stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grip (täsmennyssivu)

Grip voi tarkoittaa seuraavia:
Grip, elokuva-alan työntekijä
GRIP, jääkairausnäyte
Grip (GRIP – Das Motormagazin), saksalainen television automakasiiniohjelma
Grip, saari Norjassa ja ennen Norjan pienin kunta, nykyisin osa Kristiansundia
Grip, keskiaikainen ruotsalainen aatelissuku, jonka tunnettuja jäseniä ovat:
Bo Birgerinpoika (Grip) (1540–1569), komentaja ja valtaneuvos, Vinäsin herra
Bo Joninpoika Grip (n. 1330-1386), ruotsalainen mahtimies ja drotsi, Raaseporin linnan rakennuttaja
Knut Bonpoika Grip (n. 1370-1406), Turun linnan päällikkö
Margareta Birgersdotter (Grip) (1538–1586), ruotsalainen kirjailija ja maanomistaja
Grip, myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Glenn Grip, DJ Physics, suomalainen konemuusikko ja drum'n'bass-DJ
Jenny Grip, o.s. Hansson (s. 1980), ruotsalainen maastohiihtäjä
Jouko Grip (s. 1949), suomalainen vammaisurheilija
Tord Grip (s. 1938), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Grip”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Halfbrick Studios

| Halfbrick Studios |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Kotipaikka:  Brisbane, Australia
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  mobiilipelit
Kotisivu:  halfbrick.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Halfbrick Studios (lyhyesti Halfbrick) on australialainen videopelien kehittäjä. Yritys tunnetaan monista mobiilipeleistään.
Halfbrickin pelit

2002
Rocket Power: Beach Bandits (PlayStation 2, Gamecube, Xbox)
2004
Ty the Tasmanian Tiger 2: Bush Rescue (Game Boy Advance)
2005
Ty the Tasmanian Tiger 3: Night of the Quinkan (Game Boy Advance)
Fuzz & Rocket (Game Boy Advance, unreleased)
2006
Nicktoons: Battle for Volcano Island (Game Boy Advance)
Avatar: The Last Airbender (Game Boy Advance)
2007
Barnyard (Game Boy Advance)
Avatar: The Last Airbender - The Burning Earth (Game Boy Advance)
2008
Avatar – The Last Airbender: Into the Inferno (Nintendo DS)
2009
Halfbrick Blast Off (Xbox Live Indie Games, PlayStation Minis)
Halfbrick Echoes (Xbox Live Indie Games, PlayStation Minis, Zune HD)
Halfbrick Rocket Racing (Xbox Live Indie Games, PlayStation Minis)
2010
Aero Racer (PlayStation Minis)
Age of Zombies (iOS,  PlayStation Minis)
Blast Off (iOS)
Fruit Ninja (iOS, Android, Bada, Ovi, Windows Phone)
Fruit Ninja HD (iOS, Android)
The Last Airbender (Nintendo DS)
Monster Dash (iOS)
Raskulls (Xbox Live Arcade)
2011
de Blob 2 (Nintendo DS, Nintendo 3DS)
Age of Zombies (Android)
Fruit Ninja Free (Android)
Monster Dash (Google Chrome)
Fruit Ninja Kinect (Xbox Live Arcade)
Jetpack Joyride (iOS)
Steambirds: Survival (iOS, Android)
Fruit Ninja: Puss In Boots (iOS, Android)
Age of Zombies Anniversary (iOS)
Fruit Ninja Frenzy (Facebook)
2012
Jetpack Joyride (Android, Blackberry, Facebook, iOS, PlayStation Vita, Windows 8)
2013
" Fish out of Water" (iOS)
Half Pipe

| Half Pipe |
| --- | --- |

Kesto:  120 s
Pituus:  70 m
Nopeus:  70 km/h
Korkeus:  30 m
Valmistaja:  Intamin
Käytössä:  2003–2019
Kapasiteetti:  500 matkustajaa / h
Pituusrajoitus:  140 cm
Aiheesta muualla
RCDB:  Roller Coaster Database
Half Pipe oli Särkänniemellä sijainnut U-kirjaimen muotoinen vuoristorata, jossa ihmiset istuivat lumilaudan mallisen junan päällä, jossa sijaitsi kaksi pyörivää vaunua. Half Pipe tuli Särkänniemelle vuonna 2003. Laite purettin vuonna 2019.
Half Pipen juna eli lumilauta kulki ajon aikana rataa edestakaisin. Laite kiihdytti maksimissaan kolmen G:n voimalla 70 km/h nopeuteen ja nousi 30 metrin korkeuteen lähtöpaikkaan nähden. Half Pipessä oli kaksi kahdeksan hengen ympyrän muotoista vaunua, jotka pyörivät akselinsa ympäri ajon aikana. Laitteen kapasiteetti oli 500 matkustajaa tunnissa.
Half Pipe oli tarkoitettu yli 140 senttimetriä pitkille. Muita rajoitteita oli raskaana oleville ja sydän- tai verisuonitaudeista kärsiville. Turvakaaret saattoivat rajoittaa isokokoisten pääsyä laitteisiin.
Laitteen oli valmistanut sveitsiläinen Intamin.
Särkänniemi ilmoitti marraskuussa 2019 Half Pipen poistuvan elämyspuiston laitevalikoimasta, ja se purettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Half Pipe Wikimedia Commonsissa
Hanna Mattila

Lempi Johanna (Hanna) Mattila (9. elokuuta 1899 Haapajärvi – 19. joulukuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja ja kirjailija.
Hanna Mattilan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Juhonpoika Mattila ja tämän toinen puoliso Johanna Kaarlentytär Kuona (Järvikuona). Mattila kävi kansakoulun ja Haapaveden kotitalousopiston toimien sitten kotitalousneuvojana Suolahdessa, Aänekoskella, Kainuussa ja Haapajärvellä. Hän kävi 1925–1928 Oulun lääninsairaalan sairaanhoitajatarkoulun ja toimi vuodesta 1931 sairaanhoitajana Oulaisten parantolassa.
Mattila aloitti kirjoittamisen 1940-luvun alussa aluksi runoilla ja novelleilla. Hän sai kolmannen palkinnon erään lehden järjestämässä novellikilpailussa ja kymmenen hänen novelliaan julkaistiin. Jatkosodan aikana Mattila alkoi kirjoittaa romaanikäsikirjoitusta toimiessaan sairaanhoitajana eri sotasairaaloissa. Tämä käsikirjoitus julkaistiin Kukkaistyttö-nimisenä romaanina 1944.
Teoksia

Kukkaistyttö, romaani.   Kirjapaja, Helsinki 1944
Leena, romaani.   Kirjapaja, Helsinki 1945
Leppälahden emäntä, romaani.  Kirjapaja, Helsinki 1946
Kohtalon kehä, romaani.  Kirjapaja, Helsinki 1950
Twin Fantasy

| Twin Fantasy Car Seat Headrest |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2011   16. helmikuuta 2018
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Will Toledo
 Tyylilaji: indie rock, lo-fi
 Kesto: 60.22
 Levy-yhtiö: omakustanne, Matador Records
Car Seat Headrestin muut julkaisut
| My Back Is Killing Me Baby 2011 | Twin Fantasy 2011 | Monomania 2012 |
Singlet albumilta Twin Fantasy
 ”Beach Life-In-Death” Julkaistu: tammikuu 2017  ”Nervous Young Inhumans” Julkaistu: 9. tammikuuta 2018  ”Cute Thing” Julkaistu: 23. tammikuuta 2018
Twin Fantasy on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye Car Seat Headrestin kuudes studioalbumi, jonka se julkaisi omakustanteena Bandcamp-sivustolla 2. marraskuuta 2011. Albumi on saavuttanut kulttimaineen, koska 4chan ja Reddit -sivustot toivat albumille ja yhtyeelle julkisuutta. Yhtyeen laulaja Will Toledo ilmoitti yhtyeen julkaisevan uusintapainoksen albumista Matador Records levy-yhtiön kautta 6. helmikuuta 2018. Uusintapainos ilmestyi kuitenkin vasta 16. helmikuuta 2018.
Kappaleet

| --- | --- |
 Twin Fantasy (Mirror to Mirror) My Boy (Twin Fantasy) – 2.49  Beach Life-In-Death – 12.10  Stop Smoking – 1.27  Sober to Death – 5.03  Nervous Young Inhumans – 4.14  Bodys – 6.15  Cute Thing – 5.21  High to Death – 5.36  Famous Prophets (Minds) – 10.20  Twin Fantasy (Those Boys) – 6.28 :  Twin Fantasy (Face to Face) My Boy (Twin Fantasy) – 2.52  Beach Life-In-Death – 13.19  Stop Smoking (We Love You) – 1.29  Sober to Death – 5.04  Nervous Young Inhumans – 5.25  Bodys – 6.46  Cute Thing – 5.39  High to Death – 7.39  Famous Prophets (Stars) – 16.10  Twin Fantasy (Those Boys) – 6.54
Arvostelut

Metacritic: 87/100
Pitchfork: 8.6/10
The Guardian:
The Needle Drop: 8/10
Kokoonpano

Kokoonpano haettu albumin "liner notes" -kohdasta:
Kokoonpano > Car Seat Headrest

Will Toledo — laulu, koko vuoden 2011 alkuperäinen versio ja tuotanto
Seth Dalby — basso
Ethan Ives — kitara
Andrew Katz — rummut
Kokoonpano > Muut soittajat

Adam Stilson — "monet äänet"
Amanda Schiano di Cola — trumpetti
Jeff Walker — pasuuna
Degnan Smith — akustinen kitara
Aiheesta muualla

Twin Fantasy Bandcampissa
Twin Fantasy Discogsissa
HMS Owl (1913)

| HMS Owl |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Govan
Kölinlasku:  1. huhtikuuta 1912
Laskettu vesille:  7. toukokuuta 1913
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1914
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 5. marraskuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 072 t 1 300 t (max)
Pituus:  81,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  24 500 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  73
Aseistus
Aseistus:  3 × BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Owl oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 ja valmistui huhtikuussa 1914.
Palvelus

Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
Grip (televisio-ohjelma)

| Grip> GRIP – Das Motormagazin |
| --- | --- |
Tyyli:  Makasiini
Kestoaika:  46 minuuttia
Pääosissa:  Matthias Malmedie Det Müller Helge Thomsen Niki Schelle Jens Kuck Cyndie Allemann Miriam Höller Axel Stein
Alkuperämaa:   Saksa
Verkko:  RTL2 MTV3 Max
Esitetty:  14. lokakuuta 2007 –
Jaksoja:  500+
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Focus TV
Aiheesta muualla
IMDb 
Grip (saks. GRIP – Das Motormagazin) on saksalainen automakasiinoohjelma, jota on esitetty vuodesta 2007 alkaen RTL2-kanavalla.
Suomessa ohjelmaa näyttää MTV3 Max-kanava.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Facebook
Youtube
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Grip (Fernsehmagazin)
Käännös suomeksi
HMS Ouse (1905)

| HMS Ouse |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  22. maaliskuuta 1904
Laskettu vesille:  7. tammikuuta 1905
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1905
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  550 t 625 t (max)
Pituus:  69,11 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,24 m
Syväys:  2,90 m
Koneteho:  7 000 ihp
Nopeus:  25,5 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 2 × 18" torpedoputkea
HMS Ouse oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1904. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1905 ja valmistui vielä saman vuoden syyskuussa.
Palvelus

Alus myytiin 22. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
Hammersmithin metroasema (Circle ja Hammersmith & City Line)

Hammersmith on Lontoon metron asema Hammersmith and Fulhamissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Beadon Roadin varrella olevaa asemaa käyttävät Circle- ja Hammersmith & City-linjat. Noin 60 metrin päässä, Hammersmith Broadwayn toisella puolella, on erillinen, samanniminen asema, jota käyttävät District- ja Piccadilly-linjat.
Historia

Asema avattiin 13. kesäkuuta 1864, ja sitä siirrettiin hieman etelään 1. joulukuuta 1868.
Metropolitan Railway (nykyinen Metropolitan Line) liikennöi Hammersmithistä Richmondiin vuodesta 1877 lähtien. Liikennöinti loppui 31. joulukuuta 1906.
Circle Line alkoi liikennöidä asemalle 13. joulukuuta 2009.
Parannustyöt, joissa asemalle tehtiin uusi sisäänkäynti Beadon Roadille ja laitureita pidennettiin, valmistuivat alkuvuodesta 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hammersmithin metroasema (Circle ja Hammersmith & City Line) Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Goldhawk Roadin metroasema (en) ▷ Edgware Roadin metroasema (en) via Aldgaten metroasema |  |  Circle Line päätepiste |  |  |
| Goldhawk Roadin metroasema (en) ▷ Barkingin asema |  |  Hammersmith & City Line päätepiste |  |  |
muokkaa wikidataa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hammersmith tube station (Hammersmith & City and Circle lines)
Asemalaituri.
Käännös suomeksi
HMS Nigeria

| HMS Nigeria |
| --- | --- |
 HMS Nigeria

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Walker, Newcastle upon Tyne
Kölinlasku:  8. helmikuuta 1938
Laskettu vesille:  18. heinäkuuta 1939
Palveluskäyttöön:  23. syyskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Intian laivastolle 1957
Loppuvaihe:  poistettu Intian laivastosta 1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 530 t (standardi) 10 450 t (kuormattu)
Pituus:  169,31 m
Leveys:  18,90 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  72 500 shp (54,1 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  733
Aseistus
Aseistus:  4 × kolmiputkista 6" Mk XXIII -tykkiä 4 × kaksiputkista QF 4" Mk XVI -ilmatorjuntatykkiä 2 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Nigeria (viirinumero 60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Vickers Armstrongin telakalta, missä köli laskettiin 8. helmikuuta 1938. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 23. syyskuuta 1940.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, jossa alus oli aina vuoteen 1944. Alus osallistui 1940  Pohjois-Atlantin saattueiden suojaamiseen, hyökkäykseen Lofooteille sekä maaliskuussa 1941 Saksan laivaston kaappareiden etsintään Islannin vesillä.
Kesäkuussa 1941 alus valtasi Jan Mayenin edustalla saksalaisen säälaiva Lauenburgin, josta liittoutuneet saivat haltuunsa merkittäviä koodaukseen liittyviä asiakirjoja. Alus otti vielä samana kesänä osaa Huippuvuorten operaatioon ja HMS Auroran kanssa upotti 6. syyskuuta Nordkapin edustalla Bremsen.
Vuonna 1942 alus suojasi Jäämeren saattueita, kunnes se siirrettiin elokuussa Välimerelle operaatio Pedestaliin. Alukseen osui 12. elokuuta Skerkin matalikon läheisyydessä Italian laivaston sukellusveneen R. Smg. Axumin laukaisema torpedo, joka aiheutti suurta tuhoa aluksella. Alus lähetettiin tilapäiskorjausten jälkeen Yhdysvaltoihin Charlestowniin telakalle, mistä se palasi kesäkuussa 1943 palvelukseen.
Alus lähetettiin 1944 Itäiseen laivastoon, jossa se suojasi lentotukialusrynnäköitä japanilaisten hallitsemille öljynjalostamoille sekä lentokentille Itä-Intiaan. Alus suojasi tammikuussa 1945 Arakanin maihinnousua ja oli sodan lopun Intian valtamerellä, kunnes Malakan niemimaalla olleet japanilaiset joukot antautuivat.
Sodan päätyttyä alus palasi joulukuussa 1945 Devonportiin huollettavaksi, mistä se palasi huhtikuussa 1946 palvelukseen. Alus liitettiin 6. risteilijäviirikön lippulaivaksi Etelä-Atlantin asemalle, mistä se palasi syyskuussa 1950 Englantiin. Alus sijoitettiin reserviin, jossa se oli majoitusaluksena Devonportissa.
Palvelus > INS Mysore

Nigerian myynnistä Intialle ilmoitettiin 8. huhtikuuta 1954. Alus siirrettiin lokakuussa 1954 Cammell Lairdin telakalle, josta se vapautui huhtikuussa 1957. Alus luovutettiin 29. elokuuta 1957 virallisesti Intian laivastolle, joka nimesi sen INS Mysoreksi. Se kolaroi 1959 Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Hoguen kanssa, jolloin hävittäjän keula vaurioitui pahoin. Alus oli vuodesta 1975 alkaen koululaivana ja se poistettiin palveluksesta 20. elokuuta 1985. Alus romutettiin seuraavana vuonna.
Tsjuder

| Tsjuder |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1993–2006, 2010–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Norja
Laulukieli:  englanti, norja
Jäsenet:  Nag, laulu, bassokitara   Draugluin, kitara   Anti Christian, rummut  
Entiset jäsenet:  Berserk, kitara (1993–1995)  Diabolus Mort, kitara (1997–1998)  Arak Draconiiz, kitara (1999–2000)  Torvus, rummut (1995–1996)  Desecrator, rummut (1997–1998)  Jontho, rummut (2001–2003) 
Levy-yhtiö:  Season of Mist  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tsjuder on norjalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993 ja joka hajosi vuonna 2006. Yhtyeen nimi Tsjuder otettiin norjalaisesta elokuvasta The Pathfinder.
Tsjuder (tai Tšuudit) tarkoittaa myös tarunomaista, Pohjois-Venäjällä asunutta kansaa.
Jäsenet

Nag – laulu, basso
Draugluin – kitara
Anti Christian – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Arak Draconiiz – kitara
Berserk – kitara
Diabolus Mort – kitara
Torvus – rummut
Jontho – rummut
Desecrator – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Atum Nocturnem (1999)
Kill for Satan (2000)
Demonic Possession (2002)
Desert Northern Hell (2004)
Legion Helvete (2011)
Antiliv (2015)
Helvegr (2023)
Diskografia > Livealbumit

Norwegian Apocalypse (2006)
Diskografia > EP:t

Throne of the Goat (1997)
Throne of the Goat (2002,  valokuva-EP)
Diskografia > Demot

Div Gammelt Stasj (1995)
Ved Ferdens Ende (1995)
Possessed (1996)
Diskografia > DVD:t

Norwegian Apocalypse: Oslo vs. Sandnes (2006)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Tsjuder Last.fm:ssä (englanniksi)
Tsjuder Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
HMS Ossory (J463)

| HMS Ossory |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Port Arthur Shipbuilding Company, Kanada
Kölinlasku:  20. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  3. lokakuuta 1944
Palveluskäyttöön:  3. lokakuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1959
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Ossory (viirinumerot J463 ja M463) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1945 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Kanadasta Port Arthur Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1943. Se laskettiin vesille 3. lokakuuta 1944 ja valmistui 3. lokakuuta 1945.
Palvelus

Alus romutettiin 1959 Troonissa.
HMS Otter (1896)

| HMS Otter |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Limited, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  9. kesäkuuta 1896
Laskettu vesille:  23. marraskuuta 1896
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1900
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1916
Tekniset tiedot
Uppouma:  355 t (standardi) 405 t (kuormattu)
Pituus:  65,30 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  6 300 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss 2 × 18" torpedoputkea
HMS Otter oli Britannian kuninkaallisen laivaston Avon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmassa Vickersin telakalta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 9. kesäkuuta 1896 telakkanumerolla 251. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1896 ja valmistui maaliskuussa 1900.
Palvelus

Vuonna 1900 alus siirrettiin Kiinan asemalle, jossa se oli uransa lopun. Alus myytiin 25. lokakuuta 1916 romutettavaksi Hongkongissa.
Gurjara-Pratihara

| Gurjara-Pratihara > 700-luku – 1036 |
| --- | --- |
   Pratihara-dynastian hallitsema alue vihreällä. 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Kannauj
Edeltäjät:  pienet intialaiskuningaskunnat, kuten Pushyabhuti
Seuraajat:  hajosi pieniksi valtioiksi, Chandela valloitti ydinalueet
Gurjara-Pratihara-dynastia oli keskiajan hindudynastia nykyisen Intian pohjoisosassa. Dynastian alkuperä on epäselvä, aiemmin heidän uskottiin polveutuneen Intiaan 600-luvulla asettuneista hunneista, jotka myöhemmin sekoittuivat kasaareihin. Nykyisin useimmat historioitsijat uskovat heidän olleen alun perin gujarateja. Dynastia nousi valtaan alueella 700-luvulla. Dynastian vaikutusvalta hiipui sisäisiin kiistoihin ja lopullisesti sen katoaminen on liitetty muslimien Intian valloituksiin.
Hannu Laaksovirta

Hannu Kaarlo Styrbjörn Laaksovirta (s. 1956) on suomalainen neurologi.
Laaksovirta oli tutkinut ALS-tautia vuoteen 2021 mennessä yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänellä on julkaisuja vuodesta 1996 lähtien. Laaksovirta teki Peppiina Saastamoisen, Ossi Rahkosen ja Päivi Leino-Arjaksen kanssa ensimmäisen tutkimuksen ammatin ja ALS-taudin yhteydestä suomalaisessa väestössä. Tutkimusaineistona käytettiin kaikkia Suomessa kuolintodistuksiin kirjattuja ALS-tautitapauksia vuosilta 1973–2015. Tutkimuksessa selvisi, että Suomessa on tavattu tavallista enemmän ALS-tautia matkustajien palvelutyössä (kuten lentoemännillä), kaivos- ja louhintatyössä, pakkaus- ja paketointityössä sekä ahtaus-, kuormaus- ja varastointityössä.
Laaksovirta on tullut valituksi yhdeksi Aivosäätiön kuukauden tutkijoista.
Gripenbergin kortteli

| Gripenbergin kortteli> Gripenbergska kvarteret |
| --- | --- |
 Gripenbergin kortteli Mannerheimintien puolelta Sallinkadun kulmasta nähtynä.
Osoite:  Mannerheimintie 29–37 / Savilankatu 2–4 / Urheilukatu 16–24 / Sallinkatu 1–3
Sijainti:  Taka-Töölö, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°11′04″N, 24°55′24″E
Rakennustyyppi:  asuinkerrostalokortteli
Valmistumisvuosi:  1925–1932
Suunnittelija:  Ole Gripenberg, Sigurd Frosterus
Omistaja:  useita asunto-osakeyhtiöitä
Tyylisuunta:  1920-luvun klassismi
Julkisivumateriaali:  rappaus
Kerrosluku:  6
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Gripenbergin kortteli (ruots. Gripenbergska kvarteret) on umpikortteli Taka-Töölön kaupunginosassa Helsingissä. Kortteli rajautuu lännessä Mannerheimintiehen, pohjoisessa Savilankatuun, idässä Urheilukatuun ja Urheilukadun puistikkoon sekä etelässä Sallinkatuun. Arkkitehtuuriltaan kortteli edustaa 1920-luvun klassismia ja on ominaispiirteiltään säilynyt hyvin.
Korttelin rakennukset on suunnitellut arkkitehti Ole Gripenberg, jolta kortteli on saanut nimensä. Rakennuksista ensimmäinen valmistui vuonna 1925 ja viimeinen 1932. Korttelisuunnitelman on laatinut Sigurd Frosterus, jonka kanssa Gripenbergillä oli arkkitehtitoimisto Frosterus & Gripenberg. Gripenberg asettui itse asumaan yhteen korttelin taloista (Urheilukatu 24).
Kortteli käsittää kymmenen asuinrakennusta, jotka kuuluvat yhdeksälle eri asunto-osakeyhtiölle. Korttelin keskimmäiset talot Mannerheimintie 33 ja Urheilukatu 20 kuuluvat molemmat asunto-osakeyhtiöön Bostadsaktiebolaget Boas Asunto-osakeyhtiö. Korttelin sisäpiha on symmetrinen ja aidaton.  Urheilukadun puolella korttelin keskiosan edustalla on kapea puistikko, joka kuitenkaan ei ulotu Sallin- eikä Savilankadun kulmaan saakka.
Kuvia

Gripenbergin kortteli vasemmalla Töölön pallokentän vieressä vuonna 1966.
Gripenbergin kortteli Mannerheimintien puolelta Savilannkadun kulmasta nähtynä
Gripenbergin kortteli Urheilukadun puolelta nähtynä
Gripenbergin korttelin edessä Urheilukadun puolella oleva puistikko
Hanna Mönkäre

Hanna Mönkäre on suomalainen tanssija, ääninäyttelijä ja näyttelijä.  Mönkäre on valmistunut tanssitaiteen kandidaatiksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta.
Mönkäre on esiintynyt tanssijana ja näyttelijänä muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Tanssiteatteri Glims&Glomsissa. Hän on toiminut ääninäyttelijänä lukuisissa animaatiosarjoissa ja -elokuvissa.
Äänirooleja

Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.
Aiheesta muualla

Hanna Mönkäre kotisivut
Gone

Gone voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Elokuva ja TV

Gone – Pelon lakeuksilla (Gone), brittiläis-australialainen jännityselokuva vuodelta 2007
Gone, yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 2012
Musiikki

Gone, yhdysvaltalainen punk-vaikutteinen instrumentaalin rockin yhtye
Gone Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
Musiikki > Albumit

Gone, Gone, Gone, The Everly Brothersin albumi vuodelta 1964.
Gone, Dwight Yoakamin albumi vuodelta 1995
Gone, Beasts of Bourbonin albumi vuodelta 1997
Gone, Entwinen albumi vuodelta 2001
Gone, Monon albumi vuodelta 2007
Gone, Redin albumi vuodelta 2017.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hamza El Fatouaki

Hamza El Fatouaki (s. 28. elokuuta 1991 Rabat) on marokkolainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2010 hän kilpaili F4 Eurocup 1.6 sarjassa kuusi kilpailua saavuttamatta pisteitä.
Aiheesta muualla

http://www.driverdb.com/drivers/hamza-el-fatouaki/career/