stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Algirdas Šocikas
Kohti neuvostonyrkkeilyn huippua > Kaksinkertaiseksi Euroopan mestraiksi

Neuvostoliitossa elettiin Stalinin vallan viimeisiä aikoja, ja kansainvälinen tappio sellaisena aikana olisi voinut päättää uran. Näin ei onneksi käynyt. Šocikas voitti seuraavana vuonna jälleen Neuvostoliiton mestaruuden, ja valittiin edustamaan Neuvostoliittoa Varsovan EM-kisoihin. Niissä tulikin menestystä, kun hän voitti mestaruuden kolmella voitolla eli Itä-Saksan Pingelistä, Jugoslavian Tomislav Krizmanicista ja loppuottelussa Puolan Bogdan Węgrzyniakista. Vuosi 1954 toi jälleen Neuvostoliiton mestaruuden. Loppuottelun vastustaja oli myös liettulainen Rikardas Juschkenas.
Vuonna 1955 Algirdas Šocikas edusti Neuvostoliittoa jälleen EM-kisoissa, jotka pidettiin Länsi-Berliinissä. Niissä hän uusi mestaruutensa voittamalla Romanian Dumitru Ciobotarun, Italian Giacomo Bozzanon, Tšekkoslovakian Horimir Netukan ja loppuottelussa Länsi-Saksan Horst Wittersteinin. Heinäkuussa 1955 Šocikas edusti Neuvostoliittoa Bukarestin Nuorisofestivaalien nyrkkeilykisoissa. Loppuotteluun vastustajaksi tuli Šocikasin jo EM-kisoissa kohtaama Romanian Dumitru Ciabotaru, joka kaikkien yllätykseksi tyrmäsi Šocikasin niin, että hän tuli tajuihinsa vasta sairaalassa. Šocikas otteli samana vuonna myös Suomessa Suomi-Neuvostoliitto - maaottelussa, jossa hän tyrmäsi Suomen Ilkka Kosken. Neuvostoliiton mestaruuskisoissa tuli sitten yllätystappio, kun Rikardas Juschkenas tyrmäsi Šocikasin välierässä.
Vuosi 1956 oli olympiavuosi - loppuvuoden Melbournen olympialaiset edessä. Šocikas uusi mestaruutensa, nyt kuudennen kerran, voitolla nuoresta Lev Muhinista. Tästä huolimatta Šocikas jätettiin ulos olympiajoukkueesta Muhinin ottaessa Neuvostoliiton edustuspaikan. Siihen mennessä 11-vuotisella nyrkkeilyurallaan Šocikas oli otellut kaikkiaan 128 ottelua ja voittanut niistä 118, joista 73 oli päättynyt ennen täyttä aikaa. Hänet valittiin tällöin Liettuan vuoden 1956 urheilijaksi. ,
Uran jälkeinen menestyksellinen valmentajakausi

Algirdas Šocikas päätti uransa vuonna 1957 siirtyen valmentajaksi kotiseudulleen Kaunasiin paikalliseen Zalgirisiin. Vuonna 1959 hän valmistui Liettuan Liikuntakasvatusinstituutista Kaunasissa. Kaunasissa hänen menestyneimpiä valmennettaviaan olivat Ričardas Tamulis, Juozas Juocevičius ja Jonas Čepulis. Valmentajakaudellaan hän oli 1970-luvun alussa Neuvostoliiton nyrkkeilyn päävalmentajan Anatoli Stepanovin apuvalmentajana. Tässä roolissa hän vieraili vuonna 1970 Yhdysvalloissa, jossa hän tapasi sen ajan amerikkalaisia huippunyrkkeilijöitä. Hän toimi vuosina 1975-77 Kaunasin Zalgirisin urheilutoimen johtajana, vuodesta 1977 lähtien Liettuan Liikuntakasvatusinstituutin opettajana ja vuodesta 1980 alkaen apulaisprofessorina.,
Hän sai Leninin kunniamerkin heti aktiiviuransa päättymisen jälkeen huhtikuussa 1957. Hänelle myönnettiin Neuvostoliitossa "Arvostetun urheilun mestarin" ja "Arvostetun urheilun valmentajan" kunniamerkki vuonna 1964. Vuonna 1994 KOK:n alainen CIFP myönsi hänelle Fair Play-tunnustuksen nyrkkeilyurasta ja sen jälkeisestä menestyksellisestä ja arvostetusta valmentajatoiminnasta. Liettuan uuden itsenäisyyden aikana 1994 hänelle myönnettiin Gediminaksen ritarikunnan kunniamerkki, vuonna 1997 hänet nimitettiin Kaunasin kunniakansalaiseksi ja vuonna 1998 Gediminaksen hänelle myönnettiin ritarikunnan korkeampi komentajamerkki. Vuodesta 1996 lähtien Kaunasissa on järjestetty vuosittain Algirdas Šocikasin kunniaksi nimetty kansainvälinen nyrkkeilyturnaus.,
Xi Jinpingin henkilökultti

Propagandajuliste Hunanissa, jossa kehotetaan seuraamaan Xitä.
Xi Jinpingin ympärille on rakennettu henkilökulttia siitä lähtien, kun hän nousi ensin Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeriksi vuonna 2012 ja sitten Kiinan kansantasavallan presidentiksi vuotta myöhemmin.
Taustaa

Ennen Xitä Kiinan kansantasavallassa oli vahva Mao Zedongin henkilökultti. Maon kuoleman jälkeen henkilökultti on ollut laantumaan päin, mutta sitä hyödynnettiin pitkään erilaisten oheistuotteiden kautta vielä 2000-luvulla. Xin henkilökulttia on tosin verrattu Maon aikaiseen.
Virallisesti kommunistisen puolueen perustuslaki kieltää henkilökultit. Kiinan virallinen kanta on ollut se, että Maon kaltaisten henkilökulttien syntyminen pyritään estämään. Maon lisäksi Xi on myös ainoa kansantasavallan johtaja, jonka nimeä kantava aate mainitaan puolueen perustuslaissa. Puolueessa on myös ollut käytäntö, että puolueen luottamustehtävissä toimivat eläköityvät täytettyään 68 vuotta.
Noustuaan valtaan vuonna 2012 Xi alkoi keskittämään valtaa itselleen, mikä on edesauttanut henkilökultin syntymistä. Vuonna 2018 kommunistipuolueen keskuskomitea esitti, etteivät presidentin (tai varapresidentin) toimikaudet olisi jatkossa rajattu kahteen peräkkäiseen.
Piirteitä

Xi Jinping aate sosialismista kiinalaisin erikoispiirtein uudelle aikakaudelle tuli virallisesti osaksi puolueen perustuslakia vuonna 2017. Hunan TV -kanavalla alkoi lokakuussa 2017 visailuohjelma, jonka kysymykset koskivat paitsi Xi Jinping -aatetta että Xin elämää noin yleensä. Kisan isännöijä julisti ohjelmassa mm. "kuunnellaan presidentti Xin puheita ja sisäistetään ne kunnolla!" ja esimerkkikysymys visasta kuului seuraavasti: "presidentti Xi, ollessaan 15-vuotias, lähetettiin Pekingistä Liangjiahehen Shaanxihin maanviljelijäksi. Matkan aikana hän oli innokas hankkimaan tietoa. Hän käveli jopa 15 km lainaamaan erään kirjan. Mikä oli tämän kirjan nimi?" Alibaba julkaisi vuonna 2019 älypuhelinsovelluksen, jonka avulla käyttäjä pystyi opiskelemaan Xi Jinping -aatetta. Sovellus on Kiinan hallinnon tekemä ja nousi maan suosituimmaksi sovellukseksi. Aate on syyskuusta 2021 lähtien ollut pakollinen oppiaine Kiinan kouluissa.
Xinjiangin keskitysleirien entiset vangit ovat kertoneet, että nämä on pakotettu kiittämään Xitä eikä esim. Jumalaa.
Vuonna 2022 uutisoitiin, miten Xi väitetysti nosti Zhangbein kylän köyhyydestä neuvomalla kyläläisiä kasvattamaan uudenlaista perunaa. Lisäksi Xin on väitetty kerran kantaneen 100-kiloista vehnäsäkkiä hartioillaan viiden kilometrin matkan.
Kun kommunistipuolue luopui presidentin virkakausien rajoituksista, viranomaiset sensuroivat pitkän listan sanoja (mm. "Xi Zedong", "kuolematon", "orjuus" ja "1984") ja fraaseja (mm. "keisarin unelma", "kykenemätön johtaja", "Nalle Puh" ja "kautta aikojen"), jotka voitaisiin tulkita puolueen päätöksien vastaiseksi.
Xille on myönnetty mm. seuraavia titteleitä:
"Johtaja (kiin.: 灵秀; pinyin: língxiù)", jota on aiemmin käytetty Maosta.
"Kansan Johtaja (kiin.: 人民领袖; pinyin: rénmín lǐngxiù)", jota on aiemmin käytetty Maosta.
"Suuri Ruorimies (kiin.: 大舵手; pinyin: Dà duòshǒu)"
Wray Downes

Rupert Arnold "Wray" Downes (14. tammikuuta 1931 Toronto – 18. maaliskuuta 2020) oli kanadalainen jazzpianisti.
Downes opiskeli Lontoon Trinity Collegessa ja Pariisin konservatoriossa. Hän siirtyi jazzin pariin vuonna 1953 ja suoritti opintoja Dizzy Gillespien sekä Mary Lou Williamsin johdolla. Hän pääsi tekemään yhteistyötä yhdysvaltalaismuusikkojen, kuten Sidney Bechetin, Buck Claytonin ja Bill Colemanin kanssa. Palattuaan Kanadaan Downes täydensi piano-opintojaan Oscar Petersonin johdolla ja osallistui Neil Chotemin järjestämään sävellysopetukseen.
Urallaan Downes soitti muiden muassa Roy Eldridgen, Billie Holidayn, Coleman Hawkinsin, Buddy Taten, Clark Terryn, Eddie Vinsonin ja Lester Youngin sidemanina. Kanadalaisista hänen yhteistyökumppaneihinsa kuuluivat Peter Appleyard, Dave Young, Ed Bickert, Reg Schwager, Archie Alleyne, Moe Koffman ja Don Thompson.
Vuonna 1990 Downes asettui Montrealiin ja aloitti opettamisen Concordia-yliopistossa. Hänellä oli vaimo Madeleine ja kuusi lasta.
Wisdom (Altarian albumi)

| Wisdom Altaria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. heinäkuuta 2022
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 51.14
 Levy-yhtiö: Reaper Entertainment
Altarian muut julkaisut
| Unholy 2009 | Wisdom 2022 |   |
Singlet albumilta Wisdom
 ”Wisdom” Julkaistu: 6. toukokuuta 2022  ”Sometimes”
Wisdom on Altarian viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. Yhtye on tuottanut albumin itse, sekä äänittänyt sen omalla studiollaan.
Kappaleet

Wisdom – 03.35
Diablo rojo – 05.12
Without warning – 03.20
Kissed by the flames – 04.54
Power to heal – 03.45
Sometimes – 04.45
Victory of winter – 04.31
History of times to come (2022) – 04.51
Lost in time – 04.26
Crimson rain – 08.36
Kingdom of the Night – 03.14
Arvostelut

Imperiumi.net: 7½/10
Inferno:
Aiheesta muualla

Wisdom (Altarian albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Wisdom (Altarian albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1955

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1955 järjestettiin 26. toukokuuta 1955. Winston Churchillin eläkkeelle siirtymisen jälkeen huhtikuussa 1955 Anthony Eden otti tehtävän ja kutsui heti vaalit saadakseen mandaatin hallitukselleen. Se johti 60 prosentin enemmistön hallitukseen uuden johtajan ja pääministeri Sir Anthony Edenin johdolla; tulos on edelleen suurin puolueen osuus äänistä sodanjälkeisissä vaaleissa. Nämä olivat myös ensimmäiset vaalit, jotka pidettiin Elisabeth II:n aikana. He olivat seuranneet isäänsä George VI: tä vuoden kuluttua edellisistä vaaleista.
Vuoden 1955 vaalit ovat edelleen viimeiset, joissa konservatiivipuolue voitti eniten paikkoja Skotlannissa ja voitti myös enemmistön kyseisen maan kansanäänestyksestä. Yksikään puolue ei ole sittemmin voittanut siellä äänienemmistöä, vaikka Skotlannin kansallispuolue tuli hyvin lähelle vuonna 2015. Tämä oli myös viimeinen kerta, kun konservatiivit pärjäsivät paremmin Skotlannissa kuin koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1955 Wikimedia Commonsissa
Yhdystie 2613

Yhdystie 2613 on yhdystie joka kulkee Jämijärven keskustasta Ikaalisten Jylliin. Tien pituus on 13 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensin Jämintie Jämijärven keskustasta Jämintien risteykseen, Mielahdentie maakuntarajalle, ja Jyllintie koko loppumatkan. Jämijärven keskustasta Jämintien risteykseen tie on asvaltoitua ja koko loppumatkan Jyllin koillispuolelle päällystämätöntä soratietä.
Yhdystie 2652

Yhdystie 2652 Enäjärvellä.
Yhdystie 2652 on tie joka kulkee Porin Ulasooriin kuuluvasta Pikakylästä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kaanaankorpeen. Tien pituus on noin 11 kilometriä.
Tien osoitenimenä on ensin Kyläsaarentie Pikakylästä Enäjärvellä sijaitsevaan Fleiviikintien risteykseen, Pihlavantie Enäjärven ja Pihlavan kaupunginosien rajalle, Vanha maantie Pihlavantien risteykseen, Pihlavantie Pihlavassa sijaitsevaan Sepänmäentien risteykseen, ja Vanha tie koko loppumatkan eli Kaanaankorvessa sijaitsevaan valtatien 2 risteykseen.
Antti J. Pietilä

| Antti J>  Pietilä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1878 Oulujoki
Kuollut: 9. syyskuuta 1932 (54 vuotta) Helsinki
Ammatti:  pappi, dogmatiikan ja siveysopin professori, kirjailija
Vanhemmat:  Aappo Pietilä ja Kaisa Helena Kellin
Puoliso:  Siiri Tavela
Muut tiedot
Aktiivisena:  1904–1932
Merkittävät teokset: Daniel Juslenius, hänen elämänsä ja vaikutuksensa (väitöskirja) Kristillinen dogmatiikka
Edeltäjä:  professorin virassa G. G. Rosenqvist
Seuraaja:  professorin virassa Eino Sormunen
Antti J. (Jaakko) Pietilä (9. maaliskuuta 1878 Oulujoki – 9. syyskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen teologi, professori ja kirjailija.
Perhe ja koulutie

Pietilä syntyi Oulujoella asuvan suutari Aappo ja Kaisa Helena (s. Kellin) Pietilän perheeseen kolmantena lapsena. Hän  sai nimen Anders Jakob, joka muutettiin myöhemmin muotoon Antti Jaakko. Nimenään hän käytti Antti J. Pietilää.
Avioliittoon Antti J. Pietilä vihittiin Siiri Tavelan kanssa vuonna 1906.
Köyhästä perheestä lähteneenä yliopistoon pääsy näytti vaikealta. Pietilä kuitenkin pääsi Oulun suomalaiseen klassiseen lyseoon, jossa hänen opettajinaan oli muun muassa Mauno Rosendal. Rosendalilla kerrotaan olleen vahva myönteinen vaikutus häneen. Pietilän käydessä kansakoulua Oulun seurakunnan kirkkoherra ja muutama muu pappi oli tekemässä koulussa tarkastusta ja kuuntelemassa uskonnonopetusta. Pietilän älykkäät vastaukset kerrotaan kiinnittäneen tarkastajien huomion. Tunnin jälkeen tarkastajat kysyivät Pietilältä, halusiko hän oppikouluun. Tähän hän vastasi myöntävästi. Hänen kotinsa ei kuitenkaan pystynyt kustantamaan koulukuluja. Sen takia varoja hankittiin muualta, ja myöskin osaltaan auttoivat. Pietilä kävi myös töissä koulunkäynnin ohella. Hän pääsi lopulta ylioppilaaksi vuonna 1897 Oulun lyseosta.
Tutkinnot ja työalueet

Antti J. Pietilän opinnot jatkuivat Helsingin yliopistossa. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1900 ja edelleen teologian lisensiaatiksi vuonna 1907.
Uskonnon lehtorina Pietilä oli Kuopion klassillisessa lyseossa 1905–08 sekä Tampereen klassillisessa lyseossa 1908–11. Tampereelta Pietilä siirtyi Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan palvelukseen. Teologisten esikäsitteiden apulaisen virassa hän oli vuosina 1911–1919 sekä dogmatiikan ja siveysopin professorina loppuelämänsä 1919–1932.
Huomioita

Antti J. Pietilän teologiassa oli lestadiolaisuuden rinnalla Erlangenin koulukunnan ja beckiläisyyden antamia herätteitä. Pietilälle merkittäviä teologeja olivat Gustaf Johansson, Friedrich Schleiermacher ja Wilhelm Herrmann.
Pietilä julkaisi pikku kirjasia, joissa hän käsitteli ajankohtaisia kysymyksiä. Kirjoitusten kärki suuntautui monesti harhaoppeihin, mutta niissä käsiteltiin myös suuria eetillisiä ja dogmaattisia kysymyksiä. Myös Vartija oli kirkollisen taistelun areenana. Monia asioita nousi kohteeksi, mutta pääasiassa kirkollinen ohjelma. Pietilä oli Vartijan päätoimittaja vuosina 1919–1932 ja oli myös lehden omistaja ja kustantaja.
Yliopiston opettajana Pietilän kerrotaan olleen tiedekunnan antavin, vaikka hän olikin kiivas luonteeltaan. Pietilän kärjekkäät kirjoitukset vieroittivat monet hänestä. Silti Vartijan artikkeleita kerrotaan mielenkiinnolla luettaneen, vaikka välillä lehteä ei haluttu tilata.
Antti J. Pietilän elämänuran pääteos, kolmiosainen Kristillinen dogmatiikka valmistui päivää ennen Pietilän kuolemaa. Eino Sormunen totesi teoksesta: ”... sekä saavutuksena jättiläistyö että sisällykseltään vuosisataisteos”.
Pietilä siunattiin hautaan Helsingin Vanhassa kirkossa vuonna 1932.
Wolfgang Reitherman

Wolfgang ”Woolie” Reitherman (26. kesäkuuta 1909 München, Saksa – 22. toukokuuta 1985 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen animaattori, ohjaaja ja tuottaja, joka ohjasi useita Disneyn piirroselokuvia.
Reitherman muutti jo lapsena perheineen Yhdysvaltoihin, jossa hän loi uransa. Hän työskenteli Disneyllä vuodesta 1933 aina eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1981 saakka. Hän kuului yhtiön ”yhdeksän vanhan miehen” joukkoon. Hän oli mukana työstämässä Disneyn tunnetuimpiin kuuluvia elokuvia, kuten Liisaa Ihmemaassa (1951), 101 dalmatialaista (1961), Viidakkokirjaa (1967), Aristokatteja (1970), Robin Hoodia (1973), Pelastuspartio Bernard ja Biancaa (1977) ja Topia ja Tessua (1981).
Reithermanin poika Bruce Reitherman ääninäytteli kahdessa isänsä ohjaamassa elokuvassa, Viidakkokirjassa Mowglia ja Nalle Puhissa ja hunajapuussa Risto Reipasta.
Reitherman kuoli auto-onnettomuudessa Kalifornian Burbankissa 75-vuotiaana 22. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin vuonna 1989 postuumisti Disney-legendaksi.
Reithermanin ohjaamat elokuvat

Hanhiemon loruja (1957), lyhytelokuva, Bill Justicen kanssa
Goliath II (1960), lyhytelokuva
101 dalmatialaista (1961), Clyde Geronimin ja Hamilton Lusken kanssa
Aquamania (1961), lyhytelokuva
Miekka kivessä (1963)
Nalle Puh ja hunajapuu (1966), lyhytelokuva
Viidakkokirja (1967)
Nalle Puh ja tuulinen päivä (1968), lyhytelokuva
Aristokatit (1970)
Robin Hood (1973)
Nalle Puh (1977), yhdistelmä kolmesta lyhytelokuvasta, joista kaksi Reithermanin ohjaamia
Pelastuspartio Bernard ja Bianca (1977), John Lounsberyn ja Art Stevensin kanssa
Aiheesta muualla

Wolfgang Reitherman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wolfgang Reitherman Elonetissä.
Yhdystie 2660

Yhdystie 2660 on kolmen kilometrin pituinen tie joka kulkee Porin Isosannalta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Hyvelään. Tie on osa vanhaa Valtatien 8 ja E8:n linjausta.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 metrin ilmapistooli

Naisten 10 metrin kilpailu ilmapistoolissa Tokion olympialaisissa 2020 käydään Asakan ampumaradalla 25. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet maat

| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat yhteensä | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2018 | 31. elokuuta – 15. syyskuuta 2018 | 4 |  Etelä-Korea   Kreikka    Kiina    Serbia |
| Amerikan-mestaruuskilpailut 2018 | 1. – 11. marraskuuta 2018 | 1 |  Kanada |
| ISSF World Cup   New Delhi | 20. – 28. helmikuuta 2019 | 2 |  Kiinan Taipei    Etelä-Korea |
| ISSF World Cup   Peking | 23. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2019 | 2 |  Georgia    Mongolia |
| ISSF World Cup   München | 24. toukokuuta – 1. kesäkuuta 2019 | 2 |  Intia    Kiina |
| Euroopan kisat 2019 | 23. – 28. kesäkuuta 2019 | 1 |  Puola |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 2 |  Kuuba    Ecuador |
| ISSF World Cup   Rio de Janeiro | 26. elokuuta – 3. syyskuuta 2019 | 2 |  Intia    Serbia |
| Oseanian-mestaruuskilpailut 2019 | 1. – 9. marraskuuta 2019 | 1 |  Australia |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2019 | 3. – 11. marraskuuta 2019 | 3 |  Iran    Japani    Pohjois-Korea |
| Afrikan-mestaruuskilpailut 2019 | 17. – 25. marraskuuta 2019 | 2 |  Egypti (2) |
| Euroopan-mestaruuskilpailut 2020 | 23. helmikuuta – 3. maaliskuuta 2020 | 2 |  Bulgaria    Itävalta |
| Euroopan karsintaturnaus | 23. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021 | 1 |  Saksa |
| ISSF Ranking | Toukokuu–kesäkuu 2021 | 1 |  Valko-Venäjä |
| Kutsu |  | 4 |  Albania    Irak    Jemen    Pakolaisurheilijat |
| Käyttämättömät paikat |  | 5 |  Armenia    Jordania    Moldova    Montenegro    Uruguay |
Osallistuvat urheilijat

Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten 10 metrin ilmapistoolissa raja on 550.
| Maa | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 1 |  |
|  Ecuador | 1 |  |
|  Egypti | 2 |  |
|  Etelä-Korea | 2 |  |
|  Georgia | 2 |  |
|  Intia | 2 |  |
|  Iran | 1 |  |
|  Japani | 1 |  |
|  Kanada | 1 |  |
|  Kiina | 2 |  |
|  Kiinan Taipei | 1 |  |
|  Kreikka | 1 |  |
|  Kuuba | 1 |  |
|  Mongolia | 1 |  |
|  Pohjois-Korea | 1 |  |
|  Puola | 1 |  |
|  Serbia | 2 |  |
Kilpailu

Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuu 60 laukausta 75 minuutin aikana. Karsinnoissa laukauksen maksimipisteet on 10. Karsintojen kahdeksan parasta urheilijaa pääsevät loppukilpailuun. Loppukilpailu aloitetaan kahdella viiden laukauksen sarjassa. Tämän jälkeen ammutaan 14 yksittäistä laukausta. 12. laukauksen jälkeen viimeisenä ollut urheilija putoaa kilpailusta. Tämän jälkeen aina kahden laukauksen välein viimeisenä oleva urheilija putoaa kilpailusta. Jos kaksi ampujaa on putoamassa samaan aikaan kilpailusta, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Loppukilpailussa yhden laukauksen maksimipisteet on 10,9.
Kilpailu > Karsinta-ammunnat

| # | Urheilija | Kansalaisuus | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.: 
19.: 
20.: 
21.: 
22.: 
23.: 
24.: 
25.: 
26.: 
27.: 
28.: 
29.:
Kilpailu > Loppukilpailu

| # | Urheilija | Kansalaisuus | 1> –5. | 6> –10. | 11> –12. | 13> –14. | 15> –16. | 17> –18. | 19> –20. | 21> –22. | 23> –24 | Kokonaispisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
| 3. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | — |  |
| 4. |  |  |  |  |  |  |  |  |  | — | — |  |
| 5. |  |  |  |  |  |  |  |  | — | — | — |  |
| 6. |  |  |  |  |  |  |  | — | — | — | — |  |
| 7. |  |  |  |  |  |  | — | — | — | — | — |  |
| 8. |  |  |  |  |  | — | — | — | — | — | — |  |
Yhdystie 2670

Yhdystie 2670 Kauppatien ja Varvintien risteyksestä satamaan päin kuvattuna.
Yhdystie 2670 on tie joka kulkee Merikarvialla seututien 270 sekä yhdysteiden 2680 ja 6600 risteyksestä Merikarvian satamaan. Tien pituus on 2 kilometriä.
Tien osoitenimenä on koko matkan Satamatie.
Yhdystie 2653

Yhdystie 2653 Mäntyluodon radan tasoristeyksen kohdalla Pihlavan suuntaan kuvattuna.
Yhdystie 2653 on Porissa Rieskalasta Pihlavaan kulkeva yhdystie. Sen pituus on noin kaksi kilometriä.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1945

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1945 järjestettiin heinäkuun 5. ja 19. päivän välillä vuonna 1945. Vaaleissa 24 073 025 äänestäjää valitsivat Ison-Britannian parlamentin alahuoneen 670 jäsentä äänestysaktiivisuuden ollessa 72,8 prosenttia. Kyseessä olivat Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäiset parlamenttivaalit sitten vuoden 1935, koska toinen maailmansota oli estänyt vaalien järjestämisen aiemmin.
Tulokset

Clement Attleen johtama Työväenpuolue sai parlamenttivaaleissa suurvoiton. Yhteensä 393 työväenpuolueen ehdokasta valittiin alahuoneeseen puolueen kannatuksen ollessa 48,0 prosenttia, ja se sai siten parlamenttiin laajan enemmistön. Pääministeri Winston Churchillin johtama konservatiivipuolue sai alahuoneeseen vain 197 paikkaa ja 36,2 prosenttia annetuista äänistä. Liberaalipuolueen ehdokkaita valittiin parlamenttiin 12, ja se sai 9,0 prosentin kannatuksen. Vaalituloksen seurauksena työväenpuolueen johtaja Attlee nimitettiin Yhdistyneen kuningaskunnan uudeksi pääministeriksi.
Parlamenttivaalien tulos oli yllätys, koska Churchill oli toisen maailmansodan aikana ollut niin suosittu, että hänen puolueensa voittoa oli pidetty lähes varmana. Paul Addisonin mukaan syitä konservatiivien tappioon olivat muun muassa kansan halu sosiaalisiin uudistuksiin ja se, ettei Churchillillä ollut selviä suunnitelmia sodanjälkeisen politiikan suhteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1945 Wikimedia Commonsissa
Yorktown-luokka (lentotukialus)

| Yorktown-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  20 100 t (standardi) 25 900 t (kuormattu)
Pituus:  251,38 m (kokonaispituus)
Leveys:  33,38 m (lentokansi)
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  120 000 shp (89 MW)
Nopeus:  32,5 solmua (60,2 km/h)
Miehistöä:  2 217
Aseistus
Meritorjunta:  90 x lentokonetta
Ilmatorjunta:  8 x 5"/L38 (127 mm) DP -ilmatorjuntatykkiä 4 x neliputkista 1,1"/L75 -ilmatorjuntatykkiä 24 x 0,50" -ilmatorjuntakonekivääriä
Yorktown-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kolmen aluksen muodostama lentotukialusluokka toisessa maailmansodassa.