stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gazan kaista
Historia > Juutalaissiirtokuntien tyhjentäminen

Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kanssa solmitun sopimuksen mukaan Gazan alue sai 1994 itsehallinnon ja Israelin joukot vetäytyivät sieltä. Ne palasivat myöhemmin uudelleen suojaamaan sinne muuttaneita juutalaissiirtokuntalaisia.
Pääministeri Ariel Sharonin rauhanpyrkimysten osana Israel lakkautti siirtokuntansa Gazassa ja vetäytyi sieltä 12. syyskuuta 2005. Vanhimmat siirtokunnat olivat toimineet 37 vuotta, ja niissä asui lähes 9 000 juutalaista. Samalla lakkautettiin neljä Länsirannan siirtokuntaa. Gazan siirtokunnissa oli 4 000 kasvihuonetta, jotka olivat työllistäneet 3 500 palestiinalaista. Israelin vetäytymisen jälkeen kasvihuoneet joutuivat ryöstelyn kohteeksi. Siihen osallistuivat myös Gazan poliisit.
Palestiinalainen kansanedustaja ja tutkija Hanan Ashrawi katsoi, että Sharonin toimet olivat yritys tuhota edellytykset palestiinalaisvaltiolta ja lupa jatkaa raakaa päivittäistä hyökkäystä palestiinalaisia vastaan.
Historia > Sisällissota ja Hamasin hallinto

Hamas voitti kesällä 2006 järjestetyt palestiinalaishallinnon vaalit ja tämän perusteella muodostettiin Hamasin johtama hallitus pääministerinä Isma’il Haniyya, jota Israel eikä sitä tukeva Yhdysvallat hyväksynyt. Ongelman ratkaisemiseksi muodostettiin Hamasin ja Fatahin yhteishallitus, jonka hallituskausi päättyi siihen, että Hamas otti haltuunsa taistelemalla Fatahin asemat Gazassa ja palestiinalaishallinnon puheenjohtaja Mahmud Abbas erotti hallituksen. Gaza jäi kesällä 2007 kokonaan Hamasin haltuun, kun taas Länsiranta on edelleen Fatahin johtaman hallituksen hallussa.
Israel vastasi Hamasin valtaannousuun asettamalla Gazan saartoon. Saarto katkesi väliaikaisesti 23. tammikuuta 2008, kun palestiinalaistaistelijat räjäyttivät suuren osan kaistan ja Egyptin välisestä rajamuurista 10 km:n pätkän ja alueen asukkaat ryntäsivät Egyptiin ostamaan ruokaa ja tavaroita. Israelin hallitus vaati Egyptiä sulkemaan rajan.
Egypti ja Israel estivät muun muassa kaasun ja polttoaineiden viennin alueelle. Veden puhdistukseen tarvittavien kemikaalien ehtyessä eräin paikoin alueella saatiin vain kahdeksan tunnin ajan vettä viikossa, ja alueen viemärien jätevedet lasketaan puhdistamattomina Välimereen.
Israelin ylläpitämän Gazan saarron läpi lasketaan vain tiettyjä tuotteita, eikä listaa siitä mikä on sallittua tai kiellettyä ole ikinä julkisesti esitetty. Israelin viranomaisten tiedetään pitävän kirjaa ja arviota Gazan asukkaiden päivittäisestä kaloritarpeesta iän ja sukupuolen mukaan.
Hamasin ja Israelin välille sovittiin 19. kesäkuuta 2008 kuusikuukautinen tulitauko.
Historia > Gazan sodat > ”Valettu lyijy” 2008

Tulitauon umpeuduttua Israel aloitti 27. joulukuuta 2008 hyökkäyksen Gazan kaistalle sieltä ammutun toistuvan rakettitulen vuoksi. Gazan sotana tunnettu hyökkäys Operaatio Valettu lyijy kesti 22 vuorokautta alkaen ensimmäisestä ilmahyökkäyksestä 27. joulukuuta 2008 ja päättyen Israelin yksipuoliseen tulitaukoilmoitukseen 17. tammikuuta. Sodassa kuoli 1400 palestiinalaista ja 13 israelilaista.
Amnesty International syytti Israelin armeijaa ja Hamasia raportissaan Gazan sotaan liittyvistä sotarikoksista kuten ihmiskilpien käytöstä ja aseettomien siviilien tietoisesta tappamisesta. Israelin mukaan Amnestyn raportti oli puolueellinen ja lankesi ”Hamasin kylvämään propagandaan”. Myös israelilainen Breaking the Silence -kansalaisjärjestö raportoi Israelin armeijan piittaamattomuudesta siviilejä kohtaan.
Historia > Gazan sodat > ”Puolustuksen tukipylväs” 2012

Marraskuussa 2012 Israel aloitti operaation ”Puolustuksen tukipylväs” Gazan kaistalle Hamasin raketti-iskujen takia. Operaation alkuvaiheessa Gazaa hallitsevan Hamas-puolueen sotilasjohtaja Ahmed Jabari kuoli ilmapommituksessa. Israel oli myös siirtänyt joukkonsa lähemmäksi Gazan rajaa ja valmistautui maahyökkäykseen tarvittaessa. 21. marraskuuta 2012 osapuolet solmivat aselevon. Siihen mennessä iskuissa oli kuollut 160 palestiinalaista ja kuusi israelilaista.
Historia > Gazan sodat > ”Suojaava reuna” 2014

Hamas perusti Länsirannalle yhteishallinnon al-Fatahin kanssa, minkä Israel tuomitsi terrorismia lisäävänä. 12. kesäkuuta kolme israelilaista nuorta siepattiin ja tapettiin liftausmatkalla Länsirannalla. Israel syytti veriteosta Hamasia, ja pidätti satoja Länsirannan Hamas-aktivisteja. Hamas vastasi Israelin toimiin lisäämällä rakettitulitustaan Gazasta Israeliin. Vastauksena tähän Israel aloitti 7. heinäkuuta vuonna 2014 laajat ilmahyökkäykset nimellä ”Operaatio suojaava reuna” moukaroiden Gazaa pudottamalla sinne satoja tonneja räjähteitä. Israel ilmoitti operaationsa syyksi Hamasin Gazasta Israeliin suoja-aidan läpi kaivamat hyökkäystunnelit.
Gazan islamilaistaistelijat vastasivat ilmahyökkäyksiin ampumalla lisää raketteja Israeliin, parissa viikossa yli tuhat. Nämä tappoivat pari siviiliä. Israelin operaatio tappoi satoja.Israel käytti erikoisjoukkojaan 13. heinäkuuta ja aloitti täyden maahyökkäyksen iltayöstä 17. heinäkuuta 2014.
Maasodassa kuoli verisenä päivänä 20. heinäkuuta 13 Israelin sotilasta ja 87 palestiinalaista, joista Shejaiyan alueen pommituksissa 67.
Israelin pääministeri Netanjahu ei aikonut perääntyä kansainvälisen painostuksen alla. YK tuomitsi Israelin toimet, mutta monet länsivallat tukivat niitä. Ensimmäiset merkit Israelin vetäytymisestä alkoivat näkyä 2. elokuuta, koska Israel oli saanut hyökkäystunnelit paikallistettua ja tuhottua. Tällöin oli kuollut melkein 1 700 palestiinalaista ja 66 israelilaista.
Historia > Gazan sodat > Mielenosoitukset 2018–2019

30. maaliskuuta 2018 Gazassa aloitettiin rauhanomaiset mielenosoitukset, joissa vaadittiin oikeutta pakolaisten kotiinpaluulle, ja joiden oli määrä päättyä toukokuun puolessavälissä marssiin Israelin rajalle Israelin perustamisen ja Nakban 70-vuotispäivänä. Mielenosoitukset jatkuivat kuitenkin viikoittain lähes 20 kuukautta joulukuuhun 2019. Israelin joukot vastasivat mielenosoituksiin luodeilla ja kyynelkaasulla. 200 palestiinalaista kuoli ja yli 6 300 sai vammoja luodeista.
Historia > Gazan sodat > Hamasin hyökkäys 2023 ja Gazan sota 2023–

Hamas aloitti lauantaina 7. lokakuuta vuonna 2023 hyökkäyksen Israeliin.  Se oli voimakkaampi kuin mikään aiempi Hamasin tekemä isku.
Hamas ampui suuren määrän raketteja Israeliin ja sen militantit tunkeutuivat Israeliin. Terroristit pääsivät jopa kymmenien kilometrien päähän Gazan rajasta. Hamas surmasi Israelin siviilejä muun muassa tanssimusiikkifestivaaleilla joukoittain ja otti 236 panttivankia. Hamasin operaatio oli Israelin tiedustelulle täydellinen yllätys. Hyökkäys tappoi Israelissa kahdessa päivässä 1139 ihmistä, joista 383 oli sotilaita.
Israel  julisti sotatilan. Armeija vastasi Hamasille rajuin ilmaiskuin Gazaan.  Armeija aloitti maaoperaation. Israel määräsi Gazan täyteen saartoon, jolloin se kielsi sähköt sekä ruuan ja polttoaineen kuljetuksen.
Väestö > Uskonto

Pääosa Gazan vajaasta kahdesta miljoonasta asukkaasta on muslimeja. Kristittyjä on yhä pienenevä osa, vuonna 2018 alle promille, noin 1 100, kun vielä kymmenen vuotta aikaisemmin heitä oli noin 3 000. Kristityt ovat lähinnä ortodokseja ja roomalaiskatolisia. Väheneminen johtuu siitä, että kristityt muuttavat muualle, mihin syitä on monia, kuten pakkokäännytykset ja muut elämää hankaloittavat asiat.  Valtaosa muslimeista on sunnalaisia.
Väestö > Suurimmat asutuskeskukset

Gazan kaistalla sijaitsevia asutuskeskuksia ovat Beit Hanun (بيت حانون), Beit Lahia (بيت لاهية), Deir al-Balah (دير البلح), Gaza (غزة), Jabalia (جباليا), Khan Yunis (خان يونس) ja Rafah (رفح).
Yhdistyneiden kansakuntien UNRWAn mukaan Gazan kaistalla oli 1 476 706 rekisteröityä pakolaista. Pakolaisleirejä oli kaikkiaan kahdeksan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Camp David Accords; September 17, 1978 Lillian Goldman Law Library – The Avalon Project. Viitattu 16.4.2020. (englanniksi)
Map: Gaza Strip, December 1991 The University of Texas Library. Viitattu 16.4.2020.
Gaza Strip, December 1999 The University of Texas Library. Viitattu 16.4.2020.
History of the Question of Palestine United Nations. Viitattu 16.4.2020. (englanniksi)
| n k Lähi-itä |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Arabiemiirikunnat  Bahrain  Irak  Iran  Israel  Jemen  Jordania  Kuwait  Kypros  Libanon  Oman  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Turkki  |  |
| Itsehallintoalueet |  Palestiinalaishallinto  |  |
| n k Israelin historia |
| --- | --- | --- |
| Israelin maa |  Israelin esihistoria  Israelin ja Juudan historia  Juutalaiset  Sionismi  Alija  Tel Aviv (1917)  Viisi sopimusta: McMahon–Husain-sopimus (1915–16)  Sykes–Picot-sopimus (1916)  Balfourin julistus (1917)  Weizman–Feisalin sopimus (1919)  Feisal–Frankfurter-sopimus (1919)  Palestiinan brittiläinen mandaatti  Transjordania (1921)  Valkoinen paperi (1939)  Kuolleenmeren kääröt  |  |
| Itsenäinen Israel |  YK:n jakosuunnitelma  Israelin itsenäisyysjulistus  Juutalainen pakolaisuus arabimaista  Arabien–Israelin konflikti Israelin–Palestiinan konflikti  Israelin itsenäisyyssota (1948–49)  Suezin kriisi (1956)  Fatah ja Palestiinan vapautusjärjestö  Kuuden päivän sota (1967)  Jom kippur -sota (1973)  Camp Davidin rauha (1978)  Operaatio rauha Galileaan (1982)  Sabra ja Shatila  Ensimmäinen intifada  Oslon rauhanprosessi (1993–2000)  Israelin ja Jordanian rauhansopimus (1994)  Toinen intifada  Tiekartta (2003)  Libanonin sota 2006  Dimonan ja Nahal Sorekin tutkimuslaitokset  Mossad  Kibbutsit ja Mošavit  Operaatio Mooses  Mordechai Vanunu  Juutalaisten pakolaisuus Venäjältä (1989)  Jitzhak Rabinin salamurha (1995)  |  |
| Nyky-Israel |  Juutalaissiirtokunnat  Länsiranta Juudean ja Samarian hallintoalue  Gazan kaista  Jerusalem Länsi-Jerusalem  Itä-Jerusalem  Golanin kukkulat  |  |
Gazan kaistalta ammutut raketit 2001–2021.
Gazan suurmoskeija Gazan kaupungissa.
The Jacksons (televisiosarja)

| The Jacksons |
| --- | --- |
Tyyli:  Varietee
Kestoaika:  22–24 min
Pääosissa:  Rebbie Jackson Jackie Jackson Tito Jackson LaToya Jackson Marlon Jackson Michael Jackson Randy Jackson Janet Jackson
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  CBS
Esitetty:  16. kesäkuuta 1976 – 9. maaliskuuta 1977
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):  Ray Jessel Arnie Kogen Richard Arons Bill Davis Joe Jackson
Ohjaaja(t):  Bill Davis
Käsikirjoittaja(t):  Thomas C. Chapman Ray Jessel Wayne Kline Arnie Kogen Biff Manard Winston Moss Jim Mulligan David Smilow Jim Tisdale
Tuotantoyhtiö(t):  Carefree Video Company, Jackson Television Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
The Jacksons oli yhdysvaltalainen varietee-show, jonka pääosissa nähtiin Jacksonin perheen sisarukset, lukuun ottamatta Jermaine Jacksonia, joka jäi Motown Recordsille, kun The Jackson 5 -yhtye siirtyi CBS Recordsille vuonna 1975. Kuten The Jackson 5 -yhtyeessä, Michael Jackson toimi shown pääesiintyjänä niin laulu kuin tanssiesityksissä.CBS alkoi esittämään showta keskiviikkoiltaisin kesäkuusta 1976 lähtien ja se jatkui maaliskuulle 1977 saakka.
Jaksot

| Esityspäivä | Vieraileva tähti | Esitetty kappale |
| --- | --- | --- |
| 16. kesäkuuta 1976 | Sonny Bono |  "Forever Came Today"  "Love Will Keep Us Together"  "More Than You Know"/"Am I Blue?"/"For Once in My Life"/ "Try a Little Tenderness"  "Steppin' Out"  "Dancing Machine" |
| 23. kesäkuuta 1976 | Mackenzie Phillips |  "(You Were Made) Especially For Me"  "Do The Fonz"  "A Little Bit Country, A Little Bit Rock and Roll"/"Deep Purple"  "Convoy"  "Junkfood Junkie"  "Ben"  "Goin' Back to Indiana" |
| 30. kesäkuuta 1976 | Ed McMahon |  "Rockin' Robin"  "Flat Foot Floogie"  "World of Sunshine"  "Save The Bones for Henry Jones"  "The Love You Save" |
| 7. heinäkuuta 1976 | Joey Bishop |  "ABC" "Fever"  "I Got You Babe"  "Down by the Old Mill Stream"  "Never Can Say Goodbye" |
| 19. tammikuuta 1977 | John Byner Nicholas Brothers |  "What You Don't Know Won't Hurt You"  "Midnight at the Oasis"  "Get Ready"  "Good Times"  "I Can't Quit Your Love" |
| 26. tammikuuta 1977 | Lynda Carter |  "Think Happy"  "On The Good Ship Lollipop"  "Papa Was a Rolling Stone"  "Thank God I'm a Country Boy"  "Living Together"  "I'll Be There" |
| 2. helmikuuta 1977 | Dom Deluise George Miller  Muhammad Ali |  "Moving Violation"  "That's the Way (I Like It)"  "Style of Life"  "Steppin' Out"  "Hello, Dolly!"  "Life of the Party" |
| 9. helmikuuta 1977 | Tim Conway David Letterman |  "Dancing Machine"  "Behind Closed Doors"  "Yes Sir, That's My Baby"  "I'm Going To Jackson"  "Flat Foot Floogie"  "World of Sunshine"  "Body Language" |
| 16. helmikuuta 1977 | Redd Foxx |  Enjoy Yourself  "They Can't Take That Away from Me"/"Puttin' on the Ritz"  "Blues Away"  "Bei Mir Bist Du Schön (Means You're Grand)"  "Keep On Dancing" |
| 23. helmikuuta 1977 | Carroll O'Connor |  "Hum Along and Dance"  "Get Happy"/"I Got Rhythm"  "I Got You Babe"  "Coconut"  "I Let a Song Go Out of My Heart"/"Don't Get Around Much Anymore"/"Caravan"/"Take the "A" Train"  "Show You the Way to Go" |
| 2. maaliskuuta 1977 | Georgia Engel David Letterman |  "Sugar Daddy"  "Cisco Kid"/"I Shot the Sheriff"  "One"  "Ben"  "I Am Love" |
| 9. maaliskuuta 1977 | Betty White |  "Get It Together"  "Chattanooga Shoe Shine Boy"  "Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree"  "Dreamer"  "Opus No. 1"  "Just a Little Bit of You" |
Valtiontalo

| Valtiontalo Valtiontalo |
| --- | --- |
 Valtiontalo remontin jälkeen vuonna 2020
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Koordinaatit:  62°14′28″N 25°44′48″E﻿ / ﻿62.24112°N 25.74659°E﻿ / 62.24112; 25.74659
Rakennustyyppi:  Suojeluskuntatalo
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1929
 fiValtiontalo 
  
Suojeluskuntatalo vuonna 1930.
Suojeluskuntatalo 1930-luvulla.
Valtiontalo, entinen Jyväskylän suojeluskuntatalo eli Suoja, on vuonna 1929 valmistunut Alvar Aallon Suojeluskunnalle suunnittelema rakennus Jyväskylässä. Rakennus on suojeltu ja remontoitu. Se oli pitkään huonossa kunnossa ja käyttökiellossa.
Aalto suunnitteli rakennuksen Suojeluskunnalle. Se valmistui 1929 Kilpisenkadulle Kirkkopuiston viereen, ja se vihittiin käyttöön 1930. Se edustaa tyylillisesti Aallon klassismin viime vaihetta ripauksella modernismia, jota se enteilee. Talo on tiilirunkoinen ja rapattu. Ylhäällä katonrajassa on koristefriisi, vaaleansininen kanneluurifriisi eli vyöhykemäinen uurrekoriste.lähde?
Käyttö

Suojeluskunnan tilojen lisäksi talossa oli paljon muita tiloja, katutasossa elokuvateatteri Kino ja kauppahalli, toisessa kerroksessa Jyväskylän pitäjän Säästöpankki sekä ravintola ja juhlasali. Suojeluskunnan toimintoja palvelivat yläkerroksen voimistelusali, sauna ja ampumarata sekä majoitushuoneet. Lisäksi talossa oli asuntoja.
Kun rakennus siirtyi valtion omistukseen 1934 postitoimitaloksi, sen nimeksi tuli Valtiontalo. Pitkään Valtiontalossa toimi ravintola ja tanssisali, jossa esiintyi aikoinaan monia kuuluisuuksia. Vuonna 1966–1967 muutostöissä kauppahallin, keittiön ja elokuvateatterin kokonaisuudesta tehtiin postitoimisto, ravintolasalista toimistotiloja ja juhlasalista postinkantajien työtila. Sittemmin siinä oli toimistotiloja ja useita vuosia myös kaupungin Taidemuseo.
Rakennus siirtyi 1995 valtiolta Jyväskylän kaupungin omistukseen. Vuokralaisten vuokrasuhteet päättyivät vuoden 2009 lopussa, kun rakennusvalvontaviranomaisen myöntämä käyttölupa päättyi eikä uutta haettu huonon kunnon vuoksi. Syynä olivat myös suunniteltu myynti, josta tehtiin esisopimus 2007.
Myynti

SRV Oy osti 2011 tehdyllä kaupalla Valtiontalon ja viereisen tontin hintaan 207 000 euroa. Valituksen tekijän Ahti Vielman mukaan se oli liian halpa. Korkein hallinto-oikeus päätti, että kauppahinta oli liian pieni.
Jyväskylän kaupunki myi joulukuussa 2015 Valtiontalon ja viereisen vapaan tontin paikallisille sijoittajille ja  perustettavalle jyväskyläläiselle kiinteistöyhtiölle, jonka taustalla ovat Järvi-Suomen Asunnot ja Royal House Oy. Hinta oli tällä kertaa 700 000 euroa. Seurakunnalle tarjottiin mahdollisuutta tulla osakkaaksi ja sille valmistuikin tiloja uuteen Reimari-taloon Valtiontalon viereenlähde?.
Valtiontalon remontti valmistui vuonna 2020.lähde? Tyhjänä ollut remontoitu juhlasali otetaan käyttöön joulukuussa 2024, ja tiloja käyttävät muun muassa Teatteri Eurooppa Neljä ja Jyväskylä Sinfonia.
Aiheesta muualla

Keith Nyborgin valokuva valtiontalosta 1950 (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 4.4.2015.
Kaunis saavutus. Keski-Suomen Suoja Oy:n upea talo Jyväskylässä valmistunut, Hakkapeliitta, 25.01.1930, nro 4, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jyväkylän suojeluskuntatalon vihkiäiset. Vietettiin eilen arvokkain juhlamenoin, Helsingin Sanomat, 16.02.1930, nro 45, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Piikkikampelat

| Piikkikampelat |
| --- | --- |
 Piikkikampela (Scophthalmus maximus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Alalahko::  Pleuronectoidei
Yläheimo::  Pleuronectoidea
Heimo::  Piikkikampelat  Scophthalmidae  Chabanaud, 1933
Suvut
 Lepidorhombus  Phrynorhombus  Scophthalmus  Zeugopterus 
Katso myös
   Piikkikampelat Wikispeciesissä   Piikkikampelat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piikkikampelat (Scophthalmidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin pohjoisosista, Itämerestä, Välimerestä ja Mustastamerestä.
Lajit ja anatomia

Varhaisimmat piikkikampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Heimoon kuuluu 4 sukua ja 8 lajia. Lajeja ovat muun muassa pikkukampela (Phrynorhombus norvegicus), lehtikampela (Scopthalmus aquosus), mustanmerenkampela (S. maeoticus), piikkikampela (S. maxima), silokampela (S. rhombus) ja kalliokampela (Zeugopterus punctatus). Ruumiinmuodoltaan ne ovat ovaalinmallisia ja litteitä kaloja. Suurin laji piikkikampela voi saavuttaa noin metrin pituuden. Heimon lajien silmät sijaitsevat vasemmalla kyljellä, suu on suuri ja alaleuka esiintyöntyvä.
Mendel Jackson Davis

Mendel Jackson Davis
Mendel Jackson Davis (23. lokakuuta 1942 – 13. toukokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Etelä-Carolinan ensimmäisestä vaalipiiristä vuosina 1971–1981.
Davis menehtyi 64-vuotiaana kärsittyään emfyseemasta. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo ja kaksi tytärtä.
Matti Oravisto

Matti Oravisto vuonna 1965.
Matti Kustavi Oravisto (23. lokakuuta 1921 Helsinki – 15. marraskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja, joka esiintyi teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän ohjasi kolme elokuvaa.
Oraviston vanhemmat olivat professori Lauri Johannes Ollonqvist ja sairaanhoitaja Anna Wilhelmiina Soini.
Oravisto oli naimisissa ensin näyttelijä Ritva Arvelon kanssa, josta liitosta syntyivät tytär Meri (1949–1980), joka oli näyttelijä ja poika Hannu (s. 1951), joka on näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Oraviston avioliitosta Teija Sopasen kanssa syntyivät tytär Jaana (s. 1955), joka on näyttelijä ja Janne (s. 1956).
1940-luku

Oravisto palveli Jatkosodassa ilmavoimissa Pommituslentolaivue 48:ssa Bristol Blenheim-koneen tähystäjänä koko sodan ajan, kotiutuen 1944. Hän pääsi Suomen Kansallisteatterin näyttelijäksi heti valmistuttuaan teatterikoulusta 1947. Samoihin aikoihin hän aloitti näyttelemisen myös elokuvissa pienissä rooleissa suurten ohjaajien, kuten Ilmari Unhon (Minä elän, 1947), Teuvo Tulion (Intohimon vallassa, 1947) ja Edvin Laineen (Pikku-Matti maailmalla, 1947) elokuvissa. Varsinaisen läpimurtonsa elokuvanäyttelijänä hän teki Valentin Vaalan palkitussa Sillanpää-filmatisoinnissa Ihmiset suviyössä (1948).
Elokuvanäyttelijä

1950-luvulla Oravisto jätti Kansallisteatterin ja siirtyi kokopäiväiseksi elokuvanäyttelijäksi. Lakeuksien lukko (1951) oli epätasainen elokuva, mutta siitä alkoi hänen yhteistyönsä ohjaaja Matti Kassilan kanssa. Vuonna 1953 valmistui Kassilan jännitysdraama Varsovan laulu, jossa Oravisto näytteli salakuljettajalaivan alkoholisoitunutta perämiestä. Seuraavana vuonna valmistuneessa Sinisessä viikossa (1954) hän esitti nuorta miestä, joka rakastuu naimisissa olevaan naiseen. Vuonna 1959 hän esiintyi myös pienessä mutta merkittävässä papin roolissa Ilmari Kianto -filmatisoinnissa Punainen viiva. Yhteistyö Kassilan kanssa jatkui vielä 1960-luvulla kahdessa Komisario Palmu -elokuvassa (Komisario Palmun erehdys, 1960, Vodkaa, komisario Palmu, 1969) sekä Kassilan suomalaisessa film noir -elokuvassa Tulipunainen kyyhkynen (1961), jossa Oravisto esitti jälleen salaista rakastajaa. Koko 1950-luvun hän näytteli myös monien muiden suomalaisten merkkiohjaajien, kuten Edvin Laineen (Yhden yön hinta, 1952, Sven Tuuva, 1958) Roland af Hällströmin (Lain mukaan, 1956) ja Aarne Tarkaksen (Villi Pohjola, 1955, Vihdoinkin hääyö..., 1957) elokuvissa.
Elokuvasta televisioon

1950-luvun lopulla Oravisto palasi Kansallisteatteriin, mutta jatkoi elokuvissa, joskin harvemmin kuin aikaisemmin. Vuonna 1963 valmistuneessa Mikko Niskasen Sissit-elokuvassa hän näytteli sissiluutnanttia joutuen rooliaan varten käymään lävitse omia, kipeitä sotamuistojaan. Hän itse piti elokuvaa henkilökohtaisimpanaan. 1960-luvulta lähtien Oravisto näytteli myös lukuisissa televisioelokuvissa ja tv-sarjoissa, erityisesti Timo Bergholmin (Oppenheimerin tapaus, 1967, Tuhannen ja yhden yön tarinat, 1970) ja Hannu Kahakorven
(Onnellinen mies, 1979, Kolmetoista mehiläistä, 1982, Tuntemattomalle jumalalle, 1993) ohjauksessa. Hän esiintyi myös pitkään Kotikadussa Sakari Oraksen roolissa.
Moniulotteinen näyttelijä

Oravisto oli myös kielellisesti lahjakas näyttelijä. Tästä todistavat muun muassa Varsovan laulu ja Jörn Donnerin ohjaama Täällä alkaa seikkailu (1965). Edellisessä hän puhui suomen lisäksi sujuvaa englantia kautta elokuvan ja jälkimmäisessä hän näytteli suomalaista arkkitehtia puhuen ruotsia vastanäyttelijänsä Harriet Anderssonin kanssa. Hänen vahva äänensä sopi myös kertojan osiin sellaisissa elokuvissa kuin Jack Witikan Aila, Pohjolan tytär (1951) ja Erkko Kivikosken Laukaus tehtaalla (1973) tai Teuvo Tulion Sensuela (1973). 1980-luvulla Oravisto teki vielä merkittävät sivuosat Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon Tulipäässä (1980), Anssi Mänttärin Ylösnousemuksessa (1985) ja Eija-Elina Bergholmin Angelan sodassa (1984), jossa myös esitti roolinsa ruotsiksi.
Taru Mäkelän Pikkusisar (1999) jäi Oraviston viimeiseksi elokuvaksi. Hän kuoli vaikeaan sairauteen marraskuussa 2001. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Elokuvaohjaukset

Komppanian neropatit (1952)
Senni ja Savon sulttaani (1953)
Tähtisilmä (1955)