stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jokijärvi (Konnevesi, Jokijärvi)

| Jokijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°45′35″N, 26°13′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Sahajoki Jokijärveen 
Järvinumero:  14.421.1.060
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,9 m  
Pituus:  670 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  1,501 km  
Pinta-ala:  6,306 ha  
Tilavuus:  0.000078 km³ 
Keskisyvyys:  1,23 m  
Suurin syvyys:  2,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJokijärvi 
Jokijärvi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Jokijärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 670 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 77 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,9 metriä mpy.
Kansallinen korpus

| Kansallinen korpus |
| --- | --- |
  
Perustettu:  14. lokakuuta 2016
Puheenjohtaja:  Andrii Biletski
Varapuheenjohtajat:  Rodion Kudrjašov (1. vpj.)
Poliittinen kirjo:  äärioikeisto
Verh’ovna Rada:  0 / 450
Paikallisvaltuutetut:  23 / 158 399
Kotisivu:  nationalcorps.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansallinen korpus (ukr. Національний корпус, Natsionalnyi korpus) on ukrainalainen puolue.
Kansallinen korpus kannattaa kuolemanrangaistusta maanpetokseen syyllistyneille sekä korkea-arvoisille virkamiehille, jotka syyllistyvät kavallukseen. Puolue kannattaa myös perustuslain muuttamista niin, että Ukrainan presidentin valtaoikeuksia laajennettaisiin siten, että presidentistä tulisi sekä asevoimien päällikkö että hallituksen päämies. Puolue ajaa myös diplomaattisten suhteiden katkaisua Venäjään, kunnes se on vetänyt joukkonsa Donbassista ja Krimiltä ja maksanut sotakorvauksia. Puolueen mielestä Ukrainan pitäisi rakentaa maiden välisiä suhteita etenkin Itämeren ja Mustanmeren alueiden valtioihin. Puolue kannattaa ydinaseen hankkimista Ukrainalle. Lisäksi Kansallinen korpus kannattaa niiden yhtiöiden, jotka olivat osa julkista valtaa ennen Ukrainan itsenäistymistä, uudelleenkansallistamista. Puolue kannattaa kansalaisten oikeutta hankkia aseita itsepuolustustarkoituksiin.
Loppuvuonna 2015 rekisteröitiin Ukrainan patriootti -niminen puolue, jolla ei kuitenkaan ensimmäisen vuoden aikana ollut julkista toimintaa. Kansallinen korpus perustettiin nykymuodossaan ja se sai nykyisen nimensä, kun Azov-pataljoona perusti sen Ukrainan puolustajien päivänä 14. lokakuuta 2016 Kiovassa järjestetyssä kokouksessa, johon oli kerääntynyt 292 edustajaa Ukrainan kaikilta alueilta. Pataljoonan komentaja Andrii Biletski valittiin yksimielisesti nelivuotiskaudelle ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Suurin osa Kansallisen korpuksen johtajista on Azov-pataljoonan jäseniä. Puolueen hallintorakenne on perustettu sittemmin toimintansa lopettaneen Azov-pataljoonan siviilijärjestösiiven tilalle, jota sitäkin Biletski johti.
Kansallista korpusta on syytetty väkivaltaisuuksista ja uhaksi Ukrainan demokratiakehitykselle. Amerikkalaisen Freedom Housen raportissa vuonna 2018 Kansallista korpusta ja sen puheenjohtajaa Biletskiä luonnehdittiin äärioikeistolaisiksi. Puolueen itsensä mielestä puolue ei ole uhka demokratialle ja heidän mukaansa he käyttävät laillisia keinoja suojellakseen yleistä järjestystä. Puolisotilaallinen järjestö Natsionalni Druzhyny on kytköksissä puolueeseen.
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Kansallinen korpus oli vaaliliitossa muutaman muun äärioikeistolaisen ryhmän kanssa ja ne saivat yhteensä hieman yli kaksi prosenttia annetuista äänistä. Paikallisvaaleissa 2020 Kansallinen korpus sai 23 paikkaa.
Kansallisen korpuksen kansainvälisten asioiden sihteeri Olena Semenjaka oli vuonna 2019 Turussa järjestetyssä nationalistisessa Awakening-konferenssissa puhujana. Sarastus-verkkolehti on julkaissut Semenjakan tekstejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansallinen korpus Wikimedia Commonsissa
José Martinez-Abarca

José Martinez-Abarca  on suomalainen budōka joka on graduoinut mustan vyön eli dan-arvon kahdessa kansainvälisen kendoliiton lajissa: ZNKR iaidōssa että ZNKR seitei jōdōssa.
José Martinez-Abarca aloitti iaidōn harjoittelun Sheffieldin yliopistossa Englannissa, jossa hän opiskeli japaninkieltä. Asuessaan Japanissa hän harjoitteli vuoden iaidoa Danzaki Tomoaki sensein dōjōssa, Kenshûkan Tokiossa, jossa hän graduoi shodanin eli 1.danin. Hän on ollut myös Kenseikai Dōjōn jäsen Lontoossa, Englannissa, ja harjoitellut Japanissa Mimasakan Musashi Dōjōn, Haruna Matsuo-sensein, ja Koben Genbukanin, Oshita Masakazu-sensein, johdolla.
José Martinez-Abarca muutti Suomeen vuonna 1999 ja liittyi KKTI ry:een, jossa hän alkoi vastata iaidō-harjoituksista. Hän harjoittaa myös kendoa ja ZNKR jōdōa; yhdessä Asko Pitkäsen kanssa José Martinez-Abarca aloitti aktiivin ZNKR jōdō harjoittelun Suomessa Suomen kendoliiton piirissä. Hänellä on iaidōssa 5. dan ja hän toimi Suomen kendoliiton (FKA) hallituksen iaidō-vastaavana vuosina 2000–2007. José Martinez-Abarca on toiminut Leppävaaran
Budoseura ry:n puheenjohtajana vuodesta 2008. Tämän lisäksi hän on aktiivinen sekä Suomessa, että ulkomailla opettajana, kilpailutuomarina, sekä dan graduointipaneelin jäsenenä.
Opetus -ja kulttuuriministeriö myönsi José Martinez-Abarca Kahilalle vuonna 2021 Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin.
ZNKR:n lajeissa suoritetut graduoinnit

Suoritetut dan-arvot
ZNKR:n lajeissa suoritetut graduoinnit > ZNKR iaidōssa

Iaidōssa  5. dan 31. lokakuuta 2007 Ranska Pariisi
Iaidōssa  4. dan 5. elokuuta 2000 Yhdistynyt kuningaskunta Brighton
Iaidōssa  3. dan 24. elokuuta 1996 Yhdistynyt kuningaskunta Warwick
Iaidōssa  2. dan 20. elokuuta 1995 Yhdistynyt kuningaskunta Warwick
Iaidōssa  1. dan 8. maaliskuuta 1992 Japani Tokio
ZNKR:n lajeissa suoritetut graduoinnit > ZNKR jōdōssa

2. dan 19. helmikuuta 2012 Raaseporiselvennä, Suomi
1. dan 10. marraskuuta 2004 Tukholma, Ruotsi
Kendoliiton kilpailusaavutukset > kansainvälinen

Britannian iaido mestaruus, shodan-taso 1995
Sweden iaido open, iaido mestaruus, yondan-taso 2002
Sweden iaido open, hopea, joukkue-kilpailu 2002
EIC-2006 Fighting Spirit-palkinto 2006, Yhdistynyt kuningaskunta Brighton
EIC-2011 Fighting Spirit-palkinto 2011, Andorra.
Kendoliiton kilpailusaavutukset > kansallinen

Suomen iaidō-maajoukkueen jäsen 2006–
Suomen iaidō-maajoukkueen manageri/valmentaja 2004–
Suomen jōdō-maajoukkueen manageri 2004
Suomenmestari iaidōssa 2006 (yksilöt-yudansha)
Suomenmestaruus hopeaa iaidōssa 2007, 2008, 2012 (yksilöt-yudansha)
Suomenmestaruus pronssia iaidōssa 2009, 2010 (yksilöt-yudansha)
Evon metsärata

| Evon metsärata> Perustiedot |
| --- | --- |
Reitti:  Evo–Kailaniemi
Avattu:  1908
Lakkautettu:  1914
Purettu:  1914
Omistaja:  Kaarlo Tilander
Tekniset tiedot
Pituus:  pisimmillään 23 km
Raiteiden lkm:  1
Evon metsärata oli Lammilla ja Asikkalassa sijainnut puutavaran kuljetukseen käytetty kapearaiteinen metsärautatie, joka oli käytössä vuosina 1908–1914. Radan pituus sivuhaaroineen oli 23 kilometriä. Se kulki 17 kilometrin matkan Evon valtionmetsistä Viitailan kylän läpi Vesijärven rannalla sijainneelle Kailaniemen laiturille.
Rillitieksi kutsutun radan rakennutti helsinkiläinen liikemies Kaarlo Tilander, joka oli tehnyt Metsähallituksen kanssa useampivuotisen hakkuusopimuksen koivutukkien ja -halkojen hakkaamisesta 900 hehtaarin alueelta Evon kruununmetsistä. Tilander teki hakkuusopimuksia myös Lammin ja Asikkalan alueen yksityismetsänomistajien kanssa. Aluksi radalla käytettiin hevosia vaunujen vetämiseen mutta vuonna 1909 hankittiin kaksi höyryveturia, joista toinen oli saksalainen ja toinen Tampellan valmistama.
Kailaniemessä puut lastattiin proomuihin ja kuljetettiin höyryhinaaja S/S Puuhalla 10 kilometrin päähän Lahteen. Edestakainen matka proomuilla kesti lastauksineen viikon. Lahdesta suurin osa puutavarasta jatkoi edelleen Loviisan-Vesijärven rautateitä ja Valtion rautateitä pitkin muualle Suomeen ja ulkomaille.
Lahdesta kuljetus jatkui edelleen rautateitse Helsingin tai Pietarin polttopuumarkkinoille. Vuodessa Evon metsistä hakattiin nyt noin 50 000 m³ puuta. Vuonna 1911 Tillander perusti Kailanniemen Puutavaraliike Oy -nimisen yhtiön joka rakennutti Kailaniemeen höyrysahan. Tämän sahan käyttämät tukit kuljetettiin pääasiassa Evolta metsärataa pitkin.
Tilanderin palveluksessa oli Lammilla enimmillään yli 400 henkilöä. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vuonna 1914 sekoitti Tilanderin liiketoimet, ja hänen sahayhtiönsä teki konkurssin. Evon metsärata purettiin samana vuonna ja sen kiskot myytiin Venäjälle, jossa niitä käytettiin itärintamalla kasemattien raudoituksiin.
Rata on hävinnyt lähes kokonaan. Linjauksen erottaa muutamassa kohdin. Kailaniemessä on jäljellä rataan liittyneen tukkirampin perustukset.
Aiheesta muualla

Kapearaiteinen tie Vesijärveltä Evon kruununpuistoon, Tapio : Suomen metsänhoidon ystävien seuran aikakauskirja, 01.01.1910, nro 10, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Espanjalainen asetelma

Espanjalainen asetelma on suomalaisen taiteilijan Tuomas von Boehmin öljy- ja temperavärein paperille maalattu asetelma vuodelta 1953. Maalaus on kiinnitetty pahville ja kooltaan se on 46×38 cm. Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin kuuluvan työn omistaa Ateneumin taidemuseo.
Tuomas von Boehm oli 1952 alkanut talvisin maalata Espanjassa Fuengirolan kalastajakylässä. Uusi ympäristö vaikutti hänen töidensä sisältöihin ja väreihin. Asetelmassa on pöydän päällä raidallinen vaate, vihreitä lehtiä, hedelmiä, valkoiseksi maalattu kukko ja kuva matadorimiehestä. Ne on koottu yhteen arvoituksen tavoin tai kuin rituaalia esittämään, kuten von Boehmin monista muistakin asetelmista voidaan mainita.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Espanjalainen asetelma.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Jussi Ahtinen-Karsikko

Juho (Jussi) Samuli Ahtinen-Karsikko, vuoteen 1909 Ahtinen (12. joulukuuta 1881 Uusikirkko Tl – 5. maaliskuuta 1953 Kangasala) oli suomalainen opettajaseminaarin ja yhteiskoulun johtaja.
Jussi Ahtinen-Karsikon vanhemmat olivat pitäjännahkuri Samuli Ahtinen ja Loviisa Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Rauman yhteislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja filosofian maisteriksi 1912.
Ahtinen-Karsikko toimi heti ylioppilaaksi päästyään kansakoulunopettajana Pyhärannassa. Hän oli Mikkelin yhteiskoulussa suomen ja venäjän kielen opettajana 1909–1912 ja sitten Inkerissä Kolppanan opettajaseminaarin johtajana 1912–1917. Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen hän palasi Suomeen ja toimi opettajana Uudenkaupungin yhteislyseossa 1917–1921. Viimeksi hän oli Kangasalan yhteiskoulun johtajana 1921–1939 ja Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen vanhempana lehtorina 1939–1951. Ahtinen-Karsikko oli kielenkääntäjänä Tarton rauhanneuvotteluiden suomalais-venäläisessä sekakomiteassa. Vuosina 1918–1919 hän oli Uudenkaupungin Sanomat-lehden vastaavana toimittajana.
Ahtinen-Karsikko harrasti musiikkia ja hän toimi kuoronjohtajana sekä Inkerissä että Suomessa. Hän opiskeli useita vuosia arabian kieltä muun muassa Pietarin itämaisten kielten opistossa. Kesällä 1923 hän jatkoi näitä opintoja Kangasalla asuneen Antiokian ortodoksisen patriarkaatin arkkidiakonin Kuma Dibu al-Malufin johdolla. Palattuaan Syyriaan al-Maluf hankki Ahtinen-Karsikolle Syyrian arabialaisen taideakatemian jäsenyyden.
Ahtinen-Karsikko tunnettiin orientalistina ja Suomessa asuneiden misäärien tukijana. Hänen ystäväpiiriinsä kuului Tampereella asunut kauppias Zinnetullah Ahsen Böre, jonka kustantaman Koraanin suomenkielisen vuonna 1942 julkaistun käännöksen kieliasun tarkastajana Ahtinen-Karsikko toimi.
Jussi Ahtinen-Karsikko oli naimisissa vuodesta 1909 Johanna Fredrika Irene Palmrosin kanssa.
Julkaisuja

Vakka-Suomea pitkin ja poikki: kirjoitelmia kotiseudulta; tekijät Jussi Ahtinen-Karsikko ja Helmer Winter. Ylipainos Uudenkaupungin Sanomista. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 1. Uudenkaupungin sanomat, Uusikaupunki 1919
Die neue Rechtschreibung der Tataren. Suomalais-ugrilaisen seuran aikakauskirja 39, 2. Helsinki 1923
Die Aussprache des Deutschen im finnischen Schulunterricht teoksessa Uusfilogipäivät Helsingissä 24-28. 8. 1934: esitelmät. Helsinki 1935
Kirjallisuutta

Helmer Winter: Omintakeinen opettajapersoonallisuus: J. A.-K.:n koulumuistoja Männäisiltä. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 29. Uusikaupunki 1956 Verkossa
Espanjalainen kapriisi

Espanjalainen kapriisi (ven. Испанское каприччио) op. 34 on Nikolai Rimski-Korsakovin vuonna 1887 kirjoittama orkesteriteos, joka on nimensä mukaisesti vahvasti espanjalaisvaikutteinen. Säveltäjän itsensä johtama ensiesitys oli Pietarissa 31. lokakuuta 1887.
Espanjalainen kapriisi kestää esitettynä noin 16 minuuttia.
Osat

Alborada
Variazioni
Alborada
Scena e canto gitano
Fandango asturiano
Felix Saarikoski

Felix Florentin Saarikoski (vuoteen 1906 Serenius) (21. kesäkuuta 1857 Kuopio – 4. heinäkuuta 1920) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja asianajaja.
Saarikoski valmistui ylioppilaaksi 1878, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui varatuomariksi 1892. Sen jälkeen hän toimi Tampereen maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1891–1903, jona aikana hän edusti Tampereen kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.
Saarikoski valittiin Turun hovioikeuteen 1903, vapautettiin sortokauden päättyessä venäläismielisyytensä vuoksi maaliskuussa 1907, mutta palasi asessorin tehtävään uudelleen heinäkuussa 1908. Saarikoski myötäili kenraalikuvernööri A. F. Seynin johtamaa venäläistämispolitiikkaa, minkä vuoksi hänet nimitettiin senaattoriksi 21. tammikuuta 1910 oikeustoimituskunnan päälliköksi Markovin senaattiin ja edelleen 24. tammikuuta 1913 senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina tsaarivallan kukistumiseen asti 3. huhtikuuta 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Saarikoski sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.
Suomen itsenäistyttyä Saarikoski toimi yksityisenä asianajajana Helsingissä kuolemaansa asti.
Fabio Nannarelli

| Fabio Nannarelli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1825
Kuollut: 1894 (68–69 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Fabio Nannarelli (1825–1894) oli italialainen runoilija. Hän sai 1860 estetiikan professorin viran Milanon Accademia scientifico letterariassa ja 1870 kirjallisuuden historian professorin viran Rooman yliopistossa. Nannarellin runokokoelmia ovat Poesie (1853), Nuove poesie (1856), Nuovi canti (1875), Nuove liriche (1881). Nannarelli seuraa runoilijana roomalaisen koulukunnan klassisia perinteitä. Hänen tieteellisistä teoksistaan merkittävä on esimerkiksi Studio comparativo sui canti popolari di Arlena (1871).
Kallangin metroasema

Kallang on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
East West Line
| EW1 Pasir Ris | 6:07 |  | 6:35 |  | 0:18 |  |  |
| EW33 Tuas Link | 5:50 |  | 6:16 |  | 23:45 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kallangin metroasema Wikimedia Commonsissa
Kallangin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Aljunied | East West Line | Seuraava asema: Lavender |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kallang MRT Station
Käännös suomeksi
Esus

Esus kuvattuna Pariisin "Venemiesten pilarissa".
Esus, alkuperäiseltä nimeltään mahdollisesti Aisus ("Herra" tai "Mestari"), oli voimakas muinaiskelttiläinen jumala ja Taraniksen ja Teutateksen ohella yksi niistä kolmesta kelttiläisestä jumaluudesta, jotka roomalainen runoilija Lucanus mainitsee 1. vuosisadalla. Lucanus kuvailee Esukselle annettuja julmia ihmisuhreja todisteena kelttien barbaarimaisuudesta: uhreja puukotettiin rituaalisesti ja heidät hirtettiin puihin, minkä jälkeen papit lukivat ennusmerkkejä vuotavista haavoista. Vaikka Lucanuksen kirjoitusta on sittemmin arveltu puolueelliseksi, jotkut ovat tulkinneet Britannian Cheshirestä vuonna 1984 löytyneen muinaisen ihmisuhrin, Lindow’n miehen, liittyvän häneen. Esuksen pääpalvonta-aluetta näyttää kuitenkin olleen Britannian sijaan Gallia, ja Bretagnen Essén kaupungin nimi liitetään kansanetymologiassa häneen.
Muinaiset oppineet samaistivat Esuksen sekä Mercuriukseen että Marsiin, toisinaan myös Apolloon. Eräässä Notre-Damen katedraalin reliefissä Esus kuvataan kumartuneena metsämiehenä leikkaamassa oksaa pajupuusta. Esuksen kuvaaminen puunhakkaajana on synnyttänyt erilaisia spekulaatioita, mutta aiempi ehdotus Esuksen ja Cuchulainnin välisestä yhteydestä vaikuttaa nykyisin epätodennäköiseltä. Ranskalainen folkloristi Jean Markale puolestaan vertaa Esusta skandinaavien Odiniin ja kreikkalaisten Uranokseen, joista edelliselle annettiin samanlaisia ihmisuhreja kuin Esukselle. Jotkut näennäistieteilijät ovat yhdistäneet Esuksen jopa Jeesukseen sillä perusteella, että jumalan nimi on kirjoitettu toisinaan myös muodossa Hesus.
Estêvão de Brito

Estêvão de Brito (1575–1641) oli portugalilainen säveltäjä. Hän opiskeli muun muassa Filipe de Magalhãesin johdolla. Vuodesta 1613 lähtien de Brito toimi malagalaisessa katedraalissa. Hän kuoli Malagassa vuonna 1641.
Estádio da Serrinha

| Estádio da Serrinha |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Goiânia, Brasilia
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 Goiás Esporte Clube 
Katsojakapasiteetti
 10 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Estádio da Serrinha on monikäyttöinen stadion Goiâniassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Goiás Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa.
Estádio da Universidade de Lavras

| Estádio da Universidade de Lavras> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Lavras, Brasilia
Omistaja:  Lavrasin liittovaltiollinen yliopisto
Kenttä:  Nurmi
Katsojakapasiteetti
 30 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Estádio da Universidade de Lavras, joskus myös Estádio Universitário on monikäyttöinen stadion Lavrasissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionin omistaa Lavrasin liittovaltiollinen yliopisto, ja sille mahtuu 30 000 ihmistä.
Kaksivarvasankeriassalamanteri

| Kaksivarvasankeriassalamanteri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Alalahko::  Salamandroidea
Heimo::  Ankeriassalamanterit Amphiumidae
Suku::  Amphiuma
Laji::  means
Kaksiosainen nimi
 Amphiuma means  Garden 1851 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaksivarvasankeriassalamanteri (Amphiuma means) on Amphiuma-sukuun kuuluva laji. Se on IUCN:n (International Union for Conservation of Nature and Natural Resources) punaisen listan mukaan yleisesti elinvoimainen, vaikka joistakin paikoista se on kadonnut.
Koko ja Ulkonäkö

Kaksivarvasankeriassalamanteri on 116 cm pitkä. Väriltään se on harmaa, tummanruskea tai musta. Sen silmät ovat pienet.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kaksivarvasankeriassalamanteria tavataan soilla, mutaisissa järvissä, kosteilla niityillä ja hieman virtaavissa vesissä.
Lisääntyminen

Naaras munii matalaan veteen, rannalle tai maan alle.
Ravinto

Laji pyydystää ravinnokseen selkärangattomia eläimiä.
Feynmanin polkuintegraali

Tähän kuvaan on piirretty vain kolme kaikista hiukkasen mahdollisuuksista kulkea pisteestä A pisteeseen B
Polkuintegraalit ovat fyysikko Richard Feynmanin esittelemä ajatustapa, jossa hiukkasen ei ajatella siirtyvän yhtä tiettyä reittiä paikasta toiseen, vaan hiukkanen näyttäisi kulkevan kaikkia mahdollisia reittejä yhtä aikaa. Näihin lukeutuvat myös ne reitit, joissa aika kulkee takaperin, sekä ne, joissa hiukkanen jää kiertämään silmukkaa ajassa.
Feynmanin polkuintegraalireitit ilmaistaan kahdella luvulla, joista toinen ilmaisee hiukkasta kuvaavan aallon voimakkuutta ja toinen sen huipun sijaintia. Todennäköisyys hiukkasen siirtymiselle paikasta toiseen saadaan laskemalla yhteen kaikkien mahdollisten reittien aallot. Käytännössä isommat kappaleet liikkuvat kuitenkin yhtä reittiä kerrallaan, koska monista hiukkasista koostuvalla kappaleella reitit kumoavat toisensa ja vain yksi jää jäljelle. Polkuintegraalien kuvakulmasta virtuaalihiukkaset näyttävät olevan yksi ja sama hiukkanen, joka kiertää polkuintegraalissa ympyrää ajan suhteen.
E’Twaun Moore

| E’Twaun Moore |
| --- | --- |
 Moore lokakuussa 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  E’Twaun Donte Moore
Syntynyt: 25. helmikuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Nyk. joukkue:   New Orleans Pelicans
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  55. varaus, 2011 Boston Celtics
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2007–2011:   Purduen yliopisto
Seurajoukkueet
2011 2011–2012 2012–2014 2014–2016 2016–:   Benetton Treviso  Boston Celtics  Orlando Magic  Chicago Bulls  New Orleans Pelicans
E’Twaun Donte Moore (s. 25. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa takamiehenä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa New Orleans Pelicansia
Moore pelasi vuodet 2007–2011 Purduen yliopiston joukkueessa. Boston Celtics varasi hänet NBA:han toisella kierroksella sijalla 55 vuoden 2011 varaustilaisuudessa. NBA:n työsulun vuoksi kauden 2011–2012 alku viivästyi ja Moore pelasi syksyllä 2011 Italiassa Benetton Trevison joukkueessa. Bostonissa hän pelasi vain tuon yhden kauden ja päätyi pelaajakauppojen jälkeen kesällä 2012 Orlando Magiciin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudet 2014–2016 hänen seuransa oli Chicago Bulls ja vuodesta 2016 hän on edustanut New Orleans Pelicansia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Pelicansissa kaikki 82 runkosarjaottelua ja niistä avauskokoonpanossa 80 kertaa. Hän pelasi keskimäärin 31,5 minuuttia ottelua kohti. Yhdeksässä pudotuspelissä hänen peliaikansa oli 31,6 minuuttia ottelua kohti.
Kaksivuotinen kasvi

Persilja on tuttu kaksivuotinen kasvi.
Kaksivuotinen kasvi on kukkakasvi, jonka normaali elinikä on kaksi vuotta.  Ensimmäisen vuoden kasvukautena kaksivuotiset kasvit kasvattavat juuret, varren ja lehdet. Yleensä varsi jää lyhyeksi ja lehdet ovat matalalla maata vasten muodostaen ruusukkeen. Sen sijaan kasvi varastoi valmistamiaan aineita juureen tai maavarteen. Talven ajaksi kasvin maanpäälliset osat useimmiten lakastuvat, mutta joidenkin kaksivuotisten kasvien lehdet säilyvät talven yli. Seuraavana keväänä tai kesänä ne käyttävät varastoimansa aineet rakennusaineeksi, kasvattavat korkean varren, kukkivat ja valmistavat lopulta siemeniä. Yksivuotisten kasvien tavoin ne kukkivat vain kerran eläessään ja sen jälkeen kuolevat. Monet kaksivuotiset kasvit kukkivat lämpimässäkin ilmastossa vain, jos ne on välillä altistettu kylmälle.  Kaksivuotisia kasveja on huomattavasti vähemmän kuin yksi- tai monivuotisia kasveja.