stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scott Niedermayer

| Scott Niedermayer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1973 (ikä 51) Cranbrook, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nieds, Scotty
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2010
Seurat:  New Jersey Devils (NHL) Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  3. varaus, 1991 New Jersey Devils
Hockey Hall of Fame
 2013 
Scott Niedermayer (s. 31. elokuuta 1973 Cranbrook, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija. Niedermayer oli pelipaikaltaan puolustaja ja hän edusti 18 kauden ja yli tuhannen ottelun mittaisella NHL-urallaan New Jersey Devilsiä ja Anaheim Ducksia voittaen NHL:n Stanley Cup-mestaruuden neljä kertaa. Hänet palkittiin ammattilaisuransa aikana NHL:ssä James Norris Memorial Trophylla ja Conn Smythe Trophylla, hänet äänestettiin viisi kertaa liigan tähdistöotteluun ja hänet nimettiin jääkiekon Hockey Hall of Famen kunniagalleriaan vuonna 2013. New Jersey Devils on myös jäädyttänyt Niedermayerin pelinumeron 27. Hän on sekä Devilsin että Ducksin kaikkien aikojen eniten tehopisteitä merkkauttanut puolustaja.
Arvokisoissa Niedermayer edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta kahdesti olympialaisissa ja maailmancupissa, kerran maailmanmestaruuskilpailuissa ja kahdesti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1991, aikuisten maailmanmestaruuden vuonna 2004, olympiakultaa vuosina 2002 ja 2010 ja jääkiekon maailmancupin vuonna 2004. Olympia-, MM- ja Stanley Cup-voittajana hän on niin kutsutun Kolmen kullan klubin jäsen ja hän on ainoa jääkiekkoilija, joka on voittanut edellä mainittujen saavutusten ohella myös Memorial Cupin.
Niedermayer nimettiin Anaheim Ducksin uudeksi apuvalmentajaksi vuoden 2013 tammikuussa.
Ura

| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | New Jersey Devils | 1995  |
|  | New Jersey Devils | 2000  |
|  | New Jersey Devils | 2003  |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Kultaa | World Cup 2004 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | World Cup 1996 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2004 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 1991 | jääkiekko |  |
Niedermayer pelasi juniorivuotensa WHL-seura Kamloops Blazersissä, ja herätti huomiota puolustajalle harvinaisilla yli piste per ottelu -tehoillaan. New Jersey Devils varasi hänet NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla kolme.
Ensiesiintymisensä NHL:ssä Niedermayer teki kaudella 1991–1992 pelaten neljässä ottelussa. Seuraavalla kaudella hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Devilsissä, ja teki puolustajalle hyvät 40 tehopistettä. Vuonna 1995 Niedermayer oli mukana voittamassa Devilsin ensimmäistä Stanley Cup -mestaruutta, ja kaksi muuta seurasivat vuosina 2000 ja 2003. Viimeisimmässä finaalissa kaatui hänen veljensä Rob Niedermayerin edustama Mighty Ducks of Anaheim (nykyinen Anaheim Ducks). Niedermayer on valittu NHL:n tähdistöotteluun vuosina 1998, 2001 ja 2004, ja vuonna 2004 hänet palkittiin kauden parhaalle puolustajalle myönnettävällä James Norris Memorial Trophyllä. Työsulkukaudella 2004–2005 Niedermayer ei pelannut lainkaan, ja kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi veljensä seuraksi Mighty Ducks of Anaheimiin nelivuotisella sopimuksella. Mighty Ducks pelasikin hyvän kauden yltäen läntisen konferenssin finaaleihin asti, ja Niedermayer itse teki NHL-uransa piste-ennätyksen 13 maalia ja 50 syöttöä. Koko NHL-urallaan Niedermayer teki 1263 ottelussa yhteensä 740 pistettä.
Kansainvälisellä tasolla Niedermayer on ollut mukana voittamassa kultaa vuoden 2002 talviolympialaisissa, vuoden 2004 maailmanmestaruuskilpailuissa, vuoden 2004 maailmancupissa ja vuoden 2010 talviolympialaisissa. Näin ollen hän kuuluu niin sanottuun kolmen kullan klubiin eli niiden harvalukuisten pelaajien joukkoon, jotka ovat voittaneet Stanley Cupin, olympiakultaa ja maailmanmestaruuden. Niedermayer on ainoa pelaaja maailmassa, joka on voittanut tämän lisäksi vielä nuorten maailmanmestaruuskilpailut (1991) ja Memorial Cupin (1992).
Aiheesta muualla

Scott Niedermayer Jatkoaika.comissa
Scott Niedermayer The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Nicklas Lidström | James Norris Memorial Trophyn voittaja 2004 | Seuraaja: Nicklas Lidström |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Brendan Shanahan | Mark Messier Leadership Awardin voittaja 12/2006 | Seuraaja: Sidney Crosby |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Cam Ward | Conn Smythe Trophyn voittaja 2007 | Seuraaja: Henrik Zetterberg |
Scott Niedermayer Anaheim Ducksin paidassa.
Scheffervillen rautatieasema

Scheffervillen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Scheffervillen kaupungissa Quebecissä, Kanadassa. Se on samalla Tshiuetin Rail Transportationin omistaman Emeril Junctionin ja Scheffervillen välisen rataosan pohjoinen pääteasema sekä Quebecin pohjoisin rautatieliikennepaikka.
Scheffervillen rautatieaseman sijainti Quebecissa
Tshiuetin Rail Transportation liikennöi henkilöjunia Sept-Îles’n ja Scheffervillen välillä, sekä hoitaa Scheffervilleen suuntautuvaa ja sieltä lähtevää tavaraliikennettä. Sept-Îles’n ja Scheffervillen välillä liikennöivä Tshiuetin-henkilöjuna kulkee kahdesti viikossa.
Ratayhteys Sept-Îlesiin valmistui ja Scheffervillen liikennepaikka avattiin liikenteelle 1954. Aluksi liikennepaikka toimi pääasiallisesti lähtevien malmijunien kuormauspaikkana. Rautakaivostoiminnan päätyttyä 1980 junamäärät vähenivät huomattavasti, pudoten muutamaan viikoittaiseen junaan.
Aiheesta muualla

Panoramio.com: Kuva asemarakennuksesta
Sebastian Karpiniuk

Sebastian Karpiniuk maaliskuussa 2010.
Sebastian Marek Karpiniuk (4. joulukuuta 1972 Kołobrzeg, Puola – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk, Venäjä) oli puolalainen poliitikko ja Kansalaisfoorumi -puolueen jäsen. Hän toimi Puolan parlamentin alahuoneen eli Sejmin jäsenenä vuodesta 2005 kuolemaansa saakka.
Hän kuoli Smolenskin lento-onnettomuudessa Venäjällä 10. huhtikuuta 2010.
Seinäjoen kihlakunta

Seinäjoen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Ilmajoki, Jalasjärvi, Kurikka, Nurmo, Seinäjoki ja Ylistaro sekä ennen vuoden 2005 kuntaliitosta myös Peräseinäjoki. Kihlakunta sijaitsi aluksi Vaasan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Sarvisammalet

| Sarvisammalet |
| --- | --- |
 Phaeoceros laevis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Sarvisammalet Anthocerotophyta  Stotler & Stotl.-Crand
Luokka::  Anthocerotopsida
Lahko::  Anthocerotales
Heimot ja suvut
 Anthocerotaceae Sarvisammalet (Anthoceros)  Folioceros  Sphaerosporoceros  Dendrocerotaceae Dendroceros  Megaceros  Nothoceros  Phaeomegaceros  Leiosporocerotaceae Leiosporoceros  Notothyladaceae Hattorioceros  Mesoceros  Notothylas  Paraphymatoceros  Puikkosammalet (Phaeoceros)  Phymatocerotaceae Phymatoceros 
Katso myös
   Sarvisammalet Wikispeciesissä   Sarvisammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarvisammalet (Anthocerotophyta) ovat pieniä sekovartisia kasveja, jotka ovat saaneet nimensä sarvea muistuttavasta muodostaan. Suomessa kasvaa ainakin kaksi sarvisammallajia: sarvisammal eli musta sarvisammal (Anthoceros agrestis)  ja puikkosammal eli keltainen sarvisammal (Phaeoceros carolinianus), mahdollisesti myös Anthoceros punctatus. Euroopassa tavataan kahdeksan lajia jotka kuuluvat kolmeen eri sukuun.  Koko maailmassa lajeja arvioidaan olevan noin kaksisataa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sarvisammalet – Anthocerophyta
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Anthocerotophyta (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Anthocerotophyta
NRM.se (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Anthoceros punctatus (kuva)
Phaeoceros carolinianus (Arkistoitu – Internet Archive) (kuva)
Sekaoksidipolttoaine

Sekaoksidipolttoaine eli MOX-polttoaine (engl. mixed oxide fuel) on ydinpolttoaine, jossa on sekoitettuna uraania ja plutoniumia. Sekä uraani (UO2) että plutonium (PuO2) ovat polttoaineessa oksideina. Tavallisesti ydinvoimaloissa käytetään uraanin isotooppeja 235 ja 238. Tällöin ydinjätteessä on huomattavia määriä plutoniumia sekä hajoamatonta uraania. Plutonium ja uraani voidaan erottaa muusta ydinjätteestä (muun jätteen osuus noin 3 %) ja käyttää uudelleen, jolloin syntyy MOX-polttoainetta. Plutoniumia saadaan myös ydinaseista. MOXin käyttö on lisääntynyt viime vuosina muun muassa Japanissa ja Ranskassa.
Jos plutoniumia sekoitetaan ydinvoimaloissa käytettäviin polttoainesauvoihin, nousee uraanista saatava energiamäärä noin 12 %. Yleensä polttoaineesta noin kolmannes on MOXia, mutta joissakin reaktoreissa jopa puolet voi olla MOXia.
Ensimmäinen MOX-reaktori valmistui 1963, mutta kaupalliseen käyttöön reaktorit tulivat vasta 1980-luvulla. Tähän päivään mennessä MOXia on käytetty noin 2 000 tonnia, ja vuonna 2006 reaktoreissa oli polttoaineena noin 160 tonnia MOXia. Tästä suurin osa on eurooppalaisissa reaktoreissa. Euroopassa on 40 MOXille suunniteltua reaktoria sekä 30 reaktoria, joissa myös voidaan käyttää MOXia. Japanissa reaktoreita on kymmenen.
Thorium MOX

On myös testattu sellaista MOX-polttoainetta, jossa on toriumin ja plutoniumin oksideja. Sille on annettu nimi Thorium MOX. Norjalaisten tutkimusten mukaan se tarjoaa joitakin etuja.
Scotts (yhtye)

| Scotts |
| --- | --- |
 Scotts
Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Tyylilaji:  dansband
Infobox OKNimi-testi OK: 
Scotts on ruotsalainen dansband, joka on perustettu vuonna 1992. Scotts osallistui Melodifestivaleniin vuonna 2009 kappaleella "Jag tror på oss".
Dansbandskampen

2008 – 2
Melodifestivalenissa

Jag tror på oss (2009 – Andra chansen)
Diskografia > Albumit

Om det känns rätt (1992)
På vårt sätt (2008)
Upp till dans (2009)
Längtan (2009)
Vi gör det igen (2009)
Tre År Senare (2014)
Diskografia > Singlet

En blick, en dans, en kyss (One Dance, One Rose, One Kiss) - 2001
Du - 2004
Big Boys'n Pink Ladies	- 2006
Om igen - 2008
Jag tror på oss - 2009
Diskografia > DVD

På väg till Malung med Scotts - 2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scotts (yhtye) Wikimedia Commonsissa
Scotts (yhtye) Discogsissa. (englanniksi)
Seinäjoen keskustaajama

| Seinäjoen keskustaajama |
| --- | --- |
 Seinäjoen kaupungintalo.
 fiSeinäjoen keskustaajama 
 62°47′13″N, 22°50′31″E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Seutukunta:  Seinäjoen seutukunta
Kunta:  Seinäjoki
Hallinnon tyyppi:  taajama
Maantiede
Maa-ala:  55,27 km²
Väestö
Väkiluku:  51 300
Väestötiheys:  891,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. maapinta-ala on ajankohdan 31.12.2016 mukainen ja väkiluku 31.12.2019 mukainen. 
Seinäjoen keskustaajama on Etelä-Pohjanmaan maakunnassa sijaitsevan Seinäjoen kaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2019 lopussa taajamassa oli 51 300 asukasta, ja 2016 sen maapinta-ala oli 55,27 neliökilometriä. Ennen kuntaliitosta Seinäjoen keskustaajaman itäosa (Hyllykallio ja Nurmon kirkonkylä) kuului Nurmon kuntaan.
Seinäjoen keskustaajamassa risteävä valtatie 19 tulee etelästä Jalasjärveltä ja jatkaa pohjoiseen Uuteenkaarlepyyhyn. Valtatie 18 tulee luoteesta Vaasasta ja jatkaa kaakkoon Jyväskylään. Kantatie 67 tulee Kaskisista. Seinäjoella on myös Seinäjoen rautatieasema. Seinäjoen lentoasema sijaitsee keskustaajaman eteläpuolella.
Seinäjoen tärkeimmät palvelut, kuten keskussairaala, poliisiasema, ammattikoulu, ammattikorkeakoulu ja kaupungintalo sijaitsevat keskustaajamassa. Siellä ovat myös Seinäjoen suurimmat kauppakeskukset, kuten Epstori, Torikeskus ja Prisma Seinäjoki Hyllykalliolla.
Seepran varjo

| Seepran varjo Mikko Kuustonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Porkkana Ryhmän Studio, Millbrook Studios & HIP Studiot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD, MC
 Tuottaja(t): Heikki Silvennoinen
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 49.57
 Levy-yhtiö: Columbia, Sony
Mikko Kuustosen muut julkaisut
| Siksak 1996 | Seepran varjo 1997 | Lauluja Linnunradan laidalta 1998 |
Seepran varjo on Mikko Kuustosen vuonna 1997 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Hyvällä tuulella – 3.13
11. hetki – 4.58
Ankara taakka – 3.24
Neiti Kaihomieli – 4.00
Maailmanpyörä – 2.36
Jonain päivänä – 4.03
Sinun talosi – 3.38
Mustat linnut – 4.07
Pecos Bill – 2.34
Rouva Elokuu – 3.07
Valtava valo – 3.03
Sankari on kuollut – 4.40
Joo ei – 3.15
Pyhiinvaeltaja – 3.19
Tekijät

Mikko Kuustonen – laulu, huuliharppu
Heikki Silvennoinen – kitarat
Jarmo Nikku – kitarat & mandoliini
Anssi Nykänen – rummut
Maarit Hurmerinta – taustalaulu
Esa Kaartamo – taustalaulu & kitarat
Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
Arttu Takalo – vibes & marimba
DJ Slow – levysoittimet
J-P Virtanen – hammond & piano
Seppo Kantonen – flyygeli
Pekka Kuorikoski – taustalaulu & viulu
Petri Alanko – ohjelmointi
Aleksi Ahoniemi – saksofoni
Andrej Nowak – trumpetti
Masa Maijanen – basso (2)
Harri Ala-Kojola – rummut (2)
Aiheesta muualla

Mikko Kuustonen: Seepran varjo Musiikkituottajat ry.
Seepran varjo discogs.com -sivustolla
Mikko Kuustonen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Jää kuuntelemaan  Musta jalokivi  Abrakadabra  Aurora  Valon valtakunta  Siksak  Seepran varjo  Atlantis  Musta  Hietaniemi  Profeetta  Agricolankatu 11  Omaelämäkerran laulut 
Yhteisalbumeita:   Kaartamo Kettunen Kuustonen  Laulava Sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen  Pont Neuf  Joutomailla  Kirjeitä  Profeetta  Kuu ja tähdet - Laulut, tarinat ja ystävät 
Kokoelmat:   Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998  30 unohtumatonta laulua  The Essential Mikko Kuustonen  38 unohtumatonta 
Video/DVD:  Yksi ilta
Singlet:   "Enkelit lentää sun uniin"  "Taivas varjele"  "Kaktusviinaa"  "Tunnen tämän ikävän"  "Abrakadabra"  "Hopealanka"  "Kuume"  "Aurora"  "Taikuri"  "Kultainen sydän ja palava mieli" (Mikko Kuustonen & Maarit)  "Kuka tietää"  "Tulilientä ja dieseliä"  "Onnentyttö"  "Saman taivaan alla"  "Neiti kaihomieli"  "Maailmanpyörä"  "Hyvällä tuulella"  "11. hetki"  "Pecos Bill"  "Kuningatar" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Elämän haamu" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Fiiliksellä beibi" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Jerusalemiin"  "Aurora II"  "Abessinian koirat"  "Ei kyyneltäkään"  "Voimaa hain"  "Putoan taivaisiin"  "Totuuden henki" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Heinillä härkien kaukalon" (Anna Eriksson, Mikko Kuustonen, Samuli Edelmann, * * Tiktak, Janne Raappana)  "Ilona" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Ainoain"  "Tulimaan tango"  "Pysy lujana nyt"  "Paratiisiin"  "Veli älä jätä" (Samuli Edelmann & Mikko Kuustonen)  "Työlaulu" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Vanha vaiva" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Elvis"  "Hietaniemi"  "Pohjanmaa"  "Kesäyön unelmat" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Kirje" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Tyyneyttä"  "Tyttäreni" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Ilmansuunnat" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Leivotaan, leivotaan" (Marja Tyrni feat Mikko Kuustonen & Nenäpäivä Ensemble)  "Unihiekkaa"  "Ainutlaatuinen"  "Jouluenkeli" (Club for Five, Mikko Kuustonen ja Tapiolan kuoro)  "Saat syttymään"  "Kohtalon oma"  "Viimeisen kerran"  "Woyzeck"  "Kaipuu"  "Sinä olet minä"  "Anna mennä Anna"  "Karhupuisto"  "Revitty taivas"  "Tuu pois piilosta"  "Huoneen täydeltä pyhää"  "Joulu on muualla"  "Pysyn tässä" 
Muuta:  Diskografia
Sergein totuus

Sergein totuus on Harri Nykäsen ja Timo Lammisen käsikirjoittama suomalainen televisiosarja. Se esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996. Sergein totuus kertoo Reiska-nimisestä pikkurikollisesta, jolle käy kalpaten. Hän ajautuu pelinappulaksi pelottavaan maailmaan, jota pyörittävät pietarilainen mafia, entinen KGB:n eversti ja Suomen suojelupoliisi. Reiskan roolissa nähdään Tomi Salmela.
Salmelan lisäksi sarjassa esiintyy liuta muistakin tunnettuja tähtiä, kuten Mikko Kivinen, Seppo Maijala ja Svante Martin.
Sergei Šumakov

| Sergei Šumakov |
| --- | --- |
 Šumakov Sibirin paidassa KHL-ottelussa Amuria vastaan 22. marraskuuta 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1992 (ikä 32) Tšeljabinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Sibir Novosibirsk (KHL) Zauralje Kurgan (VHL) TsSKA Moskova (KHL) Hershey Bears (AHL) Springfield Thunderbirds (AHL) Avangard Omsk (KHL) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) Dinamo Minsk (KHL)
Sergei Šumakov (s. 4. syyskuuta 1992 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä. 23.6.2023 mennessä pelaamissaan 462 KHL:n runkosarjaottelussa hän on kerännyt tehopisteet 116+130=246 ja 76 pudotuspelissä tehopisteet 23+21=44
Sebastian Kaatrasalo

Sebastian Kaatrasalo (27. huhtikuuta 1974 Tornio – 20. lokakuuta 2003 Tammisaari) oli suomalainen tanssija, koreografi, näyttelijä ja tanssipedagogi, joka oli mukana perustamassa Suomen ensimmäistä yksityistä teatterikoulua, Teatterilaboratorio ECS:ää. Hän tuli tunnetuksi jo lapsena näyteltyään 1980-luvun puolenvälin satuelokuvassa Lumikuningatar.
Kaatrasalo valmistui Suomen Kansallisoopperan balettikoulusta ja työskenteli Tanssiteatteri Raatikossa, tamperelaisessa Tanssiteatteri MD:ssä, Claude Brumachonin koreografisessa keskuksessa Ranskassa, tanskalaisen Odin Teatretin Vindenens Bro -ryhmässä sekä jo nelivuotiaasta asti keravalaisessa Teatteri Pesässä.
Sebastian Kaatrasalo kuoli 29-vuotiaana vuonna 2003 aivokasvaimeen.
Aiheesta muualla

Kaatrasalon muistokirjoitus Helsingin Sanomien Muistot -sivustolla
Scott McTominay

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Scott Francis McTominay
Syntymäaika: 8. joulukuuta 1996 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Lancaster, Englanti
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 193 senttimetriä
Seura
Seura: Napoli
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2002–2017: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2024 | Manchester United | 178 | (19) |
Maajoukkue
| 2018– | Skotlanti | 49 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. toukokuuta 2024.
Scott Francis McTominay (s. 8. joulukuuta 1996 Lancaster, Englanti) on skotlantilainen keskikentällä pelaava jalkapalloilija, joka edustaa Serie A-joukkue Napolia ja Skotlannin jalkapallomaajoukkuetta.
Seurajoukkueura

McTominay on Manchester Unitedin kasvatti. Hän aloitti seuran junioriakatemiassa viiden vuoden ikäisenä. McTominay teki Valioliiga-debyyttinsä kaudella 2016–2017 Arsenalia vastaan 7. toukokuuta 2017, kun hänet vaihdettiin kentälle 84. minuutilla. Euroopan-debyyttinsä hän teki seuraavalla kaudella 18. lokakuuta 2017 Mestarien liigan ottelussa Benficaa vastaan tullen kentälle Henrikh Mkhitarjanin tilalle lisäajalla.
McTominay pelasi Valioliigassa kaksi ottelua kaudella 2016–2017, 13 ottelua kaudella 2017–2018, 16 ottelua kaudella 2018–2019 ja 27 ottelua kaudella 2019–2020. Ensimmäiset valioliigamaalinsa hän teki huhtikuussa 2019 Wolverhampton Wanderersia ja toukokuussa 2019 Huddersfield Townia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän teki neljä valioliigamaalia. Kolmen kauden (2017–2020) aikana hän pelasi sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki jälkimmäisessä yhden maalin.
Kesäkuussa 2020 McTominay teki vuoteen 2025 ulottuvan jatkosopimuksen Manchester Unitedin kanssa. Sopimus sisälsi myös option yhdestä lisävuodesta.
Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua ja teki neljä maalia. Ottelussa Leedsiä vastaan hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua ja Eurooppa-liigassa kuusi, myös tappiollisen finaalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valiolligassa 30 ottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua. Seuraavalla kaudella hän teki yhden maalin pelaamissaan 24 valioliigaottelussa. Hän pelasi neljä ottelua Unitedin voittamassa liigacupissa. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 32 valioliigaottelua ja teki seitsemän maalia. Mestarien liigan viidessä ottelussa hän teki yhden maalin. Unitedin voittamassa FA Cupissa hän teki kaksi maalia.
Elokuussa 2024 McTominay siirtyi 25,7 miljoonan siirtosummalla Serie A-joukkue Napoliin.
Maajoukkueura

McTominay syntyi Lancasterissa, Englannissa, mutta edustaa isänsä synnyinmaata Skotlantia maajoukkuetasolla. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän pelasi vuoden 2018 aikana viisi maaottelua, vuonna 2019 seitsemän EM-karsintaottelua ja 2020 kaksi EM-jatkokarsintapeliä. Hän pelasi täyden ajan Skotlannin kaikissa kolmessa ottelussa vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. Hän pelasi vuonna 2021 myös viisi MM-karsintaottelua ja 2022 yhden MM-jatkokarsintaottelun. Vuonna 2023 hän teki EM-karsintaotteluissa kaksi maalia sekä Kyprosta että Espanjaa vastaan sekä yhden maalin molemmissa otteluissa Georgiaa ja toisessa ottelussa Kyprosta vastaan.
Tilastot

| Seura | Kausi | Sarja> Divisioona | Sarja> Ottelut | Sarja> Maalit | FA Cup> Ottelut | FA Cup> Maalit | EFL Cup> Ottelut | EFL Cup> Maalit | Eurooppa> Ottelut | Eurooppa> Maalit | Muut> Ottelut | Muut> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Manchester United | 2016–17 | Valioliiga | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| Manchester United | 2017–18 | Valioliiga | 13 | 0 | 3 | 0 | 3 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 23 | 0 |
| Manchester United | 2018–19 | Valioliiga | 16 | 2 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | — | — | 22 | 2 |
| Manchester United | 2019–20 | Valioliiga | 27 | 4 | 2 | 0 | 1 | 0 | 7 | 1 | — | — | 37 | 5 |
| Manchester United | 2020–21 | Valioliiga | 32 | 4 | 4 | 2 | 2 | 1 | 11 | 0 | — | — | 49 | 7 |
| Manchester United | 2021–22 | Valioliiga | 30 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 5 | 0 | — | — | 37 | 2 |
| Manchester United | 2022–23 | Valioliiga | 24 | 1 | 4 | 0 | 4 | 1 | 7 | 1 | — | — | 39 | 3 |
| Manchester United | 2023–24 | Valioliiga | 32 | 7 | 6 | 2 | - | - | 5 | 1 | — | — | 43 | 10 |
| Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | 176 | 19 | 24 | 5 | 10 | 2 | 42 | 3 | 0 | 0 | 252 | 29 |