Panavision
Panavisionin historia > Alku linssien valmistajana: Super, Ultra, Micro ja Auto Panatar

Panavisionin perustivat Robert Gottschalk ja John Richard Moore vuonna 1953 Westwoodissa, Kaliforniassa. Gottschalk oli aiemmin keksinyt vahingossa anamorfisen linssin uudelleen testatessaan elokuvakameralle kehitettyä laatikkoa, jolla voi kuvata veden alla. Gottschalk ja Moore kuvasivat tämän jälkeen anamorfista testimateriaalia 16-millimetrisellä kameralla, joka päätyi elokuvateattereiden valkokankaita valmistaman Radiant Manufacturing Corporationin toimitusjohtaja Harry Ellerin nähtäväksi. Eller tarjosi Gottschalkille ja Moorelle mahdollisuutta valmistaa anamorfisia projektiolinssejä CinemaScope-esityksiä varten, koska Bausch & Lomb, CinemaScope-optiikan alkuperäinen valmistaja ei voinut toimittaa tarpeeksi esityslinssejä teattereille. Panavisionin ensimmäiseksi myyntiartikkeliksi päätyi näin Super Panatar -linssit, jotka olivat tavallisen projektiolinssin eteen asennettavia prismoja, jotka muuttivat CinemaScope-filmin kuvan oikeaan kokoonsa. Panavision sai myytyä Super Panatareja 300 paria (linssejä myytiin pareittain koska jokaisessa elokuvasalissa on kaksi projektoria) vuoden 1954 alussa, johon vaikutti suuresti linssien halpa hinta. Super Panatarien etuihin kuului myös sen säädettävyys, jolloin niillä voitiin esittää myös esimerkiksi Superscope-elokuvia. Panavision päivitti projektiolinssinsä vielä seuraavana vuonna julkaistuaan Ultra Panatarin. Uusi linssi oli huomattavasti kevyempi, niin sanottu oikea linssi, joka asennettiin fyysisesti projektiolinssiin kiinni, eikä vain sen eteen.
Panavisionin seuraava tuote oli vuoden 1954 lopussa julkaistu Micro Panatar -linssi, jota käytettiin CinemaScope-elokuvien jälkituotannossa. Linssillä voitiin kutistaa CinemaScope-elokuvan kuva oikeaan kokoonsa, joten sen tärkein käyttötarkoitus oli tuottaa CinemaScope-elokuvista esityskopioita perinteisessä esityskopioformaatissa. Keksintö oli tärkeä, koska tuohon aikaan kaikissa elokuvateattereissa ei ollut mahdollisuutta esittää anamorfisessa formaatissa olevia elokuvia, ja ennen Micro Panatarin keksimistä CinemaScope-elokuvista jouduttiin kuvaamaan samaan aikaan kaksi eri versiota, toinen anamorfiseen esitykseen kykeneville elokuvateattereille ja toinen muille.
Edistyneen anamorfisen tekniikan johdosta Metro-Goldwyn-Mayer-elokuvastudio (MGM) otti Panavisionin mukaan suunnittelemaan uutta elokuvafilmiformaattia 1950-luvun lopulla. MGM halusi muiden studioiden tavoin suurta filmikokoa hyödyntävän järjestelmän, mutta samalla halusi sen poikkeavan Todd-AO-formaatista, joka oli tuolloin suosituin 65- ja 70-millimetrin filmilaatuja hyödyntävä järjestelmä. MGM suunnitteli anamorfisen tekniikan soveltamista 65-millimetrin filmiin, jolloin tavallisen 1:2,21-kuvasuhteen sijasta päästään yhä laajempaan kuvaan. Panavision toimitti MGM:n järjestelmään, joka tunnettiin tuolloin nimellä MGM Camera 65, APO Panatar -kameralinssit. MGM:n samaisella järjestelmällä kuvaaman elokuva Kapina laivalla (Mutiny on the Bounty, 1962) aiheutti elokuvastudiolle kuitenkin niin kovat tappiot, että se joutui myymään muun muassa kameraosastonsa Panavisionille. Siitä lähtien järjestelmä on tunnettu nimeltä Ultra Panavision 70.
Panavisionin varhaisen kauden viimeinen merkittävä myyntiartikkeli oli Auto Panatar -linssi, joka oli Ultra Panavision 70 -järjestelmän APO Panatar -optiikan tavoin elokuvakameran tavallisen linssin eteen asennettava anamorfinen adapteri. Auto Panatar korjasi aiemmissa anamorfisissa linsseissä esiintyneen ongelman, joka aiheutti kuvan vääristymistä lähikuvissa. Tätä ennen CinemaScope-elokuvissa ei käytetty lähikuvia juuri lainkaan, minkä takia suuret elokuvatähdet alkoivat vaatia Auto Panatarien käyttöä laajakuvaelokuvissa. Myös 20th Century Fox, CinemaScopen kehittänyt elokuvastudio, joutui vaihtamaan omat CinemaScope-linssit Auto Panatareihin vuonna 1965 Frank Sinatran vaadittua niiden käyttöä elokuvassa ‘’Kuoleman juna’’ (Von Ryan's Express, 1965). Panavision sai Auto Panatarista ensimmäisen 15 Oscar-palkinnostaan saavutuksistaan elokuvateknologian saralla.