stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolarin työväentalo
Rakennus

Työväentalo rakennettiin vuonna 1964. Talon suunnitteli rakennusmestari Olavi Nurmi. Talo on osittain yksi-, osittain kaksikerroksinen. Rakennus on puurunkoinen ja verhoiltu alkuaan mineriitillä, mutta se vaihdettiin aaltopeltiin vuoden 1980 paikkeilla. Vuoden 1997 peruskartoituksen mukaan talossa on öljykeskuslämmitys, koneellinen ilmanvaihto, sähkö, vesi ja viemäri. Työväentalon huoneistoala on 725 m², sali 240 m², näyttämö 60 m², ravintola 90 m², keittiö 10 m², vaatesäilytys 20 m², wc-tilat 20 m² ja eteinen 84 m².
Vuonna 1981 taloon rakennettiin kuntosali suihkutiloineen. Vuosina 1987–1988 maalattiin ikkunat ja sisäseinät, paneloitiin kahvilan ja salin seinien alaosat. Samalla uusittiin keittiön, kahvilan ja aulan lattiamatot sekä kalusteet. Myös lämpökattila uusittiin. Korjaukset tehtiin pääasiassa talkoilla.
Talon käyttö

Taloa on käytetty pääasiassa huvikäyttöön. Urheiluseurat ovat käyttäneet sekä salia että kuntosalia. Talo on edelleen ympärivuotisessa käytössä, ja sitä vuokrataan.
Kivijärvi (Padasjoki, Auttoinen)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°15′17″N, 25°10′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Sorsajärveen 
Järvinumero:  35.787.1.065
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,3 m  
Rantaviiva:  1,444 km  
Pinta-ala:  10,192 ha  
Saaria:  1 
 fiKivijärvi 
Kivijärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,2 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,3 metriä mpy.
Kranéa

Kranéa (kreik. Κρανέα) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Kranéa, kaupunki Elassónan kunnassa Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella
Kranéa, kylä Ziróksen kunnassa Prévezan alueyksikössä Epeiroksen alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kranéa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kranéa (Lárisa)

| Kranéa Κρανέα |
| --- | --- |
 Kranéa
 Koordinaatit: 39°57′7″N, 21°58′17″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Lárisa
Kunta:  Elassóna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  2203020101
Väkiluku (2011):  2 691
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kranéa (kreik. Κρανέα), myös Kraniá (kreik. Κρανιά), on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Elassónan kuntaan, Lárisan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κρανέας Ελασσόνας/Ελασσόνος, Dimotikí Koinótita Kranéas Elassónas/Elassónos). Kaupungin väkiluku on 2 691 (vuonna 2011).
Kranéan pieni kaupunki sijaitsee noin 26 kilometriä luoteeseen Elassónasta. Se on rakennettu noin 760 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Asutuksen aiempi nimi oli Xirokraniá (Ξηροκρανιά). Seudun pääelinkeinoja ovat maanviljely, karjankasvatus ja mehiläistenhoito. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Palaiokarián luostari.
Aiemmin kaupunki kuului Antichásian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Elassónan kunnan Antichásian kunnallisyksikköön.
Kobayashi

Kobayashi (jap. 小林, ’pieni metsä’) voi tarkoittaa:
Paikat

Kobayashi, Japanin Miyazakin prefektuurin kaupunki
Henkilöt

Kobayashi on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Daigo Kobayashi (s. 1983), jalkapalloilija
George Kobayashi (s. 1947), jalkapalloilija
Hiromi Kobayashi (s. 1984), taitouimari
Junshirō Kobayashi (s. 1991), mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä
Kai Kobayashi (s. 1993), kilpakävelijä
Kamui Kobayashi (s. 1986), autourheilija
Kenya Kobayashi (s. 1983), telinevoimistelija
Makoto Kobayashi (s. 1944), fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Masaki Kobayashi (1916–1996), elokuvaohjaaja
Norihito Kobayashi (s. 1982), yhdistetyn hiihtäjä
Rikako Kobayashi (s. 1997), jalkapalloilija
Ryōyū Kobayashi (s. 1996), mäkihyppääjä
Sadayoshi Kobayashi (1905–1997), maahockeypelaaja
Satomi Kobayashi (s. 1965), näyttelijä
Tadao Kobayashi (s. 1930), jalkapalloilija
Takiji Kobayashi (1903–1933), kirjailija
Teruhiko Kobayashi (1920–1957), hävittäjä-ässä
Yasuo Kobayashi (s. 1936), aikido-senei
Yayoi Kobayashi (s. 1981), jalkapalloilija
Yu Kobayashi (s. 1987), jalkapalloilija
Yuki Kobayashi (s. 1987), maastohiihtäjä
Yūki Kobayashi (s. 1988), jalkapalloilija
Yūki Kobayashi (s. 1992), jalkapalloilija
Yūki Kobayashi (s. 2000), jalkapalloilija
Yūzō Kobayashi (s. 1985), jalkapalloilija
Kuvitteelliset

Amiko Kobayashi, Marvel Comicsin sarjakuvissa
Kobayashi, sivuhahmo elokuvassa Epäillyt
Kobayashi Maru, avaruusalus Star Trek -elokuvissa ja -kirjoissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kobayashi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kerim Lechner

| Kerim Lechner |
| --- | --- |
 Kerim Lechner, 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Krimh
Aktiivisena:  2006-
Tyylilajit:  black metal death metal
Soittimet:  rummut, sähkökitara, bassokitara
Yhtyeet:  Thorns of Ivy (2006–) Decapitated (2009–2012) KRIMH (2013–) Septicflesh (2014–)
Levy-yhtiöt:  Earache Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kerim Lechner (s. 26. tammikuuta 1989) on itävaltalainen rumpali ja multi-instrumentalisti.
Lechner liittyi Decapitated-yhtyeeseen vuonna 2009, korvaten vuoden 2007 lopulla auto-onnettumuuden seurauksena menehtyneen Witold Kiełtykan. Lechner jätti yhtyeen erimielisyyksien vuoksi syyskuussa 2012.
Vuoden 2014 lopulla Lechner aloitti kreikkalaisen Septicfleshin rumpalina. Tätä ennen Lechner toimi puolalaisen Behemothin väliaikaisena rumpalina.
Lechnerillä on sooloprojekti KRIMH, joka on julkaissut kolme albumia. Lechner soittaa kaikkia instrumentteja albumeilla.
Diskografia

Mondstille - Am Ende... (2008,  White Bird Records)
Decapitated - Carnival Is Forever (2011,  Nuclear Blast)
KRIMH - Explore (2013)
KRIMH - Krimhera (2014)
KRIMH - Gedankenkarussell (2017)
Septicflesh - Codex Omega (2017, Season of Mist)
Septicflesh - Modern Primitive (2022, Nuclear Blast)
Aiheesta muualla

Kerim Lechner Myspacessa (englanniksi)
Kerim Lechner YouTube-sivustolla
KRIMH Bandcamp-sivustolla
Kerim Lechner Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Kolme iloista rosvoa

Kasper, Jesper ja Joonatan
Kasper, Jesper ja Joonatan – kolme iloista rosvoa (norj. Folk og røvere i Kardemomme by) on norjalaisen Thorbjørn Egnerin vuonna 1955 kirjoittama lastenromaani. Kirjaan liittyy myös joukko lauluja, joista useimmat ovat Egnerin itse säveltämiä. Kirjasta on tehty näytelmäversioita ja ainakin yksi elokuva. 132-sivuisessa kirjassa on tekijän värikuvitus.
Tarina kertoo kolmesta rosvosta, nimiltään Kasper, Jesper ja Joonatan. He käyvät silloin tällöin yöllä kaupoissa varkaissa ja ottavat vain tarpeellista. He asuvat kaupungissa nimeltä Kardemumma, jossa on paljon hullunkurisia asukkaita. Rosvoilla on kotieläimenään leijona, jonka takia kukaan ei käy pidättämässä heitä.
Kirjallisuutta

Egner, Thorbjørn: Kasper, Jesper ja Joonatan: Kolme iloista rosvoa.  ((Folk og røvere i Kardemomme by, 1955.) Suomentanut Aila Meriluoto. Tekijän kuvittama.)  Helsinki:  WSOY, 1957 (viimeisin painos 2005).
Kristina Wallendorff

Dora Kristina Wallendorff (30. huhtikuuta 1946 – 13. kesäkuuta 2016) oli suomalainen toimittaja.
Kristina Wallendorff aloitti toimittajana Suomen Tietotoimistossa (STT) ja siirtyi Yleisradioon vuonna 1977. Hän toimi ruotsinkielisen uutislähetyksen Tv-nyttin toimitussihteerinä, uutispäällikkönä ja lyhyen aikaa myös toimituspäällikkönä. Hän toimi myös TV-nyttin uutistenlukijana.
Kristina Wallendorff jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2008. Wallendorff kuoli 70-vuotiaana 13. kesäkuuta 2016.
Kukkula

Kukkulamaisemaa.
Kukkula on maankohouma, joka ei erotu merkittävästi muusta maastosta. Kukkula ei vaikeuta asutusta ja useita kaupunkeja onkin rakennettu kukkuloiden lähistölle, kuten esimerkiksi Rooma ja Turku. Merkitykseltään lähelle kukkulaa suomen kielessä tulevat nimitykset kunnas ja kankare, jotka suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön teoksessaan Puhdas maantiede (1930) esittämässä luokittelussa on määritelty niin, että kunnas on alle 10 metriä korkea, ja kankare on korkeudeltaan 10–20 metriä. Näitä korkeampi on mäki, joka on korkeudeltaan 20–50 metriä.
Kotiseututalo Puistola

| Kotiseututalo Puistola |
| --- | --- |

Tyyppi:  Paikallismuseo, kulttuurihistoriallinen museo 
Osoite:  Aaltovirrantie 1, 98800 Savukoski  
Sijainti:  Savukoski 
Koordinaatit:  67°17′20″N, 28°09′14″E
 fiKotiseututalo Puistola 
  
Kotiseututalo Puistola sijaitsee Savukosken keskustan tuntumassa Kemijoen rannalla. Tilan rakennutti kunnanesimies ja maanviljelijä Väinö Halonen viisilapsiselle perheelleen vuonna 1947. Pihapiiri, johon kuuluu alkuperäinen navetta ja sauna, kuvastaa Itä-Lapin jälleenrakennuskauden asumista.
Museona toimiva kokonaisuus kertoo 1950-luvun elämästä. Päärakennuksen yläkerrassa on Savukosken historiasta kertova näyttely.
Kotiseututalo Puistolan omistaa ja sitä ylläpitää Savukosken kunta, joka sai rakennuksen perinnettä kunnioittavasta kunnostustyöstä Lapin rakennusperinne ry:n Hurrikas-palkinnon.
Aiheesta muualla

Kotiseututalo Puistolan www-sivut
Kouvolan ja Korian joukkomurhat

Korian vanhan rautatiesillan pielessä on joukkomurhien muistokyltti.
Kouvolan ja Korian joukkomurhat tapahtuivat Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918. Kouvolassa teloittajina olivat ensin punaiset, jotka surmasivat Kouvolan veripelloksi kutsuttuun paikkaan yli sata valkoista, joukossa kymmeniä Kymiyhtiön virkamiehiä.  Korian sillalla tapahtui teloituksia huhtikuun loppupuolella 1918. Ammuttujen joukossa olivat Kymiyhtiön johtaja Gösta Björkenheim ja kirurgi Kaarlo Hjelt. Punaisen terrorin avainhahmoja Kouvolassa oli komissaari Aleksanteri Metsävuori.
Perimätiedon mukaan punaiset olivat kiduttaneet uhrejaan ja pian sisällissodan päätyttyä ruumiit kaivettiinkin ylös tämän todentamiseksi. Uhreissa todettiin kidutusjälkiä, mikä herätti vihaa valkoisten puolella. Seuraavaksi samoihin hautoihin teloitettiin kostoksi yli 120 punakaartilaista.Toimittaja-tutkija Mirja Turunen osoitti vuonna 2005 hyväksytyssä väitöskirjassaan, että valkoisten vammat olivat oikeasti luonnollisia mätänemismuutoksia eikä kidutusjälkiä.
Kouvolaa on pidetty yhtenä kansalaissodan ankarimpana punakaartin terrorikeskuksena.[lähde? ] Kostoksi valkoiset teloittivat Kouvolan vallattuaan muun muassa runoilijan ja vallankumouksellisen ylioikeuden sihteerin Kasperi Tantun ja Kouvolan naiskaartin komentaja Elli Kokon.
Punainen terrori Kouvolassa

Kouvolassa punaisten teloittamien ihmiset kotipaikkakunnan mukaan.
| Kotipaikka | Määrä |
| --- | --- |
Kuusankoski: 27
Muu Valkeala: 9
Luumäki: 20
Hamina-Vehkalahti: 32
Kymi: 9
Pyhtää: 6
Sippola: 6
Helsinki: 2
Kuopio: 2
Mäntyharju: 2
Muut: 10
Yhteensä: 125
Kouvolan Kansalaissodan v. 1918 punaisten muistomerkki
Kolmisoppi (kauppakeskus)

| Kauppakeskus Kolmisoppi |
| --- | --- |

Sijainti:  Neulalampi, Kuopio
Koordinaatit:  62°51′51″N, 27°36′48″E
Avattu:  1995
Omistaja:  Kesko
Kävijämäärä:  2,2 Milj. (2020)
Pysäköintipaikkoja:  1 071
Pääsisäänkäynti Kauppakeskus Kolmisoppeen. Kauppakeskuksen suurin myymälä on hypermarket K-Citymarket Kolmisoppi.
Kauppakeskus Kolmisoppi on kauppakeskus Kuopion Neulalammen kaupunginosassa, Kolmisoppi-nimisen järven ja kaupunginosan kaakkoispuolella. Kauppakeskus sijaitsee aivan moottoritien (valtatie 5) ja Savon radan länsipuolella. Kauppakeskus rakennettiin vuosina 1994–1995. Kauppakeskuksessa on yli 1000 pysäköintipaikkaa.
Liikkeet

K-Citymarket Kolmisoppi
Tokmanni
Asko
Hesburger
Kotipizza
KP parturi-kampaamo
Kultajousi
Kuopion uusi apteekki
Musti ja Mirri
Subway
Hyvät Remontit
Forever LITE
Posti
Ravintola Hyvä huomen
Pelaamo
Sotka
Specsavers
Unikulma
Kauppakeskuksen pysäköintialueen vieressä on Nesteen huoltamo.
Aiheesta muualla

http://www.kolmisoppi.fi/
Kringenin taistelu

Kringenin taistelu käytiin Ruotsin palkkaamien skottipalkkasotureiden ja paikallisten norjalaisten joukkojen välillä Kringenissä nykyisen Selin kunnan alueella Norjassa 26. elokuuta 1612. Skotlantilaisten noin 300–400 miehen vahvuinen joukko oli matkalla Norjan läpi taistelemaan Ruotsin puolella Kalmarin sodassa. Joukkoja ei voitu tuoda suoraan Ruotsiin, sillä Tanska oli vallannut Älvsborgin linnan. Aiemmin Ruotsiin oli jo onnistunut saapumaan Norjan läpi noin 1200–1400 miehen vahvuinen joukko skotlantilaisia, mutta tällä kertaa sotilaat jäivät norjalaisten väijytykseen. Suurin osa skotlantilaisista kuoli taistelussa tai teloitettiin sen jälkeen. Skotlantilaisten johtaja Alexander Ramsay oli harvojen selvinneiden joukossa, ja hänet lähetettiin Kööpenhaminan kautta Englantiin, mihin tiedot hänet kohtalostaan päättyvät. Kringenin taistelusta on tullut Norjan historian tunnetuimpia, ja siihen liittyy monia tarinoita, muun muassa legenda Prillarguri-nimisestä naisesta, joka varoitti norjalaisia skotlantilaisten saapumisesta torvensoitolla. Hän on aiheena Selin kunnanvaakunassa.
Kuvia

Sinclairs landing i Romsdal (Adolph Tidemand ja Morten Müller, 1876) kuvaa skotlantilaisten maihinnousua.
Taistelun muistomerkki.
Prillargurin patsas Ottassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kringenin taistelu Wikimedia Commonsissa
Kreetankääpiövirtahepo

| Kreetankääpiövirtahepo |
| --- | --- |

 Pleistoseeni 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Virtahevot Hippopotamidae
Suku::  Hippopotamus
Laji::  creutzburgi
Kaksiosainen nimi
 † Hippopotamus creutzburgi  Boekschoten & Sondaar, 1966 
Alalajeja
 †Hippopotamus creutzburgi creutzburgi  †Hippopotamus creutzburgi parvus 
Katso myös
   Kreetankääpiövirtahepo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kreetankääpiövirtahepo (Hippopotamus creutzburgi) on sukupuuttoon kuollut virtahepojen heimon laji. Se eli pleistoseenin aikana Kreetan saarella. Lajiin kuului kaksi alalajia, Hippopotamus creutzburgi creutzburgi ja Hippopotamus creutzburgi parvus. Näistä H. creutzburgi parvus oli pienikokoisin. Nimestään huolimatta kreetankääpiövirtahevot olivat läheisempää sukua nykyiselle virtahevolle kuin kääpiövirtahevolle. Ensimmäiset fossiililöydöt lajista teki brittiläinen paleontologi Dorothea Bate Kreetan itäosista 1920-luvulla.
Kieppi, Kokkolan luonnontieteellinen museo

Kieppi, Kokkolan luonnontieteellinen museo on Veikko Salkion perustama kolmesta laajasta yksityiskokoelmasta koostuva museo. Kieppi sijaitsee Kokkolan keskustassa, museokorttelissa.
Kokoelmat

Museon jatkuva näyttely koostuu kolmesta kattavasta kokoelmasta:
Veikko Salkion luontokokoelma
Viljo Nissisen mineraalikokoelma
Armas Järvelän perhoskokoelma
Veikko Salkio

Veikko Salkio (1912-2006) työskenteli luonnonsuojelualueiden vartijana. Hänen elämäntyö tähtäsi luonnonsuojelun ja ympäristökasvatuksen edistämiseen. Salkio kiinnostui luonnosta jo lapsena, ja eläinten täyttäminen oli hänelle läpi elämän kestänyt harrastus. Kiepissä sijaitsevaan Salkion luontokokoelmaan lukeutuu lähes kaikki suomalaiset nisäkkäät ja noin 230 eri lintulajia. Erityisen tärkeä Salkiolle oli huomionarvoinen hirvieläinten ja onttosarvisten sarvi- ja kallokokoelma. Salkion fossiilikokoelma alkoi karttua nopeasti 1980-luvun alussa Huippuvuorten retkien kautta sekä kanadansuomalaisen Ray Rinnan ryhdyttyä lähettämään näytteitä eri puolilta maailmaa.
Salkio halusi lahjoittaa kokoelmansa kaikille, jotka olivat kiinnostuneita luonnosta ja sen eläimistä. Salkion toiveena oli, että myös jälkipolvet saisivat nähdä luonnon moninaisuuden. Kokkolan kaupunki mahdollisti luontokokoelman täydentämisen ja on edelleen nähnyt sen kehittämisen tärkeänä. Kieppi jatkaa perustajansa Veikko Salkion työtä jakamalla luontotietoutta kokoelmien näytteiden kautta.
Viljo Nissinen

Viljo Nissisen (1914-2000) tavoitteena oli mahdollisimman täydellisen kokoelman hankkiminen: hän halusi kerätä kaikki maailman mineraalit. Näytteiden kauneus ja virheettömyys oli Nissiselle tärkeää. Kokoelma sisältää yli 1500 mineraalinäytettä, jotka on järjestetty vitriineihin kemiallisen luokittelun ja kiderakenteen perusteella. Kävijä voi perehtyä myös eri kivilajeihin ja niiden syntyyn. Kokoelmasta löytyy Fennoskandian kilven vanhin kivi, noin 3500 miljoonan vuoden ikäinen Siuruan gneissi.
Armas Järvelä

Armas Järvelän (1918-2002) perhoskokoelmaan kuuluu yli 21 000 näytettä. Järvelän kokoelma kattaa lähes kaikki Suomessa esiintyvät perhoslajit. Järvelä aloitti perhosten systemaattisen keräilyn ja tutkimuksen kesällä 1960. Perhosharrastus oli Järvelälle hyvin mieluinen ja hän myös kasvatti toukista harvinaisuuksia. Perhosten suuren määrän vuoksi eri lajeja asetetaan yleisön nähtäville teemoittain. Näin päiväperhoset, kiitäjät ja kehrääjät, koit ja kääriäiset, yökköset ja mittarit tulevat kaikki Kiepissä tutuiksi.
Tulipalo

Museon vanhassa hirsirakennuksessa syttyi tammikuussa 2019 sähkökaapista alkunsa saanut tulipalo. Museorakennukset kärsivät vaurioita, mutta pääosa kokoelmista saatiin pelastettua. Rakennuksen korjausten valmistuttua Kiepin näyttelyt rakennetaan uudelleen.
Aiheesta muualla

Kieppi, Kokkolan luonnontieteellinen museo (Arkistoitu – Internet Archive)
Kopervik

Kopervik
Kopervik on entinen Norjan kunta ja nykyinen Karmøyn kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoshetkellä vuonna 1965 Kopervikissa oli 1 737 asukasta. Nykyisessä Kopervikin taajamassa asuu noin 11 600 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kopervik Wikimedia Commonsissa
Krimintataarinkielinen Wikipedia

| Krimintataarinkielinen Wikipedia |
| --- | --- |

 Kuvankaappaus etusivulta vuonna 2016
Kaupallinen:  ei
Tyyppi:  Wikipedia
Rekisteröinti:  ei pakollista
Kielet:  krimintataari
Luonut:  Aleksandr Gorjainov
Avattu:  12. tammikuuta 2006
Nykyinen tila:  aktiivinen
Krimintataarinkielin Wikipedia (krimintat. Qırımtatarca Vikipediya) on Wikipedian krimintataarinkielinen versio, joka aloitti toimintansa 12. tammikuuta 2008. Toiminnan pani alulle moskovalainen Aleksandr Gorjainov, joka ei itse ollut Krimin tataari mutta osasi kieltä sujuvasti. Krimintataarinkielinen Wikipedia käyttää latinalaisia aakkosia, joita Krimin tataarien kansan kurultai oli aikaisemmin alkanut suosittaa kielen ensisijaiseksi kirjoitusjärjestelmäksi.
Maaliskuun 2024 alussa Wikipediassa oli 27 903 artikkelia.
Historia

Tuhannen artikkelin raja meni rikki 20. lokakuuta 2009.
Suurin haaste krimintataarinkielisen Wikipedian ylläpidossa on se, että toiminta pyörii muutaman vapaaehtoisen voimin. Vaikeuksia lisää se, ettei kukaan näistä ole syntyperäinen krimintataarin puhuja.
Maaliskuussa 2021 Ukrainan miehitettyjen alueiden uudelleenintegraatiosta vastaava ministeriö ilmoitti, että se alkaa tukemaan krimintataarinkielistä Wikipediaa käännättämällä sisältöä krimintataariksi. Tavoitteena oli vahvistaa kielen näkyvyyttä digitaalisessa ympäristössä. Ministeriö järjesti samana vuonna kirjoitusmaratonin 15. kesäkuuta – 15. heinäkuuta välisenä aikana. Lisäksi Krimin tataareista ja näiden kulttuurista kertovaa sisältöä alettiin kääntää ukrainan- ja englanninkieliseen Wikipediaan näkyvyyden lisäämiseksi. Tähän vaikutti se, että Venäjän miehitettyä Krimin vuonna 2014 monet Krimin tataarit joutuivat evakkoon.
Aiheesta muualla

Krimintataarinkielisen Wikipedian etusivu
Kotisirkka

| Kotisirkka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Ensifera
Yläheimo::  Grylloidea
Heimo::  Sirkat Gryllidae
Suku::  Acheta
Laji::  domesticus
Kaksiosainen nimi
 Acheta domesticus  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Acheta domestica 
Katso myös
   Kotisirkka Wikispeciesissä   Kotisirkka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kotisirkka (Acheta domesticus) (”saunasirkka”) on noin 2,5 senttimetrin pituiseksi kasvava kellertävänruskea sirkkalaji. Kotisirkan vartaloa suojaa kitiinikuori, jonka väri on vaaleanruskea. Lajin päässä ja keskivartalon selkäpuolella on tummia kuvioita.
Kotisirkan takajalat ovat voimakkaat ja pitkät. Aikuisilla kotisirkoilla on kaksipariset siivet. Laji on rakenteeltaan litteämpi ja tukevampi kuin heinäsirkka. Kotisirkka esiintyy Suomessakin esimerkiksi asuntojen, konepajojen, varastorakennusten ja kasvihuoneiden lämpimissä ja kosteissa sisätiloissa sekä kaatopaikoilla. Kotisirkan elinkaari on optimaalisissa olosuhteissa 2–3 kuukautta ja sen elinkaareen kuuluu kolme päävaihetta: muna, nymfi ja aikuinen. Nymfivaiheisiin kuluu noin 6–8 viikkoa, jolloin kotisirkka käy läpi 6–10 muodonmuutosvaihetta ennen kuin se saavuttaa aikuisuuden.
Laji saattaa sirittää öisin häiritsevästi, mutta muuta haittaa siitä ei ihmiselle ole. Laji on kaikkiruokainen: se syö muun muassa lehtiä, siemeniä, hedelmiä, kasviksia, ruuantähteitä ja ravinnonpuutteen vaivatessa hyönteisten raatoja sekä omia muniaan. Kotisirkkoja myös kasvatetaan lemmikkieläinten, ja nykyisin myös ihmisten, ravinnoksi. Optimaalinen kasvatuslämpötila kotisirkoille on 32–35°C ja ilmankosteuden tulisi olla aikuisilla 50–55 % sekä kasvavilla nymfeillä 60–70 %.
Kotisirkka oli aiemmin melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta on harvinaistunut kuivan keskuslämmitysilman takia. Laji on alun perin kotoisin Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kotisirkka (Acheta domesticus)
Vieraslajit: Kotisirkka (Acheta domesticus)
Luonnonvarakeskus (Luke): Kotisirkan kasvatus (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun ammattikorkeakoulu (Oamk): Kotisirkka (Acheta domesticus) (pdf)
Kodin Pellervo: tietoa kotisirkasta
Tietoa kotisirkasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa ruokasirkoista (Arkistoitu – Internet Archive)
Hepokatti.net – ääninäyte sirkan sirityksestä (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Acheta domesticus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Acheta domesticus, House cricket (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Species Acheta domesticus - House Cricket (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acheta domesticus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Acheta domesticus, the House cricket (englanniksi)