stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ryhmämuotokuva
Tunnettuja ryhmämuotokuvia

Giovanni Arnolfini ja hänen vaimonsa (kaksoismuotokuva)
Hovinaiset
Mount Rushmore (Yhdysvaltain presidenttejä kuvaava monumentaaliveistos)
Symposion
Tohtori Tulpin anatomianluento
Yövartio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryhmämuotokuva Wikimedia Commonsissa
Rusokuusama

| Rusokuusama |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Suku::  Kuusamat Lonicera
Laji::  tatarica
Kaksiosainen nimi
 Lonicera tatarica  L. 
Katso myös
   Rusokuusama Wikispeciesissä   Rusokuusama Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusokuusama (Lonicera tatarica) eli tatarialainen kuusama on kuusamakasvien heimoon kuuluva koristepensas.
Ulkonäkö ja koko

Rusokuusama on 2–3 metriä korkea pensas. Lehdet ovat soikeita, 2–7 cm pitkiä. Kukat ovat yleensä punertavia tai punaisia, mutta on myös valkokukkaisia lajikkeita, kuten  'Alba'. Leveydeltään ne ovat 15–20 mm ja kukkivat touko-kesäkuun vaihteesta alkaen. Marjat ovat punaisia tai kellanpunaisia ja kasvavat pareittain. Oksat ovat onttoja.
Esiintyminen

Lajin alkuperäinen levinneisyys ulottuu Itä-Euroopasta Länsi-Aasiaan. Pensas on suosittu puutarhakasvi ja sitä kasvatetaan yleisesti koristekasvina Pohjois-Suomessa asti. Rusokuusama on mm. Helsingin kaupungin paljon käyttämä koristekasvi.
Risteymiä ja viljelylajikkeita

Risteymiä:
sirokuusama (Lonicera × bella, rusokuusaman ja japaninkuusaman L. morrowii risteymä)
perhokuusama (Lonicera × notha, rusokuusaman ja idänkuusaman L. ruprechtiana risteymä)
Viljelylajikkeita, valkokukkaisia rusokuusamia nimitetään pilvikuusamiksi:
'Alba', kukat valkoiset
'Aleksi', kukat valkoiset
'Arnolds Red' (tai Pink)
'Hack's Red'
'Poutapilvi', kukat valkoiset
'Roseum', kukat kirkkaan vaaleanpunaiset
'Sanna', suomalainen lajike, vaaleanpunaiset kukat
'Zabelii' (kaunokuusama)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rusokuusama – Lonicera tatarica
Turun Sanomat: Koti ja puutarha: Rusokuusama antaa suojaa (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q158546  Wikispecies: Lonicera tatarica  BioLib: 40453  Calflora: 5017  CoL: 3VZH4  EoL: 488739  EPPO: LONTA  EUNIS: 165354  FNA: 200022384  FoC: 200022384  GBIF: 5334242  GRIN: 22644  iNaturalist: 77836  IPA: 3043  IPNI: 149131-1  IRMNG: 10205249  ITIS: 35306  MichiganFlora: 727  MoBotPF: 278951  NatureServe: 2.155898  NBN: NHMSYS0100001958  NCBI: 447676  NZOR: 1a28f0c4-de8a-4dc4-ba85-18ab345bb9f8  Observation.org: 7002  Open Tree of Life: 980069  PFI: 10039  Plant List: kew-2340703  PLANTS: LOTA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:149131-1  RHS: 68666  Tropicos: 6000144  VASCAN: 4226  WisFlora: 4121  WFO: wfo-0000360195  Laji.fi: MX.39346
Ruusualttari

| Ruusualttari> Rosenaltaret.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Edith Södergran
Kieli:   ruotsi
Genre:  runous
Kustantaja:  Schildt
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ruusualttari (Rosenaltaret) on Edith Södergranin runokokoelma vuodelta 1919. Runojen profeetallisessa yksinpuhelussa näkyy Friedrich Nietzschen ajattelun vaikutus Kokoelman suomennos on ilmestynyt Södergranin kootuissa runoissa Elämäni, kuolemani ja kohtaloni.
Kokoelman runot

Rosenaltaret – (suom. Uuno Kailas, Ruusualttari)
Vägen till Elysium och Hades – (Tie Elysiumiin ja Haadekseen)
Först vill jag bestiga Chimborazzo... – (suom. Uuno Kailas, Chimborazzolle)
I feernas hängmatta
Mina konstgjorda blommor
Stormen – (Myrsky)
Det fasansfulla tåget
Till fots fick jag gå genom solsystemen
Botgörarne
Till de starka – (Voimakkaille)
Lidandets kalk – (suom. Uuno Kailas, Kärsimyksen kalkki)
Jorden blev förvandlad till en askhög
Mina sagoslott – (suom. Uuno Kailas, Satulinnani)
Var bo gudarna...
Verktygets klagan – (suom. Uuno Kailas, Työaseen valitus)
Gudarna komma... – (suom. Uuno Kailas, Jumalat tulevat)
Förvandling
Besvärjelsen
På Himalayas trappor – (Himalajan portailla)
Sången om oceanen – (Laulu valtamerestä)
Fråga
Facklorna
Skönhetens stod
Ringen
Martyren – (Marttyyri)
II - Fantastique
Vårmysterium (Kevätmysteerio)
Brev från min syster (Kirjeitä siskoltani)
I mörkret (Pimeässä)
Jag tror på min syster (Uskon sisareeni)
Alla ekon i skogen – (suom. Uuno Kailas, Kaikki metsän kaiut)
Systern – Sisar
Outsägligt är på väg till oss
Gudabarnet
Syster, min syster... – (Sisareni, siskoni...)
III
Dionysos
Fragment av en stämning
Offrets timme
Scherzo
Rosor
Kirjallisuutta

Södergran, Edith: Elämäni, kuolemani ja kohtaloni. Kootut runot.  (Suomentaneet Pentti Saaritsa, Uuno Kailas ja Aale Tynni)  Helsingissä:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13166-4  - Seven. Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23580-4.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Ruusualttari on Wikiaineistossa
Räikylä

Räikylä tai Räikkylä oli kylä Siiranmäen, Soppikylän ja Kekrolan välissä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Taloja Räikylässä oli kymmenen. Nykyisin tie halkoo edelleen maisemaa, mutta tien varressa Räikylän kohdalla ei ole asutusta.
Ryti-Lehtola

Ryti-Lehtola on Lehtolan, Rytilahden ja Äpräksen kylien muodostama kyläkokonaisuus, jossa on Kemijärven seurakunnan leirikeskus ja Jumiskon voimalaitos. Vuonna 2003 lakkautetun kyläkoulun tiloissa toimii kurssikeskus. Ryti-Lehtolan kyläseuran puheenjohtajana toimii nykyään kirvesmies Juha Lehtola. Aiempia puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Sulo Leskel ja Erkki Nyberg.
Kirjallisuutta

Leskelä, Sulo (toim.): Ryti-Lehtolan kyläkirja : historiikki kylän vaiheista 1700-luvulta nykypäivään. Ryti-Lehtolan kyläseura, 1996. ISBN 952-90-8000-X.
Kemijärven kylät
Alakylä
Halosenranta
Hyypiö
Isokylä
Javarus
Joutsijärvi
Juujärvi
Kemijärvi
Kostamo
Leväranta
Luusua
Perävaara
Ryti-Lehtola (Lehtola, Rytilahti, Äpräs)
Räisälä
Soppela
Tapionniemi
Tohmo
Vuostimo
Ylikylä
Ruskoraitakaija

| Ruskoraitakaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Raitakaijat Psittacella
Laji::  modesta
Kaksiosainen nimi
 Psittacella modesta  Schlegel, 1873 
Katso myös
   Ruskoraitakaija Wikispeciesissä   Ruskoraitakaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskoraitakaija (Psittacella modesta) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä pienikokoinen kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö

Ruskoraitakaija on noin 14 cm pitkä ja painaa noin 42 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, pää on ruskea ja rinta joko keltaisen ja oranssin kirjava, mustaraitainen (naaras) tai oliivinruskea (koiras). Alaperä on punainen. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat harmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen pää on vaaleamman ruskea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta.
Ruskoraitakaijaa ei yleensä pidetä lemmikkinä.
Esiintyminen

Ruskoraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean länsiosan vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 50 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Elinympäristö

Laji elää vuoristometsissä 1 700–2 800 m korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä lienee puun kolossa.
Ravinto

Ruskoraitakaija syö hedelmiä ja siemeniä.
Peter Rühmkorf

| Peter Rühmkorf |
| --- | --- |
 Peter Rühmkorf
Henkilötiedot
Syntynyt: 1929 Dortmund, Saksa
Kuollut: 2008 (78–79 vuotta) Roseburg, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.peter-ruehmkorf.de
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter Rühmkorf (1929 Dortmund, Saksa – 2008 Roseburg, Saksa) oli saksalainen runoilija. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa  Irdisches Vergnügen in g ilmestyi 1959, ja siinä hän osoittautui taitavaksi runokielen käyttäjäksi. 1967 ilmestyneessä teoksessa Über das Volksvermögen hän julkaisi ja kommentoi myös alakulttuurin lyriikkaa. Hän oli Gruppe 47:n jäsen.
Palkinnot ja tunnustukset

Georg Büchnerin palkinto 1993
Suomennettuja runoja

Rühmkorfin runojen suomennoksia on antologiassa Puiden lohtu: saksankielistä runoutta 1946–2000, Toimittaja: Stefan Moster, Helsinki: WSOY 2005 ISBN 951-0-30300-3 Runot on suomentanut Ilpo Tiihonen.
De mortuis eli ilkeät jälkipuheet (De mortuis oder: üble Nachrede)
Kauhun Estetiikka (Ästhetik des Schreckens)
Kerran vain (Auf was nur einmal ist)
Matkakuva (Durchreisebild)
Nuorallatanssi (Hochsei)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Rühmkorf Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  3  4  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Eurotrip

| Eurotrip> EuroTrip |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeff Schaffer
Käsikirjoittaja:   Jeff Schaffer  Alec Berg  David Mandel 
Tuottaja:   Alec Berg Daniel  Goldberg  David Mandel  Jackie Marcus 
Säveltäjä:  James L. Venable
Kuvaaja:  David Eggby
Leikkaaja:  Roger Bondelli
Tuotantosuunnittelija:  Allan Starski
Pääosat:   Scott Mechlowicz  Jacob Pitts  Michelle Trachtenberg  Travis Wester 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dreamworks
Levittäjä:  DreamWorks Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 20. helmikuuta 2004
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 milj. USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
EuroTrip on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 25 miljoonan dollarin budjetilla tehty komediaelokuva.
Juoni

Elokuva kertoo Scotty Thomasin ja hänen ystäviensä matkasta Eurooppaan. Elokuvan alussa Scottyn tyttöystävä jättää hänet. Kotiin päästyään Scotty saa sähköpostiviestin saksalaiselta kirjeenvaihtokaveriltaan Miekeltä, jossa tämä ehdottaa tapaamista. Scotty lähettää ”Mikelle” viestin, jossa kertoo ettei tahdo tavata ketään saksalaista friikkiä, koska Scotty luuli Miekeä mieheksi. Kun Scotty tajuaa, että Mieke olikin hyvännäköinen misu, päättää hän lähteä aina Eurooppaan asti Mieken tavatakseen. Myös Scottyn paras kaveri Cooper Harris lähtee mukaan päästäkseen kokeilemaan kahjoa eurooppalaista seksiä. 
Scotty ja hänen ystävänsä Cooper pääsevät halpalennolla Englantiin, jossa he tutustuvat Manchester Unitedia kannattaviin jalkapallohuligaaneihin. Englannista matka jatkuu Ranskaan. 
Pariisissa Scotty ja hänen ystävänsä muistavat, että myös heidän tuttavansa ovat Pariisissa. Näin Scottyn joukkoon liittyvät kaksoset Jenny ja Jamie. Junamatkalla kohti Amsterdamia joutuvat Scotty ja hänen ystävänsä jakamaan vaunun italialaisen pervon kanssa.
Amsterdamissa Cooper päättää käydä vierailemassa Vandersexxx-nimisessä klubissa. Tämä ei tietenkään pääty hyvin vaan Vandersexxx paljastuu olevankin täysin muuta mitä Cooper kuvitteli. Ainoa ketä onnistaa Amsterdamissa on Jamie, joka kuitenkin ryöstetään, ja siinä menevät ystäväporukan rahat ja passit. He kuitenkin onnistuvat jatkamaan matkaansa liftaten kyydin saksalaiselta rekkakuskilta Berliiniin, Mieken luo.
Pian he kuitenkin huomaavat olevansa Bratislavassa, Slovakiassa. Kauhukseen he tajuavat sen olevan Itä-Eurooppaa. He pelkäävät pahinta, mutta saavat kerättyä 1 dollarin ja 83 senttiä. Summa riittää ylelliseen hotellihuoneeseen ja mahtaviin ruoka-annoksiin. Seuraavana päivänä he saavat kyydin ystävälliseltä mieheltä Berliiniin. Berliinissä he kuitenkin saavat tietää että Mieke onkin Vatikaanissa.
Vatikaaniin päästyään he joutuvat huijaamaan itsensä sisään museoon, jossa Mieken pitäisi olla. Cooper päättää nykäistä narusta, jonka päässä on kello, joka ilmoittaa paavin kuolleen. Toilailut saavat jatkoa, kun paavin hattu syttyy tuleen ja Cooper nakkaa sen takkaan, josta nousee valkoista savua merkkinä uudesta paavista. Scotty vielä onnistuu temppuilemaan itsensä paaviksi pukeutuneena parvekkeelle vatikaanilaisten eteen. Yleisön joukosta Scotty tunnistaa Mieken ja ryntää tämän luokse. Mieke ei aluksi tunnista Scottya, mutta he kuitenkin tajuavat rakastavansa toisiaan. Elokuva päättyy, kun Scotty on uudessa asunnossaan yliopistolla odottaen uutta huonetoveriaan. Tämä paljastuu Miekeksi, eikä Scotty voi uskoa onneaan. Mieken selitys asialle on, että häntä kai luultiin pojaksi, johon Scotty: ”Kuka nyt sellaista luulisi.”
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Scott Mechlowicz  | … |  Scott ”Scotty” Thomas   |
|  Jacob Pitts  | … |  Cooper Harris   |
|  Michelle Trachtenberg  | … |  Jenny   |
|  Travis Wester  | … |  Jamie   |
|  Jessica Boehrs  | … |  Mieke   |
|  Kristin Kreuk  | … |  Fiona   |
|  Nial Iskhako  | … |  Bert Thomas   |
|  Vinnie Jones  | … |  Mad Maynard   |
|  J. P. Manoux  | … |  Robottitanssija   |
|  Fred Armisen  | … |  Italialaismies junassa   |
|  Joanna Lumley  | … |  Hostellivirkailija   |
|  Lucy Lawless  | … |  Madame Vandersexxx   |
|  Diedrich Bader  | … |  Lompakkovaras   |
|  Patrick Rapold  | … |  Kristoff   |
|  Walter Sittler  | … |  Jennyn isä   |
|  Rade Šerbedžija  | … |  Tibor   |
|  Jana Pallaske  | … |  Kamerakauppias   |
|  Patrick Malahide  | … |  Arthur Frommer   |
|  Jeffrey Tambor  | … |  Mr. Thomas   |
|  Mindy Sterling  | … |     |
|  Matt Damon  | … |  Donny   |
|  Anetta Keys  | … |  Vandersexxx-tyttö   |
Soundtrack

Lustra: ”Scotty Doesn’t Know”
Chapeaumelon: ”My Generation” (The Who cover)
Wakefield: ”Wild One”
Goldfinger: ”99 Red Balloons” (Nena cover)
The Jam: ”In the City”
Cauterize: ”Shooting Stars”
Chapeaumelon: ”Nonchalant”
MC Jeffsky: ”Scotty Doesn’t Know” (Euro Version)
Apollo 440: ”Make My Dreams Come True”
David Hasselhoff: ”Du” (Peter Maffay cover)
Autour De Lucie: ”Les Promesses”
Basement Jaxx: ”Walking in the Clouds”
Linval Thompson: ”I Love Marijuana”
Ugly Duckling: ”Turn It Up”
The Salads: ”Get Loose”
Aiheesta muualla

Eurotrip Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurotrip Elonet. (suomeksi)
Gilbert Ryle

Gilbert Ryle
Gilbert Ryle (19. elokuuta 1900 Brighton – 6. lokakuuta 1976 Oxford) oli brittiläinen analyyttiseen suuntaukseen kuulunut filosofi. Hänen erikoisalojaan olivat kielifilosofia, erityisesti arkikielen filosofia, sekä mielenfilosofia.
Ryle sai vaikutteita Ludwig Wittgensteinin kielifilosofiasta ja on vaikuttanut muun muassa J. L. Austiniin, A. J. Ayeriin, R. M. Hareen, Wilfrid Sellarsiin ja Daniel Dennettiin. Ryle tunnetaan ennen kaikkea kartesiolaisen dualismin arvostelustaan, jota varten hän kehitti nimityksen ”aave koneessa” (engl. ghost in the machine), sekä Rylen regressiosta. Ajatusta kategoriavirheestä mielen käsitteen yhteydessä hän kuvasi kirjassaan The Concept of Mind (1949).
Ryle viittasi joihinkin ajatuksiinsa "behaviorismina", jota ei tule sekoittaa B. F. Skinnerin ja John B. Watsonin psykologiseen behaviorismiin.
Teoksia

The Concept of Mind (1949) ISBN 0-226-73296-7
Dilemmas (1954)
Plato's Progress (1966)
The Thinking of Thoughts: What is 'Le Penseur' Doing? (1968)
Aiheesta muualla

Tanney, Julia: Gilbert Ryle The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Gilbert Ryle, PhilosophyPages.com (englanniksi)
About Ryle's Concept of Mind (englanniksi)
The Philosophy of Gilbert Ryle (englanniksi)
Ordinary Language (Arkistoitu – Internet Archive), the Philosophical Review LXII (1953) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2009

| Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien MM-kilpailut 2009> Men´s U19 World Championships 2009 Finland |
| --- | --- |

Isäntämaa:   Suomi
Kaupungit:  Turku & Raisio
Ajankohta:  6.–10. toukokuuta 2009
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Ruotsi
–  Hopeaa:   Suomi
–  Pronssia:   Sveitsi
Pistepörssin voittaja:  Henrik Stenberg
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat järjestyksessään viidennet nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Suomessa. A-sarjan pelit järjestettiin Turussa turkuhallissa ja B-sarjan pelit Raisiossa Kerttulan liikuntahallissa. Mestaruuden vei toista kertaa peräkkäin Ruotsi.
A-sarja > Lohkon A sarjataulukot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Latvia |  |  |  |  |  |  | ' |
| 2 |  Ruotsi |  |  |  |  |  |  | ' |
| 3 |  Sveitsi |  |  |  |  |  |  | ' |
| 4 |  Tanska |  |  |  |  |  |  | ' |
A-sarja > Lohkon A ottelutulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | ' | – | ' |  Tanska | 6.5.2009 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Latvia | ' | – | ' |  Ruotsi | 6.5.2009 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Latvia | ' | – | ' |  Sveitsi | 7.5.2009 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | ' | – | ' |  Tanska | 7.5.2009 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tanska | ' | – | ' |  Latvia | 8.5.2009 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | ' | – | ' |  Sveitsi | 8.5.2009 |  |
A-sarja > Lohkon B sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Suomi | 3 | 3 | 0 | 0 | 28 | 4 | 6 |
| 2 |  Tšekki | 3 | 2 | 0 | 1 | 29 | 10 | 4 |
| 3 |  Norja | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 30 | 2 |
| 4 |  Slovakia | 3 | 0 | 0 | 3 | 8 | 28 | 0 |
B-sarja > Lohkon C sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Japani |  |  |  |  |  |  | ' |
| 2 |  Itävalta |  |  |  |  |  |  | ' |
| 3 |  Unkari |  |  |  |  |  |  | ' |
| 4 |  Puola |  |  |  |  |  |  | ' |
B-sarja > Lohkon D sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Kanada |  |  |  |  |  |  | ' |
| 2 |  Saksa |  |  |  |  |  |  | ' |
| 3 |  Venäjä |  |  |  |  |  |  | ' |
| 4 |  Viro |  |  |  |  |  |  | ' |
Tähdistö

maalivahti  Pascal Meier
puolustajat   Janne Karisto    Adam Stegl
keskushyökkääjä  Henrik Stenberg
laitahyökkääjät  Casper Pfitzner    Kevin Lundgren
Aiheesta muualla

Viralliset kisasivut (Arkistoitu)
Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Rusokaulasirri

| Rusokaulasirri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Sirrit Calidris
Laji::  ruficollis
Kaksiosainen nimi
 Calidris ruficollis  (Pallas, 1776) 

Katso myös
   Rusokaulasirri Wikispeciesissä   Rusokaulasirri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusokaulasirri (Calidris ruficollis) on Suomeen harvoin harhautuva erittäin pieni kahlaaja. Suomessa se nähtiin 1990-luvulla kolme kertaa, ensihavainto 1991 Kemiössä ja toistaiseksi viimeinen 2001 Kristiinankaupungissa. Lajin nimesi Peter Simon Pallas 1776.
Koko ja ulkonäkö

Tummat jalat ja levottomat liikkeet erottavat rusokaulasirrin useimmista muista kahlaajista. Sen nokan kärki on ohut, varpaiden välissä ei ole räpylää ja vartalo on pitkänomainen. Kaula, niska ja rinta ovat juhlapuvussa punertavat. Pituus on 12–14 cm, siipien kärkiväli 34–37 cm ja paino keskimäärin 25 g.
Levinneisyys

Rusokaulasirri pesii Koillis-Siperiassa ja satunnaisesti Alaskassa, ja talvehtii Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa, jopa Tasmaniassa asti. Maailman populaation koko on noin 320 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu Eurooppaan.
Elinympäristö

Pesimäaikana arktisen tundran soistuneet alavat maat, yleensä ei pesi merenrannoilla. Talvehtimisalueilla se elää sekä vuorovesirannoilla että sisämaan lampien, järvien ja suola-altaiden rannoilla.
Lisääntyminen

Pesä on maassa varvikon suojassa. Munia on 4 ja molemmat emot osallistuvat haudontaan.
Ravinto

Maassa elävät hyönteiset, nilviäiset ja muut pienet selkärangattomat.
Johan Rusanen

| Johan Rusanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Johan Leonard Rusanen
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1895 Paltamo
Kuollut: 8. huhtikuuta 1977 (82 vuotta)
Jääkäri
Korkein sotilasarvo:  jääkärimajuri
Johan Leonard Rusanen  (14. maaliskuuta 1895 Paltamo – 8. huhtikuuta 1977) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Vilho Rusanen ja Anna Maria Kemppainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Olga Kovalaisen kanssa. Olga kuoli vuonna 1928 ja toisen kerran hän avioitui vuonna 1929 Hilma Vartiaisen kanssa.
Opinnot

Hän kävi kansakoulun ja Kainuun kansanopiston vuosina 1913–1914 ja toimi kauppa-apulaisena Paltamossa. Hän suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Reserviupseerikoulun hän suoritti vuonna 1928, suojeluskuntaupseerikurssin 1922, konekiväärikurssin 1924, taktiikan soveltamiskurssin 1925, komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930 ja luutnanttikurssin hän suoritti vuonna 1937 Suojeluskuntain päällystökoulussa. Suojeluskuntajärjestön talvitoimintakurssin hän suoritti Sotkamossa vuonna 1933. Pataljoonan komentajakurssin hän suoritti Tuusulassa vuonna 1943.
Jääkäriaika

Tämä paltamolainen kauppa-apulainen liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 10. syyskuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 1. maaliskuuta 1917.
Suomen sisällissota

Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6.Jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella jossa hän haavoittui 3. huhtikuuta 1918.