stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lentopallo kesäolympialaisissa 2012
Karsinnat > Rantalentopallo > Naiset

| Kilpailu | Päivämäärä | Emäntämaa | Kisapaikkoja | Kisapaikan lunastaneet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Emäntämaa | – | – | 1 |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| Rantalentopallon maailman-ranking | 1. tammikuuta 2011 – 17. kesäkuuta 2012 | – | 16 |  Brasilia 2  Yhdysvallat 2  Saksa 2  Tšekki 2  Kiina  Alankomaat  Italia  Espanja  Sveitsi  Itävalta  Australia  Kreikka |
| Rantalentopallon naisten mannercup 2010–2012 | 1. kesäkuuta 2010 – 24. kesäkuuta 2012 | Useita | 5 |  Mauritius  Argentiina  Venäjä  Kanada  Australia |
| Rantalentopallon maailmancupin olympiakarsinta | 26. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 2012 | Ilmoitetaan myöhemmin | 2 |  Alankomaat  Venäjä |
| Yhteensä |  |  | 24 |  |
Kuvagalleria

Pelipaikka Earl Court.
Earl Court sisältäpäin.
Beach Volley Stadion.
Naisten Beach Volleytä.
Naisten lentopalloa.
Naisten lentopalloa.
Aiheesta muualla

Lentopallo Lontoon 2012 kesäolympialaisten sivuilla (englanniksi)
Rantalentopallo Lontoon 2012 kesäolympialaisten sivuilla (englanniksi)
Kesäolympialaisten 2012 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Lentopallo olympialaisissa
1896–1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Metsärikos

Metsärikos on Suomen rikoslain 48 a luvun mukainen rikos. Metsärikokseen syyllistyy, jos ei noudata määräyksiä kasvatus- ja uudistushakkuihin liittyen. Alueiden luvallista käyttöä on rajoitettu säilymisen turvaamiseksi.
Metsärikoksesta voidaan tuomitaan sakkoihin tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.
Aiheesta muualla

https://www.minilex.fi/a/mets%C3%A4rikos-haittaa-mets%C3%A4n-ja-ymp%C3%A4rist%C3%B6n-s%C3%A4ilymist%C3%A4
Marauder (Interpolin albumi)

| Marauder Interpol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017–2018
 Julkaistu: 24. elokuuta 2018
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Dave Fridmann
 Tyylilaji: post-punk revival
 Kesto: 44.34
 Levy-yhtiö: Matador
Interpol muut julkaisut
| El Pintor 2014 | Marauder 2018 | A Fine Mess 2019 |
Singlet albumilta Marauder
 ”The Rover” Julkaistu: 7. kesäkuuta 2018  ”Number 10” Julkaistu: 30. heinäkuuta 2018  ”If You Really Love Nothing” Julkaistu: 23. elokuuta 2018
Marauder on yhdysvaltalaisen post-punk revival -yhtye Interpolin kuudes studioalbumi, jonka julkaisi Matador Records 24. elokuuta 2018. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "The Rover", "Number 10" ja "If You Really Love Nothing". Albumin tuotti Dave Fridmann, jonka omistamassa studiossa albumi myös nauhoitettiin vuosina 2017–2018.
Kappaleet

If You Really Love Nothing – 4.26
The Rover – 3.38
Complications – 3.55
Flight of Fancy – 3.52
Stay in Touch – 4.54
Interlude 1 – 1.02
Mountain Child – 3.09
NYSMAW – 3.17
Surveillance – 4.14
Number 10 – 3.14
Party's Over – 3.40
Interlude 2 – 1.04
It Probably Matters – 4.09
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Soundi:
Maria Pariisilainen

Nikolai Berdjajev ja Maria Pariisilainen.
Pyhä Maria Pariisilainen eli Äiti Maria (Skobtsova), syntymänimeltään Jelizaveta Jurjevna Pilenko (ven. Елизаве́та Ю́рьевна Пиленко; 20. joulukuuta (J: 8. joulukuuta) 1891 Riika, Venäjän keisarikunta – maaliskuu 1945 Ravensbrück, Saksa) oli alkuaan venäläinen aatelisnainen ja runoilija, sittemmin emigranttina Ranskassa elänyt nunna ja Ranskan vastarintaliikkeen aktiivinen jäsen. Hän ehti olla naimisissa kaksi kertaa: ensimmäisessä avioliitossa sukunimenä Kuzmina-Karavajeva, toisessa Skobtsova. Äiti Maria teki pitkän päivätyön köyhien ja unohdettujen hyväksi. Toisen miehensä kuoleman jälkeen hän vihkiytyi nunnaksi, mutta luostariin vetäytymisen sijaan hän omistautui venäläispakolaisten auttamiseen Ranskassa. Hän perusti Pariisiin kaksi köyhäintaloa. Natsimiehityksen aikana hän lähetti ruoka-apua vangeille ja auttoi juutalaisia pois maasta ja piilotti heitä kotiinsa. Hänet ilmiannettiin ja pidätettiin. Äiti Maria kuoli Ravensbrückin keskitysleirillä maaliskuussa 1945.
Äiti Maria kanonisoitiin Ekumeenisen patriarkaatin Pyhän Synodin päätöksellä vuonna 2004. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun ortodoksinen kirkko kanonisoi Länsi-Euroopassa asuneita henkilöitä.
Samalla kanonisoitiin muitakin Ranskassa asuneita venäläisiä emigrantteja, jotka kuolivat natsien vainoissa. Muut kanonisoidut ovat isä Aleksis Medvedkov (1867–1934), isä Dimitri Klepinine (1904–1944), äiti Marian poika Georgi Skobtsov (1921–1944) ja Elia Fondaminski (1880–1942). Ranskan uusmarttyyrien yhteiseksi muistopäiväksi Konstantinopolin Pyhä Synodi määräsi heinäkuun 20. päivän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maria Pariisilainen Wikimedia Commonsissa
Kirsi Koskelin: Palavan sielun jalanjäljillä: pyhiinvaellus äiti Maria Pariisilaisen Pariisiin.
Michael Sweetney

Michael Damien Sweetney (s. 25. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Washington DC:ssä ja pelasi ennen ammattilaisuraansa Georgetownin yliopistossa.
Sweetney oli yhdeksäs NBA-varaus 2003. Hän pelasi New York Knicksissä, kunnes siirtyi vuonna 2005 Chicago Bullsiin.
Sweetney on 2,03 metrin mittainen. Hänen uraansa on uhannut hänen ylipainoisuutensa (122,5 kg, painoindeksi 29,7).
Marpessa

Marpessan ryöstö: Apollon (vasemmalla Artemiin kanssa) ja Idaan (oikealla Marpessan kanssa) välissä on Zeus.
Marpessa oli kreikkalaisessa mytologiassa aitolialainen prinsessa ja Euenoksen, Areen pojan, tytär. Apollon oli houkutellut häntä rakkaakseen, mutta Idas sieppasi tämän siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, mikä johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.
Marja-Leena Lempinen

Marja-Leena Lempinen (s. 3. heinäkuuta 1950 Viitasaari) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1974 lähtien, jolloin hänen esikoisteoksensa Tsuppari ilmestyi.
Lempisen teos Punainen lumme oli vuonna 2008 ehdolla Finlandia Junior -palkinnon ja Topelius-palkinnon saajaksi.
Lempinen asuu Tuusniemen Kosulassa.
Teokset

Tsuppari, Otava 1974
Juhannusmorsian, Otava 1975
Elämisen ehdot, Otava 1976
Pasi-Petterin talviloma, Kustannuskiila 1982
Pasi-Petteri ja postimerkkivaras, Kustannuskiila 1986
Pasi-Petteri ja näytelmäkerholaiset, Kustannuskiila 1987
Pasi-Petteri ja vanhan moskeijan kissat, Kustannuskiila 1988
Pasi-Petteri ja saaren vanki, Kustannuskiila 1989
Näköalapaikka maalla, WSOY 1991
Haukkaprinssi, Otava 1994
Kerubin hymy, Otava 1996
Pohjantähden valtakunta, Otava 1998
Vieraana erätulilla, Omakustanne 1999
Mustan suden aika, WSOY 2000
Jääympyrä, WSOY 2004
Romunokka ja Romppainen, Idun 2005
Mustaa lunta, WSOY 2006
Punainen lumme, WSOY 2008
Jääpolte, WSOY 2012
Palkinnot

Martti Merenmaa -stipendi 1975
Kuopion taiteilijaseuran kirjallisuuden Minna–patsas 1976
Tuusniemen kunnan kannustusstipendi 1996
Topelius-palkintoehdokkuus 1996, 2006, 2008 (Punainen lumme)
Savonia-palkintoehdokas 2005
Finlandia Junior -palkintoehdokkuus 2008 (Punainen lumme)
Kirjallisuutta

Loivamaa, Ismo (toim.): Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2001.  ISBN 951-692-499-9.
Heikkilä-Halttunen, Päivi (toim.): Luovuuden lähteillä: lasten- ja nuortenkirjailijat kertovat.  Helsinki:  BTJ, 2010.  ISBN 978-951-692-770-4.
Marquesasin kieli

Marquesasin kieli tarkoittaa seuraavia kieliä:
pohjoismarquesasin kieli
etelämarquesasin kieli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marquesasin kieli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lentopallon Suomen Cup 2013

Lentopallon Suomen Cupiin 2013 osallistui 17 miesten ja 9 naisten joukkuetta.
Miesten Cup

| Karsintakierros  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. syyskuuta | Tapanilan Erä 3/AL | Lempäälän Kisa 1 | 1–3 | 19-25 , 25-22 , 14-25 , 9-25 |
Miesten Cup > Puolivälierälohkot

Lohkovaihe pelattiin 11. - 13. lokakuuta
Miesten Cup > Puolivälierälohkot > Lohko 1

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. lokakuuta | Lentopalloseura ETTA | Team Lakkapää | 1–3 | 23-25 , 22-25 , 25-22 , 21-25 |
| 12. lokakuuta | Kokkolan Tiikerit | Vaasan Kiisto | 3–0 | 25-12 , 25-16 , 25-18 |
| 13. lokakuuta | Kokkolan Tiikerit | Team Lakkapää | 3–0 | 25-12 , 25-20 , 25-21 |
Miesten Cup > Puolivälierälohkot > Lohko 2

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. lokakuuta | Hurrikaani-Loimaa | Loimaan Jankko 2 | 3–0 | 25-16 , 25-12 , 25-15 |
| 12. lokakuuta | Raision Loimu | Korson Veto | 3–1 | 23-25 , 25-14 , 25-18 , 25-9 |
| 13. lokakuuta | Hurrikaani-Loimaa | Raision Loimu | 3–1 | 21-25 , 25-19 , 25-22 , 25-18 |
Miesten Cup > Puolivälierälohkot > Lohko 3

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. lokakuuta | Lempäälän Kisa 1 | Rantaperkiön Isku | 0–3 | 13-25 , 15-25 , 17-25 |
| 12. lokakuuta | Vammalan Lentopallo | Akaa-Volley | 3–0 | 25-18 , 25-14 , 25-15 |
| 13. lokakuuta | Vammalan Lentopallo | Rantaperkiön Isku | 3–0 | 25-21 , 25-14 , 25-18 |
Miesten Cup > Puolivälierälohkot > Lohko 4

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. lokakuuta | Saimaa Volley | Riento Joensuu | 3–1 | 25-23 , 34-36 , 25-20 , 25-16 |
| 12. lokakuuta | Pielaveden Sampo | HuKi Jyväskylä | 3–0 | 25-20 , 25-15 , 25-15 |
| 13. lokakuuta | Pielaveden Sampo | Saimaa Volley | 3–0 | 25-23 , 25-18 , 25-15 |
Miesten Cup > Välierät

| Hurrikaani-Loimaa - Vammalan Lentopallo |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. marraskuuta | Hurrikaani | VaLePa | 0–3 | 19-25 , 18-25 , 18-25 |
| 8. tammikuuta | VaLePa | Hurrikaani | 3–0 | 25-23 , 25-19 , 25-21 |
| Pielaveden Sampo - Kokkolan Tiikerit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. marraskuuta | Sampo | Tiikerit | 0–3 | 32-34 , 24-26 , 22-25 |
| 27. marraskuuta | Tiikerit | Sampo | 3–0 | 25-23 , 25-18 , 25-22 |
Miesten Cup > Loppuottelu

| Vammalan Lentopallo - Kokkolan Tiikerit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. tammikuuta 2014 | VaLePa | Tiikerit | 1–3 | 25-23 , 26-28 , 17-25 , 22-25 |
Cup-mestaruus oli Kokkolan Tiikereiden seurahistorian ensimmäinen.
Naisten Cup

| Karsintakierros |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. marraskuuta | Vampulan Urheilijat | Liigaploki | 1–3 | 20-25 , 28-26 , 18-25 , 15-25 |
Naisten Cup > Välierälohkot

Lohkovaihe pelataan 9. - 10. marraskuuta
Naisten Cup > Välierälohkot > Lohko 1

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. marraskuuta | Hämeenlinnan Pallokerho | Liiga Eura | 3–0 | 25-22 , 25-13 , 25-14 |
| 9. marraskuuta | LP Viesti Salo | Liigaploki | 3–0 | 25-8 , 25-22 , 25-14 |
| 10. marraskuuta | LP Viesti Salo | Hämeenlinnan Pallokerho | 3–0 | 25-13 , 25-16 , 25-7 |
Naisten Cup > Välierälohkot > Lohko 2

| Ottelut  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. marraskuuta | Oriveden Ponnistus | Pieksämäki Volley | 3–2 | 25-19 , 22-25 , 25-19 , 19-25 , 15-12 |
| 9. marraskuuta | LP Kangasala | Woman volley | 3–0 | 25-18 , 25-14 , 25-11 |
| 10. marraskuuta | LP Kangasala | Oriveden Ponnistus | 3–2 | 19-25 , 25-22 , 22-25 , 25-21 , 15-9 |
Naisten Cup > Loppuottelu

| LP Viesti Salo - LP Kangasala |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. tammikuuta 2014 | LP Viesti | LP Kangasala | 0–3 | 23-25 , 16-25 , 19-25 |
Maria Pajaniemi

Rakel Maria Lyytinen, kirjailijanimi Maria Pajaniemi (12. toukokuuta 1901 Turku – 8. tammikuuta 1982) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Nimellä Maria Pajaniemi:
Uusi päivä : romaani. Suomen Kirja, Helsinki 1943
Kaksi uskoi onneen. Suomen Kirja, Helsinki 1944
Rakkaus on ankara. Suomen Kirja, Helsinki 1946
Nimellä Rakel Lyytinen:
Die Entwicklung der finnischen Frau zu einem aktiven Gesellschaftsmitglied. Le Nord, Vol.IV. København 1941
Finnische Frauenorganisationen im Aufbau des Gemeinwesens. Suomen Kirja, Helsinki 1943
Maailmaa matkarepussa. Tekijä 1976
Aiheesta muualla

Rakel Lyytisen artikkeli Suomussalmi herää sodan painajaisesta, Suomen Kuvalehti 47/1940 (Arkistoitu – Internet Archive)
Michele

Michele on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Chrisette Michele (s. 1982), yhdysvaltalainen R&B-laulaja ja lauluntekijä
Lea Michele (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja kirjailija
Michael Michele (s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Maruf al-Rusafi

| Maruf al-Rusafi |
| --- | --- |
 Maruf al Rusafi noin 1910.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1875 Bagdad, Irak
Kuollut: 1945 (69–70 vuotta) Bagdad, Irak
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: arabia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maruf al-Rusafi (1875 Bagdad, Irak – 1945 Bagdad, Irak) oli irakilainen runoilija, opettaja ja toimittaja. Hän kirjoitti arabiaksi.
Rusafi työskenteli Turkissa Konstantinopolissa toimittajana ja sitten Palestiinassa Jerusalemissa opettajana. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän palasi Irakiin ja toimi siellä vuoteen 1928 virkamiehenä opetusalan hallinnossa. Hänen runojensa teemana on vapaus, ja hän vastustaa niissä sortoa, kuten sulttaanin tyranniaa, brittiläistä maailmanvaltaa. Runot ilmestyivät aluksi lehdissä, ja vasta myöhemmin niitä koottiin antologioiksi. Runokokoelma Diwan ilmestyi 1932.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maruf al-Rusafi Wikimedia Commonsissa
Michelangelo Minieri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Rooma, Latium, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Vicenza Calcio
Junioriseurat
: SS Lazio
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2001 2002–2003 2003–2006 2006 2006–2008 2008 2008–2009 2009- | Catania Fiorentina Triestina → Avellino (laina) Ascoli Vicenza → Perugia (laina) Vicenza | 21 (0) 22 (0) 70 (1) 8 (0) 24 (0) 11 (0) 5 (0) 0 (0) |
Maajoukkue
| 1997 | Italia U-15 | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. maaliskuuta 2009.
Michelangelo Minieri (s. 29. toukokuuta 1981 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa Vicenza Calciossa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Urallaan hän on edustanut esim. Calcio Cataniaa, ACF Fiorentinaa ja Perugiaa. Puolustajan kasvattajaseura on SS Lazio.
Michela Pace

| Michela Pace |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 2001 (ikä 23) Gozo, Malta
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Michela
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2018–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Sony Music Italy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michela Pace (s. 25. tammikuuta 2001 Gozo, Malta) on maltalainen laulaja. Hän voitti X Factor Malta -kilpailun ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2019. Palkinnoksi Pace edusti Maltaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa sekä sai levytyssopimuksen Sony Music Italyn kanssa. Maltan edustuskappale euroviisuissa on nimeltään ”Chameleon”.
Pace osallistui myös Maltan euroviisukarsintoihin vuonna 2017 kappaleella ”Cruise Control”, mutta ei edennyt finaaliin asti.
Michelangelo Albertazzi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. tammikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka:  Bologna, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Junioriseurat
2005–2008:  Bologna
2008–2011:  Milan
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 |  Milan | 0 | (0) |
| 2011 | →  Getafe (laina) | 0 | (0) |
| 2012 | →  Varese (laina) | 2 | (0) |
| 2012–2013 | →  Hellas Verona (laina) | 11 | (1) |
| 2013–2014 |  Hellas Verona | 15 | (0) |
| 2014–2015 |  Milan | 0 | (0) |
| 2015–2017 |  Hellas Verona | 10 | (0) |
| 2018–2019 |  Livorno | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 42 | (1) |
Maajoukkue
| 2006 |  Italia U16 | 7 | (0) |
| 2006–2008 |  Italia U17 | 24 | (3) |
| 2008–2010 |  Italia U19 | 10 | (0) |
| 2008–2011 |  Italia U20 | 18 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2020.
Michelangelo Albertazzi (s. 7. tammikuuta 1991 Bologna, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustanut muun muassa Serie A -seura Hellas Veronaa. Hän pelasi aikanaan useissa Italian nuorisomaajoukkueissa.
Mary Ann Rhodes

Mary Ann Rhodes (12. elokuuta 1882 Ontario − 3. maaliskuuta 1998) oli todistetusti toiseksi vanhimmaksi elänyt kanadalainen nainen. Hän kuoli 115 vuoden ja 203 päivän iässä, ja häntä vanhemmaksi kanadalaiseksi on elänyt ainoastaan Marie-Louise Meilleur, joka kuoli 117 vuoden ja 230 päivän iässä 16. huhtikuuta 1998.
Massaluku

Massaluvun A ja järjestysluvun Z merkitseminen
Massaluku (tunnus A) on atomin ytimessä olevien nukleonien lukumäärä eli protonien ja neutronien lukumäärien summa. Massaluku ilmoitetaan alkuaineen nimen jälkeen tai merkitään yläindeksillä kemiallisen merkin vasemmalle puolelle. Esimerkiksi hiili-12:n (12C) massaluku on 12 ja sillä on 6 protonia sekä 6 neutronia.
Alkuaineen eri isotoopeilla on keskenään sama järjestysluku (Z), mutta eri massaluku. Toisin sanoen saman alkuaineen eri isotoopeilla on yhtä monta protonia ytimessään – neutronien määrä (N) sen sijaan vaihtelee.
Toisinaan myös järjestysluku merkitään näkyviin.  Esimerkiksi kloori-35 merkitään  {}_{17}^{35}{\textrm {Cl}}. Merkintä tarkoittaa, että atomin massaluku on 35 ja sen järjestysluku eli protonien määrä on 17. Neutroneita atomissa on näin ollen 18.
Koska sekä protonin että neutronin massat ovat likipitäen yhden atomimassayksikön suuruiset, on jokaisen atomin massaluku samalla likiarvo sen atomimassalle. Tästä johtuu käsitteen nimikin. Ydinten sidosenergian vuoksi niiden todellinen massa kuitenkin poikkeaa jonkin verran massa­luvusta, mutta tämä erotus, massaylijäämä, on harvoin suurempi kuin 0,1 atomi­massa­yksikköä.
Marco Enrico Bossi

Marco Bossi vuonna 1906.
Marco Enrico Bossi (25. huhtikuuta 1861 Salò – 20. helmikuuta 1925) oli italialainen virtuoosiurkuri, säveltäjä, improvisoija ja musiikkipedagogi.
Elämä

Bossi syntyi muusikkoperheeseen Lombardian Bresciassa. Hänen isänsä Pietro oli Salòn tuomiokirkon urkuri. Hänellä oli kaksi veljeä, Costante Adolfo Bossi ja Pietro Bossi.
Marco Enrico Bossi opiskeli musiikkia Bolognan Liceo Musicalessa ja Milanon konservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat muun muassa Francesco Sangalli (piano), Amilcare Ponchielli (sävellys) ja Polibio Fumagalli (urut).
Vuonna 1881 Bossista tuli Comon tuomiokirkon urkuri ja musiikillinen johtaja. Vuonna 1890 hänet nimitettiin Napolin konservatorion urkuprofessoriksi, minkä lisäksi hän toimi johtotehtävissä Venetsian (1895–1901), Bolognan (1902–1911) ja Rooman (1916-1923) konservatorioissa. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Giulio Bas, Giacomo Benvenuti, Giorgio Federico Ghedini ja Gian Francesco Malipiero sekä suomalaiset Oskar Merikanto ja Kyösti Alho.
Bossi teki läpi uransa lukuisia urkukonserttikiertueita, jotka tutustuttivat hänet moniin kollegoihin kuten César Franck, Marcel Dupré, Alexandre Guilmant, Joseph Bonnet, Camille Saint-Saëns, Charles M. Courboin ja Karl Straube. Marraskuussa 1924 Bossi aloitti soolokonserttikiertueen New Yorkiin ja Philadelphiaan, jossa hän soitti muun muassa Wanamaker-tavaratalossa sijainneilla maailman suurimmilla uruilla. Paluumatkalla Yhdysvaltoihin Bossi kuoli yllättäen merellä ja haudattiin Comoon.
Sävellyksiä

Marco Enrico Bossi kirjoitti yli 150 teosta. Niihin kuuluu orkesterimusiikkia, viisi oopperaa, oratorioita, kuoro- ja kamarimusiikkia sekä piano- ja urkukappaleita. Hänen luettelo sävellyksiä on yhä suurelta osin tuntematon, paitsi hänen elin toimii.
Sävellyksiä > Urkuteokset

Bossin urkutuotanto käsittää yli 30 opusta ja lisäksi opusnumeroimattomia teoksia. Veijo Murtomäen mukaan Bossin sävellystyylin on lämpimän romanttinen, mutta hän hyödynsi teoksissaan urkumusiikin historiaa Frescobaldista Franckiin. Bossin urkusävellykset sisältävät usein vaativia jalkio-osuuksia.
Bossin urkuteoksista merkittävimpiä ovat karakterisarjat op. 92, 94 ja 104. Yksittäisistä sävellyksistä huomattavimpia ovat L’étude symphonique op. 78 (1897), Thème et variations op. 115 (1899) sekä Dieci Composizioni op. 118 (1890). Lisäksi Bossi sävelsi konserton uruille op. 100 (1895) ja Fantasia sinfonican op. 147 uruille ja orkesterille (1923).
Käännös suomeksi
Maskun seurakunta

| Maskun seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Maskun kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Nousiaisten rovastikunta
Pääkirkko:  Maskun kirkko
Jäsenmäärä:  7 010 (2022)
– Osuus asukkaista:  72,8 %
Kirkollisvero:  1,60 %
Kirkkoherra:  Jouko Henttinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maskun seurakunta on Maskun kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.
Maskun seurakuntatalo.
Maskun seurakunta on Suomen vanhimpia seurakuntia. Se on mainittu itsenäisenä jo vuonna 1234. Siitä ovat eronneet Merimaskun ja Vahdon seurakunnat.
Papisto > Kirkkoherrat

2005–2012: Aino Kallio
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Marauder

| Marauder Magnum |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : The Marquee Club Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta joulukuu 1979
 Julkaistu: Huhtikuu 1980
 Tuottaja(t): Leo Lyons
 Tyylilaji: Rock
muut julkaisut
| Magnum II 1979 | Marauder 1980 | Chase The Dragon 1982 |
Marauder on rockyhtye Magnumin vuonna 1980 julkaistu livealbumi. Se nauhoitettiin yhden illan aikana Lontoon Marquee-klubilla joulukuussa 1979. Albumi ylsi Ison-Britannian albumilistalla sijalle 34. Vuonna 2005 levystä julkaistiin laajennettu erikoisversio.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
"If I Could Live Forever" – 4:07
"The Battle" – 2:21
"Foolish Heart" – 3:08
"In The Beginning" – 7:57
"Reborn" [Live] – 5:59
"Changes" [Live] – 3:51
"So Cold The Night" – 4:33
"Lords Of Chaos" – 3:48

Vuoden 2005 erikoisversion sisältämät kappaleet:
"All Of My Life" – 6:17
"Great Adventure" – 4:24
"Invasion" – 3:55
"Kingdom Of Madness" – 4:10
"Reborn" – 5:38
"Changes" – 3:13
"All Of My Life" – 6:13
"Invasion" – 5:10
"Kingdom Of Madness" – 3:57
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Wally Lowe – basso
Richard Bailey – kosketinsoittimet, huilu
Kex Gorin – rummut
Mark Stanway – kosketinsoittimet (kappaleissa 13–17)
Aiheesta muualla

Marauder: Expanded Edition – Sanctuary Recordsin albumia käsittelevä sivusto (englanniksi)
Magnum
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kingdom of Madness • Magnum II • Chase the Dragon • The Eleventh Hour • On a Storyteller’s Night • Vigilante • Wings of Heaven • Goodnight L.A. • Sleepwalking • Keeping the Nite Light Burning • Rock Art • Breath of Life • Brand New Morning • Princess Alice and the Broken Arrow • Into the Valley of the Moonking • The Visitation • On the 13th Day • Escape from the Shadow Garden • Sacred Blood "Divine" Lies • Lost on the Road to Eternity • The Serpent Rings • The Monster Roars • Here Comes the Rain
Livealbumit:  Marauder • Invasion Live • The Spirit • The Last Dance • Stronghold • Days of Wonder • The River Sessions • Wings of Heaven Live • Escape from the Shadow Garden – Live 2014 • Live at the Symphony Hall
Kokoelmat:  Mirador • Foundation • Archive • Chapter & Verse • Road To Paradise • Long Days, Black Nights • Evolution