stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert Lilius
Ammattiura > Suomennetut teokset

Luonnontiedon opetusoppi (Gummerus, 1910)
Kouluiän sielunelämä nykyaikaisten tutkimusten mukaan (suom. Aarne Anttila, WSOY, 1920)
Kasvavien tunne-elämä nykyaikaisten tutkimusten mukaan (suom. Aina Oksala ja Juho Timonen, WSOY, 1927)
Koulukasvatusopin pääkysymyksiä (suom. Aina Lähteenoja, WSOY, 1929)
Sielutieteen oppikirja (suom. E. A. Saarimaa, WSOY, 1938), julkaistu myös Sairaanhoitajattarien oppikirjan osana 18
Sivistystyön historian henkilöhahmoja, osat ”Vanha aika” ja ”Pohjoismaat” (suom. Erik Ahlman ja Lauri Hirvensalo, WSOY, 1948 ja 1950)
Lapsuusiän sielunelämä (suom. Juho Hollo, WSOY, 1950)
Lilius noin vuonna 1920.
Kantatie 63

Kantatie 63 on Suomen Pohjanmaalla Kauhavalta Kaustisen kautta Ylivieskaan kulkeva kantatie. Tien pituus on 169 kilometriä. Tie on pääosin uudehko ja hyvälaatuinen, ja sitä käyttää myös raskas liikenne. Yhdessä Liminkaan jatkuvan kantatien 86 kanssa se muodostaakin vaihtoehdon länsirannikolla kulkevalle valtatie 8:lle.
Reitti

Kauhava (vt 19, st 733, st 741)
Evijärvi (kt 68 st 751)
Kruunupyy
Kaustinen (vt 13)
Kokkola (st 757)
Toholampi (st 775)
Sievi (vt 28)
Ylivieska
Sievi (uudelleen)
Ylivieska (uudelleen) (vt 27, kt 86)
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 63 oli Karjalankannaksella Viipurista Kyyrölän ja Kivennavan kautta Terijoen Kuokkalaan kulkenut tie. Jatkosodan jälkeen tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle ja tienumero 63 poistui käytöstä.
Kauhavan ja Ylivieskan välinen tie rakennettiin pääosin uudelleen 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Parannustöiden jälkeen uusi tie numeroitiin aluksi maantieksi 740. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa siitä tehtiin kantatie ja se sai pitkään käyttämättömänä olleen tienumeron 63.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kantatie 63 Wikimedia Commonsissa
Matti Grönroosin sivu kantatiestä 63
Välimatkataulukko
| (km) | Kauhava (vt 19) |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kortesjärvi | 33 | Kortesjärvi |  |  |  |  |  |
| Evijärvi | 52 | 19 | Evijärvi |  |  |  |  |
| Kaustinen | 83 | 50 | 31 | Kaustinen |  |  |  |
| Toholampi | 126 | 93 | 74 | 43 | Toholampi |  |  |
| Sievi | 147 | 114 | 95 | 64 | 21 | Sievi |  |
| Ylivieska | 169 | 136 | 117 | 86 | 43 | 22 | Ylivieska |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kantatie 63 Evijärvellä Kaustiselle päin
Kaikki mitä rakastin

| ”Kaikki mitä rakastin” Leo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Leo
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2017
 Tuottaja(t): Aki Sihvonen
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 03.50
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Leon muut singlet
| ”Sano mitä sanot” 2017 | ”Kaikki mitä rakastin” 2017 | ”Jos käykin niin” 2018 |
”Kaikki mitä rakastin” on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Leon kappale, joka julkaistiin singlenä 1. syyskuuta 2017. Kappale on viides singlejulkaisu Leon debyyttialbumilta, ja sen on säveltänyt ja sanoittanut Leo yhdessä tuottaja Aki Sihvosen kanssa. Leon mukaan kappale sai alkunsa, kun ”olin tosi maassa ja hukassa itseni kanssa. Tää on sellanen biisi joka vaan tuli ja teksti oli samantien siinä”. Leo soitti kappaleen Sihvoselle albumin olessa jo valmis, mutta yhdessä he kuitenkin päättivät lisätä sen levylle viime hetkellä.
”Kaikki mitä rakastin” nousi parhaimillaan Suomen radiosoittolistan sijalle 14 ja striimauslistan sijalle 45. Toukokuussa 2018 kappale striimasi kultaa. Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Ville Juurikkala. Videon idea oli ollut Juurikkalalla jo useita vuosia, mutta hän ei ollut vielä löytänyt sopivaa artistin ja kappaleen yhdistelmää jossa toteuttaa sitä. Video kuvattiin yhdellä otolla, jota varten Leo juoksi kymmenen kilometriä, ennen kuin Juurikkalan mielestä ”se tuska alkoi näyttää edes sinne päin oikealta miten mä olin aikanaan oman päänsisäinen tuskani kokenut”.
Kappaleet

Kaikki mitä rakastin – 03:50
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Radiosoittolista: 14 
Striimatuimmat: 45
Karvionkoski

Karvionkoski on koski Heinävedellä Karvion kylässä Pohjois-Karjalassa Kermajärven ja Varisveden välissä. Koski on Heinäveden reitin suosituin kalastusalue. Kosken yläpuolelta kulkee 11 metrin korkeudessa valtatien 23 silta ja kosken vierestä menee Heinäveden reittiin kuuluva Karvion kanava. Kosken pituus on noin 1 500 metriä. Kosken eteläpuolella on rakennettua aluetta, kuten lomamökkejä ja leirintäalue. Pohjoispuoli on rakentamatonta.
Karvionkoski on erityiskalastusvyöhyke, jonne Metsähallitus myy kalastuslupia. Koskeen on istutettu pienpoikasistutuksina kirjolohta, taimenta ja järvilohta ja siinä elää vähäisesti luonnonvaraisena taimenta, säynettä ja siikaa. Sallittuja kalastustapoja koskessa ovat perho- ja heittokalastus.
Karvionkoski, kanava ja ympäristö.
Karvionkoskea.
Karvionkoski ja Karvion kanava.
Karvionkoskea.
Aiheesta muualla

Kalapaikka.net, Karvionkoski
Karvionkoski 7561 (eraluvat.fi)
Karvionkosken kupeessa Karvio Camping (6/2021) (leirintaopas.fi)
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä) · Karvio · Kerma · Palokki · Sarvikumpu · Varistaipale · Vihtari
Kylät:  Hevonlahti · Kansala · Karhilantaipale · Koivumäki · Kuittua · Kypäräjärvi · Lajunlahti · Lampu · Lepikkomäki · Malkkila · Niinimäki · Näätänmaa  · Papinniemi · Pilppa · Petruma · Polvijärvi · Pyylinsaari · Pölläkkä · Raaminmäki · Rummukkala · Sappu · Sompasaari · Syrjä · Särkelä · Säynämö · Tetrivaara · Timonmäki · Vaaluvirta · Vahvalahti · Viitalahti
Nähtävyydet:  Valamon luostari · Lintulan luostari · Valamon luostarin pääkirkko · Valamon luostarin talvikirkko · Valamon luostarin vanha kirkko · Lintulan luostarin kirkko · Heinäveden kirkko
Liikenne:  Heinäveden reitti · Varistaipaleen kanava · Taivallahden kanava · Karvion kanava · Kerman kanava · Vihovuonteen kanava · Pilpan kanava · Koukunpolvi · Heinäveden rautatieasema · Syrjän rautatieasema · Vihtarin rautatieasema
Vesistöt:  Kermajärvi · Juojärvi · Petrumajärvi· Iso-Vihtari
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia · Vaakuna · Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta · Heinäveden Höyrylaiva Oy · Kermansavi · Heinäveden lehti
Aivokasvain

Magneettikuvattu keuhkosyövästä aiheutunut etäpesäke toisessa aivopuoliskossa.
Aivokasvain on keskushermostossa sijaitseva kasvain. Aivokasvain voi olla hyvänlaatuinen kasvain tai pahanlaatuinen kasvain eli syöpä. Yleisin aivokasvain on gliooma, jotka saavat alkunsa gliasoluista. Aivokasvaimen hoito ja ennuste riippuu paljon sen laadusta ja sijainnista. Hyvänlaatuiset ja selkeärajaiset kasvaimet saadaan parannettua leikkauksella, mutta vaikeimmille kasvaimille ei ole kunnollista hoitoa. Jos kasvainta ei pystytä leikkaamaan kokonaan, sitä voidaan hoitaa myös säde- tai solunsalpaajahoidolla.
Luokitus

Aivokasvaimiin kuuluu erilaisia keskushermoston kasvaimia. Ne voivat olla lähtöisin aivokudoksesta, sitä ympäröivästä rakenteista tai selkäydinkanavasta. Aivoissa voi olla myös muiden syöpien etäpesäkkeitä.
Yleisimpiä aivokasvaimia ovat glioomat, jotka saavat alkunsa aivokudoksen tukisoluista eli gliasoluista. Ne jaetaan edelleen useisiin alatyyppeihin. Seuraavaksi yleisin aivokasvaintyyppi aivokalvon meningeoomat, joista 90 prosenttia on hyvänlaatuisia. Sitten on edelleen hermotupen schwvannoomia ja aivolisäkkeen hypofyysiadenoomia. Lisäksi on useita erilaisia harvinaisempia aivokasvaimia, kuten kuulohermoissa esiintyvää akustikusneurinoomaa.
Esiintyvyys ja riskitekijät

Suomessa todetaan vuosittain 900 aivokasvaintapausta. Ne ovat hieman yleistyneet 2000-luvulla. Lapsilla aivokasvaimet ovat toiseksi yleisin syöpämuoto leukemian jälkeen. Lapsien aivokasvaimet ovat tosin useammin hyvänlaatuisia kuin aikuisilla.
Miehillä on naisia suurempi riski kuolla aivosyöpään. Sairastuneista naisista yli 70 prosenttia oli elossa viiden vuoden kuluttua, mutta miehistä vain alle 60 prosenttia.
Ruotsissa julkaistun laajassa väestötutkimuksessa havaittiin, että asiantuntija- ja johtotehtävissä työskentelevillä miehillä esiintyi puolta enemmän kuulo-tasapainohermon hyvälaatuisia kasvaimia eli akustikusneurinoomia.  Yliopistossa opiskelleilla naisilla esiintyy lähes 25 prosenttia enemmän aivosyöpää ja miehillä lähes 20 prosenttia. Etenkin glioomia esiintyi tavallista enemmän näillä väestöryhmillä sekä asiantuntija- ja johtotehtävissä työskentelevillä. Tutkimukseen osallistui yli neljä miljoonaa ihmistä, joita seurattiin vuosina 1993–2010.
Pahanlaatuisten aivokasvainten esiintyvyys yleistyy keski-iästä alkaen, ja niihin sairastutaan eniten yli 70-vuotiaana. Ravinnolla, elintavoilla tai viruksilla ei ole todettu olevan yhteyttä aivokasvaimiin. Perinnöllisyystekijät saattavat liittyä alle viiteen prosenttia tapauksista. Von Hippel–Lindaun oireyhtymää ja neurofibromatoosia sairastavilla on suurempi riski saada aivokasvaimia.
Esiintyvyys ja riskitekijät > Ympäristötekijät

Suomen Syöpäyhdistyksen ja Syöpäsäätiön mukaan ympäristötekijöillä ei ole havaittu olevan vaikutusta aivosyöpien esiintyvyyteen. Ruotsissa on kuitenkin huomattu, että palomiesten aivosyöpäkuolleisuus on viisinkertainen muuhun väestöön verrattuna. Jo kymmenen vuotta palomiehen ammatissa toimiminen yli kaksinkertaistaa riskin kuolla aivosyöpään siitä huolimatta, että palomiehillä on tavallista terveemmät elintavat. Tutkijoiden johtopäätöksenä oli, että palomiehen työllä ja siihen liittyvällä voimakkaalla altistumisella syöpävaarallisille aineille on suora yhteys kohonneeseen syöpäkuolleisuuteen.
Oireet

Aivokasvaimen oireet riippuvat kasvaimen koosta ja sijainnista. Hyvänlaatuiset aivokasvaimet voivat pysyä oireettomina vuosia.
Aivokasvaimen tavallisin ensioire on epilepsia, joka voi ilmetä esimerkiksi käden tai jalan kouristeluna tai lyhyenä poissaolokohtauksena. Joka kolmas aivokasvainpotilas tulee Suomessa hoitoon epileptisen kohtauksen takia. Ensioire voi olla myös yleistynyt tajunnan menetykseen liittyvä kohtaus.
Aivokasvaimeen voi liittyä myös esimerkiksi pitkittynyttä päänsärkyä. Lapsilla esiintyy myös äkillistä oksentelua ilman pahoinvointia tai päänsärkyä. Joskus aivokasvain aiheuttaa muistivaikeuksia ja muutoksia käytöksessä.
Hoito ja ennuste

Aivokasvaimen hoito riippuu paljon kasvaimen tyypistä, pahanlaatuisuudesta, sijainnista, kasvutavasta ja kasvunopeudesta. Usein poistaminen riittää hoidoksi, mutta jotkin kasvaimet tarvitsevat lisäksi säde- tai solunsalpaajahoidon.
Hyvänlaatuiset ja tarkkarajaiset kasvaimet poistetaan leikkaushoidolla. Osa kasvaimista on kuitenkin kasvanut aivokudoksen sisään, jolloin niiden rajat eivät ole selkeitä. Tällaisissa kasvaimissa pyritään poistamaan se osa, jonka tulkitaan olevan osa kasvainta. Pienempi jäännöskasvain on näin helpompi hoitaa sädehoidolla tai solunsalpaajilla.
Aivokasvaimen sijainti voi myös olla sellainen, ettei sitä voida poistaa, vaikka se kudosopillisesti ei olisikaan syöpä. Tällöin potilaan ennuste voi olla huono, vaikka kasvain ei olekaan varsinaisesti pahanlaatuinen.
Pahanlaatuisten aivokasvainten kohdalla elinajanennuste on tyypillisesti kaksi vuotta ja joskus jopa viisi. Joskus potilas paranee jopa kokonaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aivokasvain Wikimedia Commonsissa
Aivokasvain, Terveyskirjasto.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Keisarinharju

Keisarinharju on Kangasalla, Roineen ja Längelmäveden välissä, Kaivannon kanavan pohjoispuolella sijaitseva harju. Se on osa samaa pitkää harjuketjua, johon kuuluvat myös lännessä sijaitsevat Kuohunharju, Kirkkoharju, Tampereen Pyynikinharju. Kaivannon kanavan eteläpuolella harju jatkuu Vehoniemen harjuna.
Harjua pitkin on kulkenut vanha, Tampereelle johtanut tie. Nykyinen valtatie 12 Tampereelta Lahteen sitä vastoin kulkee sen ohi, ja harjun laella kulkee vain kävelyteitä.
Keisarinharjun nimi johtuu siitä, että keisari Aleksanteri I kävi paikalla vuonna 1819. Aikaisemmin paikan nimi oli Syrjänkorkee.  Siellä kävi myös Kustaa III vuonna 1775 matkallaan Tampereelle, ja hän ihastui paikalta avautuneisiin näköaloihin.
Vuonna 2004 Keisarinharju valittiin Yle Tampereen ja Pirkanmaan liiton järjestämässä äänestyksessä Pirkanmaan kauneimmaksi näköalapaikaksi.
Keisarinharjun näkötorni

Keisarinharjulle rakennettiin vuonna 1819 Suomen ensimmäinen näkötorni. Se oli kauan ollut yksi Kangasalan neljästä näkötornista. Näkötorni on yritetty polttaa monta kertaa, kahdesti se on jo uusittukin, ja vuoden 2006 lopulla eräs nuori mies poltti sen jälleen. Vuotta myöhemmin sama mies poltti myös Haralanharjun näkötornin. Vuonna 2010 samalle paikalle rakennettiin aiempaa puutornia matalampi, "Keisarin portaiksi" nimetty näköalatasanne .
Adenostoma sparsifolium

| Adenostoma sparsifolium |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Adenostoma
Laji::  sparsifolium
Kaksiosainen nimi
 Adenostoma sparsifolium  Torr. 
Katso myös
   Adenostoma sparsifolium Wikispeciesissä   Adenostoma sparsifolium Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Adenostoma sparsifolium on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Etelä-Kaliforniasta ja pohjoiselta Kalifornian niemimaalta. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Adenostoma sparsifolium -lajin läheinen sukulainen on samaan sukuun kuuluva chamissepensas (Adenostoma fasciculatum).
Ulkonäkö ja koko

Adenostoma sparsifolium on 2–6 metrin korkuiseksi kasvava puumainen, pyöreämuotoinen pensas, jonka kuoresta irtoaa suikaleita. Kapeat lehdet ovat tahmean pihkan peittämät. Tyypillisesti 5–14 senttimetriä pitkä ja 0,4–0,6 senttimetriä leveä lehtilapa on keltavihreä ja vaihtelee muodoltaan tasasoukasta liereään. Korvakkeet puuttuvat.
Adenostoma sparsifolium kukkii heinäkuusta elokuuhun. 0,8–5 senttimetrin mittainen kukinto on muodoltaan huiskilo tai terttu. Esilehtiä on viisi tai kuusi. Kukat kasvavat 2–3 kukan perättömissä ryppäissä; 0,6–1 senttimetrin mittaiset verholehdet ovat puikeita ja vaaleat 1,5–2,2 millimetrin mittaiset terälehdet puikeita-soikeita. Heteitä on 10 tai korkeintaan 12. Hedelmä on 1,1–1,6 senttimetrin mittainen, hypantiosta erkaneva pähkylä. Siementen itävyys on alhainen ja kasvi lisääntyykin pääasiassa suvuttomasti.
Kasvin kromosomiluku on 2n = 18.
Levinneisyys ja elinympäristö

Adenostoma sparsifolium kasvaa luonnossa hajanaisina populaatioina Kalifornian ja Meksikon Kalifornian niemimaan kuivilla graniittirinteillä, ylätasangoilla, rotkoissa, chaparralissa ja mäntymetsiköissä 200–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. Adenostoma sparsifolium -chaparralia esiintyy pääasiassa San Jacinto- ja Santa Monica- vuorilla, missä se muodostaa usein avoimia, lähes yksilajisia kasvustoja. Usein samoilla kasvupaikoilla esiintyviä lajeja ovat muun muassa Quercus dumosa -tammi, eräät tuoksiolajit ja sianpuolukan sukuinen Arctostaphylos glandulosa.
Adenostoma sparsifolium kykenee kasvamaan juurakostaan nopeasti uudelleen maastopalon jälkeen. Kasvi voi elää yli satavuotiaaksi.
Käyttö

Intiaanit ovat käyttäneet Adenostoma sparsifoliumin kuorta ja lehtiä kupan hoitoon ja kasviöljyjä ihoinfektioiden lievittämiseen. Kalifornian espanjalaisten keskuudessa kasvilla on hoidettu vilustumista, käärmeenpuremia ja jopa jäykkäkouristusta.
Kuvia

Adenostoma sparsifolium -pensas
Kukinto lähikuvassa.
Kasvustoa
Käännös suomeksi
Keisaripuun kukkien ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Keisaripuun kukkien ritarikunta (jap. 桐花章, Tōka shō) on japanilainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1888 keisari Meijin käskystä. Japanilaisten ritarikuntien keskenäisessä arvojärjestyksessä se sijoittuu nousevan auringon ritarikunnan alapuolelle.
Ritarikunta on kunnianosoitus poikkeuksellisista ansioista luottamustehtävissä mm. valtiomiehille, tuomareille, diplomaateille ja korkea-arvoisille ministereille. Saajan ei tarvitse olla Japanin kansalainen.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritarikunnan nauha
Kansainvälisten taidehuutokauppojen 10 hintavinta teosta vuosittain

Luettelo kansainvälisten taidehuutokauppojen 10 hintavimmasta teoksesta vuosittain perustuu kansainvälisistä taidehuutokaupoista julkaistuihin tietoihin, joista koostettuja luetteloita julkaistaan tiedotusvälineissä yleensä kalenterivuosittain. Hinnat ovat huutokauppaliikkeiden ilmoittamia teosten myyntihintoja (engl. hammer price).
Huutokauppaa ja välitysmyyntiä

Vuonna 2010 maailman taiteen ja antiikkiesineiden markkina, joka sisältää kuva- ja käyttötaiteen, oli suuruudeltaan 43 miljardia euroa. Myynti jakautui huutokauppaliikkeiden myynteihin (49 prosenttia koko maailman myynnistä vuonna 2010) ja välittäjien myynteihin (51 prosenttia). Vuonna 2010 huutokauppamyynnin arvo oli kokonaisuudessaan 21 miljardia euroa, josta kuvataiteen huutokauppamyynti oli 7 miljardia. Vuonna 2010 myyntitapahtumia oli 35 miljoonaa.
Suurin osa luettelon teoksista on maalauksia, mutta mukana on myös Rafaelin piirustukset Muusan pää (noin 1490) ja Apostolin pää (noin 1519-20), sekä Alberto Giacomettin Grande tête mince (1954) ja L’homme qui marche I (1960), sekä Constantin Brâncușin Madame L.R. (1915), jotka ovat veistoksia.
Lähes kaikki teokset ovat eurooppalaista tai amerikkalaista taidetta, mutta vuonna 2011 myytiin kaksi hintavinta kiinalaisen taiteilijan teosta Kiinassa korkeimpaan hintaan ja kolmas sijoittui luettelossa kuudenneksi. EU:n teettämän, vuonna 2011 julkaistun arvion mukaan merkittävin suuntaus maailman taide- ja antiikkimarkkinoilla kuuden viimeksi kuluneen vuoden aikana on ollut Kiinan markkinaosuuden voimakas kasvu viidestä prosentista vuonna 2006 26 prosenttiin vuonna 2010, samalla kun Yhdysvaltojen ja EU:n markkinaosuudet ovat supistuneet.
Kantatie 62

Kantatie 62
Kantatie 62 on Kaakkois-Suomessa Mikkelistä Imatran rajanylityspaikalle kulkeva kantatie. Tien pituus on 141 kilometriä. Tie on paikoin kapea ja mutkainen, mutta toisaalta siltä on kauniita näkymiä Saimaalle. Tiellä on myös valtatien 6 kanssa yhteinen kahdeksan kilometrin moottoritieosuus Imatran Vuoksenniskan kohdalla. Kantatie 62 on itsessään leveimmillään Imatran Teppanalan kohdalla, jossa tie on myös osittain 2+1 kaistainen. Imatran Teppanalan kohdalla liikenne on vilkasta. Kantatie 62 palvelee Teppanalassa alueen asukkaita ja työntekijöitä, rajanylityspaikan liikennettä, alueen kaupallisia palveluja sekä myös alueella sijaitsevan Ovako Imatran liikennöintiä.
Reitti

Mikkeli (vt 13, vt 15)
Kirkonvarkaus
Anttola
Puumala
Lietvesi
Luukkosenkylä (st 434)
Puumala
Ruokolahti
Virmutjoki (st 438)
Ruokolahti
Imatra (st 160, vt 6, st 397)
Imatran rajanylityspaikka (Venäjän tie A124)
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 62 kulki Viipurista Rautuun. Jatkosodan jälkeisten alueluovutusten jälkeen tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle. 1970-luvun puolivälissä Mikkelin ja Imatran Kaukopään välisestä tiestä tehtiin kantatie 62. Tätä ennen tieosuus muodostui maanteistä 432 ja 434. Tuolloin tiellä oli vielä kaksi lossiyhteyttä: Anttolan ja Puumalan välillä Lietvedellä sekä Puumalan kirkonkylän eteläpuolella Puumalansalmella. Lietvedelle valmistui pengertie ja silta vuonna 1985. Kantatieverkon viimeinen lossiyhteys siirtyi historiaan, kun Puumalansalmen ylittävä Saimaan silta valmistui 1995. Saimaan silta on Suomen maantieverkon neljänneksi pisin silta.
Vuonna 2004 tietä jatkettiin Kaukopäästä rajanylityspaikalle Pelkolaan saakka.
Joukkoliikenne

Kantatiellä 62 kulkee kaksi bussivuoroa päivässä suuntaansa. Linja Imatralta Puumalan kautta Mikkeliin ajetaan arkipäivisin. Kouluvuoden aikana ajetaan arkisin vuoro Imatralta Puumalan kautta Pieksämäelle ja koulupäivinä edelleen Varkauteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matti Grönroosin sivu kantatiestä 62
Saimaan silta (Arkistoitu – Internet Archive)
Välimatkataulukko
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Anttola | 25 | Anttola |  |  |  |  |
| Puumala | 72 | 47 | Puumala |  |  |  |
| Ruokolahti | 119 | 94 | 47 | Ruokolahti |  |  |
| Imatra (Kaukopää) | 124 | 99 | 52 | 5 | Imatra (Kaukopää) |  |
| Imatra (raja) | 141 | 116 | 69 | 22 | 17 | Imatra (raja) |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kirkonvarkauden silta Mikkelissä vuonna 1989
Puumalan keskusta sijaitsee kantatie 62 varrella.
Keltatahmayrtti

| Keltatahmayrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Tahmayrtit Parentucellia
Laji::  viscosa
Kaksiosainen nimi
 Parentucellia viscosa  (L.) Caruel 
Katso myös
   Keltatahmayrtti Wikispeciesissä   Keltatahmayrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltatahmayrtti (Parentucellia viscosa) on keltakukkainen näivekasvi, jonka alkuperäinen levinneisyysalue on Euroopassa. Se on levinnyt tulokaslajina myös Yhdysvalloissa.
Kasvin huomattavin ominaisuus on sen tahmaisuus.
Keltatahmayrtin kasvutapa on pysty, varret haarattomat, ja koko kasvi on nukkamaisen karvan peitossa. Lehdet ovat vastakkaiset. Keltaiset, noin 2,5 cm pitkät huulimaiset kukat ovat tahmean nukan peitossa ja muodostavat harvan tähkän kasvin latvaan.
Aiheesta muualla

Plants USDA
Katsastuslaulu

| Katsastuslaulu Popeda |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: Tango Pelargonia
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 25. tammikuuta 2006
 Tuottaja(t): Popeda
 Tyylilaji: suomirock, hard rock
 Kesto: 03.31
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.    Rumban 50 hittiä: 26.
Popedan muut singlet
| Ikurin mimmi 2005 | Katsastuslaulu 2006 | Reino 2007 |
Katsastuslaulu on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 25. tammikuuta 2006. Singlellä on myös versio Kari Kuuvan ”Tango Pelargonia” -kappaleesta, jonka esittää Trio Mukavat (Popeda ilman Pate Mustajärveä ja Costello Hautamäkeä). Sitä on esitetty myös Popedan keikoilla.
”Katsastuslaulu” oli mukana jo syksyllä 2005 julkaistulla Popedan Häkää!-albumilla.
Kappaleet

Popeda: Katsastuslaulu – 3.31 (säv. san. ja sov. Jani Viitanen)
Trio Mukavat: Tango pelargonia – 2.27 (säv. san. ja sov. Kari Kuuva)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi – laulu (kappale 1)
Costello Hautamäki – kitara, taustalaulu (kappale 1)
Jani Kemppinen – kosketinsoitin
Jyrki Melartin – basso, taustalaulu, laulu (kappale 2)
Arto Rautajoki – rummut