stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bostonin maratonin pommi-isku
Oikeudenkäynti

Džohar Tsarnajevin oikeudenkäynti alkoi Bostonissa 10. heinäkuuta 2013. Tsarnajevilla oli oikeuteen tullessaan yhä pidätyksen yhteydessä saatuja vammoja näkyvissä ja turvotusta kasvoissa. Hän kiisti syyllisyytensä sanomalla ”olen syytön” vahvalla venäläisellä aksentilla. Hänelle vaadittiin kuolemantuomiota.
Huhtikuussa 2015 valamiehistö totesi Tsarnajevin syylliseksi kaikkiin 30 syytekohtaan, joista 17:stä voidaan tuomita kuolemaan. Toukokuussa 2015 hänelle langetettiin kuolemantuomio. Rangaistuksesta päättävässä oikeudenkäynnissä Tsarnajev puhui ensimmäistä kertaa ja pyysi tekojaan anteeksi. Massachusettsin osavaltiossa, missä Boston sijaitsee, on lakkautettu kuolemantuomio perustuslain vastaisena 1984. Syytteet Tsarnajevia vastaan oli kuitenkin nostanut Yhdysvaltain liittovaltio, joka voi osavaltion laeista huolimatta määrätä henkilön teloitettavaksi.
Tsarnajevia pidetään vangittuna ADX Florencessa.
Liittovaltion valitusoikeus kumosi 31. heinäkuuta 2020 pommimiehen saamista 30 tuomiosta kolme, mukaan lukien kuolemantuomion. Uutiskanava CNN:n mukaan hänelle tulee järjestää uusi rangaistuskäsittely, jossa uusi valamiehistö voi päättää, tuomitaanko hänet jälleen kuolemaan.
Populaarikulttuurissa

Peter Berg on ohjannut pommi-iskusta kertovan elokuvan Ajojahti (Patriots Day, 2016). Elokuvassa Alex Wolff näyttelee Džohar Tsarnajevin ja Themo Melikidze Tamerlan Tsarnajevin roolin, ja tärkeimmässä poliisiroolissa ylikonstaapeli Saundersina esiintyy Mark Wahlberg.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pommien sijainnit Google Mapsissa
FBI ilmoitti löytäneensä kuvassa olevan palan painekattilasta, jota käytettiin iskuissa.
Džohar ja Tamerlan Tsarnajev FBI:n julkistamassa etsintäkuulutuskuvassa.
Christopher Peterson

| Christopher Peterson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1950
Kuollut: 9. lokakuuta 2012 Ann Arbor, Michigan (62 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  psykologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Illinoisin yliopisto (BSc, 1972), Coloradon yliopisto (PhD), Pennsylvanian yliopisto
Instituutti:  Michiganin yliopisto
Tutkimusalue:  positiivinen psykologia
Christopher Peterson (18. helmikuuta 1950 Niles, Illinois – 9. lokakuuta 2012 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen Michiganin yliopiston psykologian professori. Hän oli positiivisen psykologian keskeisiä henkilöitä äkilliseen, sydänperäiseen kuolemaansa saakka.
Peterson sai alemman korkeakoulututkinnon Illinoisin yliopistosta (BSc, 1972), ja valmistui tohtoriksi Coloradon yliopistosta (sosiaali- ja persoonallisuuspsykologian ja oppimisen painotuksella). Hän toimi opettajana Hamilton Collegessa vuoteen 1978 saakka. Sitten hän erikoistui kliiniseen psykologiaan Pennsylvanian yliopistossa. Tuolloin hän aloitti loppuelämänsä jatkuneen yhteistyön psykologi Martin Seligmanin kanssa. Hän toimi opetustehtävissä Pennsylvanian yliopistossa, Virginia Polytechnic Institutessa ja Virginia State Universityssä vuoteen 1986 asti.
Vuodesta 1986 lähtien hän oli Michiganin yliopiston psykologian ja organisaatio-opintojen professori ja yliopiston postitiivisen psykologian keskuksen johtaja, sekä johti jonkin aikaa myös yliopiston kliinisen psykologian koulutusta.
Hän lukeutui loppuvuosinaan maailman sadan viitatuimman psykologin joukkoon (Institute for Scientific Information). Hän laati työtovereineen yli 350 tieteellistä julkaisua ja 12 kirjaa. Teosten joukossa olivat positiivisen psykologian perusteoksiin lukeutuva Character Strengths and Virtues (2004), A Primer in Positive Psychology (2006), ja Pursuing the Good Life: 100 Reflections on Positive Psychology (2012).
Aiheesta muualla

Christopher Peterson. Professor of Psychology, University of Michigan; positive psychology (englanniksi) (scholar.google.com)
N. Park, S. Oates & R. Schwarzer (4.3.2013) Obituaries: Christopher Peterson “Other People Matter”: 1950–2012  (Appl. Psychol: Health and Well-Being -lehden 2013 (5)1: 1-4 artikkelin 1. sivu, kokoteksti vaatii kirjautumisen esim. tieteellisen kirjaston kautta) (englanniksi) (wiley.com)
Du Jing

| Du Jing> 杜婧 |
| --- | --- |
 Kuva vuoden 2018 olympialaisten naisten nelinpelin loppuottelusta. Du kuvassa selkä kameraa kohden.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1984 (ikä 40) Anshan, Liaoning
Kansalaisuus:   Kiina
Sulkapalloilija
Pituus:  170 cm
Paino:  70 kg
| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | Nelinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2010 | Nelinpeli |  |
|  Pronssia | Madrid 2006 | Nelinpeli |  |
|  Pronssia | Hyderabad 2009 | Nelinpeli |  |
Du Jing (kiin. 杜婧, s. 23. kesäkuuta 1984 Anshan) on kiinalainen entinen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Du osallistui urallaan kertaalleen olympialaisiin. Tämä tapahtui nelinpelissä Pekingin olympialaisissa 2008, jossa hän pelasi Yu Yangin parina. He voittivat ensimmäisellä kierroksella eteläkorealaiset Ha Jung-eunin ja Kim Min-jungin ja puolivälierissä japanilaiset Kumiko Oguran ja Reiko Shiota. Välierissä he kohtasivat toisen kiinalaisparin Zhang Yawen-Wei Yilin. Du ja Yu voittivat ottelun erin 2–0. Loppuottelussa he kohtasivat eteläkorealaiset Lee Kyung-wonin ja Lee Hyo-jung. Kiinalaispari voitti ottelun erin 2–0.
Du saavutti urallaan yhden maailmanmestaruuden. Tämä tapahtui Pariisissa vuonna 2010 nelinpelistä. Hänellä on kaksi MM-pronssia nelinpelistä vuosilta 2006 ja 2009. Aasian-mestaruuden hän on voittanut vuonna 2006 ja AM-hopeaa vuonna 2004. Kumpikin mitali on nelinpelistä.
Egyptinkorpi

Egyptinkorpi on Lieksassa Pielisjärveltä Venäjän rajan yli ulottuva entinen korpi- ja suoalue, joka ulottuu myös Nurmeksen puolelle. Sotien jälkeen alue asutettiin pääasiassa Suojärven Salonkylästä tulleilla evakoilla sekä lähiseutujen rintamamiehillä, joita oli kaikkiaan 31 perhettä. 1949 valmistui kyläkoulu, jossa parhaimmillaan oli 120 oppilasta. 1970-luvulla kylä autioitui asukkaiden muutettua Etelä-Suomeen ja Ruotsiin. Nykyisin Egyptinkorvessa toimii muutamia maataloutta harjoittavia tiloja. Kylää halkoo Syväjoki.
Christopher Nkunku

Christopher Nkunku maaliskuussa 2020.
Christopher Nkunku (s. 14. marraskuuta 1997 Lagny-sur-Marne) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Hän on voittanut Ranskan-mestaruuksia Paris Saint-Germainin joukkueessa ja on pelannut Ranskan nuorisomaajoukkueissa.
Nkunku edusti kotimaassaan Ligue 1:ssä Paris Saint-Germainia. Hän pelasi liigassa 55 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän voitti kolme kertaa Ranskan liigamestaruuden ja kahdesti Ranskan cupin. Mestarien liigassa hän pääsi kahdesti vaihtopelaajana kentälle. Nkunku siirtyi kesällä 2019 saksalaisseura RB Leipzigiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Bundesliigassa 32 ottelua ja teki niissä viisi maalia ja antoi 15 maalisyöttöä. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 28 bundesliigaottelua ja teki niissä kuusi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Bundesliigassa 34 ottelua, joissa hän teki 20 ja syötti 15 maalia. Seuraavalla kaudella hänen saldonsa 25 liigaottelussa oli 16 maalia ja kuusi maalisyöttöä.
Leipzig voitti Saksan cupin 2022 ja 2023, ja Nkunku teki kummallakin kerralla loppuottelussa maalin. Hän pelasi Leipzigin joukkueessa Mestarien liigassa 29 ottelua ja teki 11 maalia, muun muassa marraskuussa 2020 vanhaa seuraansa Paris Saint-Germainia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki neljä maalia.
Nkunku siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 60 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Hän oli valtaosan avauskaudestaan sivussa polvi-, lonkka- ja hamstring-vammojen vuoksi, ja pelasi vain 11 valioliigaottelussa, ja teki kolme maalia.
Nkunku on pelannut Ranskan alle 16-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä yli 20 maaottelua. Ensimmäisen ottelunsa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan maaliskuussa 2022. Kaikkiaan hän on heinäkuun 2023 loppuun mennessä pelannut kymmenen A-maaottelua, joista kaksi on ollut EM-karsintaotteluja. Hän ei ole toistaiseksi tehnyt yhtään maalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christopher Nkunku Wikimedia Commonsissa
Chelsea – Englannin Valioliiga
1 Sánchez |
2 Disasi |
3 Cucurella |
4 Adarabioyo |
5 Badiashile |
6 Colwill |
7 Neto |
8 Fernández |
10 Mudryk |
11 Madueke |
12 Jörgensen |
13 Bettinelli |
14 Félix |
15 Jackson |
17 Chukwuemeka |
18 Nkunku |
19 Sancho |
20 Palmer |
21 Chilwell |
22 Dewsbury-Hall |
24 James |
25 Caicedo |
27 Gusto |
29 Fofana |
31 Casadei |
37 Kellyman |
38 Guiu |
40 Veiga |
45 Lavia |
47 Bergström |
  Ângelo |
Manageri Maresca
Code Vein

| Code Vein |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bandai Namco Studios
Julkaisija:  Bandai Namco Entertainment
Jakelija:  Humble Store, Steam, Microsoft Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Hiroshi Yoshimura
Säveltäjä:  Go Shiina (käännä suomeksi)
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Julkaistu:  JP 26. syyskuuta 2019NA 27. syyskuuta 2019
Lajityyppi:  toimintaroolipeli ja postapokalyptinen videopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta 
Alusta:  PlayStation 4, Windows, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Code Vein (jap. コードヴェイン, Kōdo Vein) on Bandai Namcon kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2019 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Pelin ilmoitettiin julkaistavan 28. syyskuuta 2018, mutta lykättiin myöhemmin vuodelle 2019.
Pelin kehittämisessä on mukana God Eater -sarjan kehittäjiä kuten Hiroshi Yoshimura.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Aiheesta muualla

Code Vein MobyGamesissa (englanniksi)
Dina Manfredini

Dina Manfredini (4. huhtikuuta 1897 Italia – 17. joulukuuta 2012 Iowa) oli italialais-amerikkalainen henkilö, josta tuli kahdeksi viikoksi maailman vanhin ihminen Besse Cooperin kuoltua 4. joulukuuta 2012. Manfredini kuoli 115 vuoden ja 257 päivän iässä 17. joulukuuta 2012.
Hän syntyi Italiassa Pievepelagossa, Emilia-Romagnassa ja hän muutti Yhdysvaltoihin Iowaan vuonna 1920 aviomiehensä kanssa. Toisessa maailmansodassa Manfredini työskenteli ammustehtaassa. Hänestä tuli Italian vanhin ihminen Venere Pizzinaton kuoltua 2. elokuuta 2011 ja vanhimmaksi elänyt italialainen 13. joulukuuta 2011. Manfredini oli myös toiseksi viimeinen vahvistettu elossa oleva henkilö, joka on syntynyt vuonna 1897.
Manfredinin jälkeen maailman vanhin elossa oleva ihminen oli japanilainen Jiroemon Kimura.
Käännös suomeksi
Dubowitzin oireyhtymä

Dubowitzin oireyhtymä on erittäin harvinainen autosomissa peittyvästi periytyvä sairaus, jonka piirteisiin lukeutuvat muiden muassa kasvun hidastuminen, pienipäisyys ja oireistolle ominaiset kasvonpiirteet. Oireyhtymän kuvasi ensimmäisenä Victor Dubowitz vuonna 1965. Vuoteen 2005 mennessä oli raportoitu maailmanlaajuisesti 150 tapausta. Noin puolissa tapauksista oireistoon kuuluu kehitysvammaisuus.
Ei-rakenteellinen virusproteiini

Ei-rakenteellinen virusproteiini on virusopissa proteiini, jota voi tuottaa vain rotaviruksen[lähde? ] infektoima solu. Se ei ole virionin osa.
Coda – kahden maailman välissä

| Coda – kahden maailman välissä> CODA |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sian Heder
Käsikirjoittaja:  Sian Heder
Tuottaja:   Fabrice Gianfermi  Philippe Rousselet  Jerôme Seydoux  Patrick Wachsberger 
Säveltäjä:  Marius de Vries
Kuvaaja:  Paula Huidobro
Leikkaaja:  Geraud Brisson
Pääosat:   Emilia Jones  Eugenio Derbez  Troy Kotsur  Ferdia Walsh-Peelo  Daniel Durant  Marlee Matlin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Vendôme Pictures  Pathé Films 
Levittäjä:  Apple TV+
Ensi-ilta:   2021-1-2929. tammikuuta 2021 (Sundance)  2021-10-2222. lokakuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Amerikkalainen viittomakieli englanti
Budjetti:  10 miljoonaa dollaria
Tuotto:  1,1 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Coda – kahden maailman välissä (engl. CODA) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sian Heder. Se on englanninkielinen uudelleenfilmatisointi ranskalaisesta elokuvasta Bélierin perhe (2014). Elokuvan pääosia esittävät Emilia Jones, Eugenio Derbez, Troy Kotsur, Ferdia Walsh-Peelo, Daniel Durant ja Marlee Matlin.
Coda – kahden maailman välissä sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 28. tammikuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa vuoden 2022 gaalassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Troy Kotsur) ja paras sovitettu käsikirjoitus.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emilia Jones  | … |  Ruby Rossi   |
|  Troy Kotsur  | … |  Frank Rossi   |
|  Daniel Durant  | … |  Leo Rossi   |
|  Marlee Matlin  | … |  Jackie Rossi   |
|  Eugenio Derbez  | … |  Bernardo Villalobos   |
|  Ferdia Walsh-Peelo  | … |  Miles   |
|  Amy Forsyth  | … |  Gertie   |
|  Kevin Chapman  | … |  Brady   |
Aiheesta muualla

Coda – kahden maailman välissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Deux-Montagnes (järvi)

| Deux-Montagnes |
| --- | --- |

Valtiot:   Kanada
Paikkakunta:  Québec
Koordinaatit:  45°27′00″N, 74°01′00″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Saint Lawrence Rivière des Mille Îles Rivière des Prairies
Mittaustietoja
Pituus:  43  km
Leveys:  10  km 
Pinta-ala:  150 km² 
Suurin syvyys:  49,987  m 
 fiDeux-Montagnes 
Deux-Montagnesen järvi (suomeksi ’kahden vuoren järvi’) on 43 kilometriä pitkä ja 10 kilometriä leveä järvi, joka sijaitsee Ottawajoen alajuoksulla Québecissä. Suurin osa järven vesistä yhtyy etelässä Saint Lawrencen jokeen kuuluvaan Saint-Louis’n järveen, mutta lisäksi sillä on kaksi pienempää laskujokea, Rivière des Mille Îles ja Rivière des Prairies.
Järven nimi esiintyy nykyisessä muodossaan ensimmäisen kerran Jean-Baptiste-Louis Franquelinin vuonna 1684 laatimassa kartassa. Nimelle on annettu ainakin kaksi selitystä, joista ensimmäisen mukaan vuorilla viitataan  järven pohjoisrannalla sijaitseviin Okakukkuloihin ja etelärannalla sijaitsevaan Rigaudvuoreen; toisen selityksen mukaan ne ovat Okakukkuloiden kaksi korkeinta huippua, Mont Bleu ja Calvaire d’Oka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Deux-Montagnes (järvi) Wikimedia Commonsissa
Eirenopolis

Eirenopolis (m.kreik. Εἰρηνόπολις, Eirēnopolis, myös Εἰρηνούπολις, Eirēnūpolis; lat. Irenopolis; ”Rauhan kaupunki”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Eirenopolis eli Neronias, kaupunki Kilikiassa
Eirenopolis, kaupunki Isauriassa
Beroe eli Augusta Trajana eli Eirenopolis, kaupunki Traakiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Irenopolis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dubplate

Dubplate on reggae-musiikissa käytettävä erikoislevy, joka on teetetty sound systemin soitettavaksi.  Se eroaa vinyylilevystä siten, että se on asetaatille painettu singlelevy. Alun perin asetaattilevy oli singlen koepainos. Sille tallennettu musiikki voi olla miksaus tunnetusta kappaleesta tai koesoittoon tarkoitettu julkaisematon kappale, jota ei välttämättä lopulta julkaista. Dubplatet muistuttavat hieman muiltakin musiikinaloilta tuttuja jinglejä,  mutta varsinaisena erona on se, että kappaleet lauletaan kokonaan, muutetuin sanoin ja varta vasten valittuihin rytmipohjiin. Dubplate special on suositun artistin kappaleestaan laulama uusi versio, jossa sanoitus on muutettu kehumaan sen soittavaa sound systemiä.
Du Fu

Taiteilijan näkemys Du Fusta.
Du Fu (kiin.: 杜甫; pinyin: Dù Fǔ; Wade–Giles: Tu Fu, 712–770) oli Tang-kauden keskeisiä runoilijoita. Elinaikanaan hän ei kuitenkaan kohonnut maineeseen vaan vietti kiertelevää elämää pikkuvirkamiehenä. Jälkipolvet ovat pitäneet Du Futa Kiinan kaikkien aikojen parhaana runoilijana.
Du Fu syntyi oppineeseen perheeseen ja sai perinteisen kungfutselaisen koulutuksen. Hän kuitenkin reputti virkamiestutkinnossa ja lähti virkamiesuran sijaan matkustelemaan. Hän sai mainetta runoilijana ja tapasi muita runoilijoita, näiden joukossa kuuluisan Li Bain. Hän reputti virkamiestutkinnon toistamiseen mutta sai runojensa avulla jonkinlaisen aseman hovissa.
An Lushanin kapina sotki pahasti Du Fun uran ja elämän. Hän pääsi kuitenkin pakenemaan ja sai tilapäisesti uuden aseman maanpaossa olevan hovin luota. 760-luvulla hän joutui palaamaan taas kiertolaiselämään.
Monet hänen runoistaan kertovat An Lushanin kapinan ajasta, eron tuskasta, koti-ikävästä tai kansan kärsimyksistä tuona levottomana aikakautena. Du Futa on nimitetty realistiksi (vastakohtana Li Bain romantiikalle ja fantasioille).[lähde? ]
Du Fun runot ovat etupäässä pieniä silmänräpäys- ja tunnelmakuvia, joissa hän käsittelee oman aikansa tapahtumia tai myös luontoa ja sen ilmiöitä. Niissä vallitsee enimmäkseen raskasmielinen sävy, lohduton tietoisuus kaiken katoavaisuudesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Du Fu Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Du Fu on Wikiaineistossa
Diourbelin alue

| Diourbelin alue région de Diourbel |
| --- | --- |
 Diourbelin alue Senegalin kartalla.
Valtio:  Senegal
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Diourbel
Pinta-ala:  4 769 km²
Väkiluku (2019):  1 802 000
Diourbelin alue (ransk. région de Diourbel) on hallintoalue Senegalin länsiosassa. Sen keskus on Diourbelin kaupunki. Alueen pinta-ala on 4 769 neliökilometriä. Asukkaita on 1 802 000 henkeä (vuonna 2019, arvio).
Diourbelin alue rajoittuu pohjoisessa Lougan, idässä Kaffrinen, etelässä Fatickin ja lännessä Thièsin alueisiin. Alue vastaa historiallista Baolin valtakuntaa.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400 millimetriä. Pysyviä vesistöjä ei ole. Luonto on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta.
Alue jakautuu Bambeyn, Diourbelin ja Mbackén departementteihin. Kaupunkikuntia ovat Bambey, Diourbel ja Mbacké. Maalaiskuntia on 36.
Diourbel on virallisesti yksi Senegalin vähiten kaupungistuneista alueista. Vuonna 2019 kaupunkiväestön osuus oli 16 prosenttia. Mbackén lähellä sijaitsevassa Touba Mosquéen maalaiskunnassa asuu kuitenkin 906 500 henkeä, yli puolet alueen väestöstä.
Asukkaista 67 % on wolofeja, 25 % sererejä ja alle 7 % fulbeja. Muslimeja on 99 %. Heistä 85 % kuuluu muridien ja 10 % tidjaniittien suufilaisveljeskuntiin.
Diourbeliin johtaa Dakarista Dakarin–Nigerin rautatie ja maantie RN3. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja lehmänpapu sekä myyntiin tuotetut maapähkinä, seesami, maniokki ja vesimelonit. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, vähäisessä määrin siat sekä siipikarja. Vähäinen teollisuus jalostaa etupäässä maapähkinää. Varsinainen matkailu on vähäistä, mutta muridien pyhä kaupunki Touba on tärkeä pyhiinvaelluskohde.
Egyptinparru

Kalle Hintsanen veistää parrua egyptinparrupiilukirveellä 1930-luvulla.
Egyptinparrulasti Magirus-Deutz Saturn -kuorma-auton lavalla Punkaharjun Shell-huoltoasemalla 1960-luvulla.
Egyptinparru on poikkileikkaukseltaan suurin piirtein neliön muotoinen parru, joka on vähintään 75 millimetriä paksu ja joka on pituudeltaan 3–6,7 metriä.
Parruja on käytetty Egyptissä savimajojen katoissa. Niistä on tehty myös rakennustelineitä. Kapenevat parrut kiristyvät tellingeissä itsestään, kun ne sidotaan köydellä yhteen. Iso määrä parruja tarvittiin esimerkiksi Assuanin patotyömaalle.
Parrut tehtiin alkujaan veistämällä, tarkoitukseen valmistetulla piilukirveellä ja yleensä männystä. Veistäminen tapahtui tyvestä lähtien, jolloin oksankohdat tuli veistetyksi myötäsukaan. Lisäksi pyrittiin seuraamaan puun syitä eikä rikkomaan niitä. Veistettyjä parruja ostettiin pientilallisilta hankintakauppana. Myöhemmin siirryttiin parrujen sahaamiseen. Puutavaralajia on viety Suomesta Egyptiin ainakin 1900-luvun alusta.
Aiheesta muualla

Finlandia-katsaus 340 (uutisfilmi vuodelta 1957 sisältää katkelman egyptinparrujen ostaja Karamin käynnistä Suomessa, alkaa kohdasta 3:40)
Dioïlan piiri

Dioïlan piiri Malin kartalla.
Dioïlan piiri (ransk. Cercle de Dioïla) on paikallishallintoalue Malin Koulikoron alueella. Sen pinta-ala on 12 794 neliökilometriä. Asukkaita on 488 900 henkeä (vuonna 2009).
Dioïlan piiri rajoittuu lännessä Koulikoron alueen Katin ja Koulikoron, pohjoisessa Ségoun alueen Barouélin ja Blan, idässä Sikasson alueen Koutialan ja Sikasson sekä etelässä Bougounin piireihin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä alankoa ja ylänköä. Luonnonalueita ovat Banico, Dièdougou, Dolondougou, Guéniéka ja N’Tlondougou. Seudulla virtaavat Bani ja sen alkujoet Bagoé ja Baoulé.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–1000 millimetriä. Kuiva aika kestää maaliskuusta kesäkuuhun, sadekausi kesäkuusta lokakuuhun ja viileä kausi marraskuusta helmikuuhun. Viileän kauden lopussa puhaltaa harmattan-tuuli.
Piiriin kuuluu 23 maalaiskuntaa: Banco, Benkadi, Binko, Dégnékoro, Diébé, Diédougou, Diouman, Dolendougou, Guégnéka, Jékafo, Kaladougou, Kémékafo, Kéréla, Kilidougou, Massigui, N’Dlondougou, N’Garadougou, N’Golobougou, Nangola, Niantjila, Ténindougou, Wacoro, Zan Coulibaly. Hallinnollinen keskus on Kaladougoun kuntaan kuuluva Dioïla. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja djulia. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla elää perinteisiä uskomuksia. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat vilja, puuvilla ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Massiguissa, Fanassa ja Belecossa pidetään tärkeät karjamarkkinat. Dioïlassa ja Fanassa on CMDT:n puuvillan käsittelylaitokset. Piiriin saapuu paljon siirtotyöläisiä muualta maasta, ja toisaalta paikallinen nuoriso käy kausitöissä Bamakossa, Niorossa ja Norsunluurannikolla.
Code B

| Code B Bela B>  |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2009
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 50.53
 Levy-yhtiö: Columbia
Bela B. muut julkaisut
| Bingo 2006 | Code B 2009 | Bye 2014 |
Singlet albumilta Code B
 ”Altes Arschloch Liebe” Julkaistu: 2009  ”Schwarz/Weiß” Julkaistu: 2009  ”Liebe und Benzin” Julkaistu: 2010
Code B on saksalaisen Bela B.:n toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 2. lokakuuta 2009.
Kappaleet

Rockula – 3:05
Geburtstagsleid – 3:40
In diesem Leben nicht (feat. Chris Spedding) – 3:28
Altes Arschloch Liebe – 4:27
Schwarz/Weiß (feat. Marcel Eger) – 3:13
Onenightstand – 3:33
Ninjababypowpow (feat. Chris Spedding) – 4:03
Hilf dir Selbst – 3:07
Bobotanz – 4:27
Liebe und Benzin (feat. Emmanuelle Seigner) – 3:48
Als wir unsterblich waren – 3:00
Nein! – 3:17
Dein Schlaflied – 4:08
The Wahrheit (feat. Alessandro Alessandroni) – 3:28
Kokoonpano

Bela B. – laulu, rummut, kitara
Chris Spedding – laulu ("In diesem Leben nicht", "Ninjababypowpow")
Marcel Eger – laulu ("Schwarz/Weiß")
Emmanuelle Seigner – laulu ("Liebe und Benzin")
Alessandro Alessandroni – laulu ("The Wahrheit")
Arvostelut

Laut.de: