stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heijastus (elokuva)
Juoni

John Cheeverin novelliin perustuvassa tarinassa keski-ikäinen atleettinen mies Ned Merrill (Burt Lancaster) saa aurinkoisena sunnuntaipäivänä päähänsä ”uida takaisin kotiin” eli kulkea vauraan pientalonaapuruston kaikkien uima-altaiden kautta entiseen omaan taloonsa, josta hän on muuttanut avioeron takia pois. Matkallaan pihasta toiseen hän tapaa monia vanhoja tuttavapariskuntia ja heidän aikuistuneita lapsiaan, jotka suhtautuvat entiseen naapuriinsa monella eri tavalla. Hän tapaa myös entisen, katkeroituneen vaimonsa. Matkaan sisältyy myös täpötäysi yleinen maauimala, jossa mies saa huonoa kohtelua henkilökunnalta ja tapaa entisiä naapureita, jotka muistuttavat häntä vanhoista veloistaan. Tarinan aikana miehen oma todellisuudentaju osoittautuu ailahtelevaksi.
Tuotanto

Elokuva perustuu Cheeverin lyhyeen novelliin, joka julkaistiin alun perin The New Yorker -lehdessä. Käsikirjoitukseen kuitenkin lisättiin henkilöitä ja tapahtumia, jota novellissa ei ole.
Elokuva on kuvattu Connecticutin osavaltiossa New Yorkin pohjoisilla ja vaurailla esikaupunkialueilla. Kuvausten loppuvaiheissa Frank Perry kuitenkin sai lähteä ohjaajan paikalta ja tilalle tuli nuori Sydney Pollack, joka kuvasi monia tuottajien vaatimia uusintaottoja ja siirtymäkohtauksia myös Kaliforniassa.
Heijastus oli ensimmäinen elokuva, jossa Marvin Hamlisch toimi säveltäjänä. Musiikin yltiödramaattinen tyyli tuo oman lisänsä elokuvan erikoiseen tunnelmaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Burt Lancaster  | … |  Ned Merrill   |
|  Janet Landgard  | … |  Julie Ann Hooper   |
|  Janice Rule  | … |  Shirley Abbott   |
|  Joan Rivers  | … |  Joan   |
|  Tony Bickley  | … |  Donald Westerhazy   |
|  Marge Champion  | … |  Peggy Forsburgh   |
|  Kim Hunter  | … |  Betty Graham   |
|  Bill Fiore  | … |  Howie Hunsacker   |
|  Rose Gregorio  | … |  Sylvia Finney   |
|  Charles Drake  | … |  Howard Graham   |
|  House Jameson  | … |  herra Halloran   |
|  Nancy Cushman  | … |  rouva Halloran   |
|  Bernie Hamilton  | … |  Halloranien autonkuljettaja   |
|  Jimmy Joyce  | … |  Jack Finney   |
|  Michael Kearney  | … |  Kevin Gilmartin Jr.   |
|  Richard McMurray  | … |  Stu Forsburgh   |
|  Jan Miner  | … |  Lillian Hunsacker   |
|  Diana Muldaur  | … |  Cynthia   |
|  Keri Oleson  | … |  Vernon Hooper   |
|  Cornelia Otis Skinner  | … |  rouva Hammar   |
|  Dolph Sweet  | … |  Henry Biswanger   |
|  Louise Troy  | … |  Grace Biswanger   |
|  Diana Van der Vlis  | … |  Helen Westerhazy   |
Vastaanotto

Elokuvan tunnelmaa on kuvattu liian auringonoton aiheuttaman pienen huimauksen kaltaiseksi. Sen häiriintynyttä kerrontatapaa on verrattu muun muassa vähän myöhemmin televisiossa esitettyyn Yöjuttuun. Chicago Sun-Timesin Roger Ebert kirjoitti elokuvan alkavan täysin realistisen oloisesti, mutta matkan varrella katsoja ymmärtää sen olevan jonkinlainen allegoria. Näkymät ovat upean aurinkoisia ja vehmaita, mutteivät silti iloisia. Ebertin mukaan elokuvan tarinan kaari ulottuu aamusta iltaan, auringonpaisteesta sateeseen, nuoruudesta vanhuuteen ja fantasiasta totuuteen. Hän näki siinä myös ikiaikaisen sankarin matkan rakennetta.
Heijastus tuli tuoreeltaan Suomen elokuvateattereihin, muttei herättänyt yleisössä tai kriitikoissa kovin suurta ihastusta, vaikka läpi elokuvan pelkissä uimahousuissa esiintyvä Lancaster onkin komea ilmestys. Tarinan kirjoitettiin antavan kyllä ajattelemisen aihetta, mutta kovin sekavassa ja jäsentymättömässä muodossa. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi koki pettyvänsä, kun päähenkilön vuosien takaisiin vaiheisiin – rahanlainailuihin, naisseikkailuihin ja avioliiton kariutumiseen – vain viittaillaan sekavasti ilman, että kokonaiskuvaa henkilöhahmosta syntyisi.
Käännös suomeksi
Rajawali Citra Televisi Indonesia

| Rajawali Citra Televisi Indonesia (RCTI) |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  24. elokuuta 1989
Omistaja:  Media Nusantara Citra
Tunnuslause:  Kebanggaan Bersama Milik Bangsa
Maa:   Indonesia
Näkyvyysalue:  Valtakunnallinen
Pääkonttori:  Jakarta
Kotisivu:  rcti.tv
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rajawali Citra Televisi Indonesia (RCTI) on indonesialainen televisioverkko, joka perustettiin 24. elokuuta 1989.. RCTI on  Media Nusantara Citran omistuksessa, kuten muutkin indonesialaiset mediatalot.
Kapteeni N

| Kapteeni N> Captain N: The Game Master |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatio
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  DiC Entertainment
Pääosissa:  Matt Hill Venus Terzo Alessandro Juliani Andrew Kavadas Doug Parker Michael Donovan Gary Chalk Levi Stubbs Tomm Wright Ian James Corlett
Alkuperämaa:   Yhdysvallat    Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  USA Network
Esitetty:  9. syyskuuta 1989 – 26. lokakuuta 1991
Jaksoja:  34
Aiheesta muualla
IMDb 
Kapteeni N (engl. Captain N: The Game Master) on DiC-animaatioyhtiön tuottama Nintendo Entertainment Systemin peleihin perustuva animaatio- ja sarjakuvasarja. Animaatio alkoi NBC:llä 1989 ja yhdistyi vuonna 1990 Mario-piirrettyjen kanssa muodostaen ohjelmakokonaisuuden Captain N and the Adventures of Super Mario Bros. 3. Yhden tuotantokauden jälkeen sarja kuitenkin lopetettiin, ja sen tilalle tuli yhden tuotantokauden pituinen Super Mario World. Vuonna 1992 Mario-piirretyt lopetettiin kokonaan, ja pian tämän jälkeen myös Kapteeni N päättyi.
Sarjassa teini nimeltään Kevin Keene imetään koiransa Duken kanssa Videomaahan (Videoland), omituiseen rinnakkaisulottuvuuteen, jossa Nintendo Entertainment System -pelien hahmot ja maailmat ovat oikeasti olemassa. Sarjan päähenkilöitä ovat ns. N-ryhmä (N-Team) jonka johtajaksi Kevin asettuu.
Animaatiosarjan pohjalta tehtiin myös lyhyeksi jäänyt sarjakuva. Sarjakuvan tekijöillä ei kuitenkaan kaikesta päätellen ollut varaa hankkia lisenssejä muihin kuin Nintendon tekemien pelien hahmoihin, mistä johtuen Mega-miestä, Simon Belmontia tai tohtori Wilyä ei nähty kyseisessä sarjakuvassa. Sen sijaan lisättiin kaksi uutta hahmoa näiden tilalle: Samus Aran, Metroid-pelien sankaritar, ja pahisten puolelle Uranos, yksi Kid Icaruksen vihollisista.
Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu 1990-luvun alussa videokasetteina. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Golden Voice Oy.
Sarjan hahmot

Kevin Keene eli Kapteeni N: Videomaahan televisioruudun kautta joutuva poika, joka taistelee Videomaan puolesta aseenaan Zapper -valopistooli sekä NES-ohjain.
Prinsessa Lana: Videomaan kruununperillinen, joka hallitsee Videomaata kuningas-isänsä kadotessa.
Simon Belmont: Useiden Castlevania-pelien tähti. Omahyväinen vampyyrinmetsästäjä, jonka reppu on täynnä hyödyllisiä ja vähemmän hyödyllisiä esineitä. Hänen aseensa on ruoska, jolla välillä tuntuu olevan oma persoonansa.
Mega-mies eli Mega Man: Mega Man -pelien tähti. Lyhyt, mutta vahva robotti, jolla on tapana laittaa sana "mega" kummallisiin paikkoihin.
Kid Icarus (eli Pit): Kid Icarus -pelin pieni, jousella aseistautunut enkeli, joka on kotoisin Mt. Icarukselta. Mega Manin tavoin hänelläkin on puhevika, jonka seurauksena hän päättää usein lauseensa päätteeseen "-cus".
Game Boy: Animaatiosarjan toisella tuotantokaudella esitelty apuri, jolla on taipumus saada muut ryhmän jäsenet ärtymään.
Vastustajina toimivat mm:
Äitiaivo (Mother Brain): Metroid-pelien päävihollinen. Suurikokoinen mekaaninen aivo, jolla on sarjassa naisen kasvot.
King Hippo: Yksi Punch-Out!!-pelin hahmoista. Suurikokoinen ja vahva, mutta älyllisesti rajoittunut.
Munakoisovelho (Eggplant Wizard): Yksi Kid Icarus -pelin vastustajista, joka voi taikoa vihanneksia ja hedelmiä tyhjästä.
Tohtori Wily: Mega Manin arkkivihollinen Mega Man -peleistä.
Kapteeni N Suomessa

Suomessa animaatiosarjaa esitettiin Filmnet + -elokuvakanavan K-TV-lastenosiossa, ja sitä myytiin myös jonkin aikaa VHS-kaseteilla. VHS:iä on yhteensä neljä erilaista ja ne ovat nimiltään Kapteeni N – Pelimestari, Kapteeni N – Video-Olympialaiset, Kapteeni N – Apinamies Simon sekä Kapteeni N – Taistelu Videomaasta.
Sarjakuvasta julkaistiin lähes kaikki osat edesmenneessä Nintendo-lehdessä.
Aiheesta muualla

Captain N: The Game Master osoitteessa Retrojunk.com
Prinsessa Lana Kapteeni N -sarjakuvassa.
Rafael Araújo

Rafael Paulo de Lara Araújo (s. 12. elokuuta 1980 Curitiba) on brasilialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Paulistanoa.
Araújo pelasi NBA:ssa kolme kautta Toronto Raptorsin ja Utah Jazzin paidassa.
Araújo jäi kiinni steroideista vuoden 2002 MM-kisoissa ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Aiheesta muualla

Tilastot (englanniksi)
Yksityistie

Yksityistie Kanadassa.
Yksityistie eli yksityinen tie on tie, jonka omistaa ja jota ylläpitää jokin muu toimija kuin julkinen valta. Yksityisiä teitä omistavat ja ylläpitävät esimerkiksi yksityishenkilöt tai näiden yhteenliittymät ja yritykset.
Yksityistie Suomessa

Suomessa yksityisteitä, joihin lasketaan kuuluviksi metsäautotiet, on yhteensä suunnilleen 360 000 kilometriä ja ne muodostavat noin 80 prosenttia koko tiekannasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yksityistie Wikimedia Commonsissa
Thesmoforia

| Thesmoforia> θεσμοφόρια |
| --- | --- |
 Thesmoforia. Francis Davis Millet, 1894–1897.
Tyyppi:  uskonnollinen juhla Demeterin ja Koren kunniaksi
Päivämäärä:  Pyanopsion 11.–13. (loka-marraskuu)
Järjestämistiheys:  vuosittain
Paikkakunta:  mm. Ateena, Attika, Kreikka
Thesmoforia (m.kreik. θεσμοφόρια, lat. Thesmophoria) oli antiikin Kreikassa vietetty hedelmällisyysjuhla, joka oli omistettu Demeter Thesmoforokselle ja Korelle eli Persefonelle. Se oli yksi laajimmin levinneitä kreikkalaisia juhlia, ja tunnetaan parhaiten Ateenasta. Ateenassa juhla oli kolmipäiväinen, ja sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 11.–13. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.
Thesmoforia kunnioitti Demeteriä maanviljelyn ja avioliiton ja ylipäätään järjestäytyneen sivilisaation perustajana. Juhlaa yhdisti eri puolilla Kreikkaa se, että se oli tarkoitettu pelkästään naisille. Siihen kuului muun muassa hedelmällisyysrituaaleja. Näin se erosi Eleusiin mysteereistä, jotka myös oli omistettu Demeterille ja Korelle, keskittymällä hedelmällisyyteen tässä elämässä, ei parempaan asemaan tuonpuoleisessa.
Historia > Demeter Thesmoforoksen kultti

Sanat thesmoi (θεσμοί) ja themistes (θέμιστες) viittaavat jumalan antamiin tahtonsa ilmauksiin ja käskyihin. Varhaisina aikoina lakien katsottiin perustuvan jumalten käskyihin. Siksi samoja sanoja käytettiin joskus myös kirjoitetuista laeista, kuten Drakonin ja Solonin laeista. Koska koko yhteiskunnan synty perustui maanviljelyksen syntyyn, Demeteriä pidettiin paitsi maanviljelystä myös yhteiskuntajärjestyksestä ja laista, toisin sanoen koko sivilisaatiosta, vastaavana jumaluutena. Ateenalaiset katsoivat, että vilja ja lait oli annettu juuri heille ensimmäisinä, ja Demeter oli se, joka oli sekä antanut heille maanviljelyn taidon että perustanut avioliiton ja perheen. Näiden yhdessä katsottiin nostaneen ihmiset villien asemasta sivistykseen ja tehneen mahdolliseksi kaupunkien perustamisen.
Tässä roolissa Demeterin epiteettejä olivat muun muassa Thesmoforos (θεσμοφόρος), Thesmia (θεσμία) ja Thesmothetis (θεσμόθετις). Järjestäytyneen yhteiskunnan perustavimpien periaatteiden katsottiin olevan tältä peräisin. Eräs perustava tähän liittyvä säädös oli ”se joka ei puhdista eikä jauha ei syö” (jota vastaava ajatus tunnetaan myös Raamatusta: ”jos joku ei suostu tekemään työtä, hänen ei pidä myöskään syödä”). Muita olivat muun muassa käsky kunnioittaa vanhempia, uhrata sadon hedelmistä jumalille ja kohdella kotieläimiä hyvin.
Ateenassa Demeteriä pidettiin myös ekklesian eli kansankokouksen suojelijana. Demeterille uhrattiin aina ennen kokouksen alkua, ja tälle myös vannottiin valoja. Vastaavasti nuoret tytöt rukoilivat Demeteriltä aviopuolisoa, ja aviovaimot vannoivat tälle olevansa uskollisia, sillä avioliiton täyttymisestä käytettiin myös sanaa thesmos, ja uskollisen vaimon sanottiin olevan enthesmos ja uskottoman athesmiōs. Thesmoforia-juhlassa rukoiltiin paitsi maan myös avioliiton hedelmällisyyden puolesta.
Historia > Thesmoforian alkuperä

Demeterin kultin sanottiin tulleen Attikaan gefyralaisilta. Nämä katsoivat itse olevansa lähtöisin Eretriasta, kun taas Herodotos katsoi näiden tulleen Foinikiasta. Gefyralaiset asuivat Boiotian Tanagrassa, jonka nimi aiemmin oli Gefyra. Kun kadmeialaiset ajettiin pois Boiotiasta, gefyralaiset jäivät sinne aluksi, mutta myöhemmin boiotialaiset ajoivat heidät pois, jonka jälkeen he siirtyivät Attikaan. Ateenalaiset antoivat gefyralaisille kansalaisuuden sillä ehdolla, että nämä pitivät Eleusiin Kefissos-joen sillan kunnossa, mutta pysyivät erillään muista kansalaisista. Gefyralaisilla oli kokonaan omat temppelit ja kultit, ja näihin kuului muun muassa Demeter Akhaian kultti.
Demeter Akhaia sai epiteettinsä mahdollisesti Persefonen suremisesta (ἄχος, akhos). Kultin ja Thesmoforia-juhlan riittien on joskus katsottu olleen peräisin Thebasta, jossa se oli yksi Kadmoksen suvun ylläpitämistä kulteista, ja liittyneen puolestaan kabiireiden kulttiin. Sen taas on esitetty palautuvan Foinikiaan tai Egyptin Isis-kulttiin. Herodotoksen mukaan juhlan toivat Egyptistä Danaoksen tyttäret, jotka opettivat ne Kreikassa pelasginaisille. Kabiireiden ohella Demeteriin liittyivät eri versioissa läheisesti Hermes, Harmonia ja khariitit.
Ateenassa

Ateenassa Thesmoforia-juhlaa vietettiin Pyanopsion-kuun 11.–13. päivä. Juhlan päivien nimet olivat Anodos (tai Kathodos), Nēsteia ja Kalligeneia. Se sijoittui Thesmoforeionille, joka oli joko sama rakennus kuin Eleusinion Akropoliin rinteessä, joku toinen rakennus sen lähellä, tai joku rakennus Pnyks-kukkulan suunnassa. Varsinaista Thesmoforia-juhlaa edelsivät Stenia-juhla Pyanopsion-kuun 9. päivä sekä Halimuksen demoksessa 10. päivä vietetty oma Thesmoforia, mikä teki juhlakaudesta viiden päivän pituisen.
Thesmoforia-juhlan tapahtumista tiedetään vain vähän, koska juhlista ei ollut lupa kertoa ulkopuolisille, eivätkä naiset antiikin aikana tallentaneet tietoa kirjoituksiin itse. Tästä huolimatta Aristofanes teki aiheesta komedianäytelmän Naistenjuhla (Thesmoforiazusai, 411 eaa).
Ateenassa > Osallistujat

Thesmoforia-juhla oli avoin vain vapaille kansalaisuuden omanneille naimisissa olleille ja hyvämaineisille naisille. Orjat ja prostituoidut eivät saaneet osallistua juhliin. Osallistuminen ei myöskään mitä ilmeisimmin ollut sallittu naimattomille neidoille, mutta tämä ei voinut johtua mistään epäpuhtaudesta. Sen sijaan koska juhla oli hedelmällisyysjuhla koko kaupungin hedelmällisyyden puolesta, osallistujien oli jo täytynyt osoittaa oma hedelmällisyytensä, kun taas neitojen hedelmällisyydestä ei vielä ollut tietoa.
Thesmoforiasta on usein muodostettu Aristofaneen mainintoihin perustuen kuva tuhansien naisten kokoontumisesta Pnyksillä, jossa nämä yöpyivät kolme yötä teltoissa. Tämä tarkoittaisi, että mahdollisesti kaikki aikuiset naispuoliset kansalaiset olivat tuon ajan poissa kodeistaan. Koska Thesmoforeionin paikkaa ei ole löydetty eikä naisten kokoontumis- ja yöpymispaikkaa (tai paikkoja) tunneta, naisten määrästä on kuitenkin hankala tehdä arvioita. Jos naiset todella kokoontuivat Pnyksillä, osallistujia on voinut olla jopa tuhansia. Jos kokoontumispaikka oli kuitenkin esimerkiksi Akropoliin rinteessä, osallistujia on täytynyt olla vähemmän, jolloin juhlaan ovat mahdollisesti ottaneet osaa vain ylempien yhteiskuntaluokkien naiset. On myös mahdollista, että itse juhlaan osallistuivat kaikki naiset, mutta Thesmoforeionissa suoritettuihin rituaaleihin vain eupatridien naiset.
Ateenassa > Ohjelma > Valmistelut

Niiden naisten, joilla oli joku tärkeämpi rooli juhlassa, tuli noudattaa erityistä puhtautta Pyanopsion-kuun yhdeksän ensimmäisen yön ajan, ja muun muassa pidättäytyä sukupuoliyhteydestä. Siksi seksuaalisten halujen vähentämiseksi käytettiin kaikenlaisia erikoisia keinoja. Tähän ja yleiseen puhdistautumiseen käytettiin myös yrttejä sekä syötynä että niin, että niiden päällä maattiin sängyssä. Naiset eivät myöskään saaneet syödä granaattiomenoita.
Ennen varsinaisen juhlan alkua kukin demos valitsi naistensa joukosta kaksi merkittävää naista, joiden tuli suorittaa juhlassa uhrit sekä kustantaa juhla-ateriat demoksensa jäsenille aviomiestensä varoilla. Siksi tehtävään valittiin vain rikkaimpien miesten puolisoita. Aristofanes ehdotti tapaa muutettavaksi niin, että kunniatehtävä annettaisiin niille naisille, joiden pojat olivat hyödyttäneet valtiota eniten.
Ateenassa > Ohjelma > Stenia

Varsinainen viisipäiväinen juhlakausi alkoi Stenia (Στήνια) -juhlasta kuun 9. päivä. Naiset siirtyivät tuolloin pienissä ryhmissä Halimuksen demokseen, joka sijaitsi Attikan länsirannikolla Koliaan niemellä ja jossa oli Demeter Thesmoforokselle omistettu temppeli. Siirtyminen tapahtui oletettavasti niin, että jokaisen demoksen naiset kulkivat sinne kahden johtajansa johdolla. Kulkiessaan naiset tekivät kaikenlaista pilaa ja esittivät herjauksia, mikä kuului moniin Demeterin juhliin. Juhlan nimi saattoi viitata reitin varren pysähtymispaikkoihin, joissa pilkanteko oli erityisen härskiä, mutta kyseessä saattoi olla myös jonkun yhden tietyn paikan nimi matkan varrella.
Ateenassa > Ohjelma > Thesmoforia Halimuksessa

Viisipäiväisen juhlakauden toisena päivänä ja varsinaista Ateenassa pidettyä Thesmoforiaa edeltäneenä päivänä eli kuun 10. päivänä pidettiin Halimukseen sijoittunut oma Thesmoforia. Juhlan sisältö tunnetaan vain huonosti. Se muisti erityisesti Persefonen ryöstöä Haadeeseen, kun tämä oli poimimassa kukkia kedolta, sekä siihen liittynyttä tapahtumaa, jossa maa samalla nielaisi Eubuleuksen siat.
Johonkin vaiheeseen juhlaa, joko 10. tai vasta seuraavaan eli 11. päivään, sijoittui ilmeisesti edellisenä kesänä Skira-juhlassa uhrattujen porsaiden maahan kaivettujen ja nyt jo mädäntyneiden jäänteiden ylöskaivaminen. Tällä muistettiin Persefonen palaamista Haadeesta. Jäänteet oli haudattu Athene Skiraksen temppelille Faleronissa, joka sijaitsi suhteellisen lähellä Halimusta. Toisaalta usein on katsottu, että sikoja olisi uhrattu myös itse juhlan aikana tai vain vähän ennen sitä. Mikäli näissä uhreissa oli kyse samoista maan alta kaivetuista sioista, ne eivät olisi ehtineet olla maan alla kovin kauaa.
Persefonen etsimistä jäljitellyt rituaali tunnettiin nimellä diōgma (δίωγμα). Kenties juuri sen aikana uhriporsaiden jäänteet kaivettiin ylös. Kaivannot, jossa jäänteet olivat, tunnettiin nimellä megara (μέγαρα, yksikössä μέγαρον, megaron), ja jäänteet ylös kaivaneet naiset nimellä antlētriai (ἀντλητρίαι). Näiden naisten tuli pysyttäytä puhtaina kolme päivää ennen rituaalia.
Porsaiden jäänteet sijoitettiin alttarille. Uskottiin, että niiden sekoittaminen siemenviljaan ja sekoituksen kylväminen pelloille tuo hedelmällisyyttä. Kyse oli näin maanviljelysmagiasta, ja rituaali on luonteeltaan hyvin vanhan oloinen ja jo vieras klassisen kauden kreikkalaiselle hengelle. Sika oli yleinen uhri Demeterille, ja on selitetty eri tavoin. Triptolemoksen, joka ensimmäisenä viljeli maata, kerrottiin uhranneen Demeterille hänen satonsa syöneen sian. Toisaalta sika oli hedelmällisuuden symboli, ja myös naisen kohtua kutsuttiin porsaaksi (χοῖρος, khoiros). Kolmanneksi sika oli yleinen puhdistusuhri ja toimi uhrina myös Eleusiin mysteereissä. Neljänneksi sika voitiin nähdä Demeterinä itsenään valepuvussa, ja uhrattiin näin itselleen samalla tavalla kuin Dionysoksen kultti voidaan tulkita tämän itsensä uhraamiseksi.
Ateenassa > Ohjelma > Anodos

Varsinaisen juhlan ensimmäinen päivä, Pyanopsion-kuun 11. päivä, tunnettiin nimellä Anodos (Ἄνοδος) ja joskus nimellä Kathodos (Κάθοδος). Naiset palasivat varhain aamulla kulkueena Halimuksesta Ateenaan, ja kantoivat päittensä päällä pyhiä kirjoja, joissa olivat Demeterin antamat lait. Kulkueen määränpäänä oli Thesmoforeion.
Päivän nimi Anodos (”nousu”) on selitetty kahdella tavalla. Se voi viitata siihen, että kulkue nousi rannikolta kaupunkiin ja ylempänä sijainneelle Thesmoforeionille. Toisaalta se voi viitata sikojen jäänteiden ylöskaivamiseen ja Persefonen paluuseen, jolloin rituaali on saattanut sijoittua vasta tähän päivään.
Ateenassa > Ohjelma > Nesteia

Juhlan toisen päivän nimi oli Nēsteia (Νηστεία). Se sijoittui kuun 12. päivään. Tuona päivänä naiset paastosivat, toisin sanoen pidättäytyivät yhdeksi päiväksi Demeterin antimista, mahdollisesti kunnioituksesta niiden merkitystä kohtaan. Paasto liittyi mahdollisesti myös siihen, että Demeterin itsensä sanottiin paastonneen Persefonea surressaan. Myös Eleusiin mysteereihin kuului yhdeksän päivän paasto. Roomassa paastottiin vastaavasti Cereen juhlien yhteydessä.
Paaston aikana naiset istuivat maassa pehmikkeenään tyynyt tai patjat. Juhlaan kuului myös kuuluvaa suremista ja valittamista ja surun ilmaisemista monin näkyvin tavoin, mikä kaikki kuulostaa alkuperältään itämaiselta, ja minkä Epimenideen ja Solonin kerrotaan yrittäneen kitkeä pois kultista. Aristofaneen säilynyt komedia Naistenjuhla (Thesmoforiazusai, ”Thesmoforiaa viettävät naiset”) sijoittuu Nēsteia-päivään.
Ateenassa > Ohjelma > Kalligeneia

Juhlan viimeisen päivän nimi oli Kalligeneia (Καλλιγένεια). Se sijoittui kuun 13. päivään ja oli suuren ilonpidon päivä vastapainona edellisten päivien kieltäymyksille. Tuona päivänä naiset rukoilivat hedelmällisyyttä omille kohduilleen Kalligeneialta. Kalligeneia, ”Kaunissyntyinen”, oli mahdollisesti Demeterin epiteetti Persefonen äitinä. Pseudo-Apollodoros esitti Kalligeneian kuitenkin Maaksi, Aristofanes Demeterin hoitajaksi ja eräät muut Zeuksen ja Demeterin tyttäreksi. Päivään kuului erilaisia juhlallisuuksia ja tanssia, sekä uhreja, joidenkin lähteiden mukaan ainoana juhlan päivistä. Silloin kerrotaan syödyn rivoihin muotoihin leivottuja kakkuja.
Aristofaneen toinen, kadonnut Thesmoforiazusai-niminen näytelmä sijoittui ilmeisesti Kalligeneia-päivään. Athenaioksen mukaan Demetrios Troizenlainen kutsui näytelmää nimellä Thesmoforiasasai (”Thesmoforiaa viettäneet naiset”), mikä antaisi ymmärtää, että joidenkin mielestä varsinainen juhla oli tuossa vaiheessa jo ohi.
Päivä päättyi rituaaliin, joka tunnettiin nimellä zēmia (ζημία). Se oli jonkinlainen syntiuhri, jolla sovitettiin mahdollisesti juhlan aikana tehdyt lukuisat loukkaukset ja pilkka.
Muualla Kreikassa > Manner-Kreikassa

Thebassa Demeter Thesmoforoksen temppeli sijaitsi Kadmeialla, ja kultti oli yksi kaupungin tärkeimpiä. Thesmoforiaa vietettiin vuosittain myös Drymoksessa Fokiissa. Megarassa oli Demeter Thesmoforoksen temppeli. Argoksen kerrottiin saaneen Demeterin kultin Danaoksen tyttäriltä. Demeterin temppeleissä Aiginalla ja Troizenissa oli samanlaiset kulttimenot kuin Attikassa. Aiginalla, Troizenissa ja Epidauroksessa Demeteriä ja Korea palvottiin nimillä Damia ja Auksesia.
Thesmoforia tunnetaan myös Spartasta sekä muualta Lakoniasta. Akhaian Pellenessä oli puolestaan Demeter Mysialle omistettu seitsenpäiväinen juhla, josta osa oli tarkoitettu vain naisille. Arkadiassa säilyi alkuperäinen Demeter Thesmoforoksen kultti, sillä alue ei tullut doorilaisten valtaamaksi. Ainakin Megalopoliissa oli Demeterin temppeli, johon saivat astua vain naiset, mikä viittaa thesmoforiseen kulttiin, ja myös Feneoksessa oli Demeter Thesmian temppeli.