stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cargotec
Toimialat

Kesäkuussa 2024 tapahtuneen Kalmarin eriyttämisen jälkeen Cargotecilla on kaksi liiketoiminta-aluetta: Hiab ja MacGregor:
Kalmar tarjosi kesäkuun 2024 loppuun saakka osana Cargotecia lastinkäsittelyratkaisuja ja -palveluja satamiin, terminaaleihin, jakelukeskuksiin ja raskaan teollisuuden käyttöön. Kalmar toimittaa laitteita konttien ja perävaunujen käsittelyyn ja siirtelyyn, kuten lukkeja ja terminaalitraktoreita, ja tarjoaa näiden huoltopalveluja.
Hiab tarjoaa tuotteita, huoltopalveluja ja varaosia erilaisiin maakuljetus- ja jakelutarpeisiin. Hiabin kuormankäsittelylaitteiden avulla voidaan siirtää, nostaa, lastata ja purkaa tuotteita, laitteita ja materiaaleja. Hiab toimittaa ja huoltaa ajoneuvojen lastinkäsittelylaitteita, kuten kuormausnostureita, vaihtolavalaitteita, puutavara- ja kierrätysnostureita, ajoneuvotrukkeja ja takalaitanostimia. Hiabin tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Hiab Multilift -vaihtolavalaitteet, Hiab Loglift -puutavaranosturit, Hiab Jonsered -kierrätysnosturit ja Hiab Moffett -ajoneuvotrukit.
MacGregor toimittaa laivojen lastinkäsittelyratkaisuja, offshore-lastinkäsittelyratkaisuja ja huoltopalveluita. MacGregorin tuotteita käytetään merikuljetusten, offshoren ja merivoimien logistiikkamarkkinoiden lastinkäsittelyyn satamissa, terminaaleissa ja laivoilla. Tuotteisiin kuuluu muun muassa lastiluukkuja ja lastinkiinnityslaitteita, laivanostureita ja ro-ro -laitteita.
Omistus

Cargotecin suurimmat osakkeenomistajat 31. joulukuuta 2023 olivat seuraavat:
Wipunen varainhallinta oy (Ilkka Herlinin sijoitusyhtiö) – 14,13 %
Mariatorp Oy (Heikki Herlinin sijoitusyhtiö) – 12,27 %
Pivosto Oy (Ilona Herlinin sijoitusyhtiö) – 10,73 %
Koneen Säätiö 3,00 %
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen 2,47 %
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo 1,25 %
Valtion Eläkerahasto 1,16 %
Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma 1,00 %
Cargotec Oyj. - 0,63 %
Heikki Herlin 0,62 %
Merkittäviä henkilöitä > Toimitusjohtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Cargotecin toimitusjohtajina:
2006–2013: Mikael Mäkinen
2013–2023: Mika Vehviläinen
2023– Casimir Lindholm
Kirjallisuutta

Teräväinen, Erkki: Cargotec. Siellä missä tavara liikkuu.  Cargotec, 2005.  ISBN 952-91-9235-5
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cargotec Wikimedia Commonsissa
Cargotecin verkkosivut
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kemira  Kesko  Konecranes  KONE  Kojamo  Mandatum  Metsä Board  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tieto-Evry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 7. marraskuuta 2024
Cargotecin Kalmar
Haistilan rautatieasema

Haistilan rautatieasema oli Haistilan kylässä sijainnut rautatieasema rataosalla Tampere–Pori, Nakkilan ja Friitalan välissä Ulvilan silloisessa pitäjässä. Haistilan pysäkki avattiin radan valmistumisen yhteydessä 1895. Asemaksi se laajennettiin vuonna 1900. Haistilan rautatieasema palveli lähinnä tavaraliikennettä ja Haistilan kylää. Lisäksi sen alaisuudessa toimi Friitalan seisake.
Haistilan aseman merkitys rautatiehistoriassa on lähinnä sen toiminnassa radan alkuaikoina. Haistilan kohdalla rata kulkee noin sadan metrin päässä Kokemäenjoesta, välittömästi aseman yläpuolella se muuttuu purjehduskelvottomaksi Ruskilan kosken vuoksi. Ennen Mäntyluodon satamaan vievän radan valmistumista suurin osa sinne kulkeneesta rahdista siirrettiin junista jokilotjiin Haistilan asemalla. Ratapihan länsiosasta johti pistoraide jokirantaan.
Mäntyluodon radan valmistuttua vuonna 1900 Haistilan aseman merkitys väheni. Asema aleni lopulta miehittämättömäksi seisakkeeksi vuonna 1954. Tavaraliikenne asemalta lopetettiin vuonna 1956. Vaihteet ja pistoraiteet purettiin vielä samana vuonna. Lopullisesti Haistilan asema lakkautettiin vuonna 1973, kun henkilöliikenne lopetettiin.
Asemarakennus on edelleen paikallaan. Se muutettiin asunnoiksi jo vuonna 1962.
Vantaan vesitornit

Vantaan vesitornit sijaitsevat eri puolilla Vantaata. Yleisen vedenhuollon käytössä on neljä tornia, lisäksi yksityisellä teollisuuslaitoksella on oma vesitorni. Kaivokselan torni on poistettu vesihuoltokäytöstä vuonna 1985 ja Helsinki-Vantaan lentoaseman oma vesitorni purettiin 2010-luvulla. Hiekkaharjuun rakennettiin uusi vesitorni, jonka jälkeen alkoi vanhan tornin on purkaminen.
Fazerin vesitorni

| Fazerin vesitorni |
| --- | --- |
 Fazerin vesitorni.
Sijainti:  Vaarala, Vantaa
Koordinaatit:  60°15.33′N, 025°06.459′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1961
Korkeus:  40 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fazerin vesitorni on noin 40 metriä korkea, ja se sijaitsee Vaaralassa Porvoonväylän pohjoispuolella. Vesitorni on rakennettu varta vasten Fazerin tarpeisiin vuonna 1961, joten se sijaitsee tehtaan aidatulla alueella.
Hakunilan vesitorni

| Hakunilan vesitorni |
| --- | --- |
 Hakunilan vesitorni Käärmekalliolla.
Sijainti:  Hakunila, Vantaa
Koordinaatit:  60°16.62′N, 025°05.62′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1972
Korkeus:  38 m
Tilavuus:  1 000 m³ (ylävesisäiliö) 2 700 m³ (alavesisäiliö)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakunilan vesitorni tai Hakunilan ylä- ja alavesisäiliö sijaitsee Hakunilassa Lahdenväylän itäpuolella olevalla korkealla Käärmekalliolla. Vesitorni on rakennettu 1972 ja on kaupunginosan kauas näkyvä maamerkki. Torni on 38 metriä korkea ja tilavuudeltaan noin 1 000 kuutiometriä. Lisäksi käytössä on alasäiliö, jonka tilavuus on 2 700 kuutiometriä. Tornissa veden pinnankorkeus merenpinnan yläpuolella vaihtelee 88–94,2 metrin välillä. Tornin vieressä on lämpökeskus, jonka piiput ulottuvat suunnilleen samaan korkeuteen kuin vesitorni.
Kaivokselan vesitorni

| Kaivokselan vesitorni |
| --- | --- |
 Kaivokselan vesitorni ja sen huipulla sijaitseva Vaisalan valmistama Ilmatieteen laitoksen säätutka.
Sijainti:  Kaivoksela, Vantaa
Koordinaatit:  60°16.24′N, 024°52.14′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1965
Korkeus:  30 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaivokselan vesitorni sijaitsee Kaivokselassa. Torni on rakennettu kaupunginosan korkeimmalle kohdalle, joka on 54 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen katolla on ollut vuodesta 1992 Ilmatieteen laitoksen säätutka valkoisen pallomaisen antennisuojan sisällä. Tutka mittaa sademääriä. Tutka siirrettiin lentoasemalta Kaivokselaan paremman näkyvyyden ja laitteiden häiriintymisen takia. Aarne Ehojoen suunnittelema vesitorni on rakennettu vuonna 1965 ja on noin 30 metriä korkea. Alueen oma vesiyhtiö Kaivokselan Vesi Oy pumppasi torniin pohjavettä Vantaanjoen varressa olevasta Vetokannaksen vedenottamosta. Kaivoksela liittyi muun kaupungin vesijohtoverkostoon 1985, jolloin Kaivokselaan alettiin jakaa vettä Myyrmäen vesitornista ja Kaivokselan vesitorni poistui vesihuoltokäytöstä.
Kaivokselan vesitorni > Vesitornin purku

Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymä (HSY) ilmoitti tammikuussa 2023 hakevansa vesitornin purkulupaa Vantaan rakennusvalvonnasta. Tavoitteena oli aloittaa purku vuonna 2024. Purkutyön suunnittelija oli valittu ja aikomus oli aloittaa suunnittelutyö kevään aikana. Tornia ei oltu käytetty pitkään aikaan vesihuoltoon, eikä se toiminut enää sääasemana. HSY:llä ei ollut enää tornille tarvetta ja sen kunnossapito olisi kallista.
Vesitorni on osa Kaivokselan 1960-luvulla rakennettua lähiötä, jota pidetään maakunnallisesti arvokkaana. Myös yleiskaavassa torni on osa asuinaluetta, mutta koska sitä ei ole asemakaavassa suojeltu, sille voi hakea purkulupaa. Vantaan kaupunginmuseo haluaisi, että tornille purkamisen sijaan etsittäisiin uusi käyttötarkoitus, koska se on alueen maamerkki. Museo aikoo esittää tornin suojelun tutkimista.
Vantaan kaupungilla ei ole suunnitelmaa, mihin sen omistamaa tonttia käytetään, jos vesitorni puretaan. Tontti on kunnallisteknisten rakennusten ja laitosten korttelialuetta. HSY:n aikomus on teettää tornista rakennushistoriallinen selvitys ja laatia siitä kaupunginmuseota varten dokumentit. Koska tornin lähellä ei ole asukkaita, se on helppo purkkaa ja haitat jäävät vähäiseksi. Purkamisen arvioitiin kestävän noin puoli vuotta.
Korson vesitorni

| Korson vesitorni |
| --- | --- |
 Korson vesitorni.
Sijainti:  Matari, Vantaa
Koordinaatit:  60°20.68′N, 025°05.10′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1976
Tilavuus:  4 000 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korson vesitorni sijaitsee Matarin kaupunginosassa. Vuonna 1976 valmistunut vesitorni koostuu neljästä yhteen rakennetusta elementtirakenteisesta, niin sanotusta MJ-tornista. Tornin tilavuus on 4 000 kuutiometriä.
Lentokentän vesitorni

Helsinki-Vantaan lentoasemalla oli oma vesitorninsa, jota käytettiin myös saman aikaisesti tutkatornina. Vesitorni purettiin vuosina 2014–2015 lentoaseman terminaalilaajennusten tieltä.
Koordinaatit 60°18.74′N, 024°57.61′E.
Myyrmäen vesitorni

| Myyrmäen vesitorni |
| --- | --- |
 Myyrmäen vesitorni.
Sijainti:  Varisto, Vantaa
Koordinaatit:  60°16.28′N, 024°50.01′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1973
Korkeus:  47 m
Tilavuus:  4 500 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Myyrmäen vesitorni valmistui vuonna 1973 ja on vesitilavuudeltaan 4 500 kuutimetriä ja jakaa vettä koko Länsi-Vantaan alueelle. Vesitorni on perustuksistaan 47 metriä korkea ja merenpinnasta 101 metriä. Vesitornia kiertää noin 1,5 kilometrin pituinen juoksurata. Koska arkkitehtuurikilpailussa esitetyt suunnitelmat olivat valtuuston mielestä kalliita, vesitorniin huipulle suunnitelmassa ehdotetut ravintola- ja näköalatiloja ei alkujaankaan päätetty rakentaa. Nimestään huolimatta vesitorni sijaitsee Variston puolella. Vesitorniin murtauduttiin tammikuun lopulla 2009, ja tornin vesisäiliöt tyhjennettiin varmuuden vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vantaan vesitornit Wikimedia Commonsissa
Viistoilmakuva vuodelta 2014 Helsinki-Vantaan lentoaseman jo puretusta vesitornista Vantaan kaupungin karttapalvelu
Carlo Gesualdo

| Carlo Gesualdo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1566
Kuollut: 8. syyskuuta 1613 (47 vuotta)
Muusikko
Soittimet:  luuttu 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
MIT Chamber Chorus, johtajanaan William C. Cutter:
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Don Carlo Gesualdo (8. maaliskuuta 1566 – 8. syyskuuta 1613) oli italialainen säveltäjä ja luutisti sekä Venosan ruhtinas ja Conzan kreivi. Hänet muistetaan parhaiten säveltämistään madrigaaleista.
Elämä

Gesualdo syntyi rikkaaseen perheeseen luultavasti Venosassa. Jotkin lähteet ilmoittavat hänen syntymäajakseen 1560 tai 1561; nykyään hänen arvellaan syntyneen vuonna 1566. Gesualdon lapsuudesta ja nuoruudesta ei ole kovin paljoa tietoa. Hänen tiedetään olleen kiinnostuneen musiikista jo nuorena.
Vuonna 1586 Gesualdo meni naimisiin Maria d'Avalosin kanssa. Myöhemmin d'Avalosille kehittyi rakkaussuhde Fabrizio Carafan kanssa. Gesualdon kuultua tästä 16. lokakuuta 1590 hän murhasi molemmat. Gesualdo ei aatelisarvonsa vuoksi joutunut teostaan oikeuden eteen. Hänen kerrotaan kuitenkin katuneen tekoaan myöhemmin.
Ei ole varmaa tietoa, mitä Gesualdo teki välittömästi murhien jälkeen. Vuonna 1594 hänen tiedetään siirtyneen Ferraraan. Täällä hän julkaisi ensimmäiset madrigaalinsa. Hän myös solmi uuden avioliiton Leonora d'Esten kanssa. Vuonna 1597 Gesualdo muutti vaimonsa kanssa takaisin entisille asuinalueilleen.
Myöhemmin Gesualdon ja hänen vaimonsa välit eivät olleet kovin hyvät. Gesualdon tunnetuimmat sävellykset julkaistiin Napolissa vuosina 1603 ja 1611. Viimeisinä elinvuosinaan Gesualdo kärsi masennuksesta, joka saattoi liittyä hänen vuonna 1590 tekemistään murhista aiheutuneeseen katumukseen. Gesualdo kuoli 8. syyskuuta 1613 eristäytyneenä linnassaan.
Musiikki

Joidenkin kriitikoiden mielestä Gesualdo on saavuttanut maineensa säveltäjänä vain värikkään elämäntarinansa vuoksi ja he ovat pitäneet hänen musiikkiaan teknisesti kehnona. Toisten mielestä taas Gesualdon sävellystekniikka on perustaltaan yhtä vakaa kuin Claudio Monteverdin tai Giovanni Palestrinanlähde?.
Gesualdon musiikille tyypillisiä piirteitä ovat muoto, jossa hitaat osat, joissa välillä käytetään hyvin yllättäviä kromaattisia kulkuja, vuorottelevat nopeiden diatonisten osien kanssa. Kromaattisissa osioissa saatetaan käyttää kaikki sävelasteikon 12 puolisävelaskelta, tosin hajotettuina eri äänialoille. Musiikin ja tekstin suhde on hyvin läheinen ja usein yksittäisiä sanoja korostetaan voimakkaasti.
Vuonna 1995 saksalais-venäläinen säveltäjä Alfred Schnittke sävelsi Gesualdon elämään pohjautuvan oopperan Gesualdo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti käytettävissä olevia Gesualdon partituureja Mutopia Project
www.carlogesualdo.eu (Arkistoitu – Internet Archive)
Carlo Gesualdo (Arkistoitu – Internet Archive)
www.gesualdo.eu (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Carnage (elokuva)

| Carnage |
| --- | --- |
 elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  Roman Polański
Käsikirjoittaja:  Roman Polański  Yasmina Reza
Perustuu:  Yasmina Rezan näytelmään Vihan jumala
Tuottaja:  Saïd Ben Saïd   Oliver Berben   Martin Moszkowicz
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Paweł Edelman
Leikkaaja:  Hervé de Luze
Tuotantosuunnittelija:  Dean Tavoularis
Pukusuunnittelija:  Milena Canonero
Pääosat:  Jodie Foster Kate Winslet John C. Reilly Christoph Waltz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja  Puola  Ranska  Saksa  Portugali  Paraguay
Tuotantoyhtiö:  Constantin Film Produktion SBS Productions SPI Poland
Levittäjä:  Medusa Film
Ensi-ilta:   9. syyskuuta 2011    24. marraskuuta 2011   16. joulukuuta 2011    10. helmikuuta 2012
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carnage on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut komedia-draamaelokuva, jonka on ohjannut Roman Polański. Se perustuu Yasmina Rezan näytelmään Vihan jumala (Le Dieu du carnage). Elokuvassa kahden pariskunnan alkujaan sivistynyt tapaaminen kärjistyy kipakaksi sivalteluksi. Pääosissa ovat Jodie Foster, Kate Winslet, John C. Reilly, Christoph Waltz.
Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla ja pian sen jälkeen Italiassa 16. syyskuuta. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 10. helmikuuta 2012.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jodie Foster  | … |  Penelope Longstreet   |
|  John C. Reilly  | … |  Michael Longstreet   |
|  Kate Winslet  | … |  Nancy Cowan   |
|  Christoph Waltz  | … |  Alan Cowan   |
Tuotanto

Elokuvan tapahtumapaikka on New Yorkin Brooklyn, mutta elokuva kuvattiin Pariisissa.
Aiheesta muualla

Aleksi Salonen: Carnage  10.2.2012. Filmgoer.fi. Arkistoitu 19.6.2012. Viitattu 28.3.2012.
Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta

Höyrylaivat Heinävesi I ja Heinävesi II 1910-luvun alussa. Heinävesi I hankittiin osuuskunnalle 1906 ja Heinävesi II 1907, molemmat varkautelaiselta Paul Wahl & Co:n konepajalta. Osuuskunta hankki vielä Heinävesi III:n sekä Heinävesi IV:n, jotka eivät kuitenkaan olleet yhtä tuottoisia kuin Heinävesi I ja II.
Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta on Heinävedellä 28. lokakuuta 1905 – 29. joulukuuta 1921 toiminut höyrylaivaosuuskunta, joka liikennöi Heinäveden reittiä höyrylaivoilla. Osuuskunta perustettiin 1905, kun heinäveteläiset tahtoivat oman höyrylaivayhtiön valmistuvalle Heinäveden reitille. Pitäjän asukkaat haluttiin saada osuuskunnan asiakkaiksi, joten tarvittiin suuri ja komea laiva. Toiminta päätettiin perustaa osuuskunnaksi. Kannattavuuden turvaamiseksi pyrittiin hankkimaan mahdollisimman paljon osakkaita. Yhden osakkuuden sai 10 markalla. Jäseniä oli 1907 ja muutaman vuoden päästä 570. Siitä määrä alkoi laskea.
Osuuskunnan toiminta loppui S/S Heinävesi II-laivan haaksirikon jälkeen, kun toimintaa haluttiin muuttaa osakeyhtiöksi. 29. joulukuuta 1921 toiminta päätettiin purkaa ja myydä Heinäveden Höyrylaiva Oy:lle 871 255 markalla. Osuuskunnalla oli neljä Heinävesi-laivaa: S/S Heinävesi, S/S Heinävesi II, S/S Heinävesi III ja S/S Heinävesi IV sekä kaksi pientä alusta, "Apu-lotjaa".
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:   Hasumäki (kirkonkylä)  Karvio  Kerma  Palokki  Sarvikumpu  Varistaipale  Vihtari 
Kylät:   Hevonlahti  Kansala  Karhilantaipale  Koivumäki  Kuittua  Kypäräjärvi  Lajunlahti  Lampu  Lepikkomäki  Malkkila  Niinimäki  Näätänmaa  Papinniemi  Pilppa  Petruma  Polvijärvi  Pyylinsaari  Pölläkkä  Raaminmäki  Rummukkala  Sappu  Sompasaari  Syrjä  Särkelä  Säynämö  Tetrivaara  Timonmäki  Vaaluvirta  Vahvalahti  Viitalahti 
Nähtävyydet:   Valamon luostari  Lintulan luostari  Valamon luostarin pääkirkko  Valamon luostarin talvikirkko  Valamon luostarin vanha kirkko  Lintulan luostarin kirkko  Heinäveden kirkko 
Liikenne:   Heinäveden reitti  Varistaipaleen kanava  Taivallahden kanava  Karvion kanava  Kerman kanava  Vihovuonteen kanava  Pilpan kanava  Koukunpolvi  Heinäveden rautatieasema  Syrjän rautatieasema  Vihtarin rautatieasema 
Vesistöt:   Kermajärvi  Juojärvi  Petrumajärvi  Iso-Vihtari 
Muuta Heinäveteen liittyvää:   Heinäveden historia  Vaakuna  Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta  Heinäveden Höyrylaiva Oy  Kermansavi  Heinäveden lehti
Kotkan kirkko

| Kotkan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kirkkokatu 26, Kotka
Koordinaatit:  60°27′54″N, 026°56′14″E
Seurakunta:  Kotka–Kymin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1898
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Materiaali:  punatiili
Istumapaikkoja:  1 560
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kotkan kirkko, sankarihaudat
Kotkan kirkko on vuosina 1897–1898 rakennettu punatiilikirkko Kotkan keskustassa Kotkansaarella. Rakennus kuuluu Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin.
Arkkitehtuuri

Kotkan kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, joka edustaa uusgoottilaista tyyliä. Suunnittelija on kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck, jonka käsialaa on ulkoisesti lähes samanlainen Mikkelin tuomiokirkko, joka on kuitenkin pitkäkirkko ilman poikittaistilaa. Sisätilat niissä ovat kuitenkin erilaiset. Kotkan kirkon sisätilaa hallitsee pilareiden kannattama lehterikerros. Pilarit jakavat salin kolmeen laivaan. Salissa on noin 1 500 istumapaikkaa. Kuorissa on lasimaalausikkunat ja kirkon sivuilla kuusimetriset yli 2 000 lasinpalasta kootut ruusuikkunat, joista toisen  keskusaiheena on Jumalan Karitsa, Agnus Dei. Toisessa on keskiössä pelikaani. Kirkon 54 metriä korkeassa tornissa on aikaa näyttävä kello. Kirkkoa ympäröi puistomainen tontti, jolla sijaitsee viime sotien sankarihauta-alue.
Esineistö

Kirkossa on 44-äänikertaiset Martti Porthanin urkurakentamon urut, jotka valmistuivat kirkon satavuotisjuhlaan 1998. Urut ovat barokkiurut ja niiden esikuvana on 1700-luvulla rakennetut Freibergin tuomiokirkon urut Saksassa. Pekka Halosen maalaama alttaritaulu Kuninkaitten kumarrus vuodelta 1900 kuvaa Itämaan tietäjiä Jeesus-lapsen seimen äärellä. Taulussa taustalla olevalle tietäjälle Halonen on antanut omat kasvonsa.
Kirkon ikkunoissa on koristeelliset lasimaalaukset, jotka on tilattu Saksasta. Kirkon valaisimet on valmistettu Stenbäckin ja Lindroth -nimisen sepän yhteistyönä. Valaisimet ovat tiettävästi ensimmäiset Suomessa valmistetut kirkkovalaisimet.
Kirkossa on aikaa näyttävä tornikello. Mekaaninen kellokoneisto poistettiin käytöstä, mutta jätettiin paikalleen 1990-luvun lopussa, jolloin torniin asennettiin sähköinen kello. Se kuitenkin lakkasi toimimasta 2009, jolloin mekaaninen kello päätettiin kunnostaa. Tornikellon korjaus maksoi noin 52 000 euroa. Koneisto on nyt lämpimissä tiloissa. Kellon koneiston on alun perin 1898 rakentanut ruotsalainen kellomestari Linderoth.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kotkan kirkko Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kotkan kirkko (Q2023006)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kotka
katuosoite: Kirkkokatu 26, 48100 Kotka
koordinaatit: 60°27′54″N 26°56′14″E﻿ / ﻿60.465°N 26.9372°E﻿ / 60.465; 26.9372
Haktivismi

Haktivismi (engl. hacktivism) tarkoittaa tietoverkossa tapahtuvaa aktivismia, eli toimintaa, jolla halutaan saada aikaan huomiota tai muutosta johonkin tiettyyn asiaan. Termi koostuu sanoista hakkeri ja aktivismi. Haktivismia on esimerkiksi www-palveluun murtautuminen ja sen sotkeminen.
Aiheesta muualla

Pertti Lappalainen: haktivistit pilaavat web-sivuja ja käyvät kybersotaa (Tuomas Karvonen, IT-Viikko, 30.5.2005)
Kari A. Hintikka: Haktivismi (Arkistoitu – Internet Archive). Jyväskylän yliopiston Kansalaisyhteiskunnan tutkimusportaali 15.8.2008.
Hakkerin kuolema Yle Uutiset, 17.1.2013.
Nettiritari (Arkistoitu – Internet Archive) Fifi, 18.1.2013.
Hakkerit kaappasivat viranomaissivut Yhdysvalloissa - julistavat sotaa YleX, 26.1.2013.
Kangaskynsisammal

| Kangaskynsisammal |
| --- | --- |
 Kangaskynsisammalta
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Kynsisammalet Dicraneles
Heimo::  Kynsisammalet Dicranaceae
Suku::  Kynsisammalet Dicranum
Laji::  polysetum
Kaksiosainen nimi
 Dicranum polysetum  Sw. 
Katso myös
   Kangaskynsisammal Wikispeciesissä   Kangaskynsisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangaskynsisammal (Dicranum polysetum) on pystykasvuinen ja tanakka sammallaji.  Kangaskynsisammal kuuluu Dicranaceae -heimoon ja kynsisammalten sukuun.
Tuntomerkit

Kangaskynsisammal kasvaa noin 4–15 senttimetriä korkeaksi. Vaalea tai ruskehtava juurtumahapsisto peittää varren ylös asti. Lehdet ovat kellan- tai vaaleanvihreät, suorat ja harittavat. Ne kasvavat noin 7–10 mm pitkiksi ja suoriksi, eivät kynsimäisiksi, kuten monilla muilla kynsisammalilla on tapana kasvaa. Lehdissä on vankka keskisuoni ja ne ovat etenkin kuivina voimakkaasti poikittaisryppyiset.
Tuntomerkit > Mikroskooppiset tuntomerkit

Kangaskynsisammalen lehtisolut ovat sileät. Sillä on kaksinkertaiset tyvinurkkasolut, jotka eivät ulotu keskisuoneen. Solut pitkulaiset lehden keskiosassa, lehden kärkiosassa solut ovat taas lyhyemmät ja mutkalaitaiset.
Levinneisyys

Kangaskynsisammalta kasvaa koko Suomessa, mutta pohjoisessa niukemmin. Maailmalla sitä kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla.
Elinympäristö

Kangaskynsisammalta kasvaa tuoreissa ja kuivissa kangasmetsissä ja korvissa humuksella, hiekkamaalla, lahoilla puilla, kivillä ja kallioilla.
Aiheesta muualla

ITIS: Dicranum polysetum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q650897  Wikispecies: Dicranum polysetum  BioLib: 90806  CoL: 35TNB  EoL: 883134  EPPO: DCNPO  EUNIS: 197442  FNA: 200000986  GBIF: 2675494  iNaturalist: 161868  IRMNG: 10341900  ITIS: 16762  NatureServe: 2.126257  NBN: NBNSYS0000036224  NCBI: 98326  NZOR: 740ffc30-56a2-465b-a53a-a859d7b8b531  Observation.org: 17354  Open Tree of Life: 902161  Plant List: tro-35123971  PLANTS: DIPO70  Tropicos: 35123971  WFO: wfo-0001159724  Laji.fi: MX.43553 
Kangaskynsisammalta
Kangaskynsisammalta mikroskooppisesti katsottuna
Margareta Dume

Margareta (Greta) Lambrektintytär Dume, (syntymäaika tuntematon – 1410) oli ruotsalainen perijätär. Hänellä oli  merkittävä rooli sisällissodassa, jonka laukaisi erimielisyydet puoliso Bo Joninpoika Gripin perinnöstä vuonna 1386. Hän seurasi kuningas Albrekt Mecklenburgilaista sodassa kuningatar Margareetaa vastaan.