stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jedin paluu
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Hamill  | … |  Luke Skywalker   |
|  Harrison Ford  | … |  Han Solo   |
|  Carrie Fisher  | … |  Leia Organa   |
|  Billy Dee Williams  | … |  Lando Calrissian   |
|  Anthony Daniels  | … |  C-3PO   |
|  David Prowse  | … |  Darth Vader   |
|  James Earl Jones  | … |  Darth Vaderin ääni   |
|  Kenny Baker  | … |  R2-D2, Paploo   |
|  Peter Mayhew  | … |  Chewbacca   |
|  Frank Oz   | … |   Yodan ääni    |
|  Ian McDiarmid  | … |  keisari Palpatine   |
|  Alec Guinness  | … |  Obi-Wan Kenobi   |
|  Sebastian Shaw  | … |  Anakin Skywalker   |
|  Hayden Christensen  | … |  Anakin Skywalker (DVD-versiossa)   |
|  Denis Lawson  | … |  Wedge Antilles   |
|  Jeremy Bulloch  | … |  Boba Fett   |
|  Michael Pennington  | … |  moffi Jerjerrod   |
|  Kenneth Colley  | … |  amiraali Firmus Piett   |
|  Warwick Davis  | … |  Wicket W. Warrick   |
|  Caroline Blakiston  | … |  Mon Mothma   |
|  Michael Carter  | … |  Bib Fortuna   |
|  Femi Taylor  | … |  Oola   |
|  Claire Davenport  | … |  Yarna d'al' Gargan    |
|  Timothy D. Rose  | … |  amiraali Ackbar, Ree-Yees   |
|  Erik Bauersfeld  | … |  amiraali Ackbarin ääni   |
|  Mike Quinn  | … |  Nien Nunb   |
|  Kipsang Rotich  | … |  Nien Nunbin ääni   |
|  Larry Ward  | … |  Jabba the Huttin ääni   |
Elokuvan ohjaaja Richard Marquand ja varatuottaja Robert Watts esittävät Imperiumin sotilaita, jotka Chewbacca heittää AT-ST:n katolta. Äänisuunnittelija Ben Burtt esittää keisarillista upseeria, jonka Han Solo heittää bunkkerissa kuiluun.
Elokuvan tuotanto > Esituotantovaihe ja roolitus

Koska Imperiumin vastaisku oli ollut George Lucasille suurivoittoinen, hän päätti rahoittaa myös Jedin paluun itse. Edellisen elokuvan aikana käyty kiista Directors Guild of American kanssa rajoitti kuitenkin hänen vapauksiaan johtaen siihen, ettei Lucas voinut palkata hyvää ystäväänsä Steven Spielbergiä elokuvan ohjaajaksi. Ohjaajan pestiä tarjottiin alun perin sekä David Lynchille että David Cronenbergille, jotka kieltäytyivät tarjouksesta. Lopulta ohjaajaksi valittiin tuolloin vielä melko tuntematon Richard Marquand.
Yksi epävarmimpia seikkoja elokuvan suhteen oli Harrison Fordin osallistuminen Han Solon rooliin. Toisin kuin Mark Hamill ja Carrie Fisher, joilla oli sopimus kolmesta elokuvasta, oli Fordilla ainoastaan kahden elokuvan sopimus. Käsikirjoittaja Lawrence Kasdan ja Ford kannattivat ajatusta siitä, että Han Solo kuolisi elokuvassa. Lucas kuitenkin hylkäsi kyseisen idean, ja lopulta myös Ford saatiin palaamaan rooliinsa. Merkittävimpiä uusia näyttelijöitä Jedin paluussa oli keisari Palpatinea esittänyt Ian McDiarmid. Lucas ei alun perin pitänyt McDiarmidin palkaamisesta rooliin, sillä se oli ohjaaja Marquandin idea.
Elokuvan kuvauksiin Isossa-Britanniassa haalittiin lukuisia lyhytkasvuisia henkilöitä, joita tarvittiin muun muassa ewokien rooleihin ja Jabba the Huttin hännän koneenkäyttäjäksi. R2-D2:n näyttelijä Kenny Bakerin piti esittää elokuvassa myös Wicket-ewokia, mutta hän sairastui ruokamyrkytykseen. Baker jouduttiin korvaamaan yksitoistavuotiaalla Warwick Davisilla, jolla ei ollut aiempaa kokemusta näyttelemisestä elokuvissa.
Elokuvan tuotanto > Kuvaaminen

Jedin paluu kuvattiin lyhyemmässä ajassa kuin aiemmat elokuvat Tähtien sota (1977) ja Imperiumin vastaisku (1980), mutta se oli 32,5 miljoonan dollarin budjetiltaan edeltäjiään kalliimpi teos. Avustavana tuottajana elokuvassa toiminut Lucas vietti paljon aikaa kuvauspaikalla, koska Marquandilla ei juurikaan ollut aiempaa kokemusta erikoistehosteiden hyödyntämisestä. Marquand on myöhemmin sanonut halunneensa mahdollisimman paljon apua Lucasilta, jotta elokuvasta tulisi tämän vision mukainen. Tästä huolimatta kaksikon välien on huhuttu olleen huonot elokuvan kuvausten aikana.
Prinsessa Leian roolin palanneen Carrie Fisherin käyttämistä bikineistä tuli yksi koko elokuvan tunnetuimpia elementtejä. Vaatteen on kerrottu saaneen innoituksensa siitä, kun Fisher valitti aiemmissa elokuvissa käyttämistään pitkistä puvuista, joista ei erottanut, onko hän nainen. Keisari Palpatinen näyttelijä Ian McDiarmid ei alun perin olisi saanut itse puhua elokuvassa lainkaan, sillä Palpatinen oli kuultu puhuvan jo aiemmissa elokuvissa, joissa hänen äänensä oli jälkiäänittänyt Clive Revill. McDiarmidille kerrottiin, että mikäli hän halusi puhua itse elokuvassa hänen tulisi muuttaa ääntään. Näyttelijä ei pitänyt ajatuksesta ja loi hahmolle japanilaiseen kurkkuääntelyyn perustuvan äänensä, josta myös Lucas innostui ja joka näin ollen jätettiin elokuvaan.
Darth Vaderin roolia elokuvassa näytteli jopa neljä eri henkilöä; David Prowse esitti hahmoa koko elokuvan ensimmäisen puoliskon ajan, sijaisnäyttelijä Bob Anderson esitti taistelukohtaukset ja lopulta Sebastian Shaw esitti Vaderia ilman naamiota elokuvan lopussa. Myöhemmin James Earl Jones lausui kaikki Vaderin repliikit, kun ne edellisten elokuvien tapaan jälkiäänitettiin uudelleen.
Elokuvaa kuvattiin salanimellä Blue Harvest. Jotta valhe olisi ollut uskottava, kuvausryhmä painatti nimen Blue Harvest käyttämiinsä T-paitoihin ja lippalakkeihin. Tämä tehtiin, koska Lucas ei halunnut fanien saavan tietoonsa elokuvan juonenkäänteitä etukäteen. Lisäksi kuvauspaikkojen vuokraajat olisivat tiettävästi nostaneet hintojaan, jos olisivat kuulleet elokuvan oikean nimen Blue Harvestin sijaan. Lawrence Kasdan kertoi ennen kuvausten alkua Lucasille pitävänsä alkuperäistä nimeä eli Jedin paluuta liian laimeana, ja hän ehdotti sen korvaamista Jedin kostolla (engl. Revenge of the Jedi), ja Lucas suostui tähän. Tällä päätöksellä oli myös vaikutus tulevan Star Trek II: Khanin viha -elokuvan nimeen, jonka piti alun perin olla Khanin kosto. Nimi kuitenkin vaihdettiin, koska se kuulosti samalta, kuin tulevan Tähtien sodan nimi. Kaksi viikkoa ennen elokuvan julkaisua Lucas ilmoitti vaihtavansa nimen takaisin Jedin paluuksi perustellen päätöstään sillä, että kosto ei kuulu jedien ajatusmaailmaan ja toimintaan. Lopulta elokuva sai ensi-iltansa nykyisellä nimellään.
Elokuvan tuotanto > Musiikki

Kahden aiemman elokuvan tapaisesti Oscar-palkittu John Williams sävelsi Jedin paluun musiikin, jonka Lontoon sinfoniaorkesteri esitti. Williamsin ohella myös Thomas Newman on ilmoitettu orkesteroinnin johtajaksi. Yhdysvalloissa elokuvan soundtrack-albumin Jedin paluu julkaisi ja jakeli levy-yhtiö RSO Records. Sony Classical Records hankki jakeluoikeudet vuonna 2004 Uuden toivon, Imperiumin vastaiskun ja Jedin paluun soundtrack-albumeihin. Samana vuonna yhtiö julkaisi kolmen alkuperäisen trilogian elokuvan albumit uusintapainoksina.
Elokuvan tuotanto > Julkaisu

Ilmestyessään Jedin paluu sai ristiriitaisen vastaanoton elokuvakriitikoiden keskuudessa. Time -lehti antoi elokuvalle hyvin positiivisen arvostelun ja kehui sen olevan viihdyttävämpi kuin Imperiumin vastaisku lähinnä kehittyneemmän näyttelijäntyön anisosta. Arvostettu elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle neljä tähteä neljästä kuvaillen sitä ”samalla tutuksi mutta myös kokonaan uudeksi elokuvaksi”. Vastaavasti The New York Timesin Vincent Canby kritisoi Jedin paluuta taistelukohtauksien sekavuuden vuoksi. 
Suomessa aikalaiskritiikki oli kovaa. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi Jedin paluulle kaksi tähteä, kuusi yhden tähden ja muut eivät olleet arvioineet sitä lainkaan, keskiarvona 1,42 tähteä neljästä.
Elokuvaa kritisoitiin etenkin ewokien takia. CNN sijoitti Endorille sijoittuvan taistelukohtauksen kaikkien aikojen huonoimpien elokuvataisteluiden joukkoon epäuskottavuutensa vuoksi listallaan parhaista ja huonoimmista elokuvakamppailuista. Lucas on myöhemmin kuitenkin puolustanut taistelun kulkua.
Elokuvalla on 75 % ”tuore” -luokitus Rotten Tomatoes -sivustolla, joka tekee siitä neljänneksi parhaiten arvostellun Tähtien sota-elokuvan: se häviää Imperiumin vastaiskulle (97 %), Uudelle toivolle (94 %) ja uuden trilogian Sithin kostolle (79 %), ollen näin heikoimmin arvosteltu alkuperäisen trilogian elokuva.
Elokuva sai ensi-iltansa 25. maaliskuuta 1983. Ensi-illan piti alkuperäisten suunnitelmien mukaan olla 27. maaliskuuta mutta sitä aikaistettiin, koska 25. maaliskuuta tuli kuluneeksi tasan kuusi vuotta Tähtien sodan ensi-illasta. Suomessa Jedin paluun ensi-ilta oli 19. elokuuta 1983. Se nousi ensimmäisen esitysviikonloppunsa katsotuimmaksi ja lopulta koko vuoden menestyneimmäksi elokuvaksi. Elokuva saavutti maailmanlaajuisesti 475 106 177 Yhdysvaltain dollarin lipputulot. Lippujen hintojen inflaatioon suhteutettuna Jedin paluu on maailman 14. menestynein elokuva ja kolmanneksi menestynein Tähtien sota -sarjan elokuva. Verrattuna muihin elokuviin ilman suhteuttamista Jedin paluu on sarjan viidenneksi menestynein elokuva voittaen myös ylistetyn Imperiumin vastaiskun, joka tuotti $290 miljoonaa dollaria.
Muutoksia eri versioissa

Elokuvan DVD-versiossa Anakin Skywalkerin henkeä esittää digitaalisesti liitetty Hayden Christensen, joka esittää Anakin Skywalkeria Kloonien hyökkäyksessä (2002) ja Sithin kostossa (2005). Vanhemmissa versioissa Anakin on paljon vanhemman näköinen. Special Edition -versiossa loppuun on lisätty Imperiumin kukistumisen juhlimista Pilvikaupungissa, Mos Eisleyssä ja Coruscantissa. DVD-versiossa loppuun on lisätty myös Naboo. Special Edition -versiossa Jabba the Huttin palatsiin on lisätty uusi musiikkikohtaus, jolloin Jabban orjan Oolan kuoleminen viivästyy hieman.
Vuonna 2011, esim Jabban palatsin ovi muokattiin näyttämään suuremmalta ja miekat korjattiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Star Wars: Episodi VI – Jedi paluun virallinen kotisivusto
Star Wars: Episodi VI – Jedin paluu Internet Movie Databasessa
Luke Skywalker ja Darth Vader Kuolemantähdellä.
Luke riisuu kuolemaisillaan olevan isänsä naamion.
Jedin kosto -nimellä varustettu juliste. Jediritari Luke Skywalkerin kädessä nähdään pimeän puolen sitheille tunnusomainen punainen valosapeli, kun taas Darth Vaderin kädessä on jedien sininen valomiekka.
Kulmakerroin

Janan kulmakerroin määritellään y-koordinaatin muutoksen ja x-koordinaatin muutoksen suhteena: k = Δy / Δx.
Kulmakerroin on matematiikassa kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen Δy ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen Δx suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran kaltevuutta. Kulmakerrointa merkitään k:lla, ja se voi olla mikä tahansa reaaliluku. Kulmakerroin on keskeinen käsite analyyttisessä geometriassa, algebrassa, trigonometriassa ja differentiaalilaskennassa.
Tekniikassa kulmakerrointa käytetään yleisesti erilaisten pintojen kaltevuuden ilmaisemiseen. Esimerkiksi tien tai rautatien pituuskaltevuus on kulmakerroin: 35 promillen kaltevuus merkitsee 35 metrin nousua yhtä vaakasuuntaista kilometriä kohti. Tällä tavoin ilmoitetaan myös rinteen jyrkkyys urheilussa. Rakentamisessa luiskien, kattojen, lattioiden ym. kaltevuus ilmoitetaan usein kulmakertoimena, joko prosentteina tai suhdelukuna. Lattioiden ym. kaltevuutta kutsutaan myös kaadoksi. Hydrologiassa tarkastellaan virtavesien pituuskaltevuutta.
Kulmakertoimen määritelmä

Suoran kulmakerroin määritellään kahden minkä tahansa suoralla olevan pisteen avulla.
Pisteiden (x1, y1) ja (x2, y2), kun x1 ei ole x2, kautta kulkevan suoran kulmakerroin on
Jos suoran k > 0, suora on nouseva.
Jos suoran k < 0, suora on laskeva.
Jos suoran k = 0, suora on x-akselin suuntainen eli vaakasuora.
Jos suoran k on määrittelemätön eli jos x1 = x2, suora on y-akselin suuntainen eli pystysuora.
Jos kahden suoran kulmakertoimet ovat yhtäsuuret tai jos suorat ovat pystysuoria, suorat ovat yhdensuuntaiset.
Jos kahden suoran kulmakertoimien tulo on −1 tai jos toinen suora on pystysuora ja toinen vaakasuora, suorat ovat kohtisuorassa toisiaan vastaan.
Esimerkki

Lasketaan pisteiden (2,3) ja (8,7) kautta kulkevan suoran kulmakerroin
k={\frac {7-3}{8-2}}={\frac {4}{6}}={\frac {2}{3}}
Suora on nouseva (koska k > 0).
Esimerkki > Suoran normaali

Suoran normaali on suora, joka kulkee 90° asteen kulmassa suoran läpi. Näiden kahden suoran kulmakertoimet ovat toistensa käänteislukujen vastaluvut.
Edellä olevan esimerkin suoran normaalin kulmakerroin on siis  -{\frac {3}{2}}.
Geometria

Mitä suurempi suoran kulmakerroin on, sitä jyrkemmin suora nousee ylöspäin. Suoran kaltevuutta voidaan kuvata myös suuntakulmalla α, joka on suoran ja positiivisen x-akselin muodostama välillä ]−90°, 90°] oleva kulma. Suoran kulmakerroin on yhtä suuri kuin suoran suuntakulman tangentti eli
ja
Kun suuntakulma on pieni, on kulmakerroin likimäärin yhtä suuri kuin kulma radiaaneina.
Algebra

Lineaarisen eli ensimmäisen asteen funktion ratkaistusta muodosta
nähdään suoran kulmakerroin k ja vakiotermi b, joka ilmoittaa suoran ja y-akselin leikkauspisteen (0, b).
Jos suoran kulmakerroin on k ja suoran piste on (x0, y0), suoran yhtälö on
Differentiaalilaskenta

Funktion derivaatta jossakin pisteessä  x_{0} on funktion muodostamaa käyrää sivuavan tangentin kulmakerroin kohdassa  x_{0}.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja.  Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0
Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-13-6 (pdf).
Suora ja sen normaali
Tasainen jatkuvuus

Tasainen jatkuvuus on matemaattisen analyysin käsite. Karkeasti ilmaistuna tasainen jatkuvuus tarkoittaa sitä, että pientä muutosta x:ssä vastaa pieni muutos funktion arvossa f(x), ja tämän muutoksen suuruus riippuu vain x:n muutoksen suuruudesta, mutta ei itse pisteestä x.
Funktion jatkuvuus on paikallinen ominaisuus: funktio f on jatkuva (tai epäjatkuva) tietyssä pisteessä. Jos funktion sanotaan olevan jatkuva jollakin välillä, sen tarkoitetaan olevan jatkuva jokaisessa välin pisteessä. Sitä vastoin tasainen jatkuvuus on funktion globaali ominaisuus: se on määritelty joukossa, ei pisteessä. Funktio voi olla jatkuva jokaisessa välin pisteessä olematta kuitenkaan tasaisesti jatkuva tällä välillä.
Määritelmä

Olkoon D R:n osajoukko,  D\subseteq \mathbb {R} .
Kuvaus  f:D\rightarrow \mathbb {R}  on tasaisesti jatkuva jos ja vain jos
Tärkeää on, että toisin kuin tavallisen jatkuvuuden määrittelyssä δ riippuu ainoastaan ε:sta.
Yleistys metrisiin avaruuksiin

Määritelmä yleistyy metrisiin avaruuksiin seuraavasti:
Olkoot (X, dx) ja (Y, dy) metrisiä avaruuksia. Kuvaus  f:X\rightarrow Y on tasaisesti jatkuva, jos kaikille reaaliluvuille ε > 0 on olemassa luku δ > 0  siten, että kaikkien joukon X pisteiden x1 ja x2, joiden välinen etäisyys on pienempi kuin δ, kuvapisteiden etäisyys toisistaan on pienempi kuin ε, toisin sanoen
Ominaisuuksia

Jokainen tasaisesti jatkuva funktio on jatkuva, mutta käänteisesti väite ei päde. Esimerkiksi funktio f(x) = 1/x, jonka lähtöjoukko on positiivisten reaalilukujen joukko, on jatkuva mutta ei tasaisesti jatkuva, sillä kun x lähestyy nollaa, muutokset arvossa f(x) kasvavat rajatta.
Ominaisuuksia > Todistus

Olkoon  y>0. Tällöin  \left|y-{\frac {y}{2}}\right|={\frac {y}{2}}\to 0, kun  y\to 0 ja
 \left|{\frac {1}{y}}-{\frac {1}{\left({\frac {y}{2}}\right)}}\right|=\left|{\frac {1}{y}}-{\frac {2}{y}}\right|=
 {\frac {1}{y}}\to \infty , kun  y\to 0. Täten valittiinpa  \delta >0 miten pieneksi
tahansa, niin silti löydetään luvut  y>0 ja  {\frac {y}{2}}>0, joilla  \left|y-{\frac {y}{2}}\right|<\delta  ja joilla  \left|{\frac {1}{y}}-{\frac {1}{\left({\frac {y}{2}}\right)}}\right| saadaan mielivaltaisen
suureksi. Siispä  f(x)={\frac {1}{x}} ei ole tasaisesti jatkuva.  \square
Kuitenkin jos funktio on jatkuva jokaisessa kompaktin välin pisteessä, se on tasaisesti jatkuva tällä välillä.
Zorro

| Zorro |
| --- | --- |

Luoja(t):  Johnston McCulley
Ensiesiintyminen:  All-Story Weekly: The Curse of Capistrano (elokuu 1919)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Diego de la Vega
Status:  aatelismies
Henkilöllisyydet:  Zorro
Voimat:  Taitava miekkailija ja piiskan käyttäjä- älykäs ja ketteräliikkeinen, taitava ratsastaja
Suhteet
Sukulaiset:  Alejandro de la Vega (isä) Chiquita de la Cruz (äiti, kuollut) Lechuza Blanca (isoäiti)
Zorro (suom. Kettu) on alun perin taskukirjoissa ja sittemmin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen supersankari. Kioskikirjailija Johnston McCulleyn luoma Zorro esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1919 elokuussa All-Story Weekly ‑taskukirjan tarinassa The Curse of Capistrano. Tarina julkaistiin vuoden 1920 elokuvan jälkeen samalla nimellä The Mark of Zorro.
Zorro on oikealta nimeltään Don Diego de la Vega, joka kuuluu rikkaaseen de la Vega ‑tilanomistajasukuun. Zorro taistelee tavallisten kansalaisten asialla valtiovaltaa vastaan. Zorro-tarinoiden synty sijoittuu 1820-luvulle Pueblo de Los Ángelesiin, Kaliforniaan. Kalifornia oli Zorro-tarinoiden tapahtuma-aikaan Espanjan tai siitä itsenäistyneen Meksikon hallussa. Zorro oli taitava miekkailija ja piiskan käyttäjä. Alkuperäisessä tarinassa hän kantoi myös revolveria. Zorroa avustavat pääosin kuuro ja mykkä intiaanipalvelija Bernardo sekä luostarin munkki Felipe.
Zorron ensimmäinen tarina The Curse of Capistrano oli tarkoitus jäädä kertatarinaksi, mutta vuoden 1920 elokuvan menestyksen myötä Zorroa näytellyt Douglas Fairbanks vakuutti McCulleyta kirjoittamaan lisää tarinoita Zorrosta, joita hän kirjoitti aina kuolemaansa saakka. Hän kirjoitti muun muassa viisi kokonaista tarinasarjaa ja 57 lyhyttä tarinaa. Sittemmin Zorrosta on vuosien varrella tuotettu kirjallisuuden ja elokuvien lisäksi myös televisiosarjoja ja videopelejä.
Zorron synty

Zorro ei ollut Johnston McCulleyn ensimmäinen hahmo, jolla oli salainen henkilöllisyys. Yksi hänen aikaisemmista hahmoista oli Madame Madcap, jonka tarinaa julkaistiin syksyllä 1919. Se oli naamiota käyttävä naishahmo, joka haki kostoa väkivaltaisia miehiä kohtaan. Tarina sittemmin julkaistiin romaanina nimellä The Masked Woman. Black Star oli toinen McCulleyn varhaisemmista luomuksista. Herrasmiesrikollinen, joka ei tappanut ketään ja piti aina sanansa. Black Star pukeutui täysin mustaan hupulliseen viittaan ja kaasutti uhrinsa vain tajuttomaksi, kuten Green Hornet vuosikymmeniä myöhemmin. Black Star tarinoita julkaistiin vuosina 1916-1930. McCulley kertoi halunneensa tekevän erilaisen western-aiheisen tarinan, joka herättäisi ihmisten mielenkiinnon. Vuoden 1923 haastattelussa McCulley kertoi luoneensa Zorron useista eri hahmoista. Hän käytti tekniikkaansa luodessaan Zorron jälkeen uusia hahmoja yhdistellen kahta tai kolmea hahmoa.  Zorro's Shadow kirjan kirjoittanut Stephen Andes kertoo kirjassaan McCulleyn saaneen vaikutteita sankariinsa irlantilaisesta seikkailijasta William Lamportista ja lännen Robin Hoodiksi kutsutusta lainsuojattomasta Joaquín Murrietasta. Lamportin kerrottiin saapuneen Meksikoon 1640-luvulla ja yritti kapinoida Espanjan kruunullisia vastaan tummaihoisten ja intiaanien avustuksella. Murrieta sitä vastoin oli 1850-luvulla Kalifornian kultaryntäyksen aikana ollut lainsuojaton, joka hevosvarkauden ja murhien jälkeen tapettiin. Joidenkin tarinoiden mukaan hän yritti kostaa veljensä kuoleman jota syytettiin aiheettomasti muulin varastamisesta.
Zorron ensimmäinen tarina oli tarkoitus jäädä kertateokseksi, jonka vuoksi hahmon henkilöllisyys paljastettiin tarinan lopussa. Se sai kuitenkin odottamattoman suosion heti seuraavana vuonna 1920 mykkäelokuvan myötä, jonka jälkeen tarina julkaistiin kirjana The Mark of Zorro.
Hahmon ulkomuoto ei muuttunut suuresti ensimmäisestä tarinasta. Se koki pieniä muutoksia heti ensimmäisen elokuvan jälkeen, kuten pankkiryöstäjien kasvoilla pitämä huivi vaihtui dominonaamioksi, eikä Zorro enää kantanut revolveriä, jolla hän ajoittain uhkaili Kalifornian sotilaita.
Zorron synty > Vaikutukset muuhun populaarikulttuuriin

Zorron on sanottu julkaisunsa jälkeen olleen alkuperäinen viittasankari, joka loi pohjan nykyaikaisille yhdysvaltalaisille naamio- ja kaksoishenkilöllisyyden omaaville sankareille, jotka ovat fyysisesti huippukunnossa ja taistelevat arkkivihollisia vastaan. Hahmossa on muun muassa paljon samaa kuin 1930-luvulla ensimmäisen kerran esiintyneessä Batmanissa. Molemmat ovat siviilissä varakkaita herrasmiehiä, joilla on toinen, salattu henkilöllisyys. Yhtäläisyydet eivät ole sattumia. Alkuperäisen Batmanin tarinan mukaan nuoren Bruce Waynen vanhemmat murhattiin, kun perhe oli palaamassa kotiin elokuvateatterista katsottuaan elokuvan Zorron merkki (1920).
Hahmo

El Zorro (espanjaa, suom. kettu) on mustiin pukeutunut, naamioitunut ja leveälieristä hattua käyttävä miekkailija, joksi 1800-luvun Kalifornian aatelismies Don Diego muuttuu öisin. Hevosensa Tornadon, miekkansa ja ruoskansa turvin hän taistelee pahoja voimia vastaan, ja aikaansaannoksensa hän signeeraa aina viiltämällä miekallaan Z-kuvion, usein tappamiensa vihollisten vaatteisiin. Alkuperäisessä McCulleyn tarinassa The Curse of Capistrano Don Diego seikkailee Zorrona Pueblo de Los Ángelesissa, Kaliforniassa Espanjan hallinnon aikaan. Hän auttaa sorrettuja ja avuttomia julmia poliitikkoja vastaan. Tarinassa 24-vuotiaan Diegon rakkauden kohteena on köyhtynyt aatelisnainen Lolita Pulido, joka ei ole kiinnostunut kömpelöä aatelismiestä esittävästä Diegosta, mutta sitä vastoin ihastunut urheaan Zorroon. Diego ei pidä minkäänlaisesta väkivallasta, vaan on mieluummin soittamassa kitaraa ja kuuntelemassa muiden sankaritarinoita. Hän käyttäytyy kohteliaasti naisia kohtaan ja pitää ystävänsä kersantti Gonzalesin tapaisia huonosti käyttäytyviä ja toiminnallisia ihmisiä viihdyttävinä. Zorron arkkivihollinen on kapteeni Ramón ja hänen apurinsa kersantti Pedro Gonzales, joka on samalla Diegon ystävä. Zorrolla on myös liittolaisia, kuten kuuro ja mykkä palvelija Bernardo; munkki Felipe; Diegon isä Don Alejandro Vega ja joukko aatelismiehiä, jotka olivat aluksi Zorroa vastaan, mutta kääntyivät sittemmin hänen puolelleen.
Sittemmin Zorron alkuperää on muokkailtu marginaalisti. Diegon tarina pääosin alkaa hänen saavuttuaan takaisin Kaliforniaan Espanjasta, jossa hän oli opiskellut yliopistossa ja harjoitellut muun muassa miekkailua. Pääarkkivihollinen on vaihdellut sarjoista ja elokuvista riippuen. Alkuperäinen kapteeni Ramón on sittemmin korvattu muilla kapteeneilla, kuten Esteban Pasquale, Montecero ja Harrison Love. Hänen apurinaan oli alun perin kersantti Gonzales, joka myöhemmin 1990-luvulta lähtien oli jäänyt enemmän sivummalle ja kersantti Garcia on esiintynyt enemmän apurin asemassa hieman koomisemmassa roolissa. Myös seikkailujen ajankohta on vaihdellut McCulleyn kirjoittamien tarinoiden ajankohta sijoittuu Espanjan Kaliforniaan vuosien 1769–1821 väliseen aikaan, sillä tarinassa esiintyvä Pueblo de Los Ángeles kaupunki on perustettu 1781. Myöhemmissä tarinoissa, kuten elokuvassa Zorron naamion ajankohta on sijoittunut Meksikon Kaliforniaan 1821–1846.
Myöhemmissä McCulleyn tarinoissa esiteltiin merirosvoja ja intiaaneja, jotka tietävät Zorron henkilöllisyyden. Myös Diegon sukunimi Vega muuttui muotoon de la Vega 1957 Disneyn tuottaman televisiosarjan myötä.
Allenden kirjoittamassa tarinassa Diego syntyi toukokuussa 1795 samaan aikaan äitinsä palvelijan lapsen Bernardon kanssa.