stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyks Salon sairaala
Suunnitelma Salon sairaalan uudisrakennuksesta ja peruskorjauksesta

Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin hallitus hyväksyi 25.5.2021 hankesuunnitelman, jonka mukaan Sairaalantien ja sairaalan nykyisen A-osan väliin rakennetaan kaksi viisikerroksista laajennusosaa. Sairaalan vanhat A- ja K-osat puretaan, samoin M- ja L-osat. C-, N- ja B-osat pysyvät ennallaan, kuitenkin siten, että B-osan 0-kerros peruskorjataan.
B-osan peruskorjaus on tarkoitus toteuttaa ensimmäiseksi, koska tiloja tarvitaan väistötiloina. Peruskorjaus alkaa suunnitelman mukaan vuoden 2022 alussa. Uudisrakennusten maanrakennustyöt suunnitellaan aloitettavaksi vuonna 2022 ja rakentaminen vuoden 2023 alussa. Rakennukset valmistuvat arviolta kesällä 2027, jonka jälkeen puretaan käytöstä poistuvat rakennusosat.
Uudisrakennus ja saneeratut tilat ovat yhteiset Salon sairaalan ja Salon perusterveydenhuollon kanssa. Hanke on suunniteltu toteutettavaksi siten, että sairaanhoitopiiri investoi koko rakennuksen ja vuokraa perusterveydenhuollon osuuden tiloista Salon kaupungille 30 vuodeksi. Tämä edellyttää vuokrasopimuksen solmimista Salon kaupungin kanssa.
Uudisrakennusten pinta-ala on yhteensä 15 042 kerrosneliömetriä. Hankesuunnitelman mukaiset hankkeen kokonaiskustannukset ovat 59,4 milj. euroa.
Hopeavaahtera

| Hopeavaahtera |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Vaahterakasvit Aceraceae
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  saccharinum
Kaksiosainen nimi
 Acer saccharinum  L.  

Katso myös
   Hopeavaahtera Wikispeciesissä   Hopeavaahtera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeavaahtera (Acer saccharinum) on vaahterakasveihin kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa yleisenä Pohjois-Amerikan keski- ja itäosissa. Tämä keskikokoinen, nopeakasvuinen puu on läheistä sukua punavaahteralle, jonka kanssa se risteytyy luonnossa.
Nopeakasvuisuutensa ja kauniin lehvästönsä ansiosta hopeavaahtera on suosittu koristekasvi, josta on jalostettu useita erinäköisiä lajikkeita. Sen suorasyisestä mutta melko hauraasta puuaineksesta valmistetaan halpoja huonekaluja, puuviilua, laatikoita ja paperimassaa. Lajin nimi tulee sen lehtien hopeansävyisestä alapinnasta.
Levinneisyys

Hopeavaahtera kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikan keski- ja itäosissa. Sen levinneisyysalueen pohjoisraja ulottuu New Brunswickista Mainen halki Quebecin ja Ontarion eteläosiin ja edelleen Isojenjärvien eteläpuolitse Pohjois-Minnesotaan. Lännessä levinneisyysalue ulottuu Minnesotasta Etelä-Dakotan kaakkoisosiin, Itä-Nebraskaan, Kansasiin ja Itä-Oklahomaan. Etelässä raja kulkee Arkansasin, Louisianan, Mississipin ja Alabaman kautta Pohjois-Georgiaan. Lajia tavataan myös Floridan luoteisosissa Apalachicola- ja Choctawhatcheejoen laaksossa. Sitä ei esiinny Appalakkien korkeimmilla rinteillä tai Meksikonlahden ja Atlantin rannikkotasangolla. Suomessa se menestyy aina IV-vyöhykkeelle asti, mutta sietää huonosti hallaa nuorena taimena.
Elinympäristö

Hopeavaahtera viihtyy kosteassa, hyvin vettä läpäisevässä alluviaalimaassa, jonka pH-arvo on vähintään 4,0. Parhaiten se menestyy virtaavan veden äärellä, järvenrannoilla, tulvatasangoilla ja soilla aina 600 metrin korkeuteen saakka. Edullisimmilla kasvupaikoilla se sietää varsin hyvin varjostusta.
Hopeavaahtera kasvaa tavallisesti yksittäisinä puina muiden lehtipuiden joukossa. Levinneisyysalueen keskiosissa se on usein metsien valtapuu, jonka rinnalla menestyvät valkojalava, lännenambrapuu, otatammi, jokivalkotammi, amerikanmustapoppeli, amerikanplataani ja punasaarni.  Levinneisyysalueen pohjoisosissa seuraislajit vaihtelevat alueellisesti seuraavasti: Pohjois-Ohiossa ja Indianassa niitä ovat jokivalkotammi, amerikanplataani, otatammi, mustatupelo ja amerikanmustapoppeli; Uudessa-Englannissa ja Itä-Kanadassa sokerikoivu, paperikoivu ja poppelikoivu; New Yorkissa valkosaarni, punajalava, kalliojalava, keltakoivu, mustatupelo, amerikanplataani, kanadanhemlokki, takiaistammi ja jokivalkotammi.
Hopeavaahteran kasvukausi vaihtelee sijainnin mukaan 120 päivästä 240 päivään ja keskimääräinen vuotuinen sademäärä 810 millimetristä 1 520 millimetriin. Laji menestyy koristekasvina hyvin erilaisissa ilmastoissa, mutta muuten sen ilmastollisista vaatimuksista tiedetään hyvin vähän – vuoristojen kylmissä oloissa se ei kuitenkaan selviä. Levinneisyysalueensa kuivissa osissa se kasvaa vain virtaavan veden äärellä, missä maaperä on riittävän kosteaa. Se sietää ajoittaista tulvimista paremmin kuin monet muut lajit.
Käyttö

Hopeavaahtera on suosittu koristekasvi ympäri maailmaa kauniin lehvästönsä ja nopeakasvuisuutensa ansiosta. Sen suosio on kuitenkin vähitellen hiipunut, sillä sen syysväritys on vaatimaton muihin vaahteroihin verrattuna, oksat katkeilevat herkästi kovassa tuulessa ja runsas siemensato roskaa puun ympäristön. Siitä on jalostettu useita lajikkeita, joista suosituimpia ovat ’Laciniatum’ ja ’Wieri’.
Hopeavaahteran puuaines on suorasyistä ja melko kovaa mutta haurasta eikä sovellu siksi lujuutta vaativiin käyttökohteisiin. Yhdysvaltojen Keskilännessä se on merkittävä sahateollisuuden raaka-aine. Siitä valmistetaan lähinnä halpoja huonekaluja, puuviilua, laatikoita, ruoka-astioita, sisustuspaneeleja ja paperimassaa. Hopeavaahteraa myydään yhdessä punavaahteran kanssa kauppanimellä ’pehmeä vaahtera’ erotukseksi sokerivaahterasta, jonka puuaines on huomattavasti kovempaa. Sen mahlasta keitetään vain vähän vaahterasiirappia, sillä sen sokeripitoisuus ei ole yhtä suuri kuin sokerivaahteralla.
Hopeavaahteran siemenet ovat merkittävä ravinnonlähde linnuille ja piennisäkkäille, erityisesti oraville ja maaoraville. Oravat syövät sen talvisilmuja varhain keväällä, kun muusta ravinnosta on pulaa. Lisäksi majavat käyttävät ravintonaan sen kaarnaa ja valkohäntäpeura ja jänikset lehtiä. Monet linnut, esimerkiksi morsiosorsa ja telkät, pesivät hopeavaahteran koloissa ja hakevat suojaa sen lehvästöstä.
Aiheesta muualla

ITIS: Acer saccharinum (englanniksi)
Hopeavaahtera François André Michaux’n teoksessa The North American Sylva vuodelta 1819.
Hopeavaahtera kukkii aikaisin keväällä ennen lehtien puhkeamista.
Hopeavaahteran syysväritys on vaisun vaaleankeltainen, vaatimattomampi kuin monilla muilla vaahteralajeilla.
Koristekäyttöön jalostettu ’Laciniatum’-lajike.
Inzamam-ul-Haq

Inzamam-ul-Haq
Inzamam-ul-Haq (s. 3. maaliskuuta 1970 Multan, Punjab) on pakistanilainen kriketinpelaaja.
Inzamam pelasi Pakistanin krikettimaajoukkuessa vuosina 1992−2007 kaikkiaan 120 test matdhia, eli viisipäiväistä maaottelua. Niissä hän löi 8830 juoksua keskiarvon vuoroparia kohden ollessa 49,60. Yhden päivän maaotteluja hän pelasi vuosina 1991−2007 kaikkiaan 375 ja löi niissä 11 701 juoksua (keskiarvo 39,53), mikä on edelleen eniten pakistanilaisista kautta aikojen.
Inzamam edusti seuratasolla Faisalabadia, Lahore Badshahsia, Multania, National Bank of Pakistania, Rawalpindia, United Bank Limitediä ja Yorkshire County Cricket Clubia.
Inzamam kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Pakistanin joukkueeseen 1992. Hän toimi uransa aikana myös maajoukkueen kapteenina. Aktiiviuransa jälkeen hän on valmentanut Afganistanin krikettimaajoukkuetta.
Tyks Vakka-Suomen sairaala

| Tyks Vakka-Suomen sairaala> Sijainti |
| --- | --- |
Osoite:  Terveystie 2, 23500 Uusikaupunki
Koordinaatit:  60.79545°N, 21.42293°E
Organisaatio
Sairaanhoitopiiri:  Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri
Tyyppi:  lähisairaala (aluesairaala)
Linkki
Kotisivut:  https://www.vsshp.fi/fi/toimipaikat/vakka-suomen-sairaala/Sivut/default.aspx
Tyks Vakka-Suomen sairaala (entinen Vakka-Suomen aluesairaala, ruots. Åucs Vakka-Suomi sjukhus) on Uudessakaupungissa sijaitseva sairaala, joka hallinnollisesti kuuluu Turun yliopistolliseen keskussairaalaan. Vakka-Suomen sairaala on yksi Tyksin ja Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin neljästä lähisairaalasta. Muita lähisairaaloita ovat Loimaan, Salon ja Turunmaan sairaalat. Lähisairaalan tehtävänä on tarjota lähellä potilaan asuinpaikkaa erikoissairaanhoitoa, jota tarvitaan väestötasolla usein ja yksilötasolla toistuvasti.
Tyks Vakka-Suomen sairaalassa toimivat seuraavat erikoissairaanhoidon palveluita tuottavat yksiköt:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Uudenkaupungin päivystys  Dialyysiyksikkö  Fysioterapia  Gastroenterologian poliklinikka ja tähystykset  Hematologian poliklinikka  Infektiopoliklinikka  Keuhkosairauksien poliklinikka  Kirurgian poliklinikka |  Korva-, nenä- ja kurkkutautien poliklinikka  Lasten ja nuorten poliklinikka  Lääkehoitopoliklinikka  Munuaistautien poliklinikka  Naistentautien poliklinikka  Neurologian poliklinikka  Polikliininen kirurgia  Reumatautien poliklinikka |  Silmätautien poliklinikka  Sisätautien poliklinikka  Sydänpoliklinikka Uusikaupunki  Syöpätautien poliklinikka  Uudenkaupungin röntgen, os. 146  Vakka-Suomen sairaalan laboratorio  Äitiyspoliklinikka |
Sairaalan palvelut painottuvat avohoitoon. Sairaalassa toimii kaksi vuodeosastoa, kirurgiapainotteinen osasto 1 ja sisätautipainotteinen osasto 2, joita hallinnoi Uudenkaupungin kaupunki. Leikkaussaliolosuhteita ja anestesiaa vaativa leikkaustoiminta päättyi sairaalassa vuonna 2017. Vaativa leikkaustoiminta on keskitetty Tyksin Turun ja Salon sairaaloihin, joissa on ympärivuorokautinen erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon yhteispäivystys. Sairaalan polikliinisen kirurgian yksikössä tehdään toimenpiteitä paikallispuudutuksessa.
Historia

Vakka-Suomen sairaalan perustamispäivänä voidaan pitää 11. marraskuuta 1889, jolloin konsuli E. J. Savón ja hänen vaimonsa Sofie Savón lahjoittivat Uudenkaupungin kaupungille Sorvakon kaupunginosassa sijaitsevan pienen talon sairastuvaksi.  Sairaala nimettiin Maria Savónin sairastuvaksi ja se aloitti toimintansa vuonna 1890. Sairaalassa oli kymmenen vuodetta ja yksi hoitaja ja apuna palvelija. Vaikka vuosikymmenten kuluessa sairaalan toiminta kehittyi, sairaanhoidon puutteet saivat seudulla osakseen arvostelua. Taloudellinen tilanne ja kunnallismiesten keskinäiset riidat siirsivät kuitenkin uuden sairaalan rakentamista koskevan päätöksen aina 1930-luvulle saakka.
Kokouksessa 5. joulukuuta 1934 Uudenkaupungin, Lokalahden, Kalannin, Pyhämaan, Pyhärannan ja Vehmaan kuntien edustajat perustivat kuntainliiton uuden sairaalan rakentamiseksi. Kuntainliiton nimeksi tuli kuntainliitto Uudenkaupungin sairaala. Kivinen osaksi yksi-, osaksi kaksikerroksinen 16 sairaansijan sairaalarakennus rakennettiin Sorvakon mäelle. Sairaala valmistui ja otettiin käyttöön vuonna 1936.  Kuntainliiton nimeksi vakiintui myöhemmin Uudenkaupungin seudun sairaalan kuntainliitto. Sairaalan nimeksi vakiintui Uudenkaupungin seudun sairaala, puhekielessä seudun sairaala. Laitila ehti rakentaa sairaalan ennen Uuttakaupunkia. Tämä Suomen ensimmäinen yhden maalaiskunnan omistama sairaala vihittiin käyttöön vuonna 1934.
1940-luvun lopulla Uudenkaupungin seudun sairaalaa ryhdyttiin laajentamaan korottamalla rakennus kaksikerroksiseksi osin kolmikerroksiseksi. Laajennus otettiin käyttöön vuonna 1951. Laajennetussa sairaalassa oli 30 hoitopaikkaa. Lisää tilaa tuli leikkaustoiminnalle ja synnytyksille, samoin keittiölle, huollolle ja korjauspajalle.
1960-luvulle tultaessa Vakka-Suomen sairaalapalvelujen tarve oli kasvanut huomattavan suureksi sairaalan kapasiteettiin verrattuna. Kuntien edustajat näkivät tarpeelliseksi perustaa Vakka-Suomeen aluesairaalan ja rakentaa uuden sairaalarakennuksen. Lupaa haettiin Lääkintöhallitukselta. Elokuussa 1962 Lääkintöhallitus hyväksyi sairaalan muuttamisen aluesairaalaksi. Päätös edellytti 90-paikkaisen sairaalan rakentamista. Erikoisaloina tuli olla sisätaudit, kirurgia sekä synnytykset ja naistentaudit. Tarpeelliset tilat tuli olla myös poliklinikoille, laboratoriolle, röntgenille ja fysikaaliselle hoidolle. Vakka-Suomen aluesairaalan kuntainliitto perustettiin vuonna 1965. Laitilan kunta liittyi kuntainliittoon vuonna 1966. Aluesairaala rakennettiin vuosina 1970 – 1971. Seudun sairaala luovutettiin Uudenkaupungin kansanterveystyön kuntainliitolle.
Vuonna 1991 Vakka-Suomen aluesairaalan kuntainliitto lakkautettiin ja aluesairaala yhdistettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin Vakka-Suomen aluesairaalan nimellä. Vuonna 2015 sairaala yhdistettiin hallinnollisesti Turun yliopistolliseen keskussairaalaan tehtäväkuvaltaan lähisairaalaksi. Sairaalan nimeksi tuli sairaalan nykyinen nimi Tyks Vakka-Suomen sairaala.
Aiheesta muualla

Kalle Mäkelä (22.3.2017) Vakka-Suomen sairaala erikoistuu polikliiniseen kirurgiaan – tavoitteena helpottaa Tyksin ruuhkia (yle.fi)
Hutong

Hutong Pekingissä
Sisäänkäynti hutongiin.
Hutongit (yksink.: 胡同; perint.: 衚衕; pinyin: hútòng) ovat kiinalaistyylisiä kapeita katuja ja kujia, jotka ovat ominaisimpia Pekingissä. Hutongit ovat kattaneet laajojakin alueita kaupunkien keskustoissa. Kujia reunustavat pihatalot, siheyuanit, joissa rakennukset on ryhmitelty sisäpihan ympärille.
Yuan-dynastian aikakaudella silloisen Dadun eli nykyisen Pekingin kaupunkikaava noudatti šakkilautamaista kaavaa. Yhden asuinalueen määritelmänä toimi vedenottokaivo eli mongoliksi hutong. Ajan kuluessa nimitys laajeni tarkoittamaan kaivoa ympäröiviä kortteleita ja niiden välissä kulkevia katuja ja kujia. Viime vuosina hutong-alueita on tuhoutunut uudisrakentamisen myötä. Vuonna 2006 tehdyn kartoituksen mukaan ennen vuotta 1949 rakennetuista hutong-alueista oli jäljellä enää 30 prosenttia. Suurin osa hävinneistä alueista oli tuhottu 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Viranomaisten toimintaa hutongien tuhoamisen suhteen on arvosteltu jatkuvasti uutisissa ja blogeissa. Viranomaisten mukaan hutong-alueiden tuhoa on pyritty hidastamaan suojelemalla 25 hutong-aluetta erilaisin säädöksin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hutong Wikimedia Commonsissa
Holocausto

| Holocausto |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1985–
Tyylilaji:  thrash metal death metal hardcore punk
Kotipaikka:  Brasilia
Laulukieli:  portugali englanti
Jäsenet:  Guerrilheiro, laulu, basso    Führer, laulu, rummut    Exterminator, laulu, kitara  
Levy-yhtiö:  Cogumelo Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Holocausto on Brasilian Belo Horizontesta kotoisin oleva metalliyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1985 ja se aloitti soittamalla tuon ajan extreme metal -yhtyeille tyypillistä death, thrash ja black metalia yhdistelevää musiikkia. Myöhemmillä albumeillaan yhtye on kokeillut monia eri metallimusiikin tyylejä. Vuosina 1994–2004 yhtyeen toiminta oli kokonaan katkolla. Sittemmin se on palannut alkuaikojensa raakaan tyyliin. Sanoitukset ovat käsitelleet pääasiassa sotaa, väkivaltaa ja yhteiskunnallisia aiheita.
Holocausto käytti uransa alkuvaiheessa paljon natsismiin viittaavaa rekvisiittaa. Syytöksistä huolimatta yhtyeen jäsenet eivät todellisuudessa olleet kiinnostuneita äärioikeistolaisuudesta vaan toimivat šokeeraustarkoituksessa. Monet yhtyeen kappaleet käsittelivät keskitysleirejä, väkivaltaa ja sotaa. Tämäkin tulkittiin fasismin ylistykseksi, vaikka sanoitukset todellisuudessa kritisoivat ihmiskunnan lähihistorian verisyyttä.
Ensialbuminsa jälkeen yhtye siirtyi tekemään teknisempää thrash metalia. Vuoden 1993 albumi Tozago As Deismno yhdisteli doom metalia, industrialia ja kokeellista musiikkia. Yhtyeen tuolloisessa kokoonpanossa soitti enää vain yksi alkuperäisjäsen, ja myös musiikki oli siirtynyt kauas alkuaikojen tyylistä. Holocauston viimeinen kokoonpano vaihtoikin sittemmin nimekseen ”PexbaA” ja alkoi soittaa kokeellista fuusiojazzia.
Holocausto perustettiin uudelleen vuonna 2004. Tuolloin yhtye soitti thrash metalia. Vuoden 2016 albumi War Metal Massacre palasi alkuaikojen äärimmäiseen tyyliin.
Diskografia > Demot

Massacre (1985)
Australoptecus Experience (1990)
Diskografia > Splitit

Warfare Noise I (1986)
Diskografia > Albumit

Campo de Extermínio (1987)
Blocked Minds (1988)
Negatives (1990)
Tozago As Deismno (1993)
De Volta ao Front (2005)
War Metal Massacre (EP, 2017)
Diário de Guerra (2019)
Diskografia > DVD:t

Campo de Exterminio Show - 1987 (2007)
Kokoonpano

Holocauston nykyinen kokoonpano on:
Valério ”Exterminator” Salles – laulu, kitara (1985–1987, 2004–)
Luiz ”Panzersoldner” – rummut
Kokoonpano > Aiemmat jäsenet

Rodrigo ”Führer” Magalhães – laulu, rummut (1985–1995, 2004–2010)
Marco Antônio – basso (1985 – k. 1986)
Nedson ”Warfare” Conde – rummut (1985–1987)
Anderson ”Guerrilheiro” Roberto de Rezende – laulu, basso (1986–1991, 2004–2018)
Armando ”Nuclear Soldier” Sampaio – rummut (1987)
Renato da Costa – kitara (1988–1992)
João Marcelo – basso (1990–1994)
Rossano Polla – laulu (1990–1994)
Rodrigo dos Anjos – kitara (1992–1994)
Reinaldo Resan kitara (2015–2016)
Aiheesta muualla

Holocausto Encyclopaedia Metallum -sivustolla
Holocauston virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Holocausto Myspacessa (englanniksi)
Holocausto[vanhentunut linkki] Cogumelo Recordsin kotisivuilla
Vatnik

Vatnikin kuvan käyttöä Ukrainassa venäläisten elokuvien boikotointikampanjassa.
Vatnik (ven. ватник, ukr. ватник, vatnyk) on pejoratiivi, jolla viitataan Venäjän hallinnon viestintään kritiikittömästi luottavaan aggressiivisen, jingoistisen isänmaallisuuden kannattajaan.
Vatnik-termi on johdettu venäjän kielen vanua tarkoittavasta sanasta vata (ва́та) ja viittaa Puna-armeijan sotilaiden talvivarustukseen aikoinaan kuuluneen vanutakin käyttäjään. Venäjällä vatnik-termi on esiintynyt liberaalin opposition käytössä. Alun perin vatnik-termistä tuli suosittu Anton Tšadskin VKontaktessa kehittämän meemin myötä. Tšadski loi Paavo Pesusienen ulkonäöllisiä vaikutteita hyödyntävän Vatnik-kuvan vuonna 2011 kuukausia ennen duuman vaalien jälkeisten suurmielenosoitusten alkua. Tšadski lähti maanpakoon meeminsä tultua suosituksi ensin Venäjällä ja sittemmin myös Ukrainassa. Vatnik-termi yleistyi käyttöön nimenomaan visuaalisen hahmon avulla toisin kuin sitä edeltänyt termi "sovok", joka vakiintui käyttöön sanana ilman kuvitusta.
Venäjän hyökättyä täysimittaisesti Ukrainaan vuonna 2022 sana "vatnik" yleistyi kansainvälisessä käytössä yhtenä monista sanoista ja ilmauksista, jotka tulivat tunnetuiksi sodan myötä. Aiemmin vatnik-sanaa olivat käyttäneet lähinnä venäjää osaavat henkilöt. Venäjän sotatoimien puolestapuhujiin alettiin monissa kielissä viitata "vatnikeina" ja esimerkiksi miehittäjiin "örkkeinä" (engl. orc). Kylmän sodan aikana Neuvostoliiton aggression puolestapuhujista käytettiin englannin kielessä vastaavaa ilmausta "tankie", joka nykyaikana on pitkälti korvautunut "vatnik"-sanalla.
Venäjän hallinnon tukijat ovat esittäneet vatnik-sanan etnisiin venäläisiin halventavasti viittaavana, mutta tämä käsitys ei vastaa sanan yleistä käyttöä; tyypillisesti sanalla viitataan tietyn poliittisen suuntautumisen edustajiin, minkä lisäksi sana kehittyi etnisesti venäläisten henkilöiden parissa.
Ion Chicu

| Ion Chicu |
| --- | --- |

Moldovan pääministeri
 14. marraskuuta 2019 – 31. joulukuuta 2020  
Edeltäjä:  Maia Sandu
Seuraaja:  Aureliu Ciocoi (vt.) Natalia Gavrilița
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1972 (ikä 52)
Aiheesta muualla
gov.md/ru
Ion Chicu (s. 7. maaliskuuta 1974) on moldovialainen poliitikko, joka toimi Moldovan pääministerinä 2019–2020.
Hänen edeltäjänsä, eurooppamielisen Maia Sandun hallitus kaatui pankkiskandaalin jälkiseurauksena Chicu, joka oli toiminut valtionvarainministerinä, perusti virkamieshallituksen johon hän valitsi lähinnä venäjämielisen presidentti Igor Dodonin avustajia. Hallituksella oli äärimmäisen niukka enemmistö parlamentissa (51 paikkaa 101:sta). Kun Sandu valittiin presidentiksi vuoden 2020 lopussa, Chicu erosi.
USS Leary (DD-879)

| USS Leary |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Consolidated Steel Corporation, Orange, Texas
Kölinlasku:  11. elokuuta 1944
Laskettu vesille:  20. tammikuuta 1945
Palveluskäyttöön:  7. toukokuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  31. lokakuuta 1973
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 516 t (max)
Pituus:  119,02 m
Leveys:  12,45 m
Syväys:  4,37 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  336
Aseistus
Aseistus:  6 × DP 5″/38 -tykkiä 12 × Bofors 40 mm 11 × Oerlikon 20 mm 10 × 21″ (533 mm) torpedoputkea 6 × syvyyspomminheitintä 2 × syvyyspommikiskoa
USS Leary (runkonumerot DD-879 ja DDR-879) oli Yhdysvaltain  laivaston vuonna 1945 vesillelaskettu Gearing-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Consolidated Steel Corporationilta Orangesta Texasista, missä köli laskettiin 11. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 20. tammikuuta kumminaan vara-amiraali Theodore S. Wilkinsonin puoliso ja otettiin palvelukseen 7. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään Ernest G. Campbell.
Palvelus

Yhdysvaltain laivasto luovutti aluksen Espanjalle 1978.
Palvelus > Lángara

Espanja vastaanotti aluksen 17. toukokuuta 1978 ja liitti sen laivastoon nimellä Lángara. Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin vuonna 1992.
Hutikirjaajat

| Hutikirjaajat |
| --- | --- |
 Kannonhutikirjaaja (Dryocoetes autographus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Kaarnakuoriaiset Scolytinae
Tribus::  Dryocoetini
Suku::  Hutikirjaajat Dryocoetes  Eichhoff, 1864
Katso myös
   Hutikirjaajat Wikispeciesissä   Hutikirjaajat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hutikirjaajat (Dryocoetes) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu yli 130 lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Hutikirjaajia esiintyy ainakin seuraavissa puissa: pihdat (Abies), koivut (Betula), pyökit (Fagus), ambrapuut (Liquidambar), kuuset (Picea), männyt (Pinus), douglaskuuset (Pseudotsuga) ja hemlokit (Tsuga).
Sukuun kuuluvia lajeja

Kannonhutikirjaaja (Dryocoetes autographus)
Rungonhutikirjaaja (Dryocoetes hectographus)
Dryocoetes villosus
Lepänhutikirjaaja (Dryocoetes alni)
Dryocoetes baikalicus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hutikirjaajat (Dryocoetes)
ITIS: Dryocoetes (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Dryocoetes (englanniksi)
Isernia

| Isernia |
| --- | --- |
 Cattedrale di San Pietro
 lippu:  vaakuna
 Isernia
 Koordinaatit: 41°36′N, 14°14′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Molise
Maakunta:  Isernia
Pinta-ala:  
 – Maa:  69,15 km² km²
Korkeus:  423 m
Väkiluku (2013):  22 005 
 – Väestötiheys:  318 as./km²
Postinumero:  86170
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isernia on kaupunki Molisen alueella Italiassa, ja se on Isernian maakunnan pääkaupunki.  Kaupungin tärkein nähtävyys on kirkko Cattedrale di San Pietro. Kirkon paikalla on ollut temppeli jo ennen ajanlaskun alkua. Temppelin jäänteet löydettiin arkeologisissa kaivauksissa. Kirkko on tuhoutunut monissa maanjäristyksissä vuosisatojen aikana. Myös toisen maailmansodan aikaiset pommitukset vaurioittivat kirkkoa.
Töölön tapaturma-asema

Töölön tapaturma-asema
Ambulanssi tapaturma-aseman edessä.
Töölön tapaturma-asema oli Töölön sairaalan yhteydessä oleva päivystyspoliklinikka, jossa hoidettiin tapaturmapotilaita ympärivuorokautisesti. Töölön tapaturma-asema toimi vuoteen 2023 saakka ja sijaitsi Helsingissä osoitteessa Töölönkatu 40.
Yleistä

Töölön tapaturma-asema toimi Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin alaisuudessa. Siellä hoidettiin myös vaikeasti loukkaantuneita potilaita muista sairaanhoitopiireistä.