stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sander Berge

Sander Berge syyskuussa 2024.
Sander Gard Bolin Berge (s. 14. helmikuuta 1998 Bærum) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa englantilaisseura Fulhamia. Hän on pelannut Norjan A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Bergen kasvattajaseura on Asker. Hän pelasi pääsarja Eliteserienissä Vålerengan joukkueessa kausina 2015–2016. Hän siirtyi tammikuussa 2017 belgialaisseura Genkiin, jossa hän pelasi kolme vuotta. Hän voitti Belgian liigamestaruuden vuonna 2019. Hän edusti Genkiä 11:ssä Eurooppa-liigan ottelussa, joissa hän teki kaksi maalia, ja kuudessa Mestarien liigan ottelussa. Berge edusti tammikuusta 2020 elokuuhun 2023 Sheffield Unitedia. Hän pelasi tuona aikana Valioliigassa 29 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja mestaruussarjassa 68 ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Kaudella 2023–2024 Berge edusti Burnleyä ja pelasi Valioliigassa 37 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 Fulhamiin.
Berge pelasi Norjan eri juniorimaajoukkueissa yli 20 ottelua. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän on pelannut tammikuun 2025 loppuun mennessä 52 A-maaottelua, joissa hän on ollut 45 kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista kuusi on kuulunut MM-karsintaan, 17 EM-karsintaan ja 18 Kansojen liigaan. Hän teki maalin syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan.
Tuukka Huttunen

| Tuukka Huttunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1976 (ikä 48) Sonkajärvi
Ammatti:  näyttelijä, käsikirjoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Turo Kaisa ja Otto Teuvo Teuvo Aleksi Täällä Pohjantähden alla Mikko Haamukirjoittaja (televisiosarja) Päämäärä tuntematon (näytelmä)
Palkinnot
 Olavi Veistäjä -palkinto (2019) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Tuukka Huttunen (s. 20. toukokuuta 1976 Sonkajärvi) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on yksi tamperelaisen Teatteri Siperian perustajajäsenistä. Huttunen on näytellyt paitsi Siperiassa myös useissa laitosteattereissa, kuten Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on näytellyt myös television puolella.
Ura

Huttunen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2002. Hänen ammattimainen näyttämötaiteilijan uransa alkoi Hämeenlinnan kaupunginteatterista samaisena vuonna. Vuosikymmenen puolessavälissä hän oli mukana perustamassa ryhmäteatteri Siperiaa Tampereelle. Teatteri aloitti toimintansa 2006. Hämeenlinnan kaupunginteatterin ja Siperian lisäksi Huttunen on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Huttusen yksi toistuva roolitehtävä on ollut Aleksi Koskela Täällä Pohjantähden alla -teoksen pohjalta tehdyissä tuotannoissa. Hän näytteli roolin Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 2002 ja Suomen Kansallisteatterissa 2011. Huttunen tulkitsi Aleksin myös Timo Koivusalon elokuvassa Täällä Pohjantähden alla.
Itse Väinö Linnaa Huttunen pääsi esittämään Panu Rajalan draamassa Päämäärä tuntematon (2017), jossa hän sai tulkittavakseen jokaisen runsaasta kahdestakymmenestä roolista.
Huttunen on esiintynyt myös tv-sarjoissa. Hän on lisäksi käsikirjoittanut näytelmiä Teatteri Siperialle.
Tuukka Huttuselle myönnettiin Olavi Veistäjä -palkinto vuonna 2019.
Näyttelijänä lavalla > Hämeenlinnan Kaupungin Teatteri

Täällä Pohjantähden alla (2002)
Tuhma nainen (2002)
Rämälä (2003)
Omena putoaa (2003)
Bones (2003)
Noitasiskot (2003)
Kaameat Grimmin veljekset eli Hylätyn Kaivon Salaisuus (2004)
Viisas neitsyt (2005)
Jättipotti (2005)
Teuvo (2006)
Näyttelijänä lavalla > Teatteri Siperia

Kaikki se rakkaus mikä sinulle kuuluu (2006)
Elämänkerjuu (2007)
Valhetta ja vedätyksiä (2007)
Vaaleanpunaista kohinaa (2008)
Ainakin tapahtuu jotain (2008)
Pää edellä (2010)
Meille jäävät salaisuudet (2010)
Mister Finland (2011)
Satoi tai paistoi - Tiedän mitä teit viime kesäteatterissa (2013)
Koneet! Tampereen nousu ja tuho (2014)
Siinä näkijä missä tekijä (2018)
Kylä (2018)
Suuri harppaus (2019)
Näyttelijänä lavalla > Tampereen Työväen Teatteri

Valitut (2009)
Kreivitär Mariza (2012)
Sakespearen kootut theokset (2013)
Kulkuri (2013)
Maanalainen armeija iskee jälleen (2013)
Desirée - Pieni yösoitto (2015)
Improklubi (2015)
Papparaisen uni (2016)
Cabaret (2016)
Vesta-Linnea ja aavelapsen arvoitus (2016)
Kissa kuumalla katolla (2017)
Pasi was here (2018)
Näyttelijänä lavalla > Muualla

Teppo ja Tampereen Odysseus (2006, AHAA Teatteri)
Nummisuutarit (2007, Tampereen Teatteri)
Taikayö (2009, Rauman Kaupunginteatteri)
Madaamit (2010, Rauman Kaupunginteatteri)
Täällä Pohjantähden alla 2011 (2011, Suomen Kansallisteatteri)
Kaisa ja Otto (2014, Seinäjoen Kaupunginteatteri)
Die Hard Tampere (2017, Jalostamo-kollektiivi)
Päämäärä tuntematon (2017, Tampereen Komediateatteri)
Linnan juhlat (2018, Tampereen Komediateatteri)
Mummun saappaassa soi fox (2020, Tampereen Komediateatteri)
Fingerpori (2020, Tampereen Komediateatteri)
Salaisuuksien ilta (2021, Tampereen Teatteri)
Komisario Koskinen ja pahanpuhujat (2022, Tampereen Komediateatteri)
Kolmen kimppa (2022, Tampereen Komediateatteri)
Lähde: , ellei toisin mainita.
Käsikirjoituksia > Teatteri Siperia

Meille jäävät salaisuudet (2010)
Mister Finland (2011)
Satoi tai paistoi - Tiedän mitä teit viime kesäteatterissa (2013)
Koneet! Tampereen nousu ja tuho (2014)
Kylä (2018)
Suuri harppaus (2019)
Filmografia > Elokuvat

Joki (2001)
Täällä Pohjantähden alla (2009)
Pussikaljaelokuva (2011)
Siinä näkijä missä tekijä (2012)
Filmografia > Televisiosarjat

Nahkiaiset (1998)
Kalapuikkokeitto (1998)
Varjo vain - savolainen eurodekkari (2003)
Kaverille ei jätetä (2003)
Saunavuoro (2004–2005)
Handu pumpulla (2005)
Majakka (2006)
Mogadishu Avenue (2006)
Kallio (2010)
Lehmän vuosi (2010)
Hilander-TV (2010)
Tehdas (2014)
Haamukirjoittaja (2015)
Aikuisen naisen joulukalenteri (2018)
Bomppiduu (2020)
Syke (2022)
Koskinen (2022)
Filmografia > Lyhyet fiktiot

Kirkkaat kaakelit (2007)
Räpylät (2008)
Aiheesta muualla

Teatteri Siperia
Tuukka Huttunen, Silta -lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet
Aarne Laitakari

Geologit Aarne Laitakari ja Einar Nordenswan Ivalojoella vuonna 1925.
Aarne Vihtori Laitakari (vuoteen 1906 Nybergh; 12. joulukuuta 1890 Helsingin mlk. – 6. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen geologi, professori ja Geologian tutkimuslaitoksen ylijohtaja.
Suomen kansallisbiografia luonnehtii Aarne Laitakaria Suomen 1900-luvun geologian ja mineralogian tutkimuksen ja opetuksen merkittäväksi vaikuttajaksi, jonka elämäntyö tuki erityisesti mineralogian teollista hyödyntämistä. Viime sotien jälkeen hänen työssään tieteellinen puoli jäi vähäisemmäksi: hän keskittyi hallintoon ja Geologisen tutkimuslaitoksen työn sekä työskentelyolosuhteiden kehittämiseen.
Laitakari valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja filosofian tohtoriksi 1921 Helsingin yliopistosta. Väitöskirja käsitteli Paraisten kalkkikiviesiintymää. Hän toimi Helsingin yliopiston dosenttina 1926–1940. Teknillisessä korkeakoulussa hän työskenteli opettajana ja mineralogis-geologisen laitoksen esimiehenä 1922–1936. Geologian tutkimuslaitoksen johtajana hän toimi 1935–1960. Professorin arvon hän sai 1936.
Laitakarin laajaan kirjalliseen tuotantoon kuuluu tutkimusten lisäksi historiaa ja mineraalien tunnistusoppaita luonnossa liikkuville. Laitakari oli myös ahkera keräilijä ja merkittävä lahjoittaja. Hän harrasti numismatiikkaa, ja hän muun muassa julkaisi teoksen Suomen mitaleista. Laitakari oli aktiivinen kunnallispolitiikassa sekä maanpuolustus- ja yhdistystoiminnassa. Hän oli muun muassa kiivas aitosuomalainen ja raittiusmies. Laitakari oli myös perustamassa Suomen luonnonsuojeluyhdistystä 1938 ja toimi sen varapuheenjohtajana 1942–1964.
Laitakari kävi Suomen sisällissodan aikana 1918 ns. Vöyrin sotakoulun ja osallistui taisteluihin Etelä-Suomessa. Jatkosodan aikana hän toimi Itä-Karjalan sotilashallinnon geologisen toimiston päällikkönä ja hänet ylennettiin luutnantiksi 1942.
Laitakariitti-niminen mineraali on nimetty Laitakarin mukaan. Aarne Laitakari etsi pitkään spektroliitin emäkalliota Kaakkois-Suomesta. Lopulta sen löysi sattumalta Ylämaalta hänen poikansa, vänrikki Pekka Laitakari (1920–1941) Salpalinjan linnoitustöiden yhteydessä 1940. Spektroliitin yleistyminen korukivenä johtui paljolti Laitakarin aktiivisesta opetus- ja valistustyöstä.
Turun yliopisto myönsi Laitakarille kunniatohtorin arvon 1960. Suomalaisen tiedeakatemian varsinainen jäsen hän oli vuodesta 1937.
Lapin kullankaivajain liitto nimitti Laitakarin kunniajäsenekseen vuonna 1950.
Aarne Laitakarin vanhemmat olivat vankilanjohtaja, hovineuvos Vihtori Nybergh (1857–1938) ja Elin o.s. Kalm (1857–1930). Aarne Laitakari oli naimisissa voimistelunopettaja Anna-Liisa Laitakarin (o.s. Collan) kanssa. Hän asui pitkään Helsingin Pukinmäessä, missä hänen mukaansa on nimetty Aarne Laitakarin puisto nykyisen Unikkotien varrella. Laitakarilla oli kuusi lasta: Jouko (1917), Mikko (1918), Pekka (1920), Ritva (1923), Anna-Maija (1926) ja Ilkka (1929). Aarne Laitakarin veli Erkki Laitakari (1892–1978) oli Helsingin yliopiston metsänhoitotieteen professori.
Toinen veli Eino Laitakari (1900–1978) oli majuri, kirjailija ja Lapuan liikkeen paikallinen johtohenkilö Turun seudullalähde?.
Teoksia

Korpon Ahvensaaren Kirmonniemen kalkkikiviesiintymä. 1915.
Suomen radioaktivisista mineraleista. Geologinen komissioni 1921.
Über die Petrographie und Mineralogie der Kalksteinlagerstätten von Parainen (Pargas). Geologinen komissioni 1921.
Yleisimpien mineraalien tuntomerkit. Kirjoittaneet Pentti Eskola ja Aarne Laitakari. WSOY 1921, 1929, 1939, 1946, 1951.
Die Graphitvorkommen in Finnland und ihre Entstehung. Geologiska kommissionen i Finland 1925.
Die Schaftlochäxte der Steinzeit von geologisch-petrographischem Standpunkt. 1928.
Geologische Bibliographie Finnlands 1555–1933. Suomen geologinen toimikunta 1934.
Jalokivet. Suomen kultaseppien liitto 1936.
Suomen Geologisen Seuran historiikki 1886–1936. 1936.
Suomen malmit, hyödylliset mineralit, kivet ja maalajit. Geoteknillinen toimikunta 1937.
Jokamiehen kivikirja erikoisesti Suomen oloja silmällä pitäen. Geologinen tutkimuslaitos 1946, 1953.
Suomen mineraalien hakemisto, index of Finnish minerals with bibliography. Geologinen tutkimuslaitos 1967.
Geologische Bibliographie Finnlands 1555–1933: Ergänzungsband. Geologinen tutkimuslaitos 1968.
Suomen mitalit: 1936–1968. Suomen Numismaattinen Yhdistys 1969.
Geologimatrikkeli. Geologiliitto 1973.
Geological bibliography of Finland, 1934–1970: An author list, compiled by Aarne Laitakari. Geologinen tutkimuslaitos 1975.
Aiheesta muualla

Aarne Laitakari kirjoitti Jokamiehen kivikirjan. Helsingin Sanomat 20.4.2008.
Laitakari, Aarne hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Suomen Luonnonsuojeluliitto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kullankaivajat. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ala-Satakunnan lakeuden järvet. Tri Aarne Laitakarin ehdotus Pyhäjärven kuivaamiseksi. Kuivaamisen kautta saataisiin siitä 12000 ha viljelyskelpoista maata, Iltalehti, 16.02.1925, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Laitakari : Unkarin pusztalta, Suomen Kuvalehti, 28.04.1928, nro 18, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Laitakari : Kivet puhuvat, Suomen Kuvalehti, 26.01.1929, nro 4, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Laitakari : Kalliomaastossa, Hakkapeliitta, 30.11.1929, nro 48, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
A. Laitakari : Vanhoja kaivostyökaluja, Suomen Kuvalehti, 11.11.1933, nro 46, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Laitakari : Kuinak maa pannaan kasvamaan vaikkei sada koskaan, Suomen Kuvalehti, 25.08.1934, nro 35, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne ja Anna-Liisa Laitakari : "Norin ja Ruohin" suomalaisia tervehtimässä, Suomen Kuvalehti, 08.12.1934, nro 50, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Laitakari : Kaarlolaisten jäljillä Norjan tuntureilla. Millaisessa maastossa tuhoutui Armfeltin armeija pyryyn ja pakkaseen talvella 1718-19, Hakkapeliitta, 18.12.1934, nro 51-52, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Tepelenë

| Tepelenë |
| --- | --- |
 Tepelenën linna ja uusi kaupunki.
 vaakuna
 Tepelenë
 Koordinaatit: 40°17′44″N, 20°01′08″E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Gjirokastër
Hallintoalue:  Tepelenë
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  436 km²
Korkeus:  200 m
Väkiluku (2011):  8 949
 – Väestötiheys:  20,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tepelenë (alb. Tepelena) on kaupunki Albaniassa. Nimi on turkkia ja tarkoittaa "Helenin kukkulaa"lähde?. Kaupunki sijaitsee Etelä-Albaniassa Vjosëjoen rannalla noin kolme kilometriä alavirtaan sen ja Drinojoen yhtymäkohdasta. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tepelenën asukasluku oli 8 949.
Tepelenën jalkapalloseuran nimi on SK Tepelena.
Historia

Kaupunki sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla ja sen lähellä on linnoituksen rauniot. Ali pašša syntyi läheisessä Hormovan kylässä. Vuonna 1847 brittiläinen kirjailija Edward Lear vieraili kaupungissa ja näki tuhoutuneet rakennukset.
Läheisellä Aoos- eli Vjosëjoen kapeikolla Makedonian armeija sulki tien Epeirokseen ja vuonna 196 eaa. ratkaiseva taistelu käytiin Rooman armeijan komentajan Titus Quinctius Flamininuksen ja Makedonian Filippos V:n välillä, jonka Rooman armeija voitti.
Bysantti rakensi puolustustornin, jota turkkilaiset kehittivät 1400-luvulla ja Ali pašša 1800-luvulla. Vuonna 1920 maanjäristys tuhosi kaupungin ja se korjattiin täysin jälkeenpäin; paikallisen perinteen mukaan Tepelenë tuhoutuu, jos siellä on yli 100 rakennusta. Samana vuonna 400 Italian sotilasta antautui albanialaisille.
Toisen maailmansodan alussa Italia miehitti Tepelenën. Sodanjälkeinen kommunistihallinto muutti paikallisen Italian sotilasleirin pakkotyöleiriksi. Sillä oli paha maine käytettyjen brutaalien menetelmien ja siellä esiintyvien sairauksien vuoksi. Leiriä sanottiin "Albanian Belseniksi". Se suljettiin 1950-luvulla, kun suuri osa vangeista kuoli koleraan.
Vuonna 1997 Tepelenëstä tuli Sali Berishan hallinnon vastaisen kansannousun keskeinen paikka. Kansankomitea otti kaupungin haltuunsa maaliskuussa ja vapautti oppositiopoliitikko Fatos Nanon paikallisesta vankilasta. Liike levisi Gjirokasteriin maaliskuussa ja aseita jaeltiin Tepelenëstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tepelenë Wikimedia Commonsissa
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Saraband

| Saraband |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ingmar Bergman
Käsikirjoittaja:  Ingmar Bergman
Tuottaja:  Pia Ehrnvall
Säveltäjä:  Johann Sebastian Bach
Kuvaaja:   Raymond Wemmenlöv  Per-Olof Lantto  Sofi Stridh  Jesper Holmström  Stefan Eriksson 
Leikkaaja:  Sylvia Ingemarsson
Lavastaja:  Goran Wassberg
Pääosat:   Liv Ullmann  Erland Josephson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Sveriges Television
Levittäjä:  Sveriges Television Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Edeltäjä:  Kohtauksia eräästä avioliitosta
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saraband on ruotsalainen televisioelokuva vuodelta 2003. Sen ohjasi Ingmar Bergman, ja se on itsenäinen jatko-osa Bergmanin elokuvalle Kohtauksia eräästä avioliitosta vuodelta 1973. Elokuva jäi Bergmanin viimeiseksi ohjaustyöksi.
Kohtauksia eräästä avioliitosta -elokuvassa eronneet Marianne (Liv Ullmann) ja Johan (Erland Josephson) kohtaavat jälleen vuosikymmenten jälkeen. Kumpikin on ollut tahollaan naimisissa mutta jälleen yksin. Marianne joutuu todistamaan Johanin ja tämän pojan välistä valtataistelua, ja kilpailua vaikutusvallasta selloa soittavan pojantyttären elämässä.
Aiheesta muualla

Knuutila, Juha: Ingmar Bergman – Ihmismielen paljastaja. Liekki -lehti. 3/2007. Arkistoitu 8.10.2007. Viitattu 15.11.2021. Ruotsinsuomalainen kulttuurilehti.
Pogradec

| Pogradec |
| --- | --- |
 Podgarec on suosisittu rantalomakohde.
 lippu:  vaakuna
 Pogradec
 Koordinaatit: 40°54′N, 20°39′E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Korçë
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Väkiluku (2004):  23 700
 
 www.bashkiapogradec.gov.al 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pogradec eli Pogradeci on kaupunki Itä-Albaniassa Ohridjärven rannalla. Se on suosittu rantalomakohde. Vuonna 2004 väestönlaskennassa kaupungissa oli 23 700 asukasta.
Kaupungin historia alkaa illyrialaisheimojen ajoilta. Läheisellä kukkulalla on Kalaja e Podgradecit -niminen illyrialaisten linnoitus 500-luvulta eaa. Sitä ovat miehittäneet vuosisatojen varrella lukemattomat armeijat. Albanialle se on kuulunut vuodesta 1912. Kommunistihallinnon aikana kaupunki oli korkeiden virkamiesten ja Enver Hoxhan suosima lomapaikka.
Järvi- ja vuorimaisemien lisäksi Podgarecin nähtävyyksiin kuuluvat illyrialaisten linnoituskukkula, roomalaisajoilta peräisin oleva Golikin kaarisilta ja sen yli kulkeva Via Egnatia (Rooman ja Konstantinapolin yhdistäneen tien jäänne) sekä varhaiskristillinen Linin basilika, jonka mosaikkiilattia on erityisen hieno.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pogradec Wikimedia Commonsissa
Pogradecin turistiopas (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Juha Silvander

| Juha Silvander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. elokuuta 1982 (ikä 42) Tornio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Silu
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Asplöven HC
Sarja:  Hockeyettan
Tehtävä:  apuvalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2008
Seurat:  Hokki (Mestis) Kärpät (SML) SaiPa (SML) Jukurit (Mestis) Nybro Vikings IF (Allsv.) Olofströms IK (Ruotsi I) CSG Strasbourg (Ranska) Kristianstads IK (Ruotsi I) Rosenborg IHK (Norja I) RoKi (Mestis) Asplöven HC (Ruotsi I/Allsv.) Swindon Wildcats (EPIHL) TIHC (II-div.)
Juha Silvander (s. 12. elokuuta 1982 Tornio) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka toimii nykyään Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa pelaavan Asplöven HC:n apuvalmentajana. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Silvander pelasi kaudella 2003–2004 Saimaan Pallon ja Oulun Kärppien SM-liigajoukkueissa yhteensä 26 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Jälkimmäisenä mainitussa seurassa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Silvander loi pääsarjauraa myös Ranskassa syksyllä 2008. Lisäksi hän pelasi ulkomailla myös Ruotsin, Norjan ja Ison-Britannian alemmissa sarjoissa.
Silmälasit

Silmälaseja
Silmälasit JINS -merkkisillä kehyksillä.
Silmälasit ovat kehyksen ja linssien, tai vain linssien ja sankojen muodostama optinen apulaite, jota pidetään silmien edessä. Yleensä silmälasien tehtävä on auttaa taittovikaista henkilöä näkemään paremmin. Silmälaseja käytetään myös mykiöleikkausten jälkitiloissa ja harmaakaihin yhteydessä. Joskus vahvuudettomia silmälaseja pidetään ainoastaan esteettisistä syistä.
Plus- ja miinuslasit

Taittovikaa korjaavia silmälaseja kutsutaan usein plus- ja miinuslaseiksi. Pluslaseja, jotka auttavat näkemään lähelle, kutsutaan myös lukulaseiksi ja niiden tarve liittyy usein ikääntymiseen. Miinuslaseilla puolestaan korjataan likinäköisyyttä eli parannetaan kauas näkemistä. Silmälasien linssit voivat myös olla kaksitehoiset, jolloin linssin ylempi osa parantaa kauas näkemistä, alempi lähelle näkemistä. Hajataittoisuutta hoidetaan sylinterilaseilla, joiden kaarevuussäde on eri suunnista erilainen. Myös karsastusta voidaan tarvittaessa hoitaa silmälaseilla, joihin hiotaan prismakorjaus.
Silmälasien voimakkuus ilmaistaan dioptrioina. Dioptriluku kuvaa polttopisteen etäisyyttä linssistä. Miinuslasit ovat koveria ja niiden valepolttopiste on linssin edessä. Pluslasit ovat kuperia ja niiden polttopiste on linssin takana.
Tummuvat linssit

Silmälasin linssit voivat olla itsestään tummuvat, jolloin ne UV-säteilyn vaikutuksesta tummuvat ja siirryttäessä pimeämpään jälleen vaalenevat. Tällöin linssit sisältävät jotakin hopeahalogenoidia, kuten hopeabromidia. Tällaisia silmälasin linssejä nimitetään fototrooppisiksi linsseiksi.
Materiaali

Aiemmin silmälasien linssit tehtiin lasista, mutta nykyään ne tehdään pääosin muovista. Muovilinsseillä on useita etuja lasisiin verrattuna: ne ovat esimerkiksi kevyempiä eivätkä rikkoonnu yhtä helposti.
Kehykset

Kehysten materiaali voi olla metallia, muovia tai titaania. Alkujaan sarvisankaiset kehykset ovat jo kauan sitten muuttuneet muovisiksi, vaikka näyttävät edelleen luonnonmateriaalilta.
"Muoviset" silmälasinkehykset tehdään nykyään useimmiten selluloosa-asetaatista, joka ei varsinaisesti ole muovia. Selluloosa-asetaatti on puuvilla- ja puukuitupohjainen polymeeri, jonka etuina on muun muassa se, että se on helposti taivuteltavissa ja muokattavissa, kuten myös se, että sitä saa tehtyä missä tahansa värissä ja enemmän tai vähemmän läpinäkyvänä.
Materiaaleja toisinaan myös yhdistellään. Kehyksissä esimerkiksi kehysaukot, johon pannaan linssit, saattavat olla muovista/asetaatista tehdyt samalla, kun samojen kehysten sangat ja nenäsilta on tehty metallista.
Aurinkolasit

Näköä parantavien silmälasien lisäksi on olemassa häikäisyltä suojaavia aurinkolaseja sekä silmiä suojaavia suojalaseja työ- ja harrastekäyttöön. Suojaavat lasit voidaan varustaa vahvuuksillaselvennä, jolloin ne korjaavat samalla taittovikaa. Tavallisiin silmälaseihin on saatavilla linssien päälle asetettavia tummentimia, jotka tekevät laseista taittavat aurinkolasit.