stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tang Soo Do
Tausta

Tang Soo Do (당수도) on hanja-merkkien 唐手道 koreankielinen ääntämys, ja se tarkoittaa kirjaimellisesti ”Tang-käden tie”. Samat merkit voidaan lausua ”karate-dō” japaniksi. 1930-luvun alussa, noin 55 vuotta Japanin Okinawan liittämisen jälkeen, Gichin Funakoshi muutti yhteistyössä muiden kanssa ensimmäisen merkin 唐, joka viittasi Kiinan Tang-dynastiaan, muotoon 空, joka tarkoittaa ”tyhjää”; molemmat merkit voidaan lausua kara japaniksi, vaikka 唐 käännetään yleisemmin tō. Funakoshi halusi ilmeisesti välttää sekaannusta kiinalaisen kenpōn kanssa. Funakoshi väitti, että Okinawan karatea voidaan ”nyt pitää japanilaisena kamppailulajina” ja piti Kiinan viittausta ”sopimattomana” ja ”jossain mielessä halventavana”. 空手道 äännetään mandariinikiinaksi kōngshǒudào ja koreaksi [koŋsʰudo] (공수도).
Kaukoidän ulkopuolella termistä Tang Soo Do on ensisijaisesti tullut synonyymi suurmestari Hwang Keen edistämälle korealaiselle kamppailulajille. Hwang Kee perusti Moo Duk Kwan -taistelukoulun, josta suurin osa kaikista moderneista Tang Soo Do -stylisteistä voi jäljittää sukujuurensa. Tosin Hwang Kee ei ollut ensimmäinen, joka käytti Tang Soo Do -nimeä. Won-kuk Lee, Chung Do Kwan -koulun perustaja, oli ensimmäinen korealainen kamppailulajien koulu, joka käytti Tang Soo Do -nimeä. Nykyään Moo Duk Kwan käyttää nimeä Soo Bahk Do kuvaamaan heidän kamppailulajiaan.
Tang Soo Do -kouluja löytyy ympäri maailmaa, pääosin Amerikasta, jotka eivät ikinä liittoutuneet Etelä-Korean taekwondo-yhdistyksiin, kuten World Taekwondoon tai International Taekwondo Federationon, tai ovat perustaneet omat Tang Soo Do -liitot, kuten World Tang Soo Do Associationin tai European Tang Soo Do Federationin.
Tang Soo Do tuli länsimaissa tunnetuksi yhdysvaltalaisen Chuck Norrisin kautta. Karate Kid -sarjassa Tang Soo Do on toiminut perustana sarjan Cobra Kai -taistelukoulun tyylille. 2010-luvun loppupuolella ja 2020-luvun alkupuolella Tang Soo Do on saanut huomiota Cobra Kai -sarjasta, joka on 1980-luvun Karate Kid -sarjan jatko-osa. William Zabka, joka näyttelee Johnny Lawrencea, on koulutettu Tang Soo Do-tyyliin amerikkalaisen Pat. E Johnsonin alaisena.
Tekniikka

Tang Soo Do on kamppailulaji, joka korostaa jalkatekniikoita ja joustavuutta. Jalkoja käytetään hyökkäykseen ja torjuntaan. Perustekniikat perustuvat yksinkertaisuuteen ja tehokkuuteen. Opiskelijat oppivat kaikki perustekniikat (esto, lävistys, potkiminen), jotka löytyvät klassisesta Tang Soo Do -tyylistä. Käsitekniikat sisältävät muun muassa erilaisia nyrkki- ja käsiveitsitekniikoita (sonnal, sudo). Jokaisella niistä on erityinen muoto ja sovellus, ja niitä käytetään torjuntaan ja hyökkäämiseen.
Tang Soo Do Suomessa

Tang Soo Do ei ole yleistä Suomessa. Lappeenranassa sijaitsee Lappeenranta Tang Soo Do, joka on osa European Tang Soo Do Federation -yhtymää. Ruotsissa Tang Soo Dolla on kaksi virallista seuraa, yksi Täbyssä ja toinen Göteborgissa.
Teatteri Limusiini

Teatteri Limusiini on keväällä 2023 perustettu liikkuva musiikkiteatteri, jota pyörittävät espoolaiset nuoret. Sen rinnalla toimii Teatteri Limusiinin kannatusyhdistys ry puheenjohtajanaan Aino Saukkokoski.
Teatteri Limusiini on voittoa tavoittelematon harrastajateatteri, joka tarjoaa matalan kynnyksen teatteriharrastuksen nuorille, pyrkii lisäämään kulttuurin saavutettavuutta ja vaikuttamaan yhteiskunnallisiin teemoihin. Teatteriesitysten lisäksi Teatteri Limusiini tuottaa sivuproduktioina taidetta myös muiden taiteenlajien pohjalta. Sen ensimmäinen produktio Tuhkaa meressä -musikaali sai ensi-iltansa huhtikuussa 2023.
Äänentoisto

Nykyaikainen HiFi-vahvistin, jossa on  myös radiovastaanotin ja DA-muunnin
Nelitiekaiutin bassorefleksiputkella ja timanttikalvoisella diskanttielementillä.
Langattomat kuulokkeet integroidulla DA-muuntimella
Äänentoisto on reaaliaikaista äänen vahvistamista ja muokkaamista, tai aiemmin tallennetun äänen, esimerkiksi tallennettujen musiikkiesitysten, toistamista.
Toistettava ääni voi olla puhetta, musiikkia tai mitä tahansa ääntä, joka halutaan kuulumaan äänentoistolaitteista. Äänentoiston alkuaikoina tallennettua ääntä toistettiin mekaanisilla laitteilla, kuten gramofonilla, mutta nykyisin äänentoistojärjestelmät ovat lähes yksinomaan sähköisiä.
Kun toistettava ääni on sähköisessä muodossa (siis esimerkiksi laulajan ääni on muutettu mikrofonilla ja mikrofonivahvistimella sähköiseksi signaaliksi), se voidaan tallentaa ja toistaa erilaisilla tallennus- ja toistolaitteilla (esim. kasettinauhuri) tai siirtää kaapeleiden tai radiosignaalin välityksellä haluttuun toistopaikkaan (esim. PA-järjestelmä).
Sähköisissä äänentoistojärjestelmissä tarvitaan siis signaalilähde, joka voi olla esimerkiksi CD-soitin, radiovastaanotin, tietokoneen äänikortti, mikrofoni tai sähköinen instrumentti, kuten elektroninen kosketinsoitin. Jos halutaan yhdistää useammasta eri signaalilähteestä tulevaa äänisignaalia, kuten orkesterin eri soittimia, käytetään mikseriä, joka yhdistää eri signaalilähteistä tulevat signaalit yhdeksi signaaliksi. Signaalilähteeltä tai mikseriltä tulevaa, heikkotehoista äänisignaalia vahvistetaan voimakkaammaksi vahvistimilla, ja vahvistettu signaali saadaan kuuluviin kaiuttimista tai kuulokkeista.
Nykyään sähköinen äänisignaali muutetaan sangen tyypillisesti digitaaliseksi signaaliksi tallennusta tai siirtoa varten parhaan laadun ja häiriöttömyyden takaamiseksi. Tällöin esimerkiksi mikrofonilta saatu analoginen äänisignaali muutetaan digitaaliseen muotoon niin sanotulla AD-muuntimella. Nykyaikaiset musiikin tallennuslaitteet ovat lähes yksinomaan digitaalisia (esimerkiksi MP3-soitin), ja radioteitse tapahtuva signaalin siirto on sangen usein digitaalisessa muodossa. Digitaalinen signaali pitää aina muuttaa takaisin analogiseksi niin sanotussa DA-muuntimessa ennen kuin se voidaan syöttää vahvistimelle, joka vahvistaa signaalin kaiuttimiin.
Toistettava ääni voi olla joko yksikanavaista (mono) tai monikanavaista (esim. stereo). Yksikanavaisessa äänentoistossa kaikki toistettava ääni välitetään yhtenä äänisignaalina.
Monikanavainen äänentoisto ja tilavaikutelma

Monikanavaisessa äänisignaalissa luodaan äänentoistojärjestelmällä moniulotteinen äänimaailma, eli esimerkiksi orkesterin eri soitinten äänet kuuluvat eri voimakkuuksilla eri kaiuttimista, jolloin syntyy äänikuva, jossa soittajat sijaitsevat ennemminkin kuulijan ympärillä, kuin edessä.
Tällainen moniulotteinen ääni voidaan luoda reaaliaikaisesti ääntä toistettaessa mikserillä, mutta  kun kysymys on tallennetusta äänestä, tilavaikutelmat rakennetaan tyypillisesti audiotyöasemilla (DAW) siinä vaiheessa, kun äänitallennetta tehdään.
Perinteisin monikanavainen äänentoistojärjestelmä on stereojärjestelmä, jossa on kaksi eri kanavaa ja sen myötä vähintään kaksi eri kaiutinta, jotka on sijoitettu sopivan etäisyyden päähän toisistaan. Äänentoistojärjestelmien kanavien yläraja on Dolby Atmoksessa 128 kanavaa. Etenkin elokuvien äänissä käytetään usein 5–7 kanavaa (monikanavaääni), jolloin elokuvan tapahtumien äänimaailma saadaan levitettyä ympäri elokuvasalia, pyrkimyksenä vaikutelma, että katsoja on elokuvan tapahtumien ympäröimä. Musiikki on tyypillisesti tallennettu stereofonisena eli kaksikanavaisena, mutta yhä enenevissä määrin levyt miksataan myös Dolby Atmos -versioiksi.  Atmos-järjestelmien ero perinteiseen monikanavaiseen järjestelmään on se, että niissä vaaditaan vähintään kaksi korkealle sijoitettua kaiutinta (eli pienin kokoonpano voi silloin olla 2.0.2 järjestelmä).
Nykyaikaisissa äänentoistojärjestelmissä voidaan digitaalisen prosessoinnin avulla luoda myös keinotekoisia tilavaikutelmia, joista tyypillisimpiä ovat reaaliaikaisessa äänentoistossa usein käytettävät kaiku ja kaje, joilla aikaansaadaan "täyteläisyyttä" ääneen lisäämällä siihen keinotekoisia kaikuelementtejä. Tallennetusta stereofonisesta musiikista voidaan myös luoda digitaalisen prosessoinnin avulla useampikanavaista nykyaikaisissa AV-vahvistimissa; tässä kaksikanavaisesta äänitallenteesta luodaan esimerkiksi äänentoistojärjestelmän takakaiuttimille keinotekoisesti signaalia, joka aikaansaa laajemman tilavaikutelman kuin tallennettu stereoääni. Keinotekoista akustiikkaa pääsee kokemaan esimerkiksi G Livelabissa ja immersiivistä audiota moderneissa teattereissa.
Häiriösuojaus

Digitaaliset signaalin käsittelylaitteet ovat herkkiä vastaanottamaan sekä lähettämään häiriöitä radiotaajuuksilla. Äänentoistolaitteissa häiriö tarkoittaa sitä, että siirrettävään signaaliin kytkeytyy halutun in-formaatin lisäksi ei toivottu signaali, tällöin siirrettävä informaatio muuttuu, tai siitä menetetään osa. Häiriöt voidaan havaita myös esimerkiksi kohinana ja surinana.
Häiriösuojaus > Häiriön kytkeytyminen

Häiriölähde/lähetin
Häiriölähteenä toimii yleensä esimerkiksi laite itse, sähköverkko, muut laitteet ja sähköjohdot.
Tyypillisimpiä häiriölähteitä ovat käytettävän verkkojännitteen kautta piiriin kulkeutuvat häiriöt. Näitä voivat aiheuttaa erilaiset hakkuriteholähteet, suuritehoiset moottorit tai tehoelektroniikan aiheuttamat kytkentäpiikit.
Häiriön siirtotie
Siirtotienä voi toimia esimerkiksi laitteen kuori, verkkojohdot ja laitteiden välikaapelit.
Häiriön vastaanottaja
Laite, jossa häiriö ilmenee; esimerkiksi kohinana, sammumisina tai hajoamisina.
Häiriösuojaus > Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen

Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.
Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee ensin selvittää häiriöitä aiheuttava häiriölähde, jonka jälkeen voidaan selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.
Häiriösuojaus > Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen > Galvaaninen kytkeytyminen

Häiriösignaali kytkeytyy galvaanisesti, kun häiriölähteen ja häiriönvastaanottajan välillä on fyysinen yhteys. Äänentoistolaitteisiin yleisimmin häiriötä aiheutuu verkkojännitteen kautta, kuten esimerkiksi jääkaapin käynnistyessä, hakkurivirtalähteestä tai hissin
verkkohäiriöistä johtuen. Galvaanisten kytkentöjen aiheuttamat maasilmukat ovat yksi yleisimmistä äänentoistotekniikan häiriöistä. Ne aiheutuvat useimmiten laitteiden välisistä maapotentiaalieroista. Mikäli maasilmukan aiheuttama virta pääsee virheellisen laitesuunnittelun takia laitteen signaalipiiriin, aiheuttaa 50 Hz:n häiriösignaalin järjestelmään.
Verkkojännitehäiriöltä voidaan suojautua järjestämällä äänentoistolaitteille oma sähkönsyöttö esimerkiksi suoraan sähkökeskuksesta. Maadoitukseen liittyviltä häiriöltä voidaan suojautua rakentamalla maadoitusjärjestelmä tähtipistemetelmää käyttäen. Näin maasilmukoita ei pääse syntymään. Nykyään digitaalinen signaalinkäsittely on kuitenkin yleistä ja tällaisten järjestelmien kanssa tähtipistemenetelmän heikkoudet korostuvat sen hyötyjä suuremmiksi.
Häiriösuojaus > Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen > Kapasitiivinen kytkeytyminen

Sopivan välimatkan päässä olevalla sähköisellä johtimella on välissään kapasitanssia. Kapasitiivisessä kytkeytymisessä varautunut johdin (häiriönlähde) varaa myös toisen johtimen, minkä vaikutuksesta syntyy häiriöjännitteitä. Kun kapasitiivisen kytkeytymisen vaikutuksesta syntyy ei-toivottuja virtoja ja jännitteitä, kutsutaan niitä kapasitiivisiksi häiriöiksi.
Kapasitiivisesta häiriöstä voidaan välttyä vetämällä eri teholuokan kaapelit erilleen toisistaan esimerkiksi verkkokaapelit erilleen signaalikaapeleista. Kun kaapeleita vedetään toistensa kanssa ristiin, se kannattaa tehdä niin että kaapelit ovat suorassa kulmassa. Myös kaapelivalinnalla voi olla merkitystä. tulisi siis käyttää johtavalla materiaalilla peitettyjä eli suojattuja kaapeleita.
Häiriösuojaus > Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen > Induktiivinen kytkeytyminen

Induktiivinen kytkeytyminen tarkoittaa sähkövirran muodostumista kaapeleihin muuttuvan magneettikentän vaikutuksesta. Indusoitunut virta aiheuttaa sähkölaitteisiin häiriöjännitettä ja aiheuttaa ongelmia esimerkiksi signaalien siirrossa. Verkkokaapeleiden magneettikenttä indusoi häiriövirtoja signaalikaapeleihin ja signaalia vahvistettaessa myös häiriötä vahvistetaan. Äänentoistotekniikassa induktiivisten häiriöiden kytkeytyminen on yleistä, ja niiden suhteellinen osuu ja merkitys muihin häiriöiden syntytapoihin on suuri. Induktiivisen kytkeytymisen aiheuttamia häiriöitä voidaan pienentää erilaisin tekniikoin:
Kaapelivalinnat
kasvatetaan kaapeleiden etäisyyttä toisistaan, jolloin kaapelit eivät ole toistensa magneettikenttien vaikutusalueilla.
pyritään sijoittamaan kaapelit suorakulmaisesti toisiinsa nähden, jolloin johtimien aiheuttamat magneettikentät ovat erisuuntaisia.
Suunnittelu
Yritetään välttää kaapeleiden kiertämistä.
Käytetään mahdollisimman lyhyitä johtoja.
Esimerkiksi levysoittimen äänirasiaan aiheutuu helposti häiriöitä, sillä sen rakenne on altis ulkoisille magneettikentille.
Häiriösuojaus > Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen > RF-säteily

RF-säteily aiheuttaa häiriöitä sähkömagneettisen säteilyn tai induktion välityksellä sähköisissä laitteissa. RF-häiriöt kasvavat kaapeleiden pituuden kasvaessa. Se siirtyy yleensä joko jatkuvina tai impulssimuotoisina signaaleina. RF-säteilyn aiheuttamilta häiriöiltä voidaan suojautua käyttäen erilaisia tekniikoita:
Maadoitus
käytetään laadukasta säikeistettyä maadoitusjohdinta, esimerkiksi Litz-johdinta.
käytetään yhteistä maapistettä, jolloin maajohtimet eivät muodosta RF-säteilyä vastanottavaa silmukkaa.
Suojaus
kaiutinkaapeleiden suojavaipat yhdistetään vahvistimen kuoreen, ja sitä kautta suojamaahan.
käytetään pieniä liittimiä, jolloin niiden sähkömagneettinen profiili on myös pieni.
käytetään mahdollisimman lyhyitä kaapeleita.
kotelointi
Suodatus
lisätään ferriitti vahvistimen tuloon
Kirjallisuutta

Toivanen, Jarmo: Teknillinen akustiikka, "Kaiuttimet", s. 261–359.  Espoo:  Otakustantamo, 1976.  ISBN 951-671-123-5
Toivanen, Jarmo: Teknillinen akustiikka, "Mikrofonit", s. 186–260.  Espoo:  Otakustantamo, 1976.  ISBN 951-671-123-5
Toivanen, Jarmo: Teknillinen akustiikka, "Äänentoistojärjestelmät", s. 433–437.  Espoo:  Otakustantamo, 1976.  ISBN 951-671-123-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Audiokirja, audiotekniikkaa ammattilaisille ja kehittyneille harrastajille
Akustiikan perusteita, keinotekoisia tilavaikutelmia
KNM Lougen (1863)

| KNM Lougen |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laivastontelakka, Horten
Laskettu vesille:  10. marraskuuta 1863
Tekniset tiedot
Uppouma:  280 t
Pituus:  41,10 m
Koneteho:  180 hv
Nopeus:  9 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 6,6" RML-tykki 1 x 6,1" RML-tykki 4 pienempää tykkiä
KNM Lougen oli Norjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen Glommen-luokan 2. luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 47. Alus laskettiin vesille 10. marraskuuta 1863.
KNM St. Olaf (1856)

| KNM St>  Olaf |
| --- | --- |
 KNM St. Olaf

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laivastontelakka, Horten
Laskettu vesille:  9. syyskuuta 1856
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 182 t
Pituus:  70,8 m
Leveys:  12,8 m
Syväys:  5,7 m
Koneteho:  1 200 ihp
Nopeus:  10,5 solmua
Miehistöä:  500
Aseistus
Aseistus:  34 tykkiä
KNM St. Olaf oli Norjan laivaston 34-tykkinen höyryfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 39. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1856. Sen uppouma oli 2180 tonnia ja se saavutti 10,5 solmun nopeuden.
ZZ Top

| ZZ Top |
| --- | --- |

 ZZ Top vuonna 2016.
Tiedot
Toiminnassa:  1969– 
Tyylilaji:  blues rock, hard rock, southern rock
Kotipaikka:  Houston, Texas, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Billy Gibbons (1969–)   Frank Beard (1969–)   Elwood Francis (2021–)  
Entiset jäsenet:  Dusty Hill (1969–2021)   Billy Ethridge (1969)   Lanier Greig (1969)   Dan Mitchell (1969)  
Levy-yhtiö:  Rhino Records   RCA Records   Warner Bros. Records   London Records  
Aiheesta muualla
www.zztop.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
ZZ Top on yhdysvaltalainen, Texasissa vuonna 1969 perustettu bluesrock-yhtye. Alkuvaiheen kokoonpanomuutosten jälkeen yhtyeen jäsenet olivat vuoteen 2021 asti Billy Gibbons (laulu ja kitara), Dusty Hill (basso ja laulu) ja Frank Beard (rummut). Dusty Hillin kuoltua yhtyeen basistiksi nimettiin Elwood Francis.
ZZ Top on aina tuonut kotiosavaltiotaan Texasia esille musiikissaan ja kiertueillaan. Siitä tuli Texasissa hyvin suosittu 1970-luvun alussa ennen kaikkea ahkeran keikkailun ansiosta, ja kansalliseen maineeseen se nousi vuonna 1973 Tres Hombres -albuminsa myötä. Kansainvälisen läpimurtonsa yhtye teki albumilla Eliminator (1983), jossa se yhdisti bluesrockiinsa 1980-luvun tyylin mukaisesti syntetisaattoreita ja rumpukoneita. Yhtyeen singlet nousivat hiteiksi ja humoristiset musiikkivideot saivat palkintoja.
1990-luvulla ZZ Top palasi aiempaan blues-tyyliseen musiikkiinsa ja samalla sen suosio hiipui 1980-luvun puolivälin huippuvuosista. Yhtye teki 1990- ja 2000-vuosikymmenillä muutaman heikosti menestyneen albumin, mutta sen viimeisin levy La Futura (2012) saavutti jälleen arvostelumenestystä.
Tunnistettavan kitarasointinsa ja texasilaisuutensa ohella yhtye tunnetaan myös Gibbonsin ja Hillin pitkistä parroista, jotka he kasvattivat 1970-luvun lopulla.
ZZ Top on myynyt vuoteen 2010 mennessä pelkästään kotimaassaan noin 25 miljoonaa levyä.
Historia > Syntyvaiheet

Billy Gibbonsilla oli 1960-luvun lopulla psykedeelinen bluesyhtye nimeltä Moving Sidewalks, joka oli julkaissut yhden albumin. Beard ja Hill puolestaan soittivat American Blues -yhtyeessä, joka oli julkaissut kaksi albumia.
Moving Sidewalks lopetti 1969 ja Gibbons perusti ZZ Topin Houstonissa 20. kesäkuuta 1969. Yhtyeen alkuperäisjäseniin kuuluivat hänen lisäkseen kosketinsoittaja Lanier Greig ja Moving Sidewalksin rumpali Dan Mitchell.
Yhden tarinan mukaan Billy Gibbons otti yhtyeelle nimen arvostamiensa bluesmuusikkojen Z. Z. Hillin ja B. B. Kingin mukaan, joskaan ei halunnut mennä niin pitkälle että olisi nimennyt yhtyeen ZZ Kingiksi. Toisen tarinan mukaan yhtyeen nimessä yhdistyvät tupakkapaperimerkit Zig Zag ja Top.
Yhtye teki levytyssopimuksen London Recordsin kanssa vuodenvaihteessa 1970 ja julkaisi ensisinglensä. Vähän sen jälkeen Greig ja Mitchell joutuivat Vietnamin sotaan ja heidän tilalleen tulivat Billy Etheridge ja Frank Beard. Etheridge lähti yhtyeestä pian, ja hänen tilalleen tuli Michael "Cadillac" Johnson, mutta hänkin lähti vain muutaman viikon kuluttua. Johnsonin tilalle tuli Joe "Dusty" Hill, ja yhtye sai siten lopullisen kokoonpanonsa. Siinä kolmikko pääsi toteuttamaan rakkauttaan perusbluesiin, boogieen, rockiin ja kaikkeen kotiosavaltioonsa Texasiin liittyvään. Yhtye soitti ensimmäisen yhteisen keikkansa Beaumontissa 10. helmikuuta 1970. Alkuaikoina ZZ Top soitti myös joidenkin tunnettujen esiintyjien kuten Lightnin' Hopkinsin, Janis Joplinin, Bo Diddleyn ja Chuck Berryn taustayhtyeenä näiden keikoilla.
Historia > Uran alkuvaiheet

ZZ Top julkaisi ensimmäisen albuminsa ZZ Top’s First Album 16. tammikuuta 1971. Albumi ei noussut Billboard 200 -listalle. Gibbons soitti jo tällöin Pearly Gates -nimistä kitaraansa, jota hän on sen jälkeen käyttänyt jokaisella levyllään. Yhtyeen toinen levy oli Rio Grande Mud (1972). Albumi nousi Billboard-listalla sijalle 104 ja sai suopeat arvostelut. Singlejulkaisu "Francine" nousi singlelistalla sijalle 69. Yhtye keikkaili ahkerasti ja sen maine kasvoi. Tammikuussa 1973 Texasin ulkopuolella yhä melko tuntematon ZZ Top soitti The Rolling Stonesin lämmittelijänä Havaijilla.
Historia > Nousu kansalliseen maineeseen

ZZ Topin kolmas albumi Tres Hombres ilmestyi kesäkuussa 1973 ja nousi levylistalla kahdeksanneksi. Levyä soitettiin paljon radiossa ja se nosti yhtyeen kansallisesti tunnetuksi. "La Grange" nousi singlelistalla sijalle 41; myöhemmin Rolling Stone -lehti nosti kappaleen sijalle 74 kaikkien aikojen kitarakappaleiden listallaan. Myös itse albumi pääsi lehden top-500-listalle vuosina 2003 ja 2012.
Seuraava albumi Fandango! (1975) koostui kolmesta live-esityksestä ja kuudesta uudesta studiokappaleesta. Levy myi platinaa, kävi albumilistalla sijalla 10 ja pysytteli listalla 83 viikon ajan. Single "Tush" menestyi myös ja nousi ajan myötä yhdeksi ZZ Topin suosituimmista kappaleista.
Yhtye teki Fandangon julkaisun jälkeen laajan Amerikan-kiertueen. Toukokuussa 1976 se aloitti menestyksekkään "Worldwide Texas Tour" -kiertueen, johon kuului rekkalasteittain teksasilaista rekvisiittaa kuten kaktuksia, biisoni, kalkkarokäärmeitä ja kondoreita sekä 40-henkinen kiertuehenkilökunta. Ulkomaille kiertuetta ei kuitenkaan päästetty biisonia koskevien karanteenisäännösten vuoksi.
Tejas (1976) ei menestynyt yhtä hyvin kuin Fandango!, ja sitä onkin kutsuttu yhtyeen yhdeksi heikoimmista albumeista 1970-luvulla. Worldwide Texas Tour jatkui helmikuussa 1977 ja kattoi lopulta yhteensä 89 konserttia. Vuoden 1977 aikana yhtye julkaisi myös ensimmäisen virallisen kokoelma-albuminsa The Best of ZZ Top. Se jäi kuitenkin vasta sijalle 94 levylistalla.
Historia > Tauko ja musiikilliset kokeilut

Kierrettyään konserttilavoja seitsemän vuoden ajan yhtye aloitti tauon Worldwide Texas Tourin päätyttyä. Alun perin tauon oli tarkoitus kestää vain 90 päivää, mutta siitä tulikin kahden vuoden mittainen. Tärkein syy tähän oli se, että yhtye halusi siirtyä Warner Bros. -levy-yhtiölle, mutta heidän sopimusaikansa London Recordsin kanssa ei ollut vielä kulunut loppuun. Tauon aikana Gibbons vietti aikaa muun muassa Jamaikalla ja Euroopassa ja osallistui Pariisissa taide-elokuvaprojektiin. Gibbons ja Hill kasvattivat näiden vuosien aikana toisistaan tietämättä lyhyet partansa rintaan asti ulottuviksi, mikä muodostuikin myöhemmin yhtyeen tavaramerkiksi. Palattuaan jälleen yhteen he päättivät pitää parrat ja katsoa mitä siitä seuraisi. Frank Beard säilytti viiksensä muttei kasvattanut partaa.
Tauolta palattuaan yhtye teki levytyssopimuksen Warner Brosin kanssa ja sai sopimuksen myötä täydet oikeudet aiempiin julkaisuihinsakin. Yhtye julkaisi pian uuden albumin Degüello (1979). Albumi oli jälleen uusi kunnianosoitus Texasille, ja siinä kuului joitain new wave- ja punkvaikutteita. Albumi nousi Billboard-listalla sijalle 24. Seuranneella kiertueella ZZ Top kävi ensimmäistä kertaa Euroopassa soittaen Saksassa ja Englannissa.
Seuraava albumi El Loco ilmestyi 1981. Levyn sanoitukset olivat aiempaakin humoristisemmat. ZZ Top jatkoi levyllä myös musiikillisia kokeilujaan ja otti ensimmäisen kerran käyttöön syntetisaattorit. Levy nousi listasijalle 17, ja yhtye kävi sitä seuranneella pitkällä kiertueella jälleen myös Euroopassa.