stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susikoira Roi (televisiosarja)
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Takaa-ajetut | 2.1.1987 |
| 2. | Yöllinen vieras | 9.1.1987 |
| 3. | Pitkä farmari | 16.1.1987 |
| 4. | Sankarit | 23.1.1987 |
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Poliisikoira Jami  | … |  Susikoira Roi   |
|  Paavo Westerberg  | … |  Tuomo (”Tomi”)   |
|  Jukka-Petteri Huolman  | … |  Huotari   |
|  Juhana Langinvainio  | … |  Koponen   |
|  Jarkko Mali  | … |  Soikkeli   |
|  Liisa Lehtimaja  | … |  Osku   |
|  Jarkko Hintsala  | … |  Kake   |
|  Soli Labbart  | … |  Saarisen mummo   |
|  Heini Koskinen  | … |  Saarisen Satu   |
|  Pehr-Olof Sirén  | … |  Kelju Hiltunen   |
|  Jori Tamminen  | … |  Jore   |
|  Olli Laitinen  | … |  Punttis   |
|  Sami Wacklin  | … |  Äksy   |
|  Susanna Haavisto  | … |  Saarisen Marke   |
|  Paavo Piskonen  | … |  Järvinen   |
|  Juhani Laitala  | … |  Isä   |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Äiti   |
|  Eila Pehkonen  | … |  Peltimuori   |
|  Martti Pennanen  | … |  Peltivaari   |
|  Turo Pajala  | … |  Saarisen Paavo   |
|  Jarkko Rantanen  | … |  Yrjölä   |
|  Jukka Sipilä  | … |  Halonen   |
|  Aila Svedberg  | … |  Opettaja   |
|  Mikko Kivinen  | … |  Kauppias   |
EHC Basel

| EHC Basel |
| --- | --- |

Perustettu:  1932
Kaupunki:  Basel, Sveitsi
Kotiareena:  St. Jakob Arena
– kapasiteetti:  6 600
Sarjataso:  Swiss League
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Olivier Schäublin
Puheenjohtaja:   Michael Milos
Päävalmentaja:   Eric Himelfarb
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
EHC Basel (Eishockey Club Basel) on vuonna 1932 perustettu sveitsiläinen jääkiekkoseura Baselista. Joukkue pelaa Sveitsin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Kotiottelunsa se pelaa St. Jakob Arenalla.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 32 |  | Andri Henauer | L | Laina |  |  |
| 42 |  | Fabio Haller | L | 2025 | Reinach, Sveitsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Patrick Zubler | L | 2025 | Aarau, Sveitsi |  |
| 7 |  | Jens Nater | R | 2027 | Herisau, Sveitsi |  |
| 13 |  | Max Landskroner | R | Laina | Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |  |
| 15 |  | Nils Rhyn | L | Laina |  |  |
| 18 |  | Aaro Törmänen | L | 2025 | Helsinki, Suomi |  |
| 33 |  | Anthony Rouiller | R | 2025 |  |  |
| 50 |  | Cédric Aeschbach | L | 2025 |  |  |
| 86 |  | Alain Bircher | L | 2025 | Stansstad, Sveitsi |  |
| 91 |  | Romain Montandon | L | 2025 | La Chaux-de-Fonds, Sveitsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Laurin Liniger | L | H | 2026 | Gosel, Sveitsi |
| 10 |  | Jakob Stukel | L | VLH | 2025 | Surrey, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 16 |  | Alban Rexha (A) | L | KH | 2025 | Signau, Sveitsi |
| 17 |  | Jamie Schaub | R | H | 2026 |  |
| 23 |  | Gilles Jäggi | L | H | 2027 | Olten, Sveitsi |
| 24 |  | Lucas Bachofner | R | H / P | 2025 | Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 43 |  | Alain Graf | R | KH | Laina |  |
| 46 |  | Matthias Rossi | R | OLH | Laina | Menziken, Sveitsi |
| 51 |  | Sandro Brügger | L | OLH | 2027 |  |
| 56 |  | Ueli Huber | R | LH | 2027 | Luzern, Sveitsi |
| 61 |  | Vincenzo Küng | L | KH / VLH | 2025 | Thun, Sveitsi |
| 66 |  | Gianluca Barbei | L | VLH / KH | 2026 |  |
| 71 |  | Brett Supinski (C) | R | KH / OLH | 2025 | Collegeville, Pennsylvania, Yhdysvallat |
| 73 |  | Santiago Näf | R | H | Laina |  |
| 82 |  | Levin Moser | R | H | Laina | Rothenbach im Emmental, Sveitsi |
| 92 |  | Andreas Tschudi | R | H | 2025 | Zürich, Sveitsi |
| 94 |  | Dario Kummer (A) | R | KH / OLH | 2026 | Wynau, Sveitsi |
| 98 |  | Jules Sturny | R | LH | 2025 |  |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Eric Himelfarb
Apuvalmentaja: Michel Zeiter
Maalivahtivalmentaja: Juris Klodāns
Fysiikkavalmentaja: Leanne Van Diest
Huoltopäällikkö: Florian Frey
Puheenjohtaja: Michael Milos
Toimitusjohtaja: Olivier Schäublin
Urheilutoimenjohtaja: Kevin Schläpfer
Lähde: EliteProspects
Koulusurma

Koulusurma on oppilaitoksessa tai koulutusorganisaatiossa tapahtuva joukkomurha, jossa henkilö tuo koulurakennukseen lähitaisteluaseen, ampuma-aseen, pommin tai minkä tahansa muun taisteluvälineen ja käyttää sitä muita henkilöitä vastaan. Joissakin tapauksissa tekijöitä on ollut enemmän kuin yksi. Tekijä on ensisijaisesti oppilaitoksen nykyinen tai entinen oppilas, mutta koulusurmaaja voi olla myös ulkopuolinen henkilö. Usein surmaaja päättää tekonsa itsemurhaan, minkä vuoksi tapauksista on joskus käytetty myös nimitystä laajennettu itsemurha.
Koulusurman kohteiden valikoituminen on sattumavaraista erotuksena väkivallantekoihin, joiden motiivi on henkilökohtainen (esim. huumerikos, jengit, rakkaussuhde).
Historia

Kouluun kohdistuneista, useita henkilöuhreja vaatineista tapauksista ensimmäinen on Charles Whitmanin teko Teksasin yliopistossa vuonna 1966. Kouluampumisesta tuli yleinen termi vuosien 1997–1998 kouluissa tapahtuneiden ampumatapausten johdosta. Tekijät olivat Luke Woodham (Pearl, Mississippi 1.10.1997), Michael Carneal (West Paducah, Kentucky 1.12.1997), Joseph Colt (Stamps, Arkansas 15.12. 1997), Andrew Golden ja Mitchell Johnson (Jonesboro, Arkansas 24.3.1998), Andrew Wurst (Edinboro, Pennsylvania 24.4.1998) ja Kip Kinkel (Springfield, Oregon 21.5.1998).
Koulusurmien taustoista

Koulusurma on tilastollisesti harvinainen ilmiö, jolle ei ole löydettävissä selittävää motiivia. Koulusurma rinnastetaan psykologisilta vaikutuksiltaan terrori-iskuun.
Keskusrikospoliisin erikoistutkijan psykologian tohtori Helinä Häkkäsen mukaan koulusurmaajilla on kaksi yhteistä tekijää: syvä pettymys ja usko omaan ylivertaisuuteen. Pettymys voi kohdistua omaan itseen, ympärillä vaikuttaviin ihmisiin tai yhteiskuntaan. Sen sijaan koulukiusaaminen ei ole kaikkien tapausten yhteinen piirre. Häkkänen on profiloinut muun muassa Jokelan koulusurmaajan Pekka-Eric Auvisen. Koulusurmaajan tekoon liittyy hänen vakava mielenterveytensä häiriö, vaikka tekijä käyttäytyy yleensä ennen tekoaan yhteisössä tavanomaisesti. Masennuksen, mediaväkivallan ja/tai huumaavien aineiden käytön katsotaan osittain lisäävän alttiutta väkivaltaisuuteen. Erakkoluonne on koulusurmaajilla harvinaista; tavallisempi on sosiaalisena pidetty yksilö, joka tuntee itsensä yksinäiseksi huolimatta sosiaalisesta toiminnastaan. Aseiden helppo saatavuus, psyykelääkkeiden käyttö tai yhteiskunnallinen syrjäytyneisyys ei yleensä lisää väkivaltaisen käyttäytymisen riskiä. Koulukiusaaminen voi olla koulusurman motiivi mutta tavallisesti yhdessä useiden muiden syiden kanssa. Koulusurmaaja voi olla itse koulukiusaaja.
Sosiaalipsykologian dosentin Atte Oksasen ja sosiologian dosentin Pekka Räsäsen mukaan on perusteltua väittää, että tapahtumien yksityiskohtainen käsittely ja erityisesti tekijöiden taustojen käsittely julkisuudessa saattaa rohkaista vastaavia tekoja suunnittelevia ja että yhden maan tapahtumat lisäävät todennäköisyyttä vastaaviin tapahtumiin myös muualla. Koulusurmaajia yhdistää Oksasen ja Räsäsen mukaan lähinnä se, että he ovat miehiä, ja noin kaksi kolmasosaa heistä on kokenut vakavaa kiusaamista tai häirintää. Lisäksi Oksanen ja Räsänen mainitsevat yhdistäväksi tekijäksi sen, että monet koulusurmat tapahtuvat kylissä tai pikkukaupungeissa eivätkä suurissa metropoleissa. Koulusurmien taustalta voidaan heidän mukaansa hahmottaa usein kokonaisvaltaista syrjäytymistä. Tämä selittäisi osaltaan sitä, miksi koulusurmat tapahtuvat tyypillisesti pienillä paikkakunnilla. Suuret kaupungit tarjoavat runsaasti vaihtoehtoisia viiteryhmiä; pienillä paikkakunnilla näin ei aina ole. Koulusurmia on tapahtunut Suomessa kuitenkin myös suurissa kaupungeissa.
Koulusurmien ymmärtämistä vaikeuttaa median epätarkka uutisointi: teoille etsitään yhtä selittävää tekijää, kuten koulukiusaamista tai kostoa. Koulusurmien motiivit ovat monisyisiä.
Lukumääristä

Koulusurmat ovat erityisen yleisiä Yhdysvalloissa. Vuosina 2009–2018 Yhdysvalloissa tapahtui yhteensä 288 ampumalla tehtyä koulusurmaa, mikä oli 57 kertaa enemmän kuin kuudessa vertailumaassa yhteensä. Toiseksi yleisimmin tapauksia ilmeni Meksikossa, jossa samalla aikavälillä tehtiin vain 8 koulusurmaa. Vuosina 1999--2022 Yhdysvalloissa tehtiin 337 koulusurmaa, joissa menetti henkensä 185 ihmistä ja vammautui 369. Tapausten määrä on kasvussa: vuonna 2021 Yhdysvalloissa tehtiin 42 koulusurmaa, mikä oli enemmän kuin koskaan aiemmin.
Tapauksia > Euroopassa

Dunblanen verilöyly, Dunblane, Skotlanti, 1996
Erfurtin koulusurmat, Erfurt, Saksa, 2002
Winnendenin koulusurmat, Winnenden, Baden-Württemberg, Saksa, 2009
Ateenan koulusurmat, Ateena, Kreikka, 2009
Bakun koulusurmat, Baku, Azerbaidžan, 2009
Moskova, Venäjä. Helmikuu 2014.
Trollhättanin koulusurmat, Trollhättan, Ruotsi, 2015
Kertšin koulusurmat, Kertš, Venäjä/Ukraina, 2018.
Blagoveštšensk, Venäjä. Marraskuu 2019.
Kazan, Venäjä. Toukokuu 2021.
Perm, Venäjä. Syyskuu 2021.
Belgradin kouluammuskelu, Belgrad, Serbia, 2023
Brjanskin kouluammuskelu, Venäjä, joulukuu 2023
Prahan koulusurma, Tšekki, joulukuu 2023
Örebron koulusurma, Örebro, Ruotsi, helmikuu 2025
Tapauksia > Suomessa

Puolalanmäen koulusurma, Turku, 1981
Kuusankosken koulusurma, Kuusankoski, 1984
Raumanmeren koulusurmat, Rauma, 1989
Jokelan koulusurmat, Tuusula, 2007
Kauhajoen koulusurmat, Kauhajoki, 2008
Oriveden kouluammunta, 2012
Utsjoen koulupuukotus, 2014
Kuopion kouluhyökkäys, Kuopio, 2019
Viertolan koulusurma, Vantaa, 2024
Tapauksia > Yhdysvalloissa

Bathin koulusurmat, Bath Consolidated School, Bath, Yhdysvallat, 1927
Charles Whitman, Texasin yliopisto, Austin, Yhdysvallat 1966
Brenda Ann Spencer, Cleveland Elementary School, San Diego, Yhdysvallat, 1979
Evan Ramsey, Bethel Regional High School, Alaska, Yhdysvallat 1997
Kipland Kinkel, Thurstonin kouluammuskelu, Thurston High School, Oregon, Yhdysvallat, 1998
Eric Harris ja Dylan Klebold, Columbinen verilöyly, Columbine High School, Colorado, Yhdysvallat, 1999
Red Laken verilöyly, Red Lake, Minnesota, Yhdysvallat, 2005
Amish-koulusurmat, Nickel Mines Pennsylvania, Yhdysvallat, 2006
Seung-Hui Cho, Virginia Techin verilöyly, Virginia Tech Blacksburg, Virginia, Yhdysvallat, 2007
Sandy Hookin koulusurmat, Connecticut, Yhdysvallat, 2012
Floridan koulusurma, Florida, Yhdysvallat, 2018
Santa Fen koulusurma, Texas, Yhdysvallat, 2018
Uvalden koulusurma, Texas, Yhdysvallat, 2022
Nashvillen koulusurma, Tennessee, Yhdysvallat, 2023
Kirjallisuutta

Muschert, Glen – Sumiala, Johanna (toim.): School Shootings: Mediatized Violence in a Global Age.  (Studies in Media and Communications, 7)  Bingley:  Emerald, 2012.  ISSN 2050-2060  ISBN 978-1-78052-918-9
Aiheesta muualla

Tiedeakatemia: koulusurma on suunnitelmallinen kosto. Helsingin Sanomat, 1.2.2011.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.2.2011.
Koulusurmat. Suomalaisen tiedeakatemian kannanottoja 2. Suomalainen tiedeakatemia. Arkistoitu 20.7.2011. Viitattu 1.2.2011.
Miksi nuori surmaa? - Yhteenveto nuorten tekemistäsuunnitelmallisista henkirikoksistaja niiden taustoista (Arkistoitu – Internet Archive) Sisäasiainministeriön julkaisuja 44/2012.
Kun nuori uhkaa koulusurmalla Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim 2013;129(16):1695-1700.
K-12 School Shooting Database Yhdysvaltalaisten kouluammuskelutapausten tietokanta
Sissipataljoona 5

| Sissipataljoona 5 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1939–1940
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Aselajit:  jalkaväki
Koko:  566 (5.1.1940)
Sodat ja taistelut:  Raatteen tien taistelu,  Kuhmon taistelut
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Viljo Hämäläinen
Sissipataljoona 5 (Vapaaehtoispataljoona Osasto H. (Os.H) eli SissiP 5, myöhemmin Sissipataljoona 2) oli talvisodassa Suomen puolustusvoimissa taistellut yksikkö, joka oli koottu Vienan ja Aunuksen karjalaisista ja inkeriläisistä vapaaehtoisista. Pataljoonassa palveli myös ainakin yksi vironinkeriläinen ja yksi virolainen. Muutamilla inkeriläisillä olikin Viron kaksoiskansalaisuus. Vapaaehtoispataljoonassa osallistuivat talvisotaan myös useimmat Kemin Karjalan pakolaisista. Pataljoona otti osaa muun muassa Raatteen tien taisteluihin. Pataljoonan komentajana oli jääkärimajuri Viljo Hämäläinen.
Perustaminen

Joulukuun 23. päivänä vuonna 1939 annettiin käsky kolmen uuden pataljoonan perustamisesta. Lappeenrannassa olleista ratsuväen reserviläisistä oli jo aiemmin muodostettu Osasto Wahren. Siitä oli tarkoitus muodostaa Sissipataljoonat 3 ja 4. Kemissä oli karjalaisista vapaaehtoisista koottu Osasto Hämäläinen, josta käskettiin muodostaa Sissipataljoona 5. Vapaaehtoisia saapui myös muun muassa Helsingistä ja Martinniemestä.
Sissipataljoonan kokoonpanossa oli otettu huomioon ajatellun toiminnan edellyttämiä erityispiirteitä. Organisaatio poikkesi runsaasti jalkaväkipataljoonan kokoonpanosta. Pataljoonan esikunta oli pääpiirtein samanalainen kuin jalkaväkirykmentissä, sisältäen komentotoimiston ja huoltotoimiston. Vahva esikunta nähtiin ilmeisesti sen takia tarpeelliseksi, että toiminta laajalla alueella vihollisen selustassa asetti niin johtamiselle kuin huollollekin aivan erityisiä vaatimuksia. Pataljoonassa oli vain kolme kiväärikomppaniaa. Kokoonpano poikkesi perusteellisesti kivääripataljoonan organisaatiosta. Kunkin komppanian kolmessa  kiväärijoukkueessa oli kolmen kivääriryhmän lisäksi ahkioryhmä. Jokaiseen yksikköön kuului pikakivääri-, viesti- ja toimitusjoukkue. Kullakin yksiköllä oli kymmenen ahkiota. Aseistuksensa puolesta komppaniat eivät poikenneet merkittävästi tavallisista kivääriyksiköistä. Kiväärijoukkueella oli neljä konepistoolia. Komppaniat olivat kokoonpanonsa perusteella kykeneviä hyvinkin itsenäiseen toimintaan.
Pataljoonan vahvuus oli 5. tammikuuta 1940 yhteenä 566 henkeä. Heistä 2/3 oli itäkarjalaisia ja inkeriläisiä. Puolet koko määrästä oli koulutusta kaipaavia alokkaita. Kemissä alkoikin sotilaiden pikakoulutus. Sissipataljoona 5 alistettiin helmikuun alkupuolella 9. Divisioonalle ja edelleen Osasto Karille.
Sissipataljoona 5:n käyttö Pohjois-Suomessa painottui enemmän puolustus- ja hyökkäystaistelun suuntaan. Pataljoonan henkilöstön keski-ikä oli korkea. Tämä saattoi johtaa siihen, ettei niitä käytetty aktiivisesti sissitoimintaan.
Taistelut

Kuhmon taisteluihin Sissipataljoona 5 otti osaa 13. helmikuuta 1940 alkaen. Sillä ei ollut vielä taistelukokemusta, mutta siitä huolimatta se sai merkittäviä taistelutehtäviä. 14. helmikuuta sääolot olivat erittäin ankarat pakkasen laskiessa jopa 40 asteeseen, mikä johti neuvostojoukkojen vahvasti rasvattujen aseiden toimintahäiriöihin ja edisti näin Suomen armeijan onnistumisia päivän aikana. Suomen armeija hyökkäsi Vetkoon edennyttä Dolinin hiihtoprikaatin kärkipataljoonaa vastaan kahdelta suunnalta, ja sitkeän taistelun jälkeen hiihtoprikaatin puolustus romahti. Vetkon alueelle jäi lähes 400 kaatunutta neuvostosotilasta, ja loput joukoista alkoivat hajota lähialueen metsiin ilman yhtenäistä johtoa. Sissipataljoona 5 onnistui puhdistamaan Jalkaväkirykmentti 27:n huoltotien aina Kesseliin saakka.
Sissipataljoona toimi koko talvisodan ajan Laatokan pohjoispuolella.
Talvisodan jälkeen

Pataljoonan tarina on jäänyt jatkosodan varjoon ja osittain unohtunutkin jatkosodan muistojen jäätyä päällimmäisiksi. Kirjallisuudessa sitä ei ole juurikaan käsitelty, mutta Niilo Kivakka on kirjoittanut pataljoonasta jonkin verran kirjassaan Kymmenen yhtä vastaan. Kirjailija Seppo Pernun mukaan Kivakan teoksessa esitetyt tapahtumat eivät anna oikeaa kuvaa sissipataljoonasta ja osittain ovat virheellisiäkin. Pernun oma esitys pataljoonasta on vuodelta 1988. Pernun teos Vapaaehtoispataljoona Os.H. eli SissiP 5 talvisodan taisteluissa perustuu arkistotietoihin ja veteraanien muistikuviin. Pernu on kuitenkin huomauttanut, että hänenkin kirjassaan on puutteita, koska arkistotiedot olivat kirjaa kirjoittaessa osittain suorastaan olemattomia eivätkä muistitiedotkaan tuoneet täyttä selvyyttä sissipataljoonan tapahtumiin.
Talvisodan jälkeen > Jatkosota

Jatkosodassa osa Sissipataljoona 5:n taistelijoista muodosti Osasto Kuussaaren.
Aiheesta muualla

Sissipataljoona 5:n sotapäiväkirja Kuhmon rintamalta
Luettelo Suomen katsotuimmista elokuvista vuosittain

Tämä on luettelo Suomen katsoituimmista teatterilevityksessä olleista elokuvista ensi-iltavuoden perusteella.
Tiedot perustuvat Suomen elokuvasäätiön tilastoihin, joita se alkoi koota vuodesta 1972 ja jotka on julkaistu Elokuvauutisten verkkosivuilla. Vuoden katsotuin tarkoittaa elokuvaa, jonka Suomen-ensi-ilta oli ko. vuonna, mutta katsojamäärässä ovat mukana koko teatterikierroksen aikana saadut katsojat, siis usein myös seuraavan vuoden tai seuraavien vuosien katsojat. Tämä on vertailukelpoinen tapa mitata elokuvien suosiota, toisin kuin pelkän ensi-iltavuoden katsojamäärät, jotka vaihtelevat sen mukaan oliko elokuvan Suomen-ensi-ilta alkuvuodesta vai loppuvuodesta.
Luettelo

| Vuosi | Elokuva | Katsojat |
| --- | --- | --- |
| 1972 | Kummisetä | 637 831 |
| 1973 | Maa on syntinen laulu | 711 909 |
| 1974 | Papillon | 759 301 |
| 1975 | Tappajahai | 587 507 |
| 1976 | Yksi lensi yli käenpesän | 821 736 |
| 1977 | Viimeinen savotta | 497 346 |
| 1978 | Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa | 450 834 |
| 1979 | Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit | 490 439 |
| 1980 | Täältä tullaan, elämä! | 382 024 |
| 1981 | Kadonneen aarteen metsästäjät | 510 790 |
| 1982 | E.T. | 699 260 |
| 1983 | Octopussy – mustekala | 534 512 |
| 1984 | Uuno Turhapuro armeijan leivissä | 750 965 |
| 1985 | Uuno Epsanjassa | 607 939 |
| 1986 | Uuno Turhapuro muuttaa maalle | 556 519 |
| 1987 | 007 vaaran vyöhykkeellä | 468 381 |
| 1988 | Kuka viritti ansan, Roger Rabbit | 321 730 |
| 1989 | Talvisota | 628 959 |
| 1990 | Pretty Woman | 417 267 |
| 1991 | Uuno Turhapuro herra Helsingin herra | 383 706 |
| 1992 | Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti | 283 118 |
| 1993 | Jurassic Park | 476 257 |
| 1994 | Forrest Gump | 592 758 |
| 1995 | 007 ja kultainen silmä | 367 014 |
| 1996 | Independence Day – Maailmojen sota | 430 078 |
| 1997 | Bean – äärimmäinen katastrofielokuva | 425 653 |
| 1998 | Titanic | 1 028 853 |
| 1999 | Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka | 437 799 |
| 2000 | American Beauty | 333 610 |
| 2001 | Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit | 720 887 |
| 2002 | Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | 655 805 |
| 2003 | Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | 685 843 |
| 2004 | Harry Potter ja Azkabanin vanki | 343 412 |
| 2005 | Harry Potter ja liekehtivä pikari | 400 876 |
| 2006 | Casino Royale | 501 246 |
| 2007 | The Simpsons Movie | 412 213 |
| 2008 | 007 Quantum of Solace | 467 491 |
| 2009 | Avatar | 418 939 |
| 2010 | Napapiirin sankarit | 384 392 |
| 2011 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 | 386 520 |
| 2012 | 007 Skyfall | 647 770 |
| 2013 | Hobitti – Smaugin autioittama maa | 447 944 |
| 2014 | Mielensäpahoittaja | 500 926 |
| 2015 | 007 Spectre | 696 682 |
| 2016 | Rogue One | 345 172 |
| 2017 | Tuntematon sotilas | 1 017 201 |
| 2018 | Bohemian Rhapsody | 467 102 |
| 2019 | Avengers: Endgame | 633 610 |
| 2020 | Teräsleidit | 247 071 |
| 2021 | 007 No Time to Die | 621 475 |
| 2022 | Top Gun: Maverick | 437 673 |
| 2023 | Barbie | 680 207 |
| 2024 | Myrskyluodon Maija | 469 871 |
Kinnulan ufohuijaus

Kinnulan ufohuijaus oli sanomalehti Keskisuomalaisessa vuoden 1971 aprillipäivänä julkaistu juttu, jonka mukaan Kinnulan Kangaskylällä nähtiin 5. helmikuuta 1971 laskeutunut lentävä lautanen ja sen ohjaaja, humanoidi. Tapahtuma sai suurta huomiota ja levisi ufokirjallisuudessa, kunnes se vuonna 1990 paljastettiin keksityksi.
Väitetyt tapahtumat

Kaksi nuorta metsämiestä oli metsätöissä. Ilta alkoi hämärtyä, ja metsurit olivat lopettelemassa töitään. Yhtäkkiä he näkivät kahden vastakkain asetetun lautasen muotoisen metallinvärisen aluksen laskeutuvan suoraan alas taivaalta. Läpimitaltaan viisimetrinen ufo asettui lumeen neljän kaksimetrisen ohuen jalan varaan noin 15 metrin päähän metsureista.
Aluksen alaosasta olleesta pyöreästä aukosta leijui alaspäin pieni alle metrin kokoinen vihreä robottimainen olento. Tällä humanoidilla oli sukelluspukua muistuttava vihreä suojapuku ja pään keskiosassa linssi. Olennon jalan saappaat liittyivät kiinteästi suojapukuun, ja käsissä ei näkynyt sormia. Humanoidi alkoi kulkea lumen pinnalla uppoamatta jäykästi töpöttäen toista metsuria kohti. Olennon hitaasti lähestyessä  metsuri käynnisti peloissaan itsepuolustukseksi moottorisahan ja lähti kohti olentoa. Humanoidi kääntyi metsurin lähestyessä ympäri ja metsuri aikoi ottaa juosten humanoidin kiinni. Ufon ikkunoista näkyi kolme muuta liikkuvaa hahmoa, muttei muita yksityiskohtia. Humanoidi alkoi leijailla ufon alla ylöspäin kohti ufoa. Metsuri sai olennon jaloista kiinni, mutta poltti kätensä ja sen takia joutui irrottamaan otteensa. Kun humanoidi oli lautasen sisällä, se alkoi surista tai suhista. Metsuri perääntyi vaistomaisesti muutaman askeleen ufon läheltä pois.
Lautanen alkoi nousta hitaasti ylös, sen pohjan pyöreä aukko meni kiinni. Heikko ilmavirtaus oli aistittavissa, muttei valoilmiötä tai hajua. Pian esine oli hävinnyt taivaaltakin. Koko tapaus kesti kolme minuuttia. Metsurien oli kankea liikkua ja he lepäsivät tunnin ennen kuin jaksoivat lähteä metsästä. Tapaus aiheutti havaitsijoihin metsässä liikkumisen pelon, joka häipyi vasta kuukausien kuluttua. Kotiväki suhtautui tapaukseen epäillen. Suomalaisen ufotutkija Tapani Kuninkaan mukaan tapaus oli luotettava, ja tapaus mainitaan hänen kirjassaan Ufojen jäljillä.
Myös Tapani Koivula mainitsee tämän tapauksen v:n 1988 kirjassaan Ufojen kosminen viesti.
Kinnulan tapauksessa oli monia tyypillisen humanoidihavainnon piirteitä, muun muassa humanoidin leijuminen, sen jäykät liikkeet, yhtenäinen suojapuku, ikkunoista erottuvat hahmot, hiljainen surina ja jäsenten kankeus ja palovamma. Fyysisiä todisteita tapauksesta olivat aluksen ja olennon jäljet ja sulanut lumi sekä metsurin käden palovamma.
Tapauksen pohdiskelua ufokirjoissa

Tapani Kuninkaan mukaan tapauksessa ei ollut mitään, mikä saisi epäilemään sen luotettavuutta. Kyröläisen kirjassa Ufojen arvoitus mainitaan, että yksi muttei suinkaan ainoa selitys tapaukselle on puijaus, toinen itsesuggestio ja itsehypnoosi. Skeptikon mukaan tapauksen heikko lenkki on, että se on vain miesten kertomusten varassa. Ufotutkija Tapani Kuningas ei humanoidin jälkiä nähnyt, koska tuli paikalle vasta pitkän ajan ja mahdollisten lumisateiden jälkeen. Palohaavat eivät Ufojen arvoitus -kirjan mukaan yksinään riitä todisteeksi, niitä voi saada mistä vain. Luotettavuutta lisäsi se, että Kinnulan tapaus ei ollut kummitusliftarien tapaan huhu, ufon näkijät olivat tiedossa.
Ufohuijaus paljastuu

Vuonna 1990 selvisi, että metsurin palovammat syntyivät, kun hiilihanko oli otettu humalassa käteen. Tästä syntyi ajatus keittää kokoon ufotarina. "Havaitsijat" keksivät tarinan, ja Keskisuomalaisen Kinnulan seudun avustava toimittaja Mauno Ihanti osallistui tarinan kehittelyyn. Hän halusi saada lehteen "hyvän jutun", joka julkaistiin aprillipäivänä. Ihanti saikin jutulla mainetta ja huomiota ja eteni sen takia urallaan. Mauno Ihanti paljasti jutun vuonna 1990 Radio Jyväskylän haastattelussa. Tapani Kuninkaalle Ihanti tunnusti jutun keksityksi 1980-luvulla.