stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apostasia

Espanjalaisen uskostaluopumiskampanjan logo.
Valtiot, joissa on voimassa sharialain määräämä kuolemanrangaistus uskosta luopumisesta.
Apostasia (m.kreik. αποστασία, apostasía, sanoista από apó, 'kaukana', στάσις stásis, 'asento') merkitsee julkista uskosta luopumista. Erityisesti ilmausta käytetään kristinuskosta luopumisesta, mutta sillä voidaan viitata myös muista uskonnoista luopumiseen.
Roomalaiskatolisessa kirkossa apostasialla viitataan myös papin virasta luopumiseen eli siirtymistä hengellisestä säädystä maalliseen.
Rooman keisari Julianus (361–363) sai lisänimen Apostata, koska hän luopui kristinuskosta ja suosi kreikkalaista filosofiaa ja erityisesti uusplatonismia.
Uskosta luopuminen Suomessa

Suomessa oli  voimassa uskontopakko vuodesta 1634 alkaen. Kaikkien oli kuuluttava luterilaiseen kirkkoon tai lähdettävä maasta, poikkeuksena Karjalan ortodoksit. Evankelis-luterilaisesta kirkosta eroaminen tai vaihtaminen toiseen uskontoon ei ollut mahdollista. Vuonna 1869 säädettiin kirkkolaki, jonka mukaan ”erehdyksessään pysyvät” sai päästää kirkosta. Kirkosta eroaminen kokonaan tuli mahdolliseksi vuonna 1923, kun uskonnonvapauslaki astui voimaan.
Islam

Islamilainen sharialaki määrää kuolemantuomion, jos henkilö edes osittain luopuu islamista. Tällöin hänestä tulee kafir eli uskoton. Määräyksen uskonnolliset perustelut löytyvät hadith-kirjallisuudesta.
António Egas Moniz

| António Egas Moniz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1874
Kuollut: 13. joulukuuta 1955 (81 vuotta) Lissabon
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (1949)
António Caetano de Abreu Freire Egas Moniz (29. marraskuuta 1874 – 13. joulukuuta 1955 Lissabon) oli portugalilainen neurologi. Hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto vuonna 1949 lobotomian kehittämisestä (palkinto jaettiin Walter Rudolf Hessin kanssa).
Moniz opiskeli lääketiedettä Coimbran yliopistossa ja myöhemmin neurologiaa Bordeaux’ssa ja Pariisissa. Hänet muistetaan ensimmäisen lobotomian suorittajana (1936). Moniz kutsui leikkausta "etuotsalohkon leukotomiaksi". Hän suoritti leikkauksen 20 potilaalle, joista joillakin oli ahdistusta ja masennusta, joillakin krooninen skitsofrenia.
Tulokset, joita Moniz väitti saaneensa, herättivät suurta kiinnostusta hänen kirjansa julkaisuvuonna 1936. Hänen epätarkkuutensa, törkeä huolimattomuutensa ja mahdollinen epärehellisyytensä ohitettiin terapeuttisen innostuksen huumassa. Monizin työ johti "psykokirurgian" (hänen itsensä keksimä termi) räjähdysmäiseen kasvuun kaikkialla maailmassa, muun muassa Brasiliassa, Isossa-Britanniassa ja erityisesti Italiassa. Suurinta vastakaikua psykokirurgia sai Yhdysvalloissa, missä neurologi Walter Freeman keksi uuden kirurgisen menetelmän, jota hän kutsui transorbitaaliseksi lobotomiaksi. Vuoteen 1949 mennessä Yhdysvalloissa oli tehty yli 10 000 tällaista leikkausta, ja seuraavat 10 000 tehtiin seuraavan kahden vuoden aikana.[lähde? ]
Monizilla oli myös poliittinen ura. Hän istui Portugalin parlamentissa 1903–1917 ja toimi muun muassa ulkoministerinä 1918 sekä suurlähettiläänä Espanjassa. Jätettyään politiikan hän toimi vuosina 1921–1944 neurologian professorina Lissabonin yliopistossa.
Psykiatrinen potilas ampui Monizia vuonna 1949, mutta hän selvisi hengissä ja kuoli vasta vuonna 1955.
Ari Luusua

| Ari Luusua> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Simo, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Taivalkosken Metsä-Veikot 85
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2011–2019
Paras sijoitus:  9
 Tietolaatikko päivitetty 15. syyskuuta 2021 
Ari Luusua (s. 5. maaliskuuta 1988 Simo) on uransa vuonna 2021 lopettanut suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti Taivalkosken Metsä-Veikkoja. Aikaisemmin hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa ja Ski Team Mäenpäätä.
Luusua kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2011. Luusua sijoittui 30 parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2012 sijoituttuaan vuoden 2011–2012 Tour de Skihin kuuluneessa Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi. Kyseisen Tour de Skin lopputuloksissa hän sijoittui 47:nneksi. Parhaimmillaan hän oli yhdeksäs Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2016.
Pitkien matkojen Ski Classics -sarjassa Luusua sijoittui kahdesti kolmen parhaan joukkoon. Kauden 2020–2021 kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Luusua sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi. Luusua on saavuttanut neljä SM-mitalia, kaikki perinteisellä hiihtotavalla: kultaa sprintissä 2018, hopeaa 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 2017 sekä pronssia 3,75 kilometrin matkalla 2012 ja 50 kilometrillä 2018.
Syyskuussa 2021 Luusua ilmoitti yllättäen lopettavansa uransa. Kesäkuussa 2022 uutisoitiin Luusuan saaneen neljän vuoden urheilun toimintakiellon dopingin takia. Hän oli antanut positiivisen dopingnäytteen 20. heinäkuuta 2021. Antidopingasioiden kurinpitolautakunta antoi toimintakiellon maaliskuussa 2022. Luusua valitti päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakuntaan, joka kuitenkin piti alkuperäisen päätöksen voimassa.
Pekka Vähäsöyrinki valmensi Luusuaa vuodesta 2016.
Apocalypse (Rotten Soundin albumi)

| Apocalypse Rotten Sound |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. maaliskuuta 2023
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 20.40
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Listasijoitukset
  47. (albumilista)    6. (fyysinen albumilista)
Rotten Soundin muut julkaisut
| Suffer to Abuse 2018 | Apocalypse 2023 |   |
Singlet albumilta Apocalypse
 ”Sharing” Julkaistu: 15. joulukuuta 2022  ”Suburban Bliss” Julkaistu: 25. tammikuuta 2023  ”Nothingness” Julkaistu: 13. helmikuuta 2023  ”Renewables” Julkaistu: 7. maaliskuuta 2023  ”Newsflash” Julkaistu: 24. maaliskuuta 2023
Apocalypse on suomalaisen grindcore-yhtye Rotten Soundin studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2023.
Kappaleet

Pacify – 0.42
Equality – 0.46
Sharing – 1.46
Apocalypse – 1.04
Suburban Bliss – 1.41
Renewables – 0.54
Newsflash – 1.20
Digital Bliss – 1.16
True and False – 0.19
Denialist – 1.45
Nothingness – 0.28
Fight Back – 1.03
Patriots – 1.14
Ownership – 0.46
Science – 0.48
Empowered – 1.57
Breach – 1.19
Inflation – 1.23
Arvostelut

Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Apocalypse (Rotten Soundin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Apocalypse (Rotten Soundin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rotten Sound
| Keijo Niinimaa • Mika Aalto • Sami Latva • Kristian ToivainenToni Pihlaja • Ville Väisänen • Kai Hahto • Masa Kovero • Jorma Hirvonen • Pekka Ranta • Mika Häkki • Juha Yli-Koski |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Under Pressure • Drain • Murderworks • Exit • Cycles • Cursed • Abuse to Suffer • Apocalypse
EP:t:  Sick Bastard • Psychotic Veterinarian • Loosin' Face • Still Psycho • Consume to Contaminate • The Rotten Sound • Napalm • Species at War • Suffer to Abuse
Kokoelmat:  From Crust 'Til Grind
Split-albumit:  Splitted Alive • 8 Hours of Lobotomy • Seeds of Hate
Singlet:  ”Curses”
Videografia:  Murderlive
Asko Mäkelä

Asko Mäkelä (s. 2. huhtikuuta 1958 Seinäjoki) toimi Suomen valokuvataiteen museon johtajana 1996–2007. Aikaisemmin hän on toiminut kiinteistöalalla, galleristina, arvostelijana ja Lapin yliopiston professorina. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa pääaineenaan taidehistoria, sivuaineina estetiikka ja tiedotusoppi. Hän on oppiarvoltaan filosofian lisensiaatti.
Julkaisut

Kuvitelmia/Fantasies. Finnish Contemporary Photography in Sara Hildén Art Museum. Sara Hildenin taidemuseo 2002.
Mediatieteen perusteet. Kari A. Hintikka, Minna Tarkka, Asko Mäkelä. Edita 1996.
Julkaisut > Toimittajana

Taidehalli 89-90 -julkaisu: Mitä on käsitetaide? Toimittaja Asko Mäkelä.
Rosemarie Trockel. Näyttelyluettelo 1992. Toimittaja Asko Mäkelä.
Postipamaus. Näyttelyluettelo, Nykytaiteen museo 1992. (Kirja valittiin Suomi muotoilee 1993 näyttelyyn). Toimittaja Asko Mäkelä.
Louise Lawler, Cindy Sherman, Laurie Simmons. Näyttelyluettelo. Toimittaneet Asko Mäkelä ja Åsmund Thorkildsen. Nykytaiteen museo 1993.
Identiteetti - Minuus; Identity - Selfood. Näyttelyluettelo. Toimittaja Asko Mäkelä. Nykytaiteen museo 1993.
Modernia vai postmodernia. Toimittaneet Asko Mäkelä ja Kirsi Eskelinen. Näyttelyluettelo Nykytaiteen museo ja Vantaan kaupunki, 1994.
Yksityinen – Julkinen, ARS 95 -näyttelyluettelon toimittaja Keinotodellisuuden osalta. Nykytaiteen museo 1995.
Asko Laukka

Asko Nuutinpoika Laukka (ent. Alléen) (23. maaliskuuta 1908 Helsinki – 19. kesäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kirjailija. Nuoruudessaan hän oli HJK:ssa pelannut pääsarjatason jääpalloilija ja jääkiekkoilija. Urheilu-uran aikaan hän käytti vielä sukunimeä Alléen.
Urheilu-uransa jälkeen Asko Laukka tuli tunnetuksi tennis- ja golf-kentällä.
Ammatillisesti Asko Laukka suoritti alemman oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa. Sotien aikana hän palveli Päämajassa Valvontatoimistossa. Sodan lopulla hänet ylennettiin yliluutnantiksi. Sotien jälkeen hän työskenteli mm. Rauma-Repolan Valkon telakan palveluksessa ja myöhemmin 1950-luvulla autoalan yrityksen toimitusjohtajana.
Urheilu-ura

SM-kultaa 1928
SM-hopeaa 1927
1 A- ja 1 B-maaottelu
3 SM-kultaa 1929, 1932, 1935
SM-hopeaa 1933
Teoksia

Hullun rengit : jännitysromaani.    Petrarca, Helsinki 1968
Alison Sweeney

| Alison Sweeney |
| --- | --- |
 Alison Sweeney
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1976 (ikä 48) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  David Sanov (2000 -)
Aiheesta muualla
IMDb 
Alison Ann Sweeney  (s. 19. syyskuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja juontaja. Sweeney tunnetaan parhaiten roolistaan Samantha ”Sami” Bradyna yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa Päivien viemää. Hän on näytellyt roolia tammikuusta 1993 lähtien, ja hän on ansainnut roolista muun muassa Emmy-palkinnon. Vuonna 2007 hän ryhtyi myös juontamaan The Biggest Loser -ohjelmaa.
Ura

Sweeneyn ensiesiintyminen televisiossa oli neljän vuoden ikäisenä Kodakin mainoksessa. Muutamaa vuotta myöhemmin, vuonna 1986 hän esiintyi yhdessä jaksossa kauhusarjassa Tales from The Darkside. Hän esitti Karen-nimistä nuorta tyttöä, joka pystyi näkemään toisten kuoleman etukäteen. Vuonna 1988 Sweeney esiintyi komediasarjassa Family Man, joka kuitenkin hyllytettiin nopeasti.
22. tammikuuta 1993 Sweeney alkoi esittää Samantha "Sami" Gene Bradyn roolia NBC:n saippuasarjassa Päivien viemää, jonka fani hän itsekin oli.
1990-luvulla Sweeney kamppaili painonsa kanssa. Välillä hänen mekkonsa koko oli 12 (Yhdysvaltain taulukon mukaan, Suomen vastaava koko n. 42). Hän ei ollut ylipainoinen lääketieteellisten metodien mukaan, mutta kuitenkin isokokoisempi kuin hänen samanikäiset kollegansa. Hän dokumentoi iltapäivälehtien kirjoituksia ja henkilökohtaista ahdistustaan vuoden 2004 elämäkertamuistelmassaan All The Days Of My Life (So Far).
Vuonna 2002 hän osallistui NBC:n tositelevisiosarjan Pelkokertoimen julkkisjaksoon. Hän on vieraillut myös muissa NBC:n sarjoissa, kuten Frendeissä ja Las Vegasissa.
Vuonna 2007 Sweeney ryhtyi The Biggest Loser -ohjelman juontajaksi korvatakseen Caroline Rhean neljänneltä tuotantokaudelta lähtien. Hän kuitenkin lopetti 16. kauden jälkeen The Biggest Loser - ohjelman juontamisen vuonna 2015. Uusi juontaja tulee The Biggest Loser - ohjelmaan syksyllä 2015.
Yksityiselämä

Sweeney on ollut naimisissa David Sanovin kanssa 8. heinäkuuta 2000 lähtien. Pariskunnalla on kaksi lasta, vuonna 2005 syntynyt poika ja vuonna 2009 syntynyt tytär. Tytär syntyi heti The Biggest Loser -jakson kuvaamisen jälkeen. Perhe asuu Los Angelesissa.
Ura

| Televisio> Vuosi | Televisio> Televisio-ohjelma | Televisio> Rooli | Televisio> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987; 1993+; 2007 - 08 | Päivien Viemää | Adrienne Johnson Samantha "Sami" (Brady) Hernandez Colleen Brady | Rooli: 1987 - Flashbacks Rooli:  Tammikuu 1993+ Rooli: Heinäkuu 2007 - Syyskuu 2007; Helmikuu 2008 |
| 2007-2015 | The Biggest Loser (yhdysvaltalainen televisiosarja) | Oma itsensä | Juontaja |
Elokuva
| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| 1990 | The End of Innocence | Stephanie | 12-15-vuotias |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Alison Sweeney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Apocalyptic Doom

| Apocalyptic Doom Thunderbolt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. helmikuuta 2007
 Formaatti: CD, 2LP
 Tuottaja(t): Arkadiusz Malczewski
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 59.52
 Levy-yhtiö: Agonia
Thunderboltin muut julkaisut
| Inhuman Ritual Massmurder 2004 | Apocalyptic Doom 2007 |   |
Apocalyptic Doom on puolalaisen black metal -yhtye Thunderboltin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2007.
Kappaleet

The Omen / Apocalyptic Doom – 7.40
Occult Gateway of Hell – 5.35
Infernal Redemption – 4.05
Unity with Thousand Names – 5.26
Spadnie Smiertelny Cios... – 6.07
The Inner Beast – 5.47
Scumslaughter – 4.58
The Mark of Cain – 7.21
Beyond the End of Time – 7.44
Damned Ones Anthem – 5.09 (Vain vinyyli)
Kokoonpano

Necrosodom – laulu, kitarat
Paimon – kitarat
Triumphator – basso
Stormblast – rummut
Arvostelut

Metal Temple:
Aiheesta muualla

Apocalyptic Doom Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Apocalyptic Doom Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thunderbolt
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Sons of the Darkness  The Burning Deed of Deceit  Inhuman Ritual Massmurder  Apocalyptic Doom 
EP:t:  Black Clouds Over Dark Majesty
Split-albumit:  Thunderbolt / Kataxu
Demot:   Beyond Christianity  Split Demo '97 
Katso myös:   Azarath  Riverside  Sunwheel  Hate  Infernal War  Honor  Arkona  Anima Damnata  Darkstorm
Apocalypse (Masterstroken albumi)

| Apocalypse Masterstroke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2006
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 46.34
 Levy-yhtiö: JMT Music
Masterstroken muut julkaisut
|   | Apocalypse 2006 | Sleep 2007 |
Apocalypse on suomalaisen metalliyhtye Masterstroken esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä JMT Music.
Kappaleet

Evil Forces (Never Die) – 3.02
I'll Take My Time – 4.15
Theater of Madness – 5.21
Children of the War – 5.26
Calling – 4.52
Memory of... – 2.57 (instrumentaali)
Seven Deadly Sins – 8.53
Eye of the Needle – 4.13
Rusty Angel – 7.35
Metalstorm – 5.01 (Japanin bonuskappale, demo)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Niko Rauhala – laulu, kitara  Jussi Kulomaa – kosketinsoitin, taustalaulu  Janne Juutinen – rummut  Marko Kolehmainen – bassokitara  Markus Kekoni – kitara, taustalaulu :  Vierailevat muusikot Joonas Granqvist – sello  Arto Tissari – bass  Elias Viljainen – kitara  Piritta Juutinen – taustalaulu  Jarno F. Moberg – laulu, taustalaulu  Antto Tuomainen – ääniefektit
Arvostelut

Metalreviews.com: 74/100
Aiheesta muualla

Apocalypse (Masterstroken albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Apocalypse (Masterstroken albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Artjom Nekrasov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Poikien ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nikosia 2007 | Kaksoistrap |  |
Artjom Nekrasov (s. 7. elokuuta 1992) on venäläinen haulikkoampuja.
Artjom Nekrasov on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa hopeaa Nikosiassa 2007 tuloksella 135.
Asfalttiviidakko

Asfalttiviidakko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Asfalttiviidakko (The Asphalt Jungle), John Hustonin elokuva vuodelta 1950
Asfalttiviidakko (Seeds of Innocence), Boaz Davidsonin elokuva vuodelta 1980
Se oli silloin, nyt on toisin, Christopher Cainin vuoden 1985 elokuva, videolevitysnimeltään Asfalttiviidakko
Asfalttiviidakko (Asfalto), Daniel Calparsoron elokuva vuodelta 1999
”Asfalttiviidakko”, Anne Mattilan esittämä kappale vuodelta 2001
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Asfalttiviidakko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antonio Quarracino

Antonio Quarracino (8. elokuuta 1923 – 28. helmikuuta 1998) oli italialaissyntyinen, varhain Argentiinaan muuttanut kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 22. joulukuuta 1945 ja piispaksi 8. huhtikuuta 1962. Hän toimi Nueve de Julion (1962–1968) ja Avellanedan (1968–1985) piispana. Sitten hänestä tuli La Platan arkkipiispa, ja Buenos Airesin arkkipiispana hän toimi vuodesta 1990.
Quarracino oli kardinaali vuodesta 1991. Kun hän kuoli vuonna 1998 (konklaaveihin osallistumatta), hänen seuraajakseen Buenos Airesin arkkipiispana nousi jesuiitta Jorge Mario Bergoglio.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Antonio Cardinal Quarracino (englanniksi)
António Fernandes

António Fernandes oli portugalilainen tutkimusmatkailija. Hän oli tulkkina Sofalan kaupungissa Mosambikissa ja matkusti sieltä vuosien 1509–1512 välillä Mwene Mutapan kuningaskuntaan selvittääkseen, mistä rannikolla myytävä kulta oli peräisin. Fernandesin raportti on vanhin kirjallinen portugalilaisten tieto Mutapasta.
Aiheesta muualla

Parrott-Sheffer, Chelsey: António Fernandes Encyclopædia Britannica. Viitattu 5.6.2019 (englanniksi).
Tracey, Hugh: Antonio Fernandes : Rhodesia’s First Pioneer. Rhodesiana, joulukuu 1968, nro 19, s. 1–26.  The Rhodesiana Society. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.6.2019.
Argentiinan ralli 2006

|  Argentiinan ralli 2006 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2006. 



Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Kronos)
Toinen:   Petter Solberg  Phil Mills  (Subaru)
Kolmas:   Gianluigi Galli  Giovanni Bernacchini
Petter Solberg sijoittui toiseksi.
Argentiinan ralli 2006 (virallisesti 26. Rally Argentina 2006) oli Rallin MM-sarjan kauden 2006 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 28–30. huhtikuuta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | 4:06.51,3 |  | 10 |
| 2. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Subaru Impreza WRC 2006 | 4:07.35,9 | +44,6 | 8 |
| 3. |  Gianluigi Galli |  Giovanni Bernacchini | Peugeot 307 WRC | 4:10.15,6 | +3.24,3 | 6 |
| 4. |  Manfred Stohl |  Ilka Minor | Peugeot 307 WRC | 4:10.31,3 | +3.40,0 | 5 |
| 5. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën Xsara WRC | 4:12.31,5 | +5.40,2 | 4 |
| 6. |  Chris Atkinson |  Glenn MacNeall | Subaru Impreza WRC 2006 | 4:12.35,1 | +5.43,8 | 3 |
| 7. |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Peugeot 307 WRC | 4:16.20,0 | +9.28,7 | 2 |
| 8. |  Matthew Wilson |  Michael Orr | Ford Focus RS WRC 04 | 4:17.25,9 | +10.34,6 | 1 |
Lähde:
Muuta

Gianluigi Gallin ensimmäinen palkintokorokesija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Argentiinan ralli 2006 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2006
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Katalonia
Korsika
Argentiina
Sardinia
Akropolis
Saksa
Suomi
Japani
Kypros
Turkki
Australia
Uusi-Seelanti
Wales
Apocalypse (Primal Fearin albumi)

| Apocalypse Primal Fear |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2014
 Tyylilaji: heavy metal, power metal
 Levy-yhtiö: Frontiers
Listasijoitukset
  3.
Primal Fearin muut julkaisut
| Rulebreaker 2016 | Apocalypse 2018 | Metal Commando 2020 |
Apocalypse on Primal Fearin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 2018.
Kappaleet

Apocalypse – 1.44
New Rise – 4.13
The Ritual – 4.05
King of Madness – 4.25
Blood, Sweat & Fear – 4.55
Supernova – 5.21
Hail to the Fear – 5.05
Hounds of Justice – 3.51
The Beast – 3.42
Eye of the Storm – 8.00
Cannonball – 4.43
Fight Against All Evil – 4.24  (Bonuskappale)
Into the Fire – 4.33  (Bonuskappale)
My War Is Over – 4.41  (Bonuskappale)
Kokoonpano

Ralf Scheepers - Laulu
Tom Naumann - kitara
Alex Beyrodt - kitara
Magnus Karlsson - kitara & koskettimet
Francesco Jovino - rummut
Mat Sinner - basso & laulu
Arvostelut

Inferno:
Metalliluola: 7/10
Aiheesta muualla

Apocalypse (Primal Fearin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Apocalypse (Primal Fearin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Primal Fear
| --- | --- |
Studioalbumit:   Primal Fear  Jaws of Death  Nuclear Fire  Black Sun  Devil’s Ground  Seven Seals  New Religion  16.6 (Before the Devil Knows You’re Dead)  Unbreakable  Delivering the Black  Rulebreaker  Apocalypse  Metal Commando  Code Red 
Kokoelmat:   Metal Is Forever – The Very Best of Primal Fear  Best of Fear 
DVD:t:  The History of Fear
Armenian kielet

Kolmikielinen tienviitta Geghardin luostarin luona.
Armenia on verrattain homogeeninen maa, jossa armenian kielellä on vahva kansallinen asema.
Armenia ja armenialainen viittomakieli

Armenian perustuslain 12. artiklan mukaan maan ainoa virallinen kieli on armenia. Aiemmin armenian katsottiin virheellisesti kuuluvan iranilaisiin kieliin, mutta nykyisen se muodostaa oman haaransa indoeurooppalaisten kielten sukupuussa. Kieli jakautuu kahteen standardoituun päämurteeseen: länsi- ja itäarmeniaksi.
Armenialaisella viittomakielellä on arviolta 15 000 puhujaa.
Vähemmistökielet

Armenian viralliset vähemmistökielet on listattu Euroopan alueellisten tai vähemmistökielten peruskirjassa. Yhteensä kieliä on neljä:
| Kieli | Puhujia (2011) | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Kurdi | 33 509 | myös nimellä kurmandži |
| Venäjä | 10 472 |  |
| Kreikka | - | puhujamäärät hyvin vähäisiä;  moni kreikkalaisväestöön kuuluva  puhuu äidinkielenään venäjää. |
| Assyri | 2 265 |  |
Venäjänkielisen vähemmistön lisäksi venäjä on monen armenialaisen ensimmäinen vieras kieli. Venäjän ulkoministeriön selvityksen mukaan jopa 70% armenialaisista osaa venäjää. Kielen opetus koulussa on herättänyt keskustelua, jossa vastakkain ovat Eurooppa- ja Venäjä-mieliset.
Muut kielet

Ranskan kielellä on näkyvä asema Armeniassa. Maahan perustettiin vuonna 1995 Fondation Université Française en Arménie Ranskan ja Armenian välisten suhteiden lujittamiseksi. Ranska on myös Armenian toiseksi suurin ulkomainen investoija Venäjän jälkeen.
Ranskankielisen yliopiston julkisivu vuonna 2009.
Archwayn metroasema

Archway on Lontoon metron asema Islingtonissa, Lontoossa. Se on Northern-linjan High Barnetin haaralla, Oyster-vyöhykkeiden 2 ja 3 rajalla.
Historia

Aseman rakentamisen aikaan Holloway Roadin pohjoispäässä olevalla alueella ei ollut erityistä nimeä. Asiakkaiden houkuttelemiseksi asema päätettiin nimetä Highgateksi läheisen kylän mukaan. Aseman rakentamisen aikaan läheisen Archway Tavernin vieressä oli Euroopan ensimmäisen köysiradan toinen päätepiste, ja nimeä Archway Tavern ehdotettiinkin rakenteilla olevalle asemalle.
Leslie Greenin suunnittelema asema avattiin 22. kesäkuuta 1907. Se oli Charing Cross, Euston & Hampstead Railwayn (CCE&HR) pohjoinen pääteasema.
Vuonna 1930 aseman alkuperäiset hissit korvattiin liukuportailla. Samalla Charles Holden suunnitteli uusiksi aseman toisen sisäänkäynnin.
Vuonna 1939 linjaa jatkettiin East Finchleyn asemalle. Aseman uudeksi nimeksi tuli 11. kesäkuuta 1939 Archway (Highgate), sitten 19. tammikuuta 1941 Highgate (Archway). Lopulta nimeksi jäi joulukuusta 1947 lähtien pelkkä Archway, kun Highgate-nimi annettiin London and North Eastern Railwayn uudelle asemalle.
Kuvia

Pohjoiseen menevien junien laituri
Etelään menevien junien laituri
Aseman tunnuskyltti
Aseman toinen sisäänkäynti
Archway Tower, jonka pohjakerroksessa asema sijaitsee