol Guldur. Siinä julkaistiin myös ensimmäiset luvut tarinaosiosta Volume III: Allies of the King.
27. syyskuuta 2011 ilmestynyt Rise of Isengard sijoittuu Kaksi tornia -kirjan tapahtumiin. Siinä pelattaviksi alueiksi tulivat Rohanin aukko, Mustainmaa sekä nimensä mukaisesti myös itse Rautapiha.
15. lokakuuta 2012 ilmestynyt neljäs lisäosa Riders of Rohan kertoo Sormuksen saattueen hajoamisesta, Boromirin lankeamisesta ja kuolemasta sekä Rohanista.
20. marraskuuta 2013 ilmestynyt viides lisäosa Helm's Deep vie pelaajat osalliseksi Ämyrilinnan taistelua. Sen mukana julkaistiin Volumen III viimeiset luvut.
31. heinäkuuta 2017 ilmestynyt kuudes lisäosa Mordor toi peliin tarinaosion Volume IV: The Strength of Sauron sekä ensimmäiset luvut tarinaosiosta The Black Book of Mordor: Where the Shadows Lie. Sen tapahtumat sijoittuvat Sauronin kukistumisen jälkeiseen aikaan ja pelattavaksi alueeksi tuli Gorgoroth, joka sijaitsee Mordorissa.
5. marraskuuta 2019 ilmestynyt seitsemän lisäosa Minas Morgul toi peliin The Black Book of Mordorin viimeiset luvut. Siinä pelattavaksi alueeksi tulee nimensä mukaisesti Minas Morgul ja pelaaja pääsee taistelemaan Lukitaria vastaan.
Aiheesta muualla

The Lord of the Rings Online: Shadows of Angmar MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset Euroopan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lotro-wiki (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
LOTRO:n kotisivut (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaisen Naisen Päivät (tapahtuma Alankomaissa)

Suomalaisen Naisen Päivät (SNP) on suomalaisille naisille suunnattu viikonlopputapahtuma Alankomaissa. Tapahtuma on järjestetty vapaaehtoisvoimin vuodesta 1989 saakka.
Suomalaisen Naisen Päivät alkoi kaveripiirin tapaamisena, mutta se on vuosien saatossa kasvanut tärkeäksi ulkosuomalaisten kohtaamispaikaksi Hollannissa. Kaikenikäisille suomalaisille naisille suunnattuun tapahtumaan osallistuu vuosittain 70–100 naista. Enemmistö osallistujista tulee Alankomaista, mutta päiville osallistuu säännöllisesti naisia myös Belgiasta, Saksasta ja jopa Suomesta asti.
Moni yritys ja yhteistyökuvio on saanut alkunsa Naisenpäivien inspiroivassa tunnelmassa ja sieltä saatu vertaistuki auttaa monissa elämän pulmissa. Viikonloppu on paitsi tilaisuus kohdata vanhoja ystäviä, myös löytää uusia ja luoda kontakteja Alankomaissa. Perinteisesti viikonlopun ohjelmaan kuuluu työpajoja sekä iltajuhla. Useina vuosina Suomalaisen naisen päivillä on esiintynyt suomalainen artisti tai bändi. Vuosien varrella mukana on ollut mm. Hector, Janus Hanski, Jaana Saarinen, Koop Arposen yhtye Flute of Shame sekä Neumann.
Vuonna 2015 suureksi kasvaneen tapahtuman järjestelyjä helpottamaan luotiin säätiö, Stichting Finnish Women’s Day Netherlands. Säätiötä johtaa vapaaehtoisista koostuva toimikunta, joka on samalla päivät järjestävä taho. Toimikunnassa on yleensä noin 6 jäsentä ja sen kokoonpano vaihtelee osin vuosittain.
Tapahtumalle luotiin ensimmäistä kertaa virallinen ilme Mandi Astolan suunnittelemien logojen muodossa 2015.
Stichting Finnish Women’s Day Netherlands
Vuonna 2024 oli Suomalaisen Naisen Päivien juhlavuosi. Silloin tapahtuma järjestettiin 35. kerran.
| Vuosi | Paikka |
| --- | --- |
2024: Asten
2023: Helvoirt
2022: Delft
2021: Rotterdam
2019: Garderen
2018: Garderen
2017: Garderen
2016: Zutphen
2015: Nunspeet
2014: Nunspeet
2013: Egmond aan Zee
2012: Wolfheze
2011: Exloo
2010: Arnhem
2009: Volendam
2008: De Bilt
2007: Alkmaar
2006: Alphen aan den Rijn
2005: Alphen aan den Rijn
2004: Den Dolder
2003: Hertogenbosch-Rosmalen
2002: Ughelen
2001: Apeldoorn
2000: Hoeven
1999: Capelle a/d Ijssel
1998: Doorn
1997: Noordwijk
1996: Doorwerth
1995: Doorwerth
1994: Egmond aan Zee
1993: Egmond aan Zee
1992: Egmond aan Zee
1991: Beekbergen
1990: Beekbergen
1989: Bunnik
Aiheesta muualla

Suomalaisen Naisen Päivät – 14.–15.4.2018 naisenpaivat.nl.
Tiron merkit

Tiron merkkejä luettelevan sanalistan sivu 800-luvulta
Psalmi 68 Tiron merkeillä kirjoitettuna
Tiron merkit ovat kirjoitusmerkkejä, jotka muodostavat latinankielisen pikakirjoitusjärjestelmän. Järjestelmää alettiin käyttää Rooman valtakunnassa hiukan ennen ajanlaskun alkua, ja se säilyi käytössä 1000-luvun alkuun.
Synty ja kehitys Rooman valtakunnassa

Merkkien ensimmäisenä kehittäjänä pidetään Marcus Tullius Tiroa, joka oli Ciceron vapautettu orja ja toimi hänen sihteerinään. Varhaisin tieto järjestelmän käytöstä on vuodelta 63 eaa., jolloin sillä kirjoitettiin muistiin Cato nuoremman pitämä puhe senaatissa.
Tiron jälkeen merkkien kehittäjiksi mainitaan Isidorus Sevillalaisen 600-luvulta peräisin olevissa teksteissä Vipsanius, Philargius, Maecenaksen vapautettu orja Aquila sekä Seneca. Nykyisin pidetään kuitenkin todennäköisenä, että myös Vipsaniuksen ja Senecan osalta kyse on ollut heidän vapautetuista orjistaan. Antiikin ajalla merkit tunnettiin Senecan merkkeinä (notae Senecae), ja vasta vuonna 1550 ranskalainen tutkija Jacques Gohory nimesi ne Tiron merkeiksi (Tyronis notae).
Gallia ja frankkien valtakunta

Tiron merkit säilyivät käytössä Galliassa ja frankkien valtakunnassa, sekä luostareissa että kuninkaiden kanslioissa. Uusi kukoistuskausi koettiin karolingien hallitsijakausilla 700- ja 800-luvuilla.
800- ja 900-luvuilta peräisin olevien käsikirjoitusten perusteella merkkejä luotiin yhteensä n. 13 000.