stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Himalajantari
Elintavat

Himalajantarit esiintyvät yleensä noin 15 yksilöä käsittävissä laumoissa, joilla voi tosin olla kokoa 80 yksilöä. Laumoihin kuuluu uroksia ja naaraita. Vanhat urokset voivat liikkua myös yksinään. Aktiivisimmillaan ne ovat yleensä varhain aamulla ja myöhään iltapäivällä. Keskipäivällä ne lepäilevät kivien tai kasvillisuuden suojassa.
Himalajantarit syövät ruohoja ja lehtiä. Niiden pääasiallisia petoeläimiä ovat leopardi ja lumileopardi. Uhattuna ne pystyvät juoksemaan nopeasti hankalakulkuisessakin mastossa ja ne pystyvät kiipeämään ylös hyvin jykkiä rinteitä. Luonteeltaan ne ovat hyvin varovaisia.
Lisääntymiskausi ajoittuu lokakuun ja tammikuun välille. Urokset kamppailevat oikeudesta paritella sarvillaan yrittäen horjuttaa toisiansa. Kamppailut eivät yleensä ole kuitenkaan kovin vakavia. Tiineys kestää 7 kuukautta ja naaras saa yleensä yhden poikasen.  Emo imettää poikasta 6 kuukautta ja se kasvaa sukukypsäksi 2–3-vuoden ikäisenä. Vankeudessa himalajantarit ovat eläneet enimmillään 22-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt himalajantarin silmälläpidettäväksi lajiksi. Kantojen uskotaan olevan pieniä ja koon määrän laskussa. Lajin uhkia ovat esimerkiksi metsästys ja elinympäristön tuhoutuminen. Lajia esiintyy useilla eri suojelluilla alueilla.
Uros Prahan eläintarhassa.
Intian Uttarakhandissa.
Vanhempi Dionen temppeli

| Vanhempi Dionen temppeli |
| --- | --- |
 Dodonan vanhemman Dionen temppelin rauniot.
Sijainti:  Dodonan arkeologinen alue, Dodóni, Ioánnina, Epeiros, Kreikka
Koordinaatit:  39°32′51″N, 20°47′23.5″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  300–200-luku eaa.
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
(Vanhempi) Dionen temppeli oli antiikin aikainen Dione Naialle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Zeuksen temppelin koillispuolella.
Dodonan vanhemman Dionen temppelin rauniot.
Dionen temppeli rakennettiin 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla tai 200-luvun eaa. alussa. Dionea ja Themistä kutsuttiin Dodonassa yhdessä naia-jumalattariksi, jotka asuivat samassa talossa (synoikoi) ja temppelissä (synnaioi) Zeuksen kanssa. Dionea pidettiin paikallisissa myyteissä Afroditen äitinä. Temppeli tuhoutui aitolialaisten hyökkäyksessä vuonna 219 eaa. ja hylättiin.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa, ja sen koko oli noin 9,8 × 9,4 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, ja cella. Pronaoksen ja cellan välillä oli noin 1,2 metrin levyinen ovi. Cellasta on löydetty Dionen kulttipatsaan jalustan jäänteet.
Kun pyhäkköalue rakennettiin uudelleen, temppeli korvattiin uudella Dionen temppelillä, joka sijaitsi heti vanhan temppelin eteläpuolella sen Zeuksen temppelin välissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dionen temppelit Wikimedia Commonsissa
Vastalause

Vastalause on oikeustieteessä johonkin päätökseen, toimenpiteeseen tai tahdonilmaisuun liitetty eriävä mielipide. Se vapauttaa tekijänsä vastaamasta päätöksestä (reservaatio) tai pidättää hänelle jonkin oikeuden tai vaatimuksen (protesti). Eriävä mielipide merkitään pöytäkirjaan tai muuhun asiakirjaan, jolloin vastalauseen esittäjä vapautuu vastuusta. Ellei henkilö esitä vastalausetta, hänen katsotaan yhtyneen päätökseen. Vastalauseen esittäjä voi olla esimerkiksi kolleginen viranomainen tai julkisoikeudellisen tai yksityisoikeudellisen yhteisön hallintoelimen jäsen. Kokouksessa läsnä olleella yhteisön jäsenellä katsotaan olevan oikeus moittia päätöstä vain silloin, kun pöytäkirjaan on merkitty hänen vastustaneen päätöstä.
Vastamiina

Vastamiina on varsinkin ensimmäisen maailmansodan asemasodassa käytetty räjähdyspanoksen sisältävä taisteluväline. Se oli vasta-ase silloisille maamiinoiksi kutsutuille taisteluvälineille. Silloin maamiinoiksi nimitettiin omista asemista vihollisen varustuksen alle kaivettuihin maanalaisiin käytäviin sijoitettuja räjähdyspanoksia. Maamiinojen sijoittamista pyrittiin havaitsemaan kuuntelulaitteilla. Niiden havaintojen perusteella kaivettiin käytävän lähelle vastamiina, jolla miinakäytävä pyrittiin tuhoamaan ennen vihollisen suorittamaa räjäytystä. Maamiinoihin perustuvaa miinasotaa kehitti 1700-luvulla erityisesti Sébastien Le Prestre de Vauban.
Herukkalasisiipi

| Herukkalasisiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Lasisiipismäiset Sesioidea
Heimo::  Lasisiivet Sesiidae
Alaheimo::  Sesiinae
Suku::  Synanthedon
Laji::  tipuliformis
Kaksiosainen nimi
 Synanthedon tipuliformis  (Clerk, 1759) 
Katso myös
   Herukkalasisiipi Wikispeciesissä   Herukkalasisiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herukkalasisiipi (Synanthedon tipuliformis) on lasisiipisiin kuuluva, pieni perhonen. Sen toukat vioittavat herukkapensaita.
Koko ja ulkonäkö

Herukkalasisiipi on pienikokoinen, enemmän pistiäistä tai sääskeä kuin perhosta muistuttava hyönteinen. Sen ruumis on väritykseltään sinertävän musta, ja takaruumiin poikki kulkee naaraalla kolme ja koiraalla neljä kapeaa, keltaista juovaa. Lisäksi keskiruumiin selkäpuolella on kaksi pitkittäissuuntaista keltaista viirua, ja jalat ovat osittain keltaiset. Tuntosarvet ovat kokomustat ja takaruumiin kärjessä on tuuhea, musta tupsu. Etusiivet ovat suurelta osin läpinäkyvät, mutta niiden kärjessä, siipisuonien välissä, on kellanruskeaa väriä ja siiven poikki kulkee musta raita. Takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 17–20 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Suomessa lajia tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Herukkalasisiipi on pieni perhonen, joka lentää aurinkoisina päivinä. Aikuiset perhoset munivat herukkapensaiden edellisvuotisiin oksiin ja toukka kaivautuu oksan sisälle. Laji talvehtii toukkana.
Ravintokasvi

Toukat elävät herukoiden (Ribes spp.) oksien ja varsien sisällä.
Aiheesta muualla

Biotus: Herukkalasisiiven (Synanthedon tipuliformis) feromonipyynti (pdf)
Pherobase: Semiochemicals of Synanthedon tipuliformis, the Currant clearwing moth (englanniksi)
Ultima Thule (virolainen yhtye)

| Ultima Thule |
| --- | --- |
 Ultima Thule (2006)
Tiedot
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  Viro
Laulukieli:  Viro
Jäsenet:  Riho Sibul laulu   Slavka Kobrin soolokitara   Kalle Vilpuu soolokitara   Raul Vaigla bassokitara   Toomas Rull rummut  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ultima Thule on virolainen rockyhtye, joka perustettiin Tallinnassa vuonna 1986.
Ryhmän johtajana on toiminut kitaristi ja (myöhemmin) laulaja Riho Sibul. Ultima Thule oli yksi vaikutusvaltaisimmista virolaisista yhtyeistä 1980- ja 1990-luvuilla. Heidän musiikkityylinsä yhdistelee blues rockia virolaisen kansanmusiikin.
Yhtyeen esikoisalbumi Ultima Thule ilmestyi vuonna 1988. yhtye oli merkittävässä roolissa laulavassa vallankumouksessa, joka johti Viron uudelleen itsenäistymiseen vuonna 1991.
Yhtyeen alkuperäinen laulaja Tõnis Mägi on 2000-luvulla keskittynyt soolouraan kuten myös entinen rumpali Peeter Jõgioja, joka esiintyi vuonna 2004 Eurovision laulukilpailussa Neiokõsõ-ryhmän kanssa. 2000-luvulla yhtyeeltä on ilmestynyt kaksi albumia, Ingel Ja Suli (2005) ja Jälgede jälgedes (2010).
Yhtye palkittiin Eesti Muusikaauhinnadissa helmikuussa 2011 kolmella arvostettulla palkinnolla - paras artisti, vuoden paras rock-yhtye ja vuoden albumi Jälgede Jälgedes.
Ultima Thulen entiset ja nykyiset jäsenet

Riho Sibul (laulu, kitara)
Slavka Kobrin (soolokitara)
Kalle Vilpuu (soolokitara)
Raul Vaigla (basso)
Aare Põder (koskettimet)
Toomas Rull (rummut)
Jaak Ahelik (rummut)
Tõnis Mägi (laulu)
Peeter Jõgioja (rummut)
Vasilíssis Amalías

| Vasilíssis Amalías Λεωφόρος Βασιλίσσης Αμαλίας |
| --- | --- |
 Vasilíssis Amalías -valtakatua, taustalla Lykavittós-kukkula.
Maa:  Kreikka
Kaupunki:  Ateena
Tieluokka:  katu
Alkupiste:  Sýntagma, Vasilíssis Sofías
Päätepiste:  Andréa Syngroú, Athanasíou Diákou
Vasilíssis Amalías (kreik. Λεωφόρος Βασιλίσσης Αμαλίας, Leofóros Vasilíssis Amalías, ”Kuningatar Amalian valtakatu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se on nimetty kuningatar Amalian mukaan.
Vasilíssis Amalías -valtakatu kulkee Ateenan ydinkeskustassa suunnilleen pohjois–eteläsuuntaisesti vanhankaupungin Plákan itäpuolelta ja Kansallispuutarhan sekä Olympoksen Zeuksen temppelin arkeologisen alueen länsipuolelta. Se saa alkunsa Sýntagma-aukion koillispuolelta Vasilíssis Sofías, Vasiléos Georgíou A' ja Panepistimíou -katujen risteyksestä ja päättyy Andréa Syngroú ja Athanasíou Diákou -katujen risteykseen.
Kadun varrella sijaitsevat Kansallispuutarhan ja Olympoksen Zeuksen temppelin raunioiden lisäksi myös muun muassa Kreikan parlamenttitalo, Tuntemattoman sotilaan hauta, Hadrianuksen kaari, Roomalaisen kylpylän arkeologinen kohde ja Zappeion.
Kyriakoúlis Mavromicháliksen talo.
Valtakadun liikennettä.
Hadrianuksen kaari ja valtakatua yöllä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasilíssis Amalías Wikimedia Commonsissa
Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet
| --- | --- |
Moottoritiet:   A1 (PATHE)  A6 (Attikí Odós) 
Valtakadut:   Alexándras  Andréa Syngroú  Athinón  Kifisías  Konstantinoupóleos  Mesogeíon  Vasiléos Konstantínou  Vasilíssis Amalías  Vasilíssis Ólgas  Vasilíssis Sofías  Vouliagménis 
Kadut:   Aiólou  Akadimías  Athinás  Dionysíou Areopagítou  Ermoú  Filellínon  Ierá Odós  Iródou Attikoú  Mitropóleos  Óthonos  Panepistimíou  Patisíon (28is Oktovríou)  Peiraiós (Panagí Tsaldári)  Sólonos  Stadíou  Tripódon  Vasiléos Georgíou A'  Voukourestíou
Hengitän

| Hengitän Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Jukka Backlund
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.09
 Levy-yhtiö: Warner Music
Muut kannet
 Special Edition
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Antti Tuiskun muut julkaisut
| Aikaa – Greatest Hits vol. 1 2007 | Hengitän 2009 | Kaunis kaaos 2010 |
Singlet albumilta Hengitän
 ”Juuret” Julkaistu: 3. kesäkuuta 2009
Hengitän on Antti Tuiskun kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2009. Siitä julkaistiin myös DVD:n sisältänyt erikoispainos 2. joulukuuta 2009.[lähde? ] Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

Hengitän – 4.21
Juuret – 4.12
Henkimaailman asioita – 4.37
Merkki – 3.51
Tähtiotsa – 4.10
Viilto – 3.46
Pelottaa – 4.11
En kiellä – 3.47
ADHD – 3.48
Mun elämää – 5.26
Kappaleet > Special Edition

Keskeneräinen – 3.54
Kappaleet > Special Edition > DVD

Antti Tuisku at Sea -konsertti
Juuret (Making of)
Arvostelut

Dome.fi:
Rumba: negatiivinen
Stara:
Aiheesta muualla

Hengitän discogs.com -sivustolla
Vela

Vela voi tarkoittaa seuraavia:
Vela, ydinräjäytyksiä tarkkailevien valvontasatelliittien sarja
Purje (lat. Vela), eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva tähdistö
lyhenne termistä vapaaehtoisesti lapseton
Vela, sukunimenä:
Ana María Vela Rubio (1901–2017), kuollessaan Espanjan vanhin elossa oleva henkilö
Carlos Vela (s. 1989), meksikolainen jalkapalloilija
Raúl Eduardo Vela Chiriboga (1934–2020), ecuadorilainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali
Rodolfo Neri Vela (s. 1952), meksikolainen avaruuslentäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vel

Vel voi tarkoittaa:
Vel, Vagan sivujoki Venäjällä
Vel, Purjeen tähdistöä merkitsevä lyhenne (lat. Vela,"purjeet" )
lat. Vel, suom. "tai", josta matemaattinen loogisen disjunktion symboli  \lor
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valtteri Leppänen

| Valtteri Leppänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Valtteri Juho Leppänen
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  187 cm
Paino:  83 kg
Nyk. joukkue:  Tampereen Pyrintö
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2016–2019 2019–2020 2020– 2020–:  JBA Joensuun Kataja Tampereen Pyrintö → Pyrintö Akatemia A
Valtteri Juho Leppänen (s. 25. kesäkuuta 1997) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa heittävä takamies. Hän edustaa Korisliigassa pelaavaa Tampereen Pyrintöä.
Pelaajaura

Leppänen on Säynätsalon Riennon kasvatti ja pelasi juniorina jyväskyläläisen HoNsU:n joukkueissa. Miesten valtakunnallisissa sarjoissa hän aloitti pelaamisen M1DA:n JBA:ssa jota edusti vuosina 2016–2019.
Kaudeksi 2019–2020 Leppänen siirtyi Korisliigaan: hän pelasi Joensuun Katajassa rotaatiopelaajana. Koronaviruspandemian johdosta keskeytetyllä kaudella hän pelasi myös FIBA Europe Cupissa. Toukokuussa 2020 Leppänen siirtyi opiskelupaikan viitoittamana Tampereen Pyrintöön yksivuotisella sopimuksella. Hän on pelannut myös Pyrinnön akatemiajoukkueessa M1DA:ssa. Korisliigassa Leppänen heitti tammikuussa Lahtea vastaan 12 minuutissa uuden piste-ennätyksensä, 15 pistettä.
Aiheesta muualla

Valtteri Leppanen Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
Ukkola

Ukkola on yksi Joensuun kylistä entisessä Enossa. Matkaa Uimaharjuun on 6 km, Enon keskustaan 22 kilometriä, Lieksaan 45 kilometriä ja Joensuuhun 55 kilometriä.
Asukkaita on noin 250. Suurimmillaan, Ukkolan sahan ollessa toiminnassa asukkaita oli jopa 700 henkilöä.
Kylässä on ollut alakoulu, joka on sittemmin lakkautettu. Kyläläisten kokoontumispaikka on entinen työväentalo. Ukkolassa toimii kylätoimikunta.
Kylässä on lisäksi vuosina 1926–2005 toiminut Ukkolan rautatieasema.
Ukkolan saha

Ukkolan saha perustettiin vuonna 1926 pohjoiskarjalaisten talonpoikien osuustoimintainnostuksen seurauksena. Parhaimmillaan sahalla oli töissä lähes sata henkilöä. Sahan toiminta loppui vappuna vuonna 2004.  Saha on ollut mm. Ukkola Oy:n (1944–) , Metsäliiton (1981–) ja yhtiöfuusioden jälkeen Metsä-Serlan  (1986–) sekä Metsä Timberin (1995–) omistuksessa.   Sahamiljöö on osittain suojeltu, mutta itse Ukkolan saharakennuksen suojelulle ei Museoviraston mielestä ole sen huonokuntoisuuden takia perusteita. Vanhan sahan paketointilaitos paloi maantasalle ja kuivaamorakennuksen ylin kerros tuhoutui palossa huhtikuussa 2011.
Aiheesta muualla

Ukkolan koulun sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ukiyo-e

”Punainen Fuji”, Hokusain sarjasta 36 näkymää Fuji-vuoresta.
Mies ratsailla ylittämässä siltaa (Hiroshige).
Ukiyo-e (jap. 浮世絵 eli ”kelluvan maailman kuvat”) on japanilainen puupiirrostyyli, joka kehittyi 1600-luvulla ja jota harjoitettiin 1800-luvun loppupuolelle. Sana ”ukiyo” oli aluksi buddhalainen vertaus, ”hetkellinen” tai ”maallinen” maailma tai elämä. Ukiyo-e-kuvissa se kuitenkin muuttui tarkoittamaan kevytmielisempää ”maallista elämää”, nautintojen maailmaa.
Ukiyo-e-puupiirrokset olivat tavallisen kansan taidetta ja kaupallisia kuvia, joita ei omana aikanaan pidetty taiteena. Kuvien aiheet ovat kirjankuvituksia, mainoksia ja julisteita, kabuki-teatterin näyttelijöiden tai sumopainijoiden ihailijakuvia, eroottisia kuvia, muotikuvia ja muita arkielämän kuvauksia.
Kuuluisia puupiirrosmestareita

Hishikawa Moronobu (työskenteli vuosina 1672–1694) oli varhaisimpia tunnettuja puupiirrosmestareita. Hän valmisti lähinnä kirjankuvituksia ja kuvasarjoja mustavalkoisella tekniikalla.
Suzuki Harunobu (1760–1770) tunnetaan nishiki-e-moniväritekniikan mestarina. Hänen kuuluisimpia töitään ovat hienostuneet naiskuvat.
Tōshūsai Sharaku (1794–1795) tunnetaan omintakeisista kabukinäyttelijöiden kuvista.
Katsushika Hokusai (1760–1849) oli puupiirrosmestareista ehkä monipuolisin ja tuotteliain. Hän piirsi kaikkea maisemista ja kirjankuvituksista pilakuvamaisiin piirroksiin (manga).
Hiroshige Ando (1797–1858) valmisti kuuluisia maisemakuvia.
Kobayashi Kiyochika (1847–1915) ja oppilaansa Yasuji Inoue (1864–1889) olivat ukiyo-e-kauden viimeisten edustajien joukossa.
1900-luvulla puupiirrostyyliä yritettiin elvyttää eurooppalaiseen taiteeseen liittyvissä shin hanga- ja sōsaku hanga -liikkeissä.
Ukiyo-e-teoksia

Utagawa Kuniyoshi: Kabuki-näyttelijöitä
Kuniyoshi: ”Sumopainija”
Kitagawa Utamaro: ”Edon kukkia” bijin-ga (kauniin naisen kuva)
Ukko Peltonen

Ukko Iisakki Peltonen (s. 15. kesäkuuta 1998 Helsinki) on suomalainen kilpapyöräilijä. Hän edusti Tartu 2024 - Balticchaincycling.com -joukkuetta 2020, Ampler Development Teamia 2021 ja UCI Continental-tason Global 6 Cycling joukkuetta kaudella 2022, jonka jälkeen hän lopetti aktiiviuransa.
Saavutukset

aika-ajon SM-kilpailut, alle 23-v., toinen sija
aika-ajon SM-kilpailut, voitto
aika-ajon SM-kilpailut, alle 23-v., voitto
aika-ajon SM-kilpailut, voitto
aika-ajon SM-kilpailut, alle 23-v., voitto
maantieajon SM-kilpailut, toinen sija
aika-ajon SM-kilpailut, toinen sija
maantieajon SM-kilpailut, toinen sija
Dookoła Mazowsza, kokonaiskilpailun 8. sija
Aiheesta muualla

http://firstcycling.com/rider.php?r=85919
Twin Falls

| Twin Falls |
| --- | --- |
 Twin Fallsen Idahon kartalla
 Twin Falls
 Koordinaatit: 42°34′41″N, 114°28′30″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Idaho
Piirikunta:  Twin Fallsin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Lance W. Clow
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31.1 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Korkeus:  1 141 m
Väkiluku (2006):  40 380
 – Väestötiheys:  1 108.1 as./km²
 – Metropolialue:  83 303
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Motto::  People Serving People
 
 http://www.tfid.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Twin Falls on Twin Fallsin piirikunnan suurin ja osavaltion seitsemänneksi suurin kaupunki Idahon osavaltiossa.  Twin Fallsin rikostilastot, jotka käsittävät myös väkivaltarikokset, ovat paljon synkemmät kuin muualla Idahossa.
Maantiede

United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 31,1 km² (12.0 mi²). 
Shoshone Falls on noin 5 mailia itään Twin Fallsin kaupungista. Pillar Falls sijoittuu noin 1,5 mailia Perrine Bridgeltä yläjuoksulle.
Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Twin Fallsissa oli 34 469 asukasta, 13 274 kotitaloutta ja 8 867 perhettä. Asukastiheys oli 1 108.1/km² (2 870.1/mi²). Valkoisia oli 91,77%, afroamerikkalaisia 0,22%, alkuperäisamerikkalaisia 0,74%, aasialaisia 1,09%, oseanialaisia 0,11% ja 3,71% muita kansalaisuuksia.
13 274 kotitaloudesta 32,9 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia, 51,7 % oli yhdessä asuvia aviopareja, 33,2 % perheettömiä ja 11,0 % kotitalouksia ilman aviomiestä. Keskimääräinen perheen koko oli 3,05 ja keskimääräinen kotitalouden koko 2,51.
Asukkaista 26,5 prosenttia oli alle 18-vuotiaita, 12,1 % 18–24-vuotiaita, 26,2 % 25–44-vuotiaita, 20,2 % 45–64-vuotiaita ja 15,0 % yli 65-vuotiaita. Asukkaiden keski-ikä oli 34 vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Twin Falls Wikimedia Commonsissa
[Table 4: Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Idaho, Listed Alphabetically: April 1, 2000 to July 1, 2006 (SUB-EST2006-04-16)]
[Table 4: Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Idaho, Listed Alphabetically: April 1, 2000 to July 1, 2006 (SUB-EST2006–04-16)]
^ City of Twin Falls Comprehensive Plan Update
^ [METROPOLITAN AND MICROPOLITAN STATISTICAL AREAS AND COMPONENTS, December 2005, WITH CODES]
^ [Twin Falls visitidaho.org]
^ [Wilson Butte Cave]
^ [Northern Shoshone and Bannock Economy]
^ [The Fur Trade Explorers]
^ [The Astorians]
^ [Road Trip USA - The Oregon Trail]
^ [Rock Creek Station and Stricker Homesite]
^ [Ira Burton Perrine]
Velaatan työväentalo

| Velaatan työväentalo |
| --- | --- |
 Velaatan työväentalo vuonna 2009.
Osoite:  Tolppalantie 3
Sijainti:  Tampere, Teisko
Koordinaatit:  61°45′4.5″N, 23°53′46.4″E
Valmistumisvuosi:  1901/1928
Rakennuttaja:  Teiskon työväenyhdistys ry
Omistaja:  Teiskon työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Velaatan työväentalo on Tampereen Teiskossa, Ahoin kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa maakunnallisesti arvokasta kulttuuriympäristöä ja se on kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Teiskon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1893. Omaa taloa varten yhdistys vuokrasi tontin Jutilan talolta. Yhdistys osti Ala-Jutilan vanhan päärakennuksen ja siirsi sen talkoovoimin vuokraamalleen tontille. Talon vihkiäisjuhlaa vietettiin elokuussa 1901. Koska talo oli Jutilan tilan mailla, yhdistys otti nimekseen Jutilan työväenyhdistys. Työväentalo sijaitsi Näsijärven rannalla laivareitin varrella ja se oli suosittu huvimatkojen kohde Tampereelta tulijoille 1900-luvun alussa.
Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1904. Vuonna 1906 yhdistyksessä oli 34 jäsentä ja omassa lainakirjastossa oli 30 nidettä. Pienestä jäsenmäärästä huolimatta yhdistys järjesti kyseisenä vuonna 12 iltamaa ja 8 kansanhuvitapahtumaa. 1920-luvulle tultaessa monet työväenyhdistyksen aktiiviset jäsenet asuivat etäällä työväentalosta ja talo oli päässyt huonoon kuntoon. Syntyi ajatus talon siirtämisestä keskeisemmälle paikalle. Yhdistys osti oman tontin Velaatan kylästä Kurjenlahden tilan palstoituksen yhteydessä vuonna 1927. Uusi tontti sijaitsi valtamaantien varrella kylän liikekeskuksessa. Talon rakentaminen teetettiin palkkatyönä, mutta yhdistyksen jäsenet tekivät paljon myös talkootyötä. Uuden talon vihkiäisjuhlaa vietettiin 19. elokuuta 1928. Samalla yhdistys vaihtoi nimekseen Velaatan työväenyhdistys. Siirron yhteydessä oli huomattu rakennuksen huono kunto, ja vuonna 1932 yhdistys osti lähellä sijainneen Törmä-nimisen rakennuksen, jonka hirsiä käytettiin työväentalon kunnostamiseen. Juhlasalin näyttämön yläpuolelle sijoitettiin työväen arvoja esiintuova nauha, jossa lukee: “vapaus, tasa-arvo, veljeys”.
Hirsirunkoinen talo on vuorattu vaakalaudoituksella ja maalattu punamullalla. Ikkunoiden kehykset ovat valkoiset. Salin kääntyvät puutuolit ovat alun perin Tampereen Työväen Teatterista. Taloa on remontoitu 2000-luvulla. Oman käytön lisäksi taloa vuokrataan kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin.
Ukrinform

| Ukrinform |
| --- | --- |

 Ukrinformin päätoimipaikka Kiovassa.
Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Kotipaikka:  Vul. B. H'melnytskoho 8/16, 01001 Kiova, Ukraina
Toimiala:  tietotoimisto
Omistaja:   Ukrainan valtio
Kotisivu:  www.ukrinform.ua
Huomioitavaa:  (ukrainaksi) (venäjäksi) (englanniksi) (saksaksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ukrinform (ukr. Укрінформ) on Ukrainan valtion omistama uutis- ja tietotoimisto. Se on perustettu vuonna 1918. Ukrinformin on Ukrainan vanhin ja suurin uutistoimisto. Sen kotipaikka on Kiova, mutta toimintaa on maan kaikilla alueilla sekä 11 maassa ulkomailla.
Toisen maailmansodan jälkeen Ukrinfromin arkistot siirrettiin Kiovasta Moskovaan, mutta niitä ei ole palautettu Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Yhtiö ylläpitää Ukrainan suurinta valokuva-arkistoa.
Ukrinform tuottaa ilmoituksensa mukaan päivittäin yli 300 uutista, arviota, haastattelua, valokuvaa tai uutisgrafiikaa. Osan uutisistaan ja analyyseistään tietotoimisto julkaisee verkkosivustollaan ukrainaksi, venäjäksi, englanniksi ja saksaksi. Ukrinform toimii myös monen sosiaalisen median kanavan kautta.