stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antawn Jamison
Ura > Dallas Mavericks

Kauden 2002–2003 jälkeen Jamison siirtyi yhdeksän pelaajan suurkaupassa Dallas Mavericksiin. Jamisonin ohella Dallasiin kaupattiin Danny Fortson, Chris Mills ja Jiri Welsch. Golden State sai vaihdossa Nick Van Exelin, Evan Eschmeyerin, Avery Johnsonin, Popeye Jonesin ja Antoine Rigaudeaun. Dallasissa Jamison oli kaudella 2003–2004 vain kahdesti aloituskokoonpanossa, kun Golden Statessa hän oli aloittanut jokaisen pelin kolmen kauden ajan. Dallasissa Jamison pelasi ensimmäiset pudotuspeliottelunsa. Kauden jälkeen hänet palkittiin NBA:n parhaana vaihtopelaajana NBA Sixth Man of the Year Awardilla.
Ura > Washington Wizards

Washington Wizards hankki Jamisonin joukkueeseensa kaudeksi 2004–2005. Washington antoi Dallasille kaupassa Jerry Stackhousen, Christian Laettner ja aiemmin samana päivänä varatun Devin Harrisin. Ensimmäisellä kaudellaan Washingtonissa Jamison pääsi pelaamaan NBA:n tähdistöotteluun. Kaudella 2005–2006 hän oli ainoa Washington-pelaaja, joka oli mukana joukkueensa jokaisessa ottelussa. Jamison teki kauden aikana uransa 10 000. pisteensä ja otti 4 000. levypallonsa. Jamisonin lisäksi vain 16 aktiivipelaaja oli ylittänyt molemmat rajapyykit.
Jamison valittiin toista kertaa urallaan tähdistöotteluun kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella hänen pistekeskiarvonsa (22,2) oli Washingtonin paras. Pisteissä hän oli koko liigassa yhdestoista. Jamison teki kauden aikana myös uransa 15 000. pisteensä. Jamison pelasi Washingtonissa lopulta reilut viisi kautta, kunnes hänet kaupattiin helmikuussa 2010 Cleveland Cavaliersiin kolmen joukkueen kaupassa. Washington lähetti Jamisonin Clevelandiin ja Drew Goodenin Los Angeles Clippersiin. Washington sai kaupassa Al Thorntonin Clippersiltä ja Žydrūnas Ilgauskasin, vuoden 2010 varausvuoron sekä Emir Preldžičin pelioikeudet Cavaliersilta. Lisäksi Cleveland lähetti Sebastian Telfairin kaupassa Los Angelesiin. Jamison oli Washingtonin historian kahdeksanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja.
Ura > Los Angeles Lakers

Heinäkuussa 2012 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Lakersiin. Hän pelasi kauden 2012–2013 pääosin vaihtopelaajan roolissa; aloituskokoonpanossa hän oli kuudesti. Elokuussa 2013 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Clippersiin.
Jamison lopetti pelaajauransa lokakuussa 2014 ja siirtyi TV-kommentaattoriksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2006
4 Johnson |
5 Hinrich |
6 James |
7 Jamison |
8 Battier |
9 Wade |
10 Paul |
11 Bosh |
12 Howard |
13 Miller |
14 Brand |
15 Anthony |
Valmentaja Krzyzewski
Arnold Schwarzeneggerin filmografia

Tämä on luettelo Arnold Schwarzeneggerin filmografiasta.
| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1970 | Hercules New Yorkissa | Herkules |  |
| 1976 | Pitkät jäähyväiset | ilveilijä |  |
| 1976 | Loputon treeni | Joe Santo |  |
| 1976 | Arnold on rautaa | oma itsensä |  |
| 1979 | Kaktus-Jack | kohtelias muukalainen |  |
| 1979 | Scavenger Hunt | Lars |  |
| 1980 | The Jayne Mansfield Story | Mickey Hargitay |  |
| 1982 | Conan – barbaari | Conan Kimmerialainen |  |
| 1984 | Conan hävittäjä | Conan Kimmerialainen |  |
| 1984 | Terminator – tuhoaja | Cyberdyne Systems Model T-101 |  |
| 1985 | Red Sonja | Kalidor |  |
| 1985 | Commando | John Matrix |  |
| 1986 | Raaka keikka | Mark Kaminsky |  |
| 1987 | Predator – saalistaja | majuri Alan ”Dutch” Schaeffer |  |
| 1987 | Juokse tai kuole | Ben Richards |  |
| 1988 | Punainen vaara | Ivan Danko |  |
| 1988 | Identtiset kaksoset | Julius Benedict |  |
| 1990 | Total Recall – Unohda tai kuole | Douglas Quaid |  |
| 1990 | Lastentarhan kyttä | John Kimble |  |
| 1991 | Terminator 2 – Tuomion päivä | Cyberdyne Systems Model T-101 |  |
| 1992 | Joulu Connecticutissa | mies (myös ohjasi elokuvan) |  |
| 1993 | Last Action Hero | Jack Slater |  |
| 1994 | Tosi valheita | Harry Tasker |  |
| 1994 | Beretta’s Island | cameo |  |
| 1994 | Junior | Alex Hesse |  |
| 1996 | Eraser – suojelija | John Kruger |  |
| 1996 | Isäni on turbomies | Howard Langston |  |
| 1997 | Batman & Robin | Victor Fries/Mr. Freeze |  |
| 1999 | End of Days | Jericho Cane |  |
| 2000 | 6. päivä | Adam Gibson |  |
| 2001 | Eläintohtori 2 | Susi (äänirooli, ei lopputeksteissä) |  |
| 2002 | Sivulliset uhrit | Gordy Brewer |  |
| 2003 | Terminator 3: Koneiden kapina | Cyberdyne Systems Model T-101 |  |
| 2003 | Pako viidakkoon | Ber Patron (cameo) |  |
| 2004 | Maailman ympäri 80 päivässä | prinssi Hapi |  |
| 2009 | Terminator – Pelastus | Cyberdyne Systems Model T-101(cameo[lähde? ]) |  |
| 2010 | The Expendables | Trench Mauser (cameo) |  |
| 2012 | The Expendables 2 | Trench Mauser (cameo) |  |
| 2013 | The Last Stand | seriffi Ray Owens |  |
| 2013 | Escape Plan | Swan Rottmayer |  |
| 2014 | Sabotage | John ”Breacher” Wharton |  |
| 2014 | The Expendables 3 | Trench Mauser |  |
| 2014 | Maggie | Wade |  |
| 2015 | Terminator Genisys | ”Pops” (Terminator T-800) |  |
| 2017 | Aftermath | Roman Melnyk |  |
| 2017 | Killing Gunther | Robert ”Gunther” Bendik |  |
| 2019 | Terminator: Dark Fate | T-800 / Carl |  |
| 2024 | Kung Fury 2 | presidentti |  |
Italian toinen vapaussota

Italian toinen vapaussota oli 26. huhtikuuta – 12. heinäkuuta 1859 Sardinian kuningaskunnan ja Ranskan liiton Itävallan keisarikuntaa vastaan käyty sota. Sota oli tärkeä osa tapahtumakierrettä, joka johti Italian yhdistymiseen. Ensimmäinen sota (1848–49) epäonnistui, mutta vuonna 1859 alkanut sota onnistui ja aloitti Italian yhdistymisen.
Itävalta hävisi sodan. Häviöstä tuli kallis, koska se pienensi Itävallan valtaa Euroopassa. Sardinia ja Ranska taas hyötyivät sodasta. Sardinia yhdisti Italian kahdessa vuodessa yhdeksi valtioksi (paitsi Kirkkovaltio), ja Ranska sai sen pitkään menettämät alueet, Nizzan kreivikunnan ja Savoijin herttuakunnan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian toinen vapaussota Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Second Italian War of Independence
Käännös suomeksi
Matti Hannola

Matti Hannola (s. 12. helmikuuta 1939 Viipuri) on suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Hannola toimi kansanedustajana ajalla 13. maaliskuuta – 26. syyskuuta 1975 noustuaan eduskuntaan edesmenneen Kalevi Huotarin seuraajana. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen eduskuntaryhmään.
Markus Olin

Markus Olin on VTT:n tutkimusprofessori vuodesta 2010. Hänen erikoisalaansa ovat ydinjätteet, niistä erityisesti käytetty ydinpolttoaine, ja niiden turvallinen loppusijoitus.
Aokigahara

Aokigaharaan johtava tie
Aokigahara (青木ヶ原, "sinisten puiden niitty"), tunnetaan myös nimellä Puumeri, on 35 neliökilometrin kokoinen metsäalue Fuji-vuoren luoteen puoleisella juurella Japanissa.
Metsän tiheyden ja eläimistön puuttumisen takia metsä on poikkeuksellisen hiljainen paikka. Metsä tunnetaan kivisistä luolistaan, mutta ehkä ennemmin Itsemurhametsänä, jossa japanilaiset ovat tehneet ehkä tuhansien vuosien ajan itsemurhia. Vuonna 2010 metsässä tehtiin 54 itsemurhaa. Paikalla on japaniksi ja englanniksi useita kylttejä, joissa kehotetaan metsään tulevia itsemurhakandidaatteja kääntymään takaisin ja hakeutumaan hoitoon.
Japanilaisessa mytologiassa metsä yhdistetään demoneihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aokigahara Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Jalkapallon I divisioonan kausi 1981

| I divisioonan kausi 1981 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Nousseet joukkueet:  Kuusysi, KPV ja Elo
Pudonneet joukkueet:  MyPa, VIFK ja Pyrkivä
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1980 :  1982 → 
Jalkapallon I divisioonan kausi 1981 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi jakautui kahteen vaiheeseen. Runkosarjan jälkeen neljä parasta siirtyi karsimaan Mestaruussarjan paikoista. Kahdeksan jäljelle jäänyttä jatkoi I divisioonan loppusarjassa, johon saivat mukaansa runkosarjan puolitetut pisteet.
Maalikuninkuuden voitti Oulun Työväen Palloilijoita edustanut Wladyslaw Dabrowski, joka teki kauden aikana 26 maalia. Se säilyi Suomen toiseksi korkeimman sarjatason maaliennätyksenä vuoteen 2014 saakka, jolloin ennätyksen rikkoi FC Hakan Kalle Multanen.
Runkosarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | 69 | KPV | Elo | Honka | JyP-77 | Reipas | MyPa | OTP | Jaro | VIFK | FinnPa | Pyrkivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuusysi | 22 | 14 | 4 | 4 | 57-15 | 32 |  | 4-0 | 5-0 | 1-0 | 0-0 | 5-2 | 5-0 | 5-0 | 2-0 | 0-1 | 6-0 | 4-0 |
| Kokkolan Palloveikot | 22 | 10 | 7 | 5 | 46-28 | 27 | 2-2 |  | 6-0 | 3-1 | 2-0 | 1-1 | 5-1 | 3-0 | 1-2 | 4-1 | 3-3 | 2-0 |
| Kuopion Elo | 22 | 10 | 5 | 7 | 44-30 | 25 | 3-1 | 1-2 |  | 5-0 | 4-0 | 4-0 | 0-1 | 3-1 | 8-1 | 2-2 | 3-0 | 1-0 |
| FC Honka | 22 | 8 | 8 | 6 | 30-24 | 24 | 1-1 | 0-0 | 1-1 |  | 0-1 | 3-0 | 2-2 | 2-1 | 1-1 | 0-2 | 3-1 | 1-0 |
| JyP-77 | 22 | 10 | 4 | 8 | 33-33 | 24 | 1-5 | 3-2 | 2-0 | 1-2 |  | 0-0 | 3-1 | 0-2 | 1-1 | 2-1 | 2-1 | 2-1 |
| Lahden Reipas | 22 | 8 | 7 | 7 | 32-35 | 23 | 1-3 | 0-0 | 1-1 | 1-1 | 0-2 |  | 2-1 | 2-3 | 2-2 | 2-1 | 5-2 | 2-0 |
| Myllykosken Pallo | 22 | 8 | 6 | 8 | 36-42 | 22 | 0-1 | 1-1 | 2-1 | 0-0 | 5-4 | 4-2 |  | 2-3 | 3-3 | 0-0 | 4-2 | 3-1 |
| Oulun Työväen Palloilijat | 22 | 10 | 1 | 11 | 38-46 | 21 | 0-5 | 1-2 | 2-1 | 0-2 | 3-2 | 0-2 | 2-1 |  | 2-4 | 1-0 | 6-0 | 5-0 |
| Pietarsaaren Jaro | 22 | 5 | 10 | 7 | 26-35 | 20 | 1-0 | 2-1 | 0-0 | 0-4 | 0-0 | 0-1 | 1-2 | 2-2 |  | 0-0 | 1-2 | 4-0 |
| Vasa IFK | 22 | 6 | 7 | 9 | 23-29 | 19 | 0-1 | 1-0 | 2-4 | 1-1 | 1-0 | 0-3 | 4-2 | 1-3 | 1-1 |  | 0-2 | 3-0 |
| Finnairin Palloilijat | 22 | 6 | 5 | 11 | 32-52 | 17 | 2-0 | 4-4 | 1-2 | 1-5 | 2-3 | 1-1 | 0-0 | 2-0 | 2-0 | 0-0 |  | 1-3 |
| Turun Pyrkivä | 22 | 3 | 4 | 15 | 15-43 | 10 | 1-1 | 0-2 | 0-0 | 1-0 | 0-4 | 1-2 | 0-1 | 5-1 | 0-0 | 1-1 | 1-3 |  |
Uusinta Nokialla: JyP-77 - Honka 1-5.
Neljä parasta karsimaan Mestaruussarjan neljän heikoimman kanssa.
Runkosarja > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuusysi | 11 | 24 812 | 2256 |
| Reipas | 11 | 17 087 | 1553 |
| Jaro | 11 | 13 184 | 1199 |
| KPV | 11 | 11 571 | 1052 |
| VIFK | 11 | 10 042 | 913 |
| Elo | 11 | 7 894 | 718 |
| OTP | 11 | 7 764 | 706 |
| JyP-77 | 11 | 7 525 | 684 |
| FinnPa | 11 | 6 563 | 597 |
| Honka | 11 | 5 293 | 481 |
| MyPa | 11 | 5 270 | 479 |
| Pyrkivä | 11 | 4 605 | 419 |
| Yhteensä | 132 | 121 610 | 921 |
1. divisioonan loppusarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | OTP | Reipas | JyP-77 | FinnPa | Jaro | MyPa | VIFK | Pyrkivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Työväen Palloilijat | 7 | 5 | 1 | 1 | 54-49 | 22 |  | - | 0-1 | - | 2-0 | - | 3-0 | 4-0 |
| Lahden Reipas | 7 | 4 | 1 | 2 | 50-44 | 21 | 0-0 |  | - | 5-0 | - | - | 5-0 | 1-0 |
| JyP-77 | 7 | 3 | 2 | 2 | 48-44 | 20 | - | 2-3 |  | 1-1 | 2-0 | 1-1 | - | - |
| Finnairin Palloilijat | 7 | 4 | 1 | 2 | 50-70 | 18 | 2-6 | - | - |  | - | - | 3-0 | 6-2 |
| Pietarsaaren Jaro | 7 | 3 | 1 | 3 | 40-47 | 17 | - | 5-3 | - | 2-3 |  | 1-0 | - | - |
| Myllykosken Pallo | 7 | 2 | 1 | 4 | 47-51 | 16 | 0-1 | 2-1 | - | 2-3 | - |  | - | 5-0 |
| Vasa IFK | 7 | 1 | 1 | 5 | 30-53 | 13 | - | - | 2-6 | - | 2-2 | 2-1 |  | - |
| Turun Pyrkivä | 7 | 2 | 0 | 5 | 25-66 | 9 | - | - | 4-2 | - | 0-4 | - | 4-1 |  |
1. divisioonan loppusarja > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Jaro | 3 | 2 414 | 805 |
| Reipas | 4 | 1 984 | 496 |
| VIFK | 3 | 1 422 | 474 |
| FinnPa | 3 | 1 401 | 467 |
| JyP-77 | 4 | 1 320 | 330 |
| MyPa | 4 | 1 138 | 284 |
| OTP | 4 | 1 025 | 256 |
| Pyrkivä | 3 | 465 | 155 |
| Yhteensä | 28 | 11 169 | 399 |
Markus Palosaari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. helmikuuta 1987
Syntymäpaikka: Kaustinen, Suomi
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: KP-V
Junioriseurat
-?   ?–2005: KPV   Metz (junioriakatemia)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005-2008 | KPV | 3 (0) |
Maajoukkue
|  ?- | Suomi U17 | 14 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. huhtikuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. huhtikuuta 2007.
Markus Palosaari (s. 3. helmikuuta 1987 Kaustinen) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Palosaari on pelannut kaksi vuotta ranskalaisessa FC Metzin joukkueessa. Hän palasi kuitenkin Suomeen ja pelasi KPV:n edustusjoukkueessa, kunnes joutui lopettamaan aktiiviuransa polvivamman vuoksi. Hän siirtyi kaudeksi 2009 Kaustisen Pohjan-Veikkojen riveihin miesten kolmoseen.Vuonna 2016 hän aloitti KP-V tyttöjen valmentamisen.
Palosaari on pelannut Suomen U17-, U16- ja U15-maajoukkueissa.
Varsinaisen työuransa Palosaari on tehnyt rakennusalalla. Hän on koulutukseltaa rakennusinsinööri.
Aoki

| Aoki |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Naganon prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  57,1 km²
Väkiluku (2020):  4 124
 – Väestötiheys:  72,22 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aoki (jap. 青木村, Aoki-mura) on Japanin kyläkunta Naganon prefektuurissa. Se kuuluu Chiisagatan piirikuntaan. Siellä asuu 4 124 asukasta, ja väestö laski prosentilla vuosina 2015-2020. Pinta-ala on 57,10 neliökilometriä ja väestötiheys 72,22 asukasta neliökilometrillä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 5 003 |  |
| 2000 | 4 937 | -66 |
| 2005 | 4 774 | -163 |
| 2010 | 4 609 | -165 |
| 2015 | 4 343 | -266 |
| 2020 | 4 124 | -219 |
Italian taide

Italian taide on käynyt historiansa aikana läpi useita vaiheita.
Antiikki

Rooman valtakunta ulottui loistonsa päivinä Atlantilta pitkälle Aasiaan ja Skotlannista Afrikkaan. Niinpä sen kulttuuri poimi vaikutteita laajalta alueelta. Roomalainen taide oli suurelta osaltaan kreikkalaisen jatkoa. Omintakeisen italialaisen taiteen alkeita voidaan huomata etruskilaisessa taiteessa, mutta varsinaisen pohjan laskee sille vasta varhaiskristitty taide. Jo ensimmäisillä kristityillä vuosisadoilla syntyy antiikkiseen taiteeseen pohjautuva katakombien seinämaalaus; kuvanveistoa edustavat lähinnä sarkofagien korkokuvat ja norsunluuveistokset.
300-luvulta, jolloin kristinusko tuli valtionuskonnoksi, kirkkojen rakennuttaminen työllisti arkkitehteja. Kirkkojen päämuodot olivat basilika ja keskuskirkko. Tässä varhaiskristillisessä taiteessa roomalaisiin perinteisiin yhdistyi Bysantin vaikutusta varsinkin Ravennassa sekä vielä 900-luvulla esimerkiksi Venetsiassa (Pyhän Markuksen kirkko).
Keskiaika ja renessanssi

Romaaninen tyyli esiintyy 1000-luvulla, mutta on erilainen eri osissa niemimaata. Sen kuuluisimmat esimerkit ovat Pisassa (tuomiokirkko ja kello- eli ns. vino torni, kastekirkko ja Campo Santo eli hautausmaa). Kirkot on holvattu ja rakennettu tiilestä (esimerkiksi San Ambrogio Milanossa, Parman kastekirkko). Gotiikka ei tullut koskaan suosituksi Italiassa eikä Milanon tuomiokirkkoa lukuun ottamatta päässyt ratkaisevasti vaikuttamaan sen rakennustaiteeseen.
Luonteenomaisia 1200–1300-luvun italialaisille kirkoille ovat kupoli ja erillään olevat kellotornit eli kampaniilit kuten Firenzen ja Sienan tuomiokirkoissa. Elpyvä kaupunkielämä aiheuttaa huomattavien maallisten rakennusten rakentamisen, esimerkiksi Palazzo Vecchio Firenzessä ja Doge-palatsi Venetsiassa. Samoihin aikoihin esiintyy useita huomattavia kuvanveistäjiä kuten Pisanot. Maalaustaide vapautuu bysanttilaisesta vaikutuksesta; suuri uudistaja on Giotto. Pehmeämpää käsittelytapaa edustavat Duccio ja Simone Martini. Koko 1300-luvun (trecento) huomattavin taideteos on Pisan Campo Santon freskomaalaus "Kuoleman voittokulku".
Maailmanhistoriallisen merkityksen Italian taide saa renessanssin aikana. Renessanssi on maailmanhistorian ensimmäinen itsensä tiedostava aikakausi. Antiikin hengen läpitunkema taide herää 1400-luvun (quattrocento) alussa, Toscana ja Firenze keskipisteinään. Läheinen yhteys antiikin kanssa toteutuu parhaiten rakennustaiteessa. Johtavat arkkitehdit ovat Brunelleschi, Alberti, Majano, Michelozzi, Rossettino ja Venetsiassa Lombardi. Palatseille oli tunnusomaista rustiikkafasadi, jossa vaakasuora viiva hallitsee; rakennukset ovat linnamaisia. Kirkkorakennuksissa koristelu on runsas; huippuunsa se on kehittynyt Pavian Certosa-luostarin kirkon etufasadissa. Kuvanveistoa edustavat maineikkaasti muun muassa Ghiberti, Donatello, L. della Robbia ja Verrocchio, maalaustaidetta Keski-Italiassa muun muassa Fra Angelico, Masolino, Masaccio, Fra Filippo Lippi, Botticelli, Filippino Lippi, Ghirlandaio, Piero della Francesca, Melozzo da Forli, Luca Signorelli, Perugino, Pinturicchio, Pohjois-Italiassa Mantegna ja Bellinit.
Vuosisatain vaihteessa varhaisrenessanssi kehittyy täysrenessanssiksi. 1500-luvun (cinquecento) taiteelle on ominaista teknisten vaikeuksien voittaminen ja itsetietoinen liittyminen antiikkiin. Taiteen polttopiste siirtyy Roomaan, jonne paavit kutsuvat eteviä taiteilijoita. Johtava arkkitehti on Bramante, suurin rakennuskohde Pietarinkirkko. Muita arkkitehteja: Sangallo, Peruzzi, Giulio Romano, Veronassa San Micheli, Venetsiassa Sansovino. Suurimmat maalarit ovat Michelangelo, samalla suurin kuvanveistäjä, Rafael ja Leonardo da Vinci, muita Firenzessä Fra Bartolommeo ja Andrea del Sarto, Sienassa Sodoma, Venetsiassa Giorgione, Tizian ja Palma Vecchio, Parmassa Correggio.
Myöhäisrenessanssin, 1500-luvun loppupuoliskon, rakennustaiteelle on tunnusomaista sääntöjen ja esteettisten lakien tarkasta seuraamisesta johtuva kuivakiskoisuus. Johtavat arkkitehdit ovat Vignola, Palladio ja Vasari, taidemaalaajat Tintoretto ja Paolo Veronese, kuvanveistäjistä huomattavin Giovanni da Bologna.
Uusi aika

1600-luvun taide, barokki, tavoitteli mahtipontista suuruutta ja koristeellisuutta; se rakasti voimakasta liikettä ja kierrettyjä muotoja ja kuvasi mielellään pateettista uskonnollisuutta. Johtava taiteilija sekä arkkitehtuurin että kuvanveiston alalla on Bernini, huomattavimmat maalarit Caravaggio, Ribera, Salvator Rosa, Carracci't, Guido Reni, Domenichino, Carlo Dolci sekä barokin päättäjä 1700-luvulla elänyt Tiepolo, johon Italian taiteen kukoistus päättyy. Muita 1700-luvun maalareita olivat Canaletto ja Guardi.
1800-luvun alkupuoli oli Italian taiteen alennuksen aikaa. Ainoa huomattavampi taiteilijapersoonallisuus oli Segantini. Vuosisadan lopulla nousivat ekspressionistit, eturivissä Amedeo Modigliani.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian taide Wikimedia Commonsissa
Turun Sanomat: Italian nykytaide pyristelee irti perinteen kahleista
Taidehistorian aikajana: Italian 1300-luvun taide (Arkistoitu – Internet Archive)
Getty-museo palauttaa Italiaan taidetta Yle.fi, uutiset 1.8.2007, päivitetty 30.10.2008
Länsiväylä: Italian futurismi oli osa poliittista kuohuntaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli perustuu Pienen tietosanakirjan (1925–1928) sisältöön. Pienen tietosanakirjan tekijänoikeudellinen tilanne on tulkinnanvarainen. Sieltä ei tule tuoda uutta aineistoa Wikipediaan. Voit auttaa Wikipediaa korvaamalla Pienen tietosanakirjan aineiston uudella.
Leonardo da Vincin Nainen ja kärppä, vuosilta 1483-1490.
Giovanni Bellinin San Giobben alttaritaulu, noin 1485, Galleria dell'Accademia, Venetsia.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1975

| I divisioonan kausi 1975 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  30. huhtikuuta− 21. syyskuuta
Mestari:  GBK
Nousseet joukkueet:  GBK OPS
Pudonneet joukkueet:  TuTo KaPa LaPS
Ottelut:  132
Maalit:  378 (2,86 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Christian Nyman (16) Tapio Raatikainen (16)
Suurin yleisömäärä:  2 712 KaPa−SePS 0−3 (25. toukokuuta)
Kokonainen yleisömäärä:  101 999
Yleisökeskiarvo:  773
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1974 :  1976 → 
Jalkapallon I divisioonan kausi 1975 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan kolmas kausi. Kaudella 1975 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
I divisioonan voitti GBK, ja joukkue nousi kaudeksi 1976 Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut OPS nousi myös suoraan. Viimeisiksi sijoittuneet TuTo, KaPa ja LaPS putosivat II divisioonaan. I divisioonan maalikuninkuuden kaudella 1975 jakoivat GBK:n Christian Nyman ja Tapio Raatikainen 16 maalilla. I divisioonan yleisömäärä kaudella 1975 oli yhteensä 101 999 henkeä eli keskimäärin 773 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet

I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1974, kaksi putoajaa kauden 1974 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1974 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Kuusysi ja I-Kissat putosivat suoraan. I-Kissojen sarjapaikka siirtyi Ilvekselle. II divisioonan lohkovoittajat LaPS, Pyrkivä ja Sport nousivat suoraan.
| Joukkue | Kaupunki | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- |
| Gamlakarleby BK (GBK) | Kokkola |  Jarl-Erik Wikström |
| Helsingin Palloseura (HPS) | Helsinki |  Kaj Österberg |
| Helsingin Ponnistus (Ponnistus) | Helsinki |  Reino Koskinen |
| IF Vasa Sport (Sport) | Vaasa |  Valle Haldin |
| Ilves | Tampere |  Raimo Vasama |
| Kajaanin Palloilijat (KaPa) | Kajaani |  Jukka Tiitinen |
| Kuusysi | Lahti |  Aarne Olkkola |
| Lahden Palloseura (LaPS) | Lahti |  Hannu Sinisalo |
| Oulun Palloseura (OPS) | Oulu |  Taisto Horneman |
| Seinäjoen Palloseura (SePS) | Seinäjoki |  Kalle Jaskari |
| Turun Pyrkivä (Pyrkivä) | Turku |  Rainer Forss |
| Turun Toverit (TuTo) | Turku |  Torsten Johansson |
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | GBK (M, N) | 22 | 16 | 3 | 3 | 52 | 15 | +37 | 35  |
| 2 | OPS (N) | 22 | 14 | 3 | 5 | 32 | 17 | +15 | 31  |
| 3 | Ilves | 22 | 13 | 4 | 5 | 46 | 20 | +26 | 30  |
| 4 | Ponnistus | 22 | 13 | 4 | 5 | 38 | 20 | +18 | 30  |
| 5 | Pyrkivä | 22 | 9 | 4 | 9 | 30 | 35 | −5 | 22  |
| 6 | SePS | 22 | 10 | 2 | 10 | 29 | 34 | −5 | 22  |
| 7 | HPS | 22 | 8 | 3 | 11 | 32 | 37 | −5 | 19  |
| 8 | Sport | 22 | 7 | 5 | 10 | 23 | 32 | −9 | 19  |
| 9 | Kuusysi | 22 | 7 | 3 | 12 | 31 | 39 | −8 | 17  |
| 10 | TuTo (P) | 22 | 5 | 4 | 13 | 26 | 44 | −18 | 14  |
| 11 | KaPa (P) | 22 | 5 | 4 | 13 | 16 | 37 | −21 | 14  |
| 12 | LaPS (P) | 22 | 4 | 3 | 15 | 23 | 48 | −25 | 11  |
Lähde: Jalkapallokirja 1976
(M) = Mestari; (N) = Nousija; (P) = Putoaja