stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Larry King
Yksityiselämä

King oli vuosina 1999–2019 naimisissa laulaja Shawn Kingin (os. Southwick) kanssa, ja heillä on kaksi yhteistä poikaa Cannon ja Chance. Hän avioitui yhteensä kahdeksan kertaa seitsemän eri naisen kanssa. Kingillä ja hänen ex-vaimollaan Alene Akinsilla oli keuhkosyöpään kuollut Chaia-niminen tytär (1969–2020). King adoptoi vuonna 1962 avioituessaan Akinsin kanssa Akinsin edellisessä suhteessa syntyneen Andy-nimisen pojan, joka myös kuoli vuonna 2020. Akins ja King avioituivat ensimmäistä kertaa vuonna 1961 mutta päätyivät eroon vain kaksi vuotta myöhemmin. He palasivat kuitenkin yhteen vuonna 1967 ja erosivat toisen kerran vuonna 1972. Kingillä on myös vuonna 1961 syntynyt poika Larry King Jr. ex-vaimonsa Annette Kayen kanssa.
King kuoli 87-vuotiaana verenmyrkytykseen Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa 23. tammikuuta 2021. Hän oli ollut sairaalassa hoidettavana covid-19-taudin vuoksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Larry King CNN:n esittelemänä
Larry King Cardiac Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
Larry Kingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  NARA  SNAC 
Larry King haastattelemassa presidentti George W. Bushia ja tämän vaimoa Laura Bushia vuonna 2006.
Laula kanssain (vuoden 1976 albumi)

| Laula kanssain Fredi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1976
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy (FL 5007)   C-kasetti (FK 5007)
 Tuottaja(t): Matti Siitonen
 Tyylilaji: iskelmä, balladi, pop
 Kesto: 38.03
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: 21. (joulukuu 1976)
Fredin muut julkaisut
| Rakkauslauluja 1975 | Laula kanssain 1976 | Joulu, joulu on taas 1977 |
Singlet albumilta Laula kanssain
 ”Laula kanssain” / ”Hiljaisuus” Julkaistu: 1976 (6034 119)  ”Tule illoin” / ”Laula kanssain” Julkaistu: 1976 (6034 122)  ”Musta yö ja meri ääretön” /   ”Päivä jolloin erosin” Julkaistu: 1977 (FS 6)
Laula kanssain on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin seitsemäs studioalbumi vuodelta 1976. Albumin tuotti tällä kertaa itse Fredi, joka sävelsi myös muutamia kappaleita levylle. Levyn tunnetuimpia kappaleita Creedence Clearwater Revival -yhtyeen tunnetuksi tekemän kappaleen ”Have You Ever Seen the Rain?” käännösversio ”Sataa” sekä nimikappale, joka nousi parhaimmillaan Suomen singlemyyntilistan 25. sijalla.
Levy menestyi huomattavasti heikommin kuin Fredin neljä edellistä albumia ja kohosi parhaimmillaan Suomen virallisen listan 21. sijalle pysyen listalla yhteensä vain seitsemän viikon ajan.
Albumi on julkaistu Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Vexi Salmi, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Laula kanssain – 4.02 (alkup. ”Sing My Love Song”, säv. MacRonald – Dunnhils, sov. Antti Hyvärinen)
Sataa – 2.39 (alkup. ”Have You Ever Seen the Rain?”, säv. J. C. Fogerty, sov. Antti Hyvärinen)
Meren laulu – 3.20 (alkup. ”Dolannes Mélodie”, säv. Paul de Senneville – Olivier Toussaint, sov. Antti Hyvärinen)
Rakkaus – 3.11 (alkup. ”Hertzen haben keine Fenster”, säv. H. Meier – G. Buschor, san. Chrisse Johansson, sov. Antti Hyvärinen) *
Musta yö ja meri ääretön – 3.10 (alkup. ”Solitario Joe”, säv. J. Kluger – D. Vangarde, sov. Markku Johansson)
Päivä jolloin erosin – 2.42 (säv. Matti Siitonen, sov. Markku Johansson)
Kappaleet > B-puoli

Tule illoin – 3.00 (säv. Matti Siitonen, sov. Antti Hyvärinen)
Cara mia – 3.47 (alkup. ”Cara Mia”, säv. T. Trapani – L. Lange, sov. Markku Johansson)
Hiljaisuus – 2.58 (säv. Matti Siitonen, sov. Antti Hyvärinen)
Viime kesä – 2.41 (alkup. ”Last June – This June”, säv. King, sov. Markku Johansson)
Valtatie – 3.04 (säv. Matti Siitonen, sov. Markku Johansson)
Vähän enemmän – 3.29 (alkup. ”A Little Bit More (en)”, säv. B. Gosh, sov. Markku Johansson)
(*) LP-levyn takakannessa kappaleen sanoittajaksi merkitty Vexi Salmi, mutta sanoitusta ei löydy hänen Teosto-listaltaan. Kappaleen suomenkieliset sanoitukset ovat siis täten Chrisse Johanssonin käsialaa.
Kokoonpano > Muusikoita

Fredi – laulu
Arto Alaspää – taustalaulu (5, 7)
Heikki Hämäläinen – viulu (2, 3, 5–7, 9, 11, 12)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (5, 6)
Heikki Laurila – kitarat (2, 3, 5–7, 9–12)
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (5, 6, 10–12)
Irma Tapio – taustalaulu (3, 5, 7, 10)
Kokoonpano > Tuotanto

Matti Siitonen – tuottaja
Harri Hietala – valokuva
Veikko Müller – kannen veistos
Topi Niiranen – ulkoasu
Tír na nÓg

Oisín ja Niamh matkalla Tír na nÓgiin. Stephen Reidin kuvitusta T. W. Rollestonin teokseeen The High Deeds of Finn.
Tír na nÓg (myös Tir na Nog tai Tir na n-Og) on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa ikuisen nuoruuden ja onnen maa. Se on toinen ulottuvuus, maanalainen valtakunta, jossa asuu Tuatha Dé Danann, jumalten heimo. Tir na Nogissa ei tunneta sairautta, kipua, vanhuutta, rappiota tai rumuutta. Tarinoissa jotkut kuolevaisetkin pääsevät Tír na nÓgiin. Finn mac Cumhaillin poika Oisín asuu siellä puolisonsa, Tír na nÓgin kuninkaan tyttären Niamhin (Niav) kanssa, ja Bran käy siellä.
Tír na nÓg samaistetaan joskus Mag Melliin, autuaiden saareen tai merenalaiseen kuolleiden valtakuntaan.
Tirawa

Tirawa on pawneiden luojajumala, kaikkien asioiden luoja ja elämän antaja. Tuuli on hänen henkäyksensä, salama hänen katseensa – mutta kukaan ei tiedä miltä hän näyttää. Tirawa on suuri henki, joka on järjestänyt maailman ja antanut ihmiselle kaiken mitä tämä tarvitsee.
Yamandú Orsi

| Yamandú Orsi |
| --- | --- |
 Orsi vuonna 2022.
Uruguayn presidentti
 1. maaliskuuta 2025–  
Edeltäjä:  Luis Lacalle Pou
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1967 (ikä 57) Canelones, Uruguay
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Frente Amplio
Yamandú Ramón Antonio Orsi Martínez (s. 13. kesäkuuta 1967 Canelones, Uruguay) on uruguaylainen poliitikko ja maansa presidentti maaliskuusta 2025. Vasemmistolainen Orsi voitti marraskuussa 2024 järjestetyissä vaaleissa niukasti toisella kierroksella keskustaoikeistolaisen Alvaro Delgadon. Asiantuntijat eivät odota häneltä radikaaleja muutoksia.
Orsi on kotoisin Canelonesin maaseudulta ja koulutukseltaan historian opettaja. Hänen poliittisena oppi-isänään pidetään maan presidenttinä vuosina 2010–2015 toiminutta José Mujicaa. Julkisuudessa Orsi on tullut tunnetuksi kansanomaisesta elämäntyylistään, ja hän on kertonut ettei aio asettua asumaan presidentinpalatsiin. Kampanjassaan Orsi korosti ympäristönsuojelua ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta sekä toisaalta markkinoiden ja yksityisen sektorin merkitystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yamandú Orsi Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Luis Lacalle Pou | Uruguayn presidentti 2025– | Seuraaja: nykyinen |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Francisco F. Feliciano

Francisco F. Feliciano (29. helmikuuta 1941 Morong, Rizalin maakunta, Filippiinit – 19. syyskuuta 2014 Manila, Filippiinit) oli filippiiniläinen säveltäjä ja kapellimestari.
Elämänvaiheet ja työ

Feliciano on musiikkitieteen tohtori. Hän opiskeli sävellystä Filippiinien yliopiston lisäksi Berliinissä ja Yalen yliopistossa. Hänen opettajiaan orkesterinjohtamisessa olivat muun muassa Arthur Weisberg ja Martin Behrmann, sekä sävellyksen opettajia muun muassa Isang Yun, Jacob Druckman, Krzysztof Penderecki ja H.W. Zimmerman.
Felicianon tuotantoon sisältyy myös enemmän kuin 30 oopperaa ja musiikkidraamaa, laajoja hengellisen musiikin teoksia, messuja, hymnejä ja lauluja.Hänen tunnetuimpia teoksiaan on ooppera La Loba Negra, kuoroteos Pokpok Alimpako, baletti Yerma sekä musiikkidraamat Sikhay Sa Kabila ng Paalam (Beyond the Farewell), Jose Abad Santos ja Ashen Wings.
Feliciano toimi yli 30 vuotta Asian lnstitute for Liturgy and Music -laitoksen tehtävissä, kouluttamassa kirkkomuusikkoja ja oli tärkeimpiä aasialaisia liturgisen musiikin säveltäjiä. Hän toimi myös useita vuosia Filippiinien filharmonisen orkesterin johtajana. Hänelle on myönnetty National Artist of the Philippines -tunnustus, joka on korkein kansallinen huomionosoitus taiteilijalle.
Yksi Felicianon kirjoittama virsi on myös käännetty suomeksi. Hän on 1980-luvulla kirjoittanut tagaloginkielisen ehtoollisvirren ”Hindi ko maisip, kay laking hiwaga, Kay laking paglingap pagpapakasakit”, englaninkielisenä ”Far beyond our minds' grasp and our tongues' declaring”. Virren sävelmä on kansansävelmä, kehtolaulu ”Caturog Na, Nono” Bicolin maakunnasta. Sävelmän on sovittanut Felicianon lauluun filippiiniläis-amerikkalainen Joel Magus P. Navarro (s. 1955), joka on säveltäjä, laulaja, sovittaja, musiikin tuottaja ja kustantaja. Felicianon virsi on tullut Ruotsin kautta Suomeen, se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 957 ”Pyhään salaisuuteen Jeesus meidät sulkee”, ja sen käännös on Pekka Kivekkään vuodelta 2002.
Feliciano on myös tehnyt sävelmän intialaisen filosofin ja runoilijan Rabindranath Tagoren (1961–1941) runoon tai mietelmään Silence, my soul. Tagoren säkeistön pohjalta on eteläkorealainen reformoitu teologi ja runoilija Seong Won Park kirjoittanut lisäsäkeistöjä. Tästä virrestä on myös ruotsinkielinen käännös "Stilla min själ". Se on Maria Küchenin käännös ja julkaistu numerolla 910 kokoelmassa Psalmer i 2000-talet.
Aiheesta muualla

Felicianon sävellys Tagoren runoon YouTubellaː https://www.youtube.com/watch?v=J9X9RiEn3Ys
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat
Gaby Hoffmann

| Gaby Hoffmann> Gaby Hauke.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Berliini
Ammatti:  manageri, lauluntekijä
Puoliso:  Wolf Hoffmann
Muusikko
Taiteilijanimi:  Deaffy
Yhtyeet:  Accept, U.D.O.
Levy-yhtiöt:  Reprise Records   Portrait Records   Lark Records   Polydor Records   RCA Records   Nuclear Blast  
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gaby Hoffmann (o.s. Hauke, syntynyt Berliinissä) tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye Acceptin managerina. Hoffmann on yksi harvoista metallimusiikin naispuolisista managereista. Managerin työn lisäksi hän on sanoittanut kappaleita nimimerkillä Deaffy sekä osallistunut yhtyeiden kansitaiteen tekemiseen.
Manageri

Accept palkkasi Gaby Hauken manageriksi vuonna 1981 Breaker-albumin julkaisun jälkeen. Haukella oli tuolloin musiikkiagentuuri Frankfurtissa. Aluksi Gaby kieltäytyi yhteistyöstä, sillä hän työskenteli jo kansainvälisten yhtyeiden, kuten Kissin ja Supertrampin kanssa, eikä hänellä ollut aikaa panostaa tuntemattomaan saksalaiseen yhtyeeseen. Basisti Peter Baltes houkutteli naista yli viikon ajan ennen kuin Hauke viimein lupautui katsomaan yhtyeen konserttia. Hauke vakuuttui yhtyeen mahdollisuuksista, kun hän sitten näki Acceptin esiintyvän. Sen jälkeen Hauke esitteli Acceptille suunnitelman seuraavien kolmen albumin ajalle. Samana vuonna Hauke järjesti Acceptin ensimmäisen isomman kiertueen, kun yhtye esiintyi Judas Priestin World Wide Blitz -kiertueen lämmittelijänä.
Acceptin kitaristi Wolf Hoffmann on sanonut, että Gaby Hoffmann on näkymätön taustavoima ja kuudes jäsen, joka ohjaa yhtyeen toimintaa. Gaby Hoffmann on auttanut yhtyettä muun muassa lavaesiintymisen kehittämisessä aina vaatetuksesta lavalla liikkumiseen. Accept on pystynyt keskittymään musiikin tekemiseen, kun Gaby Hoffmann on samalla huolehtinut taustalla yhtyeen kaikista muista asioista. Juho Juntunen kirjoitti vuonna 1983 Soundissa tapaamisestaan Gaby Hauken kanssa:
»Samassa joku koputti minua olkapäähän. Hyvä jumala! Se oli kaunis punahiuksinen nainen, joka kysyi, haluanko rose-viiniä tai jotakin muuta. Hetken luulin menettäneeni järkeni. Nainen huomasi harittavat silmäni ja esitteli itsensä Acceptin manageriksi, jonka työ oli pitää lehdistö tyytyväisenä.»
Hauke auttoi vuonna 1981 Don Dokkenia tekemään demon Michael Wagenerin kanssa. Yhteistyön myötä Dokken sai levytyssopimuksen, joka johti lopulta Dokkenin esikoisalbumiin Breaking the Chains. Kun Acceptin laulaja Udo Dirkschneider jätti yhtyeen vuonna 1987, jatkoi Hauke hetken ajan molempien yhtyeiden managerina ja järjesti yhtyeille kiertueet sekä Eurooppaan että Yhdysvaltoihin.
Sanoittaja

Hauke alkoi auttaa Acceptia sanoittamisessa vuonna 1982 nimimerkillä Deaffy. Deaffyn henkilöllisyys pysyi salassa pitkään Gaby Hoffmannin omasta tahdosta. Hän kertoi haastattelussa, ettei häntä haitannut työskennellä salanimellä. Hän oli aina nimenomaan halunnut pysyä taustalla, eikä olisi itse paljastanut osuuttaan ellei se olisi tullut ilmi. Deaffy on vuoden 1982 Restless and Wild -albumilla merkitty muutaman kappaleen sanoittajaksi. Sen jälkeen hänestä tuli yhtyeen pääasiallinen sanoittaja, ja instrumentaaleja lukuun ottamatta hänet on merkitty sanoittajaksi kaikkiin kappaleisiin Balls to the Wallista (1983) Death Row’hun asti (1994). Myös vuonna 1996 ilmestyneellä albumilla Predator (1996) hänet on merkitty usean kappaleen sanoittajaksi.
Vuoden 2010 paluun jälkeen Acceptin uusi laulaja Mark Tornillo on kirjoittanut sanoitukset, mutta Gaby Hoffmann osallistuu taustalla yhä niiden tekoon. Sanoittamisen lisäksi Gaby Hoffmann on osallistunut Acceptin albumien syntyyn muillakin tavoin. Hän on ollut ideoimassa kansitaidetta, ja hänet on merkitty albumien Balls to the Wall, Metal Heart, Russian Roulette ja Blind Rage kansitaiteen tekijäksi.
Kun Udo Dirkschneider lähti Acceptista vuonna 1987 ja perusti U.D.O.-yhtyeen, Accept luovutti ensimmäistä sooloalbumia varten kappaleita, joihin Hauke oli tehnyt sanoitukset nimimerkillä Deaffy. U.D.O julkaisi kappaleet vuonna 1987 levyllä Animal House.  Muutama vuosi myöhemmin Dirkschneider pyysi häntä tekemään sanoituksia neljännelle levylleen Timebomb (1991), ja Gaby sanoitti lähes kaikki kappaleet. U.D.O:n toiselle albumille Mean Machine (1989) Gaby on ollut tekemässä kansitaidetta.
Hoffmann on sanoittanut kappaleen ”All of My Heart” saksalaisen metalliyhtyeen Mad Max vuonna 2008 julkaistulle albumille Here We Are. Miehensä Wolf Hoffmannin kanssa he ovat tehneet Casanova-yhtyeen kappaleen ”One of These Days” sen levylle One Night Stand (1992).
Yksityiselämä

Wolf Hoffmann ja Gaby Hauke alkoivat seurustella hieman sen jälkeen, kun Haukesta oli tullut Acceptin manageri vuonna 1981. Pariskunta piti suhteen vuosia salassa jopa yhtyeen muilta jäseniltä: he halusivat varmistaa, ettei suhde vaikuta yhtyeen toimintaan. Managerina Hauke panosti paljon siihen, että kaikki yhtyeen jäsenet saivat tasapuolisen kohtelun. Wolf Hoffmann ja Gaby Hauke avioituivat vuonna 1989.
Hoffmannit jäivät asumaan Yhdysvaltoihin 1980-luvun puolivälissä, kun Accept oli siellä kiertueilla. Pariskunta asui aluksi Vermontissa, mutta muutti myöhemmin Nashvilleen. Gaby työskenteli kiinteistönvälittäjänä sen aikaa, kun Accept oli tauolla. Hän palasi johtamaan Acceptin toimintaa, kun yhtye teki paluun 2009. Heinäkuussa 2019 Gaby Hoffmann jäi eläkkeelle Acceptista.
Augustin Mannerheim

Augustin Mannerheim
Augustin Mannerheim (17. elokuuta 1915 Ruotsi – 30. elokuuta 2011 Linköping, Ruotsi) oli ruotsalainen metsänhoitaja,  kirjailija ja vapaaherra.
Mannerheimin vanhemmat olivat metsäyhtiö Kramfors AB:n toimitusjohtaja Johan Mannerheim ja Palaemona Treschow, jotka olivat muuttaneet 1904 emigrantteina Ruotsiin. Marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim oli hänen setänsä. Hänen puolisonsa oli psykiatri ja kirjailija Brita o.s. Danell.
Mannerheim opiskeli kirjallisuutta Uppsalan yliopistossa, mutta joutui siirtymään toiselle alalle, metsänhoitajaksi, vanhempiensa kuoleman jälkeen, jolloin vastuu Grensholmin kartanosta jäi hänelle. Hän julkaisi kuitenkin seitsemän runokokoelmaa, viimeisen 2005.
Mannerheim käänsi viimeisinä vuosinaan Goethen tekstejä, jotka julkaistiin kokoelmana Livskälla ur döden sprungen. Teos sai 2011 Ruotsin Akatemian ja Samfundet De Nion kirjallisuuspalkinnot. Hän kirjoitti metriikan teoriasta teoksen Poesins musik, ja Linköpingin yliopisto myönsi hänelle hänen alalla tekemistään tutkimuksista kunniatohtorin arvon 1997. Hän on muokannut virsiä Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjaan.
Mannerheim vastasi marsalkka Mannerheimin Ruotsiin siirtämästä arkistosta. Hän lahjoitti sen 1993 Suomen Kansallisarkistoon. Hänen aloitteestaan arkkitehti Steven Holl suunnitteli Helsingin taidemuseo Kiasmaan erityisen ikkunan viereisen Mannerheimin ratsastajapatsaan kohdalle.
Mannerheim oli suuri Suomen ystävä ja vieraili Suomessa vuosittain. Hänelle myönnettiin 1994 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajan arvo.
Teokset

Guldlejonet: dikter. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1943.
Vita väga: dikter. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1950.
Sätt glas: dikter. Stockholm: Bonnier. 1966.
Livbåt: dikter. Göteborg: Zinderman. 1974. ISBN 91-528-0078-4
Det förstorande mörkret: dikter. Stockholm: Atlantis. 1979. ISBN 91-7486-090-9
Det gamla huset: dikter 1943-1982. Stockholm: Författarförl.. 1982. ISBN 91-7054-399-2
Öppnas om natten: dikter. Malmö: Pequod press. 2005. ISBN 91-975180-3-4
Poesins musik. Ruin Förlag AB. Ilmestyy 2011selvennä. ISBN 91-85191-37-X
Tinian

| Tinian |
| --- | --- |
 Ilmakuva Tinianista
 Tinianin sijainti
Valtio:  Pohjois-Mariaanit
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  108,1 km²
Väkiluku (2010):  3 136
 – Väestötiheys:  29 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tinian on saari Tyynellämerellä Pohjois-Mariaanien liittovaltiossa. Liittovaltion merkittävimpiin saariin kuuluva Tinian sijaitsee Saipanin lounaispuolella. Guamille on matkaa noin 130 kilometriä.
Tinianin pinta-ala on 101,01 km². Se on 16 kilometriä pitkä ja kuusi kilometriä leveä. Yhdessä asumattoman Aguiguanin (7,09 km²) kanssa saari muodostaa Tinianin kunnan.
Tinianin ja Saipanin kartta
Tinianin suurin kylä on San Jose. Saaren asukasluku oli 3 136 vuoden 2010 väestönlaskennassa. Kunnan kaikki asukkaat asuvat Tinianilla. Pohjois-Mariaaneilla enemmän asutusta on vain Saipanilla.
Saaren korkein kohta on Mt. Lasso, joka on korkeudeltaan 564 jalkaa.
Yhdysvallat ja Japani kävivät saarella Tinianin taistelun 24. heinäkuuta – 1. elokuuta 1944. Saarella sijaitsi suuri lentotukikohta, jonka Yhdysvallat otti B-29-pommituskoneiden käyttöön. Lentohyökkäykset kohdistuivat Japanin pääsaariin. Myös Enola Gay nousi ilmaan Tinianilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tinian Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Mariaanien saaret
Agrihan
Aguijan
Alamagan
Anatahan
Asuncion
Farallon de Medinilla
Farallon de Pajaros
Guguan
Maugsaaret
Pagan
Rota
Saipan
Sarigan
Tinian
Zealandia Bank
Jaakkiman Sanomat

| Jaakkiman Sanomat |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Julkaisija:  Jaakkiman seudun perinneyhdistys
ISSN:  ISSN 0786-4949
Levikki:  2200
Perustettu:  1906
Päätoimittaja:  Tea Itkonen
Ilmestymistiheys:  joka toinen kuukausi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
jaakkimansanomat.fi
Jaakkiman Sanomat on Jaakkiman silloisessa suurpitäjässä Karjalassa vuosina 1906–1960 ilmestynyt paikallislehti. Lehden toiminta alkoi uudestaan vuonna 1989, kun Jaakkiman Yhteiskoulun seniorit alkoivat julkaista saman nimistä perinnelehteä. Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa parillisina kuukausina. Vuonna 2014 sen painos oli 2200 kappaletta. Perinnelehden päätoimittaja on Tea Itkonen.
Perinnelehti

Jaakkiman Sanomat on nykyisten Lahdenpohjan, Jaakkiman ja Lumivaaran, mutta nykyään myös Sortavalan seudun perinteitä ja karjalalaista kulttuuria vaaliva pitäjälehti. Pitäjälehden kustantaja on Jaakkiman Seudun perinneyhdistys ry, jonka jäseninä ovat alueen säätiöt Jaakkima-Säätiö, Lumi-Säätiö ja pitäjäyhdistykset Jaakkimalaisten seura ry ja Lumivaara-Seura ry Etelä-Pohjanmaalla sekä Etelä-Suomen Lumivaaralaiset ry ja Suur-Jaakkimalaiset ry Helsingin seudulla. Alueen sukuseuroista Kaartisten sukuseura ry on kustannusyhdistyksen jäsen.
Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa, parillisten kuukausien 8. päivänä, 20-sivuisena tabloid-lehtenä. Lehden levikki on 2200 kpl. . Lehden kotisivulla julkaistaan makupaloja paperilehdestä ja tärkeimmät ajankohtaistiedot, lukijamatkoista ja kustantajayhdistysten toiminnasta sekä alueen kyläkirjahankkeista. Lehden kotisivulta löytyy myös tietoa alueen sukuseuroista ja linkit pitäjäsivuille.
Perinnelehti > Perinnelehden päätoimittajat

Eero Lehelä 1989–1999,
Irma Sinerkari 2000–2007,
Riitta Reuhkala 2008–2010,
Tea Itkonen 2011–
Kirjallisuutta

Aarno Kaartinen, Tea Itkonen, Irma Sinerkari: Jaakkiman sanomat 100 vuotta : uutisointia lukijoiden ehdoilla 1906-2006.  Jaakkiman seudun perinneyhdistys, 2006.  ISBN 952-92-0442-6
Aiheesta muualla

Lehden Facebook-sivut
Tiede keskiajan islamilaisessa maailmassa

Astrolabi oli keskiajan huipputekniikkaa edustava laite, johon myös muslimit lisäsivät ominaisuuksia.
Tiede keskiajan islamilaisessa maailmassa tarkoittaa islamilaisen sivilisaation maissa suunnilleen vuosien 800–1500 välillä tapahtunutta tieteellistä toimintaa. "Islamilainen maailma" on käsitteenä väljä, sillä 700 vuoden aikana esiintyi keskenään hyvin erilaisia islamilaisia valtakuntia. Tiedemiehet olivat enimmäkseen persialaisia eivätkä arabeja, he edustivat muitakin uskontoja kuin islamia, ja tiedettä harjoitettiin arabian ohella monilla kielillä, kuten persiaksi, hepreaksi tai turkiksi.
Islamilainen abbasidikalifaatti, pääkaupunkina Bagdad, nousi tieteenharjoituksessa maailman kärkeen 800-luvulla. Kehitys alkoi 700-luvulla antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden käännösliikkeenä, mitä seurasi uutta luova toiminta. Kirjojen kääntämistä rahoitti koko arabivaltakunnan yläluokka. Sitä seurannut tieteiden suosiminen jatkui satoja vuosia ja levisi koko islamilaiseen maailmaan. Abbasidikalifaatti alkoi sirpaloitua jo 800-luvulla. Tiede löysi kuitenkin uusia suojelijoita esimerkiksi fatimidien Kairossa, umaijadien Córdobassa ja mongolihallitsijoiden Maraghassa ja Samarkandissa. Kulta-aika alkoi kääntyä laskuun 1100-luvulla, mutta sen vahvimmilla aloilla eli matematiikassa ja tähtitieteessä Eurooppa meni islamilaisen maailman ohi vasta 1400-luvulla.
Islamilaisen maailman pitkästä johtoasemasta tieteessä on tullut muslimien ylpeydenaihe. Liikkeellä on siksi paljon liioittelua ja myös väärää tietoa. Keskiajalla tieteiden kehitys oli hidasta eikä johtoasemakaan vaatinut kovin suuria saavutuksia. Toisaalta tuhannet keskiaikaiset käsikirjoitukset odottavat edelleen tutkijoitaan.