stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alnitak

| Alnitak |
| --- | --- |

Nimen alkuperä:  Arabia
Bayerin designaatio:  Zeta Orionis, Zet Ori
Flamsteedin designaatio:  50 Orionis, 50 Ori
HD-designaatio:  HD 37742
Muut designaatiot:  Al Nitak,HR 1948/9, BD -02°1338,  SAO 132444, HIP 26727
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  1,74/~4/4,2 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  100000/1300/? Mv
Valovoima:  ? LO (aurinkoa) aurinkoa
Spektriluokka:  O9.7 Ibe/O/B2 IV
Väri-indeksi:  B-V -0,21 U-B -1,07
Lämpötila:  30000/?/24000 K K K
Massa:  28/23/?  MO (aurinkoa) M☉
Säde:  20/? RO (aurinkoa) R☉
Muuttujatyyppi:  ?
Pyörimisnopeus:  140 km/s./? km/s
Metallipitoisuus:  lienee iso
Ikä:  nuori¨
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Orion
Rektaskensio (J2000):  05h 40m 45.5s
Deklinaatio (J2000):  -01° 56′ 34″
Etäisyys:  ? valovuotta (? parsekia)
Parallaksi:  3,99 ± 0,79 mas mas
Säteisnopeus:  18 km/s km/s
Ominaisliike:  RA: 3,99 mas/yr   dekl.: 2,54 mas/yr mas/v
 Näkyy leveysasteiden 89° N  ja 90° S välillä. 
Zeta Orionis (ζ Orionis, ζ Ori) eli Alnitak on Orionin vyön itäinen tähti. Arabiassa an-nitaq tarkoittaa vyötä. Alnitak on sininen ylijättiläinen, ja sillä on läheinen seuralainen, se on siis kaksoistähti.
Alnitak kytkeytyy sumuun IC 434.
Alnitak on moninkertainen tähti

Alnitak AB
Kiertoaika 1500 v?
Kulmaväli 2,728"
Soikeus e 0,07
Aiheesta muualla

Alnitak Solstation
Alnitak Kaler (Arkistoitu – Internet Archive)
Alcyone Alnitak
| --- | --- |
Tähdet:  Rigel, Betelgeuse, Bellatrix, Alnilam, Alnitak, Saiph, Mintaka, ι Ori, π3 Ori, η Ori, λ Ori A, τ Ori, π4 Ori, π5 Ori, σ Ori A, ο2 Ori, φ2 Ori, μ Ori, 29 Ori, 32 Ori, ζ Ori B, π2 Ori, φ1 Ori, χ1 Ori, ν Ori, ξ Ori, ρ Ori, π6 Ori, ω Ori, 42 Ori, ψ Ori, υ Ori, π1 Ori, χ2 Ori, 11 Ori, ο1 Ori, 31 Ori, o Ori, 56 Ori, 49 Ori, 15 Ori, 25 Ori, 51 Ori, 69 Ori, θ1 A Ori, θ2 Ori, 23 Ori, 74 Ori, 27 Ori, θ1 C Ori, 64 Ori, 6 Ori, 71 Ori, 60 Ori, 45 Ori, 52 Ori, 38 Ori, 5 Ori, 14 Ori, 21 Ori, 72 Ori, VV Ori, 55 Ori, 75 Ori, U Ori, 16 Ori, 73 Ori, 33 Ori, 18 Ori, 35 Ori, λ Ori B, 66 Ori, 63 Ori, 68 Ori, 59 Ori, 57 Ori, W Ori, 13 Ori, CK Ori, BL Ori, σ Ori, θ1 D Ori, δ Ori B, 23 Ori, θ1 B Ori, σ Ori C
Eksoplaneetat:
Valo (täsmennyssivu)

Valo voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
valo, sähkömagneettisen spektrin ihmissilmällä nähtävä osa
Valo, etu- ja sukunimi
Suomessa ilmestyneitä lehtiä

Valo, Aamulehden viikoittainen liite
Valo, vanha suomalainen tiedelehti
Valo, Suomen Valoteknillisen Seuran lehti
Valo, Juho Juntusen toimittama lehti
Kulttuurituotteita

Valo, Yö-yhtyeen albumi vuodelta 2000
Valo, Sakari Kukon albumi vuodelta 2013
Valo, Mustan kuun lapsien albumi vuodelta 2019
Valo, Kaija Juurikkalan Aleksanteri Ahola-Valosta kertova elokuva vuodelta 2005
Valo, M. John Harrisonin romaani
Yhteisöjä ja organisaatioita

Valo, Suomessa vuosina 2013–2016 toiminut kansallinen liikunta- ja urheilujärjestö
VALO, vantaalainen futsalseura
Mäntän Valo, mänttäläinen urheiluseura
Koulutuskeskus Valo, koulutuskeskus Ylöjärvellä
Radio Valo, internetmedia-asema
Ohjelmistoja

VALO, vapaat ja avoimen lähdekoodin ohjelmistot
Valo, mobiilisovellus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ngô Đình Diệm

| Ngô Đình Diệm Jean Baptiste |
| --- | --- |
 Ngô Đình Diệm Jean Baptiste vuonna 1958.
Etelä-Vietnamin 1. presidentti
 26. lokakuuta 1955 – 1. marraskuuta 1963  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Dương Văn Minh (sotilasjuntan johtajana)
Vietnamin valtion 6. pääministeri
 26. kesäkuuta 1954 – 26. lokakuuta 1955  
Edeltäjä:  Prinssi Bửu Lộc
Seuraaja:  Nguyễn Ngọc Thơ (1963)
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1901 Quảng Bình, Ranskan Indokiina
Kuollut: 2. marraskuuta 1963 (62 vuotta) Saigon, Etelä-Vietnam
Tiedot
Puolue:  Cần Lao
Uskonto:  katolilainen
 Nimikirjoitus
Ngô Đình Diệm Jean Baptiste (3. tammikuuta 1901 – 2. marraskuuta 1963) oli Vietnamin tasavallan eli Etelä-Vietnamin ensimmäinen presidentti vuosina 1955–1963.
Elämäkerta

Diệm syntyi Huếssa, joka oli Nguyễnin dynastian hallituskaupunki. Ngôn suku oli katolilainen. Diệm oli yksi keisari Bảo Đạin korkeimmista viranomaisista ennen toista maailmansotaa, mutta erosi pidettyään keisaria ranskalaisten nukkehallitsijana. Diệm oli nationalisti, kiihkokatolilainen ja antikommunisti. Hänen vanhempi veljensä oli Huến arkkipiispa.
Vuonna 1945 hänet pidätettiin ja karkotettiin Kiinaan taisteluista ranskalaisvaltaa vastustavien ja lisää kannatusta keräävien kommunistien kanssa. Vapautuksensa jälkeen hän kieltäytyi liittymästä Ho Tši Minhin lyhytaikaiseen hallitukseen ja lähti maanpakoon Yhdysvaltoihin. Hän palasi ranskalaisten vetäytymisen jälkeen vuonna 1954, ja keisari Bảo Đại nimitti hänet pääministeriksi. Diệm hylkäsi Geneven konferenssin vaatiman kansanäänestyksen maan yhdistymisestä ja vaaleista. 26. lokakuuta 1955 maan katolilaiset äänestivät epämääräisesti järjestetyssä kansanäänestyksessä keisarin pois vallasta, ja Diệm ryhtyi maan ensimmäiseksi presidentiksi.
Diệmin hallinto oli tiukkaa, puritaanista ja nepotistista. Hänen luotetuin apurinsa oli hänen veljensä Ngô Đình Nhu, joka johti Diệmiä kannattavaa puoluetta. Toinen veli lähetettiin lähettilääksi Britanniaan ja sai tehtävän cham-vähemmistön asioiden hoitajana.
Veljen vaimo ”Madame Nhu” oli naimattoman Diệmin ensimmäinen nainen ja uudisti maata katolilaisten arvojen mukaan. Bordellit ja oopiumiluolat suljettiin, avioerosta ja abortista tuli laitonta, ja siveellisyyslakeja vahvistettiin. Diệm löi gangsteri Le Van Vienin, jonka liiketoimet olivat nauttineet erikoista suojelusta ranskalaisten ja keisarin hallitessa. Diệm oli myös kiihkeä antikommunisti, ja kidutuksia ja epäiltyjen teloituksia järjestettiin päivittäin. Maan buddhalainen enemmistö syytti Diệmin salaista poliisia vainoista ja järjesti joukkoprotesteja ja vallankaappausyrityksiä.
Kun hallitus murskasi buddhalaisten munkkien protestin toukokuussa 1963, Yhdysvallat lopetti apunsa maalle. Lukuisat munkit tekivät julkisen polttoitsemurhan protestina. Diệm ja Madame Nhu väittivät kommunistien soluttaneen munkit, ja heitä kohdeltiin kuten kommunisteja.
Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn määräyksestä lähettiläs Henry Cabot Lodge Jr. kieltäytyi tapaamasta Diệmia. Kun Yhdysvallat kuuli armeijan kenraali Dương Văn Minhin kaappaussuunnitelmista, se vakuutti ettei puuttuisi siihen.
Dương Văn Minh ja hänen kumppaninsa kaatoivat hallituksen ja ampuivat presidentti Diệmin ja hänen veljensä Ngô Đình Nhun 2. marraskuuta 1963. Yhdysvallat osoitti järkytystään tapahtuneen johdosta. Madame Ngo Dinh Nhu, joka oli tuolloin vierailemassa Yhdysvalloissa, syytti maata heti kaappauksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Ahneus (elokuva)

| Ahneus> Greed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Erich von Stroheim
Käsikirjoittaja:  Erich von Stroheim
Perustuu:  Frank Norrisin romaaniin
Tuottaja:  Erich von Stroheim
Säveltäjä:  William Axt
Kuvaaja:   Ben Reynolds  William H. Daniels  Ernest B. Schoedsack 
Leikkaaja:   June Mathis  Erich von Stroheim 
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:   ZaSu Pitts  Gibson Gowland  Jean Hersholt 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  4. joulukuuta 1924  1926 (Suomi)
Kesto:  140 min. 239 min. (restauroitu versio)
Alkuperäiskieli:  mykkä, englanninkieliset välitekstit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahneus (Greed) on Erich von Stroheimin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuvaklassikko vuodelta 1924. Se perustuu Frank Norrisin naturalistiseen romaaniin McTeague (1902). Von Stroheim kuvasi romaanin äärimmäisen uskollisesti ja sen pituudeksi tuli noin 10 tuntia. Hän suostui leikkaamaan puolet pois, mutta sekin oli vielä liikaa MGM:lle, jonka 140-minuuttinen versio sitten sai ensi-iltansa 1924. Vuonna 1999 siitä tehtiin 239-minuuttinen restauroitu versio.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Ahneus oli mukana heistä yhdeksäntoista listalla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gibson Gowland  | … |  John McTeague   |
|  ZaSu Pitts  | … |  Trina   |
|  Jean Hersholt  | … |  Marcus   |
|  Dale Fuller  | … |  Maria   |
|  Tempe Pigott  | … |  McTeaguen äiti   |
|  Jack Curtis  | … |  McTeaguen isä   |
|  Silvia Ashton  | … |  'Mommer' Sieppe   |
|  Chester Conklin  | … |  'Popper' Sieppe   |
|  Joan Standing  | … |  Selina   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FilmGoer. Ahneus
Ahneus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mykkäelokuvasivusto
Petteri Kilpinen

| Petteri Kilpinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  yritysjohtaja
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Paula Kilpinen
Lapset:  viisi lasta
Petteri Kilpinen (s. 1964) on suomalainen yritys- ja urheilujohtaja. Hän on Suomen Olympiakomitean hallituksen puheenjohtaja 30.11.2024 alkaen.
Kilpinen aloitti syyskuussa 2013 henkilöstöratkaisuihin keskittyneiden MPS-Yhtiöiden toimitusjohtajana. Oy Hän toimi siihen asti mainostoimisto TBWA\Helsingin hallituksen puheenjohtajana ja sitä ennen toimitusjohtajana sekä kansainvälisen TBWA-ketjun Euroopan johtoryhmän jäsenenä ja TBWA Europen innovaatiojohtajana.
Maaliskuussa 2009 Kilpinen nousi Amerikkalaisen kauppakamarin hallituksen puheenjohtajaksi. Hän istuu myös L-Fashion Groupin ja Thermidas Oy:n hallituksissa. Aiemmin Kilpinen on toiminut muun muassa Kauppalehden markkinointipäällikkönä (1989–1994) ja Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton (MTL) hallituksessa.
Petteri Kilpinen on herättänyt huomiota väittämällä, että Suomi on pullollaan surkeita johtajia. Hänen mukaan suomalaisten yritysten kilpailukyky on pysynyt tyydyttävänä pelkästään kustannusleikkausten avulla.
Mainos- ja mediatoimistojen johtajista Kilpinen oli vuonna 2005 Suomen parhaiten palkattu.
Kilpinen asuu Espoossa. Hänen vaimonsa Paula Kilpinen on tutkijana Helsingin Kauppakorkeakoulussa. Heillä on viisi poikaa.
Urheilujohtajana

Petteri Kilpinen valittiin Nuoren Suomen puheenjohtajaksi joulukuussa 2010. Kesäkuussa 2012 Nuori Suomi, Suomen Liikunta ja Urheilu sekä Suomen Kuntoliikuntaliitto liittyivät yhteen. Kilpinen valittiin vastaperustetun liikunnan ja urheilun uuden kattojärjestön puheenjohtajaksi puolivuotiskaudeksi. Kilpinen valittiin Suomen Olympiakomitean hallituksen puheenjohtajaksi 30.11.2024.
Julkaisut

Kilpinen, Petteri: Liekeissä! : miten johtaja inspiroi ihmisiä syttymään muutokselle.  Helsinki:  Ajatus Kirjat, 2008.  ISBN 978-951-20-7912-4
Kilpinen, Petteri: Inspiroitunut : miten johtaa ja menestyä muuttuvassa työelämässä?  Jyväskylä:  Docendo, 2017.  ISBN 978-952-291-385-2
Kilpinen, Petteri & Hagqvist, Antti: Varianssi : lataa itsesi täyteen energiaa.  Oulu:  Fitra, 2019.  ISBN 978-952-350-141-6
Kilpinen, Petteri: Irtiotto : tarina toisesta mahdollisuudesta.  Jyväskylä:  Tuuma, 2022.  ISBN 978-952-370-268-4
Aiheesta muualla

Petteri Kilpisen Liekeissä-blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Johtamisen uusi agenda (Liekeissä! -kirjan ensimmäinen luku)[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Géza Fejérváry

Géza Fejérváry
Géza Fejérváry, Komlós-Keresztesin vapaaherra (1833–1914), oli unkarilainen sotilas, valtiomies ja Unkarin pääministeri.
Fejérváry kunnostautui Italian sodassa 1859. Hän tuli 1872 everstiksi Unkarin nostoväkeen ja kohta sen jälkeen valtiosihteeriksi sotaministeriöön, ja erosi vuonna 1884 sotapalveluksesta sotamarsalkkaluutnanttina. Fejérváry oli Unkarin sotaministerinä vuosina 1884-1903 järjestäen Unkarin nostoväen, sitten pääministerinä vuosina 1905-06, jolloin hänen ohjelmassaan oli muun muassa yleinen äänioikeus.
Elisabeth (Belgian kruununprinsessa)

| Prinsessa Elisabeth |
| --- | --- |
 Brabantin herttuatar
 Prinsessa Elisabeth vuonna 2023
Syntynyt:  25. lokakuuta 2001 (ikä 23)  Anderlecht, Bryssel, Belgia
Koko nimi:   ransk. Élisabeth Thérèse Marie Hélène  holl. Elisabeth Theresia Maria Helena 
Isä:  Philippe
Äiti:  Mathilde
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Prinsessa Elisabeth, Brabantin herttuatar, (ransk. Élisabeth Thérèse Marie Hélène; holl. Elisabeth Theresia Maria Helena; s. 25. lokakuuta 2001 Anderlecht, Bryssel) on Belgian kruununprinsessa. Hän on nykyisen kuninkaan Philippen ja kuningattaren Mathilden esikoinen.
Elisabethistä tulee aikanaan Belgian ensimmäinen kuningatar, sillä ennen hänen syntymäänsä lakia muutettiin siten, että myös naispuolinen perijä voi nousta hallitsijaksi.
Varhainen elämä

Elisabethillä on kaksi veljeä Gabriel (s. 2003) ja Emmanuel (s. 2005) sekä yksi sisko Eléonore (s. 2008). Elisabeth kastettiin 9. joulukuuta 2001 Ciergnon'n linnan kappelissa. Tilaisuus oli yksityinen.
Kun Philippestä tuli kuningas heinäkuussa 2013, Elisabethistä tuli uusi kruununperillinen. Elisabethistä tuli tässä yhteydessä Brabantin herttuatar, joka on perinteisesti ollut kruununperijän käyttämä titteli.
Opinnot ja sotilaspalvelus

Lukio-opintonsa prinsessa on suorittanut Walesissa IB-linjalla. Tämän jälkeen hän palasi Belgiaan suorittamaan vuoden mittaisen sotilaan peruskoulutuksen. Syksyllä 2021 Elisabeth aloitti historian ja politiikan tutkimuksen opinnot Oxfordin yliopistossa.
Toukokuussa 2020 Elisabeth aloitti asepalveluksensa Belgian asevoimissa. Palvelus kesti vuoden ja päättyi heinäkuussa 2021. Syyskuussa 2023 kruununprinsessa antoi upseerinvalansa Belgian kuninkaallisessa sotilasakatemiassa, minkä johdosta hänet nimitettiin aliluutnantiksi.
Kuninkaalliset velvollisuudet ja edustustehtävät

Elisabeth piti ensimmäisen puheensa vuonna 2011 Gentin yliopistollisen sairaalan avajaisissa ollessaan 9-vuotias. Puhe oli hollanninkielinen, muttei kruununprinsessan itsensä kirjoittama.
Vuonna 2020 Elisabeth, yhdessä sisarustensa kanssa, soitteli belgialaisten hoivakotien asukkaille ja henkilökunnalle. Kyseessä oli kuningatar Mathilden aloittama kampanja, jolla haluttiin tarjota tukea koronaviruspandemian takia eristyksiin jääneille henkilöille.
Maaliskuussa 2023 Elisabeth teki valtiovierailun Egyptiin yhdessä äitinsä Mathilden kanssa. Elisabeth edusti maataan yhdessä isänsä kanssa kuningas Charles III:n kruunajaisissa toukokuussa 2023. Kuukautta myöhemmin hän oli mukana edustamassa Jordanian kruununprinssi Husseinin ja Rajwa Al-Saifin häissä.
Yksityiselämä

Prinsessa osaa sujuvaa ranskaa, hollantia, englantia ja saksaa.
Kunnianosoituksia

Leopoldin ritarikunta (Belgia, 2019)
Käännös suomeksi
Altaposten

| Altaposten |
| --- | --- |
Levikki:  3 731 (2016)
Perustettu:  1969
Päätoimittaja:  Rolf Edmund Lund
Kotikunta:  Alta
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  kolme kertaa viikkossa
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Altaposten on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy Altassa Finnmarkin läänissä. Lehti on perustettu 1969, ja sen ensimmäinen päätoimittaja oli Øystein Dalland. Vuonna 1988 päätoimittajaksi tuli Ulf Jørgensen ja vuonna 2001 Rolf Edmund Lund. Altaposten omisti saamenkielisen lehden Áššun vuoteen 2008 jolloin se yhdistyi lehteen Min Áigi ja syntyi Ávvir, jonka Altaposten omistaa Finnmark Dagbladin kanssa. Lehti ilmestyy myös verkossa.
Altapostenin levikki vuonna 2016 oli 3 731. Se on ilmestynyt vuodesta 2017 lähtien kolme kertaa viikossa.
Aiheesta muualla

Altapostenin verkkosivusto
Altapostenin historia (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Polaris Media |
| --- | --- |
Sanomalehdet:  Adresseavisen  Agderposten  Alingsås Tidning  Alingsåskuriren  Altaposten  Andøyposten  Bladet  Bohusläningen  Brønnøysunds Avis  Bygdanytt  Bømlo-nytt  Driva  Fjordabladet  Fjordenes Tidende  Fjordingen  Fjuken  Folkebladet  Fosna-Folket  Framtid i Nord  Fædrelandsvennen  Gauldalsposten  Grimstad Adressetidende  Göteborgs-Posten  Hallands Nyheter  Harstad Tidende  Hitra-Frøya  Innherred  Kungsbacka-Posten  Kungälvs-Posten  Lillesands-Posten  Lindesnes  Lister  Marsteinen  Mölndals-Posten  Møre-Nytt  Nyss  Romsdals Budstikke  Ruijan Kaiku  Stjørdals-Nytt  ST-tidningen  Strilen  Strömstads Tidning  Sunnhordland  Sunnmørsposten  Sør-Trøndelag  Trønderbladet  TTELA  Varbergsposten  Varden  Vennesla Tidende  Vesteraalens Avis  Vestlandsnytt  Vigga  Vikebladet Vestposten  Våganavisa  Åndalsnes Avis 
Verkkolehdet:  iTromsø  Vesterålen Online 
Ilmaisjakelulehdet:  Lerums Tidning  Nytt i Uka 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Altaposten
Käännös suomeksi
Ampumahiihdon maailmancup 2010–2011

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon maailmancup 2010–2011
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Tarjei Bø |  Kaisa Mäkäräinen |
| Pikakilpailucup |  Tarjei Bø |  Magdalena Neuner |
| Takaa-ajocup |  Tarjei Bø |  Kaisa Mäkäräinen |
| Normaalimatkacup |  Emil Hegle Svendsen |  Helena Ekholm |
| Yhteislähtöcup |  Emil Hegle Svendsen |  Darja Domratševa |
| Viesticup |  Norja |  Saksa |
| Maiden välinen cup |  Norja |  Saksa |
Sekaviesticup:  Ranska
Kilpailut
Kilpailupaikat: 10
Henkilökohtaiset kilpailut: 26
Viestit: 4 (+3 seka)
← 2009–2010 2011–2012 →
Ampumahiihdon maailmancup 2010–2011 alkoi Östersundissa 1. joulukuuta 2010 ja päättyi Oslossa 20. maaliskuuta 2011. Sekä miesten että naisten cup koostui 26 henkilökohtaisesta osakilpailusta ja neljästä viestistä. Lisäksi kauden aikana järjestettiin kolme sekaviestiä. Maailmancupiin kuuluvat maailmanmestaruuskilpailut käytiin Venäjän Hanty-Mansijskissa 3.–13. maaliskuuta 2011. Kaisa Mäkäräinen voitti maailmancupin ensimmäisenä suomalaisena.
Kilpailukalenteri

| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti | Sekaviesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Östersund | 1.–5.12. | ● | ● | ● |  |  |  |
|  Hochfilzen | 10.–12.12. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Pokljuka | 16.–19.12. | ● |  | ● |  |  | ● |
|  Oberhof | 5.–9.1. | ● |  |  | ● | ● |  |
|  Ruhpolding | 12.–16.1. | ● | ● | ● |  |  |  |
|  Anterselva | 20.–23.1. | ● |  |  | ● | ● |  |
|  Presque Isle | 4.–6.2. | ● | ● |  |  |  | ● |
|  Fort Kent | 10.–13.2. | ● | ● |  | ● |  |  |
|  Hanty-Mansijsk | 3.–13.3. | ● | ● | ● | ● | ● | ● |
|  Holmenkollen | 17.–20.3. | ● | ● |  | ● |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 10 | 7 | 4 | 5 | 4 | 3 |
Kilpailukalenteri > Maailmancupin kokonaiskilpailun lopputulokset

| Sija | Nimi | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Tarjei Bø | 1110 |
| 2. |  Emil Hegle Svendsen | 1105 |
| 3. |  Martin Fourcade | 990 |
| 4. |  Arnd Peiffer | 735 |
| 5. |  Ivan Tšerezov | 711 |
| 6. |  Michael Greis | 707 |
| 7. |  Björn Ferry | 607 |
| 8. |  Christoph Sumann | 594 |
| 9. |  Michal Slesingr | 592 |
| 10. |  Ole Einar Bjørndalen | 586 |
Kilpailukalenteri > Maailmancupin kokonaiskilpailun lopputulokset

| Sija | Nimi | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Kaisa Mäkäräinen | 1005 |
| 2. |  Andrea Henkel | 972 |
| 3. |  Helena Ekholm | 971 |
| 4. |  Tora Berger | 963 |
| 5. |  Magdalena Neuner | 952 |
| 6. |  Darja Domratševa | 862 |
| 7. |  Marie Dorin | 726 |
| 8. |  Teja Gregorin | 722 |
| 9. |  Anastasija Kuzmina | 708 |
| 10. |  Anna Carin Zidek | 703 |
Kilpailukalenteri > Sekaviestit

| # | Päivämäärä | Paikka | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 19. joulukuuta 2010 |  Pokljuka | 2 × 6 km + 2 × 7,5 km |  Ruotsi Helena Ekholm Anna Carin Zidek Fredrik Lindström Carl Johan Bergman |  Ukraina Olena Pidhrušna Vita Semerenko Serhi Semenov Serhi Sednjev |  Ranska Marie-Laure Brunet Marie Dorin Vincent Jay Martin Fourcade |
| 2 | 5. helmikuuta 2011 |  Presque Isle | 2 × 6 km + 2 × 7,5 km |  Saksa Kathrin Hitzer Magdalena Neuner Alexander Wolf Daniel Böhm |  Ranska Marie-Laure Brunet Sophie Boilley Vincent Jay Alexis Bœuf |  Venäjä Svetlana Sleptsova Natalja Guseva Ivan Tšerezov Maksim Tšudov |
| 3 | 3. maaliskuuta |  Hanty-Mansijsk (MM) | 2 × 6 km + 2 × 7,5 km |  Norja Tora Berger Ann Kristin Aafedt Flatland Ole Einar Bjørndalen Tarjei Bø |  Saksa Andrea Henkel Magdalena Neuner Arnd Peiffer Michael Greis |  Ranska Marie-Laure Brunet Marie Dorin Alexis Bœuf Martin Fourcade |
Äiti venyy

| Äiti venyy Herra Heinämäen Lato-orkesteri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2010
 Studio : Louhipaja   Studio Kanala
 Julkaistu: 2010
 Formaatti: CD-levy (ROPINA 003)
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: lastenmusiikki, poprock, pop
 Kesto: 41.23
 Levy-yhtiö: Sateen ääni
 Levymerkki: Sateen ääni
Herra Heinämäen Lato-orkesterin muut julkaisut
| Nyree näkkäri 2007 | Äiti venyy 2010 | Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri 2011 |
Äiti venyy on suomalaisen lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussalähde? 2010. Osa albumin kappaleista esitettiin Yle TV2-kanavan Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa yhtyeen nimeä kantavan televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella. Albumi julkaistiin Sateen ääni -levy-yhtiön toimesta CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori sekä sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainita.
Kyllä onnistuu – 2.32
Jussi ja jäätelökone – 2.39
Tramppa – 1.44  *
Jäärä Julle – 1.40  *
Tiu Tii postikorttikaupassa – 1.24
Fillarille – 1.54 (säv. Jouko Mäki-Lohiluoma, san. J. Mäki-Lohiluoma, sov. J. Louhivuori, Mikko Löytty ja J. Mäki-Lohiluoma)
Hurraa urheilu – 2.22  *
Haaveiden ystäväkirja – 2.22  *
Opettaja Wolfgang Hukkanen – 2.50 (sov. J. Louhivuori, M. Löytty ja J. Mäki-Lohiluoma)
Äiti venyy – 3.14 (säv. M. Löytty, sov. J. Louhivuori, M. Löytty ja J. Mäki-Lohiluoma)
Mummola ja Mustajärvi – 2.25 (sov. J. Louhivuori, M. Löytty ja J. Mäki-Lohiluoma)
Tiu Tii ja lentokonekortti – 1.41
Kalamiehen kännykkä – 2.50  *
Täydellinen voileipä – 2.40  *
Hammaskeijun muistiinpanot – 3.20  *
Tiu Tii nukahtaa postikorttiin – 1.19
Lehmän häät – 1.58
Valmis maailma – 2.20  *
(*) Kappaleet esitetty Herra Heinämäen Lato-orkesteri -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2010.
Lähde:
Tekijät > Muusikot (Herra Heinämäen Lato-orkesteri)

Heikki Salo – laulu
Janne Louhivuori – kitarat, banjo, mandoliini, harmonikka, lyömäsoittimet, taustalaulu
Mikko Löytty – basso, taustalaulu
Jouko Mäki-Lohiluoma – rummut, kattilat, taustalaulu
Vierailijat
Pate Mustajärvi ja Valentin Salo (kappaleessa 11)
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Janne Louhivuori – tuottaja
Janne Louhivuori – äänitys ja miksaus (Louhipajalla 2009 ja 2010, kappaleen 11 vierailijat äänitetty studio Kanalalla 2010)
Pauli Saastamoinen – masterointi (Finnvox)
Lauri Salo / LATE Graphic – kansi ja valokuvat
Timo Kahilainen – ”Heinis” -tv-sarjan valokuvat
Lähde: