stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ragundan kunta
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 9,4 | 10,2 |
|   | jalostus | 28,9 | 26,4 |
|   | palvelut | 60,1 | 61,9 |
|   | tuntematon | 1,6 | 1,6 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 2 310 | 2 364 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 97,7 |  |
Taajamat

Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 44,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 082 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Hammarstrand | 1 052 |
| 2 | Stugun | 659 |
| 3 | Västra Bispgården | 518 |
| 4 | Östra Bispgården | 279 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Bispfors
Ragunda
Luettelossa mainituista taajamista Bispfors on sittemmin kasvanut yhteen Bispgårdenin taajaman kanssa. Sittemmin Bispgården puolestaan on jaettu Västra ja Östra Bispgårdenin taajamiin.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Borgvattnet
Döviken + del av Krångede
Hammaren (läntinen osa)
Höglunda
Krokvåg södra
Ragunda
Ragunda och Gisslegård
Västeråsen
Överammer
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Gevågsstranden
Stugubyn
Västeråsen
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Ragundan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 4 | 3 | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 12 | 12 | 12 | 10 | 10 | 11 | 12 | 11 | 6 | 7 | 7 | 7 | 5 | 8 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 3 | 2 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 24 | 23 | 25 | 27 | 26 | 24 | 22 | 26 | 14 | 16 | 13 | 18 | 15 | 9 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 3 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 5 | 4 | 5 | 2 | 2 | 1 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 6 | 4 | 4 | 3 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 31 | 31 | 31 | 31 | 27 | 25 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Borgvattnetin piiri
Forsin piiri (Jämtland)
Ragundan piiri
Stugunin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Ragunda
Fors
Borgvattnet
Stugun
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Borgvattnet
Fors
Ragunda
Stugun
Seurakunnat > Kirkot

Borgvattnetin kirkko
Forsin kirkko
Ragundan vanha kirkko
Stugunin vanha kirkko
Stugunin uusi kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ragundan kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ragunda kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Jämtlandin läänin kunnat
Kartta Ragundan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Resident Evil (pelisarja)

| Resident Evil |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Suunnittelija:  Shinji Mikami
Lajityyppi:  selviytymiskauhu, ammuntapeli
Alusta:  Sega Dreamcast, Game Boy Color, Microsoft Windows, mobiili, Nintendo 3DS, Nintendo 64, Nintendo DS, Nintendo GameCube, PlayStation, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation 5, PlayStation Vita, Sega Saturn, Wii, Xbox 360, Xbox One, Xbox Series X
Ensijulkaisu:  Resident Evil (1996)
Viimeisin julkaisu:  Resident Evil 4 (uusintaversio) (2023)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Resident Evil (Japanissa Biohazard) on Capcomin luoma selviytymiskauhupelisarja. Ensimmäinen Resident Evil -peli julkaistiin PlayStationille vuonna 1996, ja sen jälkeen pelisarjan pelejä on kehitetty usealle eri alustalle: PlayStation 2:lle, Windowsille, Nintendo 64:lle, Game Boy Colorille, Sega Saturnille, Sega Dreamcastille, Nintendo DS:lle, Nintendo GameCubelle, Wiille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, Nintendo 3DS:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, PlayStation Vitalle, PlayStation 5:lle ja Xbox Series X:lle.
Sarjan varsinaisia osia on kymmenen. Kahdeksan numeroidun osan ohella sarjan kronologiaan lasketaan myös esiosa Resident Evil Zero ja numeroimaton Resident Evil Code: Veronica, jonka voi laskea sarjan varsinaiseksi kolmanneksi osaksi Resident Evil 3: Nemesiksen sijaan. Code: Veronica ei kanna numeroa, sillä se julkaistiin Dreamcastille kun Capcomilla oli vielä voimassa oleva sopimus Sonyn kanssa. Viimeisin pääsarjaan kuuluva peli on Resident Evil Village, joka julkaistiin toukokuussa 2021.
Pelisarjan kolme ensimmäistä peliä on julkaistu uudelleen Nintendo GameCubelle graafisilla parannuksilla. Ensimmäisestä osasta julkaistiin vuonna 2002 uusintaversio (remake) Resident Evil. Graafisten muutoksien lisäksi uusintaversiossa on muutamia juonellisia uudistuksia. Uusintaversio julkaistiin HD:nä vuonna 2014. HD-versiot peleistä Resident Evil 4 ja Resident Evil Code: Veronica julkaistiin Resident Evil: Revival Selection -paketissa vuonna 2011 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Sittemmin uusioversioita on kehitetty enemmänkin: Resident Evil 2 (2019), Resident Evil 3 (2020) ja Resident Evil 4 (2023) pohjautuvat aikaisemmin julkaistuihin peleihin.
Pelisarjan osia on vuoteen 2023 mennessä myyty yhteensä yli 135 miljoonaa kappaletta. 
Sarjan myydyin osa on Resident Evil 2 (2019), jota on myyty huhtikuuhun 2024 mennessä 13,9 miljoonaa kappaletta. Capcomin peleistä vain Monster Hunter Worldia (2018) ja Monster Hunter Riseä (2021) on myyty enemmän.
Pelisarjan peleistä Resident Evil: Dead Aim sisältää valopistoolipelin elementtejä ja se käyttää GunCon-ohjainta.
Hahmot

Keskeisiä hahmoja ovat Chris ja Claire Redfield, Leon S. Kennedy, Jill Valentine, Albert Wesker ja Ada Wong. Hahmot esiintyvät myös useissa elokuvissa.
Pelit

Pääsarjan pelit on lihavoitu.
| Vuosi | Nimi | Alkuperäinen alusta | Myöhemmät alustat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Resident Evil | PlayStation | Windows, Saturn, GameCube, mobiili, Nintendo DS |
| 1998 | Resident Evil 2 | PlayStation | Windows, Nintendo 64, Sega Dreamcast, Nintendo GameCube |
| 1999 | Resident Evil 3: Nemesis | PlayStation | Windows, Dreamcast, GameCube |
| 2000 | Resident Evil: Survivor | PlayStation | Windows |
| 2000 | Resident Evil: Code: Veronica | Dreamcast | PlayStation 2, GameCube |
| 2001 | Resident Evil: Survivor 2 – Code: Veronica | Pelihallit | PlayStation 2 |
| 2001 | Resident Evil Gaiden | Game Boy Color |  |
| 2002 | Resident Evil (uusintaversio) | GameCube | Wii, PlayStation 4, Windows, Xbox One, Nintendo Switch |
| 2002 | Resident Evil Zero | GameCube | Wii, PlayStation 4, Windows, Xbox One, Nintendo Switch |
| 2003 | Resident Evil: Dead Aim | PlayStation 2 |  |
| 2003 | Resident Evil Outbreak | PlayStation 2 |  |
| 2004 | Resident Evil Outbreak File #2 | PlayStation 2 |  |
| 2005 | Resident Evil 4 | GameCube | PlayStation 2, Windows, Wii, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation 4, Xbox One, Android, iOS, Zeebo, Nintendo Switch |
| 2006 | Resident Evil: Deadly Silence |  |  |
| 2007 | Resident Evil: The Umbrella Chronicles | Wii | PlayStation 3 |
| 2009 | Resident Evil 5 | PlayStation 3, Xbox 360 | Windows, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch, Shield Android TV |
| 2009 | Resident Evil: The Darkside Chronicles | Wii | PlayStation 3 |
| 2011 | Resident Evil: The Mercenaries 3D | Nintendo 3DS |  |
| 2012 | Resident Evil: Revelations | Nintendo 3DS | PlayStation 3, Wii U, Windows, Xbox 360, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |
| 2012 | Resident Evil: Operation Raccoon City | PlayStation 3, Xbox 360, Windows |  |
| 2012 | Resident Evil 6 | PlayStation 3, Xbox 360 | Windows, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |
| 2015 | Resident Evil: Revelations 2 | PlayStation 3, PlayStation 4, Windows, Xbox 360, Xbox One | PlayStation Vita, Nintendo Switch |
| 2016 | Umbrella Corps | PlayStation 4, Windows |  |
| 2017 | Resident Evil 7: Biohazard | PlayStation 4, Windows, Xbox One, Nintendo Switch |  |
| 2019 | Resident Evil 2 (uusintaversio) | PlayStation 4, Windows, Xbox One, Nintendo Switch |  |
| 2020 | Resident Evil 3 (uusintaversio) | PlayStation 4, Windows, Xbox One, Nintendo Switch |  |
| 2020 | Resident Evil: Resistance | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One |  |
| 2021 | Resident Evil Village | PlayStation 5, Windows, Xbox Series X/S, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |  |
| 2022 | Resident Evil RE:Verse | PlayStation 5, Windows, Xbox Series X/S, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |  |
| 2023 | Resident Evil 4 (uusintaversio) | PlayStation 5, Windows, Xbox Series X/S, PlayStation 4 |  |
| TBA | Resident Evil 9 |  |  |
Pelit > Mobiilipelit

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
2003: Resident Evil: The Missions
2004: Resident Evil Confidential Report
2008: Resident Evil: Genesis
2011: Resident Evil: Mercenaries Vs.
Pelit > Kronologinen järjestys

| Peli | Julkaisu |
| --- | --- |
Resident Evil Zero: 2002
Resident Evil / Resident Evil (uusintaversio): 1996/2002
Resident Evil 3: Nemesis / Resident Evil 3 (uusintaversio) (ensimmäinen puolikas): 1999/2020
Resident Evil 2 / Resident Evil 2 (uusintaversio): 1998/2019
Resident Evil 3: Nemesis / Resident Evil 3 (uusintaversio) (toinen puolikas): 1999/2020
Resident Evil: Code: Veronica: 2000
Resident Evil 4 / Resident Evil 4 (uusintaversio): 2005/2023
Resident Evil: Revelations: 2012
Resident Evil 5: 2009
Resident Evil: Revelations 2: 2015
Umbrella Corps: 2016
Resident Evil 6: 2012
Resident Evil 7: Biohazard: 2017
Resident Evil Village: 2021
Lähde:
Muu media > Elokuvat ja animaatiot

Sarjaan pohjautuen on tehty seitsemän elokuvaa ja kolme animaatioelokuvaa. Vuonna 2021 julkaistu seitsemäs elokuva Resident Evil: Welcome to Raccoon City uudelleenkäynnisti elokuvasarjan eikä ole yhteydessä aiempiin. Lisäksi pelisarjan pohjalta on tuotettu animaatiosarja Resident Evil: Infinite Darkness (2021). Netflix on tuottanut myös näytellyn Resident Evil -sarjan, joka julkaistiin heinäkuussa 2022.
Muu media > Kirjat ja sarjakuvat

Sarjan pohjalta on tehty useita kirjoja sekä sarjakuvia.
Ensimmäinen kirja oli vuonna 1997 julkaistu novelli Biohazard: The Beginning. Vuonna 1998 on julkaistu Hokkai no Yōjū ja sille kaksi seuraajaa.
S. D. Perry on kirjoittanut useita kirjoja. Kirjat ovat: Resident Evil: The Umbrella Conspiracy, Resident Evil: Caliban Cove, Resident Evil: City of the Dead, Resident Evil: Underworld, Resident Evil: Nemesis, Resident Evil Code: Veronica ja Resident Evil: Zero Hour.
Marvel on julkaissut vuonna 1997 Resident Evil -sarjakuvan. WildStorm julkaisi vuonna 1998 viisi osaa Resident Evil: The Official Comic Magazine -sarjakuvaa.
Muu media > Näytelmät

Biohazard The Stage on Japanissa esitetty teatterinäytelmä.
Huomioita

↑  Kolmannen persoonan moninpeli, joka on pelattavissa Resident Evil Villagen mukana (vaikka peli julkaistiinkin yli vuotta myöhemmin).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Resident Evil (pelisarja) Wikimedia Commonsissa
Resident Evil -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Resident Evil Zero  Resident Evil  Resident Evil 2  Resident Evil 3  Resident Evil Code: Veronica  Resident Evil 4  Resident Evil 5  Resident Evil 6  Resident Evil 7  Resident Evil Village 
Gun Survivor:   Resident Evil: Survivor  Resident Evil Survivor 2 – Code: Veronica  Resident Evil: Dead Aim 
Outbreak:   Resident Evil Outbreak  Resident Evil Outbreak: File 2 
Chronicles:   Resident Evil: The Umbrella Chronicles  Resident Evil: The Darkside Chronicles 
Revelations:   Resident Evil: Revelations  Resident Evil: Revelations 2 
Uudet versiot:   Resident Evil (2002)  Resident Evil 2 (2019)  Resident Evil 3 (2020)  Resident Evil 4 (2023) 
Muut:   Resident Evil Gaiden  Resident Evil: The Mercenaries 3D  Resident Evil: Operation Raccoon City  Umbrella Corps 
Hahmot:   Chris Redfield  Jill Valentine  Albert Wesker  Leon S. Kennedy  Claire Redfield  Ada Wong  Ethan Winters  Lady Dimitrescu 
Umbrella Corporationin logo, joka näkyy Resident Evil -sarjassa.
Richard Pánik

| Richard Pánik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1991 (ikä 33) Martin, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  HC Oceláři Třinec (ČEL) HC Havířov Panthers (Tšekki I) Norfolk Admirals (AHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Syracuse Crunch (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Toronto Marlies (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Arizona Coyotes (NHL)  Washington Capitals (NHL) Detroit Red Wings (NHL) New York Islanders (NHL) Bridgeport Islanders (AHL) Chicago Wolves (AHL) Lausanne HC (NL) HC Pardubice (ČEL)
NHL-varaus:  52. varaus, 2009 Tampa Bay Lightning
KHL-varaus:  69. varaus, 2010 Avtomobilist Jekaterinburg
Richard Pánik (s. 7. helmikuuta 1991 Martin, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat pelintekeminen ja pelikäsitys. Pánikin heikkouksiin kuuluu puolustuspelaaminen, eikä hän hyödynnä isoa kokoaan tarpeeksi. Tampa Bay Lightning varasi Pánikin toisella kierroksella 52. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Hänet on varannut myös KHL-joukkue Avtomobilist Jekaterinburg 69. pelaajana vuonna 2010.
Ura > Seuraura

Pánik on MHC Martinin kasvatti, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Tšekkiin ja HC Oceláři Třinecin joukkueeseen kaudeksi 2006–2007. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Pánik teki Třinecin A-nuorissa 39 ottelussa tehot 35+27=62 ja sijoittui runkosarjan pistepörssissä toiseksi HC Kladnon Jakub Valskýn jälkeen. Pánik teki samalla kaudella myös debyyttinsä Tšekin Extraliigassa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2008–2009 Pánik pelasi Extraliigassa 15 runkosarjaottelua tehoin 1+1=2 sekä neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran 1. Národní Hokejová Ligaa HC Havířov Panthersin joukkueessa. Třinecin A-nuorissa Pánik teki 16 ottelussa tehot 10+9=19. Hänen kauttaan lyhensi loukkaantumiset.
Tampa Bay Lightning varasi Pánikin toisella kierroksella 52. pelaajana kesällä 2009. Hän oli varaustilaisuuden korkein slovakialaisvaraus. Vuotta aiemmin OHL-joukkue Windsor Spitfires varasi Pánikin kymmenentenä CHL:n varaustilaisuudessa. Pánik siirtyi joukkueeseen kesäkuussa 2009. Tammikuussa 2010 hän siirtyi isossa kaupassa Belleville Bullsiin, jonne Pánikin lisäksi menivät myös Austen Brassard, Steve Gleeson, Paul Bezzo, toisen kierroksen varaus vuodelle 2012, kolmannen kierroksen varaus vuodelle 2010 sekä seitsemännen kierroksen varaus vuodelle 2012. Vaihdossa Spitfires sai Philipp Grubauerin, Marc Cantinin ja Stephen Johnsonin. Pánik teki kauden 2009–2010 aikana yhteensä 60 runkosarjaottelussa tehot 21+20=41. Hän kävi maaliskuussa 2010 pelaamassa kevätsopimuksella Lightningin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, AHL:ssä viiden ottelun verran. Pánik teki niissä yhden syöttöpisteen.
Pánik siirtyi myös vuoden 2010 harjoitusleirin jälkeen Lightningista OHL:ään. Hänet kaupattiin joulukuussa kolmanteen OHL-seuraansa Guelph Stormiin. Kaupassa joukkue sai myös toisen kierroksen varausvuoron kesälle 2012. Vaihdossa Bulls sai Carter Sandlakin ja toisen kierroksen varausvuoron kesällä 2011. Kaudeksi 2011–2012 Pánik siirtyi Tampa Bay Lightningin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, jossa Pánik voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Kaudella 2012–2013 Lightningin farmijoukkueeksi vaihtui Syracuse Crunch.
12.huhtikuuta 2021 ennen siirtotakarajaa Capitals kauppasi Panikin yhdessä Jakub Vranan sekä ensimmäisen ja toisen kierroksen varausvuoron kanssa Detroit Red Wingsiin vaihdossa Anthony Manthaan.
17. heinäkuuta 2021 Red Wings kauppasi Panikin ja toisen kierroksen varausvuoron New York Islandersiin vaihdossa Nick Leddyyn.
Ura > Maajoukkueura

Pánik pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolmesti vuosina 2009, 2010 ja 2011. Hän oli vuoden 2010 turnauksessa tehoilla 6+2=8 Slovakian paras pistemies ja koko turnauksen maalipörssin kolmas viiden muun pelaajan kanssa. Vuoden 2011 turnauksessa Pánik toimi Slovakian kapteenina. Hän sijoittui maalipörssissä toiseksi Kanadan Brayden Schennin jälkeen ja jakoi turnauksen pistepörssin viidennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Pánik valittiin myös Slovakian top-3-pelaajaksi.
Vuosina 2007 ja 2008 Pánik pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuoden 2008 turnauksessa hän jakoi tehoilla 4+6=10 pistepörssin kolmannen sijan Kanadan Jordan Eberlen kanssa. Pánik valittiin tuolloin myös Slovakian top-3-pelaajaksi.
Pánik edusti Slovakiaa myös miesten MM-kilpailuissa vuonna 2010 19-vuotiaana. Hän oli joukkueen nuorin pelaaja ja hänen +/–-lukemansa +3 oli Slovakian paras.
Rita Niemi-Manninen

Rita Susanne Niemi-Manninen (s. 4. heinäkuuta 1979) on suomalainen urheilu-uransa päättänyt kilpa-aerobikkaaja.
Urheilu-ura

Lapsena Niemi kilpaili telinevoimistelussa edustaen Porin Tarmoa. Muutama vuosi telinevoimistelun lopettamisen jälkeen hän aloitti vuonna 1998 kilpa-aerobicin. Hän kilpaili aluksi ryhmäsarjassa, mutta siirtyi jo ensimmäisten Suomen-mestaruuskilpailujensa jälkeen yksilösarjaan. Hän edusti vuonna 2014 päättyneellä kilpaurallaan Porin Naisvoimistelijoita.
Niemi edusti Suomea FISAF-liiton alaisissa kilpa-aerobicin arvokilpailuissa. Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailut Prahassa, joissa hän sijoittui kymmenenneksi. Ensimmäisen arvokilpailumitalinsa hän voitti vuoden 2005 Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän sijoittui pronssille. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Niemi voitti pronssia ja EM-kilpailuissa hopeaa; kilpauransa tuohon kauteen päättänyt Tiia Piili voitti molemmissa kultaa. Vuonna 2007 hän paransi edelliskauden molempia sijoituksia, MM-kilpailuissa hän voitti hopeaa ja Lloret de Marissa pidetyissä EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran kultaa. Syyskuun 2008 EM-kilpailuissa Helsingissä Niemi uusi mestaruutensa ja joulukuun MM-kilpailuissa Dubnassa hopeasijansa. Vuonna 2009 hän voitti kolmannen ja vuonna 2010 neljännen kerran MM-hopeaa. Vuoden 2011 kesäkuussa Torinon Euroopan-mestaruuskilpailussa Niemi voitti kolmannen kerran kultaa.
Urheilu-ura > Arvokilpailusaavutukset

FISAFin maailmanmestaruuskilpailut
FISAFin Euroopan-mestaruuskilpailut
Urheilu-uran jälkeen

Urheilu-uransa ulkopuolella Niemi-Manninen on muun muassa opiskellut hotelli- ja ravintola-alaa sekä fysioterapiaa ja työskennellyt fysioterapeuttina sekä ryhmäliikuntavastaavana ja -ohjaajana. Hän on ollut elokuusta 2015 naimisissa Aki Mannisen kanssa. Heillä on kesäkuussa 2019 syntynyt tytär. Niemi-Manninen osallistui puolisonsa kanssa Temptation Island Suomen keväällä 2015 esitetylle ensimmäiselle tuotantokaudelle ja oli kilpailijana Martina ja hengenpelastajat -ohjelman syksyllä 2015 esitetyllä toisella tuotantokaudella. Hän oli vuonna 2017 Gladiaattorit-ohjelmassa nimellä Laser. Rita ja Aki vierailivat myös Tankkaustarinat-ohjelmassa vuonna 2019. Rita ja Aki olivat Alanyan matkaoppaat -televisiosarjassa toisella kaudella.
Niemi-Manninen on toimitusjohtajana Ritaki Oy:ssä, jonka hän omistaa miehensä Aki Mannisen kanssa.
181 Fremont

181 Fremont kuvattuna vuonna 2021.
181 Fremont on San Franciscossa Yhdysvalloissa sijaitseva 247 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on kaupungin kolmanneksi korkein rakennus. Torni rakennettiin vuosina 2013–2018, ja siinä on 56 kerrosta. Rakennuksessa on asuin- ja toimistotiloja, ja sen päämateriaali on teräs.
Rakennuksen suunnitteli arkkitehtuuripalveluita tarjoava Arup.
Ruusun nimi (elokuva)

| Ruusun nimi> Der Name der Rose |
| --- | --- |
 Alkuperäinen juliste
Ohjaaja:  Jean-Jacques Annaud
Käsikirjoittaja:  Andrew Birkin Gérard Brach Howard Franklin Alain Godard
Tuottaja:  Franco Cristaldi Bernd Eichinger Alexandre Mnouchkine Herman Weigel
Säveltäjä:  James Horner
Kuvaaja:  Tonino Delli Colli
Leikkaaja:  Jane Seitz
Tuotantosuunnittelija:  Dante Ferretti
Pukusuunnittelija:  Gabriella Pescucci
Pääosat:  Sean Connery F. Murray Abraham Elya Baskin Feodor Chaliapin Jr. Christian Slater Michel Lonsdale
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska – Italia – Saksa
Tuotantoyhtiö:  Neue Constantin Film Acteurs Auteurs Associés
Levittäjä:  Constantin Film 20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti / latina
Budjetti:  17 000 000 USD
Tuotto:  77 153 487 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruusun nimi (The Name of the Rose) on Umberto Econ romaaniin Ruusun nimi perustuva BAFTA-palkittu saksalais-ranskalais-italialainen elokuva vuodelta 1986. Pääosassa on Sean Connery, joka voitti roolistaan parhaan miespääosan BAFTA:n. Elokuva palkittiin parhaasta maskeerauksesta BAFTA:lla.
Tarina on keskiaikaan sijoittuva murhamysteeri. Se yhdistää keskiajan kuvausta nykyaikaiseen jännityselokuvan juoneen.