stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idel-Ural
Ensimmäinen kansalliskokous

Kansalliskokous kokoontui ensimmäisen kerran 120 jäsenisenä kansanedustuslaitoksena 22. marraskuuta  (Ramstedtin mukaan 17. päivänä) 1917 Ufassa. Edustajista 30 oli mullia, 20 upseereja. Eduskunnan puhemieheksi (milli idäräsi reis) valittiin Sadri Maksudi, väliaikaisen kollegion puheenjohtaja. Eräänlaisiksi ministereiksi valittiin Galimdzhan Barudi, kazanilainen mulla (kirkollisten asiain ylipäällikkö), asianajaja Nadžib Kurbangalijev (kansanvalistusministeri), Sheih-ulla Alkin (kansallisen omaisuuden hoitaja eli vakuf-ministeri). Istuntokausi kesti (yhteensä 52 päivää) seuraavan tammikuun 10. päivään (Ramstedtin mukaan 9:een), minä aikana se valmisteli kansallisen kulttuuriautonomian perustuslait ja hyväksyi ehdotuksen Idel-Uralin autonomisen osavaltion muodostamisesta.
Eduskunta päätti toistaiseksi – kunnes olot vakiintuisivat – pitää yllä omaa sotaväkeä ja omaa hallitusta. Se perusti viisi rykmenttiä. Näistä viidestä kaksi oli Kazanissa (ratsuväkiosasto ja jalkaväkiosasto), Ufassa oli tarkk’ampujarykmentti ja Orenburgissa jalkaväkirykmentti. Viides rykmentti syntyi Suomessa, jossa sodan päättyessä oli runsaasti tataareja; päästyään kotiseudulleen he liittyivät yhteen ja muodostivat ”suomalaisen jalkaväkirykmentin”. Myös Romanian rintamalla Odessassa oli muodostunut tataarirykmentti, joka myöhemmin paisui kokonaiseksi divisioonaksi. Se ehti kuitenkin vain Krimille asti, jossa se liittyi Krimin tataarien joukkoihin taistelussa punaisia vastaan.
Idel-Ural nykypäivänä

Maaliskuussa vuonna 2018 perustettiin "Free Idel-Ural" niminen liike, joka asetti tavoitteekseen suvereniteetin saavuttamisen Tatarstanille, Baškortostanille, Tšuvassialle, Udmurtialle, Marin tasavallalle ja Mordvalle. Tarkoituksena on ollut, että kyseiset tasavallat tekevät yhteistyötä, ja myös Ukraina toimisi avustajana.
Liikkeen perustivat kolme Volgan alueelta kotoisin olevaa aktivistia. Heistä ensimmäinen on poliittisena vankina Venäjällä ollut tataari Rafis Kashapov, joka myöhemmin pakeni Ukrainaan. Hän on painottanut sitä, että Vladimir Putinin tultua valtaan, ei Volgan tasavaltoja ole nähty "tasavertaisina kumppaneina". Kashapov haluaa tehdä tähän muutoksen väkivallattomin keinoin, muiden valtioiden yhteistyötä hyödyntäen. Toinen liikkeen aktivisti on Aleksandr Bolkin, joka on lähtöisin Mordvasta, mutta myös sittemmin asettunut Ukrainaan. Hänen mielestään Ukraina on hyvä yhteistyökumppani tavoitteiden saavuttamisessa, pääsääntöisesti koska sillä on kokemusta itsensä ja Venäjän välisestä konfliktista. Kolmas aktivisti on Voronežin yliopistolta valmistunut Okhomason Kirdya, joka erikoistuu suomalais-ugrilaisten kansojen kulttuureihin, kieliin ja historiaan. Hän on tuonut esiin sen, että kyseinen liike on jo kolmas Idel-Uralilainen yritys saavuttaa itsenäisyyttä alueensa vähemmistöille: vuoden 1918 lyhytaikaisen valtion lisäksi toisen maailmansodan jälkeen samoja tavoitteita havitteli organisaatio "Anti-Bolshevik Bloc of Nations". Kirdya kuitenkin uskoo tavoitteiden onnistumiseen heidän liikkeensa kautta, vaikka siinä voikin kestää vuosikymmeniä. Hänen mukaansa he tarvitsevat apua Volgan alueen muilta aktivisteilta, sekä ulkomailta, etenkin Ukrainalta.
Free Idel-Ural -liikkeen perustajia Kiovassa 2018.
How Far Shallow Takes You

| How Far Shallow Takes You Gob |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. joulukuuta 1998
 Tuottaja(t): Blair Calibaba, Gob
 Kesto: 35.54
 Levy-yhtiö: Nettwerk, Landspeed, Fearless
Gobin muut julkaisut
| Has Fil Flipped? 1997 | How Far Shallow Takes You 1998 | The World According to Gob 2001 |
How Far Shallow Takes You on alternative rock-yhtye Gobin toinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin 24. marraskuuta 1998 Fearless Recordsin avustamana. Se uudelleenjulkaistiin 8. joulukuuta 1998 Landspeed Recordsilla Gobin ja Fearless Recordsin ristiriidan takia. Albumi uudelleenjulkaistiin Nettwerk Managementillä, kummatkin versiot, Landspeedin ja Nettwerkin sisälsivät seitsemännentoista kappaleen, "All We Are". Amerikkalainen julkaisuversio myös sisälsi Rolling Stones-cover Paint It Blackin ja toisenlaisen version kappaleesta "What To Do". "What To Do" ja "Beauville" julkaistiin levyltä singleinä.
Kappalelista

236 E. Broadway – 1.21
On These Days... – 2.24
Self-Appointed Leader – 3.12
Beauville – 1.42
What to Do – 2.22
The Mend – 1.38
Reign on Your Parade – 2.24
Suds – 2.25
Nothing New – 3.11
Burying Your Past – 1.39
Naked – 2.21
License from a Cereal Box – 2.03
Stand and Deliver – 1.33
Ok – 2.08
Together – 1.59
Things Happen All the Time – 1.19
All We Are – 2.02
Paint It, Black – 3.17
Kokoonpano

Theo Goutzinakis – laulu, taustalaulu, kitara
Tom Thacker – laulu, taustalaulu, kitara
Craig Wood – Basso, taustalaulu
Gabe Mantle – rummut, taustalaulu
The Greek – taustalaulu
The Hick – taustalaulu
The Shrimp – taustalaulu
The Kid – taustalaulu
Howdy Doody – taustalaulu
Interpol (albumi)

| Interpol Interpol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2010
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Interpol
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 45.53
 Levy-yhtiö: Matador Records, Soft Limit
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 25.
Interpolin muut julkaisut
| Our Love to Admire 2007 | Interpol 2010 | El Pintor 2014 |
Singlet albumilta Interpol
 ”Barricade” Julkaistu: 3. lokakuuta 2010  ”Summer Well” Julkaistu: 6. joulukuuta 2010  ”Lights” Julkaistu: 8. helmikuuta 2011  ”Try it On” Julkaistu: 16. huhtikuuta 2011
Interpol on newyorkilaisen indie rock -yhtye Interpolin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2010. Albumi äänitettiin Electric Lady Studioilla Greenwich Villagessa. Yhtyeen basisti Carlos Dengler lähti kokoonpanosta nopeasti albumin valmistumisen jälkeen. Ensimmäinen single "Barricade" julkaistiin elokuussa 2010. Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti yli 200 000 kappaletta.[lähde? ] Levy oli Suomen virallisella listalla kaksi viikkoa ollen parhaimmillaan sijalla 25.
Kappaleet

Succees – 3.28
Memory Serves – 5.03
Summer Well – 4.05
Lights – 5.38
Barricade – 4.11
Always Malaise (The Man I Am) – 4.15
Safe Without – 4.41
Try It On – 3.42
All of the Ways – 5.48
The Undoing – 5.11
Lisäksi iTunesin kautta tilattaessa  bonus-kappale "Crimewaves" (3:38) sekä Japanin erikoispainoksessa "Gavilan" (6:49).
Arvostelut

AllMusic:
Los Angeles Times:
Pitchfork: 4.6/10
Rolling Stone:
Desibeli.net:
Soundi:
Interplanetary

| Interplanetary |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Team Jolly Roger
Julkaisija:  Team 17
Jakelija:  Steam
Ohjaaja:  Niklas Saari
Suunnittelija:  Sasu Kemppainen
Taiteilija:  Tarita Tammela, Jukka Kivijärvi
Ohjelmoija:  Teemu Tammela, Antti Tikkakoski, Jussi Hyttinen, Olli Leinonen, Riku Leinonen
Julkaistu:  WW 12.toukokuuta 2015
Lajityyppi:  strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Linux, Mac OS X, Windows
Jakelumuoto:  Steam
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Interplanetary on suomalaisen Team Jolly Rogerin kehittämä strategiapeli. Pelin on julkaissut Team 17 vuonna 2015 Windows-alustalle.
Peli on julkaistu Steam-palvelussa digitaalisena latauksena. Pelin kehitys alkoi vuonna 2013 ja oli saatavilla early access -julkaisuna ennen lopullista julkaisua.
Peli ottaa huomioon painovoiman vaikutuksen avaruudessa käytävissä taisteluissa.
Vastaanotto

Softpedia on antanut pelille arvosanan 7.5/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Pelin kotisivut (englanniksi)
Kehittäjän kotisivut (englanniksi)
Inho (täsmennyssivu)

Inho voi tarkoittaa seuraavia:
inho, tunne
Inho, Jean-Paul Sartren esikoisromaani vuodelta 1938
Inho, Roman Polanskin elokuva vuodelta 1965
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Inho”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Itäinen maakunta (Sambia)

| Itäinen maakunta |
| --- | --- |

 Itäisen maakunnan piirit vuonna 2022
 Koordinaatit: 13°00′S, 32°15′E 
Valtio:   Sambia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Chipata
Pinta-ala:  51476 km²
Väkiluku (2010):  1 592 661
Itäinen maakunta on Sambian maakunta. Alueen pinta-ala on 51 476 km². Asukasluku oli 1 592 661 vuonna 2010. Hallinnollinen keskus on Chipata. Maakunta rajautuu Luangwajokeen ja Keskiseen maakuntaan lännessä. Malawi sijaitsee alueen itäpuolella ja etelässä Mosambik. Pohjoisessa alue rajautuu Muchingan maakuntaan.
Harry Osborn

| Vihreä Menninkäinen II |
| --- | --- |
 Harry Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa vuodelta 1994
Luoja(t):  Stan Lee & Steve Ditko (Harry Osborn)
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Amazing Spider-Man #31 (heinäkuu 1964) (Harry Osborn)   Amazing Spider-Man #200 (toukokuu 1993) (Vihreä menninkäinen II)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Harold Theopolis "Harry" Osborn
Status:  Elossa
Henkilöllisyydet:  Vihreä Menninkäinen II, American son II
Voimat:  Erittäin älykäs, nero, menninkäis-aseita ja varusteita, yli-inhimilliset voimat ja kestävyys, regeneraatio
Suhteet
Sukulaiset:  Norman Osborn (isä), Norman "Normie" Osborn ja Stanley Osborn (pojat),
Harry Osborn on Marvel Comics hahmo Hämähäkkimies-sarjakuvassa, jonka loivat Stan Lee ja Steve Ditko. Hänen ensiesiintymisensä nähtiin The Amazing Spider-Man numerossa 31 vuonna 1965.
Harry Osborn

Harry Osborn on Norman Osbornin, Vihreän Menninkäisen, poika. Harry oli Peter Parkerin (Hämähäkkimies) paras ystävä. Kun Norman Osborn Vihreänä Menninkäisenä kuoli taistellessaan Hämähäkkimiestä vastaan, Harry päätti kostaa sen, kun hän luuli Hämähäkkimiehen tappaneen isänsä. Myöhemmin Harry meni naimisiin ja otti isänsä yrityksen hallintaansa.
Hän löysi isänsä kemikaalit, joilla hän sai supervoimat, ja Harrysta tuli uusi Vihreä Menninkäinen. Hän käytti isänsä varusteita, tosin nopeampaa kiituria. Yrittäessään kostaa Peterille hän lopulta kuoli kemikaalien sivuvaikutuksiin, jotka olivat tappavia. Juuri ennen kuolemaansa hän sanoi Hämähäkkimiehelle eli Peterille että he olisivat ikuisesti parhaat ystävät.
Myöhemmin selvisi, että Harryn kuolema olikin Norman Osbornin (alkuperäisen Menninkäisen) ja Mysterion luoma illuusio ja, että Harry on viettänyt "kuolemansa" jälkeisen ajan Euroopassa.
Nuoruus ja ihastukset

Harry syntyi New Yorkissa Norman Osbornelle ja Emily Osbornelle. Kuitenkin, hänen äitinsä kuoli monta vuotta myöhemmin. Hän kävi Empire State Universityn koulua. Hän pärjäsi hyvin koulussa ja ihastuikin sitten opiskelija Gwen Stacyyn.
Harry ei aluksi ollut Peterin ystävä. Mutta myöhemmin huomatessaan että Peter oli ujo nörtti, hänestä tuli silti Peterin paras kaveri. Harry ei tajunnut että Peter olikin Hämähäkkimies, ja sen että hän taisteli kahdesti isäänsä vastaan, joka oli tullut Vihreäksi Menninkäiseksi. Harryn ihastus oli myöhemmin vanhempana Mary Jane Watson.
Myöhempinä vuosinaan Harry ihastui Lily Hollisteriin, jonka kanssa sai toisen poikansa Stanleyn. Harry kuitenkin tylysti jätti Lilyn, kun sai tietää tämän olevan menninkäsimäinen Uhka.
Voimat ja varusteet

Vasta sen jälkeen kun Harry oli juonut menninkäisseerumia, hän sai supervoimat: Voimakkaampi, parempi tasapaino, aggressiivisuuden lisäys. Harrylla oli kaikki isänsä varusteet, sama menninkäispuku, kurpitsapommit ja kiituri, jota hän oli parantanut nopeudeltaan, sekä muunnellut nykyaikaisemman näköiseksi.
Harry Osborn muissa medioissa > Animaatiosarja

Harry esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa aluksi sivuhahmona, mutta nousi suuren rooliin isänsä menettämisen  ja toiseksi Vihreäksi Menninkäiseksi tulemisen myötä. Sarjassa Gary Imhoff toimi Harry Osbornin/Vihreä Menninkäisen II:sen äänenä. Sarjassa nähdään Harryn ja Liz Allanin avioituvan, mutta sarja ei etene niin pitkälle, että katsojat saisivat nähdä Norman "Normie" Osborn Jr. (Vihreä Menninkäinen V) syntymisen.
Jaksot, jossa Harry Osborne/Vihreä Menninkäinen II esiintyivät, ovat:
"Tappajarobotti",
"Tappajarobottien paluu",
"Menninkäinen 1/2",
"Menninkäinen 2/2,
"Metsästäjien kaksintaistelu",
"Blade Vampyyrinmetsästäjä",
"Kuolematon vampyyri",
"Aikakivi",
"Korppikotkan liito",
"Tohtori Outo",
"Vihreä Menninkäinen",
"Mies ilman pelkoa",
"Lopullinen tappaja",
"Pilkku",
"Menninkäissota",
"Käännekohta",
"Syyllinen",
"Kravenin paluu",
"Partners",
"Herääminen",
"Vampyyrikuningatar",
"Vihreän Menninkäisen paluu" (ensiesiintyminen Menninkäisenä),
"Häät" ja
"Jäähyväiset, Hämähäkkimies" (toisen ulottuvuuden Harry Osborn).
Harry Osborn muissa medioissa > Elokuvissa > Spider-Man – hämähäkkimies

Vuonna 2002 Sam Raimi ohjasi elokuvan Spider-Man – hämähäkkimies, jossa Harry Osbornea esittää James Franco ja Vihreää Menninkäistä esittää Willem Dafoe.
Elokuvassa Harry on Peterin paras kaveri, joka aluksi häpeää isänsä rikkautta. Harry ei tiedä
että Peter on Hämähäkkimies ja Norman Vihreä Menninkäinen. Harry on ihastunut Mary Jane Watsoniin, mutta kun näkee tämän ja Peterin melkein suutelemassa, Harry uskoo menettäneensä toivon hurmata Mary Janen. Samaan aikaan Norman saa selville että Hämähäkkimies ja Peter ovatkin sama henkilö. Kun hän kertoo tämän isälleen, hän lupaa hyvittää sen että ei ole ollut tukena Harrylle ollenkaan. Niinpä Vihreänä Menninkäisenä hän yrittää tappaa Peterin. Kun Vihreä Menninkäinen Hämähäkkimiestä vastaan on hävimäisillään, hän pyytää anteeksi ja paljastaa olevansa Norman Osborn. Samalla hän salaa laittaa kiiturinsa iskeytymään Peteriin. Hämähäkkimies kuitenkin väistää kiiturin ja se seivästääkin Norman Osbornin. Hän kuolee ja Peter vie hänen ruuminsa kotiin. Harry näkee kun Hämähäkkimies laittaa Normanin ruumiin sängylle ja luulee nyt Hämähäkkimiehen tappaneen isänsä.
Harry Osborn muissa medioissa > Elokuvissa > Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2

Vuonna 2004 elokuvassa Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 Harry ottaa isänsä paikan Oscorpin johtajana ja liittoutuu Tohtori Mustekalan kanssa. Hän päättä kostaa Hämähäkkimiehelle ja niinpä pyytä tohtori Mustekalaa tuomaan hänet elävänä. Vastineeksi tohtori Mustekala haluaa harvinaista tritiumia, jota Harry omistaa, jotta voisi uudestaan rakentaa laitteensa joka epäonnistui. Kun Tohtori Mustekala tuo Hämähäkkimiehen elävänä Harry antaa vastineeksi hänen haluamaansa tritiumia. Tohtori Mustekala lähtee pois. Harry ottaa puukon ja aikoo tappaa Hämähäkkimiehen, mutta päättäkin katsoa kuka tämä kyseinen sankari oikeasti onkin. Hän ottaa naamarin pois ja järkyttyy huomatessaan että Hämähäkkimies onkin Peter Parker. Ihmeissään oleva Harry päästää silti Peterin menemään pelastaakeen Mary Janen tohtori Mustekalan paikasta ja pysäyttämään tämän aikeen. Elokuvan lopussa Harry ihmeissään miettii, kun kuuleekin yhtäkkiä Vihreän Menninkäisen naurua. Hän näkee isänsä "kummituksen" peilistä, joka käskee Harryn kostaa Peterille. Harry ei silti suostu ja heittääkin puukkonsa peiliin. Peili hajoaa ja Harry löytää omituisen paikan sen takaa. Siellä on kaikki Vihreän Menninkäisen varusteet.
Harry Osborn muissa medioissa > Elokuvissa > Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3

Vuonna 2007 elokuvassa Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 Harry päättää kostaa Peterille käyttäen joitakin Vihreän Menninkäisen varusteita. Harryn alter egoksi tulee Uusi Menninkäinen (New Goblin) Vihreän Menninkäisen sijaan. Harry ei käytä isänsä kiituria vaan uutta, lumilautaa muistuttavaa kiituria jonka nimi on Sky Stick. Norman Osborn nähdään vielä tässäkin elokuvassa "kummituksena" peilistä. 23 maaliskuuta vuonna 2007 olevassa viimeisessä Spider-Man 3 trailerissa näytettiin kuollut Harry rakennustyömaalla, Venom tappoi hänet iskemällä tähän hänen kiiturinsa jossa olivat terät esillä. Alun perin Venomin piti iskeä Peteriä, mutta Harry hyppäsi tielle. Kurpitsapommi jonka Peter heitti Harryn naamaan aiheutti arpia hänen naamaansa ja mahdollisesti hänen oikea silmä sokeutui. Harry oli mukana viimeisessä taistelussa Hiekkamiestä ja Venomia vastaan.
Harry Osborn muissa medioissa > Elokuvissa > The Amazing Spider-Man 2

Vuonna 2014 elokuvassa The Amazing Spider-Man 2 Harrya ja Vihreää Menninkäistä näyttelee Dane DeHaan. Tässä versiossa Harry ei peri Menninkäis-rooliaan isältään vaan ryhtyy siihen ruiskutettuaan suoneensa hämähäkkien DNA:ta, jonka piti parantaa Harryn kuolettava sairaus ”retroviraali hyperplasia”, johon Norman itse oli jo kuollut. DNA ei kuitenkaan vaikuta odotetulla tavalla vaan pahentaa sairautta. Viimeisenä keinonaan Harry pukee ylleen Oscorpin sotahaarniskan ("Menninkäishaarniska"), joka lievittää käyttäjänsä taisteluissa saatuja vammoja. Hän vie mukanaan myös kiiturin, kurpitsapommeja sekä muita Oscorpin valmistamia aseita kostaakseen Hämähäkkimiehelle "välinpitämättömyyden" sairauttaan kohtaan. Elektron kuoleman jälkeen, Harry näkee Hämähäkkimiehen Gwen Stacyn kanssa ja tajuaa Hämähäkkimiehen olevan Peter Parker. Menninkäisenä Harry surmaa Gwenin, mutta menettää tajuntansa oltuaan hetken setin kuristuksessa taistelun aikana. Harry joutuu vankilaan, josta hän välittää Gustav Fiersille kaiken tämän tarvitseman erikoisryhmää varten, jonka ensimmäinen jäsen on rikollinen nimeltä Aleksei Sytsevich.
Interserie

Vuoden 1971 Porsche 917/10.
Interserie on vuonna 1970 perustettu eurooppalainen autourheilusarja, jossa sallitaan laajasti erilaisia autoja.
Sarja perustettiin eurooppalaisena vastineena pohjois-amerikkalaiselle Can-Am-sarjalle. 1980-luvulla sarjaan tulivat C-ryhmän autot, mutta 1990-luvun lopulla osallistujien määrä oli pieni. Sarjasta tuli kerhosarja muokatuille formula-autoille.
Sarjan perusti Gerhard Härle. Sarjaan tuli vaikutteita brittiläisestä kilpa-autoilusta sekä pohjoismaissa järjestetystä Nordic Challenge Cupista.
Suomalainen Leo Kinnunen voitti Interserie-sarjan kolme kertaa peräkkäin vuosina 1971, 1972 ja 1973.
Mestarit

| Vuosi | Yleiskilpailun voittaja (1970-1985) Divisioona I (1986-) | Divisioona II (1986-) | Divisioona III (1999-) | Divisioona IV (2003-) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  Jürgen Neuhaus |  |  |  |
| 1971 |  Leo Kinnunen |  |  |  |
| 1972 |  Leo Kinnunen |  |  |  |
| 1973 |  Leo Kinnunen |  |  |  |
| 1974 |  Herbert Müller |  |  |  |
| 1975 |  Herbert Müller |  |  |  |
| 1976 |  Herbert Müller |  |  |  |
| 1977 |  Helmut Bross |  |  |  |
| 1978 |  Reinhold Joest |  |  |  |
| 1979 |  Kurt Lotterschmid |  |  |  |
| 1980 |  Kurt Lotterschmid |  |  |  |
| 1981 |  Roland Binder |  |  |  |
| 1982 |  Roland Binder |  |  |  |
| 1983 |  Walter Lechner |  |  |  |
| 1984 |  Klaus Niedzwiedz |  |  |  |
| 1985 |  Roland Binder |  |  |  |
| 1986 |  Louis Krages |  Roland Binder |  |  |
| 1987 |  Walter Lechner |  Karl Hasenbichler |  |  |
| 1988 |  Jochen Dauer |  Rolf Götz |  |  |
| 1989 |  Walter Lechner |  Rolf Götz |  |  |
| 1990 |  Bernd Schneider |  Rolf Götz |  |  |
| 1991 |  Bernd Schneider |  Karl Hasenbichler |  |  |
| 1992 |  Manuel Reuter |  Karl Hasenbichler |  |  |
| 1993 |  Giovanni Lavaggi |  Ranieri Randaccio |  |  |
| 1994 |  Johan Rajamäki |  Walter Lechner |  |  |
| 1995 |  Karl-Heinz Becker |  Walter Lechner |  Robbie Stirling |  |
| 1996 |  Robbie Stirling |  Walter Lechner |  |  |
| 1997 |  Josef Neuhauser |  Joachim Ryschka |  |  |
| 1998 |  Josef Neuhauser |  Alfred Guldi |  Martin Krisam |  |
| 1999 |  Jaromír Zdražil |  Vlasto Matouš |  Karl-Heinz Becker |  |
| 2000 |  Rolf-Thorsten Dietrich |  Frank Schierig |  Josef Neuhauser |  |
| 2001 |  Christoph Haingartner |  Christian Hauser |  Josef Neuhauser |  |
| 2002 |  Rolf-Thorsten Dietrich |  Jean-Claude Monbaron |  Walter Leitgeb |  |
| 2003 |  |  Rolf-Thorsten Dietrich |  Jean-Claude Monbaron |  Walter Leitgeb |
| 2004 |  |  Peter Milavec |  Thomas Wolfert |  Hans-Peter Voigt |
| 2005 |  Sabrina Hungerbühler |  Hans-Peter Voigt |  Peter Milavec |  Marcel Baierle |
| 2006 |  |  Hans-Peter Voigt |  Peter Milavec |  Marek Schramm |
| 2007 |  Peter Milavec |  Marcel Baierle |  Hans-Peter Voigt |  |
| 2008 |  Peter Milavec |  Thomas Conrad |  Hans-Peter Voigt |  |
| 2009 |  Peter Randlshofer |  Thomas Keller |  |  Lars Erichson |
Käännös suomeksi
Ilmansuodatin

Erilaisia paperista valmistettuja ilmansuodattimia.
Ilmansuodatin on  suodatin, jota käytetään erottamaan ilmasta tarkoituksen mukaan pölyhiukkasia, kemikaaleja tai biologisia vaaratekijöitä. Ilmansuodattimia käytetään laaja-alaisesti ajoneuvoissa, henkilösuojauksessa, kaasuturbiineissa, laboratorioissa, pneumatiikassa ja rakennusten, kuten asuntojen ja sairaaloiden ilmastointijärjestelmissä sekä sisäilman puhdistamisessa. Ilmansuodattimen suodatinosa voi olla esimerkiksi aktiivihiiltä, paperia, lasikuitua, puuvillaa, vaahtomuovia tai menetelmä voi olla sähköinen.
Ilmansuodattimien käyttö

Ilmansuodattimia tarvitaan niin koneiden moitteettoman toiminnan kuin ihmisten terveyden ja viihtyvyydenkin kannalta. Ilmansuodattimet jaetaan suodatustehon mukaisesti karkea-, hieno-, HEPA- ja ULPA-suodattimiin. Suodattimena voi toimia myös sähköinen menetelmä, jonka teknologia perustuu ionisuihkujen ja sähkökentän yhteisvaikutukseen, mitä VTT ja työterveyslaitos ovat tutkineet.
Ilmansuodattimien käyttö > Ajoneuvojen ilmansuodattimet

Ilmansuodatin poistaa polttomoottoriin tulevasta imuilmasta epäpuhtaudet. Ilmansuodatin sijaitsee suodatinkotelossa, josta suodatettu ilma johdetaan moottorin imusarjaan. Ajoneuvon ilmansuodatin on laskostettu mahdollisimman suurta suodatuspinta-alaa ajatellen, jotta suodattimen läpi voisi virrata suuri tilavuusvirta ja virtausvastus jäisi mahdollisimman pieneksi. 
Monien mielestä ilmansuodatin tulisi vaihtaa 10 000–30 000 kilometrin välein tai silloin kun se ”näyttää likaiselta”. Tosiasia on se, että kun tietty määrä likaa jää ilmanpuhdistajaan niin sen suodatustehokkuus paranee, koska likapartikkelit tiivistävät suodatinta.
Tämä tarkoittaa sitä, että yleistä luuloa vastaan ilmansuodattimen elinikä ei ole 10 000–30 000 kilometriä vaan se voi olla 90 000 kilometristä jopa 160 000 kilometriin.
Ilmansuodattimen ominaisuudet eivät heikkene ajetun kilometrimäärän mukaan, vaan ajoneuvon toimintaympäristön mukaan. Pölyiset ja hiekkaiset olosuhteet lyhentävät ilmansuodattimen vaihtoväliä. Vaikkakin suodatusteho on parantunut, niin virtausvastus kasvaa ja sitä myöten suorituskyky heikkenee. Ajoneuvon ilmansuodattimen kunto on vaikea tarkastaa itse suodatinpaperin tummuudesta.
Ajoneuvojen ohjaamoissa on yleensä sisäilmansuodatin (raitisilmasuodatin), jonka tehtävä on suodattaa ohjaamoon puhallettavaa ilmaa. Auton ohjaamoilmansuodattimen virtaus on tavallisesti 40–120 litraa/sekunti. VTT on kehittänyt ohjaamoilmansuodattimen, joka suodattaa 90-prosenttisesti alle mikrometrin hiukkaset.
Ilmansuodattimien käyttö > Henkilösuojaimet

Saastunut hengitysilma on haitallista ihmisille. Ihminen käyttää päivittäin noin 17 000 litraa ilmaa, sen vuoksi hengitysilmaa on suodatettava tarpeen vaatiessa. Hengitysilman suodattamisen tarpeeseen vaikuttavat muun muassa altistumisaika ja ilman saastepitoisuus. Henkilöilmansuodattimia käytetään suojaamaan ihmisiä hengitysilman pölyitä, sumuilta, höyryiltä, kaasuilta tai biologisilta vaaroilta. Suodatinlaite on helppokäyttöinen ja kevyt vaihtoehto verrattuna paineilmalaitteeseen, mutta suodatinlaite on riippuvainen käyttöpaikan ilmasta. Ilmassa olevat pölyhiukkaset ovat niin pieniä, että ne saattavat päästä verenkiertoon. Pölyiselle hengitysilmalle altistumisen seurauksia ovat allergiset reaktiot, kuten pölykeuhko, syöpä, ärsytys tai myrkytys.
Hengityssuojain voi olla koko kasvon peittävä kokomaski (naamari) tai pelkät hengitystiet peittävä puolimaski. Koko kasvot peittävä kokomaski suojaa myös silmät ilman epäpuhtauksilta, mutta kokomaski on yleensä kalliimpi ja voi olla liian raskas joihinkin tilanteisiin. Puolimaskeista on kertakäyttöisiä malleja, jotka ovat edullisia, huoltovapaita ja pienikokoisia.
Hiukkassuodattimet luokitellaan suojausluokkiin suodatustehon mukaisesti ja niiden käyttöaikaan vaikuttavat ympäristön olosuhteet. Hengityssuojain voi olla kertakäyttöinen tai siinä voi olla pitkää käyttöä varten kasvo-osaa, johon vaihdetaan suodatinpatruuna määrävälein. Kaasunaamareissa on esimerkiksi hiilisuodatin, joka suodattaa ilmasta hiileen sitoutuvia kemikaaleja. Kaasunaamareita käytetään esimerkiksi armeijassa suojaamaan sotilaita säteilypölyltä ja taistelukaasuilta.