stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
International Harvester (auto)
Ajoneuvotuotanto > Numero-sarja sekä S-sarja

Vuoden 1921 puolivälissä IH korvasi "kirjain-sarjan" lippakeula-mallit uudistetulla "numero-sarjalla" ja samalla muutti sarjan kevyimmäksi malliksi 1-tonnisen Model 21:n, sarjan raskaimmaksi malliksi tuli 5-tonninen Model 101. Samaan aikaan esiteltiin uusi kevyt malli, jonka jäähdytin sijaitsi konetilan etuosassa. Tämä 3/4-tonninen Model S eli "speed-truck" oli varustettu paineilmarenkain, jotta se kykeni paranevalla tieverkolla saavuttamaan sen ajan huippunopeudet, 25-30 mph (40–50 km/h). Model S oli perusta läpi 1930-luvun valmistetulle sarjalle, joka alkoi 3/4-tonnisesta Special Delivery-mallista, jatkuen 2-tonniseen SF-46 -malliin, joka oli varustettu 6-sylinterisellä Waukesha- tai Lycoming-moottorilla.
Vuonna 1922 International Harvester valmisti ensimmäisen kolubussinsa. S-sarjan alustalle koritettu malli kykeni ottamaan kyytiin 25 lasta.
Tieverkoston kehittymisen myötä kuorma-autojen kysyntä kasvoi hurjaa vauhtia. Nostakseen tuotantokapasiteettiaan International Harvester perusti Indianan Fort Wayneen uuden tehtaan, joka aloitti toimintansa vuonna 1923.
Vuonna 1924 International esitteli käänteentekevän moottoriteknisen uudistuksen: märät sylinteriputket.
Vuonna 1928 mallistoon lisättiin Six-Speed Special, joka oli ensimmäisiä kaksinopeuksisella tasauspyörästöllä (nk. "tuplaperä") varustettuja kuorma-autoja.
Ajoneuvotuotanto > Kanttikeulat ja HS-sarja

Vuonna 1924 raskaammat numero-sarjan lippakeulat korvattiin modernimmalla mallilla, jonka jäähdytin oli sijoitettu auton keulalle. Samalla sarjan tunnukset muuttuivat, sarjan kevyin malli oli nyt 1 1/2-tonninen 33, raskaimman 5-tonnisen mallitunnus oli 103. Tämä sarja korvattiin vuoden 1927 puolivälissä uudella heavy-duty -sarjalla, johon kuuluivat kardaanivetoiset mallit 54 ja 74 94 ja 104 sekä ketjuvetoiset 54C, 74C, 94C ja 104C -mallit. Nämä mallit oli varustettu Internationalin omalla 284 kuutiotuuman (4,7 l) moottorilla. Vuoden 1929 HS-sarjan mallit olivat muutoin samanlaisia kuin kanttikeulaiset numero-sarjalaiset, mutta moottorina niissä oli 4-sylinterinen, 312- (5,1 l) tai 390-kuutiotuumainen (6,4 l) Hall-Scott -moottori.
Ajoneuvotuotanto > A-, B- ja W-sarjat

Vuonna 1930 International Harvester korvasi kaikki aiemmat hyötyajoneuvomallinsa uusilla A- ja W-sarjoilla. A-sarja sisälsi pienet A-1 ja A-2 sekä AW-1 ja AW-2 (Special Delivery) -mallit joiden voimanlähteenä toimi 4-sylinterinen Waukesha-moottori. Keskikokoinen AL-3 oli varustettu 6-sylinterisellä Lycoming-moottorilla ja suuremmat A-4, A-5, ja myöhemmin markkinoille tullut A-6, käyttivät uutta 6-sylinteristä, 279 kuutiotuumaista (4,6 l) International FBB OHV-moottoria. Raskaampien W-1, W-2 ja W-3 -mallien voimanlähteenä oli 4-sylinterinen Hall-Scott -moottori. Vuoden 1931 B-2 (Six-Speed Special) oli muutoin sama malli kuin A-2, mutta se oli varustettu tuplaperällä. Jostain syystä myöhemmin markkinoille tulleet B-3- ja B-4 -mallit varustettiin pienemmillä (206 cid (3,4 l) ja 223 cid (3,7 l)) 6-sylinterisillä FAB-moottoreilla, kuin A-sarjan autot.
Vuonna 1931 aloitettiin Hooverin padon rakennustyöt. International Harvester toimitti kuorma-autot tälle massiiviselle työmaalle.
Ajoneuvotuotanto > Extra-heavy duty A-sarja

Vuonna 1932 International Harvester laajensi mallistoaan ylöspäin, A-sarjaan sijoittuvilla extra-heavy duty -versioilla. Mallisto muodostui 5-tonnisista, kokonaispainoluokkaan 24 000 lbs (n. 11 t) sijoittuvista A7- ja A8-malleista.
Ajoneuvotuotanto > D-1

Vuonna 1933 markkinoille tuotiin ½-tonninen pick-up truck D-1. Auto ei ollut IH:n omaa valmistetta, vaan ohiolaisen Willys-Overland -automerkin malli C 113, jota yhtiöiden välisen sopimuksen perusteella myytiin International-nimellä. Mallin lava oli teräspeltiä ja upotettu takapyörien väliin. IH / Willys oli ensimmäinen malli luokassa, josta muodostui monien amerikkalaisten ajoneuvovalmistajien parhaiten myyvä korimalli ja painoluokka.
Ajoneuvotuotanto > C-sarja

Vuonna 1934 International Harvester korvasi kaikki A-, B- ja W-sarjojen mallit, lukuun ottamatta extra-heavy duty A7- ja A8-malleja, uudella C-sarjalla. Tämä aikansa modernia art deco -muotoilua edustanut sarja kattoi mallit 1/2-tonnisesta C-1:stä 4 – 5-tonniseen C-60-malliin. C-sarjan medium- ja heavy duty -versiot olivat saatavana kaksinopeuksisella perällä ja tällöin auton mallimerkintä oli CS. Eräs C-sarjan tuomia uudistuksia olivat mallistoon lisätyt teliversiot, näiden mallien tunnus oli kirjain "T" (Trailing axle), joka lisättiin mallikoodin jatkeeksi. Toinen uutuus olivat kevyeen jakeluliikenteeseen tarkoitetut, umpikoriset C-1 De Luxe- ja C-5 De Luxe -mallit.
Vuonna 1934 International toi markkinoille "tandem-" eli telivetoiset versiot raskaammista malleistaan. Näiden mallien tunnuksen yhteydessä oli kirjain"F" (Four-rear-wheel-drive).
IH oli vuonna 1933 esitellyt traktorikäyttöön nelisylinterisen D-40 -OHV-dieselmoottorin ja vuonna 1936 kuusisylinterisen D-80-dieselin. Vuonna 1937 yhtiö toi markkinoille ensimmäisen dieselmoottorisen kuorma-automallinsa.
Internationalin ensimmäinen COE (cab-over-engine) -malli oli vuoden 1936 C-300, joka oli alustaltaan sama kuin C-30 -malli.
Ajoneuvotuotanto > D-sarja

Vuonna 1937 C-sarjan korvasi korkealinjaisilla lokasuojilla ja virtaviivaisella maskilla muotoiltu D-sarja. D-sarjan kaksiakselisten mallien linja alkoi 1/2-tonnisesta D-2 -mallista ja päättyi kokonaispainoltaan 18 000 lbs (9 t) DR-70 -malliin. Kirjain "R" tuli termistä double-reduction rear axle ja tarkoittaa alennusvaihteella varustettua tasauspyörästöä. Sarjaan kuului luonnollisesti kolmeakselisten kuorma-autojen linja, joka alkoi vapaastipyörivällä telillä varustetusta versiosta D-186-T ja päättyi kokonaispainoltaan 42 000 lbs (21 t) DR-426-F -malliin. COE-versioina D-sarjaan kuuluivat D- / DS-400 ja D-500 sekä napavetoisella taka-akselilla varustetut DR-500 ja DR-700.
Uuden malliston kaikkien versioiden tulo markkinoille tapahtui nyt kuukauden sisällä, toisin kuin aiemmin, jolloin malliston uudistus oli tehty asteittain.
Vuonna 1938 Yhdysvaltain länsirannikon International-dealerit alkoivat asentamaan D-sarjan autojen keulalle Cummins Engine Companyn valmistamia dieselmoottoreita. Voimakkaampia moottoreita halusivat eritoten pitkien linjojen rahtiliikennöitsijät. Malli sai lempinimen Westcoaster ja IH aloitti niiden valmistuksen Kalifornian Emeryvillen tehtaassaan vuonna 1946. Westcoasterit erosivat muista IH:n kuorma-autoista ulkonäöllisesti keulansa osalta. Westcoasterin keula on pitkä ja massiivisempi. Westcoastereita käytettiin kaikenmuotoisessa rahtiliikenteessä, mutta omimmillaan ne olivat valtateiden pitkien linjojen kuljetuksissa.
Ajoneuvotuotanto > International Metro Van

Vuonna 1938 esiteltiin kevyeen suurkaupunkien tavaranjakeluun suunniteltu International Metro Van. International Harvesterille mallin suunnittelun oli tehnyt Raymond Loewy. Englanninkielisessä autosanastossa tällaista ajoneuvoa kuvataan termeillä step van, walk-in delivery truck tai multi-stop delivery truck. Auton tyypillinen käyttökohde on toistuvasti pysähtelevä tavaroiden nouto- ja jakeluliikenne. International Metro Van oli eräs ensimmäisistä sarjavalmistetuista pystykeulaisista pakettiautoista ja rahti- ja postikuljetusten lisäksi se sai Amerikassa suuren suosion mm. maidonjakelussa. Vanin suuret sisätilat taas loivat sille markkinat mm. sairaankuljetusautona, liikkuvana toimistona sekä radioasemien ulkolähetysautona. Tyypillisesti International Metro Vanit olivat 1/2-, 3/4- tai 1-tonnisia umpimalleja ja kuljettaja kykeni hoitamaan auton ajamisen joko istuen tai seisaaltaan.
Malliversioihin lukeutuivat pikkubussi Metro Coach, jonka rakenteena oli Metron ohjaamo-alusta ja ulkopuolisen valmistajan tekemä matkustajakori sekä raskaampi pystykeulainen truck, joka sai kutsumanimen walk-in cab. Ohjaamo-alusta -konfiguraationa tehtaalta toimitettu versio voitiin varustaa erillisellä kuormakorilla, lavalla tai vaikka jätepakkarilla.
II maailmansota

Valtaosa Yhdysvaltain sotavoimille toimitetuista kumipyörä-ajoneuvoista meni merijalkaväen ja laivaston käyttöön.
II maailmansota > Yhdysvaltain sotavoimille toimitettu autokalusto:

| Malli | Tyyppi | Vetotapa | Valmistusmäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| M-1-4 | 1/2-ton truck | 4x4 | 1 123 |
| M-2-4 | 1-ton truck | 4x4 | 10 450 |
| M-3-4 | 1 1/2-ton truck | 4x4 |  |
| M-3-6 | 1 1/2-ton truck | 6x6 |  |
| M-5-6 | 2 1/2-ton cargo truck | 6x6 | n. 36 320 |
| H542-9 M425H542-11 M426 | 5-ton tractor (rekkaveturi) | 4x2 | 4 460 |
Mallit toisen maailmansodan jälkeen > Henkilöautot, maastoautot

IH:n kevyiden hyötyajoneuvojen valikoimaan kuului myös henkilökuljetuksiin sopivia malleja. Travelall oli pitkän akselivälin kevyeen truck-alustaan perustuva malli, jossa oli kokoteräksinen, yhtenäinen kori, sivuikkunoilla ja kahdella tai kolmella penkkirivillä. Toinen samankaltainen malli oli Travelette, joka oli miehistöohjaamolla (crew cab) varustettu lavamalli. Molemmat mallit oli saatavana 2- tai 4-vetoisena versiona. Travelall-mallin kori sai oikealle sivulleen takaoven vuonna 1957 ja neliovinen versio tuli markkinoille vuonna 1961. Travelette oli neliovinen jo esittelyvuodestaan 1957 lähtien ja siten ensimmäinen neliovinen kuuden hengen truck kotimarkkinoillaan. Maastohenkilöauto Scout esiteltiin vuonna 1961. Vuonna 1972 tehtyjen muutosten myötä mallin nimeksi tuli Scout II.
International Harvester lopetti Light Line -sarjan kevyiden hyötyajoneuvojen, mukaan lukien Travelall, valmistuksen vuonna 1975.
Henkilökuljettimista jäi silloin jäljelle Scout II -mallisto, jonka valmistus lopetettiin vuonna 1980, yhtiön keskittyessä raskaiden hyötyajoneuvojen ja koulubussien valmistukseen.
Mallit toisen maailmansodan jälkeen > Kevyet hyötyajoneuvot

International esitteli uuden K-sarjan malliston vuonna 1940, Yhdysvaltojen sotatoimien vuoksi mallin valmistus kuitenkin pian lopetettiin ja sen valmistus jatkui taas vuonna 1943, kun hyötyajoneuvojen valmistus siviilimarkkinoille vähitellen vapautettiin. Vuonna 1947 sitä seurasi edeltäjäänsä perustuva KB-sarja. Näitä seurasi L-sarja vuonna 1949, R-sarja vuonna 1952 ja S-sarja vuonna 1955. Vuonna 1957 light- ja medium duty truck -sarjan mallinimi siirtyy epäloogisesti kirjaimeen "A". Uusi A-sarja juhlisti IH:n 50-vuotista taivalta hyötyajoneuvojen valmistajana, kirjain "A" tulee sanasta Anniversary eli vuosijuhla. Tämä kirjainmallisarja jatkui kevyin ulkonäkö- ja raskaammin tekniikkamuutoksin malleina B, C ja D. Vuonna 1966 siirrytään taas kirjaimiin A, B ja C, vuonna 1969 esitelty D-sarja kulki nimellä Light Line. Light Line oli IH:n viimeinen kevyiden hyötyajoneuvojen mallisarja ja sen valmistuksen päättymisen myötä, vuonna 1975, päättyi eräs aikakausi amerikkalaisen ajoneuvovalmistuksen historiassa.
Mallit toisen maailmansodan jälkeen > Keskiraskaat ja raskaat hyötyajoneuvot

IH:n ajoneuvovalmistuksen juuret olivat nimenomaan keskiraskaan ja raskaan kuljetuskaluston maailmassa. Jo melko varhaisessa vaiheessa yhtiön valmistamien alustojen päälle aloitettiin, ulkopuolisten valmistajien toimesta, koulubussien korittaminen. Tämän myötä Internationalista kehittyi koulubussien johtava valmistaja.
Vuonna 1962 IH toi markkinoille keskiraskaan Loadstar-mallistonsa, joka korvasi aiemman R-sarjan. Vuonna 1978 IH markkinoille tuotiin S-sarja, joka korvasi Loadstar-sarjan vuonna 1979. S-sarjan valmistus jatkui vuoteen 2001 asti.
Raskaaseen luokkaan, R-sarjan korvaajaksi, esiteltiin vuonna 1962 Fleetstar-sarja. Vuonna 1977 sen korvaajaksi tuli S-sarjan raskas linja.
Vuonna 1965 markkinoille tuotiin COE-mallisto International Transtar, jota valmistettiin vuoteen 1981 asti. Nimi otettiin uudestaan käyttöön vuonna 2002.
Vuonna 1972 markkinoille tuotiin erikoisraskas Paystar, joka on tuotannossa edelleen.
Vuonna 1985 tapahtuneen yrityskaupan myötä yhtiön maatalouskone- ja traktorivalmistus myytiin ja alkuperäiseen yhtiöön jäi jäljelle kuorma-autotuotanto. Kaupan ehtojen mukaisesti International Harvester Company muutti vuonna 1986 nimeksensä Navistar International. Nykyisin Navistar Internationalin tytäryhtiö International Truck and Engine Corporation valmistaa ja markkinoi hyötyajoneuvoja ja moottoreita International-brändin alla.
Aiheesta muualla

International myyntiesitteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
Amerikkalaisia IHC- ja International -lehtimainoksia
International trucks -videoita
IHC Auto Buggy
1916 Model G
Konepeiton esittelylapun mukaan kyseessä olisi 1922 International. Mallissa kuitenkin jäähdytinkenno keulalla, joten vuosimalli on 1924 – 1929 (ks. seuraava kappale)
International A- tai B-sarjan kevyt malli (takana yksikköpyörät) vuodelta 1933.
1935 International C30
n. 1939 International COE
1938 International D-35
Entisöimätön D-sarjan Metro van
Etualalla Metro walk-in cab ohjaamo-alusta.
1965 International D-1100 Travelall
International KB-1
International Loadstar 1700
Henkesi edestä

| Henkesi edestä |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Petri Kotwica
Käsikirjoittaja:  Petri Kotwica Johanna Hartikainen
Tuottaja:  Minna Virtanen
Pääosat:  Laura Birn Mari Rantasila Eero Aho
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Vertigo Production
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  10. huhtikuuta 2015
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henkesi edestä on Petri Kotwican ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2015, jonka on tuottanut Minna Virtanen. Elokuva sai Suomen ensi-iltansa Nordisk Filmin levittämänä 10. huhtikuuta 2015 ja esitettiin Varsovan elokuvajuhlien pääkilpasarjassa lokakuussa 2015.
Juoni

Yksi hetki muuttaa peruuttamattomasti neljän ihmisen elämän. Kiia ja Lauri kiitävät yössä kohti sairaalaa. Kiia pitelee tuskissaan toisella kädellä rattia ja toisella vatsaansa - synnytys on alkanut etuajassa. Yllättäen auto törmää johonkin. Kiia säikähtää ja jarruttaa, auto heittelehtii ennen pysähtymistään. Lauri nousee autosta tarkistamaan tilanteen ja kertoo, ettei nähnyt mitään. Kiia synnyttää terveen lapsen ja ystävystyy sairaalassa Hanna-nimisen naisen kanssa. Hannan mies on jäänyt samalla seudulla auton alle ja päälle ajanut kuski on paennut paikalta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Laura Birn  | … |  Kiia   |
|  Eero Aho  | … |  Lauri   |
|  Mari Rantasila  | … |  Hanna   |
|  Teijo Eloranta  | … |  Timo   |
Tuotanto

Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Turussa huhti–kesäkuun välisenä aikana vuonna 2014. Laura Birn opetteli rooliaan varten soittamaan urkuja.
Elokuvan kaikki jälkityöt tehtiin Dublinissa, Irlannissa. Elokuvan musiikin on säveltänyt irlantilainen Stephen McKeon.
Hilary Cruz

Hilary Cruz
Hilary Carol Cruz (s. 4. joulukuuta 1988) on yhdysvaltalainen missi. Hän voitti Miss Universe Organizationin järjestämän Miss Teen USA -kilpailun vuonna 2007. Kyseistä voittoa edelsi Miss Colorado Teen USA:n titteli samana vuonna.
Cruz on hankkinut kokemusta myös näyttelijänä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henki etsii asuntoa

| Henki etsii asuntoa> Here Comes Mr. Jordan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alexander Hall
Käsikirjoittaja:   Sidney Buchman  Seton I. Miller 
Perustuu:  Harry Segallin näytelmään Heaven Can Wait
Tuottaja:  Everett Riskin
Säveltäjä:   Friedrich Hollaender  Morris Stoloff 
Kuvaaja:  Joseph Walker
Leikkaaja:  Viola Lawrence
Tuotantosuunnittelija:  Lionel Banks
Pukusuunnittelija:  Edith Head
Pääosat:   Robert Montgomery  Evelyn Keyes  Claude Rains  Rita Johnson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1941
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henki etsii asuntoa (Here Comes Mr. Jordan) on Alexander Hallin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1941. Siinä ennen aikojaan kuoleva ammattinyrkkeilijä joutuu taivaan portilla Pietarin takaisinkäännyttämäksi ja palaa maan päälle. Elokuva perustuu Harry Segallin näytelmään Heaven Can Wait, josta sovitettu käsikirjoitus toi Sidney Buchmanille ja Seton I. Millerille Oscar-palkinnon.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Montgomery  | … |  Joe Pendleton / Bruce Farnsworth   |
|  Evelyn Keyes  | … |  Bette Logan   |
|  Claude Rains  | … |  herra Jordan   |
|  Rita Johnson  | … |  Julia Farnsworth   |
Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Henki etsii asuntoa sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja tuotti ehdokkuudet myös parhaan ohjauksen (Hall), parhaan elokuvan ja parhaan miessivuosan (Gleason) kategorioissa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Uusintaversio 1978

Warren Beatty ja Buck Henry ohjasivat saman näytelmän pohjalta elokuvan Taivas saa odottaa (1978).
Howard Philips

Howard Philips oli yksi Nintendo of American varhaisimmista työntekijöistä. Työskennellessään alkuperäisellä Tukwilan varastolla liukuhihnalla, hänet havaittiin potentiaaliseksi yritysedustajaksi. Hän oli luomassa Nintendo Power -lehteä ja oli sen ensimmäinen toimittaja. Philips oli myös virallinen "Game Master" ja yksi kolmesta johtohenkilöstä, jotka olivat vastuussa Pohjois-Amerikan pelikehityksestä. Philips esiintyi hahmona "Howard & Nester" -sarjakuvassa, jonka päähahmon Nesterin hän oli luonut.
Vuonna 1991 kykyjenmetsästäjät onnistuivat hankkimaan Philipsin pois Nintendon leivistä, ja hän pääsi Lucas Ranchille kehittämään pelejä kehittyvälle LucasArtsille. Hän jätti tämän aseman puolessa vuodessa ja siirtyi THQ:lle jossa hän tuotti useita pelejä. Tällä hetkellä hän työskentelee Microsoftin Game Studiosille tuottajana.
Hiroshi Ninomiya

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Hiroshi Ninomiya
Syntymäaika: 13. helmikuuta 1937 (ikä 87)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1959–1968 | Mitsubishi Motors | 45 (8) |
Maajoukkue
| 1958–1961 | Japani | 12 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hiroshi Ninomiya (jap. 二宮 寛, Ninomiya Hiroshi; s. 13. helmikuuta 1937 Tokio) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ninomiya debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1958. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
Hidaka (Saitama)

| Hidaka (日高市) |
| --- | --- |
 Kinchakudan kukkaloistoa
 lippu:  symboli
 Hidakan sijainti Saitaman prefektuurissa
 Hidaka
 Koordinaatit: 35°54′28″N, 139°20′21″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,48 km²
Väkiluku (08/2020):  55 449
 – Väestötiheys:  1 167,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Osmanthus fragrans
 – Kukka:  Lespedeza, Lycoris radiata
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 
 https://www.city.hidaka.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hidaka (jap. 日高市, Hidaka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Chichibuvuorten itäreunalla. Kaupungin läpi virtaa Komajoki. Hidakassa on 55 449 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 47,48 neliökilometriä.
Hidakan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Koman ja Komagawan kyläkunnat. Koman kylään (高麗) muutti Nara-kaudella 700-luvun alussa siirtolaisia Goguryeosta (高句麗) Korean niemimaalta, ja paikkakunnan nimi onkin tästä peräisin. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Koma kehittyi markkinapaikkana Komajoen laakson suulla. Sittemmin toisen maailmansodan jälkeen Hidaka on kasvanut yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunkiin on sijoittunut muun muassa sementtiteollisuutta. Kaupunkioikeudet Hidakalle myönnettiin vuonna 1991.
Hidakan nähtävyyksiin kuuluu Kinchakudan virkistysalue, joka tunnetaan Lycoris radiata -hämähäkkililjoistaan (higanbana). Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat esimerkiksi Koma-jinjan šintolainen pyhäkkö, Shōden-inin buddhalainen temppeli ja Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi valittu Koma-suvun asuintalo. Hidakaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Hachikō-linja ja Kawagoe-linja sekä Seibu-rautateiden Ikebukuro-linja.
Kuvia

Entinen Arai-suvun asuintalo Komassa
Katu Hidakassa
Shōden-in Shōraku-ji
Musashi-Takahagin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hidaka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Honeywell 6000 -sarja

Honeywell 66/60 kabinetin ovi avoimena.
Honeywell 6000 on Honeywellin valmistama suurtietokonesarja, joka perustuu General Electricin aloittamaan GE-635:n seuraajaan.
Sarjan tietokoneissa on käytetty GECOS-käyttöjärjestelmää. 6040, 6060 ja 6080 -malleja markkinoitiin erityisesti "raskaaseen COBOL käyttöön".
Sarja nimettiin myöhemmin uudelleen Level 66.
Aiheesta muualla

Dokumentaatiota BitSavers.org -palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hiroshi Ochiai

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Hiroshi Ochiai
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1946 (ikä 78)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1964–1965 1966–1984 | Toshiba Mitsubishi Motors |  267 (56) |
Maajoukkue
| 1974–197 | Japani | 63 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hiroshi Ochiai (jap. 落合 弘, Ochiai Hiroshi; s. 28. helmikuuta 1946 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ochiai debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1974. Hän on pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Hirvijärvi (Mikkeli)

| Hirvijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°45′43″N, 27°00′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Poikelmukseen
Järvinumero:  14.929.1.038
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,6 m  
Pituus:  3,586 km  
Leveys:  1,023 km  
Rantaviiva:  12,2649 km  
Pinta-ala:  1,5208 km²  
Tilavuus:  0,00514571 km³  
Keskisyvyys:  3,38 m  
Suurin syvyys:  23,09 m  
Saaria:  6 
 fiHirvijärvi 
Hirvijärvi on Etelä-Savossa Mikkelissä Korpijärven lähellä ja Mikkelin keskustan luoteispuolella sijaitseva järvi.