Touko Aalto
Poliittiset näkemykset

Aalto kuvaa itseään sosiaaliliberaaliksi markkinatalouden kannattajaksi. Hän kannattaa vahvaa hyvinvointivaltiota, ”jonka pitää olla renki eikä isäntä”. Hän pitää itseään myös arvoliberaalina ja suvaitsevaisena moneen suuntaan.
Sanomalehti Keskisuomalaisen vaalikoneessa 2017 Aalto piti veronkorotuksia parempana vaihtoehtona kuin palveluiden ja sosiaalietuuksien leikkaamista, mutta muistutti, ettei juoksevia menoja voi aina paikata veronkorotuksilla. Lisäksi Aalto oli eri mieltä väitteen kanssa, että työttömien ja kotona olevien lapsille pitäisi tarjota vain osapäivähoitoa. Aalto pitää tärkeänä demokratiakasvatusta ja sitä, että politiikkaan liittyvät aiheet olisivat enemmän esillä esimerkiksi koulujen historian ja yhteiskuntaopin tunneilla.
Syyskuussa 2017 Aalto esitti Ylen Ykkösaamu-ohjelmassa, että erilaisia yritysten ja teollisuuden tukia, kuten päästökaupan kompensaatiotuki, voitaisiin lopettaa ja suunnata rahoitusta koulutukseen, kuten ammatilliseen koulutukseen, peruskoulun ryhmäkokojen pienentämiseen ja yliopistojen indeksikorotusten palauttamiseen. Sote- ja aluehallintouudistuksessa tulisi Aallon mukaan välttää niputtamasta jo etukäteen maakuntia yhteen, koska kaikki kahdeksantoista maakuntaa eivät pysty huolehtimaan ihmisten perusturvasta.
Aallon mukaan kansalaistottelemattomuus on omaa harkintaa käyttäen hyväksyttävää. Myöhemmin hän täsmensi tarkoittavansa väkivallatonta ja rauhanomaista virkavallan vastustamista. Heinäkuussa 2018 vihreiden eduskuntaryhmän lainsäädäntösihteeri Aino Pennanen poistettiin Finnairin Berliinin-lennolta, kun tämä oli ennen lähtöä kieltäytynyt istumasta paikalleen protestina pakkopalautukselle. Touko Aalto piti Pennasen toimintaa perusteltuna ja kuvasi sitä ”kunnioitettavaksi rohkeudeksi”. Kommentti nostatti kohun: Lainsäätäjänä toimivaa Aaltoa arvosteltiin siitä, että hänen katsottiin asettaneen itsensä Suomen lain yläpuolelle puolustaessaan puolueensa jäsentä, vaikka karkotetun taustoista ei ollut tietoa. Aalto sanoi, että ”asioilla ei ole suoraa yhteyttä, mutta natsi-Saksassakin kaikki toimet olivat laillisia”. Aallon mukaan suomalainen turvapaikkalainsäädäntö on rikki ja ”koko ajan on riski siitä, että ihmisiä käännytetään väärin perustein ja maihin, joissa heidän turvallisuuttaan ei voida taata”. Kuitenkin vuonna 2013 Aalto piti pelottavana ajatusta, että ihmiset ryhtyisivät rikkomaan lakeja esimerkiksi uskonnon tai poliittisten mielipiteiden vuoksi.
Aalto uudistaisi liikenteen verotusta esimerkiksi ruuhkamaksujen avulla siten, että autoilu olisi maakunnissa halvempaa kuin kaupungeissa. Aallon mukaan on ristiriitaista, että halutaan helpottaa työn perässä liikkumista, mutta samalla yksityisautoilun tuet menevät sinne, missä niitä vähiten tarvitaan.
Vaalikonevastauksissaan keväällä 2015 Aalto kannatti vahvojen oluiden tuomista kauppaan, mutta joulukuussa 2017 äänesti eduskunnassa asiaa vastaan. Aalto selitti äänestyksen jälkeen, ettei ”sinänsä vastusta vahvempien oluiden tuomista kauppoihin, mutta ei hyväksy mitä tahansa tapaa tehdä se”. Aallon mielestä alkoholilainsäädännön vapauttaminen kannattaisi aloittaa ravintoloista, ei panimoteollisuuden lobbauksen pohjalta vähittäismyynnistä. Aallon mukaan esitys prosenttirajan korottamisesta lisää absoluuttista alkoholinkulutusta ja sen myötä kansanterveydellisiä ja kansantaloudellisia haittoja. Lisäksi 5,5-prosenttisten juomien hinta laskisi, jolloin niiden tarjonta lisääntyisi merkittävästi. Hän myös toteaa, että alkoholi on merkittävä tekijä perhe- ja lähisuhdeväkivallan, lastensuojelutapausten sekä järjestyshäiriöiden taustalla.
2000-luvun alussa 19-vuotias Aalto sanoi Kommunistisen nuorisoliiton lehdessä, että ”kommunistien aatteet vastaa omaakin ajatusmaailmaa, eli kansan enemmistö ja luonto ovat tärkeämpi kuin markkinat.” Vuonna 2017 Aalto sanoi, että hänen vuosien takainen osallistumisensa Kommunistisen nuorisoliiton opintokerhoon oli sopivaan aikaan eteen tullut paikka ”kanavoida nuoren miehen maailmantuskaa”. Hän kuitenkin vieraantui kommunismista nopeasti perehdyttyään Neuvostoliiton poliittiseen historiaan. Huhtikuussa 2018 Aalto sanoi, että kommunismin aate ja utopia ovat kauniita, mutta Neuvostoliitossa harjoitettu reaalisosialismi oli sellaista totalitarismia ja sortoa, mistä hän halusi sanoutua irti. Aallon mukaan hänen ajatusmaailmansa alkoi muuttua lukion lopulla sekä varsinkin yliopistossa. Ensikosketuksen vihreisiin hän sai Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan edustajistovaaleissa vuonna 2007.
Vuonna 2020 julkaistussa teoksessa Kertomuksen vaarat – Kriittisiä ääniä tarinataloudesta ja lokakuussa 2020 Aalto kritisoi Vihreää puoluetta viestinnällisestä lähestymistavasta politiikantekoon, missä sisällöt eli asiakysymykset ovat toissijaisia ja ensisijaisesti tavoitellaan mahdollisimman suurta suosiota ihmisten kiinnostuksenkohteita luotaavilla segmenttianalyyseillä ja lifestyle-viestinnällä. Aallon mielestä järjestys on nurinkurinen.