Eurovision laulukilpailu
Euroviisujen säännöt > Säestys

Vuoteen 1998 asti Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Vuoden 1973 laulukilpailussa sallittiin taustanauhojen käyttö edellyttäen, että instrumentteja oli kyettävä imitoimaan lavalla taustanauhan kanssa. Useimmiten lauluyhtyeet eivät soittaneet oikeasti lavalla, vaan heidän säestyksenä tuli nauhalta. Vuoden 1979 kilpailussa nähtiin ensimmäinen esitys ilman orkesterin säestystä, kyseessä oli Italian kilpailukappale "Raggio di luna". Taustanauhojen ja orkesterin sekakäyttö yleistyi 1980-luvulla, kun musiikissa käytettiin enemmän elektronisia soittimia. Vuoden 1997 laulukilpailussa sallittiin esitysten säestäminen pelkällä taustanauhalla ilman lavalla tapahtuvaa imitointia.
Vuoden 1999 kilpailuun säännöistä poistettiin orkesterin järjestämisen velvoittava pykälä, minkä jälkeen orkesteri on korvattu aina taustanauhoilla. Säännöissä oltiin kuitenkin ehdottomia siinä, että nauhat eivät saa missään nimessä sisältää mitään lauluosuuksia. Kaikki mahdollinen ihmisääni oli esiintyjien kyettävä esittämään suorassa lähetyksessä. Tämän säännön rikkominen on johtanut esimerkiksi siihen, että vuonna 1999 Kroatia menetti osan pisteistään viiden vuoden pistekeskiarvostaan.
Vuoden 2021 kilpailun sääntöihin tehtiin myönnytys, joka mahdollistaa ennalta nauhoitetut taustalauluosuudet. Kyseessä kerrottiin olevan yhden vuoden kokeilu. Ennalta nauhoitetut taustalauluosuudet ovat olleet sallittuja myös vuoden 2022 sekä vuoden 2023 kilpailussa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Ylikapellimestarit 1956–1998
| Vuosi | Kaupunki | Nimi |  |
| 1956 |  Lugano, Sveitsi | Fernando Paggi |  |
| 1957 |  Frankfurt, Saksan liittotasavalta | Willy Berking |  |
| 1958 |  Hilversum, Alankomaat | Dolf van der Linden |  |
| 1959 |  Cannes, Ranska | Franck Pourcel |  |
| 1960 |  Lontoo, Iso-Britannia | Eric Robinson |  |
| 1961 |  Cannes, Ranska | Franck Pourcel |  |
| 1962 |  Luxemburg, Luxemburg | Jean Roderes |  |
| 1963 |  Lontoo, Iso-Britannia | Eric Robinson |  |
| 1964 |  Kööpenhamina, Tanska | Kai Mortensen |  |
| 1965 |  Napoli, Italia | Gianni Ferrio |  |
| 1966 |  Luxemburg, Luxemburg | Jean Roderes |  |
| 1967 |  Wien, Itävalta | Johannes Fehring |  |
| 1968 |  Lontoo, Iso-Britannia | Norrie Paramor |  |
| 1969 |  Madrid, Espanja | Augusto Algueró |  |
| 1970 |  Amsterdam, Alankomaat | Dolf van der Linden |  |
| 1971 |  Dublin, Irlanti | Colman Pearce |  |
| 1972 |  Edinburgh, Iso-Britannia | Malcolm Lockyer |  |
| 1973 |  Luxemburg, Luxemburg | Pierre Cao |  |
| 1974 |  Brighton, Iso-Britannia | Ronnie Hazlehurst |  |
| 1975 |  Tukholma, Ruotsi | Mats Olsson |  |
| 1976 |  Haag, Alankomaat | Jan Stulen |  |
| 1977 |  Lontoo, Iso-Britannia | Ronnie Hazlehurst |  |
| 1978 |  Pariisi, Ranska | François Rauber |  |
| 1979 |  Jerusalem, Israel | Yitzhak Graziani |  |
| 1980 |  Haag, Alankomaat | Rogier van Otterloo |  |
| 1981 |  Dublin, Irlanti | Noel Kelehan |  |
| 1982 |  Harrogate, Iso-Britannia | Ronnie Hazlehurst |  |
| 1983 |  München, Saksan liittotasavalta | Dieter Reith |  |
| 1984 |  Luxemburg, Luxemburg | Pierre Cao |  |
| 1985 |  Göteborg, Ruotsi | Curt-Eric Holmquist |  |
| 1986 |  Bergen, Norja | Egil Monn-Iversen |  |
| 1987 |  Bryssel, Belgia | Jo Carlier |  |
| 1988 |  Dublin, Irlanti | Noel Kelehan |  |
| 1989 |  Lausanne, Sveitsi | Benoît Kaufman |  |
| 1990 |  Zagreb, Jugoslavia | Igor Kuljerić |  |
| 1991 |  Rooma, Italia | Bruno Canfora |  |
| 1992 |  Malmö, Ruotsi | Anders Berglund |  |
| 1993 |  Millstreet, Irlanti | Noel Kelehan |  |
| 1994 |  Dublin, Irlanti | Noel Kelehan |  |
| 1995 |  Dublin, Irlanti | Noel Kelehan |  |
| 1996 |  Oslo, Norja | Frode Thingnæs |  |
| 1997 |  Dublin, Irlanti | Frank McNamara |  |
| 1998 |  Birmingham, Iso-Britannia | Martin Koch |  |
Lähde: