stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
13. tammikuuta

13. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 13. päivä. Vuodesta on jäljellä 352 päivää (karkausvuonna 353).
Nuutinpäivänä joulurauha päättyy. Roomalaiskatolinen kirkko muistaa Knuut Pyhää tammikuun 19. päivä, Ruotsin ja Suomen kirkot tammikuun 13. päivä, jolloin on samalla kulunut 20 päivää joulupäivästä. Osassa Suomea lapset kiertelevät nuuttipukkiperinteen jatkajina, keräämässä joulun pois.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Nuutti
suomenruotsalainen kalenteri: Knut
ortodoksinen kalenteri: Jermi, Tarvo, Ele
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Nuvtte, Nuhtte
vanhemmissa kalentereissa: Agne, Hilarius, Kanutus, Kunto
Tapahtumia

532 – Nika-mellakat alkoivat Konstantinopolissa.
888 – Pariisin kreivi Odosta tuli frankkien kuningas.
1785 – Sanomalehti Daily Universal Registerin (1. tammikuuta 1788 lähtien tunnettu nimellä The Times) ensimmäinen numero ilmestyi.
1842 – Tri. William Brydon, brittiläinen kirurgi ensimmäisessä Englannin ja Afganistanin välisessä sodassa, palasi ainoana eloonjääneenä 16 500 hengen armeijasta Jalalabadin varuskuntaan.
1898 – Émile Zola julkaisi avoimen kirjeen Ranskan presidentille otsikolla J'accuse (”Minä syytän”).
1900 – Vilhelm II julisti saksan kielen Saksan armeijan viralliseksi komentokieleksi.
1915 – Avezzanon kaupungissa Abruzzossa Italiassa tapahtuneessa maanjäristyksessä sai 29 800 ihmistä surmansa.
1930 – Mikki Hiiri esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvassa.
1935 – Saarlandissa pidetyssä kansanäänestyksessä 90,3 % äänestäneistä kannatti alueen liittämistä Saksaan.
1938 – Anglikaaninen kirkko hyväksyi kehitysopin.
1942 – Henry Ford patentoi muovista tehdyn auton, joka oli tavallista autoa 30 % kevyempi.
1942 – Yhdysvallat aloitti Yhdysvaltain japanilaisten pakkosiirrot.
1953 – Marsalkka Josip Broz Tito valittiin Jugoslavian presidentiksi.
1991 – Neuvostoliittolaiset joukot hyökkäsivät Vilnassa Liettuan itsenäisyyttä kannattaneita vastaan.
1992 – Japani esitti Korean tasavallalle ensimmäistä kertaa virallisen anteeksipyynnön korealaisten naisten pakottamisesta seksiorjuuteen toisen maailmansodan aikana.
2001 – El Salvadorissa kuoli yli 800 ihmistä maanjäristyksessä.
2003 – Ylen radiouudistus: Ylen Ykkösen nimi muuttui Yle Radio 1:ksi, Radiomafian tilalle tuli YleX ja Radio Ainon tilalle YleQ.
2012 – Costa Concordian karilleajo.
Kuolleita

86 eaa. – Gaius Marius, roomalainen kenraali ja poliitikko (s.157 eaa.)
858 – Ethelwulf, Wessexin kuningas (s. 795)
888 – Kaarle Paksu, frankkien kuningas (s. n. 839)
1691 – George Fox, englantilainen kristitty (kveekariliikkeen perustaja) (s. 1624)
1766 – Fredrik V, Tanska-Norjan kuningas (s. 1723)
1838 – Ferdinand Ries, saksalainen säveltäjä (s. 1784)
1852 – Fabian Gottlieb von Bellingshausen, venäläinen tutkimusmatkailija (s. 1778)
1864 – Stephen Foster, yhdysvaltalainen säveltäjä (s. 1826)
1882 – Wilhelm Mauser, saksalainen asesuunnittelija ja -valmistaja (s. 1834)
1885 – Schuyler Colfax, Yhdysvaltain varapresidentti 1869–1873  (s. 1823)
1906 – Aleksandr Popov, venäläinen fyysikko (radion kehittäjiä) (s. 1859)
1929 – Wyatt Earp, yhdysvaltalainen seriffi ja liikemies (s. 1848)
1941 – James Joyce, irlantilainen kirjailija (Odysseus) (s. 1882)
1949 – Aino Aalto, suomalainen arkkitehti ja muotoilija (s. 1894)
1962 – Ernie Kovacs, yhdysvaltalainen koomikko ja televisiokomedian uranuurtaja (s. 1919)
1978 – Hubert Humphrey, Yhdysvaltain varapresidentti 1965–1969 (s. 1911)
1979 – Donny Hathaway, yhdysvaltalainen soul- ja R&B-muusikko (s. 1945)
1988 – Tšiang Tšing-kuo, Kiinan tasavallan presidentti 1978–1988 (s. 1910)
1996 – Elina Pohjanpää, suomalainen näyttelijä (s. 1933)
2002 – Ted Demme, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja (Blow) (s. 1963)
2003 – Norman Panama, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja (s. 1914)
2004 – Harold Shipman (”Tohtori Kuolema”), englantilainen lääkäri ja sarjamurhaaja (s. 1946)
2007 – Michael Brecker, yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti (s. 1949)
2017 – Gilberto Agustoni, sveitsiläinen kardinaali (s. 1922)
2017 – Antony Armstrong-Jones, brittiläinen valokuvaaja ja pääri, prinsessa Margaretin ent. aviomies (s. 1930)
2019 – Pierre Alard, ranskalainen kiekonheittäjä (s. 1937)
2019 – Roberto Reinaldo Cáceres González, uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1921)
2019 – Phil Masinga, eteläafrikkalainen jalkapalloilija (s. 1969)
2021 – Sinikka Nopola, suomalainen kirjailija, pakinoitsija ja kolumnisti (s. 1953)
2022 – Jean-Jacques Beineix, ranskalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja (s. 1946)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 13. tammikuuta: |  |
:   Paavo Heininen 1899 – Venäläinen elokuvateoreetikko ja -ohjaaja Lev Kulešov syntyi.  1915 – Avezzanon maanjäristyksessä Italiassa kuoli yli 30 000 ihmistä.  1924 – Itävaltalainen filosofi Paul Feyerabend syntyi.  1930 – Mikki Hiiren sarjakuvadebyytti The New York Mirrorissa Ub Iwerksin piirtämänä.  1938 – Säveltäjä, professori ja pianisti Paavo Heininen syntyi.  1941 – Irlantilainen kirjailija James Joyce kuoli.
Belgian valtaus

Belgian valtaus oli toisessa maailmansodassa osa Saksan armeijan operaatio Keltaista (saks. Fall Gelb), joka sisälsi hyökkäyksen Alankomaihin, Belgiaan ja Luxemburgiin sekä Ranskaan.
Saksa aloitti 10. toukokuuta 1940 hyökkäyksen länteen. Liittoutuneet yrittivät pysäyttää hyökkääjän Belgiassa uskoen kyseessä olevan saksalaisten päähyökkäys. Ranskan siirrettyä joukkojensa parhaimmiston Belgiaan 10.–12. toukokuuta Saksa käynnisti operaationsa toisen vaiheen hyökkäämällä Ardenneilta kohti Englannin kanaalia, jonne saksalaisjoukot saapuivat viidessä vuorokaudessa. Tällöin liittoutuneiden joukot joutuivat saarroksiin. Belgia antautui 28. toukokuuta.
Taisteluiden aikana käytiin sodan ensimmäinen panssaritaistelu Hannutissa, mikä oli siihen astisen historian suurin panssaritaistelu jääden kuitenkin myöhemmin useiden muiden taisteluiden varjoon. Belgian valtaukseen liittyi myös tunnettu Eben-Emaelin linnoituksen valtaus, jossa käytettiin laskuvarjojääkäreiden maahanlaskua suoraan linnoituksen katolle.
Belgian antauduttua liittoutuneiden joukkojen joutuivat vetäytymään Belgiasta ja lopulta Euroopan mantereelta. Belgia oli saksalaisten miehittämä aina vuoteen 1945, jolloin länsiliittoutuneet vapauttivat alueen.
Suunnitelmat

Saksalaisten suunnitelman mukaan armeijaryhmä B etenisi Belgiaan ja se samalla vetäisi liittoutuneiden 1. armeijaryhmän Belgiaan. Saksan armeijaryhmä A aloittaisi sen jälkeen hyökkäyksen Ardennien läpi. Belgian jäädessä tois’arvoiseksi sotanäyttämöksi ja siten armeijaryhmä B:hen kuuluisi vain rajallinen määrä joukkoja ja pääosan niistä ollessa jalkaväkeä. Englannin kanaalille pääsyn jälkeen kaikki panssaridivisioonat ja pääosa motorisoidusta jalkaväestä siirrettäisiin armeijaryhmä B:stä armeijaryhmä A:lle vahvistamaan puolustusta ja estämään liittoutuneiden vastahyökkäystä. Suunnitelma saattaisi epäonnistua mikäli Belgiaa ei saataisi vallattua riittävän nopeasti ja siten pakotettua liittoutuneita jakamaan voimiaan kahden rintaman puolustamiseen.
Kolme Albertin kanavan ylittävää siltaa olivat merkittävässä asemassa taattaessa armeijaryhmä B:n eteneminen. Veldwezeltin, Vroenhovenin ja Kannen sillat Belgiassa sekä Maastrichtin silta Alankomaiden rajalla olivat merkittäviä, koska niiden tuhoutuminen jättäisi Reichenaun Saksan 6. armeijan Maastrichtin ja Albertin kanavan väliseen pussiin ja Eben Emaelin linnoituksen tykkien tuleen. Linnoitus piti siten vallata ja sen tykistön toiminta estää.
Joukot > Ranska

Ranskan 1. armeijan, johon kuului 10 jalkaväkidivisioonaa ja kaksi kevyttä mekanisoitua divisioona, tehtävänä oli puolustaa 25 mailia leveää Gembloux'n aukkoa. Armeijaan kuuluva kenraali René Prioux’n komentama ratsuväkiarmeijakunta oli määrätty tukemaan Belgian asevoimia. Armeijakuntaan kuuluivat 2. ja 3. mekanisoidut divisioonat. Panssarijoukkoihin kuului kaikkiaan 176 Somua S35 ja 239 Hotchkiss H35 -vaunua.
Ranskan 7. armeija puolusti liittoutuneiden pohjoista siipeä. Armeijaan kuuluivat 1. mekanisoitu divisioona sekä 25. ja 9. motorisoidut divisioonat, joiden lisäksi siihen kuului vielä neljä jalkaväkidivisioonaa. Armeijan tehtävänä oli käskyn saatuaan edetä Alankomaiden Bredaan. Ranskan 9. armeija, johon kuului 5. motorisoidun divisioonan lisäksi ainoastaan jalkaväkiyksiköitä. Armeijan tehtävänä oli puolustaa liittoutuneiden eteläistä sivustaa Sambren eteläpuolella ja Sedanin pohjoispuolella. Ranskan rajan takana oli vielä Ranskan 2. armeija tehtävänään Ranskan ja Belgian välisen rajan suojaaminen Sedanista Montmédyyn.
Joukot > Brittiläinen siirtoarmeija

Lordi Gortin johtamaan brittiläiseen siirtoarmeijaan kuului kaksi kaksi divisioonaista armeijakuntaa, joissa oli yhteensä 152 000 sotilasta. Siirtoarmeija vastaanotti rintamavastuun Ranskan maavoimien joukoilta 3. lokakuuta 1939 alkaen Mauldesta Halluiniin tukeutuen Leie-jokeen Halluinista Armentièresiin. Joukkojen oikealla sivustalla oli Ranskan 1. armeija ja vasemmalla Ranskan 7. armeija. Armeijan esikunta oli Arrasissa. Maajoukkojen lisäksi oli 6 859 ilmavoimien sotilasta.
Kenraaliluutnantti Sir Ronald F. Adamin komentama III armeijakunta perustettiin ja se oli valmis 9. huhtikuuta 1940. Huhtikuun loppuun mennessä siirtoarmeijan taistelujoukkojen vahvuus oli noussut kymmeneen divisioonaan eli 394 165 sotilaaseen. Lisäksi oli 18 347 territoriaalijoukkojen sotilasta lähetetty linnoitustehtäviin ja koulutettavaksi, 17 665 tukikohtiin sijoitettua reservisotilasta, 78 864 yhteyksien rakentamiseen, 23 545 erilaisiin esikuntatehtäviin, sairaaloihin ja muihin tukitehtäviin. 9 051 sotilasta oli siirtymässä paikasta toiseen ja 2 515 sijoittamatonta sotilasta sekä 23 545 sotilasta selustassa toimiviin huolto- ja tukiyksiköihin. Taistelujoukkojen kalustona oli 1 280 tykistöasetta ja 310 panssarivaunua.
Joukot > Saksa

Fedor von Bockin komentama Saksan armeijaryhmä B:hen kuului 26 jalkaväki- ja kolme panssaridivisioonaa, joiden tehtävänä oli vallata Alankomaat ja Belgia. Saksan 6. armeijan XVI armeijakuntaan kuuluivat 3. ja 4. panssaridivisioona osallistuivat Belgian valtaukseen. 18. armeijaan liitetty 9. panssaridivisioona osallistui ensin Alankomaiden valtaukseen ja sen päätyttyä kääntyisi armeijan mukana Belgiaan suojaten divisioonan suojatessa armeijan pohjoisen sivustan. Armeijanryhmällä oli kaikkiaan 808 panssarivaunua.
Fort Eben-Emaelin rajalinnoituksen valtausta varten armeijaryhmän tueksi siirrettiin 7. laskuvarjodivisioonasta ja 22. maahanlaskudivisioonasta muodostettu taisteluryhmä Koch. Armeijaryhmän tukena oli 1 815 taistelulentokonetta, 487 kuljetuslentokonetta ja 50 liitokonetta. Ilmavoimien kenraalin Alfred Kellerin komentama IV ilma-armeijakunta vastasi ilmatuesta apunaan kenraalimajuri Wolfram von Richthofenin VIII ilma-armeijakunta. Näiden apuna oli vielä eversti Kurt-Bertram von Döringin 2. hävittäjäryhmä.
Taistelu

Saksan ilmavoimat aloittivat 10. toukokuuta 1940 hyökkäyksen tuhoamalla Belgian ilmapuolustuksen, joka toteutui jo ensimmäisenä taistelupäivänä. Ensimmäiset ilmahyökkäykset lentokentille tehtiin noin kello 4 aamulla ja iltaan mennessä oli pääosa Belgian ilmavoimien koneista tuhottu.
Saksan sodanjohdon suunnitelmaan sisältyi maahanlasku etenemistä estävän Fort Eben-Emael valtaamiseksi. Linnakkeen valtauksen ja Belgian I armeijakunnan 7. jalkaväkidivisioonan puolustuksen murruttua. Saksan 18. armeijan joukot etenivät Belgiaan. Saksalaiset muodostivat sillanpään Albertin kanavan taakse ennen brittijoukkojen saapumista alueelle. Chasseurs Ardennais vetäytyi Maasin taakse tuhoten sillat takanaan.
Ranskan 2. armeija teki vastahyökkäyksen pakottaen etenevät saksalaisjoukot hetkeksi pysähtymään. Ratsuväkiarmeijakunta menetti 12.–14. toukokuuta Hannutin ja 14.–15. toukokuuta Gembloux’n taisteluissa taistelukykynsä menetettyään runsaasti kalustoa. Etelässä Saksan panssarijoukot murtautuivat Ardennien läpi murtaen liittoutuneiden puolustuksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belgian valtaus Wikimedia Commonsissa
Belgian valtaus 16.–21. toukokuuta
Operaatio Bowery

Operaatio Bowery oli peitenimi toisen maailmansodan Maltan saattueelle Gibraltarilta Maltalle 8.–10. toukokuuta 1942. Operaatio oli toisinto edeltäneestä operaatio Calendarista.
HMS Georgetown, HMS Echo, HMS Intrepid ja HMS Salisbury sekä Yhdysvaltain laivaston Benham-luokan hävittäjät USS Lang ja USS Sterett suojasivat toukokuussa taisteluristeilijä HMS Renownia ja Yhdysvaltain laivaston lentotukialus USS Waspia Gibraltarille, jossa osastoa täydennettiin 8. toukokuuta Force H:n lentotukialus HMS Eaglellä sekä kevyt risteilijä HMS Charybdiksellä sekä 13. hävittäjälaivueella. Britteinsaarilta saapuneet hävittäjät suojasivat 10. toukokuuta alkaneella kotimatkallaan HMS Renownin ja USS Waspin Scapa Flow'hun.
Vehkajärvi (Kuhmoinen, Haikupohja)

| Vehkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°42′19″N, 25°13′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Pirttijärvi–Riihijärveen
Järvinumero:  14.261.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,6 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,913 km  
Pinta-ala:  1,806 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVehkajärvi 
Vehkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tie pohjoisesta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,6 metriä mpy. Siihen laskee yksi oja. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä, yhtyy Pienestä Vehkajärvestä tulevan ojan kanssa ja laskee 2,4 kilometrin päässä Pirttijärvi–Riihijärveen. Laskuojan pudotus on 40,5 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järven rannoista puolet oli peltoa. Vuoteen 1986 pellot olivat metsittyneet ja peltoa oli enää järven pohjoispuolella.
Gootti-linja

Pohjois-Italian puolustuslinjat vuonna 1944.
Gootti-linja (saks. Gotenstellung, lat. Linea Gotica), myöhemmin Vihreä linja (saks. Grüne Linie), oli Saksan Italiaan sijoitetun armeijan länsirannikon Pisasta Apenniinien niemimaan yli itärannikon Riminiin ulottunut puolustuslinja Pohjois-Italiassa toisen maailmansodan loppuvaiheessa.
Sotamarsalkka Albert Kesselringin johtama Saksan armeija vetäytyi taistellen Harold Alexanderin johtamien liittoutuneiden edeltä ja muodosti useita puolustuslinjoja. Gootti-linjalle annettiin antiikin historiaan viittaava nimi saksalaisten taistelutahdon kohottamiseksi. Adolf Hitler pelkäsi kuitenkin Anzion maihinnousun kaltaista hyökkäystä joukkojen selustaan ja antoi käskyn, jonka mukaan puolustuslinjan nimi on vaihdettava neutraalimpaan. Näin liittoutuneet puolestaan eivät voisi antaa mahdolliselle voittoisalle taistelulleen omaa taistelutahtoaan kohottavaa nimeä. Kesselring nimesi linjan uudelleen Vihreäksi linjaksi.
Liittoutuneet läpäisivät puolustuslinjan syksyllä 1944, mutta saksalaiset onnistuivat jälleen vetäytymään hyvässä järjestyksessä eivätkä liittoutuneet saavuttaneet alueella ratkaisevaa läpimurtoa ennen vuoden 1945 kevätoffensiivia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gootti-linja Wikimedia Commonsissa
Canada at War: The Gothic Line (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Battle of Rimini (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Gothic Line and the Operation Olive (englanniksi)
Gothic Line and PO Valley Campaign (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Commemoration of the National Historic Significance of the Breaching of the Gothic Line (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gotica Toscana (italiaksi) (englanniksi)
Valokuvia Gootti-linjalta (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
La Città Invisibile (italiaksi)
Kapalojärvi–Lehmijärvi

| Kapalojärvi–Lehmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Pirkanmaa
Kunnat:  Jämsä, Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°44′00″N, 25°15′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskujoki:  Arvajankoski Päijänteeseen
Järvinumero:  14.261.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,9 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  940 m  
Rantaviiva:  5,136 km  
Pinta-ala:  35,399 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKapalojärvi–Lehmijärvi 
Kapalojärvi–Lehmijärvi, tai joskus myös Kapalojärvi–Lehmäjärvi, on Keski-Suomessa Jämsässä ja Pirkanmaalla Kuhmoisissa Arvajan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Kapalojärvi–Lehmijärven pinta-ala on 35 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Noin 70 metriä leveä Könnönsalmi jakaa järven kahteen osaan siten, että pohjoisosan nimi on Lehmijärvi ja eteläosan Kapalojärvi. Kummallakaan järvenosalla ei ole kartan mukaan saaria. Jämsän ja Kuhmoisten kunnanraja kulkee Kapalojärven ja Könnönsalmen kautta siten, että Kapalojärven koillisosa kuuluu Jämsään ja kaakkoisosa Kuhmoisiin. Lehmijärvi kuuluu kokonaan Jämsään.
Kapalojärvi–Lehmijärven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä. Lehmijärven rannat ovat puoliksi peltoa ja puoliksi metsää. Kapalojärven rannat ovat sen sijaan suurimmaksi osaksi metsää, mutta sen pohjoisrannalla on myös peltoa. Kapalojärvi–Lehmijärven rannoilla on yhteensä noin 20 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Järven itäpuolelta kulkee valtatie 24.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,9 metriä mpy. Pirttijärvi–Riihijärvi laskee Kapalojärven eteläosaan Kapalokoskea pitkin. Kapalojärvi–Lehmijärvi laskee Lehmijärven kaakkoispäästä lähtevää Arvajankoskea pitkin Päijänteen Arvajanlahteen. Arvajankosken pituus on 400 metriä ja sen pudotus on 1,3 metriä. Valtatie 24 ylittää Arvajankosken sillalla.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa jäven pohjoisosan nimi oli Lehmäjärvi. Tuolloin koko järvellä oli vain muutamia taloja ja Kapalojärven rannoilla oli nykyistä enemmän peltoa. Vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu lisää taloja.
Transtrand

| Transtrand |
| --- | --- |
 Transtrandin kirkko
 Transtrand
 Koordinaatit: 61°05′25″N, 13°19′03″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Malung-Sälen
Väkiluku (31.12.2023):  367
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Transtrand on taajama Malung-Sälenin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 367 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Johanna Skottheim (s. 1994), ampumahiihtäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Transtrand Wikimedia Commonsissa
Vapaudenpatsas (Loviisa)

Vapaudenpatsas (Saksalaisten maihinnousun muistomerkki) on arkkitehti Eva Kuhlefelt-Ekelundin vuonna 1928 tekemä punagraniittinen muistomerkki Loviisassa kirkkopuistossa. Teos on myös itäisen Uudenmaan vapaustaistelun muistomerkki. Pystykiven huipulla on pronssinen roomalaiskypärä, jonka laella on korkea, sodanjohtoon viittaava harja. Patsaassa on vastakkaisilla puolilla tekstit suomeksi ja ruotsiksi:
2 500 miehen joukko nousi maihin Loviisassa Suomen valkoisten avuksi 7.4.1918. Eversti Otto von Brandensteinin johtama joukko taisteli Itä-Uudenmaan alueella Lahti-Kouvolan-radan tuntumassa.
Koekeskinen

| Koekeskinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′37″N, 25°09′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskujoki:  joki Kotajärveen 
Järvinumero:  14.262.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,7 m  
Pituus:  700 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  1,426 km  
Pinta-ala:  5,475 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoekeskinen 
Koekeskinen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kotakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lounaispuolinen Myllyvuori nousee 80 metriä ja itäpuolinen Lumminvuori 50 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata. Järvellä on kaksi taloa ja kuusi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet järven koillispuolelta kulkevalta yhdystieltä 3291. Asutus painottuu järven pohjoisrannoille. Järven lounais- ja koillisrannalla on rantojensuojelualue.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy. Isojärvi laskee sen eteläpäähän. Koekeskinen laskee sen pohjoispäästä lähtevää jokea pitkin Kotajärveen. Laskujoen pituus on 550 metriä ja pudotus 11,3 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli neljä taloa. Vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu kolme taloa lisää.
Alainen Enojärvi

| Alainen Enojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°42′37″N, 25°11′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Pälämään 
Järvinumero:  14.262.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,8 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,389 km  
Pinta-ala:  0,812 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainen Enojärvi 
Alainen Enojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen pohjoispuolinen Hallavuori nousee 60 metriä ja eteläpuolinen Härkävuori 40 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Järven lounaisrannalla on rakennus ja itäpuolella talo, jolle tulee tie lännestä järven eteläpuolelta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,8 metriä mpy. Siihen laskee Keskinen Enojärvi. Laskuoja lähtee järven lounaispäästä ja laskee 1,5 kilometrin päässä Pälämään. Laskuojan pudotus on 40,6 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järven itäpuolisen talon yhteydessä oli peltoa, joka jatkui järven rantaan asti. Vuoteen 1986 mennessä järven lounaisrannalle oli rakennettu rakennus.
János Kádár

| János Kádár |
| --- | --- |
 János Kádár vuonna 1977
MSZMP:n pääsihteeri
 25.10.1956 – 22.5.1988  
Edeltäjä:  Ernő Gerő
Seuraaja:  Károly Grósz
Unkarin pääministeri
 4.11.1956–28.1.1958  
Edeltäjä:  Imre Nagy
Seuraaja:  Ferenc Münnich
Unkarin pääministeri
 13.9.1961–30.6.1965  
Edeltäjä:  Ferenc Münnich
Seuraaja:  Gyula Kállai
Unkarin sisäministeri
 5.8.1948–23.6.1950  
Henkilötiedot
Koko nimi:  János József Csermanek
Syntynyt: 26. toukokuuta 1912 Fiume, Itävalta-Unkari
Kuollut: 6. heinäkuuta 1989 (77 vuotta) Budapest
Puoliso:  Mária Tamáska
Tiedot
Puolue:  Unkarin sosialistinen työväenpuolue MSZMP
Muut puolueet:  Unkarin kommunistipuolue (1932–1949)
János József Kádár, alun perin Czermanik tai Csermanek (26. toukokuuta 1912 Fiume, Itävalta-Unkari, nyk. Rijeka Kroatiassa – 6. heinäkuuta 1989 Budapest, Unkari) oli Unkarin sosialistisen työväenpuolueen pääsihteeri vuosina 1956–1988 ja Unkarin pääministeri 1956–1958 ja 1961–1965. Kádárin aikaista kommunismia kutsutaan gulassikommunismiksi eli kadarismiksi.