stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1996
Jalkapallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 8.–30.6. Englannissa. Mukana oli 16 joukkuetta. Euroopan-mestaruuden voitti Saksa, hopealle sijoittui loppuottelun jatkoajalla maalein 2–1 hävinnyt Tšekki ja kolmannen sijan jakoivat välierien häviäjäjoukkueet Englanti ja Ranska. Kisojen paras maalintekijä oli viisi maalia tehnyt Englannin Alan Shearer.
Cup-voittajien cupin loppuottelu 8.5. Brysselissä, Belgiassa. Ranskalainen Paris Saint-Germain voitti itävaltalaisen Rapid Wienin 1–0.
UEFA-cupin loppuottelut 1.5. Münchenissä ja 15.5. Bordeaux'ssa. Saksalaisseura Bayern München voitti ranskalaisen Girondins de Bordeaux'n yhteismaalein 5–1.
Mestarien liigan loppuottelu 22.5. Roomassa, Italiassa. Italialainen Juventus voitti alankomaalaisen Ajaxin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Varsinainen peliaika ja jatkoaika päättyivät lukemiin 1–1, ja Juventus voitti rangaistuspotkut 4–2.
Jääkiekko

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 21.4.–5.5. Wienissä, Itävallassa. Mukana oli 12 joukkuetta. Tšekki voitti loppuottelussa Kanadan 4–2 tehtyään kaksi maalia ottelun viimeisten 20 sekunnin aikana. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Venäjän jatkoajalla 4–3. Turnauksen pistepörssin ja maalintekijätilaston voitti Kanadan Yanic Perreault (6+3=9). Direktoraatti valitsi pelipaikkojensa parhaiksi pelaajiksi tšekkimaalivahti Roman Turekin, venäläispuolustaja Aleksei Žitnikin ja kanadalaishyökkääjä Paul Kariyan.
Miesten maailmancup 27.8.–14.9. Kahdeksan joukkueen turnauksen otteluja pelattiin Suomessa, Ruotsissa, Tšekissä, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kolmiosaisessa loppuottelusarjassa Yhdysvallat voitti Kanadan ottelukohtaisin tuloksin 3–4 (jatkoajalla), 5–2 ja  5–2. Välieriin ylsivät Ruotsi ja Venäjä. Turnauksen pistepörssin ykkönen oli Yhdysvaltain Brett Hull (7+4=11).
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 23.–29.3. Jaroslavlissa, Venäjällä. Mukana oli kuusi joukkuetta. Sarjamuotoisessa turnauksessa Ruotsi voitti kultaa yhden pisteen erolla Venäjään. Pronssille sijoittui Suomi.
NHL:n mestaruuden voitti Colorado Avalanche, joka oli 10.6. päättyneissä Stanley Cupin loppuotteluissa Florida Panthersia parempi otteluvoitoin 4–0. Viimeinen loppuottelu ratkesi kolmannella jatkoajalla. Runkosarjan parhaana pelaajana palkittiin Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux ja pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Coloradon Joe Sakic.
Koripallo

Atlantan olympialaisten miesten turnauksessa kultaa voitti Yhdysvallat, joka kukisti loppuottelussa Jugoslavian 95–69. Liettua sijoittui pronssille. Naisten turnauksessa Yhdysvallat voitti kultaa, loppuottelun lukemin 111–87 hävinnyt Brasilia sai hopeaa ja Australia sijoittui pronssille.
NBA:n loppuotteluissa Chicago Bulls voitti Seattle SuperSonicsin otteluvoitoin 4–2.
Käsipallo

Atlantan olympialaisissa Kroatia voitti miesten loppuottelussa Ruotsin 27–26, ja pronssille sijoittui Espanja. Naisten kultamitalit vei Tanska voittamalla loppuottelussa Etelä-Korean jatkoajalla 37–33, ja pronssia sai Unkari.
Lentopallo

Atlantan olympialaisten miesten loppuottelussa Alankomaat voitti Italian 3–2. Pronssia sai Jugoslavia. Naisten turnauksessa Kuuba voitti kultaa, loppuottelun erin 3–1 hävinnyt Kiina sai hopeaa ja Brasilia sijoittui pronssille.
Nyrkkeily

Mike Tyson palasi ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestariksi ottamalla kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä voiton WBC-liiton mestaruutta puolustaneesta Frank Brunosta 16.3 Las Vegasissa. Hän vei myös WBA-liiton mestaruuden voittamalla keskeytyksellä ensimmäisessä erässä mestaruutta puolustaneen Bruce Seldonin 7.9. Las Vegasissa. Evander Holyfield nousi kolmannen kerran ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestariksi 9.11. Las Vegasissa voittamalla Tysonin WBA-liiton mestaruusottelussa kehätuomarin keskeytyksellä 11. erässä.
Tennis

Australian avoimet 15.–28.1. Melbournessa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa saksalainen Boris Becker voitti yhdysvaltalaisen Michael Changin 3–1, ja naisten kaksinpelin loppuottelussa yhdysvaltalainen Monica Seles oli saksalaista Anke Huberia parempi erälukemin 2–0.
Ranskan avoimet 23.5.–9.6. Pariisissa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa venäläinen Jevgeni Kafelnikov voitti saksalaisen Michael Stichin 3–0. Hänestä tuli ensimmäinen venäläinen kaksinpelin Grand slam -turnausvoittaja. Kafelnikov voitti tšekkiläisen Daniel Vacekin parina myös miesten nelinpelin. Naisten kaksinpelin loppuottelussa saksalainen Steffi Graf voitti espanjalaisen Arantxa Sánchez Vicarion eräluvuin 2–1.
Wimbledonin turnaus 19.6.–8.7. Lontoossa. Miesten kaksinpelin mestaruuden vei alankomaalainen Richard Krajicek voittamalla loppuottelussa yhdysvaltalaisen MaliVai Washingtonin 3–0. Puolivälierissä Krajicek voitti maailmanlistan ykkösen ja kolme edellistä mestaruutta voittaneen Pete Samprasin 3–0. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Steffi Graf voitti Arantxa Sánchez Vicarion 2–0. Mestaruus oli Grafin seitsemäs. Naisten nelinpelissä sveitsiläisestä Martina Hingisistä tuli 15-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin Wimbledon-voittaja.
Yhdysvaltain avoimet 27.8.–8.9. New Yorkissa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Pete Sampras voitti Michael Changin 3–0 ja naisten kaksinpelin loppuottelussa Steffi Graf Monica Selesin 2–0. Mestaruus oli Grafin viides.
Atlantan olympialaisissa kaksinpelien kultamitalistit olivat yhdysvaltalaiset toisen polven olympiaurheilijat Andre Agassi ja Lindsay Davenport. Miesten nelinpelin voitti australialaispari Todd Woodbridge / Mark Woodforde, ja naisten nelinpelin voitto meni Yhdysvaltoihin jo neljä vuotta aiemmin kultaa voittaneelle parille Mary Joe Fernández / Gigi Fernández.
Davis Cupin voitti Ranska ja Fed Cupin Yhdysvallat.
Uinti

Atlantan olympialaisten uintikilpailujen menestynein maa oli Yhdysvallat. Kaikkiaan mitaleille ylsi 19 maata. Yhdysvaltalainen Amy Van Dyken voitti neljä kultamitalia, joista kaksi viesteissä. Irlantilainen Michelle Smith voitti kolme henkilökohtaista kultamitalia. Van Dykenin lisäksi kahteen henkilökohtaiseen kultamitaliin yltäneitä olivat venäläiset Aleksandr Popov ja Denis Pankratov, uusiseelantilainen Danyon Loader, eteläafrikkalainen Penelope Heyns ja kiinalainen uimahyppääjä Fu Mingxia.
Yleisurheilu

Atlantan olympialaisten yleisurheilukilpailujen menestynein maa oli Yhdysvallat. Kaikkiaan mitaleille ylsi 45 maata. Ranskalainen Marie-José Pérec ja yhdysvaltalainen Michael Johnson voittivat kumpikin sekä 200 metrin että 400 metrin juoksuissa kultaa, ja kolmas henkilökohtaisten lajien tuplavoittaja oli venäläinen keskimatkojen juoksija Svetlana Masterkova. Yhdysvaltalainen Carl Lewis voitti pituushypyssä neljännen peräkkäisen kultamitalinsa ja kaikkiaan yhdeksännen olympiakultansa nousten yleisurheilun olympiavoittotilastossa kärkeen Paavo Nurmen rinnalle. Kanadalainen Donovan Bailey juoksi maailmanennätyksen 100 metrillä (9,84) ja Michael Johnson 200 metrillä (19,32).
Urheiluvuosi 1986

Urheiluvuosi 1986 käsittelee vuoden 1986 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmancupkaudella 1985–1986 miesten kokonaiskilpailun voitti toisen peräkkäisen kerran Luxemburgin Marc Girardelli 10 pisteen erolla Sveitsin Pirmin Zurbriggeniin ja naisten kokonaiskilpailun ykkönen oli Sveitsin Maria Walliser maannaistaan Erika Hessiä 45 pistettä enemmän keränneenä.
Amerikkalainen jalkapallo

Super Bowlin voitti Chicago Bears.
Ampumahiihto

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 13.–16.2. Falunissa, Ruotsissa. Neuvostoliiton Kaija Parve voitti kultaa 5 kilometrillä ja kuului myös viestin kultamitalijoukkueeseen. Ruotsin Eva Korpela voitti kultaa 10 kilometrillä.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 20.–23.2. Oslossa, Norjassa. Neuvostoliiton Valeri Medvedtsev voitti kultaa kaikilla kolmella matkalla.
Maailmancupissa 1985–1986 kokonaiskilpailun voitti Itä-Saksan André Sehmisch 23 pisteen erolla Länsi-Saksan Peter Angereriin.
Autourheilu

Juha Kankkunen voitti rallin maailmanmestaruuden kaudella 1986.
Ralliautoilija Henri Toivonen ja hänen amerikanitalialainen kartanlukijansa Sergio Cresto saivat surmansa rajussa ulosajossa Korsikan rallissa. Heidän Lancia-autonsa syttyi palamaan suistuttuaan tieltä.
Formula 1:n maailmanmestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran McLarenilla ajanut ranskalainen Alain Prost ennen kahta Williams-kuljettajaa, kahden pisteen päähän jäänyttä britti Nigel Mansellia ja kolme pistettä hävinnyttä brasilialaista Nelson Piquetia.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Jack Nicklaus ennätyksellisesti kuudennen kerran.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Raymond Floyd.
Britannian avoimen turnauksen voitti australialainen Greg Norman.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Bob Tway.
Jalkapallo

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut Meksikossa. Lopputurnaukseen osallistui 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Argentiina, joka voitti Méxicossa 29.6. pelatussa loppuottelussa Länsi-Saksan 3–2. Pronssiottelussa Ranska voitti Belgian jatkoajalla 4–2. Kisojen maalikuninkuuden voitti Englannin Gary Lineker kuudella maalilla. Kisojen ikimuistoisimmat maalit olivat Argentiinan Diego Maradonan kaksi maalia puolivälieräottelussa Englantia vastaan. Ensimmäinen oli nimen Jumalan käsi saanut maali, jossa Maradona teki maalin erotuomarilta huomaamatta jääneellä käsivirheellä, ja toisen maalin Maradona teki pujottelemalla kentän keskiympyrästä maalintekoon.
Euroopan mestarijoukkueiden cupin 1985–1986 loppuottelu 7.5. Sevillassa, Espanjassa. Romanialainen Steaua Bukarest voitti espanjalaisen FC Barcelonan rangaistuspotkukilpailussa 2–0 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana.
Koripallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 5.–20.7. Espanjassa. Madridissa pelatussa loppuottelussa Yhdysvallat voitti Neuvostoliiton 87–85. Mestaruus oli Yhdysvaltain ensimmäinen 32 vuoteen. Pronssiottelussa Jugoslavia voitti Brasilian 117–91.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 8.–17.8. Neuvostoliitossa. Moskovassa pelatussa loppuottelussa Yhdysvallat voitti Neuvostoliiton 108–88.Pronssiottelussa Kanada voitti Tšekkoslovakian 64–59.
NBA:n mestaruuden voitti ennätyksellisesti 16. kerran Boston Celtics oltuaan loppuotteluissa Houston Rocketsia parempi voitoin 4–2.
Käsipallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 25.2.–8.3. Sveitsissä. Zürichissä pelatussa loppuottelussa Jugoslavia voitti Unkarin 24–22. Baselissa pelatussa pronssiottelussa Itä-Saksa voitti Ruotsin 24–23.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 4.–14.12. Alankomaissa. Rotterdamissa pelatussa loppuottelussa Neuvostoliitto voitti Tšekkoslovakian 30–22. Pronssiottelussa Norja voitti Itä-Saksan 23–19.
Lentopallo

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2.–13.9. Tšekkoslovakiassa. Kisoihin osallistui 16 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Kiina, hopealle sijoittui Kuuba ja pronssia sai Peru.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 25.9.–5.10. Ranskassa. Mukana oli 16 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, hopealle sijoittui Neuvostoliitto ja pronssia sai Bulgaria.
Nyrkkeily

Ammattinyrkkeilyn raskaassa sarjassa Michael Spinks puolusti menestyksekkäästi IBF-liiton maailmanmestaruuttaan mutta muiden liittojen mestaruudet vaihtoivat omistajaa. Trevor Berbick nousi 22.3. Las Vegasissa WBC-liiton mestariksi ottamalla pistevoiton Pinklon Thomasista mutta 22.11. samassa kaupungissa 20-vuotias Mike Tyson tyrmäsi Berbickin toisessa erässä ja voitti kaikkien aikojen nuorimpana raskaan sarjan maailmanmestaruuden. Tim Witherspoon voitti WBA-liiton maailmanmestaruuden 17.1. Atlantassa ottamalla pistevoiton Tony Tubbsista mutta menetti tittelin 12.12. New Yorkissa hävitessään ensimmäisen erän keskeytyksellä James Smithille.
Ammattinyrkkeilyn keskisarjassa Marvin "Marvelous" Hagler säilytti syyskuusta 1980 hallussaan pitämänsä kiistattoman maailmanmestaruuden ja otti uransa 62. voiton 10. maaliskuuta tyrmäämällä ugandalaisen John Mugabin 11. erässä.
Amatöörinyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut 8.–18.5. Renossa, Yhdysvalloissa. Miehet ottelivat 12 painoluokassa. Kuuba voitti seitsemän kultamitalia ja jäi vain yhdessä sarjassa ilman mitalia. Yhdysvallat voitti kolme kultaa sekä Neuvostoliitto ja Etelä-Korea kumpikin yhden. Superraskaan sarjan (yli 91 kg) voitti uransa kolmannen maailmanmestaruuden ottanut Kuuban Teófilo Stevenson.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailut 19.–26.10. Budapestissa, Unkarissa. Miehet painivat sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti 11 kultamitalia.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Roberto Visentini.
Ranskan ympäriajon voitti yhdysvaltalainen Greg LeMond.
Tennis

Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti tšekkoslovakialainen Ivan Lendl ja naisten yhdysvaltalainen Chris Evert-Lloyd.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti länsisaksalainen Boris Becker ja naisten jo seitsemännen kerran yhdysvaltalainen Martina Navrátilová.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Ivan Lendl ja naisten Martina Navrátilová.
Davis Cupin voitti Australia ja Federation Cupin Yhdysvallat.
Uinti

Maailmanmestaruuskilpailut 13.–23.8. Madridissa, Espanjassa. Itä-Saksa voitti 14 kultamitalia ja Yhdysvallat yhdeksän.
Yleisurheilu

Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 23.3. Neuchâtelissa, Sveitsissä. Miesten mestaruuden voitti kenialainen John Ngugi ja naisten nopein oli toisen peräkkäisen kerran Isoa-Britanniaa edustanut Zola Budd. Miesten joukkuemestaruuden voitti Kenia ja naisten Uusi-Seelanti.
Naisten maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailu 9.11. Lissabonissa, Portugalissa. Mestaruuden voitti portugalilainen Aurora Cunha, ja joukkuekilpailun ykkönen oli Neuvostoliitto.
Euroopan-mestaruuskilpailut 26.–31.8. Stuttgartissa, Länsi-Saksassa. Mitalitilaston kärkimaat olivat 11 kultaa ja yhteensä 36 mitalia voittanut Neuvostoliitto, 11 kultaa ja 29 mitalia voittanut Itä-Saksa sekä kahdeksan kultaa ja 15 mitalia voittanut Iso-Britannia. Kaikkiaan mitaleille ylsi 17 maata. Kahteen henkilökohtaiseen kultamitaliin ylsi itäsaksalainen Heike Drechsler, joka oli paras 200 metrin juoksussa ja pituushypyssä. Uuden maailmanennätyksen tekivät miesten moukarinheitossa neuvostoliittolainen Juri Sedyh tuloksellaan 86,74, naisten 400 metrin aitajuoksussa neuvostoliittolainen Marina Stepanova ajalla 53,32 ja naisten keihäänheiton karsinnassa britti Fatima Whitbread tuloksella 77,44, minkä lisäksi Heike Drechsler sivusi naisten 200 metrin juoksun maailmanennätystä 21,71.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 22.–23.2. Madridissa, Espanjassa. Mitalitilaston ylivoimainen ykkönen oli kahdeksan kultaa voittanut Itä-Saksa, jonka mestaruuksista seitsemän tuli naisten lajeista. Neuvostoliittolainen Māris Bružiks teki kolmiloikassa sisäratojen maailmanennätyksen 17,54.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1986 Wikimedia Commonsissa
UTA:n lento 772

| UTA:n lento 772 |
| --- | --- |
 UTA:n lennon 772 reitti
Yhteenveto
Päivämäärä:  19. syyskuuta 1989
Onnettomuustyyppi:  terrori-isku
Tapahtumapaikka:   Ténéré, Sahara, Nigerin ilmatila
Lähtöpaikka:   Maya-Mayan kansainvälinen lentoasema, Brazzaville, Kongon tasavalta
Välilaskupaikka:   N’Djamenan kansainvälinen lentoasema, N’Djamena, Tšad
Määränpää:   Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema, Pariisi, Ranska
Kuolleita:  170 (kaikki)
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  McDonnell Douglas DC-10
Lentoyhtiö:  Union des Transports Aériens
Rekisteritunnus:  N54629
Matkustajia:  156
Miehistöä:  14
UTA:n McDonnell Douglas DC-10-30, joka on samanlainen kuin lennolla 772.
UTA:n lento 772 oli ranskalaisen lentoyhtiön Union des Transports Aériensin reittilento Kongon tasavallan Brazzavillestä Tšadin N’Djamenan kautta Pariisiin. Libyan tiedustelupalvelun asettama pommi räjäytti sitä lentäneen DC-10-koneen Nigerin yllä 19. syyskuuta 1989. Turmassa kuolivat koneen kaikki 156 matkustajaa ja 15 miehistön jäsentä.
Ranskan viranomaiset epäilivät terroritekoa Libyan hallituksen kostoksi Ranskan osallistumisesta Libyan ja Tšadin väliseen konfliktiin. Maaliskuussa 1999 ranskalainen tuomioistuin tuomitsi iskusta kuusi libyalaista poissaolevina elinkautiseen vankeuteen. Yksi tuomituista oli Libyan tiedustelupalvelun johtajana toiminut Muammar Gaddafin lanko Abdullah Sanussi. Heinäkuussa 1999 Libyan hallitus maksoi uhrien omaisille 200 miljoonan frangin korvauksen. Myöhemmin Libya suostui maksamaan vielä lisäkorvauksia.
Lentokoneen turmapaikka sijaitsee Ténérén autiomaassa Termitvuoriston koillispuolella. Uhrien omaiset pystyttivät sinne vuonna 2007 muistomerkin, joka esittää kompassin sisällä olevaa DC-10:iä.
Aiheesta muualla

Onnettomuuden tutkinnan loppuraportti (ranskaksi)
Les Familles de l'Attentat du DC10 d'UTA (ranskaksi)
Google Sightseeing: UTA Flight 772 Memorial (englanniksi)
Hans Scherbart

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Hans Scherbart (16. joulukuuta 1905 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Scherbart pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1928–1940 yhteensä 31 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Carl Wilhelm Scheele

Carl Wilhelm Scheele
Carl Wilhelm Scheele (9. joulukuuta 1742 Stralsund, Ruotsin Pommeri – 21. toukokuuta 1786 Köping, Ruotsi) oli saksalais-ruotsalainen kemisti ja apteekkari.
Scheele löysi ensimmäisenä monia kemiallisia alkuaineita kuten typen, hapen (n. 1772), bariumin (1774), kloorin (1774), mangaanin (1774), molybdeenin (1778) ja volframin (1781). Hän totesi myös ensimmäisenä, että samallakin metallilla saattaa eri yhdisteissä olla eri valensseja. Lisäksi hän valmisti useita yhdisteitä kuten vetysyanidia (HCN, sinihappo)
, vetyfluoridia (HF) ja vetysulfidia (H2S, rikkivety).
Scheelen talo ja apteekki Köpingissa
Scheeleä pidetään myös yhtenä orgaanisen kemian perustajista. Ennen vuotta 1780 ainoat tunnetut orgaaniset hapot olivat muurahaishappo, etikkahappo, bentsoehappo ja meripihkahappo, mutta Scheele eristi useita muita kuten oksaali­hapon, viini­hapon, sitruuna­hapon ja maito­hapon. Lisäksi hän löysi glyserolin sekä useita estereitä.
Carl Scheele kirjoitti kirjan Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer.
Tukholmassa on Scheelen mukaan nimetty Scheelegatan.
Urmijärvi

| Urmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Eura
Koordinaatit:  60°59′36″N, 22°03′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Lapinjoen vesistö (33)
Valuma-alue:  Isossuonojan valuma-alue (33.007)
Laskuoja:  Koisonoja 
Järvinumero:  33.007.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  39,6 m 
Pituus:  500 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,114 km 
Pinta-ala:  7,476 ha  
 fiUrmijärvi 
Urmijärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistössä Isossuonojan valuma-alueeseen.
Maantiede

Urmijärven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja sen pituus on noin 500 ja leveys 270 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä Koisonoja, joka yhtyy Koumanojaan heti Auvaisen pohjoispuolella ja se puolestaan Vilimussuonojaan.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja se on puoliksi ojitettua suota ja metsäistä moreenimaata. Kaakkoisrannalla on loma-asuntoja. Pohjoisranta rajautuu peltoon. Viereisestä Auvoljärvestä laskee lyhyt suo-oja Urmijärveen. Järvien pinnan korkeuserot ovat vain 30 senttimetriä. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210.
Luonto

Urmijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, jotka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji. Kaakossa nousee 40 metriä ylemmäksi Pärkänvuori.
Luonnonhistoriaa

Urmijärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3580–3480 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 3400–3300 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 40,7 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Historia

Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Urmijärven nimi on kirjoitettu ”Wähä Avuljärvi”.
Aiheesta muualla

Digitaaliarkisto: Auvaisten Isojaon kartta ja jakokirja (Arkistoitu – Internet Archive), 1785-1785 (A13:1/2-6), Urmijärven kartta
Digitaaliarkisto: Auvaisten N:o 1-3, Isojaonjärjestely (Arkistoitu – Internet Archive), kartta ja asiakirjat 1898-1898 (A13:1/12-24), Urmijärven kartta
Uskonpuhdistus Liettuassa

Uskonpuhdistus Liettuassa viittaa kirkon uskonpuhdistukseen Liettuan suuriruhtinaskunnassa 1500-luvulla. Liettuassa voimakkain protestanttinen liike oli kalvinismi ja uskonpuhdistus vaikutti lähinnä yhteiskunnan yläluokkaan. Protestanttinen liike jäikin Liettuassa sen muutamia naapurimaita heikommaksi ja ohimenneeksi ilmiöksi. Uskonpuhdistus vaikutti kuitenkin esimerkiksi liettuankielisen kirjallisuuden kehitykseen.
Vaikutukset

Vaikka uskonpuhdistus näytti Liettuassa vahvalta, se rakentui heikolle pohjalle. Uskonpuhdistus vaikutti lähes pelkästään yläluokkaan ja alempi aatelisto sekä talonpojat jäivät siitä kokonaan sivuun. Katolisen kirkon on katsottu pyhimyskultteineen ja rituaaleineen tarjonneen luontevamman uskon aateliston ja talonpoikien piirissä, jossa pakanuus vaikutti vielä vahvasti. Protestanttiset suuraateliset olisivat saattaneet ryhtyä esimerkiksi karkottamaan katolilaisia pappeja alueeltaan, mutta heillä ei ollut tähän tarkoitukseen vaadittua väkivaltakoneistoa. Lopulta protestanttisuus osoittautui myös aateliston keskuudessa ohimeneväksi ilmiöksi, joskin muutamat suvut säilyttivätkin sen.
Monet Liettuan luterilaiset vaikuttajat olivat opiskelleet Königsbergin yliopistossa.
Mikalojus Radvila Musta oli merkittävä kalvinismin tukija.
Njasvižin herttuan kirjapainossa 1562 painettu katekismus vanhavalkovenäjän kielellä.
Sayyid

Vihreää turbaania käyttävä muslimi Osmanien valtakunnasta
Sayyid, fem. sadat  ("mestari" tai "herra") on islamilainen arvonimi, joka merkitsee sukulaisuutta profeetta Muhammediin. Laajimmillaan se voi tarkoittaa henkilön polveutumista Muhammedin klaanista Banū Hāshim, jonka kantaisä on Muhammedin isän isoisä. Suppeammin se voi tarkoittaa polveutumista Muhammedin sedistä Al-Abbasista tai Abu Talibista tai vielä suppeammin Muhammedin sedän Abu Talibin pojasta Alista ja tämän vaimosta Fatimasta, joka oli Muhammedin tytär. Tiukinta määritelmää on käytetty Hijazissa, missä polveutumisen on pitänyt edelleen tapahtua Alin ja Fatiman nuoremman pojan Husainin kautta.
Pakistanissa ja Intiassa suuri osa muslimeista katsoo olevansa sayyideja, samoin Jemenissä. Myös šiialaisessa Iranissa Muhammedin sukulaiset käyttävät arvonimeä sayyid sekä lisäksi mustaa turbaania. Huomattava osa iranilaisista katsoo olevansa Muhammedin sukulaisia. Tällöin arvostuksen ratkaisee se, kuinka tarkasti sukulaisuus katsotaan dokumentoidun. Monet hallitussuvut samoin käyttävät tätä kunnianimeä. Sen kanssa rinnakkainen nimitys on šarif, joka kuitenkin Hijazissa tarkoittaa polveutumista Alin vanhemman pojan Hasanin kautta.