stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sophie Polkamp

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Polkamp vuonna 2009. |  Polkamp vuonna 2009. |  Polkamp vuonna 2009. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
Sophie Polkamp (s. 2. elokuuta 1984 Groningen) on alankomaalainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Polkamp kuului Alankomaiden olympiakultajoukkueisiin Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie Polkamp Wikimedia Commonsissa
Shields and Yarnell

Shields and Yarnell vuonna 1977.
Shields and Yarnell oli yhdysvaltalainen pantomiimikaksikko, jonka muodostivat Robert Shields (s. 1951) ja Lorene Yarnell (1944–2010). He tulivat parhaiten tunnetuiksi kulmikkaasti liikehtivistä robottihahmoistaan, joiden vaikutusta tehosti parin kehittämä taito olla pitkään räpyttämättä silmiään. He esiintyivät monissa television show-ohjelmissa ja vetivät vuosina 1977–1978 myös omaa nimikkoshowtaan CBS-verkossa.
Robert Shields työskenteli nuoruudessaan Los Angelesin kaduilla ja Hollywood Wax Museum -vahakabinetissa. Pantomiimin uranuurtaja Marcel Marceau tarjosi Shieldsille  stipendin omaan oppilaitokseensa Pariisissa, mutta Shields ei viihtynyt siellä vaan palasi Kaliforniaan kehittääkseen omaa tyyliään esiintymällä 1970-luvun alussa San Franciscon Union Squarella. Hänet nähdään katuesiintyjänä myös Francis Ford Coppolan elokuvassa Keskustelu (1974).
San Franciscossa Shields tutustui niin ikään Los Angelesista kotoisin olleeseen näyttelijä-tanssija Lorene Yarnelliin, ja he menivät naimisiin ja alkoivat esiintyä yhdessä. Heidän suosituimmat hahmonsa olivat ”The Clinkers”, kömpelöt robottihahmot, jotka toivat heille monia televisioesiintymisiä ja kuuluisuutta. He esiintyivät myös Las Vegasissa ja tekivät kiertueita ympäri Yhdysvaltoja.
Pariskunnan avioliitto päättyi eroon 1980-luvun keskivaiheilla. Shields ryhtyi koru- ja taidealan yrittäjäksi Arizonan Verde Valleyssä. Vuonna 1998 hänet kutsuttiin Ringling Bros. and Barnum & Bailey -sirkuksen klovniryhmän päälliköksi. Lorene Yarnell avioitui norjalaismiehen kanssa ja muutti tämän kotimaahan. Shields ja Yarnell kuitenkin jatkoivat satunnaisia yhteisiä esiintymisiä. Yarnell esitti Joan Riversin äänellä puhuvaa robottia nimeltä Dot Matrix Mel Brooksin elokuvassa Avaruusboltsit (1987). Yarnell kuoli aivoaneurysmaan vuonna 2010.
Käännös suomeksi
Sonfjälletin kansallispuisto

Näkymää kansallispuistosta
Sonfjälletin kansallispuisto (myös Sånfjället) on Ruotsissa Härjedalenin kunnassa Sonfjälletin tunturin ympärillä sijaitseva kansallispuisto. Se on laajuudeltaan 10 300 hehtaarin kokoinen. Puisto on perustettu vuonna 1909 ja sitä on laajennettu vuonna 1989.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelsen Jämtlands län: Sonfjällets nationalpark (ruotsiksi)
Ruotsin kansallispuistot
Abisko
Björnlandet
Blå Jungfrun
Dalby Söderskog
Djurö
Fulufjället
Färnebofjärden
Garphyttan
Gotska Sandön
Haaparannan saaristo
Hamra
Kosterhavet
Muddus
Norra Kvill
Padjelanta
Pieljekaise
Sarek
Skuleskugen
Sonfjället
Stenshuvud
Stora Sjöfallet
Store Mosse
Söderåsen
Tiveden
Tresticklan
Tyresta
Töfsingdalen
Vadvetjåkka
Åsnen
Ängsö
Slaavilaiset kielet

Baltian ja slaavilaisten kielten suku, punaisella kadonneet ja valkealla luokat / alkukielet.
Slaavilaiset kielet.
Slaavilaiset kielet on yksi indoeurooppalaisten kielten kieliryhmistä. Slaavilaisia kieliä puhuu satoja miljoonia ihmisiä Keski- ja Itä-Euroopassa, Balkanin niemimaalla sekä Siperiassa. Slaavilaisten kielten yhteinen historiallinen edeltäjä on kantaslaavi, joka puolestaan pohjautuu baltoslaavilaiseen kantakieleen, josta myös balttilaiset kielet ovat kehittyneet. Slaavilaisten kielten puhujia kutsutaan slaaveiksi.
Luokittelu

Slaavilaiset kielet jaetaan itä-, länsi- ja eteläslaavilaisiin kieliin:
Eteläslaavilaiset kielet
bulgaria
makedonia
sloveeni
serbokroaatti (kroatia, bosnia, serbia, montenegro)
Itäslaavilaiset kielet
ruteeni
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Länsislaavilaiset kielet
kašubi
polabi
puola
slovakki
sorbi (vendi)
tšekki
Kirjallisuutta

Nuorluoto, Juhani: Slaavien kirjalliset traditiot ja kirjakielet: Aatehistoriallisia taustoja, kielellisiä valintoja, identiteettien kehityksiä.  Helsinki:  Yliopistopaino, 2003.  ISBN 951-570-559-2.  Verkkoversio.
Seitsensormiaraliat

| Seitsensormiaraliat |
| --- | --- |
 Seitsensormiaralia Kalopanax septemlobus.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset (engl. Angiosperms)
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (engl. Eudicots)
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Araliakasvit
Suku::  Seitsensormiaraliat Kalopanax  Miq.
Katso myös
   Seitsensormiaraliat Wikispeciesissä   Seitsensormiaraliat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seitsensormiaraliat (Kalopanax) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen sisältyy yksi tai kaksi lajia. Niistä toinen on Itä-Aasiassa alkuperäinen, koristepuuna käytetty seitsensormiaralia (Kalopanax septemlobus).
Lajit

Kalopanax lutchuensis (Nakai) H.Ohashi – Luokitellaan myös seitsensormiaralian alalajiksi.
seitsensormiaralia (Kalopanax septemlobus (Thunb.) Koidz.)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kalopanax
Suomen Lajitietokeskus: Seitsensormiaraliat – Kalopanax
Scheuermannin tauti

| Scheuermannin tauti |
| --- | --- |
 Scheuermannin tauti 20-vuotiaalla miehellä, jonka selässä on nähtävissä noin 70 asteen kyfoosi.
Luokitus
ICD-10:  M42.0
ICD-9:  732.0
OMIM:  181440
MedlinePlus:  001240
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Scheuermannin tauti (lat. morbus Scheuermann) tai Scheuermannin oireyhtymä on selkänikamien kasvuhäiriö, joka vakavuudesta riippuen voi johtaa rintarangassa kumaraselkäisyyteen ja lannerangassa oikenemiseen.
Tauti on nimetty tanskalaisen kirurgin Holger Werfel Scheuermannin mukaan. Taudista on käytetty myös muita nimityksiä, kuten Calvén tauti (engl. Calvé disease) ja nuoruusiän selkärangan osteokondroosi (engl. juvenile osteochondrosis of the spine).
Syyt

Scheuermannin taudin perimmäisiä syitä ei tiedetä, mutta tauti on perinnöllinen.
Taudinkuva

Tauti huomataan useimmiten nuoruusiässä koulujen terveystarkastuksissa. Selkänikamien luutuminen ei etene normaalissa tahdissa nuoruusikään mennessä, ja vielä murrosiän jälkeen selkänikamien luutuminen ja lujittuminen saattavat olla kesken.
Oireet

Tyypilliset oireet ovat selkäkipu ja huono ryhti.
Hoito

Taudin hoito riippuu taudin vakavuusasteesta. Jos tauti on lievä, ei tauti tarvitse muuta hoitoa kuin selän rasituksen välttämistä. Vaikeammassa tapauksessa voidaan käyttää ns. tukikorsettihoitoa, jossa tukikorsetti tukee selkärangan asentoa. Leikkausta tarvitsevat vain kaikista vaikeimmat tapaukset.
Suomen Sukeltajain Liitto

Suomen Sukeltajain Liitto oli vuosina 1906–1969 toiminut sukeltajien ammattiliitto. Järjestö perustettiin 21. maaliskuuta 1906 kokouksessa, johon osallistui kahdeksan sukeltajaa. Liitto lopetti itsenäisen toimintansa, kun se jäsenäänestyksen jälkeen liitettiin Suomen Rakennustyöläisten Liittoon 1. syyskuuta 1969 lukien. Sukeltajat muodostivat Rakennusliittoon oman osaston (108), joka toimii edelleen.
Sukeltajain Liitto kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1906–1930, ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon vuodesta 1945 alkaen.
Sumitomo Life seimeihoken

| Sumitomo Life seimeihoken |
| --- | --- |

Perustaja:  1907
Toimitusjohtaja:  Yoshio Sato
Kotipaikka:  Osaka, Japani
Toimiala:  henkivakuutukset
Henkilöstö:  42 098
Emoyhtiö:  Sumitomo
Kotisivu:  sumitomolife.co.jp
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sumitomo Life Seimei Hoken  (住友生命保険相互会社 Sumitomo Seimei Hoken Sōgo-gaisha, Sumisei) on vuonna 1907 perustettu japanilainen keskinäinen henkivakuutusyhtiö. Yhtiö on osa Sumitomo-yritysryvästä. Sen pääkonttori on Osakassa ja toinen merkittävä konttori Tokiossa. Kaikkiaan sillä on 71 toimistoa ja 1516 aluetoimipistettä.
Sumitomo on Japanin neljänneksi suurin henkivakuutusyhtiö. Vuonna 2013 se laajensi toimintaansa ulkomaille ostamalla vähemmistöosakkuuden indeonesialaisesta yhtiöstä.
Sturminfanteriegeschütz 33

Sturminfanteriegeschütz 33
Sturminfanteriegeschütz 33 (StuIG 33) oli Sturmgeschütz III -rynnäkkötykin alustalle rakennettu, 150 mm haupitsilla aseistettu rynnäkkötykki.
StuIG 33:n tuotantoversiot perustuivat StuG III:n E- ja F-mallien alustoille. Vaunun suunnittelusta vastasi Alkett-yhtiö. Joulukuusta 1941 lokakuuhun 1942 StuIG 33 -vaunuja valmistettiin kaikkiaan vain 24 kappaletta. Vaunuja käytettiin yksinomaan itärintamalla.
Tekniset tiedot

Paino: 21 000 kg
Miehistö: 4–5
Moottori: 12-sylinterinen Maybach HL 120 TRM (300 hv)
Nopeus tiellä: 20 km/h
Toimintamatka tiellä: 110 km
Toimintamatka maastossa: 85 km
Polttoainesäiliön tilavuus: 320 litraa
Pituus: 5,40 m
Leveys: 2,90 m
Korkeus: 2,30 m
Aseistus: 150 mm sIG 33 L/11.4 -haupitsi, 7,92 mm MG-34-konekivääri
Ammusvarasto: 150 mm laukauksia 30 kpl, 600 kpl kk-patruunoita
Panssarointi: 10–80 mm
Knut Lilliehöök

Knut Nilsson Lilliehöök af Fårdala (1603–1664) oli ruotsalainen virkamies, sotilas ja maaherra.
Boxholmissa sijainneen Ingemarstorpin kartanon omistanut Lilliehöök toimi muun muassa oikeusneuvoksena Upplannissa sekä ratsumestarina Länsi-Götanmaan ratsuväkirykmentissä, ennen kuin hänet nimitettiin Turun läänin maaherraksi vuonna 1642. Lilliehöök oli tehtävässä vuoteen 1646 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi vielä 1646–1648 viiden vuoden tauon jälkeen uudelleen muodostetun Turun ja Porin läänin maaherrana.
Hän oli naimisissa valtion ylimmän rahastonhoitaja Seved Svensson Ribbingin tyttären Elisabet Ribbingin (1596—1662) kanssa ja heillä oli poika Nils Lilliehöök af Fårdala (1630—1692).
Suomalais-permiläiset kielet

Suomalais-permiläisten kielten puhuma-alueet.
Suomalais-permiläisten kielten puhujia ovat muiden muassa udmurtit, kuvassa pappi ja kääntäjä Mihail Atamanov.
Suomalais-permiläiset kielet on uralilaisten kielten perinteisessä sukupuuluokittelussa ugrilaisten kielten ohella toinen suomalais-ugrilaisten kielten kahdesta alaryhmästä.
Vaikka nykyisen tutkimuksen perusteella suomalais-ugrilaiset kielet kieliryhmänä uralilaisten kielten sisällä ja näin ollen myös suomalais-ugrilainen välikantakieli kantakielenä on asetettu kyseenalaiseksi ja kantaugrinkin olemassaolo on kiistanalainen, niin suomalais-permiläiset kielet kieliryhmänä ja suomalais-permiläinen kantakieli välikantakielenä näyttäisivät saavan sekä sanastollista että äännetason tukea myös nykyisestä tutkimuksesta.
Suomalais-permiläisiä kieliä puhutaan laajalla alueella Skandinaviasta aina Uralille saakka ja niillä on yhteensä noin 10 miljoonaa puhujaa.
Luokittelu

Suomalais-permiläiset kielet on perinteisessä luokittelussa jaettu suomalais-volgalaisiin ja permiläisiin kieliin. Näistä kuitenkaan suomalais-volgalaisia kieliä ei nykyisessä tutkimuksessa enää pidetä ryhmänä, jolla olisi yhteinen välikantakieli, vaikka nimitystä suomalais-volgalaiset kielet voidaankin tarvittaessa käyttää alueellisena käsitteenä.
Kizomba

Kizomban perusaskelia.
Kizomba on Angolassa 1980-luvulla syntynyt musiikki- ja tanssityyli. Kizomban juuret ovat sembassa ja zoukissa. [lähde? ]
Historia ja tausta

Sana 'kizomba' on kimbundun kieltä ja tarkoittaa juhlaa. Kizombada on angolalaisilla käsite käytännössä mille tahansa juhlalle. Ihmiset kokoontuvat samaan paikkaan syömään, juomaan, puhumaan ja tanssimaan. Vanhempia kunnioitetaan ja heiltä opitaan. Angolassa kizombaa ei opita kouluissa, sitä eletään. Vanhemmat opettavat lapsiaan, tanssiminen on osa elämää ja sitä opitaan tekemällä, ei tanssikouluissa kuten länsimaissa. Kizomba-musiikki syntyi ensin, tanssi sen jälkeen.
Kizomba-musiikki

Kizomba-musiikki syntyi Angolassa luojanaan Eduardo Paim ja tämän S.O.S.-yhtye [lähde? ]. Nimi syntyi, kun tv-haastattelussa kysyttiin heidän esittämänsä musiikkityylin nimeä. He eivät kokeneet sen olevan zoukia, joten rumpali totesi kyseessä olevan kizomba. Alun perin musiikkia laulettiin paljon kimbundun kielellä joskin nykyään yleisin käytössä oleva kieli on portugali. Virheellisesti usein kuvitellaan, että kizomba on "hidasta sembaa". Mutta tämän perusteella ei näitä musiikkilajeja voi erottaa toisistaan - nopea kizomba on selkeästi nopeampaa kuin hidas semba. Kizomban perusrytmi on lähempänä zoukia kuin sembaa, mutta instrumenttien käyttö ja monet muut vivahteet ovat taas sembasta. Zoukista kizomban taas erottaa useasti se, että zoukissa on selkeä "karibialainen vivahde". Jokaisella portugalia puhuvalla maalla on omaleimainen kizomba-musiikki vivahteensa.
Kizomba tanssina

Kizomba on sensuelli paritanssi, jota tanssitaan paljon suljetussa otteessa parin liikkuessa "kuin yhtenä". Tanssissa on paljon yhtäläisyyksiä sembaan. Kizomba-tanssi on kehitetty mahdollisesti karibialaisesta kompasta, jota tanssittiin muun muassa Haitissa ja Ranskan Antilleilla 1950-luvulla, sekä angolalaisesta sembasta. Temput eivät kuulu perinteiseen kizombaan, eikä tanssissa ole mitään seksuaalista, vaikka tanssitaankin parin lähellä. Kizombassa on hidas, intensiivinen, aistillinen rytmi. Kizombaa tanssitaan partnerin kanssa pehmeästi, hitaasti ja aistillisesti ilman tiukkaa läheisyyttä tai vartalon jäykkyyttä.  Kizomban perusaskel on maadoitettu ja se suuntautuu kohti maata mikä on tyypillistä afrikkalaisille tansseille.
Käytännössä kizombassa kaikki liike tapahtuu rintalastan alapuolella. Rintalastan yläpuolinen kroppa on tavallaan jäädytetty mutta samalla rento. Kizombassa lantion pehmeä liike "jinga" tekee tanssista miellyttävän. Usein musiikin hitaammissa kohdissa on parin välisiä lantion koordinoituja rotaatioita. Sekaannusta on aiheuttanut runsas ghetto zouk -musiikin, tarraxinhan ja nykyään myös usean "omaa tyyliään" harrastavan opettajan yhdistelmä. Mikään näistä ei kuitenkaan kuulu varsinaisesti kizomban määritykseen, vaikka niitä kaikkia sotketaankin yhteen. Tanssia verrataan[lähde? ] mm. argentiinalaiseen tangoon vaikka tansseilla ei ole tekniikaltaan, asennoltaan tai vienniltään käytännössä mitään yhtäläisyyksiä. Yhteistä on vain parin tiivis yhteistyö, joka sekin toteutuu täysin eri tavoilla. Alkuperäisestä kizomba-tanssista on edelleen kehitetty muun muassa kizomba fusion-, ghetto zouk- ja urban kiz -tanssit. Osa kizombaa opettavista henkilöistä korostaa kizomban olevan linjassa tanssittava tanssi, mutta toiset taas painottavat kizombassa tapahtuvaa pyörimisliikkeitä. Semba on tanssina selvästi pyörivämpi verrattuna kizombaan.
Vivahde-erot "kizomba-perheen" tansseissa:
tanssiparin välinen etäisyys: taraxinha (lähimpänä), kizomba, semba (kauimpana)
kuvioiden määrä tanssissa: tarraxinha (pienin), kizomba, semba (suurin)
parin horisontaalinen liikkuvuus parketilla: tarraxinha (pienin), kizomba, semba (suurin)
aistillisuus: tarraxinha (aistillisin), kizomba, semba (leikkisä flirttaileva)
Levinneisyys

Kizomba on saavuttanut suosiota ympäri maailman etenkin viimeisen viiden vuoden aikana ja sitä tanssitaan ja festivaaleja järjestetään eri puolilla maailmaa.
Levinneisyys > Kizomba Suomessa

Suomessa kizombaa on opetettu ainakin vuodesta 2010. Vakituisia viikkotunteja ja juhlia on Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Suomessa järjestetään useita festivaaleja, joissa kizomba on tärkeässä osassa, esimerkiksi:
AfroLatin Flow
First Kizz
FiKi Finland's International Kizomba Festival
Tämän lisäksi tarjolla on usein erilaisia viikonlopun työpajoja, joihin tuodaan ulkomaisia kizomban huippunimiä opettamaan. Kizombaa voi tanssia seuratanssina säännöllisesti monilla paikkakunnilla. Kizomban opetusta on saatavilla useimmissa salsaopetusta antavissa tanssikouluissa.
Kizomba
Sludge metal

| Sludge metal |
| --- | --- |
Alkuperä:  Ensisijainen:  Doom metal • hardcore punk  Toissijainen: Industrial • noise rock
Alkuperämaa:  Washingtonin osavaltio, Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun puoliväli ja loppu
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, bassokitara, rummut, laulu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Sludgecore • grunge
Sludge metal on äärimetallin tyylilaji, joka on yhdistelmä doom metalia ja hardcore punkia. Lisäksi inspiraation lähteinä toimivat esimerkiksi industrial, noise rock sekä varsinkin varhaisessa sludge metallissa southern rock.
Kappaleet ovat usein doom metallin tapaan hitaita ja painostavia, mutta joskus mukana on nopeita hardcore punk-osuuksia. Kitarat ovat usein todella matalalle viritettyjä sekä äärimmäisen säröisiä ja kaikki soittimet vahvistettuja hyökkäävyyden korostamiseksi. Dissonanssin käyttö on yleistä ja tahtilajit ristiriitaisia muun soitannan kanssa.
Temaattisesti sludge metal on monimuotoista, mutta useimpien yhtyeiden sanoitukset pyörivät misantropian, kuoleman, fysiologisten sairauksien ja mielenterveysongelmien ympärillä, mutta myös yhteiskunnallinen kantaaottavuus sekä goottimaiset mielikuvat ovat yleisiä. Sanoitukset usein heijastelevat punkista omaksuttua kapinahenkeä sekä välinpitämättömyyttä vallitsevien normien suhteen.
Vaikka washingtonilainen kokeellisen rockin yhtye Melvins sekä kalifornialainen hardcore punk-yhtye Black Flag ennakoivat tyylisuuntaa, monet genren varhaiset pioneerit olivat kotoisin Louisianasta.
Lista sludge metal -yhtyeistä tyylinsä mukaan > Perinteinen/Eteläinen sludge metal

Nämä yhtyeet ovat genren pioneereja tai voimakkaasti vaikutteita antaneita. Monet ovat eteläisistä Yhdysvalloista.
Acid Bath
Black Cobra
Buzzov*en
Cavity
Corrosion of Conformity
Crowbar
Down
Dystopia
Eyehategod
Grief
Iron Monkey
Killdozer
Melvins
Rwake
Type O Negative
Lista sludge metal -yhtyeistä tyylinsä mukaan > Stoner sludge metal

Nämä yhtyeet ovat yhdistäneet stoner rockia sludge metaliin.
Big Business
Bongzilla
Boris
Down
Electric Wizard
High On Fire
Keelhaul
Kylesa
Mastodon
Taint
Torche
Weedeater
Lista sludge metal -yhtyeistä tyylinsä mukaan > Post-metal

Callisto (albumit True Nature Unfolds ja Noir)
Cult of Luna
Giant Squid
Intronaut
Isis
Minsk
Mouth of the Architect
Neurosis
The Ocean Collective
Rosetta
Kiinan Taipein naisten jalkapallomaajoukkue

Kiinan Taipein naisten jalkapallomaajoukkue on Kiinan Taipein naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Kiinan Taipein jalkapalloliiton alaisuudessa. Kiinan Taipei on pelannut kertaalleen maailmanmestaruuskilpailuissa. Tämä tapahtui Kiinassa 1991, jolloin eteni puolivälieriin. Aasian-mestaruuskilpailuissa se on pelannut 12 kertaa. Aasian-mestaruuden se on voittanut 1977, 1979 ja 1981. Maaliskuussa 2019 Kiinan Taipein sijoitus maailmanrankingissa oli 40. Sen historian paras sijoitus on 12.
Selja Ahava

Selja Ahava ( s. 8. heinäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen teostensa käännösoikeuksia on myyty yli 20 maahan.
Ahava valmistui dramaturgiksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2001. Hänen esikoisromaaninsa Eksyneen muistikirja ilmestyi vuonna 2010 ja oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Ahava sai teoksesta Laila Hirvisaaren rahaston apurahan vuonna 2011. Se on käännetty myös saksaksi. Ahavan toinen romaani Taivaalta tippuvat asiat ilmestyi keväällä 2015. Se valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi syksyllä 2015. Palkintoraadin mukaan teos on ”raikas, ajatuksia herättävä ja innostava” ja käsittelee raskaita asioita hyvin epätyypilliseen tapaan. Teos sai EU:n kirjallisuuspalkinnon vuonna 2016. Se oli myös Tulenkantaja-palkintoehdokkaana. Teoksen englanninnos pääsi myös Dublin Literary Awardin (2021) sekä Warwick Prize for Women (2020) -palkinnon niin sanotulle pitkälle listalle.
Vuonna 2017 ilmestyi Ahavan kolmas teos, omakohtainen Ennen kuin mieheni katoaa. Ahavalle myönnettiin teoksesta Kaarlen palkinto. Ahavan neljäs romaani, Nainen joka rakasti hyönteisiä, julkaistiin syksyllä 2020. Se oli Runeberg-palkintoehdokkaana ja sille myönnettiin Kiitos kirjasta -mitali.
Ahava on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat Pieniä eroja (2002) ja Väärät juuret (2009), televisiosarjan Jako kahteen (2006) ja Radioteatterille kuunnelman Pakkovaellus (2013), jonka hän myös ohjasi. Syksyllä 2021 Radioteatteri esitti Ahavan käsikirjoittaman 5-osainen kuunnelmasarjan Roolien murtajat.
Ahava on tehnyt myös tekstin, tilan ja performanssin välillä liikkuvia teoksia. Ahavalle myönnettiin 2021 valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha.
Ahavan nykyinen puoliso on kirjailija ja kääntäjä Stefan Moster. Hänellä on kaksi lasta. Ahava asuu Porvoossa ja osan ajasta Berliinissä.
Teokset

Eksyneen muistikirja.  Helsinki:  Gummerus, 2010.  ISBN 978-951-20-8176-9.
Taivaalta tippuvat asiat.  Helsinki:  Gummerus, 2015.  ISBN 978-951-20-9877-4.
Ennen kuin mieheni katoaa.  Helsinki:  Gummerus, 2017.  ISBN 978-951-24-0707-1.
Nainen joka rakasti hyönteisiä.  Helsinki:  Gummerus, 2020.  ISBN 978-951-24-1680-6.
Aiheesta muualla

Aamun kirja: Selja Ahava: Taivaalta tippuvat asiat Yle Areena. 19.3.2015.
Kirjakerho: Selja Ahava, kadonnut mies ja Kolumbus Yle Areena. 23.10.2017.
Selja Ahava: Nainen joka rakasti hyönteisiä Gummerus Kustannuksen YouTube-kanava. Tallenne Helsingin Kirjamessuilta 12.11.2020.
Seljakkeet

| Seljakkeet |
| --- | --- |
 Jokiseljake (Nuxia oppositifolia)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Neitiökasvit Stilbaceae
Suku::  Seljakkeet Nuxia  Comm. ex Lam.
Katso myös
   Seljakkeet Wikispeciesissä   Seljakkeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seljakkeet (Nuxia) on neitiökasvien (Stilbaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 15 lajia.
Lajeja

Nuxia allorgeorum
Nuxia ambrensis
Nuxia capitata
Nuxia congesta – suppuseljake
Nuxia coriacea
Nuxia floribunda
Nuxia glomerulata
Nuxia gracilis
Nuxia involucrata
Nuxia isaloensis
Nuxia oppositifolia – jokiseljake
Nuxia pachyphylla
Nuxia pseudodentata
Nuxia sphaerocephala
Nuxia verticillata
Aiheesta muualla

Laji.fi: Seljakkeet (Nuxia)
UniProt: Taxonomy – Nuxia (englanniksi)
The Plant List: Nuxia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nuxia (englanniksi)
Seljaröyhytatar

| Seljaröyhytatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit
Suku::  Kurjentattaret Koenigia
Laji::  polystachya
Kaksiosainen nimi
 Koenigia polystachya  (Wall. ex Meisn.) T.M.Schust. & Reveal (2015) 
Synonyymit
 Aconogonon polystachyum (Wall. ex Meisn.) M.Král  Aconogonon polystachyum (Wall. ex Meisn.) Haraldson  Persicaria polystachya (Wall. ex Meisn.) H.Gross  Persicaria wallichii W.Greuter & Burdet  Polygonum molle Wight  Polygonum polystachyum Wall. ex Meisn. (kantanimi)  Reynoutria polystachya (Wall. ex Meisn.) Moldenke  Rubrivena polystachya (Wall. ex Meisn.) M.Král 
Katso myös
   Seljaröyhytatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seljaröyhytatar eli seljatatar (Koenigia polystachya) on monivuotinen tatarkasvilaji. Se on sijoitettu moniin eri tatarkasvien sukuihin, kuten röyhytattariin tai kosteikkotattariin, mutta 2010-luvulla sen on todettu taksonomisesti kuuluvan kurjentattarien sukuun. Se kasvaa 60–180 senttimetriä korkeaksi.
Levinneisyys

Seljaröyhytatar esiintyy alkuperäisenä Aasiassa: Afganistanista ja Pakistanista Tiibetiin ja Etelä-Kiinan keskiosiin. Viljelykarkulaisena se kasvaa muun muassa Länsi-Euroopassa ja osassa Pohjoismaista. Lajia käytetään koristekasvina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Seljaröyhytatar – Koenigia polystachya