stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Víkingur Gøta
Saavutukset

Färsaarten jalkapalloliiga
parhaimmillaan viides kaudella 2008.
Färsaarten cup
2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2022
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (fääriksi)
Wumpscut

Wumpscut on saksalainen electro-industrial-yhtye, jonka perusti toukokuussa 1991 Rudolf "Rudy" Ratzinger (s. 3. kesäkuuta 1966 Gangkofen). Hanke henkilöityy Ratzingeriin.
Ratzinger aloitti uransa DJ:na ja aloitti oman musiikkinsa tuottamisen Wumpscut-hankkeensa myötä vuonna 1991 voimakkaasti Leæther Stripin innoittamana. Joulukuussa 1993 julkaistusta debyyttialbumistaan Music for a Slaughtering Tribe lähtien Wumpscut loi pohjaa aggrotech-tyylilajille. Boeses Junges Fleisch (1999) ja sitä seuranneet albumit ovat kuitenkin olleet aiempaa melodisempia. Wumpscut ei ole koskaan esiintynyt livenä vaan on  keskittynyt ahkeraan julkaisutoimintaan. Hanketta varten perustettiin erillinen levy-yhtiö, Beton Kopf Media, mutta vuonna 1997 Wumpscut solmi Metropolis Recordsin kanssa yhdysvaltalaisen levytyssopimuksen ja julkaisi uudelleen suurimman osan aiemmasta tuotannostaan. Uutena albumina Metropolis Recordsin kautta julkaistiin Embryodead. 5. toukokuuta 2017 Wumpscutilta ilmestyi retrospektiivinen kokoelmalevy :innerfire:, jonka ilmoitettiin olevan viimeinen hankkeen nimissä julkaistava levytys. Vuonna 2021 Wumpscut teki kuitenkin paluun albumilla Fledermavs 303.
Wumpscut on käyttänyt musiikissaan provokatiivisia aiheita, kuten kansanmurhaa, kannibalismia, kidutusta ja pornografiaa. Vuonna 2009 Wumpscut herätti kohua viittaamalla Kauhajoen koulusurmat 23. syyskuuta 2008 toteuttaneeseen Matti Saareen uuden albuminsa Fuckit avauskappaleessa "Schlechter Mensch". Wumpscut oli ollut Matti Saaren suosikkiyhtye. Wumpscutia ihailivat myös Daniel Ruda ja hänen vaimonsa Manuela, jotka puukottivat vuonna 2001 Bochumissa 33-vuotiaan miehen "saatanallisena uhrilahjana" ja joivat tämän veren.
Wunder gibt es immer wieder

|  Wunder gibt es immer wieder |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Katja Ebstein
Säveltäjä(t):  Christian Bruhn
Sanoittaja(t):  Günter Loose
Euroviisutiedot
Vuosi:  1970
Maa:  Saksa
Kieli:  saksa
Sijoitus:  3.
Pisteet:  12
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Christian Bruhn
Wunder gibt es immer wieder on Katja Ebsteinen esittämä kappale, joka edusti Saksan liittotasavaltaa vuoden 1970 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Amsterdamissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 12 pisteellä.
Víctor Sánchez del Amo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Víctor Sánchez del Amo
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1987–1994:  Castilla
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1998 1998–1999 1999–2006 2006–2007 2007–2008 |  Real Madrid  Racing Santander  Deportivo  Panathinaikos  Elche CF | 65 (7) 35 (12) 210 (30) 12 (0) 17 (2) |
Maajoukkue
| 2000–2004 |  Espanja | 8 (0) |
Valmennusura
2010–2011 2012–2013 2013–2014 2015–2016 2016 2016–2017 2019–2020:  Getafe (apuv.)  Sevilla (apuv.)  Olympiakos (apuv.)  Deportivo  Olympiakos  Real Betis  Málaga
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Víctor Sánchez (s. 23. helmikuuta 1976) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Víctor hankki jalkapallo-oppinsa Real Madridin junioriorganisaatiossa ja debytoi Los Blancosin edustusmiehistössä toukokuussa 1996. Víctor pelasi Realissa kaksi kautta ykkösmiehistössä saaden mukavasti vastuuta Fabio Capellon ryhmässä. Hän pelasi 36 liigaottelua mestaruuteen päättyneellä kaudella 1996/97 ja oli mukana voittamassa Mestarien liigaa seuraavalla kaudella.
Kaudeksi 1998/99 Víctor siirtyi Racing Santanderiin, jossa pelasi menestyksekkään kauden siirtyen kesällä 1999 Deportivo de La Coruñaan. Víctor oli yksi Deportivon avainpelaajista, kun joukkue voitti historiallisen liigamestaruuden kaudella 1999/2000. Hyvät esitykset jatkuivat myös seuraavilla kausilla, jotka olivat sekä Víctorin henkilökohtaisen uran että Deportivon seuran kannalta erinomaisia. Hän pelasi Deportivossa seitsemän kauden aikana yli 200 liigaottelua voittaen myös Espanjan cupin kaudella 2001/02.
Elokuussa 2006 Víctor jätti Deportivon ja siirtyi Kreikan Superliigaan Panathinaikosin riveihin. Vastuu Kreikassa jäi odotuksia niukemmaksi ja Víctor palasi Espanjaan syksyllä 2007 siirryttyään Elcheen. Hän teki Segundassa keskikastiin sijoittuneen Elchen kanssa jatkosopimuksen kesällä 2008, mutta päätyi lopulta perumaan sopimuksena ja lopetti pelaajauransa 32-vuotiaana kesällä 2008.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Mestarien liiga: 1998
Espanjan mestaruus (2): 1997, 2000
Espanjan cup: 2002
Espanjan supercup (3): 1997, 2000, 2002
Ura valmentajana

Víctor aloitti valmennusuransa joulukuussa 2010, kun hänestä tuli Míchelin apuvalmentaja Getafeen. Hän toimi Míchelin apuvalmentajana myös Sevillassa ja Olympiakosissa, jossa he voittivat kaksi Kreikan mestaruutta. Päävalmentajadebyyttinsä Víctor teki huhtikuussa 2015, kun hän nousi ex-seuransa Deportivo de La Coruñan päävalmentajaksi. Víctor luotsasi seuran kauden päätteeksi liigassa sijalle 16 ja seura säilytti sarjapaikkansa. Kaudella 2015/16 Deportivo menestyi Víctorin alaisuudessa heikosti ja voitti kauden aikana vain kahdeksan liigaottelua. Yksi nöyryyttävimmistä hetkistä oli 8–0 murskatappio FC Barcelonalle. Loppusijoitus oli 15:s ja Deportivo säilytti paikkansa liigassa. Kauden jälkeen Víctor sai kuitenkin potkut tehtävästään.
Kesäkuussa 2016 Sánchezista tuli Kreikan Superliigan Olympiakosin päävalmentaja. Seuran pudottua Mestarien liigan pudotuspeleissä israelilaiselle Hapoel Be’er Shevalle sai espanjalainen pikaiset potkut jo elokuussa.
Marraskuun 2016 puolivälissä Víctorista tuli Real Betisin päävalmentaja. Betisin peli ei lähtenyt suureen lentoon Sánchezinkaan alaisuudessa, vaan Real Betis juuttui sarjan tyvipäähän. Lopulta seurajohto erotti hänet kaksi kierrosta ennen liigakauden päätöstä, kun CD Leganés oli murskannut Betisin 4–0.
Huhtikuussa 2019 Víctorista tuli Málagan päävalmentaja. Seura hyllytti hänet tehtävistään tammikuussa 2020 internetiin vuotaneen epäasiallisen videon vuoksi. Hän sai potkut muutama päivä myöhemmin.
Woodstock – 40 Years On: Back To Yasgur’s Farm

| Woodstock – 40 Years On: Back To Yasgur's Farm Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 15.–18. elokuuta 1969
 Julkaistu: 11. elokuuta 2009
 Tuottaja(t): Andy Zax, Mason Williams & Cheryl Pawelski
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Rhino Records
Woodstock - 40 Years On: Back To Yasgur's Farm on Woodstockin festivaalin 40-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 2009 julkaistu 6 cd:tä sisältävä kokoelma. Se sisältää yhteensä 77 kappaletta lähes kaikilta festivaaleilla esiintyneiltä artisteilta, joista 38 on ennenjulkaisemattomia. Kokoelma etenee kronologisessa järjestyksessä alkuperäisen esiintymisjärjestyksen mukaan ja kansivihko sisältää alkuperäisen ohjelman ja jokaisen artistin kappalelistan. Esiintyjistä vain Ten Years After, The Band ja The Keef Hartley Band eivät ole boksilla mukana. Mukana on myös lukuisa määrä eri kuulutuksia ja tiedotuksia sekä Max Yasgurin puhe alkuperäisenä, kokonaisena versiona.
Vivendi

| Vivendi |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  Euronext: VIV
ISIN:  FR0000127771
Perustettu:  1853
Toimitusjohtaja:  Arnaud de Puyfontaine
Puheenjohtaja:  Yannick Bolloré
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  media
Henkilöstö:  58 050 (2012)
Tytäryhtiöt:   Canal+ Group  Universal Music Group (90 %)  Vivendi Village  Gameloft  Dailymotion  Editis  Havas (94,75 %)
Kotisivu:  www.vivendi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vivendi SA on suuri ranskalainen media-alan yhtiö, joka toimii muun muassa musiikki-, televisio- ja elokuva-aloilla, kustannustoiminnassa, telekommunikaatiossa, internet-palveluissa ja tietokonepelien tuotannossa.
Historia

Yritys perustettiin vuonna 1853 vesihuoltoalan yrityksenä nimellä Compagnie Générale des Eaux (CGE).  Yhtiö pysyi pääasiassa tällä alalla yli sata vuotta aina 1970-luvulle lopulle saakka. Guy Dejouanyn tultua toimitusjohtajaksi vuonna 1976 yhtiö alkoi laajentua jätehuoltoon, energiaan, kuljetuspalveluihin, rakennusalalle ja kiinteistöliiketoimintaan. 1990-luvulla yhtiön laajeni edelleen telekommunikaatio- ja media-aloille, erityisesti sen jälkeen kun Jean-Marie Messier tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1996.
Vuonna 1998 yhtiön nimeksi muutettiin Vivendi. Seuraavana vuonna yhtiö myi rakennus- ja kiinteistöalan yksikkönsä ja jatkoi laajentumistaan yritysostoilla ja fuusioilla.
Heinäkuussa 2000 Vivendi muodosti vesi-, jätehuolto- ja kuljetusalan yksiköistään Vivendi Environnement -nimisen yhtiön ja vei sen pörssiin Pariisissa ja New Yorkissa. Tämän yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Veolia Environnement.
Joulukuussa 2000 Vivendin media- ja telekommunikaatioalan yksiköt, Canal+ Group ja kanadalaisen Seagramin tuolloin omistama Universal Studios yhdistettiin Vivendi Universal -yhtiöksi.
Vuonna 2002 Vivendi Universal ajautui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään useita yksiköitään välttääkseen konkurssin. Yhtiö teki vuodelta 2002 Ranskan siihenastisen yrityshistorian suurimman tappion, 23,3 mrd. euroa. Jean-Marie Messier erosi ja hänen tilalleen tuli toimitusjohtajaksi Jean-René Fourtou.
2003 Vivendi Universal myi 80 % osuuden media-alan yksiköstään Vivendi Universal Entertainment yhdysvaltalaisen General Electricin omistamalle NBC-yhtiölle, minkä tuloksena syntyi nykyinen NBC Universal. Huhtikuussa 2006 Vivendi Universal muutti nimensä takaisin Vivendiksi.
Heinäkuussa 2008 Vivendin videopelejä tuottava yksikkö Vivendi Games yhdistyi Activision-peliyhtiön kanssa muodostaen Activision Blizzard -yhtiön. Vuonna 2013 Activision Blizzard osti 8 miljardilla dollarilla itselleen osake-enemmistön Vivendin säilyttäessä noin 12 % osakkeista.
Viranomaiset ovat tutkineet Jean-Marie Messierin toimitusjohtajakauden aikana yhtiössä mahdollisesti tapahtunutta tappioiden peittelyä.
2019 Vivendi myi 10 % osuuden Universal Music Groupista kiinalaiselle Tencentille.
Vivendi-konsernin yrityksiä

Canal+ Group
Universal Music Group (Vivendin osuus 90 %)
Vivendi Village
Gameloft
Dailymotion
Editis
Havas (Vivendin osuus 94,75%)
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivut
Väiso peakraav

| Väiso peakraav |
| --- | --- |
Maat:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Väiso peakraavin valuma-alue
Pinta-ala:  37,7 km²  
Pääuoman osuudet:  Väiso peakraav, Turgioja, Kahloja, Püdäläkraav
Yhtyy:  Võhandu jõgi (85,6 km joensuusta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  pelto-oja, Tagaküla
 :  57.8233°N, 27.2044°E
Laskupaikka:  Võhandu jõgi, Villa
 :  57.8225°N, 27.3605°E
Läpivirtausjärvet:  Alajärv, Mäejärv
Esteet:  padot
Sivu-uomat:  Kärnamäe kraav, Matussaare kraav, Leola kraav, Lapi oja, Raiste kraav
Taajamat:  Väimela, Parksepa
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  yli 91 m  mpy. 
Laskukorkeus:  noin 70 m  mpy. 
Korkeusero:  21 m
Pituus:  11,8 km  
Kaltevuus:  1,78 m/km
Muuta
Väiso peakraav on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa sijaitseva 12 kilometriä pitkä voimakkaasti ruopattu ja oikaistu Võhandu jõen sivu-uoma. Virolaisessa nimistössä peakraav tarkoittaa pääuomaa ja kaivettua ojaa samanaikaisesti.
Uoman kulku

Kraavi alkaa Võrun kunnan Tagakülasta Kurgsoon eteläpuolelta pienestä lähteestä. Se on alusta lähtien suoraksi kaivettu oja, joka etenee suoriksi kaivetuilla osuuksilla. Sitä voidaan pitää peltoalueen kuivatusojien johto-ojana, mutta maaston tasaisuudesta johtuen sen tulee myös voida johtaa talven lumien sulaneet vedet Võhandu jõgeen. Kraavin tullessa Turgsoon alueelle Parksepan kohdalla, missä on jyrkempää, on oja saanut pitää vanhan uomansa. Täällä se yhtyy Raiste kraaviin, joka on sen huomattavin sivuhaara keskijuoksulla. Turgsoon jälkeen uoma virtaa ensin Mäejärven ja heti perään Alajärven läpi Väimalassa. Kummankin järven luusuassa on pato, jolla järvien vedenpintaa säännöstellään. Alajärven jälkeen on enää kolme kilometriä jäljellä Võhandu jõgeen Villassa. Peakraavi putoaa matkallaan vain 21 metriä, mikä tekee uoman kaltevuudeksi 1,8 metriä kilometrille.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä

Peakraavi alkaa Kurgsoon eteläpuolelta ja yhtyy Võhanduun sen pohjoispuolelta. Sen itäpuolella sijaitsee Kariojan- ja länsipuolella Parisuu ojan valuma-alue. Parisuun ja Kurgsoon välissä sijaitsee pieniä ojia kuten esimerkiksi Soe oja, Savioro oja, Tsopa oja ja Albri oja. Peakraavin itäpuolella sijaitsee Kääpasoo, jossa on runsaasti kuivatusojia. Kurgsoota seuraavan vedenjakajan takana virtaa Orajõgi, joka on Ahja jõen sivuhaara. Valuma-alueen pinta-ala on 37,7 neliökilometriä.
Pääuoman tavoin ovat myös sivuhaarat voimakkaasti ruopattuja ja oikaisyja uomia. Alin sivuhaara Kärnamäe kraavi on viivoittimen suora oja, joka tuo Kääpasoon länsireunan kuivatusvesi peakraaviin. Matussaare kraavi yhtyy peakraaviin sen länsipuolelta. Se on leveä kanavamainen uoma, joka kerää Väimelan kaakkoispuolen vesi peakraaviin. Väimalan ylempään Mäejärveen pohjoisesta laskeva Leola kraavi hakee sieltä Kärnasoon kuivatusvesiä. Parksepan itäpuolella pääuomaan yhtyy pohjoisesta lyhyt Lapi oja. Lapi ojasta alkaa pitkälle yläjuoksulle ulottuva tulvaniitty Turgsuu. Turgsuun niityillä peakraaviin yhtyy Raiste kraavi, joka on alkujaan ollut luontainen puro. Raisteeseen yhtyy sen alajuoksulla Kanariku oja, jonka valuma-alue yltää parin kilometrin päähän.
Pääuomassa sijaitsevien Mäejärven ja Alajärven lisäksi valuma-alueella on muitakin järviä. Suurin osa niistä ovat patoamalla muodostettuja tekolampia, joista otetaan talousvettä. Suurempiakin järviä on muutamia. Esimerkiksi Väimelan taajaman pohjoissivulle on Leola kraaviin padottu Väimela paisjärv ja Parksepan kylässä sijaitsee Kanariku järv. Lähellä pääuomaa sijaitsee Pütäljärv, joka on umpijärvi.
Hallintoalue

Peakraavi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Sen vesistörekisterin tunnus on VEE1004700.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
World Series of Poker 1970

World Series of Poker 1970 vuonna 1970 oli World Series of Pokerin historian ensimmäinen pokeritapahtuma. Myöhempiin vuosiin poiketen tuolloin järjestettiin vain yksi turnaus, itse pääturnaus. Vielä poikkeuksellisemmaksi teki sen, että turnauksen voittaja äänestettiin turnaukseen osallistuneiden seitsemän pelaajan kesken. Äänestyksen voitti Johnny Moss. Muut pelaajat jotka osallistuivat turnaukseen, mutta eivät voittaneet sitä, olivat Amarillo Slim, Sailor Roberts, Puggy Pearson, Doyle Brunson, Crandall Addington ja Carl Cannon. Moss sai palkinnoksi hopeisen pokaalin. Nämä seitsemän sen hetken Yhdysvaltain parasta pelaajaa pelasivat Jack Binionin kutsumina tämän Horseshoe-kasinolla Las Vegasissa.
Vladimir Krutov

| Vladimir Krutov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 6. kesäkuuta 2012 (52 vuotta) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1996
Seurat:  Vancouver Canucks TsSKA Moskova Zürcher SC Brunflo IK Östersunds IK
NHL-varaus:  238. varaus, 1986 Vancouver Canucks
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 1981 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 1982 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1983 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1986 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Itävalta 1987 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1985 | jääkiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 1981 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 1982 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1983 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Tšekkoslovakia 1985 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1986 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Itävalta 1987 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
Vladimir Jevgenjevitš Krutov (ven. Владимир Евгеньевич Крутов,  1. kesäkuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT – 6. kesäkuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Hän oli 1980-luvun menestyneimpiä jääkiekkoilijoita. Krutov oli kuuluisan Krutov–Larionov–Makarov-ketjun vasen laitahyökkääjä.
Elämä ja urheilu-ura > Maajoukkue

Krutov liittyi puna-armeijan joukkueeseen vuonna 1977. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän voitti talviolympialaisista kaksi kultamitalia ja yhden hopean, kun Neuvostoliitto taipui Yhdysvalloille Lake Placidissa 1980.
MM-kilpailuista Krutov voitti viisi maailmanmestaruutta, yhden hopean ja pronssin. EM-kilpailuista Krutov voitti kultaa seitsemän kertaa. Kanada-cupin Krutov voitti vuonna 1981, minkä lisäksi hän saavutti Neuvostoliiton joukkueessa samasta turnauksesta hopeaa 1987 ja pronssia 1984. Hänet valittiin Neuvostoliiton vuoden pelaajaksi vuonna 1987. Krutov oli vuoden 1988 olympiaturnauksen ja vuoden 1987 MM-kilpailujen paras maalintekijä. Nuorten MM-kilpailuista Krutov voitti kultaa vuosina 1979 ja 1980.
Elämä ja urheilu-ura > Seurajoukkueura

Krutov voitti Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa. Hän siirtyi joukkuekaverinsa Larionovin kanssa NHL:n Vancouver Canucksiin vuonna 1989. Krutov ei kuitenkaan sopeutunut elinympäristön vaihdokseen. Hän oli ylipainoinen ja kärsi ulkomailla pelatessaan koti-ikävästä. Ainoalla NHL-kaudellaan Krutov teki 11 maalia, 23 syöttöä, 34 pistettä 61 pelissä. NHL-menestyksestä vaille jäänyt Krutov palasi Eurooppaan kauden 1989–1990 jälkeen. Hän pelasi Sveitsissä ja Ruotsissa.
Elämä ja urheilu-ura > Kuolema

Krutov vietiin sairaalaan 3. kesäkuuta 2012 tämän kärsittyä sisäisestä verenvuodosta ja maksan toimintahäiriöstä, ja hänet vaivutettiin koomaan. Krutov kuoli sairaalassa 6. kesäkuuta, 52 vuoden ikäisenä.
Pelityyli

Krutov oli voimakas pelaaja ja maalintekijä.
Aiheesta muualla

Vladimir Krutovin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Woodside (Kalifornia)

Woodsiden kirjasto
Woodside on kunta (town) San Mateon piirikunnassa Kaliforniassa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 5 287 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Woodside (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Wunibald Kamm

| Wunibald Kamm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1893 Basel, Sveitsi
Kuollut: 11. lokakuuta 1966 (73 vuotta) Stuttgart, Länsi-Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  aerodynamiikka
Tunnetut työt:  Kamm-perä
Palkinnot:  Automotive Hall of Fame (2009)
Wunibald Kamm (26. huhtikuuta 1893 Basel, Sveitsi  – 11. lokakuuta 1966 Stuttgart, Länsi-Saksa) oli autojen aerodynamiikan kehittäjä.
Elämäkerta

Kammin perhe muutti Wunibaldin lapsuudessa Sveitsistä Saksaan perheen äidin sairauden vuoksi. Kamm opiskeli insinööriksi ja edelleen tohtoriksi. Hän työskenteli Daimler Motoren Gesellschaftilla vuosina 1922–1925, sen jälkeen Schwäbische Hüttenwerkellä vuonna 1925 ja vuosina 1926–1930 Saksan ilmailuyhdistyksen testikeskuksessa.
Kamm nimitettiin vuonna 1930 Stuttgartin teknillisen yliopiston moottoritekniikan professoriksi. Hän perusti yliopistoon ajoneuvo- ja moottoritekniikan tutkimusinstituutin, mikä antoi hänelle mahdollisuuden perehtyä ajoneuvojen aerodynamiikan kehittämiseen. Vuosina 1938–1944 rakennettiin yhteensä neljä virtaviivaista prototyyppiautoa, joista kaksi perustui BMW:n rakenteeseen.
Kamm suunnitteli vuonna 1938 valmistuneen K-3-nimisen prototyypin yhdessä Reinhard von Koenig-Fachsenfeldin kanssa. Auton perusrakenne pohjautui BMW 328 -malliin ja se tunnetaan yleisesti nimellä Kamm-coupé. Vuonna 1944 valmistui matalampi toinen Kamm-coupé.
Kamm havaitsi että virtaviivaisen korin peräpään katkaisulla sopivasta kohdasta oli edullinen vaikutus auton aerodynamiikkaan. Tämän kaltaista muotoilullista elementtiä kutsutaan Kamm-peräksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Kamm internoitiin Ranskaan, missä hänet luovutettiin yhdysvaltalaisten käsiin. Seuraavat kymmenen vuotta Kamm työskenteli Yhdysvalloissa, jossa hän jatkoi tutkimuksiaan. Hän palasi Saksaan vuonna 1955 ja siirtyi luennoimaan Battelle-instituutin Saksan yksikköön Frankfurt am Mainiin. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1958 terveydellisten syiden tähden.
Vuoripistinkolibri

| Vuoripistinkolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Pistinkolibrit Doryfera
Laji::  ludovicae
Kaksiosainen nimi
 Doryfera ludovicae  (Bourcier & Mulsant, 1847) 
Katso myös
   Vuoripistinkolibri Wikispeciesissä   Vuoripistinkolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuoripistinkolibri (Doryfera ludovicae) on amerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta Kolumbiaan ja Venezuelaan, josta Andien rinteitä Bolivian luoteisosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Kolumbian Buena Vistasta vuonna 1847.
Woodstock: Music from the Original Soundtrack and More

| Woodstock: Music from the Original Soundtrack and More Various |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 15–18. elokuuta 1969
 Julkaistu: 15. elokuuta 1970
 Tuottaja(t): Eric Blackstead
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 90.24
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Listasijoitukset
  #1
muut julkaisut
|   | Woodstock: Music from the Original Soundtrack and More 1970 | Woodstock II 1971 |
Woodstock: Music from the Original Soundtrack and More on livealbumi vuoden 1969 Woodstock-festivaaleilta. Se julkaistiin alun perin tripla-albumina ja vuonna 1994 tupla-cd:nä. Konsertin nauhoittivat paikan päällä Eddie Kramer ja Lee Osbourne ja albumin koosti tuottaja Eric Blackstead. Vaihtelevat olosuhteet vaikuttivat nauhoitusten laatuun ja albumin kannessa mainitaankin niistä.
Alkuperäisessä vinyylipainoksessa 1-puoli oli samalla levyllä 6-puolen kanssa, 2-puoli 5-puolen kanssa ja 3-puoli 4-puolen kanssa. Kappaleiden välissä kuullaan lavakuulutuksia, muusikoiden ja järjestäjien puheita, yleisön laulua ja luonnon ääniä, kuten ukkosmyrskyä.
Albumi julkaistiin remasteroituna kesäkuussa 2009.
Kappaleet

A-puoli:
"I Had A Dream" - 2:53 - John Sebastian
"Going Up The Country" - 5:53 - Canned Heat
"Freedom" - 5:26 - Richie Havens
"Rock And Soul Music" - 2:09 - Country Joe & The Fish
"Coming Into Los Angeles"* - 2:50 - Arlo Guthrie
"At The Hop" - 2:33 - Sha-Na-Na
*Arlo Guthrien kappaletta tällä albumilla ei ole taltioitu Woodstockissa. Autenttinen taltiointi löytyy vuonna 2009 julkaistulta Woodstock - 40 Years On: Back To Yasgur's Farm-kokoelmalta.
B-puoli:
"Fish Cheer: I-Feel-Like-I'm-Fixin'-To-Die-Rag" - 3:48 - Country Joe McDonald
"Drug Store Truck Drivin' Man" - 2:38 - Joan Baez
"Joe Hill" - 5:34 - Joan Baez
"Suite: Judy Blue Eyes" - 9:02 - Crosby, Stills & Nash
"Sea Of Madness" - 4:20 - Crosby, Stills, Nash & Young
C-puoli:
"Wooden Ships" - 5:26 - Crosby, Stills, Nash & Young
"We're Not Gonna Take It" - 6:54 - The Who
"With A Little Help From My Friends" - 10:06 - Joe Cocker
D-puoli:
"Soul Sacrifice" - 13:52 - Santana
"I'm Going Home" - 9:57 - Ten Years After
E-puoli:
"Volunteers" - 3:31 - Jefferson Airplane
"Medley: Dance To The Music/Music Lover/I Want To Take You Higher" - 15:29 - Sly & The Family Stone
"Rainbows All Over Your Blues" - 3:54 - John Sebastian
F-puoli:
"Love March" - 8:59 - The Butterfield Blues Band
"Star Spangled Banner/Purple Haze/Improvisation" - 13:42 - Jimi Hendrix