stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Goodman
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Goodman Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Budbee

| Budbee |
| --- | --- |
Perustettu:  2016
Perustaja:  Fredrik Hamilton
Kotipaikka:  Tukholma, Ruotsi
Toiminta-alue:  Suomi, Ruotsi, Tanska, Belgia, Alankomaat
Henkilöstö:  450 (2021)
Emoyhtiö:  Instabee
Sisaryhtiöt:  Instabox
Kotisivu:  https://budbee.com/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Budbee on ruotsalainen vuonna 2016 perustettu verkkokauppaostoksien toimituksiin keskittyvä yritys. Budbeella on pakettiautomaatteja Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Belgiassa ja Alankomaissa, jotka tavoittavat yli 40 miljoonaa asiakasta.
Budbeella oli vuonna 2021 yli 450 työntekijää ja suurista verkkokaupoista muun muassa H&M sekä Zalando tarjoavat Budbeen palveluita. Yhtiöön ovat sijoittaneet muun muassa eläkesijoitusyhtiö AMF ja sijoitusyhtiö Kinnevik.
Budbeen pakettiautomaattiverkoston Budbee-boxit on sijoitettu päivittäistavarakauppoihin ja kauppakeskuksiin.
Historia > 2016

Budbeen perusti vuonna 2016 Tukholman kauppakorkeakoulusta valmistunut Fredrik Hamilton. Alun perin yhtiö keskittyi valmiiksi pakattujen ruokakassien toimittamiseen ja noin vuoden teknisen valmistelun jälkeen liiketoiminta laajeni verkkokauppatoimituksiin. Saman vuoden lokakuussa toimitettiin ensimmäinen toimitus.
Liiketoiminnan nopea kasvu sai ulkopuoliset sijoittajat kiinnostumaan ja Budbee sai rahaa ryhmältä, johon kuuluivat H&M:n toimitusjohtaja Karl-Johan Person, Kivran toimitusjohtaja Stefan Krook sekä kaksi Klarnan perustajajäsentä Sebastian Siemiatkowski ja Victor Jacobbson.
Historia > 2017

Vuonna 2017 yhtiö hankki lajittelukeskuksen Spångasta, Tukholmasta, jonne rakennettiin automaattinen lajittelukone. Samana vuonna yhtiö päätti lopettaa puolet liikevaihdostaan tehneen ruokakassitoiminnan ja keskittyä yksinomaan verkkokauppatoimituksiin.
Yhtiö laajentui samana vuonna Tukholman ulkopuolelle Malmöön ja Göteborgiin ja H&M alkaa tarjota asiakkailleen Budbee-palvelua.
Historia > 2018

Vuonna 2018 ensimmäinen suuri sijoitusyhtiö Kinnevik sijoittaa Budbeehen 80 miljoonaa kruunua eli noin 7 miljoonaa euroa. Yhtiö muutti laajempaan lajittelukeskukseen ja siitä tuli Ruotsin suurin kotiinkuljetusyhtiö. Budbee laajentaa Helsinkiin, Suomeen.
Historia > 2019

Vuonna 2019 Budbee laajentui Tanskaan ja H&M liittyy sijoittajiin. Sen jälkeen yhtiö laajentui Alankomaihin.
Historia > 2020

Vuonna 2020 Budbee-sovellus julkistettiin ja toukokuussa sijoitusyhtiö Stena Sessan liittyi sijoittamiseen. Pakettiautomaattiverkosto eli Budbee-boxit avattiin.
Yhtiö rakennuttaa samana vuonna aurinkoenergialla toimivan lajittelukeskuksen. 300 kaupunkia Pohjoismaissa lisätään pakettiautomaattiverkostoon.
Historia > 2021

Vuonna 2021 keräsi 525 miljoonan kruunun sijoituksen AMF-eläkerahastolta. Yritys laajentuu Belgiaan.
Historia > 2022

31. lokakuuta 2022 Budbee yhdistyi toisen toimitusyhtiön Instaboxin kanssa yhdeksi emoyhtiöksi, Instabeeksi.
Tatjana Konstantinovna Romanova

Tatjana Konstantinovna Romanova
Ruhtinatar, prinsessa Tatjana Konstantinovna Romanova, myöhemmin Äiti Tamara (ven. Княжна Татьяна Константиовна); (23. tammikuuta [J: 11. tammikuuta] 1890 Pietari, Venäjän keisarikunta – 28. elokuuta 1970 [toisten tietojen mukaan 1979] Jerusalem) oli Romanov-sukuinen venäläinen aatelinen.
Suku

Hän oli suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanovin (keisari Nikolai I:n lapsenlapsi) ja herttuatar Elisabet Saksi-Altenburgin kolmanneksi vanhin lapsi. Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joista kolme veljeä teloitettiin vallankumouksen aikana.
Tatjana Konstantinovna oli Nikolai II:n kahden vanhimman tyttären suuriruhtinatar Olgan ja Tatjanan hyvä ystävä, jotka mainitsivat hänet usein päiväkirjoissaan.
Avioliitot ja lapset

Tatjana Konstantinovna tapasi Pavlovskissa alkuvuodesta 1911 georgialaissyntyisen ruhtinas Konstantin Bagration-Muhranskin (1889–1915), joka palveli keisarinna Maria Feodorovnan chevalier-kaartin rakuunarykmentissä kornettina ja nuoret rakastuivat toisiinsa. Tatjanan vanhemmat eivät hyväksyneet Konstantinia, koska tämän sukuhaara oli vähempiarvoinen eikä Bagration-suku ei ollut tässä vaiheessa enää hallitsijasuku, koska Georgia oli liitetty Venäjän keisarikuntaan. Konstantin määrättiin lähtemään pois Pietarista ja Tatjana lähetettiin Krimille leskikeisarinna Maria Feodorovnan luokse, jossa nuoret kuitenkin tapasivat uudelleen. He kihlautuivat Tatjanan isän suostumuksella 1. toukokuuta 1911.
Tatjana Konstantinovnan avioliittoa koskevan kysymyksen ratkaisemiseksi pidettiin Romanovien perheneuvoston kokous. Lopulta vuonna 1911 keisari Nikolai II antoi asetuksen, jonka mukaan keisarillista verta olevat ruhtinaat ja ruhtinattaret voivat solmia ei-dynastisen eli morganaattisen avioliiton, mutta heidän jälkeläisensä menettäisivät valtaistuimen perimysoikeuden. Näin Tatjana Konstantinovna saattoi mennä naimisiin ruhtinas Bagration-Muhranskin kanssa, mutta hän luopui kirjallisesti oikeuksistaan ​​valtaistuimeen sekä itsensä että jälkeläistensä suhteen.
Hän avioitui morganaattisesti Konstantin Bagration-Muhranskin kanssa 6. syyskuuta 1911 Pavlovskin palatsissa. Tämä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 1613, että Romanov-sukuun kuuluva avioitui Venäjän keisarikunnan alamaisen tai muun kuin hallitsijasukuun kuuluvan prinssin kanssa.
Heille syntyi kaksi lasta:
Teimuraz Konstantinovitš Bagration-Muhranski (21. elokuuta 1912 –1992), avioitui kaksi kertaa, ei perillisiä.
Natalia Konstantinovna Bagration-Muhranskaja (19. huhtikuuta 1914 –1984), avioitui brittipoliitikko Charles Hepburn-Johnstonin kanssa, ei perillisiä.
Konstantin Bagration-Muhranski kaatui 1. kesäkuuta 1915 ensimmäisessä maailmansodassa Jaroslavlissa.
Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 Tatjana lapsineen pakeni Venäjältä Romaniaan ja myöhemmin Sveitsiin yhdessä setänsä suuriruhtinas Dmitri Konstantinovitš Romanovin (1860–1919) adjutantin Aleksandr Vasiljevitš Korotšenzovin (1878–1922) kanssa. Tatjana ja Aleksandr Korotšenzov avioituivat marraskuussa 1921, mutta vain muutama kuukausi myöhemmin Aleksandr kuoli helmikuussa 1922 kurkkumätään Lausannessa. Tatjana kasvatti lapset yksin, ja heidän aikuistuttuaan hän teki luostarilupauksen ja ryhtyi nunnaksi vuonna 1946. Hänestä tuli Jerusalemin Öljymäen luostarin abbedissa Äiti Tamara vuosiksi 1951-1975.
Viimeiset vuodet

Tatjana Konstantinovna eli Äiti Tamara kuoli Öljymäen luostarissa Jerusalemissa 28. elokuuta 1970 [toisten tietojen mukaan vuonna 1979] jalassa olleeseen kuolioon. Hän oli loukannut saman jalan jo nuoruudessaan tapahtuneessa rekionnettomuudessa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia 
1 2 3 4 5  Author Helen Azar: PRINCESS TATIANA KONSTANTINOVNA: POET’S DAUGHTER – The Romanov Family theromanovfamily.com.  4.9.2015. Viitattu 22.12.2024. (englanti)
↑  Almanach de Gotha (1944) Justus Perthes (toim). s. 107. Psse Tatiana-Constantinovna, née à St-Pétersbourg 11 janv. 1890 v.s.; m.: 1. morg. à Pavlosk 24 août 1911 v.s. à Constantin Alexandrovitch pr. Bagration-Moukhransky, † (tué au combat) près de Jarosvavel, arrondt de Lwow, 19 mai 1915 v.s." [Prinsessa Tatjana-Konstantinovna, syntynyt Pietarissa 11. tammikuuta 1890 ; naim.: 1. morg. Pavlovskissa 24. elokuuta 1911 prinssi Konstantin Aleksandrovits Bagration-Mukranskin kanssa, kuoli taistelussa lähellä Jarosvavelia, Lwowin piiri, 19. toukokuuta 1915.
Tatjana Konstantinovna Romanovnan ja Konstantin Bagration-Muhranskin hääkuva 1911
Jasper Kuhta

| Jasper Kuhta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. lokakuuta 2006 (ikä 18) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Japu
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  46
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
    
Jasper Kuhta (s. 28. lokakuuta 2006 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kuhta osaa pelata myös laidassa. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura > Seuraura

Kuhta aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan noin 5–6-vuotiaana. Hän on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Kuhta siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon. Hän voitti kauden 2021–2022 päätteeksi U16 SM-hopeaa. Kauden 2022–2023 Kuhta vietti HIFK Akatemian U18-joukkueessa. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi HIFK:n U18-joukkueeseen, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Kuhta voitti tehoilla 16+22=38. Kuhta voitti kauden päätteeksi U18 SM-hopeaa.
Ensimmäisellä U20-kaudellaan 2024–2025 Kuhta teki myös SM-liigadebyyttinsä 18. joulukuuta 2024 Vaasan Sportia vastaan, kun Micke-Max Åsten putosi HIFK:n kokoonpanosta juuri ennen ottelua. Kuhta merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Kasper Lundellin ja Aatu Karjalaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia.
Ura > Maajoukkueura

Kuhta on pelannut kolme nuorten maaottelua.
Pelityyli

Kuhta on kuvaillut olevansa hyökkäyspainotteinen mutta kahden suunnan sentteri, joka pystyy syötöillä avaamaan peliä ja ratkaisemaan paikasta tilanteen tullessa. Hän on myös maininnut ajoittain ohjaavansa peliä äänellään.
Muuta

Kuhdan pikkusisko Julia pelaa hyökkääjänä Auroraliigaa HIFK:ssa. Sisarusten setä Kimmo Kuhta pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit pelit mukaan lukien yhteensä 810 SM-liigaottelua Kiekko-Espoossa ja HIFK:ssa. HIFK on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 9. Kimmo loi pääsarjauraa myös Sveitsissä ja Saksassa. Hän toimii nykyään HIFK:n SM-liigajoukkueen kehitysvalmentajana sekä Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana. Kimmon poika ja sisarusten serkku Veeti Kuhta pelaa hyökkääjänä Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa ja hän on pelannut urallaan myös yhden SM-liigaottelun Pelicansissa.
Number One Observatory Circle

| Number One Observatory Circle |
| --- | --- |


Osoite:  1 Observatory Circle
Sijainti:  Washington, D.C.
Koordinaatit:  38°55′23″N, 77°03′56″W
Rakennustyyppi:  virka-asunto
Valmistumisvuosi:  1893
Rakennuskustannukset:  20 000 dollaria
Suunnittelija:  Leon E. Dessez
Omistaja:  Yhdysvaltain liittovaltio
Käyttäjä:  Yhdysvaltain varapresidentti
Bruttoala:  12 eekkeriä
Huoneistoala:  n. 836 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Number One Observatory Circle on Yhdysvaltain varapresidentin virka-asunto. Se sijaitsee Yhdysvaltain laivaston observatorion alueella, Washington DC:ssä.
Talon tontti on kooltaan 12 eekkeriä ja itse talossa on 9000 neliöjalkaa (n. 836 m2) asuinpinta-alaa. Tyylisuunnaltaan talo edustaa ns. Queen Anne -tyylisuunta, joka on viktoriaanisen arkkitehtuurin alalaji.
Historia

Talon on suunnitellut Leon E. Dessez ja sen rakennuskustannukset olivat 20 000 dollaria. Talo valmistui vuonna 1893. Alkujaan se oli tarkoitettu observatorion yli-interdentille, mutta vuonna 1923 siihen muutti laivaston operatiivinen päällikkö.
Vuonna 1966 Yhdysvaltain kongressi varasi 10 eekkeriä ja 75 000 dollaria varapresidentin virka-asunnon rakentamiseen, mutta silloinen varapresidentti Hubert Humphrey pyysi projektin siirtämistä toistaiseksi. Syynä oli se, että isojen rahojen käyttäminen Vietnamin sodan aikana ei näyttäisi Humphreyn mukaan hyvältä julkisesti. Kaikki varapresidentit ovat asuneet rakennuksessa Walter Mondalen ajoilta lähtien. Varapresidentti Nelson Rockefeller piti tupaantulijaiset, muttei koskaan asunut virallisesti talossa, vaan käytti sitä ennemminkin edustustilana.
Nykyään

Varapresidenttien puolisot ovat käyttäneet virka-asuntoa itselleen tärkeiden projektien (esim. lukutaitoisuuden kohentamisen ja veteraanien avustamisen) edistämiseen.
Toisin kuin Valkoinen talo, Number One Observatory Circle ei ole avoinna yleisölle.
Marraskuussa 2021 varapresidentin puoliso Doug Emhoff asensi mezuzan talon oven pieleen. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun mezuza on asennettu toimeenpanevaa valtaa käyttävän virkamiehen virka-asuntoon. Kyseinen mezuza on lainassa atlantalaiselta synagogalta, ja Emhoffin on tarkoitus poistaa se, mikäli käy ilmi, että talon seuraava ei ole juutalainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Number One Observatory Circle Wikimedia Commonsissa
Herra Peabody & Sherman

| Herra Peabody & Sherman> Mr. Peabody & Sherman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rob Minkoff
Käsikirjoittaja:  Craig Wright
Perustuu:  Ted Keyn piirroshahmoon Mister Peabody
Tuottaja:   Alex Schwartz  Denise Nolan Cascino 
Säveltäjä:  Danny Elfman
Leikkaaja:  Michael Andrews
Pääosat:   Ty Burrell  Max Charles  Ariel Winter  Leslie Mann  Stephen Colbert  Allison Janney 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks
Levittäjä:  InterCom Netflix 20th Century Studios
Ensi-ilta:   Yhdistynyt kuningaskunta 7. helmikuuta 2014  Suomi 7. maaliskuuta 2014 
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  145 000 000 dollaria
Tuotto:  275 698 039 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herra Peabody & Sherman (engl. Mr. Peabody & Sherman) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut Rob Minkoff.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Ty Burrell | Jukka Rasila | Peabody |
| Max Charles | Juhana Vaittinen | Sherman |
| Ariel Winter | Jenna Hukkinen | Penny Peterson |
| Stephen Colbert | Juhani Rajalin | Paul Peterson |
| Leslie Mann | Katja Aakkula | Patty Peterson |
| Allison Janney | Jaana Pesonen | Grunion |
| Stephen Tobolowsky | Antti Pääkkönen | Purdy |
| Stanley Tucci | Jukka Voutilainen | Leonardo da Vinci |
| Patrick Warburton | Markus Bäckman | Agamemnon |
| Zach Callison | Riku Leskinen | Tut |
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Uptempo / KM Studio
Ohjaus:: Minna Tasanto
Käännös:: Jari Siltakoski
Äänitys:: Juha Paananen
Miksausstudio:: Deluxe
Lisäksi:: Riina Laiho, Erin Anttila, Jannika B, Maija Vilkkumaa, Jukka Immonen, Satu Lindholm, Hanna Sumari & Tuula Tuisku
Tiedepääoma

Tiedepääoma on tieteeseen liittyvän tiedon, asenteiden, kokemusten ja resurssien summa, jonka yksilö kokoaa elämänsä aikana. Tähän sisältyy tieteellinen tieto, jonka ihminen tietää, mitä hän ajattelee tieteestä, hänen tuntemansa ihmiset, joilla on ymmärtämystä tieteestä, ja päivittäinen tieteellisen tiedon kohtaaminen.
Tiedepääoma koostuu tieteeseen liittyvästä kulttuurisesta ja sosiaalisesta pääomasta sekä yksilön habituksesta.
 
Tutkijat ovat ehdottaneet, että tiedepääomaa ei esiinny erillään, vaan sen arvon määrää yksilön laajempi konteksti ja ympäristö.
Tiedepääoman on ajateltu rakentuvan kahdeksan keskeisen ulottuvuuden ympärille:
Tieteellinen lukutaito eli kyky ymmärtää ja arvioida tieteellistä tietoa
Tieteeseen liittyvät asenteet, arvot ja asennoitumiset
Ymmärrys tieteen siirrettävyydestä (tiede "avaa ovia" monelle uralle)
Tiedemedioiden käyttö
Osallistuminen koulun ulkopuoliseen tieteen ja teknologian harrastamiseen
Perheen yhteiset tieteeseen liittyvät taidot, tiedot ja osaaminen
Tieteenharjoittajien ja tieteen roolien tuntemus
Tieteestä puhuminen jokapäiväisessä arjessa
Nämä kahdeksan ulottuvuutta voidaan tiivistää neljään tiedepääoman tyyppiin: mitä tiedät eli tieteellinen lukutaito; miten ajattelet eli asennoituminen; mitä teet; ja keitä tunnet eli sosiaaliset kontaktit ja verkostot. Kolme ensimmäistä tyyppiä sisältävät habituksen ja kulttuuripääoman ja neljäs sosiaalisen pääoman.
Tausta

Tiedepääomaa on käytetty opetusstrategioiden kehittämisessä peruskouluissa ja lukioissa 
ja aikuisten tiedepääoma-arvioiden kehittämisessä.
Tiedepääoman käsitteen on kehittänyt professori Louise Archer ja hänen kollegansa King's Collegesta Lontoosta ASPIRES-projektissa .
Viiden vuoden tutkimuksen pohjalta 10–14-vuotiaiden nuorten ja heidän perheidensä kanssa ASPIRES havaitsi, että lapset niistä perheistä, joilla oli enemmän tieteellisiä resursseja (kuten vanhemmat, joilla on tieteellisiä harrastuksia tai uraa), haluaisivat todennäköisemmin jatkaa tieteen parissa. Tiedepääoman käsite kehitettiin keinona ymmärtää, miksi nämä tieteeseen liittyvät resurssit, asenteet ja toiveet saivat jotkut lapset suuntautumaan tieteeseen, kun taas toiset lapset eivät suuntautuneet näin.
Tiedepääoman käsite käyttää ranskalaisen sosiologin Pierre Bourdieun luomia teoreettisia kehikoita kuvatakseen yksilön suhtautumistapaa tieteelliseen ajatteluun ja pääomaan. Sitä voidaan käyttää ymmärtämään, miten sosiaaliluokka vaikuttaa ihmisten toiveisiin ja osallistumiseen tieteeseen. Käsite on peräisin koulutuksen tutkimuksesta, mutta sitä käytetään myös laajemmin käytännössä ja politiikassa, esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen tiede- ja teknologiakomitean työssä.
Tiedepääoma käytännössä

Tiedepääomaa käytetään useissa koulutusympäristöissä luonnontieteen oppimisen tukemiseksi, erityisesti lapsille. Esimerkiksi erään brittiläisen koulun tavoitteena on auttaa opiskelijoita kehittämään tiedepääomaa osallistumalla tiedekerhoihin  kun taas laajemmassa mittakaavassa Science Museum Group käyttää tiedepääomaa käsitteenä tiedottaakseen strategiastaan ja työstään kaikille yhteistyökumppaneilleen.  Irlannissa Science Gallery Dublinin tavoitteena on lisätä vierailijoiden tiedepääomaa näyttelyiden avulla.  Vastaavasti Yhdysvalloissa Minnesotan tiedemuseo työskentelee tiedepääoman kanssa eriarvoisuuden torjumiseksi luonnontieteiden oppimisessa ja osallistumisessa niihin.
Lokakuussa 2017 Science Capital Teaching Approach käynnistettiin National STEM Learning Centerissä Yorkissa, Isossa-Britanniassa. Lähestymistapaa kehitettiin ja kokeiltiin neljän vuoden ajan yrittäjyyden tutkijoiden ja keskiasteen luonnontieteiden opettajien välillä.
Ville Heino (yrittäjä)

Ville Juhani Heino (s. 1980 Porvoo) on suomalainen yrittäjä.
Heino johtaa Runtu-brändin alla operoivia yrityksiä, joihin kuuluvat mm. korjausrakennusyritys Runtu Works ja kiintokalusteita valmistava Runtu Custom Cabinets (Cuca). Hänet on nähty televisiossa korjausrakentamisen asiantuntijana ja remonttimiehenä lukuisissa remontti- ja sisustusohjelmissa kuten Inno, Huvila ja Huussi ja Kotoisa yhteensä 11 tuotantokaudella.
Televisioesiintymiset

Inno, tuotantokaudet 7-9 (2008-2010)
Huvila ja Huussi, tuotantokaudet 7-9, 15 ja 16 (2014-2016 ja 2024-2025)
Kotoisa, tuotantokaudet 1-3 (2017-2019)
Aiheesta muualla

Runtu Works Oy - kotisivut
Scania 4-sarja (linja-auto)

Scania K124EB
Scanian 4-sarja oli Scanian valmistama linja-autojen alustasarja, jota valmistettiin vuodesta 1997 vuoteen 2006. Se korvasi aiemman 3-sarjan.
4-sarja esiteltiin syyskuussa 1996, samaan aikaan kun integroitu matalalattialinja-auto OmniCity esiteltiin. Alustasarjan valmistus alkoi vuonna 1997, ja vuoden 1998 lopulla kaikki maailmanlaajuiset tuotantolaitokset vaihtoivat 4-sarjaan 3-sarjasta. Toisin kuin 3-sarja, jossa oli jopa 45 erilaista alustamallia, 4-sarja on yksi perusalusta erilaisin modulaarisin kokoonpanoin riippuen käyttötarkoitukesta ja asiakkaan tarpeista. Tuotannon alkaessa oli seitsemän pääasiallista alustamallia, oletettavasti F HB, K EB, K IB, L IB, L UB, N UA ja N UB. Myöhemmin tulivat myös F HA, K UB, L IA, L UA ja N UD. Ensimmäinen kirjain kertoo moottorin sijainnin, ja kaksi viimeistä kertovat käyttötarkoituksen. 4-sarjan markkinoinnissa, Scania käytti yleisesti vain moottoein sijaintia (F/K/L/N), moottorivaihtoehtoa (9/11/12) ja sarjanumeroa (4), minkä vuoksi ne tunnetaan yksinkertaisesti, F94, F114, K94, K114, K124, L94 ja N94.
4-sarja korvattiin vuonna 2006 uudella Euro 4-yhteensopivalla  K-sarjalla, N-sarjalla ja F-sarjalla. Joitain 4-sarjan tuotteita oli saatavilla vielä vuosia tämän jälkeen.
Tyyppimerkintöjen erittely

F: alusta pitkittäisellä moottorilla, etuakselin edessä
K: alusta pitkittäisellä moottorilla, taka-akselin takana, sijaitsee keskellä
L: alusta pitkittäisellä moottorilla, taka-akselin takana, kallistettu 60 astetta vasemmalle
N: alusta poikittaisella moottorilla, taka-akselin takana, kallistettu 60 astetta taaksepäin
9: DSC9/DC9
11: DC11
12: DSC12/DC12
4: 4-sarja
E: pikavuoroauto, pitkä matka, korkea matkustusmukavuus (vain K-alusta)
H: taajamavuoroauto, lyhyt tai pitkä matka, epätasainen maasto (vain F-alusta)
I: taajamavuoroauto, lyhyt tai pitkä matka, tavallinen matkustusmukavuus
U: kaupunkiauto, lyhyt matka, tavallinen matkustusmukavuus
A: nivellinja-auto
B: tavallinen linja-auto
D: kaksikerroksinen linja-auto
Renkaat
4X2: kaksiakselinen linja-auto
6X2: teliauto
6X2/2: kolmiakselinen nivellinja-auto
6X2*4: kolmi-akselinen linja-auto ohjattavalla taka-akselilla vetävän akselin takana
6X2/4: kolmiakselinen linja-auto ohjattavalla taka-akselilla (esimerkiksi K94UB)
8X2: neliakselinen teliauto (vain K IB-alustalla Etelä-Amerikassa)
E: matala etu- ja takaosa (vain N-alustalla)
H: korkea etu- ja takaosa (vain F-alustalla)
L: matala etuosa, tavallinen takaosa
N: tavallinen etu- ja takaosa
A: lehtijousitus edessä ja ilmajousitus takana (vain F HA-alustassa)
B: ilmajousitus edessä ja takana, jäykkä etujousitus
I: ilmajousitus edessä ja takana, itsenäinen etujousitus (vain K EB-alustalla)
Z: lehtijousitus edessä ja takana (vain F-alustalla)
Moottorin teho hevosvoimina, pyöristettynä lähimpään kymmeneen.
Scania K94/K114/K124 > Scania K94EB/K114EB/K124EB

K94EB, K114EB ja K124EB olivat ainoat 4-sarjan alustat erillisjousituksella, tullen näin tavallisimmaksi valinnaksi korkealuokkaisiin linja-autoihin. Tavallisen teliauton koko mallinimi on K124EB6x2NI.
Scania L94

L94-sarja oli pitkittäisesti kallistetulla takamoottorilla varustettu yksinkertainen pikavuoroauto-, taajama-auto- ja kaupunkiautomalli, ja se oli suoraa jatkoa L113:lle. Sitä käytetään laajasti Pohjoismaissa, Isossa-Britanniassa, Brasiliassa ja Australiassa. Kun Scania julkisti seuraajan 4-sarjalle, kallistettu moottori pudotettiin tuotannosta, joten L94 korvattiin K-sarjalla.
Scania L94 > Scania L94IA

L94IA (L94IA6x2/2NB) oli normaalilattiainen taajamanivelauto ja se oli saatavilla vain Etelä-Amerikassa.
Scania L94 > Scania L94IB

L94IB oli yleinen taajama- ja pikavuoroalusta. Eniten valmistettu malli oli kaksiakselinen L94IB4x2NB, mutta se oli saatavilla myös teliversiona. (L94IB6x2NB, L94IB6x2*4NB). L94IB oli pohja ensimmäiselle OmniLine-sukupolvelle.
Scania L94 > Scania L94UA

Custom Coaches-koritettu Scania L94UA, liikennöitsijä Torrens Transit
Rudolf Streng

Rudolf Streng (26. helmikuuta 1873 Pietari – 11. tammikuuta 1916 Niuvanniemen sairaala, Kuopio) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Kuopion pormestari.
Strengin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos, senaattori Emil Edvard Streng ja Milma Eveliina Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1891 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1895. Streng sai varatuomarin arvon 1898.
Rudolf Streng toimi aluksi asianajajana Viipurissa ja Sortavalassa sekä jonkin aikaa Ruokolahden piirin kruununnimismiehenä. Streng oli mukana 1901 Suuressa lähetystössä. Hän oli Kuopion pormestarina 1907–1915. Streng erosi virasta 1915 parantumattoman sairauden vuoksi ja hän kuoli tammikuussa 1916 Niuvanniemen sairaalassa.
Pikkuli

| Pikkuli> Aiheesta muualla |
| --- | --- |
IMDb
Pikkuli on suomalainen lastenanimaatio vuodelta 2015 . Sarjaa on esitetty siitä lähtien Ylen Pikku Kakkosessa vuonna 2016.   Se kertoo pienestä linnunpoikasesta nimeltä Pikkuli. Sarja perustuu Metsämarja Aittokosken lastenkirjaan Lennä Pikkuli, lennä!, joka julkaistiin 2011. Vuodesta 2017 lähtien sarjaa esitettiin ruotsinkielisen BUU-klubbenin yhteydessä.