stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaupan oma merkki
Hyötyjä ja haittoja

Maatalouspolitiikan tutkimusprofessori Jyrki Niemen ja tutkija Liu Xingin mukaan kaupan omat merkit hyödyttävät kuluttajia ja usein myös suuria ja pieniä yrityksiä, mutta tuoteryhmän toiseksi ja kolmanneksi suurimmat brändit saattavat kärsiä kilpailusta, jos yritysten kapasiteetti ei riitä kaupan oman merkin tuottamiseen.
Mikro- tai pk-yrittäjien toimintaa kaupan omat merkit voivat helpottaa jakamalla muun muassa markkinoinnin ja logistiikan kustannuksia ja helpottamalla kansainvälistymistä. Esimerkiksi Lidl vie suomalaisia elintarvikkeita Eurooppaan omien tuotemerkkiensä alla. Luomuruuan menekki onkin noussut kaupan tuotemerkkien alla. Pienten tuottajien omat brändit olisivat kärsineet saatavuus- ja markkinointiongelmista.
Kuluttajat hyötyvät alemmista hinnoista ja laajemmista tuotevalikoimista. Toisaalta elintarvikkeiden tuotesuoja on huonohko ja siksi kauppaketjut saattavat kopioida merkkituotteita. Tämä tekee innovoinnin vähemmän kannattavaksi ja voi vähentää uusia innovaatioita.
Kauppaketjujen omia merkkejä > HalpaHalli

Monia, Kotini, HH
Ziip!
Kauppaketjujen omia merkkejä > Inex Partners (S-ryhmä)

| --- | --- |
 Nykyiset Coop  Rainbow (vuodesta 1967 alkaen, lakkautetaan 2026 mennessä)  X-tra (pohjoismaisten osuuskauppojen yhteismerkki)  Kotimaista  House  Änglamark :  Lakkautetut Daily (lakkautettu 2010)  Hyvä Ostos (lakkautettu)
Kauppaketjujen omia merkkejä > Lidl

Acentino (etikat)
Aito leipä (leipä)
Alesto (pähkinät)
Alpengut (alppilaiset tuotteet)
Alpenfest
Amanie (makeiset)
Animation (suklaat)
Aromata (keittiötarvikkeet)
Auriol
Bake Dreams (jauhot)
Baresa (oliivit ja pestot)
Belbake (jauhot)
Bellarom (kahvit)
Biotrend
Cascina Serena
Chef Select (valmisruoat)
Choc Me
Cien Bodycare (kosmetiikka)
Combino (pastatuotteet)
Confiserie Firenze
Coquette
Coshida
Crownfield (murot)
Crusti Croc
Cusina
Deluxe (premium-elintarvikkeet)
Dentalux (suunhoitotuotteet)
Duc De Coeur (ranskalaiset tuotteet)
Dulano (lihatuotteet)
Ecorino
Eisstern
El Tequito (tex mex -tuotteet)
Enebacken
Eridanous (kreikkalaiset tuotteet)
Ernesto (ruoanlaittovälineet)
Esmara (naistenvaatteet)
Fairglobe (Reilun kaupan tuotteet)
Favorina (sesonkimakeiset)
Favorini (vohvelit)
Fin Carré (suklaa)
Finkbräu (oluet)
Floralys (hygieniatuotteet)
Formil (pesuaineet)
Freeway (virvoitusjuomat)
Freshona
G'Bellini
Gebirgsjäger
Gelatelli (jäätelöt)
Glenfell
Golden Sun (riisit)
Grafenwalder
Green Grocer's
Grillimaisteri (lihatuotteet)
Guldsol
Harvest Basket
Harvin
Herttua (sinappi)
Hatherwood (brittiläiset tuotteet)
Iseree
Isokari (kalatuotteet)
Italiamo (italialaiset tuotteet)
J. D. Gross (suklaa)
Jetgum
Jouluaitta (joulutuotteet)
Kanamestari (broilerituotteet)
Kania (mausteet)
Kanpur Garden
Karlens (siiderit ja lonkerot)
Kartanon (lihatuotteet)
Kong Strong (energiajuomat)
KingFrais (vanukkaat)
Kuljanka (itäeurooppalaiset tuotteet)
Kvarnvingen
Le Chef de Cuisine
LeipäAitta (leivät)
Linessa
Little Man
Livarno (sisustustuotteet)
Livergy (miestenvaatteet)
Lord Nelson (teet)
Lovilio
Lupilu (lastenvaatteet)
MacIver's
Maítre Jean Pierre
Malux
Maribel (hillot ja hunajat)
Marvest
McEnnedy (amerikkalaiset tuotteet)
Milbona (maitotuotteet)
Mister Choc (suklaa)
Monte Ravy
Myllykivi (leivonnaiset)
NiXe
Nobelaner (oluet)
Noblissima (jäätelöt)
Nostia
Nostja (balkanilaiset tuotteet)
Nordwaldtaler
Ocean Trader
Opticat (kissanruoka)
Optidog (koiranruoka)
Ordex
Orlando
Parkside (työkalut)
Pataya (jääteet)
Petit Chebra
Pianola
Pic Frisch
Plein Sud
Pohjolan Juustola (juustot)
Pohjolan Meijeri (maitotuotteet)
ProViact
Reilu (lihatuotteet)
Rivercote (näkkileivät)
Saskia (kivennäisvedet)
Sensiplast
Siempre
SilverCrest (elektroniikka)
Sirius (myslipatukat)
Siti (virvoitusjuomat)
Snack Day (naposteltavat)
Sol & Mar (espanjalaiset tuotteet)
Solevita (mehut)
Solängen
Sondey (keksit)
SportyFeel (urheiluravinteet)
Sugarland (makeiset)
Sympathica
Sweet Corner (makeiset)
Södergarden
Tenery
Trattoria Alfredo (pizzat)
Trawlic
Twinner
Ultimate Speed (autoilutarvikkeet)
Uunituoretta (paistopistetuotteet)
Valley Spire
Veikko (oluet)
Vemondo (kasvipohjaiset tuotteet)
Velbo (juustot)
Vitafit (mehut)
Vitakrone
Vitasia
W5 (puhdistusaineet)
Winarom
Yofrutta
Yogosan
Zoofari (lemmikkitarvikkeet)
Kauppaketjujen omia merkkejä > Palvelutukkurit

Patu
Kauppaketjujen omia merkkejä > Power

Cepter (tv)
Kauppaketjujen omia merkkejä > Kesko (K-ryhmä)

Pirkka
Euro Shopper (11 eurooppalaisen kauppaketjun yhteismerkki)
K-Menu
myhome
Diva (lakkautettu)
Kauppaketjujen omia merkkejä > Stockmann

Meals
Delikatess
Gourmet
Kauppaketjujen omia merkkejä > Tokmanni

Brücke
Energy+
Iisi
Priima
TOK Garden
Vaeltaja
Kauppaketjujen omia merkkejä > Tuko Logistics (Stockmann, Wihuri ja M-ketju)

Eldorado
First Price
Kauppaketjujen omia merkkejä > Verkkokauppa.com

Anton Oliver -grillit
Blackstorm-pelituotteet
Fuj:tech-oheislaitteet ja tarvikkeet, mm. antenneja
GZR-sähköpyörät
ProCaster-viihde-elektroniikka, mm. televisiot
Ströme-pienkoneet
Erikoiskaupan omia tavaramerkkejä

Leijona-kellot
Porst-kamerat ja -valokuvaustarvikkeet
Erik Wikström

Erik Henning Wikström (14. syyskuuta 1897 Porvoo – 11. helmikuuta 1953) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksensa Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Misse-joelle Saksan itärintamalla vuonna 1916. Suomen sisällissotaan hän osallistui joukkueenjohtajana Valkoisen Armeijan riveissä.
Perhetausta

Wikströmin vanhemmat olivat sahanhoitaja Erik Anton Wikström ja Anna Maria Forsten. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Elsa Vilhelmina Ytterströmin kanssa.
Opinnot

Wikström kävi kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota. Hän suoritti väestönsuojelukurssit Virkkalassa ja Helsingissä vuonna 1939 sekä Karjaalla vuonna 1943.
Jääkärikausi

Wikström työskenteli harjoittelijana sähköasennusalalla Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Missä hän palellutti 17. tammikuuta 1917 jalkansa ja joutui hoidettavaksi Mitaun sotilassairaalaan. Parannuttuaan hänet siirrettiin 20. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet palautettiin takaisin pioneerikomppaniaan 20. toukokuuta 1917. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 pataljoonan 3. komppaniaan.
Suomen sisällissota

Wikström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin koulutusaliupseeriksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla Tampereella, missä hän haavoittui pahasti 3. huhtikuuta 1918. Hänet siirrettiin Tampereelta hoidettavaksi aluksi Vaasan sotilassairaalaan, mistä hänet siirrettiin edelleen Helsingin kirurgiseen sairaalaan.
Sisällissodan jälkeinen aika

Wikström palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentt2. Rykmentissä hän toimi koulutusaliupseerina eri komppanioissa. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. huhtikuuta 1919 alkaen ja hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Someron suojeluskuntaan. Somerolla hän palveli 1. lokakuuta 1919 asti.
Myöhemmin hän työskenteli konttoristina ja työnjohtajana muun muassa Nikkilän sahalla Sipoon pitäjässä sekä 16. tammikuuta 1922 alkaen konttoristina Lohjan kalkkitehdas oy:ssä. Nikkilän sahalla työskentelynsä ohella hän toimi myös Sipoon suojeluskunnassa komppanian- ja harjoituspäällikkönä 23. maaliskuuta 1921 saakka. Lohjalle muuttonsa jälkeen hän toimi Etelä-Lohjan suojeluskunnan paikallisesikunnan jäsenenä vuosina 1925–1927.
Talvi- ja jatkosota

Wikström osallistui talvisotaan päällikkönä Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirin II alueella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin päälliköksi 38. Talouskeskuksen alaiseen Elintarvikkeidentäydennyspaikkaan. Hän otti osaa jatkosodassa sotatoimiin Hangon rintamalla ja Syvärillä. Hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen hän työskenteli konttoristina Lohjan Kalkkitehdas Oy:ssä vuosina 1942–1943 ja kassanhoitajana August Eklöf Ab:n Porvoon Höyrysahalla vuodesta 1943 alkaen. Hänet haudattiin Porvooseen.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 15. elokuuta 1918  Vääpeli 11. helmikuuta 1919  Suojeluskuntaupseeri 16. toukokuuta 1938  Reservin vänrikki 1940  Luutnantti 1941 |     |  Vapaudenristi tammenlehvien kera  Vapaudenristi 4. lk. (1918 miekkojen kera ja 1941)  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Mayvor Wärn-Rancken

Mayvor Wärn-Rancken (s. 15. heinäkuuta 1958) on suomalainen metodistipastori, joka työskentelee Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä.
Wärn-Rancken vihittiin metodistikirkon papiksi 1981. Hän on toiminut Suomen ruotsinkielisen metodistikirkon Finlands svenska metodistkyrkan pastorina mm. Tammisaaren, Porvoon ja Kauniaisten seurakunnissa. Hänellä on myös ollut johtotehtäviä kirkkokunnan piirikunnanjohtajana 2011–2018. Wärn-Rancken on valittu Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerin tehtävään viisivuotiskaudeksi 2020–2025.
Wärn-Rancken sai pastorinkoulutuksensa Metodistikirkon teologisessa seminaarissa Göteborgin Överåsissa Ruotsissa ja on myöhemmin valmistunut teologian maisteriksi Åbo Akademista. Hän on myös toiminut tiimityön konsulttina, lyhytterapian asiantuntijana ja työnohjaajana. Vuonna 2021 hän julkaisi yhdessä Annamaija Perkiömäen kanssa kirjan Ratkaisukeskeiset työkalut muutoksen tukena.
Luettelo Islannin kuntamuutoksista

Luettelo Islannin kuntamuutoksista kattaa Islannin kuntamuutokset vuodesta 1950 eteenpäin. Vuonna 1950 Islannin kuntamäärä oli suurimmillaan, mikä tarkoitti 229 kuntaa. Siitä lähtien kuntien lukumäärä on hiljalleen laskenut.
1964

Grunnavíkurhreppur liitettiin Snæfjallahreppuriin
1971

Eyrarhreppur liitettiin Ísafjörðuriin
1972

Flateyjarhreppur liitettiin Hálshreppuriin
Loðmundarfjarðarhreppur liitettiin Borgarfjarðarhreppuriin
1984

Dyrhólahreppur ja Hvammshreppur yhdistyivät Mýrdalshreppuriksi
1986

Klofningshreppur liitettiin Fellsstrandarhreppuriin
1987

Geiradalshreppur, Gufudalshreppur, Múlahreppur ja Flateyjarhreppur liitettiin Reykhólahreppuriin
Ketildalahreppur ja Suðurfjarðarhreppur yhdistyivät Bíldudalshreppuriksi
Hrófbergshreppur liitettiin Hólmavíkurhreppuriin
1988

Haganeshreppur ja Holtshreppur yhdistyivät Fljótahreppuriksi
Helgustaðahreppur liitettiin Eskifjörðuriin
1989

Selvogshreppur liitettiin Ölfushreppuriin
1990

Fróðárhreppur liitettiin Ólafsvíkurkaupstaðuriin
Auðkúluhreppur liitettiin Þingeyrarhreppuriin
Seyðisfjarðarhreppur liitettiin Seyðisfjarðarkaupstaðuriin
1991

Fellshreppur ja Hofsóshreppur liitettiin Hofshreppuriin
Hofshreppur, Kirkjubæjarhreppur, Skaftártunguhreppur, Leiðvallahreppur ja Álftavershreppur yhdistyivät Skaftárhreppur
Hrafnagilshreppur, Saurbæjarhreppur ja Öngulsstaðahreppur yhdistyivät Eyjafjarðarsveitiksi
Presthólahreppur liitettiin Öxarfjarðarhreppuriin
1992

Hörðudalshreppur ja Miðdalahreppur yhdistyivät Suðurdalahreppuriksi
Spakseyrarhreppur ja Fellshreppur í Strandasýslu yhdistyivät Broddaneshreppuriksi
Beruneshreppur, Búlandshreppur ja Geithellnahreppur yhdistyivät Djúpavogshreppuriksi
1993

Landmannahreppur ja Holtahreppur yhdistyivät Holta- og Landsveitiksi
1994

Fjallahreppur liitettiin Öxarfjarðarhreppuriin
Suðurdalahreppur, Haukadalshreppur, Laxárdalshreppur, Hvammshreppur, Fellsstrandarhreppur ja Skarðshreppur yhdistyivät Dalabyggðiksi
Staðarsveit, Breiðuvík, Nes utan Ennis ja Ólafsvík yhdistyivät Snæfellsbæriksi
Hafnir, Keflavík ja Njarðvík yhdistyivät Reykjanesbæriksi
Norðfjarðarhreppur liitettiin Neskaupstaðuriin
Barðastrandarhreppur, Rauðasandshreppur, Patrekshreppur ja Bíldudalshreppur yhdistyivät Vesturbyggðiksi
Sauðaneshreppur liitettiin Þórshafnarhreppuriin
Norðurárdalshreppur, Stafholtstungnahreppur, Borgarnesbær ja Hraunhreppur yhdistyivät Borgarbyggðiksi
Eyjarhreppur ja Miklaholtshreppur yhdistyivät Eyja- og Miklaholtshreppuriksi
Nauteyrarhreppur liitettiin Hólmavíkurhreppuriin
Snæfjallahreppur liitettiin Ísafjörðuriin
Helgafellsveit liitettiin Stykkishólmuriin
Höfn, Nes ja Mýrar yhdistettiin Hornafjarðarbæriksi
1995

Sléttuhreppur liitettiin Ísafjörðuriin
Helgafellsveitin ja Stykkishólmurin kuntaliitos purettiin
Ögurhreppur ja Reykjarfjarðarhreppur liitettiin Súðavíkurhreppuriin
1996

Ísafjörður, Þingeyrarhreppur, Mýrahreppur, Mosvallahreppur, Flateyrarhreppur ja Suðureyrarhreppur yhdistyivät Ísafjarðarbæriksi
1997

Hlíðarhreppur, Jökuldalshreppur ja Tunguhreppur yhdistyivät Norður-Héraðiksi
1998

Skógarstrandarhreppur liitettiin Dalabyggðiin
Kjalarneshreppur liitettiin Reykjavíkurborgiin
Skriðdalshreppur, Vallahreppur, Egilsstaðabær, Eiðahreppur ja Hjaltastaðarhreppur yhdistettiin Austur-Héraðiksi
Dalvík, Svarfaðardalur ja Árskógur yhdistyivät Dalvíkurbyggðiksi
Grímsnes ja Grafningur yhdistyivät Grímsnes og Grafninguriksi
Sauðárkrókur, Skefilsstaðahreppur, Skarðshreppur, Staðarhreppur, Seyluhreppur, Lýtingsstaðahreppur, Rípurhreppur, Viðvíkurhreppur, Hólahreppur, Hofshreppur ja Fljótahreppur yhdistyivät Skagafjörðuriksi
Neskaupstaður, Eskifjörður ja Reyðarfjarður yhdistyivät Fjarðabyggðiksi
Reynistaðarhreppur, Fremri-Torfustaðahreppur, Ytri-Torfustaðahreppur, Hvammstangahreppur, Kirkjuhvammshreppur, Þverárhreppur ja Þorkelshólshreppur yhdistyivät Húnaþing vestraksi
Bæjarhreppur, Borgarhafnarhreppur, Hofshreppur ja Hornafjarðarbær yhdistyivät Hornafjörðuriksi
Selfoss, Stokkseyri, Eyrarbakki ja Sandvíkurhreppur yhdistyivät Árborgiksi
Þverárhlíðarhreppur, Borgarhreppur ja Álftaneshreppur liitettiin Borgarbyggðiin
Lundarreykjardalshreppur, Reykholtsdalshreppur, Hálsahreppur ja Andakílshreppur yhdistyivät Borgarfjarðarsveitiksi
2001

Hálshreppur, Ljósavatnshreppur, Bárðdælahreppur ja Reykdælahreppur yhdistyivät Þingeyjarsveitiksi
Austur-Eyjafjallahreppur, Vestur-Eyjafjallahreppur, Austur-Landeyjahreppur, Vestur-Landeyjahreppur, Fljótshlíðarhreppur ja Hvolhreppur yhdistyivät Rangárþing eystraksi
Vindhælishreppur ja Skagahreppur yhdistyivät Skagabyggðiksi
2002

Gnúpverjahreppur ja Skeiðahreppur yhdistyivät Skeiða- og Gnúpverjahreppuriksi
Þingvallahreppur, Laugardalshreppur ja Biskupstungnahreppur yhdistyivät Bláskógabyggðiksi
Húsavík ja Reykjahreppur yhdistyivät Húsavíkurbæriksi
Holta- og Landsveit, Djúpárhreppur ja Rangárvallahreppur yhdistyivät Rangárþing ytraksi
Kirkjubólshreppur liitettiin Hólmavíkurhreppuriin
2003

Stöðvarhreppur ja Búðahreppur yhdistyivät Austurbyggðiksi
2004

Gerðahreppur vaihtoi nimensä Garðuriksi
Bessastaðahreppur vaihtoi nimensä Álftanesiksi
Hrísey liitettiin Akureyriin
Austur-Hérað, Fellahreppur ja Norður-Hérað yhdistyivät Fljótsdalshérað
Bólstaðarhlíðarhreppur, Sveinsstaðarhreppur, Svínavatnshreppur ja Torfalækjarhreppur yhdistyivät Húnavatnshreppuriksi
Hvalfjarðarstrandarhreppur, Innri-Akraneshreppur, Leirár- og Melahreppur ja Skilmannahreppur yhdistyivät Hvalfjarðarsveitiksi
2005

Borgarfjarðarsveit, Hvítársíðuhreppur ja Kolbeinsstaðahreppur liitettiin Borgarbyggðiin
Mjóafjarðarhreppur, Fáskrúðsfjarðarhreppur ja Austurbyggð liitettiin Fjarðabyggðiin
2006

Vatnsleysustrandarhreppur vaihtoi nimensä Vogariksi
Húsavíkurbær, Kelduneshreppur, Öxarfjarðarhreppur ja Raufarhafnarhreppur yhdistyivät Norðurþingiksi
Ólafsfjarðarbær ja Siglufjarðarkaupstaður yhdistyivät Fjallabyggðiksi
Gaulverjabæjarhreppur, Hraungerðishreppur ja Villingaholtshreppur yhdistyivät Flóahreppuriksi
Saurbæjarhreppur liitettiin Dalabyggðiin
Áshreppur liitettiin Húnavatnshreppuriin
Hólmavíkurhreppur ja Broddaneshreppur yhdistettiin Strandabyggðiksi
Þórshafnarhreppur ja Skeggjastaðahreppur yhdistettiin Langanesbyggðiksi
2008

Aðaldælahreppur liitettiin Þingeyjarsveitiin
2009

Grímsey liitettiin Akureyriin
2010

Arnarneshreppur liitettiin Hörgárbyggðiin
2012

Bær liitettiin Húnaþing vestraan
2013

Álftanes liitettiin Garðabæriin
2018

Breiðdalshreppur liitettiin Fjarðabyggðiin
Sandgerði ja Garður yhdistyivät Suðurnesjabæriksi
2020

Borgarfjarðarhreppur, Djúpavogshreppur, Fljótsdalshérað ja Seyðisfjarðarkaupstaður yhdistyivät Múlaþingiksi
2022

Skútustaðahreppur liitettiin Þingeyjarsveitiin
Helgafellssveit liitettiin Stykkishólmuriin
Svalbarðshreppur liitettiin Langanesbyggðiin
Akrahreppur liitettiin Skagafjörðuriin
Blönduós ja Húnavatnshreppur yhdistyivät Húnabyggðiksi
Kunniaväkivalta

Kunniaväkivalta on väkivaltaa, joka liittyy yksilön, perheen, suvun tai klaanin aseman ja sosiaalisen arvostuksen palauttamiseen tilanteissa, joissa niiden on katsottu olevan uhattuna. Paine kunniaväkivaltaan tulee perheen, suvun, sukuryhmän tai klaanin taholta, ja siitä luopuminen  merkitsee kasvojen menetystä ja oman aseman heikentymistä yhteisössä. Kunniaväkivalta on tyypillistä esivaltiollisissa kulttuureissa, joissa valtiovallan heikkouden tai valtion puuttumisen takia mies joutuu puolustamaan itseään ja perhettään yhteisössä. Se voi tarkoittaa perheelle häpeää aiheuttavien loukkausten kostamista myös omille perheenjäsenille.
Kunniaväkivalta ja islam

Islam syntyi klaaniyhteiskuntien hallitsemassa ympäristössä, mitä osaltaan kuvastaa se, että Muhammedin elämäkerrassa kuvataan huolellisesti hänen klaanitaustansa ja esitellään Muhammed eräänlaisena maantierosvona, joka klaanikulttuuriin kuuluvan vapaan saalistuksen mukaisesti ryösti kymmeniä karavaaneja. Paimentolaisyhteiskuntien pohjalta nousseena uskontona islam sisältää kunniakulttuuriin kuuluvan velvollisuuden omatoimisesti puuttua nähtyihin rikkomuksiin vaikka väkivalloin. Myös Suomessa haastatellut muslimit liittivät kunniaväkivallan islamiin. Suomalaistutkijat pitivät sitä väärinkäsityksenä katsoen, että "kunnia-ajattelu ei itsessään palaudu minkään uskonnon opetuksiin".  Islamista luopunut poliitikko Ayaan Hirsi Ali kuitenkin selittää, että kunniaväkivalta saa islamilaisen perustelun ”hyvään kehottamisen ja pahan kieltämisen” periaatteesta, joka löytyy myös Koraanista (3:104 9:71). Ayaan Hirsi Ali kirjoittaa, että "äärimuodossaan hyvään käskemisen ja pahan kieltämisen aate tarjoaa oikeutuksen niille isille, veljille, sedille ja serkuille, jotka "kunniamurhaavat" naispuolisia sukulaisiaan, mikäli näiden uskotaan tehneen anteeksiantamatonta syntiä." Periaate tarkoittaa, että kuka tahansa, joka näkee vääryyden tapahtuvan, ottaa asiakseen korjata sen. Islamilaisen lain käsikirja Reliance of the Traveller kertoo, että tämä periaate on mitä tärkein uskonnon perustekijä. Jos se poistettaisiin, myös uskonto katoaisi.
"Hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen" etenee šariakäsikirjan mukaan kahdeksan tason kautta. Ne ovat 1) rikkomuksen luotettava todentaminen, 2) rikkeen tekijälle kerrotaan teon vääryys, 3) häntä varoitetaan Jumalan rangaistuksesta, 4) rikkeen tekijää moititaan voimakkain sanoin, 5) käydään käsiksi esimerkiksi rikkomalla luvattomat musiikki-instrumentit tai kaatamalla viini maahan, 6) henkilöä uhataan ja pelotellaan väkivallalla, 7) häntä lyödään ja potkitaan, ja 8) jos muu ei auta, lopuksi turvaudutaan aseisiin ja tarvittaessa ulkopuoliseen apuun, jolloin rikkeen tekijä on lupa tappaa.
Perheen sisäinen kunniaväkivalta

Kunniaväkivalta perheessä on tyypillisesti miesten harjoittamaa ja kohdistuu johonkin naispuoliseen perheenjäseneen tai muuhun naispuoliseen läheiseen sukulaiseen. Šaria ei kuitenkaan tee eroa sukupuolten välillä, sillä kuka tahansa on periaatteessa oikeutettu korjaamaan näkemänsä vääryyden.
Väkivallan taustalla on yleensä se, että perheen tai muun suvun jäsenet kokevat, että joku perheen naispuolinen jäsen on loukannut perheen kunniaa esimerkiksi harrastamalla seksiä miehen kanssa ilman että on mennyt ensin naimisiin tämän kanssa. Kunniaväkivalta voi ilmetä myös muunlaisena fyysisenä  väkivaltana, naisen uhkailemisena ja vapauden rajoittamisena. Aiheena voi olla myös esimerkiksi vääränlaiseksi koettu pukeutuminen. Kunniaväkivalta eroaa muusta perheväkivallasta siinä, että sitä ei pyritä piilottelemaan sosiaalisen yhteisön muilta jäseniltä. On päinvastoin tärkeää, että kunnian palauttaminen tulee julkisesti tiedoksi.
Kunniaväkivaltaa on perusteltu sillä, että esimerkiksi esiaviollista seksiä harrastavan naisen murhaaminen on oikeutettua, koska se palauttaisi perheen tahratuksi koetun kunnian. Tutkijat pitävät kunniaväkivallan perimmäisenä syynä kuitenkin sitä, että miehet haluavat varmistaa, että heidän jälkeläisensä ovat syntyneet heidän omista sukusoluistaan. Toiset tutkijat katsovat, että koska nuori nainen on paimentolaiskulttuureissa tärkeä resurssi lasten synnyttäjänä, perheen ja suvun pääluvun turvaamiseksi on tärkeää suojella tätä voimavaraa ulkopuolisilta, sillä naisen synnyttämä lapsi kuuluu isänsä suvulle.
Kunniaväkivallan äärimmäisenä muotona ovat kunniamurhat. Yhdistyneiden kansakuntien kaikkinaisen naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemisen komitea eli CEDAW-komitea ja YK:n lapsen oikeuksien komitea (Joint general recommendation 2014) määrittelevät kunniaan liittyvän väkivallan haitalliseksi perinteeksi, joka loukkaa ihmisoikeuksia ja kohdistuu useimmiten tyttöihin ja naisiin tilanteissa, joissa heidän käyttäytymisensä tulkitaan vaarantavan perheen tai yhteisön kunnian.
Kunniaväkivallan muotoja

Intiassa ja Pakistanissa on vanha perinne, että uskottomaksi väitetyn naisen ulkonäköä turmellaan. Aiemmin tämä on tarkoittanut lähinnä nenän leikkaamista pois. Nykyisin käytetään myös happoa, jolla naisen kasvot tuhotaan täysin. Naisen ulkonäön turmelee yleensä oma aviomies, joka sitten myös jättää naisen. Erään järjestön laskujen mukaan vuosien 1994 ja 1999 välillä 3 560 naista joutui sairaalaan happo-, tuli- tai bensiini-iskun vuoksi. Puolet heistä kuoli.
Kunniaväkivallan kohteena voivat olla myös pojat ja miehet, etenkin homoseksuaalisuuden vuoksi tai seurustelukumppaninsa suvun taholta. Yhteisö myös painostaa poikia ja miehiä käyttämään kunniaväkivaltaa läheisiään kohtaan.