stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mandarin Oriental München

Mandarin Oriental München
Mandarin Oriental München on Münchenissä sijaitseva hotelli. Se sijaitsee Münchenin vanhassa kaupungissa Maximilianstrasse-kadun varrella, kuuluisan panimon Hofbräuhausin lähellä. Rakennus, jossa hotelli toimii, valmistui vuonna 1880 kaupungin oopperataloksi. Vuonna 1990 rakennus muutettiin hotelliksi, ja Mandarin Oriental Hotel Group osti sen lopulta vuonna 2000. Hotellissa on useita ravintoloita ja baareja, kuten Mark's, joka on Simon Laresen johtama Michelin-tähdellä palkittu, välimerellistä ruokaa ranskalaisilla vaikutteilla tarjoava ravintola.
Sijainti

Mandarin Oriental München sijaitsee sivukadulla Münchenin vanhassa kaupungissa kävelyetäisyydellä useista museoista ja ravintoloista. Marienplatz, Frauenkirche, Maximilianstrasse ja Hofbräuhaus sijaitsevat hotellin lähistöllä.
Hotelli

Rakennus, jossa Mandarin Oriental München toimii, valmistui vuonna 1880 alun perin kaupungin oopperataloksi. Vasta vuonna 1990 rakennus muutettiin hotelliksi, ja siinä toimi Hotel Rafael Munich. Mandarin Oriental Hotel Group osti rakennuksen vuonna 2000. Remontoinnin yhteydessä rakennuksen perustusten huomattiin kuuluvan keskiaikaiseen kaupunginmuuriin, ja osa kyseisestä muurista on nykyäänkin nähtävillä hotellin kellarissa.
Hotellia remontoitiin laajasti vuonna 2007. Hotellissa on kuusi ravintolaa ja baaria. Tunnetuin näistä on Mark's, joka tarjoilee modernia eurooppalaista ruokaa ja joka on palkittu Michelin-tähdellä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mandarin Oriental, Munich
Käännös suomeksi
M/S Spirit of France

| M/S Spirit of France |
| --- | --- |

Nykyinen reitti:  Dover–Calais
Lippuvaltio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Kotipaikka:  Dover
IMO-numero:  9524231
Omistaja:  P&O Ferries
Rakennustelakka:  STX Finland, Rauman telakka
Rakennusnumero:  1368
Hinta:  180 milj. €
Tilattu:  2008
Luovutettu:  2012
Status:  liikenteessä
Tekniset tiedot
Pituus:  213 m
Leveys:  31,4 m
Syväys:  6,5 m
Nopeus:  41 km/h
Nopeus:  22 kn
Matkustajia:  2 000
Autokapasiteetti:  195 henkilöautoa 180 rekkaa 
Sisaralukset:  M/S Spirit of Britain
M/S Spirit of France on vuonna 2012 valmistunut autolautta, joka kulkee Englannin kanaalissa reittiä Dover–Calais. Alus on rakennettu STX Finlandin Rauman telakalla ja sen operaattori on brittiläinen P&O Ferries.
Alus korvasi aikaisemmin reitillä kulkeneen M/S Pride of Calais’n. Spirit of France ja vuotta aikaisemmin liikenteeseen tullut sisaralus M/S Spirit of Britain olivat valmistuessaan suurimpia Englannin kanaalissa liikennöiviä autolauttoja. Aluksen nimeksi piti alun perin tulla Olympic Pride, mutta nimeä muutettiin mahdollisten oikeustoimien välttämiseksi Lontoon kesäolympialaisten järjestelykomitean rekisteröityä itselleen erilaisia olympia-aiheisia nimiä.
Aiheesta muualla

P&O Ferriesin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Spirit of France Wikimedia Commonsissa
Läntinen Jin-dynastia

|  Kiinan historia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
MUINAINEN
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria
Xia-dynastia 2070–1600 eaa.
Shang-dynastia 1600–1046 eaa.
Zhou-dynastia 1122–256 eaa.
  Läntinen Zhou-dynastia
  Itäinen Zhou-dynastia
    Kevättä ja syksyä
    Taistelevat läänitysvaltiot
SUURVALTA
Qin-dynastia 221 eaa.–206 eaa.
Han-dynastia 206 eaa.–220 jaa.
  Läntinen Han-dynastia
  Xin-dynastia
  Itäinen Han-dynastia
Kolme kuningaskuntaa 220–280 jaa.
  Wei, Shu Han & Wu
Jin-dynastia 265–420 jaa.
  Läntinen Jin
|   Itäinen Jin | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. |  |  |  |  |
Eteläinen ja pohjoinen dynastia 420–589 jaa.

Sui-dynastia 581–619 jaa.
Tang-dynastia 618–907 jaa.
| 5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa 907–960 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. |  |  |  |  |

Song-dynastia 960–1279 jaa. : 
|   Pohjoinen Song |  | L. Xia-dyn. |  |  |  |  |  |
|   Eteläinen Song | Jin-dynastia |  |  |  |  |  |  |
Yuan-dynastia 1271–1368 jaa.
Ming-dynastia 1368–1644 jaa. 
Qing-dynastia 1644–1911 jaa. 
NYKYAIKA
Kiinan tasavalta 1911–1949
| Kiinan kansantasavalta 1949–nyt |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  |  |  |  |
 Kiina historian aikajana Kiinan dynastiat Kiinan sotilashistoria Kiinan taidehistoria Kiinan tekniikan ja tieteen historia Kiinan koulutuksen historia 
malline: näytä • keskustele • 
Läntinen Jin-dynastia (myös Tsin tai Chin, 西晉 (yksinkertaistetuilla merkeillä 西晋) [xī jìn]) hallitsi Kiinassa 265–316. Sen perusti Sima-perhe (司馬). Pääkaupunkina toimi vuoteen 311 saakka Luoyang, kunnes Han Zhaon joukot vangitsivat keisari Huain. Tällöin pääkaupunki siirrettiin Chang’aniin, kunnes sekin vallattiin vuonna 316.
Kun dynastia valloitti Wu-kuningaskunnan vuonna 280, koko maa oli jonkin aikaa taas yhdistettynä Jin-dynastian alaisuudessa. Kahdeksan prinssin sodan jälkeen Jin-dynastia ei kuitenkaan pystynyt estämään paimentolaisten hyökkäyksiä ja kansannousuja. Chang’anin valtauksen jälkeen hovi pakeni etelään Jiankangiin (lähellä Nanjingia) Longya:n prinssin suojiin. Tämä prinssi nimettiin sitten Jin-keisariksi ja Itäinen Jin-dynastia sai alkunsa.
Mailapeli

Tennismaila ja -palloja
Golf on suosittu ulkourheilulaji
Jääkiekko on suosittu talviurheilulaji.
Mailapeli on urheilulaji tai peli, jonka pelaamisessa käytetään jonkinlaista mailaa.
Ringette on suosittu talviurheilulaji tyttöjen ja naisten keskuudessa
Mailapelejä ovat muun muassa:
baseball
biljardi
golf
haavipallo
hurling
jääkiekko
jääpallo
kaukalopallo
kiekonlyönti
kriketti
luutapallo
maahockey
padel eli koppitennis
pesäpallo
poolo
pöytätennis
ringette
salibandy
snooker
squash
sulkapallo
tennis
racketlon, mailapelien neliottelu. Racketloniin kuuluvat lajit ovat pöytätennis, sulkapallo, squash ja tennis.
M/S Slite

| M/S Slite |
| --- | --- |
Tyyppi:  autolautta
IMO-numero:  5332111
Kölinlasku:  1954
Vesillelasku:  1955
Status:  Romutettu Turkissa vuonna 2006
Tekniset tiedot
Pituus:  56,47 m
Leveys:  3,65 m
Korkeus:  10,11 m
Koneisto:  8 sylinterinen Deutz RV8M545 -dieselmoottori
Nopeus:  20 km/h
Nopeus:  11 kn
Matkustajia:  235
Autokapasiteetti:  30
Lähteet:  
M/S Slite oli Rederi AB Sliten ensimmäinen autolautta. Alus oli alun perin rakennettu Sölvesborgin telakalla Slite-varustamolle rahtilaivaksi, mutta se muutettiin vuonna 1959 yhtiön ensimmäiseksi autolautaksi.
Historia

Vesille laskun jälkeen M/S Slite luovutettiin varustamolle 7. heinäkuuta 1955. Laiva asetettiin rahtiliikenteeseen, mutta vuonna 1959 se muutettiin autolautaksi. Samana vuonna se aloitti liikennöinnin reitillä Simpnäs–Maarianhamina. M/S Slite myytiin huhtikuussa 1963 Partrederi Sam Sune Petterssonille, ja laivaa alettiin muuttaa jälleen rahtilaivaksi. Työ oli valmis vuoden 1963 ja alussa, ja laiva nimettiin uudelleen Stellaksi.
Myöhemmin alus myytiin useasti eri omistajille. Vuonna 1978 Red AB Igelnille ja vuonna 1980 PR B R Nybergille. Vuonna 1988 alus myytiin G Lindbergille Tukholmaan ja se nimettiin uudelleen M/S Tellaksi.
Viking Line juhlisti 30-vuotissyntymäpäiväänsä 1989 vuokraamalla Stellan risteilyllä Wärtsilän Pernon telakalle. Vuonna 2000 alus myytiin Gene Echolsille Sao Thomeen. Vuonna 2001 aluksen osti Ahmad Mohammed Ftaimah ja se uudelleen nimettiin M/S Elenenaksi. Lopulta alus romutettiin vuonna 2006 Turkissa.
Vinayak Damodar Savarkar

| Vinayak Damodar Savarkar |
| --- | --- |
 Savarkar vanhoilla päivillään.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1883 Bhagur, Brittiläinen Intia
Kuollut: 26. helmikuuta 1966 (82 vuotta) Bombay, Intia
Muut tiedot
Lempinimet:  Vir Savarkar Veer Savarkar
Vinayak Damodar Savarkar (tunnettu kutsumanimellä Vir tai Veer; 28. toukokuuta 1883 Bhagur – 26. helmikuuta 1966 Bombay) oli intialainen itsenäisyystaistelija ja yksi hindunationalistien merkittävistä johtajista ja ideologeista. Hän kannatti Intian itsenäisyystaistelussa poliittisen väkivallan käyttöä ja kehitteli oppia, jonka mukaan hindulaisuus muodosti ainoan oikean pohjan intialaisten kansalliselle yhteisölle ja identiteetille.
Nuoruus

Savarkar opiskeli vuosina 1906–1910 Lontoossa. Hän tapasi siellä Mohandas Gandhin ensimmäisen kerran vuonna 1906. Savarkar ei ollut vakuuttunut Gandhin väkivallatonta vastarintaa puolustaneista puheista, joita hän piti vain heikkouden ja epähindulaisuuden merkkinä. Hän kannatti militanttia vastarintaa ja terrorismia brittien ajamiseksi pois Intiasta. Savarkar oli opiskeluaikanaan perustamassa intialaista vallankumoussolua, jonka tarkoituksena oli harjoittaa sabotaasia ja tehdä salamurhia. Esikuvana toimivat maanpaosta käsin johdetut venäläiset vallankumousryhmät. Savarkar myös kirjoitti vuonna 1909 kirjan The Indian War of Independence, jossa hän kuvasi vuoden 1857 sepoykapinaa intialaisten ensimmäisenä laajamittaisena kapinana brittien valtaa vastaan.
Savarkarin johtama vallankumoussolu joutui pian konfliktiin viranomaisten kanssa. Eräs ryhmän jäsenistä tuomittiin kuolemaan korkean brittiläisen virkamiehen murhasta, jonka todelliseksi toteuttajaksi väitettiin Savarkaria. Hänen veljensä sai pitkän vankeustuomion yritettyään murhata Intian varakuninkaan, mihin Savarkarin ryhmä vastasi kostoiskulla. Savarkar vangittiin maaliskuussa 1910 syytettynä kansankiihotuksesta ja lähetettiin Intiaan tuomittavaksi. Siellä hän joutui myös toiseen oikeudenkäyntiin, jossa hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen osallisuudesta erään brittiläisen hallintovirkamiehen murhaan. Savarkar vietti yli vuosikymmenen vankilassa Andamaanien saarilla. Hänet siirrettiin vuonna 1921 Intian mantereella olevaan vankilaan ja vapautettiin vuonna 1924 kokonaan.
Oppi hindulaisuudesta intialaisuuden perustana

Vankeusaikanaan Savarkar kehitteli edelleen poliittista ideologiaansa ja kirjoitti pääteoksensa, vuonna 1923 ilmestyneen kirjan Hindutva: Who Is a Hindu?. Teoksessaan Savarkar otti käyttöön termin Hindutva, jonka tarkoituksena oli määritellä hindulaisuus identiteettinä. Hänen mukaansa Intian kulttuuri perustui hindulaisille arvoille ja näin ollen vain hindulaiset olivat todellisia intialaisia. Tämä ajatus muodostui sittemmin hyvin keskeiseksi osaksi hindunationalistien ajattelua.
Savarkarin mukaan hindut olivat muodostaneet Intiassa jo vedalaiselta kaudelta alkaen kansakunnan, jolla oli luonnolliset ja pyhät rajat. Juuri hindulaisuuden intialainen alkuperä teki siitä intialaisten oikean uskonnon. Intian kristityt ja muslimit eivät verenperinnöstään huolimatta voineet olla todellisia intialaisia, koska heidän uskontonsa olivat peräisin Intian ulkopuolelta. Savarkarin mielestä Intiasta ei olisi pitänyt edes käyttää eurooppalaisten antamaa nimeä Intia, vaan nimeä Hindustan, joka hänen mukaansa oli maan alkuperäisin, oikein ja pyhin nimi. Savarkar sai aatteellisia vaikutteita 1870-luvulla perustetusta Arya Samaj -seurasta, jonka levittämän käsityksen mukaan hindulainen Intia oli koko maailman sivistyksen kehto. Hindulaisuutta puolustaneista jyrkistä mielipiteistään huolimatta Savarkar ei ollut yksityiselämässään uskonnollinen ja häntä on luonnehdittu lähes ateistiksi.
Myöhempi toiminta

Savarkar asui Ratnagirissa vuoteen 1937, jolloin hänestä tuli vaikutusvaltaisen äärioikeistolaisen Hindu Mahasabha -puolueen puheenjohtaja. Puolue julisti kiivaasti Intian hindujen ylivertaisuutta erityisesti muslimeihin nähden. Savarkarin puheenjohtajakaudella puolueen muslimivastaisuus ja väkivallan ihannointi lisääntyivät. Savarkar käytti iskulausetta ”Politiikka on hindulaistettava ja hindulaisuus militarisoitava”. Toisen maailmansodan aikana hän ilmaisi myös ihailevansa kansallissosialistista Saksaa, joka arjalaista kulttuuria puolustaessaan vaali samalla myös Intian vedalaista perintöä. Savarkar vetäytyi Hindu Mahasabhan puheenjohtajuudesta vuonna 1943 ja asettui asumaan Bombayhyn.
Savarkaria syytettiin vuonna 1948 osallisuudesta Mahatma Gandhin salamurhaan, sillä Gandhia ampunut Nathuram Godse oli Savarkarin hyvä ystävä ja Hindu Mahasabhan entinen jäsen. Oikeus kuitenkin vapautti Savarkarin syytteistä todisteiden heikkouden vuoksi. Vielä viimeisinä elinvuosinaan 1960-luvulla Savarkar arvosteli Intian johtajia kyvyttömiksi pelkureiksi ja toivoi maalleen vahvaa johtajaa.
Andamaanien ja Nikobaarien territorion pääkaupungin Port Blairin lentokenttä on nimetty Savarkarin mukaan ”Veer Savarkarin kansainväliseksi lentokentäksi”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vinayak Damodar Savarkar Wikimedia Commonsissa
Michael Ankeny

Michael Ankeny (s. 17. tammikuuta 1991 Deep Haven) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Buck Hill Ski Racing Clubia.
Ankeny kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016.
Luettelo tasavalloista

Valtiot, joiden virallinen valtiomuoto on tasavalta:
Afganistan (islamilainen tasavalta)
Albania
Algeria
Angola
Argentiina
Armenia
Azerbaidžan
Bangladesh (kansantasavalta)
Barbados
Belize
Bolivia
Botswana
Brasilia (liittotasavalta)
Bulgaria
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti (arabitasavalta)
El Salvador
Eritrea1
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Etiopia (demokraattinen liittotasavalta)
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Georgia
Ghana
Guatemala
Guinea
Guinea-Bissau
Guyana (kooperaatiivinen tasavalta)
Haiti
Honduras
Indonesia
Intia
Irak2
Iran (islamilainen tasavalta)
Irlanti
Islanti
Israel1
Italia
Itä-Timor (demokraattinen tasavalta)
Itävalta (liittotasavalta)
Jemen
Kamerun
Kap Verde
Karjalan tasavalta
Kazakstan
Kenia
Keski-Afrikan tasavalta
Kiina (kansantasavalta)
Kiinan tasavalta (Taiwan)
Kirgisia
Kiribati
Kolumbia
Komorit1
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Kreikka
Kroatia
Kuuba (sosialistinen tasavalta)
Kypros
Laos (demokraattinen kansantasavalta)
Latvia
Libanon
Liberia
Libya
Liettua
Madagaskar
Pohjois-Makedonia (ent. Jugoslavian tasavalta Makedonia)
Malawi
Malediivit1
Mali
Malta
Marshallinsaaret
Mauritania (islamilainen tasavalta)
Mauritius
Moldova
Mongolia (parlamentaarinen demokratia)
Montenegro
Mosambik
Myanmar1
Namibia
Nauru
Nicaragua
Niger
Nigeria (liittotasavalta)
Norsunluurannikko
Pakistan (islamilainen tasavalta)
Palau
Palestiina3
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Pohjois-Korea (demokraattinen kansantasavalta)
Portugali
Päiväntasaajan Guinea
Ranska
Romania
Ruanda
Saksa (liittotasavalta)
Sambia
San Marino4
São Tomé ja Príncipe (demokraattinen tasavalta)
Senegal
Serbia
Seychellit
Sierra Leone
Singapore
Slovakia
Slovenia
Somalia (demokraattinen tasavalta)
Sri Lanka (demokraattinen sosialistinen tasavalta)
Sudan
Suomi
Suriname
Syyria (arabitasavalta)
Tadžikistan
Tansania (yhdistynyt tasavalta)
Togo
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tšekki
Tunisia
Turkki
Turkmenistan
Uganda
Ukraina
Unkari
Uruguay
Uzbekistan
Vanuatu
Venezuela (bolivariaaninen tasavalta)
Vietnam (sosialistinen tasavalta)
Viro
Yhdysvallat
Zimbabwe
Maailmassa on 139 tasavaltaa. Jos listasta karsitaan pois arabi-, liitto-, islamilainen-, 1-4 ja kansantasavalta on maailmassa vielä ainakin 113 tasavaltaa (81% valtioista).
1 = Valtiomuoto ei ole virallisesti tasavalta, mutta valtion päämies on presidentti, joka on yleensä kaikissa tasavalloissa valtion päämies.
2 = Irakin sodan jälkeen Yhdysvallat auttoi Irakia rakentamaan sille uuden perustuslain, jossa sanottiin maan olevan liittotasavalta.
3 = Palestiinan itsenäisyyttä eivät ole kaikki valtiot tunnustaneet. Palestiina ei ole yleismääritelmän mukaan itsenäinen valtio, koska vaikka sillä on pysyvä alue ja väestö, se ei hallitse koko aluettaan, eikä sitä ole yleisesti tunnustettu.
4 = San Marinon valtionpäämies ei ole presidentti, vaan sillä on kaksi kapteeni-valtionhoitajaa.
Maltan haukka (vuoden 1941 elokuva)

| Maltan haukka> The Maltese Falcon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Huston
Käsikirjoittaja:  John Huston
Tuottaja:  Hal B. Wallis
Säveltäjä:  Adolph Deutsch
Kuvaaja:  Arthur Edeson
Leikkaaja:  Thomas Richards
Tuotantosuunnittelija:  Robert M. Haas
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Pääosat:  Humphrey Bogart, Mary Astor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1941
Kesto:  101 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maltan haukka (engl. The Maltese Falcon) on ohjaaja John Hustonin esikoiselokuva vuodelta 1941. Se perustuu Dashiell Hammettin samannimiseen romaaniin, ja sen pääosassa nähtiin Humphrey Bogart, josta tuli Hustonin luottonäyttelijä. Bogart esittää yksityisetsivä Sam Spadea. Elokuva oli kolmen Oscarin ehdokkaana ja se oli jo kolmas filmatisointi kirjasta.
Elokuvaa on pidetty film noir -lajityypin ensimmäisenä edustajana.
Maltan haukka valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rooleissa

| --- | --- |
Näyttelijä: Rooli
Humphrey Bogart: Sam Spade
Mary Astor: Brigid O'Shaughnessy
Sydney Greenstreet: Kasper Gutman
Peter Lorre: Joel Cairo
Barton MacLane: Lieutenant Dundy
Ward Bond: Det. Sgt. Tom Polhaus
Lee Patrick: Effie Perrine
Jerome Cowan: Miles Archer
Gladys George: Iva Archer
Elisha Cook Jr.: Wilmer Cook
Walter Huston: Captain Jacobi
Aiheesta muualla

Leffatykki
DVD Plaza (Arkistoitu – Internet Archive)
Mats Rådberg

| Mats Rådberg |
| --- | --- |
 Mats Rådberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1948 Tukholma
Kuollut: 27. kesäkuuta 2020 (72 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1969–2020
Tyylilajit:  country 
Soittimet:  kitara
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mats Rådberg (8. kesäkuuta 1948 – 27. kesäkuuta 2020) oli ruotsalainen countrylaulaja,  kitaristi, säveltäjä.
Mats Rondin

Mats Rondin (21. syyskuuta 1960 – 11. lokakuuta 2014) oli ruotsalainen sellisti ja kapellimestari.
Rondin debytoi sellistinä 16-vuotiaana ja opiskeli Ruotsin radion musiikkikoulussa sekä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Saatuaan diplomin hän täydensi opintojaan William Pleethin johdolla Lontoossa ja pääsi kutsuttuna osallistumaan Mstislav Rostropovitšin sellojuhlille Riikaan. Hän sai opetusta myös Rostropovitšilta ja Ralph Kirshbaumilta. Rondin työskenteli Malmön sinfoniaorkesterin (1982–1985) ja Ruotsin radion sinfoniaorkesterin (1985–1996) ensisellistinä (1985–1996). Hän esiintyi myös muiden orkesterien, kuten Concertgebouw-orkesterin solistina, ja kamarimuusikkona. Rondin nimitettiin Malmön musiikkiakatemian sellonsoiton professoriksi vuonna 2005. Hän opetti myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa.
Myöhemmällä urallaan Rondin keskittyi kasvavissa määrin orkesterinjohtoon. Hän johti esimerkiksi Ruotsin radion sinfoniaorkesteria, Göteborgin sinfoniaorkesteria, Gävlen sinfoniaorkesteria, Tanskan radion sinfoniaorkesteria ja Trondheimin sinfoniaorkesteria. Hän työskenteli myös Malmön oopperassa. Hän kuoli äkisti sydäninfarktiin 54-vuotiaana, jolloin peruuntui muun muassa Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin johtaminen joulukuun 2014 Nobel-palkintojenjakoseremoniassa. Urallaan Rondin kantaesitti lukuisia ruotsalaissäveltäjien teoksia.
Manic

| Manic Halsey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. tammikuuta 2020
 Kesto: 47.43
 Levy-yhtiö: Virgin EMI Capitol
Listasijoitukset
  6.
Halseyn muut studioalbumit
| Hopeless Fountain Kingdom 2017 | Manic 2020 | If I Can’t Have Love, I Want Power 2021 |
Manic on yhdysvaltalaislaulaja Halseyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2020 Virgin EMI Recordsin kautta.
Kappaleet

Ashley – 3.06
Clementine – 3.54
Graveyard – 3.01
You Should Be Sad – 3.25
Forever ... (Is a Long Time) – 2.47
Dominic’s Interlude – 1.16 (Dominic Fiken kanssa)
I Hate Everybody – 2.51
3AM – 3.54
Without Me – 3.21
Finally // Beautiful Stranger – 3.41
Alanis’ Interlude – 2.41 (Alanis Morissetten kanssa)
Killing Boys – 2.23
Suga’s Interlude – 2.18 (BTS:n Sugan kanssa)
More – 2.33
Still Learning – 3.31
929 – 2.54
Makoto Okiguchi

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tokio 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | hyppy |  |
Makoto Okiguchi (jap. 沖口 誠, Okiguchi Makoto, s. 22. marraskuuta 1985 Osakan prefektuuri) on japanilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Okiguchi on voittanut Japanin joukkueen jäsenenä joukkuekilpailun olympiahopeaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008 ja kaksi MM-hopeamitalia. Lisäksi hän voitti hypyn MM-pronssia Tokiossa 2011.
Maila Paloheimo

Eeva Maila Kaarina Paloheimo (o.s. Ahvenainen; 7. huhtikuuta 1910 Pertunmaa – 2. maaliskuuta 1989) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Paloheimo valmistui vuonna 1936 Taideteollisuuskeskuskoulusta. Hän työskenteli kuvaamataidon lehtorina Mikkelin yhteiskoulussa vuosina 1945–1959, Mikkelin keskikoulussa 1959–1963, Mikkelin tyttölyseossa 1963–1965, Järvenpään yhteiskoulussa 1965–1966 ja Karjaan yhteislyseossa 1966–1975.
Maila Paloheimo oli vuosina 1938–1945 naimisissa kirjailija Oiva Paloheimon kanssa, mutta heidän liittonsa päättyi eroon.
Teoksia

Kultainen omena : satuja, kuvitus Heljä Lahtinen. WSOY 1948
Uni on kuoleman veli : jännitysromaani. WSOY 1970