Unto Venäläinen
Elämä ja shakkiura

Unto Eevert Venäläinen syntyi Lahdessa ja hän asui siellä suurimman osan elämäänsä. Hän työskenteli kirjaltajana eli kirjatyöntekijänä. 1960- ja 1970-luvulla hän edusti Lahden Työväen Shakkikerhoa (LahTS). Vuonna 1966 Venäläinen oli noussut jo mestariehdokkaaksi. Hän osallistui samana vuonna Porissa mestariehdokasluokassa pelattuun yhteisliittoturnaukseen jakaen ryhmän voiton Vammalan Shakkikerhoa edustaneen Pekka Ahosen kanssa. Järjestettiin jatko-ottelu, jonka voitti Venäläinen. Hänestä tuli voiton myötä järjestyksessä 97. suomalainen shakkimestari vuonna 1967. Samana vuonna 1967 pelatussa SM-turnauksessa Venäläinen jakoi 6. sijan Ilkka Kankon kanssa, kun Kaarle Ojanen voitti mestaruuden tuloksella 11,5/15.
Erkki Latvio on laskenut suomalaisten shakinpelaajien maajoukkueen valitsemisen tueksi aktiivipelaajien vahvuuslukulistan vuosina 1966, 1968, 1970, 1972 ja 1974. Unto Venäläinen on listalla ensimmäistä kertaa vuoden 1968 rangilistan 10. sijalla. Hän pysyi Suomen 20 parhaan aktiivisen shakinpelaajan joukossa ainakin vuoteen 1974 asti.
Vuonna 1968 shakkiolympialaiset olivat Luganossa, ja Suomi osallistui kisoihin joukkueella Heikki Westerinen, Kaarle Ojanen, Erkki Havansi, Heikki Koskinen, Seppo Kajan ja Unto Venäläinen. Suomi selvisi kisojen B-finaaliin sijoittuen ryhmässä 9. sijalle ja kokonaissijoituksissa 23. sijalle. Venäläinen keräsi vaatimattomat 2,5 pistettä 10 pelistä.
Seuraavina vuosina Venäläinen jatkoi Suomen-mestaruuden tavoittelua: vuonna 1968 hän jakoi 5. sijan, 1970 hän oli jaetulla 6. sijalla, 1971 jaetulla 4. sijalla (kolmen muun pelaajan kanssa) ja 1972 6. sijalla. Vuonna 1973 turnausta ei pelattu. Keväällä 1974 Suomen-mestaruuskisan järjesti Työväen Shakkiliitto. Turnaus pelattiin Osuusliike Elannon juhlasalissa Helsingissä. Mestaruuden voitti Pertti Poutiainen tuloksella 9,5/13, Venäläinen jakoi Harri Hurmeen kanssa toisen sijan 8,5 pisteellä.
Suomi osallistui 6.–30. kesäkuuta 1974 pelattuihin Nizzan shakkiolympialaisiin. Joukkueessa pelasivat Heikki Westerinen, Yrjö Rantanen, Pertti Poutiainen, Harri Hurme, Unto Venäläinen ja Eero Raaste. Venäläinen keräsi 15 pelistä 7 pistettä. Suomen joukkue selvisi A-finaaliin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1952 (edellisen kerran niin oli käynyt vuoden 1952 Helsingin shakkiolympialaisissa). Nizzassa Suomen loppusijoitus oli 15. sija.
Vuonna 1981 Suomi osallistui järjestyksessään toisiin Teleshakkiolympialaisiin, joiden ensimmäinen ottelu (Suomi vs. Länsi-Saksa) pelattiin heinäkuun 4. päivänä 1981. Länsi-Saksan joukkue (mukana mm. suurmestari Hans-Joachim Hecht ja kolme kansainvälistä mestaria) oli etukäteisrankingissa Suomea vahvempi. Samana päivänä saatiin päätökseen vain kolme peliä, joista Unto Venäläisen peli päättyi tasan. Ottelu päättyi lopulta tasan 4–4 ja Suomi selvisi II kierrokselle vertailun avulla. Toisella kierroksella Ruotsi pudotti Suomen jatkosta lukemin 5,5–2,5, vaikka Suomi sai viidessä pelissä tasapelin.
Lahden Työväen Shakki ja Lahden Shakkikerho fuusioituivat 28.12.1993 ja syntyi uusi seura nimellä Lahden Shakki (LahS). Venäläinen siirtyi muiden LahTS:n pelaajien mukana uuden seuran jäseneksi.
Unto Venäläisen kansainvälinen vahvuusluku eli niin sanottu ELO-luku toukokuussa 2019 oli 2 350 pistettä. FIDE-mestarin kansainvälisen arvonimen saa, jos ELO-luku on vähintään 2 300 pistettä.
Venäläinen ei ole pelannut lähishakkia aktiivisesti enää 2000-luvulla.
Tunnustuksena shakillisista ansioistaan Venäläinen sai Suomen Shakkiliiton myöntämän hopeisen shakin ansiomerkin vuonna 1974.