stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steve Miller Band

| Steve Miller Band |
| --- | --- |
 Steve Miller Band konsertissa vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1967–
Tyylilaji:  blues rock, pop rock, psykedeelinen rock
Kotipaikka:   San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Steve Miller, laulu, kitara   Norton Buffalo, huuliharppu   Kenny Lee Lewis, kitara   Billy Peterson, basso   Gordy Knudtson, rummut   Joseph Wooten, koskettimet   Sonny Charles, laulu  
Entiset jäsenet:  Boz Scaggs, kitara ja laulu
Levy-yhtiö:  Capitol Records  
Aiheesta muualla
www.stevemillerband.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Steve Miller Band on vuonna 1967 perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka on kotoisin Kalifornian San Franciscosta. Sen tunnetuin jäsen on Steve Miller, yhtyeen kitaristi ja laulaja. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”The Joker”, ”Fly Like an Eagle”, ”Abracadabra”, ”Rock'N Me” ja ”Jet Airliner”. Yhtyeellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Yhtyeestä tuli 1960-luvun lopulla nopeasti yksi San Franciscon lahden ympäristön suosituimmista. 1970-luvun puolivälissä yhtye teki kansainvälisen läpimurron ja siitä tuli stadionrockyhtye, se myi useita multi-platinalevyjä kuten The Joker, Fly Like an Eagle ja Book of Dreams. Yhtye sai myös useita singlelistan top ten -sijoituksia.
Steve Miller Bandin levyjä on myyty kymmeniä miljoonia, muun muassa Greatest Hits 1974–1978 Yhdysvalloissa 13-kertaisesti platinalevyn verran, Fly Like an Eagle nelinkertaisesti ja Book of Dreams kolminkertaisesti.
Diskografia > Studioalbumit

Children of the Future (1968)
Sailor (1968)
Brave New World (1969)
Your Saving Grace (1969)
Number 5 (1969)
Rock Love (1971)
Recall the Beginning...A Journey from Eden (1972)
Anthology (1972)
Living in the U.S.A. (1973)
The Joker (1973)
Fly Like an Eagle (1976)
Book of Dreams (1977)
Greatest Hits 1974-1978 (1978)
Circle of Love (1981)
Abracadabra (1982)
Italian X Rays (1984)
Living in the 20th Century (1986)
Born 2 B Blue (1988)
Steve Miller Band, The Best of 1968-1973 (1991)
The Very Best of the Steve Miller Band (1991)
Wide River (1993)
King Biscuit Flower Hour Presents The Steve Miller Band (2002)
Young Hearts - Complete Greatest Hits (2003)
Fly Like an Eagle (30th Anniversary Edition) (2006)
Bingo! (2010)
Let Your Hair Down (2011)
Diskografia > Livealbumit & DVD

Steve Miller Band Live! (1983) (albumi)
Steve Miller Band - Live from Chicago (2007) (DVD)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset sivut (englanniksi)
Steve Miller Band allmusicin sivuilla (englanniksi)
Steve Miller Band Myspacessa (englanniksi)
Steve Miller Band fanisivusto (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1931

| Viron-mestaruus 1931 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  5
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Tallinna Sport
Toinen sija:  Tallinna ÜENÜ
  ← 1930 :  1932 → 
Otteluihin Jääpallon Viron-mestaruudesta 1931 osallistui viisi joukkuetta. Viron jääpallomestaruus ratkaistiin virallisesti 10. kerran. Mestaruusottelussa kohtasivat Tallinna Sport ja Tallinna ÜENÜ. Muut osallistuneet joukkueet olivat Tallinna Kalev, Tartu Kalev ja Tartu ASK.
Loppuottelu

|  | Tulos |  |
| --- | --- | --- |
| Tallinna Sport | 3-0 | Tallinna ÜENÜ |
Loppuottelu > Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Eugen Einman, Voldemar Hammer, Karl-Richard Idlane, Rudolf Jurna, Friedrich Karm, Rudolf Kuuskla, Ferdinand Laurberg, Heinrich Paal, Herbert Seegner, Karl-Rudolf Silberg, Evald Tipner, Artur Uuetoa.
Kalmarin resessi

Kalmarin resessi on Ruotsin Kalmarissa vuonna 1483 solmittu toteutumaton Ruotsin ja Tanska-Norjan valtioiden sopimus. Siinä Ruotsi tunnusti Tanskan kuninkaan Hannu I:n Ruotsin hallitsijaksi. Sopimuksen mukaan kuningas ei saanut jakaa läänityksiä eikä määrätä veroja ilman valtaneuvosten suostumusta. Neljän valtaneuvoksen muodostama valtiokunta valvoisi valtion varojen käyttöä ja johtaisi maata kuninkaan ollessa pois maasta. Ylimystölle varattiin oikeus nousta kapinaan, mikäli kuningas käyttäytyisi tyrannimaisesti.
Sopimus ei kuitenkaan tullut voimaan, koska Hannu ei allekirjoittanut sitä. Hän katsoi sen sitovan itseään liikaa. Kun sopimus raukesi, Hannu ei tässä vaiheessa noussut Kalmarin unionin valtaistuimelle eikä Ruotsi kuulunut unioniin. Hannu voitti ruotsalaiset Sten Sturen joukot Rotebron taistelussa 1497 ja nousi Ruotsin kuninkaaksi edullisemmin ehdoin.
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1930

| Viron-mestaruus 1930 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  4
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Tallinna Sport
Toinen sija:  Tartu Kalev
  ← 1929 :  1931 → 
Jääpallon Viron-mestaruudesta 1930 pelattiin neljän joukkueen cup-kilpailu. Viron jääpallomestaruus ratkaistiin virallisesti 9. kerran. Mestaruusottelussa kohtasivat Tallinna Sport ja Tartu Kalev. Muut osallistuneet joukkueet olivat Tallinna Kalev ja Tallinna Hokiklubi.
Loppuottelu

|  | Tulos |  |
| --- | --- | --- |
| Tallinna Sport | 10-1 | Tartu Kalev |
Loppuottelu > Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Elmar Aun, Eugen Einman, Karl-Richard Idlane, Rudolf Jurna, Friedrich Karm, Ferdinand Laurberg, Heinrich Paal, Villem Raie, Herbert Seegner, Karl-Rudolf Silberg, Evald Tipner, Artur Uuetoa.
Suomennoskirjallisuuden historia

| Suomennoskirjallisuuden historia |
| --- | --- |
Kirjailija:  toim. H. K. Riikonen, Urpo Kovala, Pekka Kujamäki ja Outi Paloposki
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuuden historia
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu, kaksi osaa
Sivumäärä:  yht. 1322
ISBN:  978-951-746-889-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomennoskirjallisuuden historia on Suomalaisen kirjallisuuden seuran vuonna 2007 julkaisema teos suomennetun kirjallisuuden historiasta. Varsinaisen kirjallisuushistorian lisäksi käsitellään muiden muassa suomentamisen normeja ja tehtävää sekä suomentamisen merkitystä suomen kirjakielen luomisessa ja kehittämisessä.
Sisältö > Kääntäjäprofiileja

Esa Adrian
Mikael Agricola
Tuomas Anhava
Paavo Cajander
Kaarina Helakisa
Väinö Hämeen-Anttila
I. K. Inha
Lea Karvonen
Joel Lehtonen
Toivo Lyy
Otto Manninen
Eila Pennanen
Pentti Saarikoski
Samuli Suomalainen
Tyyni Tuulio
Aale Tynni
Elina Vaara
Osat

Riikonen, H. K. (päätoim.): Suomennoskirjallisuuden historia 1.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1084)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-889-3.
Riikonen, H. K. (päätoim.): Suomennoskirjallisuuden historia 2.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1112)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-889-3.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely kustantajan sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Hankkeen kotisivut. (Internet Archive.)
Käännösten perinne luo vuorovaikutusta. (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat 8.6.2007.
Huhta, Veli-Matti: Raamatusta Jerry Cottoniin. Kiiltomato.net 3.1.2008.
Nummi, Jyrki: Suomentaminen sai linjattoman historian. Helsingin Sanomat 14.10.2007.
Soikkeli, Markku: Kirjallisuuden historia käännöstaiteen näkökulmasta.[vanhentunut linkki] Satakunnan Kansa 2007.
Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen

| Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen Sepi Kumpulainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: CD-levy, C-kasetti, LP
 Tyylilaji: huumori
 Kesto: 33.59
 Levy-yhtiö: K-Tel / Fennica
Sepi Kumpulaisen muut julkaisut
|   | Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen 1991 | Sekalaisen illan sekalaiset sekoittelut 1992 |
Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen on laulaja Sepi Kumpulaisen debyyttialbumi vuodelta 1991. Albumilta löytyvät muun muassa Sepi Kumpulaisen ehdottomiin klassikoihin kuuluvat "Armotonta menoa", "Talonmiehen poika" ja "Railakas ilta Venetsiassa".
Kappaleet

Armotonta menoa – 1.48
Mä oon mahtava mies – 3.15
Kutkutusnikotuslääke – 2.56
Rantanen ja koira – 3.10
Pieni kärpänen – 2.18
Talonmiehen poika – 1.15
Minun rakkauteni on puhdasta – 3.02
Kerjäläinen – 1.58
Juuresliha on terveellistä syötävää – 2.17
Hirviö tuli mua vastaan – 1.38
Yö Pariisissa – 2.17
Railakas ilta Venetsiassa – 2.28
Kulttuuri saapui tänne Helsinkiin – 3.26
Taulu – 2.06
Muusikot

Sepi Kumpulainen – laulu, kitara
Eeva-Kaarina Järvimäki – harmonikka (11)
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1928

| Viron-mestaruus 1928 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  3
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Tallinna Sport
Toinen sija:  Tallinna Kalev
Kolmas sija:  Tallinna Hokiklubi
  ← 1927 :  1929 → 
Jääpallon Viron-mestaruutta 1928 läksi tavoittelemaan kolme joukkuetta. Viron jääpallomestaruus ratkaistiin virallisesti 7. kerran. Mestaruusottelussa kohtasivat Tallinna Sport ja Tallinna Kalev. Kolmas osallistuja oli Tallinna Hokiklubi.
Loppuottelu

|  | Tulos |  |
| --- | --- | --- |
| Tallinna Sport | 6-2 | Tallinna Kalev |
Loppuottelu > Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Karl-Richard Idlane, Harald Kaare, Friedrich Karm, Ferdinand Laurberg, Heinrich Paal, Villem Raie, Ilmar Reintam, Herbert Seegner, Karl-Rudolf Silberg, Evald Tipner, Artur Uuetoa.
Joyce Quin

Joyce Quin
Joyce Gwendolen Quin (s. 26. marraskuuta 1944 Tynemouth, Northumberland) on brittiläinen Labour-puolueen poliitikko.
Quin opiskeli Newcastlen yliopistossa ranskan kieltä ja sitten kansainvälisiä suhteita London School of Economicsissa. Hän työskenteli ranskan kielen luennoitsijana Bathin ja Durhamin yliopistoissa. Vuosina 1979–1989 Quin oli Euroopan parlamentin jäsen sosialistien europarlamenttiryhmässä. Vuosina 1987–2005 hän istui Britannian alahuoneen jäsenenä. Quin oli vuosien 1997–2001 välillä vankilaministeri, Eurooppa-ministeri ja nuorempi maatalousministeri.
Quin sai vuonna 2006 elinikäisen päärinarvon Gatesheadin paronittarena. Hänestä tuli Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen. Marraskuussa 2007 Quin nimitettiin Franco-British Councilin Britannian-haaran puheenjohtajaksi. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin Kunnialegioonan upseerin arvo.
Aiheesta muualla

Joyce Quin Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Stare

| Stare Gorky Park |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: lokakuu 1996
 Tuottaja(t): Gorky Park
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 51.58
 Levy-yhtiö: Sojuz Music, Nox Music
Gorky Parkin muut julkaisut
| Moscow Calling 1992 | Stare 1996 | Protivofazza 1998 |
Stare on venäläisen rock-yhtye Gorky Parkin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin lokakuussa 1996.
Kappaleet

Stare
California Promises
Five Wheel Drive
Ego
Stop the World I Want to Get Off
Taiga (instrumental)
Don't Make Me Stay
Live for…
Scared
Animal Shelter
Ocean
Kokoonpano

Aleksei Belov – soolokitara, taustalaulu
Aleksandr Minkov – basso, laulu
Yan Yanenkov – soolokitara
Aleksandr Lvov – rummut
Nikolai Kuzminih — koskettimet
Arvostelut

Allmusic:
Joyce El-Khoury

| Joyce El-Khoury |
| --- | --- |
 Joyce El-Khoury vuonna 2009.
Henkilötiedot
Ammatti:  oopperalaulaja
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joyce El-Khoury on libanonilais-kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
El-Khoury suunnitteli alun perin uraa hoitoalalla, mutta suuntautui vanhempien kannustamana musiikkiin. Hän pääsikin Ottawan yliopiston musiikkiohjelmaan. Hän suoritti opintoja myös Philadelphiassa ja Metropolitan-oopperan nuorten artistien Lindemann-ohjelmassa. El-Khoury teki Covent Garden -debyyttinsä kaudella 2016–2017 Violettan roolissa La traviatassa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut muiden muassa Vincenzo Bellinin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n ja Giacomo Puccinin rooleja, joita hän on esittänyt oopperataloissa eri maissa. Nykyoopperoista hänen ohjelmistoonsa ovat kuuluneet Tobias Pickerin Emmeline ja Jake Heggien Great Scott. Konserttiohjelmistossa on ollut esimerkiksi Ludwig van Beethovenin Missa solemnis.
El-Khoury on levyttänyt Opera Raralle Gaetano Donizettin teoksia. Hänen ensimmäinen resitaalialbuminsa Écho sisältää 1800-luvun sopraanon Julie Dorus-Grasin ohjelmistoa ja duetossa laulamista Michael Spyresin kanssa. Écho pääsi vuonna 2019 ehdolle Juno-palkinnon saajaksi vuoden klassisena vokaalilevynä.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Joyce King

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Australia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 4×100 m viesti |  |
Joyce Alice King (1. syyskuuta 1920 Sydney, Australian dominio, Brittiläinen imperiumi – 10. kesäkuuta 2001 Willoughby) oli australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
King saavutti 4×100 metrin viestistä olympiahopeaa Lontoossa 1948. Hän osallistui Lontoossa myös 100 ja 200 metrin matkoille.
Aiheesta muualla

Joyce King Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Suomen Caritas

Suomen Caritas (ruots. Caritas Finland, lat. Caritas Finlandiae) on vuonna 1960 perustettu katolinen avustusjärjestö, joka on osa maailmanlaajuista Caritas-järjestöjen verkostoa (Caritas Internationalis). Caritaksen toiminta pohjautuu katolisen kirkon yhteiskunnalliseen opetukseen. Suomen Caritas toimii Suomessa erityisesti maahanmuuttajien parissa yhteistyössä katolisten seurakuntien kanssa. Lisäksi Suomen Caritas tukee kehitysyhteistyöhankkeita Latinalaisessa Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa paikallisten kumppanien sekä muiden eurooppalaisten Caritas-järjestöjen kanssa.
Suomen Caritas saa tukea yksityishenkilöiltä, yhteisöiltä sekä julkisen sektorin toimijoilta Suomessa.
Suomen Caritaksella on toimisto ja pieni kauppa Meilahdessa, Helsingissä.
Aiheesta muualla

Katolinen.fi: Caritas - Caritas on katolinen avustusjärjestö (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Caritaksen kotisivu
Stardust (luotain)

Taiteilijan näkemys Stardustista ohittamassa komeetta Wild 2:ta.
Stardustin aerogeelillä päällystetty näytteenkerääjä.
Stardust oli NASAn komeettaluotain, joka tutki Wild 2 -komeettaa. Se myös ohitti asteroidi Annefrankin 2. marraskuuta 2002.
Missio

Aluksen kehitti NASAn Jet Propulsion Laboratory Kaliforniassa pääurakoitsijanaan Lockheed Martin -yhtiö. Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 7. helmikuuta 1999 Boeingin Delta II -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17A:sta, Floridasta.
Luotain lensi komeetan pyrstön läpi 2. tammikuuta 2004 ottaen näytteitä siitä aerogeelillä pinnoitetulla näytteenkeräimellä. Aluksen näytekapseli laskeutui Yhdysvaltain ilmavoimien Utah Test and Training Range -koeampuma-alueelle 15. tammikuuta 2006. Kyseessä on ensimmäinen kerta, jolloin  komeettapölyä on tuotu tutkittavaksi maanpäällisiin laboratorioihin. Pölyn kemiallisen analyysin uskotaan lisäävät tietoa aurinkokunnan synnystä. [lähde? ]
1800-luvun lopulla esiintyi uskomuksia, että komeetat ovat levittäneet elämän Maahankin. Edelleen ollaan varautuneita siihen, että komeetoissa olisi esimerkiksi viruksia – alus on erittäin törmäyksenkestävä (tosin sen "sisaralus" Genesis hajosi osiin, kun se laskeutui Maahan laskuvarjonsa aukematta) ja sen näytteet tutkitaan tiloissa, jotka vastaavat suojaukseltaan kulkutautien tutkimuslaboratorioita. [lähde? ]
14. helmikuuta 2011 Stardust ohitti Tempel 1 -komeetan ja tutki, mitä Deep Impact -luotaimen iskeytymisosa sai aikaan komeetan pinnalle. Iskeytyjä oli tehnyt komeettaan arviolta noin 150 metrisen kraatterin.
Suomalainen osuus

Aluksen CIDA (Comet and Interstellar Dust Analyzer) massaspektrometrissä on suomalainen tietokoneohjelmisto, jonka toteutti Ilmatieteen laitos. Se kuuluu Saksan avaruusjärjestön (DLR) rahoittamaa ja saksalainen von Hoerner & Sulger GmbH-yhtiön toteuttamaa laitetta. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stardust (luotain) Wikimedia Commonsissa
Stardustin kotisivut (englanniksi)
Stardust@home (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
NASAn sivusto (englanniksi)
Ilmatieteen laitoksen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
IL: Näytteen palautus Maahan
Asteroid 5535 Annefrank size, shape, and orientation: Stardust first results (englanniksi)
Mission Information: STARDUST (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Komeetta Wild 2:n 5 kilometriä halkaisijaltaan oleva ydin Stardustin kuvaamana
Asteroidi Annefrank Stardustin kuvaamana. Asteroidin mitat ovat 6,6 × 5,0 × 3,4 km.
Stardustin paluukapseli Utah Test and Training Rangella tammikuussa 2006.
Joyce Randolph

Joyce Randolph vuonna 1963 The Honeymooners -televisiosarjassa.
Joyce Randolph (os. Sirola, 21. lokakuuta 1924 Detroit – 13. tammikuuta 2024 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta The Honeymooners.
Amerikansuomalaiseen perheeseen syntynyt Randolph muutti high schoolin jälkeen New Yorkiin vuonna 1943 ja aloitti samana vuonna näyttelemisen kiertueteatterissa. Vuonna 1945 hän teki debyyttinsa Broadwaylla esiintyen Gloria Swansonin tähdittämässä näytelmässä. Vuosikymmenen lopussa Randolph teki ensimmäiset televisioroolinsa muun muassa Dean Martinin ja Jerry Lewiksen kanssa, ja vuonna 1951 hänet palkattiin The Honeymooners -komediasarjaan. Randolph jatkoi uraansa 1970-luvulle saakka pääosin televisiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joyce Randolph Wikimedia Commonsissa
Suttons Bay Township

| Suttons Bay Township |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Michigan
Piirikunta:  Leelanau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  108,5 km²
 – Josta vettä:  45,0 km² 
Väkiluku (2020):  2 991
 – Väestötiheys:  28 as./km²
 
 https://www.leelanau.gov/suttonsbaytwp.asp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suttons Bay Township on kunta (township) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli arvion mukaan 2 991 vuonna 2020. Kunta toimii Leelanaun piirikunnan hallintokeskuksena. Suttons Bayn kylä sijaitsee Suttons Bay Townshipissä.
Väestö

Arvion mukaan Suttons Bay Townshipin asukkaista valkoisia on 65,7 %, hispaanoja 10,9 %, mustia 1,6 % ja aasialaisia 1,3 %.
Kuvia kunnasta

Suttons Bayn kylän keskustaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suttons Bay Township Wikimedia Commonsissa
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1924

| Viron-mestaruus 1924 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  3
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Tallinna Sport
Toinen sija:  Tallinna Kalev
Kolmas sija:  Tallinna Hokiklubi
  ← 1923 :  1926 → 
Jääpallon Viron-mestaruudestaa 1924 pelasi kolme joukkuetta. Viron jääpallomestaruus ratkaistiin virallisesti 4. kerran. Mestaruusottelussa kohtasivat Tallinna Kalev ja Tallinna Sport. Kolmas joukkue oli Tallinna Hokiklubi.
Loppuottelu

|  | Tulos |  |
| --- | --- | --- |
| Tallinna Sport | 8-1 | Tallinna Kalev |
Loppuottelu > Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Aleksander Gerassimov, Harald Kaare, Heinrich Paal, Aleksander Rubli, Reinhold Saulmann, Karl-Rudolf Silberg, Aleksander Tamm, Vladimir Tell, Evald Tipner, Georg Turgan, Oskar Üpraus.
Kalmarit

| Kalmarit |
| --- | --- |
 Kalmari (Loligo vulgaris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Pääjalkaiset Cephalopoda
Alaluokka::  Mustekalat Coleoidea
Ylälahko::  Kymmenlonkeroiset Decapodiformes
Lahko::  Kalmarit Teuthida Naef, 1916
Alalahkot
 Myopsina  Oegopsida 
Katso myös
   Kalmarit Wikispeciesissä   Kalmarit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalmarit (Teuthida) on yksi mustekaloihin kuuluvista nilviäislahkoista. Kalmareilla on kymmenen lonkeroa: kahdeksan peruslonkeron lisäksi kaksi muita pidempää pyyntilonkeroa, joissa on pitkä ja sileä varsi ja levymäinen tai nuijamainen imukupein varustettu pää.
Kalmarien lahko Teuthida on perinteisesti jaettu kahteen alalahkoon, Myopsina ja Oegopsina. Lahkon yhtenäisyys on kuitenkin kiistanalainen.
Kalmarin säännökset

Kalmarin säännökset eli Vadstenan säännökset tarkoittaa sittemmin Kalmarissa julkaistua sopimusta, jonka Juhana III ja Sigismund valmistivat Ruotsin valtaneuvoston kanssa 1587 Vadstenassa määräyksiksi Ruotsin ja Puolan valtakuntien yhdistämiselle yhden hallitsijan vallan alle.
Jõgeva (täsmennyssivu)

Jõgeva tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Jõgeva, kaupunki Virossa, vuodesta 2017 Jõgevan kunnan osa ja epäitsenäinen kaupunki
Jõgevan kunta, kunta Jõgevamaalla (2017–)
Jõgevan kunta, entinen kunta Jõgevan kaupungin ympärillä (1993–2017)
Jõgeva, pienkauppala Jõgevan kunnassa Jõgevan kaupungin pohjoispuolella
Jõgevamaa, Jõgevan maakunta, hallinnollinen maakunta Virossa (1990–).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jõgeva”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Justin Wilson

| Justin Wilson |
| --- | --- |
 Justin Wilson vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1978 Sheffield, Englanti, Iso-Britannia
Kuollut: 24. elokuuta 2015 (37 vuotta) Allentown, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2003
Talli(t):  Minardi, Jaguar
Kilpailuja:  16
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  1
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2003
Viimeinen kilpailu:  Japanin GP 2003
Aiheesta muualla
www.justinwilson.co.uk
| Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1978 
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula E -ura
Entiset tallit:  Andretti (2015)
Kilpailuja:  1
Pisteitä:  1
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Ensimmäinen ePrix:  Venäjän ePrix 2015
Viimeisin kausi:  2014–2015
Viimeisin sijoitus:  25. (1p)
Aiheesta muualla
www.justinwilson.co.uk
Justin Wilson (31. heinäkuuta 1978 Sheffield, Englanti, Iso-Britannia – 24. elokuuta 2015 Allentown, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli englantilainen autourheilija. Hän kilpaili kaudella 2003 Formula 1 -sarjassa, jonka jälkeen hän siirtyi Champ Car (nyk. IndyCar) -sarjaan Yhdysvaltoihin, jossa hän ajoi kuolemaansa saakka. Hän ajoi myös yhden kilpailun Formula E -sarjassa.
Wilsonin nuorempi veli Stefan on myös autourheilija ja kilpaili Indy Lights-sarjassa.
Ura

Wilson aloitti uransa kartingilla Ison-Britannian sarjoissa vuonna 1987 ja siirtyi niistä aina suurempiin luokkiin. Ensimmäiseen merkittävään luokkaan hän osallistui vuonna 1998, jolloin hän voitti Formula Palmer Audi -sarjan mestaruuden. Vuonna 2001 Wilson voitti International Formula 3000 -sarjan mestaruuden. Formula 1 -sarjaan hän osallistui kaudella 2003. Wilson on kaikkien aikojen pisin F1-kuljettaja, 1,93 metriä pitkä. Aluksi hän ajoi Minardilla, mutta vaihtoi kauden kuluessa Jaguarille. Hän saavutti yhden pisteen ajettuaan kahdeksanneksi Yhdysvaltain GP:ssä. F1-uransa jälkeen hän siirtyi Champ Car -sarjaan. Hän oli parhaimmillaan sarjan toinen vuosina 2006 ja 2007. Samoina vuosina Wilson voitti Greg Moore Legacy Awardin. Vuodesta 2008 lähtien Wilson kilpaili IndyCar-sarjoissa. Hän ehti voittaa kolme kilpailua.
Vuonna 2015 Wilson teki debyytin Formula E -sähköautosarjassa osallistuessaan Venäjän GP:hen Andrettin riveissä.
Kuolema

Wilson menehtyi 24. elokuuta 2015 Poconon osakilpailussa päivää aikaisemmin saamiinsa vammoihin. Hänen edellään ulosajaneen Sage Karamin autosta irtosi keulapala, joka sinkoutui suoraan Wilsonin kypärään aiheuttaen vakavan päävamman. Hänet vietiin tajuttomana lääkärihelikopterilla sairaalaan Pensylvaniaan, jossa hän kuoli vammoihinsa vain päivää myöhemmin.