Max Oker-Blom
Ura

Oker-Blom kirjoitti ylioppilaaksi 1883, valmistui filososian kandidaatiksi 1885 ja maisteriksi 1886 sekä lääketieteen kandidaatiksi 1887 ja lisensiaatiksi 1891. Hän työskenteli sen jälkeen kaksi vuotta Mäntyharjun kunnanlääkärinä ja 1893 alkaen Lappeenrannassa kaupungin, työvankilan, kylpylaitoksen ja Kaukaan tehtaan lääkärinä. Hän opiskeli bakteriologiaa Wienissä, Berliinissä, Wiesbadenissa ja Innsbruckissa sekä fysikaalista kemiaa Leipzigissa. Vuonna 1898 Oker-Blom väitteli tohtoriksi aiheenaan Experimentelle Untersuchungen über das unter Einwirkung des konstanten elektrischen Stromes stattfindende Eindringen von medikamentösen Stoffen in den Thierkörper. Väiteltyään Oker-Blom jatkoi lääkärintoimensa ohella tutkimustyötä laboratoriossaan Lappeenrannassa. Hän siirtyi kuitenkin Helsinkiin professori Laitisen laboratorioassistentiksi ja avasi yksityisklinikan saadakseen lisätuloja.
Vuonna 1901 Oker-Blomille myönnettiin fysiologian dosentuuri Helsingin yliopistossa ja täten hän pääsi suurempiin tutkijapiireihin. Oker-Blomille myönnettiin dosentuuri, koska hieman aikaisemmin hänelle oli myönnetty Die Physikalisch- Oekonomische Gesellschaft -palkinto Königsbergissä, jonka yliopistolla oli rikkaat perinteet fysiologisen tutkimuksen saralla. Lappeenrannassa Oker-Blom oli aloittanut artikkelisarjan fysikaalisesta kemiasta ja palkinto myönnettiin hänen neljännestä artikkelistaan. Muutettuaan Helsinkiin hän jatkoi artikkeleiden kirjoittamista ja yhteensä kertyi kymmenen artikkelin sarja eläinten nesteistä ja kudoksista fysikaalis-kemiallisissa olosuhteissa.
Tarve löytää uusia tulonlähteitä, kun lääkärinvastaanotolla ei käynyt riittävästi asiakkaita, johti siihen, että Oker-Blom julkaisi ensimmäisen yleistieteellisen kirjansa sekä alkoi luennoida terveydestä ja kasvatuksesta. 1900-luvun alussa häntä alkoi kiinnostaa väestön siveellinen kunto ja hän alkoi kirjoittaa seksuaalihygieniasta valistuskirjoituksia, jotka oli tarkoitettu eri-ikäisille tytöille ja pojille sekä heidän vanhemmilleen ja kasvattajilleen. Tunnetuimmaksi muodostui 1903 ilmestynyt kirja nimeltä Hos Morbror Doktorn på landet, joka suomennettiin nimellä Mitä Martta sai oppia tohtori-enon luona maalla. Se käännettiin jo vuoteen 1910 mennessä yhdeksälle muulle kielelle ja kaikkiaan siitä ilmestyi 18 painoksena. Vuosina 1904–1909 Oker-Blomilta ilmestyi lisää seksuaalivalistusoppaita ja hän toi seksuaalivalistuksen myös kouluihin taistellakseen sukupuolitauteja vastaan. Teoksissaan hän kehotti nuoria seksuaaliseen pidättyvyyteen ja muistutti, että sukuvietin tyydyttäminen oli mahdollista vain avioliitossa. Teoksia pidettiin kuitenkin vaarallisina nuorisolle ja viranhauissa Oker-Blomia arvosteltiin myös painottumisesta liiaksi kansanomaisiin teoksiin tieteellisen tutkimuksen sijaan.
Samaan aikaan kansanvalistustyönsä ohessa Oker-Blom suuntasi tieteellisen kiinnostuksensa hygieniatutkimukseen ja -tieteeseen. Vuonna 1903 hänet nimitettiin hygienialaboratorion assistentiksi. Yhteys yliopistoon säilyi fysiologian dosentuurin ansiosta, dosentuurin nimi muutettiin vuonna 1909 Oker-Blomin pyynnöstä hygienian dosentuuriksi. Vuonna 1914 Oker-Blom nimitettiin hygienian professoriksi. 1910-luvulla hän kiinnostui keuhkotaudin torjumisesta, sillä oli sairastanut sitä itsekin.
Oker-Blom toimi 1905–1915 Helsingin ensimmäisenä koululääkärinä. Ensimmäisessä lääkärintarkastuksessaan hän havaitsi enemmistön koululaisista olevan aliravittuja. Tilanteen parantamiseksi kansakouluihin järjestettiin myöhemmin yleinen kouluruokailu.
Oker-Blom oli aktiivinen kansalainen, jolla oli paljon yhteiskunnallisia luottamustehtäviä. Hän oli 1896–1901 Lappeenrannan ja 1904–1906 Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä aatelissukunsa edustajana säätyvaltiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän opetti useiden vuosien ajan Helsingin teknillisessä korkeakoulussa hygieniaoppia.