stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cub Swanson
Vapaaottelu > WEC

WEC:ssä Swanson otteli ensikerran Tommy Leetä vastaan 24. maaliskuuta 2007. Hän voitti kamppailun giljotiinikuristuksella ensimmäisessä erässä. Kesäkuussa Swanson kohtasi Micah Millerin, joka ei ollut hävinnyt yhtään ottelua yhdeksästä vapaaottelustaan. Swanson voitti ottelun tuomariäänin. Joulukuussa Swanson kärsi WEC:ssä ensimmäisen tappionsa entiselle UFC:n kevytsarjan mestarille Jens Pulverille giljotiinikuristuksella.
2008 Swanson otteli yhden kamppailun IFBL:ssä Donny Walkeria vastaan, jonka hän voitti takakuristuksella. Swanson palasi WEC:ssä voittokantaan, kun hän voitti Hiroyuki Takayan tuomariäänin. Kamppailu palkittiin WEC 37 -tapahtuman Illan kamppailuna.
Kesäkuussa 2009 Swanson otteli José Aldoa vastaan höyhensarjan mestaruuden haastajan paikasta. Voittaja kohtaisi mestarina olleen Mike Brownin. Swanson hävisi kamppailun kahdeksassa sekunnissa teknisellä tyrmäyksellä, kun Aldo osui Swansonia hyppypolvipotkulla päähän. Swanson palasi takaisin ottelemaan marraskuussa ja voitti John Franchin giljotiinikuristuksella. Ottelu palkittiin WEC 44 -tapahtuman Illan kamppailuna.
Vapaaottelu > UFC

Swanson siirtyi UFC:hen, kun 28. lokakuuta 2010 WEC yhdistyi UFC:n kanssa ja oston myötä kaikki WEC:n ottelijat siirtyivät UFC:hen. Swanson otteli ensi kerran UFC:ssä 12. marraskuuta 2011 Ricardo Lamasia vastaan. Hän hävisi kamppailun luovutuksella toisessa erässä.
2012 Swanson otteli kolmesti ja voitti kaikki ottelunsa tyrmäyksellä. Ensimmäisenä hän voitti George Roopin tammikuussa käydyssä ottelussa. Kesäkuussa Swanson kohtasi Ross Pearsonin, jonka hän voitti myös teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Swanson palkittiin voitosta Illan tyrmäys bonuksella. Syyskuussa hän puolestaan voitti Charles Oliveiran ensimmäisessä erässä. Oliveira painoi ennen ottelua sallitun painorajan yli, jonka myötä ottelulla ei ollut virallista painoluokkaa.
2013 Swanson jatkoi voittoputkeaan ensin helmikuussa Dustin Poirieria vastaan hän voitti tuomariäänin (29–28, 30–27, 30–27) ja sen jälkeen heinäkuussa Swanson voitti Dennis Siverin tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Hänet palkittiin toisen kerran urallaan Illan tyrmäys bonuksella.
Saavutukset

UFC
Illan tyrmäys (kahdesti vs. Ross Pearson, Dennis Siver)
Illan kamppailu (viidesti)
WEC
Illan kamppailu (kolmesti)
Distoechodon

| Distoechodon |
| --- | --- |
 Distoechodon tumirostris
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Distoechodon  Peters, 1881
Katso myös
   Distoechodon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Distoechodon on aasiankarppien heimon (Xenocyprididae) kalasuku. Siihen luetaan kaksi lajia, joita tavataan endeemisinä eli kotoperäisinä Itä-Aasiassa.
Lajit

Distoechodon macrophthalmus Zhao, Kullander, Kullander & Zhang, 2009
Distoechodon tumirostris Peters, 1881
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Distoechodon Wikimedia Commonsissa
David Kopay

David Marquette Kopay (s. 28. kesäkuuta 1942, Chicago, Illinois) on entinen amerikkalaisen jalkapallon running back -pelaaja National Football League -liigasta. Vuonna 1975 hän kertoi julkisesti olevansa homo. Hän oli yksi ensimmäisistä julkisesti homoista ammattilaisurheilijoista.
Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen yhdeksänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Dark Parade

| Dark Parade Downfall |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 20. heinäkuuta 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 17.59
 Levy-yhtiö: Low Frequency Records
Downfallin muut julkaisut
|   | Dark Parade 2000 | My Last Prayer 2002 |
Dark Parade on suomalaisen heavy metal -yhtye Blackstar Halon EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Low Frequency Records. Äänite julkaistiin yhtyeen vanhan nimen, Downfall, alla.
Kappaleesta "Dark Parade" kuvattiin musiikkvideo.
Kappaleet

Dark Parade – 3.50
Am I Even Thinking Straight – 3.44
In Your Heart – 3.43
Faith of Seasons – 3.13
Frozen Land – 3.29
Aiheesta muualla

Dark Parade Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dark Parade Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Cron

cron on ajastuspalvelu Unix-pohjaisille käyttöjärjestelmille. Nimi pohjautuu kreikan sanaan ”chronos” (χρόνος), joka tarkoittaa aikaa.[lähde? ]
crontab

Yleensä ajastimia muokataan crontab-ohjelmalla, joka ohjaa crond-daemonia, joka ajaa komennot taustalla ja tarkistaa minuutin välein, jos komentoja pitää suorittaa ja suorittaa ne. Tehtävät suoritetaan, kun aika- ja päivämääritykset täsmäävät nykyhetkeen.
* * * * * komento
┬ ┬ ┬ ┬ ┬
│ │ │ │ │
│ │ │ │ └──── viikonpäivä (0–7) (sunnuntai = 0 tai 7)
│ │ │ └────── kuukausi (1–12)
│ │ └──────── päivä (1–31)
│ └────────── tunnit (0–23)
└──────────── minuutit (0–59)
Historia

cronin tiedetään olleen mukana AT&T:n version 7 Unixissa vuodelta 1979.
Sen toiminta oli vielä melko yksinkertaista. Ohjelma luki käynnistyessään asetustiedostonsa, tarkisti oliko mitään ajettavana ja nukkui minuutin ennen toistoa.
Purduen yliopiston opiskelija Robert Brown kehitti 1979 uuden version cronista perustuen Franta–Malyn vuonna 1977 julkaisemaan algoritmiin, joka oli hiin tehokas, että cron voitiin antaa käytettäväksi kaikille käyttäjille. Tämä versio julkaistiin UNIX System V:n mukana.
1980-luvun lopulla Paul Vixien kehittämä Vixie cron nousi hallitsevaan asemaan.
Monet myöhemmät ohjelman perustuvat siihen tai ainakin ovat sen kanssa yhteensopivia.
cron on standardoitu POSIX-standardissa IEEE Std1003.2-1992.
Aiheesta muualla

GNU Cron (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
CVSweb for FreeBSD's cron - Vixie cron 3.0 (englanniksi)
Komentojen ajastaminen Linux.fi-wikissä
Webcron.org – maksullinen palvelu, joka lähettää automaattisesti http-kyselyn (käy WWW-sivulla) ennalta määrättyihin aikoihin (englanniksi)
Daniel Mannberg

| Daniel Mannberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. toukokuuta 1992 (ikä 32) Boden, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mampe
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Brynäs IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  79
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Luleå HF (SEL) Asplöven HC (Allsv.)
Daniel Mannberg (s. 27. joulukuuta 1992 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Mannberg laukoo oikealta.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Mannbergin suurimmat vahvuudet ovat hyökkäyspäässä ja hänellä on hyvä nopeus, kädet ja tekniset taidot. Mannberg on myös varsin luova ja hänellä on hyvä pelikäsitys. Mannbergin suoritukset kuitenkin ailahtelevat ajoittain.
Ura > Seuraura

Mannberg on Björns IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Bodens IK:hon, josta Mannberg siirtyi 14-vuotiaana Luleå HF:ään kaudeksi 2007–2008. Kaudella 2009–2010 hän oli seuran J20-junioreiden kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+21=34. Pudotuspeleissä Mannberg oli tehoilla 2+4=6 Luulajan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jonas Berglundin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Mannberg debytoi kauden aikana myös Luulajan Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Mannberg teki Elitserien-debyyttinsä 11. marraskuuta 2009 HV71:tä vastaan. Hänet kutsuttiin paikkaamaan Robin Lindqvistin ja Thomas Rafflin poissaoloja. Mannberg merkittiin samaan ketjuun Emil Lundbergin ja Mikael Lidhammarin kanssa ja hän sai jääaikaa lopulta 1.57 minuuttia. Mannbergistä tuli 16 vuoden, kymmenen kuukauden ja 14 päivän ikäisenä Luleå HF:n seurahistorian nuorin Ruotsin pääsarjatasolla debytoinut pelaaja.
Kaudella 2010–2011 Mannberg pelasi Elitserienissä 20 runkosarja- ja kahdeksan playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ison osan kaudestaan vielä myös Luulajan J20-junioreissa, joiden varakapteenina Mannberg toimi. Kaudella 2011–2012 hän teki Elitserienin runkosarjassa tehot 1+2=3. Mannberg teki Elitserien-uransa avausmaalin 5. tammikuuta 2012 Skellefteå AIK:ta vastaan. Maaliskuussa 2012 hän teki Luulajan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Mannberg pelasi kauden 2012–2013 runkosarjan suurimmaksi osaksi lainalla HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Asplöven HC:ssä. Loppukaudesta hän palasi kuitenkin Luulajan vahvuuteen ja voitti loppukaudesta Elitserien-hopeaa. Mannberg voitti kauden aikana myös European Trophyn mestaruuden. Tammikuussa 2014 hän teki Luulajan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2014–2015 Mannberg voitti joukkueessa Mestarien liigan mestaruuden. Hän jäi Luulajassa kuitenkin pieneen rooliin ja pelasi valtaosan syyskaudestaan myös lainalla Asplövenissä, kunnes Mannberg siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Brynäs IF:ään. Maaliskuussa hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen ja saman vuoden marraskuussa Mannbergin sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2018 saakka.
Kaudella 2015–2016 Mannberg teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+4=11. Kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti SHL-hopeaa. Kaudella 2017–2018, syyskuussa 2017 Mannberg pelasi kolme ottelua lainalla Allsvenskanin Almtuna IS:ssä. Tammikuussa 2018 hän teki Brynäsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Valko-Venäjä 2010 | jääkiekko |  |
Mannberg pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti hopeaa. Mannberg pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2010. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 27 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Mannberg on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan.
Dave Foley

Dave Foley vuonna 2012.
David Scott "Dave" Foley (s. 4. tammikuuta 1963 Etobicoke, Ontario) on kanadalainen näyttelijä ja koomikko.
Foley tunnetaan parhaiten työstään televisiossa. Hän on esiintynyt muun muassa ohjelmissa The Kids in the Hall ja NewsRadio. Hän on myös antanut äänensä piirroselokuvaan Ötökän elämää.
Aiheesta muualla

Dave Foley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dominique Dawes

Dominique Dawes
Dominique Dawes (s. 20. marraskuuta 1976 Silver Spring, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen telinevoimistelun olympiavoittaja.
Dawes saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 pronssia joukkuekilpailussa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti pronssia permannolla. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi nojapuilla, kuudenneksi hypyssä sekä 17:nneksi moniottelussa. Kolmansissa olympialaisissaan Sydneyssä 2000 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa.
MM-kilpailuissa Dawes saavutti hopeaa puomilla ja nojapuilla vuonna 1993, hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1994 sekä pronssia puomilla vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Dominique Dawesin kotisivu
Dresdenin joulumarkkinat

Dresdenin joulumarkkinat.
Dresdenin joulumarkkinat on perinteinen joulunalusajan tapahtuma Dresdenissä Saksassa. Ne ovat Saksan vanhimpia tunnettuja joulumarkkinat, ensimmäinen maininta on vuodelta 1434. Paikallisen nimensä Striezelmarkt  markkinat ovat saaneet stollen-joululeivonnaisesta eli kuorrutetusta hedelmäkakusta. Stollen-kakkua on myyty vuodesta 1471.
Vuosittain markkinoilla käy noin 2,5 miljoonaa kävijää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dresdenin joulumarkkinat Wikimedia Commonsissa
Dennis Sveum

Dennis Sveum vuonna 2006.
Dennis Løvold Sveum (s. 27. marraskuuta 1986 Lillehammer, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Norjan GET-ligaenissa pelaavaa Stavanger Oilersia.
Sveum edusti Norjaa jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
David Knight

David Knight Enduron MM-kilpailuissa 2004
David "Knighter" Knight (s. 31. toukokuuta 1978 Mansaari, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen endurokuljettaja. Hän on voittanut lajissaan kolme maailmanmestaruutta Enduro 3 -luokassa vuosina 2005, 2006 ja 2010.
"Knighter" kilpaili ensimmäisen moottoripyöräkilpailunsa jo 4-vuotiaana, kotisaarellaan järjestetyssä trialkilpailussa.
Vuonna 2001 hän sijoittui enduron 250-kuutioisten 2-tahtisessa luokassa MM-hopealle Juha Salmisen jälkeen oltuaan 10 kertaa palkintokorokkeella 11 osakilpailussa, mutta voittoa ei tullut. Seuraavana vuonna hän ajoi jälleen hopealle ja samassa luokassa, mutta tällä kertaa Samuli Aron jälkeen. Knight voitti kauden avauskilpailut Espanjassa, mutta Aro vastasi siihen voittamalla kauden 12 viimeisestä kilpailusta yhtä lukuun ottamatta kaikki.
Kaudella 2003 hän ajoi enduron MM-sarjassa 500-kuutioisissa sekä samalla AMA GNCC -sarjaa. Molemmissa hän oli neljäs. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi E3-luokkaan ja ajoi taas Samuli Aron jälkeen toiseksi MM-sarjassa, voittamalla Ranskan ja Saksan osakilpailun.
Kun Aro siirtyi kaudeksi 2005 E2-luokaan, ja MM-sarjassa edelliskaudella kolmanneksi ajanut Iván Cervanteskin E1-luokkaan oli Knightille "katettu pöytä". Hän voitti kauden 18 kilpailusta kaikkiaan 17, keräten 76 pistettä enemmän, kuin ainoan Knighterin ei-voittaman kilpailun voittanut Marko Tarkkala (447–371). Seuraavalla kaudella Knight oli vielä ylivoimaisempi, voittaen kauden kaikki osakilpailut sortumatta kauden aikana oikeastaan kertaakaan virheisiin. Knight kilpaili kauden 2007 Yhdysvaltain GNCC-sarjassa, jonne hän siirtyi Juha Salmisen tilalle.
Aiheesta muualla

David Knightin viralliset kotisivut
Dean Bouzanis

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Dean Anthony Bouzanis
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura: Liverpool
Pelinumero: 43
Junioriseurat
    2006–2007: Carss Park Sutherland Sharks Northern Spirit FC Sydney Olympic NSW Institute of Sport
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007- 2007 2009-2010 | Liverpool Sydney FC (laina) Accrington Stanley (laina) | 0 (0) 0 (0) 14 (0) |
Maajoukkue
| 2005–2006 2008 2009 2008 | Australia U-17 Kreikka U-19 Australia U-20 Australia U-23 | 8 (0) 3 (0) 3 (0) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8.5.2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13.3.2008.
Dean Anthony Bouzanis (s. 2. lokakuuta 1990) on australialainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Liverpoolia.
Dresden-luokka

| Dresden-luokka |
| --- | --- |
 Luokan suoja ja aseistus

Tekniset tiedot
Uppouma:  3 664 t (normaali) 4 268 t (kuormattu)
Pituus:  118,3 m
Leveys:  13,5 m
Syväys:  5,53 m
Koneteho:  15 000 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  18 upseeria 343 miehistönjäsentä
Aseistus
Meritorjunta:  10 x 10,5 cm SK L/40 -tykkiä 8 x 5,2 cm SK L/55 -tykkiä 2 x 45 cm torpedoputkea
Dresden-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston kahden kevyen risteilijän muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dresden | Blohm + Voss, Hampuri | 1906 | 5. lokakuuta 1907 | 14. marraskuuta 1908 | miehistönsä upottama 14. maaliskuuta 1915 Robinson Crusoen saaren edustalle |
| Emden | Kaiserliche Werft Danzig | 6. huhtikuuta 1906 | 26. toukokuuta 1908 | 10. heinäkuuta 1909 | uponnut ajettuaan karille Kookossaaren edustalla 9. marraskuuta 1914 |
Distinguished Service Cross (Yhdysvallat)

DSC-mitali
Distinguished Service Cross (lyh. DSC) on Yhdysvaltain maavoimien toiseksi korkein sotilansiomitali. Se vastaa arvoltaan laivaston Navy Cross- ja ilmavoimien Air Force Cross -mitalia.
Yhdysvaltain asevoimia koskevan lain mukaan eläkkeeseen myönnetään 10 prosentin korotus, mikäli eläkkeensaaja on palvellut armeijassa vähintään 20 vuotta ja ansainnut sinä aikana DSC:n.
Historia

Yhdysvaltain Ranskan joukkojen komentaja kenraali John J. Pershing ehdotti vuonna 1917 sotaministeri Newton D. Bakerille perustettavaksi toista mitalia kunniakkaasta palveluksesta Medal of Honorin lisäksi. Hän sai inspiraationsa brittiläisistä Military Cross- ja Military Medal -mitaleista sekä ranskalaisesta Croix de guerre -mitalista. Presidentti Woodrow Wilson sai ehdotuksen kirjeessä, joka oli päivätty 28. joulukuuta 1917. Distinguished Service Cross perustettiin 2. tammikuuta 1918 ja se korvasi Certificate of Merit -mitalin. Vuonna 1934 Certificate of Meritin saaneille annettiin kongressin päätöksellä mahdollisuus saada ansioistaan myös Distinguished Service Cross.
Mitalin suunnitteli 40. pioneerirykmentissä palvellut arkkitehti Aymar E. Embury II yliluutnantti Andre Smithin avustamana alkuvuonna 1918. Embury suunnitteli myös Yhdysvaltain armeijan Distinguished Service Medal -ansiomitalin. Emburyn ensimmäinen versio mitalista ei miellyttänyt kaikkia, ja siksi hän luovutti armeijalle myöhemmin samana vuonna uudistetun version.
Ensimmäiset Distinguished Service Crossit luovutettiin ne ansainneille 18. maaliskuuta 1918. Ensimmäiset ansiomitalilla palkitut olivat luutnantti John N. Greene, kersantti William N. Norton ja sotamies Patrick Walsh.
Myöntämisperusteet ja ulkonäkö

Distinguished Service Cross on vuoden 1963 jälkeen voitu myöntää henkilölle, joka päivämäärän 6. huhtikuuta 1917 jälkeen palvellessaan Yhdysvaltain armeijassa osoittaa poikkeuksellista sankaruutta, jota ei voida palkita Medal of Honorilla. Mitali voidaan myöntää seuraavista:
teosta toimittaessa Yhdysvaltain vihollista vastaan
teosta vastustavaa tai vierasmaalaista tahoa vastaan kohdistetussa sotilasoperaatiossa
teosta aseellisessa konfliktissa, johon Yhdysvallat ei ota osaa, palveltaessa ystävällisen vieraan tahon joukoissa aseistautunutta vihollista vastaan
Teon (tai tekojen) on oltava niin merkittävä ja hengenvaarallinen, että se erottaa henkilön palvelustovereistaan. Mitali voidaan myöntää myös postuumisti.
Mikäli henkilölle myönnetään ensimmäisen Distinguished Service Crossin jälkeen samaa ansiomitalia toinen kappale, merkitään kutakin myöhempää mitalia tammenlehtien nipulla.
Mitalin nauha on sininen punavalkoisilla reunoilla:
mitalin nauha
Merkittäviä palkittuja

Arthur S. Champeny – ainoa kolmessa eri sodassa (ensimmäinen maailmansota, toinen maailmansota, Korean sota) Distinguished Service Crossilla palkittu
Eddie Rickenbacker – kahdeksalla Distinguished Service Crossilla ensimmäisessä maailmansodassa palkittu hävittäjä-ässä (yksi korotettiin vuonna 1930 Medal of Honoriksi)
Virginia Hall – toistaiseksi viimeinen Distinguished Service Crossilla palkittu nainen (1944)
Distant Satellites

| Distant Satellites Anathema |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2014
 Tuottaja(t): Christer-André Cederberg
 Kesto: 56.40
 Levy-yhtiö: Kscope
Listasijoitukset
  13.
Anatheman muut julkaisut
| Weather Systems 2012 | Distant Satellites 2014 | The Optimist 2017 |
Distant Satellites on englantilaisyhtye Anatheman kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 9. kesäkuuta 2014 levymerkillä Kscope Records.
Kappaleet

The Lost Song, Part 1 – 5.53
The Lost Song, Part 2 – 5.47
Dusk (Dark Is Descending) – 5.59
Ariel – 6.28
The Lost Song, Part 3 – 6.21
Anathema – 6.40
You're Not Alone – 3.26
Firelight – 2.42
Distant Satellites – 8.17
Take Shelter – 6.07
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Distant Satellites Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Distant Satellites Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
David R. Stone

David R. Stone on yhdysvaltalainen sotahistorioitsija ja U.S. Naval War Collegen historian ja politiikan professori.
Stone suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon historiassa ja matematiikassa Wabash Collegessa ja tohtorintutkinnon historiassa Yalen yliopistossa. Hän on opettanut Hamilton Collegessa ja vuodesta 2001 alkaen Kansasin osavaltionyliopistossa, jossa hän on toiminut sotahistorian laitoksen ohjaajana. Hän voitti Schulman-palkinnon ensimmäisellä kirjallaan Hammer and Rifle: The Militarization of the Soviet Union, 1926-­1933. Hän on erikoistunut Venäjän ja Neuvostoliiton sotahistoriaan ja hänen nykyinen tutkimuksensa kohdistuu Leo Trotskiin ja hänen osuuteensa Puna-armeijan luomisessa, neuvostojärjestelmän saamaan kansainväliseen rahoitukseen sekä sen hajoamiseen, ja Neuvostoliiton asevoimiin ennen toista maailmansotaa. Hän on kirjoittanut useita historiallisia artikkeleita Venäjän ja Neuvostoliiton sotahistoriasta ja ulkopolitiikasta, sekä lukuja niitä käsitteleviin teoksiin.
Teoksia

Kirjoja:
Hammer and Rifle: The Militarization of the Soviet Union, 1926-­1933 (University Press of Kansas, 2000).
A Military History of Russia: From Ivan the Terrible to the War in Chechnya (Praeger Publishers, 2006).
(toim.) The Soviet Union at War, 1941­-1945 (Pen & Sword Military, 2010).
The Russian Army in the Great War: The Eastern Front, 1914-­1917 (University Press of Kansas, 2015).
Aiheesta muualla

Russia, Gay Rights, and the Sochi Olympics David R. Stonen Artikkeli Venäjän homojen oikeuksista
Pomiecko on Stone Aleksandra Pomieckon kirja-arvostelu Stonen teoksesta The Russian Army in the Great War: The Eastern Front, 1914-1918.
The Disasters of 1915 and Russia's Widening War
The Treaty of Brest-Litovsk
Indi Loveless

| Indi Loveless> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  rock pop
Levy-yhtiöt:  AXR Music
Aiheesta muualla
(Internet Archive 17.1.2014) Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Indi Loveless on Suomessa asuva Korsikalla syntynyt muusikko[lähde? ]. Indin ensisingle julkaistiin 3.4.2013. Singlellä oli kappaleet Bushes sekä Near. Molemmista kappaleista tehtiin myös video.
Historia

Indin musiikkiharrastus alkoi viisivuotiaana ja johti konservatorion kautta musiikkiakatemian tutkintoon. Ensiesiintyminen ranskalaisessa radiossa tapahtui jo 11-vuotiaana, ja viisi vuotta myöhemmin Indi elättikin jo itsensä kiertuemuusikkona.[lähde? ]
Oman studion Indi perusti vuonna 2006 Korsikaan, jossa hän ensitöikseen tuotti levytyssopimukseen ja Euroopan kiertueeseen johtaneen levynsä Seven Murmuring Chains (2007).[lähde? ]
Vuonna 2008 Indi muutti Suomeen. Keskityttyään soolouraansa ja musiikin tuottamiseen hän on toiminut yhteistyössä mm. Johnny Lee Michaelsin kanssa.[lähde? ]
Indi vaihtoi managerikseen Misty Fingezin. Vuonna 2012 uutta materiaalia valmistui kahden levyn edestä, Bushes-sinkkubiisistä julkaistiin video (ohjaus: Mara Jelinko: Raindance International Film Festival of London 2012 -voittaja) , lähes 80 keikkaa pääasiassa Etelä-Euroopassa, USA:laisen levy-yhtiön (Halcyon Records) pyynnöstä Rolling Stones cover-julkaisu, useiden elokuva-, dokumentti- ja mainossoundtrackien tekeminen sekä vierailu artistina levyllä, jonka tuotti mm. Olli Halonen (Disco) ja Sampsa Astala (Lordi) ja jonka muista muusikoista mainittakoon Juska Salminen (HIM, To/Die/For).[lähde? ]
Uuden vuoden alla 2013 julkaistiin Indin toinen video kappaleelle Near. Videolla käsitellään Suomessakin useita kertoja sattuneita koulusurmia. Huumeriippuvuutta ja addiktioita käsittelevän toisen singlen video Charlie julkaistiin 16.1.2014.[lähde? ]
Historia > Indi Loveless – sähköillä

Indi Loveless – laulu, kitara, ohjelmointi
Kim Vivian – basso, taustalaulu
Tom Cave – rummut, sämplet
Historia > Indi Loveless – akustinen

Indi Loveless – laulu, kitara
Misty Fingez – kitara
Julkaisut > Singlet

Bushes (2013)
Bushes
Near
Charlie (2014)
Charlie
Julkaisut > Videot

Bushes (2013)
Near (2013)
Charlie (2014)
Aiheesta muualla

Indi Loveless Facebookissa