stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kari Eloranta
Valmennusura

Elorannan pelaajaura päättyi keväällä 1996, minkä jälkeen hän jatkoi Pelicansin päävalmentajana ensin I-divisioonassa ja vuodesta 1999 lähtien SM-liigassa. Vuodet 2002–2005 Eloranta valmensi sveitsiläistä Rapperswiliä. Keväällä 2005 hänet palkattiin Tampereen Ilveksen uudeksi päävalmentajaksi. Seura kuitenkin vapautti hänet tehtävästään 18. marraskuuta 2006 odotettua heikomman menestyksen vuoksi. Eloranta palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Rapperswiliin, mutta sai potkut marraskuussa 2007. Tammikuussa 2008 ruotsalainen Mora IK palkkasi Elorannan uudeksi valmentajakseen. Kauden 2008–2009 Eloranta valmensi Mestiksessä pelannutta Heinolan Kiekkoa.
Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut Kari Elorannan Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 105.
Seurat pelaajana > Jääkiekko

1974–1975 Lahden Reipas, (II-divisioona)
1975–1976 Kiekkoreipas, (I-divisioona)
1976–1978 Kiekkoreipas, (SM-liiga)
1978–1981 Leksands IF, (Elitserien)
1981–1982 St. Louis Blues ja Calgary Flames, (NHL)
1982–1985 Calgary Flames, (NHL)
1985–1987 HV71, (Elitserien)
1987–1990 HC Lugano, (Sveitsin A-liiga)
1990–1991 Hockey Reipas, (SM-liiga)
1991–1992 Rögle BK, (Ruotsin 1. divisioona)
1992–1995 Rögle BK, (Elitserien)
1995–1996 Reipas Lahti, (I-divisioona)
1996–1997 Pelicans, (I-divisioona)
Seurat pelaajana > Jalkapallo

Lahden Kuusysi
Seurat valmentajana

1996–1999 Pelicans (I-divisioona)
1999–2002 Pelicans (SM-liiga)
2002–2005 Rapperswil-Jona Lakers (Sveitsin A-liiga)
2005–2006 Ilves (SM-liiga)
2007 Rapperswil-Jona (Sveitsin A-liiga)
2008 Mora IK (Elitserien)
2008–2009 HeKi (Mestis)
2009–2010 IF Björklöven (Allsvenskan)
2010–2011 EHC Lustenau (Itävallan I-divisioona)
2011–2013 Pelicans (A-nuorten SM-liiga)
2015–2016 Pelicans (A-nuorten SM-liiga)
Saavutukset > Jalkapallo

2 suomenmestaruutta (1982, 1986)
Saavutukset > Jääkiekko

Olympiahopea 1988
3 pronssia Elitserienissä
2 kultaa ja hopea Sveitsin liigassa
Kultainen kypärä Elitserienissä 1986
Suomen Jääkiekkoleijona #105
Pelicans on jäädyttänyt numeron 17
Landivisiau

Landivisiau on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 8 751 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Landivisiaun pinta-ala on 19 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Landivisiau Wikimedia Commonsissa
Kosken Tl kirkonkylä

| Kosken Tl kirkonkylä |
| --- | --- |
 Kosken Tl kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°39.179′N, 23°8.242′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Koski Tl
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama, kirkonkylä
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,99 km²
Väkiluku (31.12.2014):  1 246
 – Väestötiheys:  312,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kosken Tl kirkonkylä (tilastollisena taajamana vuonna 2014 Kosken kirkonkylä) on taajama Koski Tl:n kunnassa Varsinais-Suomessa. Vuoden 2014 lopussa siellä oli 1 246 asukasta ja sen pinta-ala oli 3,99 neliökilometriä.
Luonnonympäristö

Paimionjoki virtaa taajaman ohi sen itäpuolelta. Taajaman kohdalla joessa on kaksi koskea: Karjakoski ja Patakoski.
Liikenne

Kirkonkylä sijaitsee valtatie 10:n eteläpuolella. Sieltä luoteeseen Mellilän suuntaan vie yhdystie 2260, lounaaseen Marttilaan yhdystie 2264, etelään Kuusjoelle yhdystie 2407 ja itään Somerolle yhdystie 2810, josta erkanee pohjoiseen Ypäjälle vievä yhdystie 2805.
Taajaman kautta kulkevista teistä yhdystie 2264 ja yhdystie 2810 ovat osa historiallista Hämeen härkätietä, joka on matkailutie ja yksi  Suomen valtakunnallisesti merkittävistäi rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kulttuuriympäristö ja nähtävyyksiä

Kirkonkylässä sijaitsevat muun muassa Kosken Tl kirkko ja Yrjö Liipolan taidemuseo. Koskenkartano on taajaman pohjoispuolella.
Museovirasto on määritellyt Kosken kirkon valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja myös Kosken tapuli on osa Hämeen Härkätien muodostamaa valtakunnallisesti merkittävää kulttuuriympäristöä.
Kylät

Taajaman ja sen lähiympäristön kyliä ovat Koski, Tuimala, Patakoski, Talola ja Halikkola.
Kuivalahti

Kuivalahden keskustaa, vasemmalla nuorisoseurantalo.
Kuivalahti on kylä Eurajoella. Kylässä on noin 370 asukasta. Kuivalahdella on kesäteatteri ja noin 20 oppilaan peruskoulu (luokat 1.–6.). Kylässä on enimmillään ollut seitsemän kauppaa, huoltoasema, kolme pankkia ja yli tuhat asukasta, mutta liikerakennukset eivät ole kuitenkaan enää toiminnassa.
Kuivalahdella on nuorisoseurantalo ja rukoushuone, jossa voi järjestää juhlia tai muita tapahtumia. Kuivalahden kesäteatteri järjestää joka kesä näytelmän.[lähde? ] Kesäteatterin menestynein näytelmä on ollut vuonna 2007 esitetty Kaunissaaren valssi, joka keräsi 8030 katsojaa.
Kuivalahdella toimi vuosina 1917–1991 Liipolan saha.
Lapsesta aikuiseksi

Lapsesta aikuiseksi on Suomessa tapahtuva kansainvälisesti ainutlaatuinen pitkittäistutkimus, jossa on jo yli puoli vuosisataa seurattu samojen henkilöiden elämää. Se alkoi vuonna 1968 Lea Pitkäsen (nyk. Pulkkinen) väitöstutkimuksena. Pitkänen valitsi satunnaisesti Jyväskylän kansakoulujen silloisten toisten luokkien joukosta 12 luokkaa, joiden oppilaat otettiin tutkimukseen. Näitä oppilaita oli 369, joista poikia 196 ja tyttöjä 173. Useimmat heistä ovat syntyneet vuonna 1959, osa 1958 tai 1960. Tutkimuksen päävaiheet ovat olleet kyseisten henkilöiden 14, 20, 27, 36, 42 ja 50 vuoden iässä. Vuoden 2013 alusta Pulkkisen seuraajaksi tutkimuksen johtoon tuli Katja Kokko.
Landgericht

Bayreuthin Justizpalast, jossa toimii Landgericht Bayreuth
Landgericht on saksalaisessa tuomioistuinjärjestelmässä Amtsgerichtin ja Oberlandesgerichtin väliin sijoittuva tuomioistuin. Se voi olla toimivaltainen sekä ensimmäisenä että toisena oikeusasteena. Saksassa on nykyisin 116 Landgerichtiä.
Rikosprosessissa Landgericht on ensimmäinen oikeusaste niissä rikoksissa (saks. Verbrechen) ja vakavissa rikkomuksissa (saks. Vergehen), joista säädetty lievin vankeusrangaistus on neljä vuotta. Poikkeustapauksissa se voi olla ensimmäinen oikeusaste lievemmissä tapauksissa, kun asialla on erityistä merkittävyyttä. Se on ensimmäinen oikeusaste myös pakkohoito- ja turvasäilöasioissa. Siviiliprosessissa Landgericht on ensimmäinen oikeusaste niissä riita-asioissa, joita ei käsitellä Amtsgerichtissä: tavallisesti riita-asioissa, joiden arvo ylittää 5000 euroa. Toisen oikeusasteen tuomioistuimena Landgericht käsittelee valituksia Amtsgerichtin päätöksistä.
Suurin osa Landgerichtin asioista käsitellään yhden tuomarin kokoonpanossa. Vakaviksi tai tärkeiksi katsotut asiat voidaan ratkaista kolmen ammattituomarin kokoonpanossa.
Aiheesta muualla

Luettelo Saksan Landgerichteistä
Lapset (Anja Ahon veistos)

Anja Ahon Lapset katselevat Yliopistonkadun elämää Turussa.
Lapset on taiteilija Anja Ahon pronssiveistos Turussa Yliopistonkadulla. Teos on sijoitettu asunto-osakeyhtiö Kasinonkulman aukiolle suihkulähteen yhteyteen. Veistos on sinänsä historiallinen, että se on ensimmäinen Turun kaupungin naistaiteilijan toteuttama ulkoveistos. Se paljastettiin vuonna 1959.
Teoksessa kolme lasta istuu polvillaan liuskekivialustalla. Lapsi on suurmiehiä kuvaavien ulkoveistosten joukossa harvinainen aihe. Vuonna 2001 veistos jouduttiin poistamaan alustaltaan, sillä yksi lapsista oli irronnut. Pronssihahmoja pestiin ja putsattiin Wäinö Aaltosen museossa ja niiden alustakiinnityksiä paranneltiin.
Ahon tyyli oli perinteistä ilmaisua tavoittelevaa modernismia. Tyypillisiä hahmoja hänelle olivat sadun- ja leikinomaiset saveen, kipsiin ja puuhun tehdyt figuurit. Naiskuvanveistäjänä hän oli Turun taiteilijapiireissä pioneeri. Aho toimi Wäinö Aaltosen yksityisoppilaana 1950-52.
Kotojärvi (Parkano)

| Kotojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  61°59′45″N, 22°47′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kovesjoen valuma-alue (35.55)
Laskujoki:  Kovesjoki 
Järvinumero:  35.553.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,3 m 
Rantaviiva:  4,503 km 
Pinta-ala:  51,343 ha  
 fiKotojärvi 
Kotojärvi  on Pirkanmaalla Parkanossa Koskenkylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Kotojärvi on osa Kovesjoen yläosan aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 950 metriä, leveys 850 metriä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Kovesjoki virtaa sen läpi, mutta järveen laskee myös pohjoisrannan suon suo-ojat. Kovesjoki laskee järveen pohjoisrannalla olevaan lahdelmaan ja jatkaa lähtemällä sen luusuasta, joka sijaitsee järven länsirannalla Isosaaren takaa. Järvessä on yhdeksän saarta, joista neljä on suurempia kuin muut. Suurin saari on Isosaari ja muut saaret ovat Pikkusaari ja Talassaari. Talassaari on muita saaria korkeampi ja vain Pikkusaari on asuttu. Rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä. Rannan läheisyydessä ei ole peltomaata tai maatiloja, jotka sijaitsevat Koskenkylässä, mutta rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Koskenkylän läpi kulkevalta kylätieltä, joka haarautuu valtatieltä 23.
Melontareitti

Kovesjokea seuraa melontareitti, joka alkaa Kovesjärvestä ja päättyy Kyrösjärveen. Reitti kulkee joen mukana Kotojärven läpi.
Historiaa

Vanhassa 1800-luvulla laaditun pitäjänkartan mukaan järvi oli autio. Lähin maatila sijaitsi Kovesjoen varressa alajuoksullepäin, missä olivat "Isotalo" ja "Vähätalo".
Katkerokasvit

| Katkerokasvit |
| --- | --- |
 Ristikatkero (Gentiana cruciata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Katkerokasvit Gentianaceae  Juss.
Synonyymit
 Chironiaceae Berchtold & J. Presl  Coutoubeaceae Martynov  Obolariaceae Martynov  Potaliaceae Martius  Saccifoliaceae Maguire & Pires 
Katso myös
   Katkerokasvit Wikispeciesissä   Katkerokasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katkerokasvit (Gentianaceae) on kaksisirkkaisten Gentianales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu noin 900 lajia, jotka ovat pääasiassa ruohokasveja, jotkin pensaitakin. Lajit jaetaan noin 80 sukuun. Vajaa puolet kasveista on kielikatkeroita eli katkeroita (Gentiana) ja ripsikatkeroita (Gentianella). Raatekasvit ovat aiemmin kuuluneet tähän heimoon.
Tuntomerkit

Katkerokasvit ovat ruohoja ja usein kitkeränmakuisia, pensaita tai harvoin puita, sienijuurellisia ja joskus lehtivihreättömiä marraskasveja. Tärkkelyksen sijasta kasveissa on oligosakkarideja. Kasvit ovat usein karvattomia. Lehdet ovat lähes ruodittomia, ehyitä, tavallisesti sepiviä ja tavallisesti enemmän tai vähemmän kourasuonisia. Kukat ovat 4–5-lukuisia, melko kookkaita, ja verhiön ja teriön välissä on kehrämäinen rakenne. Teriö on kiertyvä (kontortti) ja putoamatta kuihtuva. Hetiö on kasvanut yhteen tyveltään. Kukassa ei ole mesiäistä. Sikiäin koostuu kahdesta emilehdestä ja siinä on kaksiliuskaiset ja turvonneet laitaistukat. Vartalo on usein lyhyt, luotti leveän kaksiliuskainen, joskus pallomainen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa on usein huomattava verhiö. Siemenet ovat pieniä tai vähäpätöisiä, alkio valkea tai vihreä.
Levinneisyys

Heimo on levinnyt kaikkialle maapallolle kuivimpia alueita lukuun ottamatta.
Luokittelu

Katkerokasvilajeja on noin 1675, ja ne luokitellaan 88 suvuksi ja seitsemään tribukseen.
Luokittelu > 1. Saccifolieae Struwe, Thiv, V. A. Albert & Kadereit

Tribus koostuu neljästä suvusta ja 19 lajista, jotka kasvavat Etelä-Amerikan trooppisessa osassa ja Panamassa. Osa lajeista on lehtivihreättömiä sienijuuren varassa eläviä ruohoja; myös pensasmaisia lajeja on. Kukat ovat 4–6-, tavallisesti 5-lukuisia, ja istukat ovat laitaistukoita. Joidenkin lajien siemenistö on pölymäistä.
Luokittelu > 2. Exaceae Colla

Tribuksessa on kahdeksan sukua ja 165 lajia Afrikassa, Madagaskarissa sekä Etelä-Aasiasta Australiaan ja Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella. Lajien joukossa on eräitä lehtivihreättömiä marraskasveja. Kukassa on toisinaan yhdislehtinen verhiö, joka on tavallisesti huomattavan kiilamainen. Sikiäin on vaihtelevassa määrässä kaksilokeroinen. Tribuksen runsaslajisimmat suvut ovat sinisilmät (Exacum) ja Sebaea. Edellisessä on 70, jälkimmäisessä 65 lajia.
Luokittelu > 3. Voyrieae Gilg

Ainoa suku on Voyria, joka käsittää 19 trooppisen Amerikan pientä lehtivihreätöntä marraskasvilajia; yksi lajeista kasvaa Afrikassa Guineanlahden tuntumassa. Kasvin pääranka voi olla niveletön mutta on juurehtiva ja versoja kasvattava. Sikiäimessä on selvästi kaksiliuskaiset istukat, luotti on laajentunut ja suppilomainen. Siemenaiheet ovat kalvottomia tai yksikalvoisia. Siemenet ovat pölymäisiä ja niiden alkiot ovat erilaistumattomia.
Luokittelu > 4. Chironieae Endlicher

Tribuksen 159 lajin joukossa on muutama pensas, muuten ne ovat ruohoja. Lajit kasvavat tropiikissa ja pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä. Kukat ovat tavallisesti 4- tai 5-lukuisia, mutta kukan osien lukusuhteet vaihtelevat 2–12. Verhiö on yhdislehtinen. Tribuksen 23 suvusta runsaslajisin on sapet eli punasapet (Centaurium) 50 lajillaan.
Luokittelu > 5. Potalieae Reichenbach

Tribuksen 13 sukua ja 154 lajia ovat trooppisia puita, liaaneja tai ruohoja. Niiden kukat ovat 3–24-lukuisia; verhiö on tyveltä yhteen kasvanut. Joidenkin lajien hedelmänä on marja. Suurimmat suvut ovat Fagraea ja silokukat (Lisianthius); edellisessä 75, jälkimmäisessä 30 lajia.
Luokittelu > 6. Helieae Gilg

22 suvun 205 lajista muutama on pensas, muut ruohoja, ja ne kasvavat trooppisessa Amerikassa ja Karibian alueella. Kukat ovat 4–6-lukuisia. Eniten lajeja on suvuissa Macrocarpaea (110 lajia) ja Symbolanthus (30 lajia).
Luokittelu > 7. Gentianeae Colla

Tribuksen 17 sukua ja 950 lajia ovat levinneet pohjoiseen lauhkeaan vyöhykkeeseen ja etelässä Sulawesin saarelle, Afrikkaan ja Madagaskariin asti (muutama tähtiölaji). Runsaslajisimmat suvut ovat kielikatkerot eli katkerot (Gentiana, 360 lajia), ripsikatkerot (Gentianella, 250 lajia), Halenia (80 lajia) ja tähtiöt (Swertia, 135 lajia).
Sukuja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adenolisianthus  Anthocleista – jättilehdet  Aripuana  Bartonia – lenkoset  Belmontia  Bisgoeppertia  Blackstonia – keltasapet  Calolisianthus  Canscora  Celiantha  Centaurium – sapet eli punasapet (aiemmin rantasapet)  Chelonanthus  Chironia  Chlora  Chorisepalum  Cicendia – katkeroiset  Comastoma – partakatkerot  Congolanthus  Cotylanthera  Coutoubea  Cracosna  Crawfurdia  Curtia  Deianira  Djaloniella  Enicostema  Eustoma – eustomat  Exaculum  Exacum – sinisilmät  Fagraea  Faroa |  Frasera – pisamakukat  Geniostemon  Gentiana – kielikatkerot eli katkerot (sinikat)  Gentianella – ripsikatkerot eli ketokatkerot  Gentianopsis  Gentianothamnus  Halenia  Helia  Hockinia  Hoppea  Irlbachia  Ixanthus – kuningatarkatkerot  Jaeschkea  Karina  Klackenbergia  Lagenanthus  Lapithea  Latouchea  Lehmanniella  Lisianthius – silokukat  Lomatogoniopsis  Lomatogonium – tähtikatkerot  Macrocarpaea  Megacodon  Microrphium  Monodiella  Neblinantha  Neurotheca  Obolaria  Oreonesion  Ornichia |  Orphium  Parajaeschkea  Phyllocyclus  Potalia  Prepusa  Pterygocalyx  Pycnosphaera  Rogersonanthus  Sabatia  Saccifolium  Schinziella  Schultesia  Sebaea  Senaea  Sipapoantha  Swertia – tähtiöt  Symbolanthus  Symphyllophyton  Tachia  Tachiadenus  Tapeinostemon  Tetrapollinia  Tripterospermum – poimutorvet  Urogentias  Veratrilla  Voyria  Voyriella  Wurdackanthus  Xestaea  Zonanthus  Zygostigma |
Kuvia

Blackstonia acuminata -keltasappi.
Canscora alata.
Eräs sappi (Centaurium calycosum).
Chironia baccifera.
Nummikatkeroinen (Cicendia filiformis).
Deianira erubescens.
Eustoma exaltatum.
Kuningatarkatkero Ixanthus viscosus.
Orphium frutescens.
Sabatia angularis.
Schenkia sp.
Schultesia crenuliflora.
Zeltnera davyi.
Sebaea sp.
Voyria aphylla.
Bartonia verna.
Chionogentias concinna.
Hentokatkero Comastoma tenellum.
Frasera albicaulis.
Horkkakatkero Gentianella amarella
Gentianopsis barbata.
Halenia corniculata.
Lomatogonium carinthiacum -tähtikatkero.
Obolaria virginica.
Pterygocalyx volubilis.
Swertia bimaculata.
Tripterospermum trinervium, hedelmiä.
Calolisianthus pedunculatus.
Chelonanthus purpurascens.
Helia oblongifolia.
Irlbachia alata
Macrocarpaea apparata.
Tetrapollinia caerulescens.
Kruunujättilehti Anthocleista grandiflora.
Fagraea auriculata.
Lisianthius longifolius.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Katkerokasvit – Gentianaceae
United States Department of Agriculture (USDA): Gentianaceae (englanniksi)
Flora of China: Gentianaceae (englanniksi)
Koulutuksen arviointineuvosto

Koulutuksen arviointineuvosto on perustettu vuonna 2003 ja toimii koulutuksen arvioinnin asiantuntijaelimenä opetusministeriön yhteydessä. Arviointineuvoston toiminta perustuu Valtioneuvoston asetukseen koulutuksen arvioinnista 1061/2009 (10.12.2009). Neuvoston arviointitoiminnan piiriin kuuluvat perusopetus, lukiokoulutus, ammatillinen koulutus, ammatillinen aikuiskoulutus ja vapaa sivistystyö. Oppimistulosten seuranta-arviointi kuuluu opetushallituksen tehtäviin. Ammattikorkeakoulujen ja yliopistojen, myös niiden järjestämän aikuiskoulutuksen, arviointi on Korkeakoulujen arviointineuvoston (KKA) tehtävä.
Vuodesta 2014 Kansallinen koulutuksen arviointikeskus (Karvi) jatkoi arviointineuvoston toimintaa, kun arviointitoiminnot keskitettiin Karviin.
Tehtävät ja tavoitteet

Neuvoston tehtävänä on:
avustaa opetusministeriötä sekä tukea koulutuksen järjestäjiä koulutuksen arviointia koskevissa asioissa,
järjestää koulutukseen ja koulutuksen järjestäjien toimintaan liittyviä ulkopuolisia arviointeja,
kehittää koulutuksen ulkopuolista arviointia, sekä
osallistua kansainväliseen arviointitoimintaa koskevaan yhteistyöhön.
Arvioinnin tavoitteena on:
hankkia ja analysoida tietoa valtakunnallisen koulutuspoliittisen päätöksenteon ja koulutuksen kehittämisen pohjaksi,
hankkia ja analysoida tietoa koulutuksen paikallisen kehittämistyön ja päätöksenteon pohjaksi, sekä
tukea opiskelijoiden oppimista, opetustoimen henkilöstön työtä ja oppilaitosten kehittämistä.
Neuvoston kokoonpano

Opetusministeriö kutsuu arviointineuvostoon neljäksi vuodeksi kerrallaan enintään 14 jäsentä. Neuvoston kokoonpanossa ovat edustettuina opetushallinto, koulutuksen järjestäjät, opetustoimen henkilöstö ja opiskelijat sekä työelämä. Kokoonpanossa on otettu huomioon eri koulutusmuodot ja molemmat kieliryhmät.
Arviointineuvosto valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan neuvoston toimikaudeksi. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan on oltava koulutuksen arviointiin perehtyneitä.
Opetusministeriö on asettanut 10.12.2009 järjestyksessä toisen Koulutuksen arviointineuvoston ajaksi 1.1.2010-31.8.2011. Arviointineuvoston jäsenet ovat:
Kauko Hämäläinen, (pj.), professori, Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenia, Helsingin yliopisto
Kirsti Mäensivu, (varapj.), kehittämisyksikön johtaja, Hämeenlinnan kaupunki
Irmeli Halinen, opetusneuvos, yksikön päällikkö, Opetushallitus
Mirja Hannula, asiantuntija, Elinkeinoelämän keskusliitto EK
Kyösti Kurtakko, professori, Kasvatustieteiden tiedekunta, Lapin yliopisto
Petri Lempinen, koulutuspoliittinen asiantuntija, Toimihenkilökeskusjärjestö STTK
Maisa Lovio, erityisasiantuntija, Suomen Kuntaliitto
Olli Luukkainen, kehittämispäällikkö, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ
Tuija Metso, erikoissuunnittelija, Suomen Vanhempainliitto
Jan Nybom, VD, Axxell Utbildning Ab
Juha Sihvonen, sivistystoimenjohtaja, Valkeakosken kaupunki, Valkeakoski-opisto
Sampo Suihko, kuntayhtymän johtaja, Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omnia
Teppo Säkkinen, puheenjohtaja, Suomen Lukiolaisten liitto
Päivi Tynjälä, professori, Koulutuksen tutkimuslaitos, Jyväskylän yliopisto
Arviointineuvoston sihteeristö

Koulutuksen arviointineuvostolla on sihteeristö, jonka tehtävänä on valmistella ja toimeenpanna arviointineuvoston päätökset. Sihteeristö toimii hallinnollisesti Jyväskylän yliopiston erillisenä laitoksena. Sen toimintaa ohjaa ja valvoo johtokunta. Johtokuntana toimii Koulutuksen arviointineuvosto.
Arviointisihteeristöä johtaa pääsihteeri. Ensimmäisenä pääsihteerinä toimi Heikki K. Lyytinen (1.4.2003-30.11.2010), jonka jäätyä eläkkeelle pääsihteeriksi valittiin 1.12.2010 alkaen KT Pasi Reinikainen.
Aiheesta muualla

Koulutuksen arviointineuvoston verkkosivut
Kukonharjat

| Kukonharjat |
| --- | --- |
 Helokukonharja (Celosia argentea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Suku::  Kukonharjat Celosia  L.
Katso myös
   Kukonharjat Wikispeciesissä   Kukonharjat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kukonharjat (Celosia) on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu 50 lajia.
Ulkonäkö ja koko

Kukkien värejä ovat keltainen, vaaleanpunainen ja punainen.
Käyttö

Kukonharjoja on käytetty koristekasveina satoja vuosia. Siemenet kylvetään maaliskuulla, jonka jälkeen taimet esikasvatetaan.
Kukonharjoja

apekukonharja (Celosia anthelminthica)
helokukonharja eli kukonharja (Celosia argentea)
Helokukonharjan lajikeryhmiä:
kukonheltta C. argentea Cristata-ryhmä
kukontöyhtö C. argentea Plumosa-ryhmä
kukonpyrstö C. argentea Spicata-ryhmä
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kukonharjat – Celosia
Funet: Kukonharjat (Celosia)
ITIS: Celosia (englanniksi)
Flora of China: Celosia (englanniksi)
Labyrintti (albumi)

| Labyrintti Stina Girs |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. tammikuuta 2015
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Teropekka Virtanen
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 36.03 (CD) 40.41 (Digitaalinen)
 Levy-yhtiö: Sony
 Levymerkki: RCA
Stina Girsin muut julkaisut
| Sydän edellä 2011 | Labyrintti 2015 |   |
Labyrintti on Stina Girsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Albumin on tuottanut Teropekka Virtanen.
Albumin ensimmäinen single ”Mä tahdon tietää mitä rakkaus on” julkaistiin yli vuosi ennen itse albumia, 24. tammikuuta 2014. Kappale ei kuitenkaan noussut myyntilistoille, ja radiolistallekin se sijoittui vain kahdeksi viikoksi 82:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Toinen single ”Enemmän kuin ystäviä” julkaistiin lokakuun lopulla 2014. Kappale nousi radiolistan 45:nneksi, mutta putosi jo seuraavalla viikolla 95:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja seuraavalla viikolla se putosi listalta kokonaan.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Saan elää uudelleen | Juha Pöysä, Annika Tello | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sydän sanoo ei | Samu Vatanen, Annika Tello, Stina Girs, Lasse Parkkila | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Mä tahdon tietää mitä rakkaus on | Pekko Haimi, Samu Vatanen, Annika Tello | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Omatunnon äänet | Samu Vatanen, Teropekka Virtanen, Pekka Eronen | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Löydät mut aina | Samu Vatanen, Pekko Haimi, Annika Tello | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Enemmän kuin ystäviä | Samu Vatanen, Pekka Eronen, Stina Girs | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Levoton | Samu Vatanen, Pekka Eronen, Stina Girs | 4.22 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ensilumi | Samu Vatanen, Stina Girs | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Älä nukahda nyt | Lasse Parkkila | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pidä mua kädestä | Samu Vatanen, Stina Girs, Juha Pöysä | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| Digitaalisen version bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Marianne | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen