stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mika Ebeling
Näkemyksiä > Uskonnollisia ja arvonäkemyksiä

Ebeling on kertonut luottavansa Raamattuun ja toivonut mahdollisimman monen ihmisen löytävän uskonyhteyden. Ebelingin seurakunnallisena tavoitteena on, että eri-ikäiset ihmiset voisivat vahvistua hengellisesti ja että perheet voisivat löytää eväitä lasten kasvatukseen siten, että usko olisi luonnollinen osa nuorten elämää.
Ebelingin mielestä moniarvoisuus tarkoittaa sitä, että ”pallo on hukassa: ei tiedetä, mitkä arvot ovat parempia kuin toiset”.
Näkemyksiä > Poliittisia näkemyksiä

Ebeling kannattaa Helsingin maltillista kasvua ja puolustaa kohtuuhintaista asumista. Ebeling on vastustanut Keskuspuiston rakentamista ja puolustanut Malmin kentän säilyttämistä. Ebeling on kannattanut tarkkaa julkista taloudenpitoa. Ebeling on kertonut kannattavansa joukkoliikennettä ja varojen kohdentamista esimerkiksi joukkoliikenteen hintojen alentamiseen.
Ebeling on pitänyt aborttia vaaleissa pääteemanaan. Hänen mukaansa ”poliitikon ei tule ensisijaisesti tavoitella ääniä, vaan ajatella ja ajatella ja ajaa asioita, jotka ovat oikein”. 2000-luvun alussa Ebeling piti Ylioppilaslehden haastattelussa aborttia ”suurimpana yhteiskunnallisena epäkohtana” joka vie ihmiseltä hengen. Tuolloin Ebeling on korostanut että puolueella ”pitää olla oma arvopohja, jota se pitää parhaana ja jota se edistää.” Ebeling on tullut tunnetuksi myös jyrkistä näkemyksistään homoliitoista. Ebeling toimii abortin vastaisen järjestön Pro Life Suomi ry:n varapuheenjohtajana.
Shakkimenestys

Shakinpelaajana Ebeling on FIDE-mestari (FM) ja vuoden 1987 shakin Suomen-mestari ja vuoden 1990 kirjeshakin Suomen-mestari. Hän on myös valmentanut shakissa nuorten MM-joukkuetta.
Aiheesta muualla

Kotisivut
New Religion (Faff-Beyn albumi)

| New Religion Faff-Bey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD, C-kasetti
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 52.02
 Levy-yhtiö: Poko Records
Faff-Beyn muut julkaisut
| Birthday 1991 | New Religion 1994 | Should Have Stayed in the Grave 2005 |
New Religion on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Poko Records.
Kappaleet

Intro: Man With a Harmonica – 2.40 (instrumentaali, säv. Ennio Morricone)
Who Has Said That Hell Is Hot – 2.56
Domestic Pleasures – 4.23
Southern Uncomfort – 4.10
Scarred Life – 4.29
New Chosen Ones – 2.40
Visions From Beyond – 4.55
Liquid Thunder – 4.35
Burnt Offerings – 4.06
Million to Go – 5.31
Who´s Laughing Now? – 2.55
Master of the Cliché – 4.56
Now I've Done It – 3.46
Kokoonpano

Maike – laulu, kitara
Jörge Ojanen – kitara, piano
Kessler – bassokitara
Jarski – rummut
+
Mika Jussila – masteroija
Aiheesta muualla

New Religion (Faff-Beyn albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi New Religion (Faff-Beyn albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Night and Day (Joe Jacksonin albumi)

| Night and Day Joe Jackson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Blue Rock Studio, Soho, New York City, keväällä 1982
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): David Kershenbaum ja Joe Jackson
 Tyylilaji: uusi aalto
 Levy-yhtiö: A&M Records
Joe Jacksonin muut studioalbumit
| Jumpin’ Jive 1981 | Night and Day 1982 | Mike’s Murder 1983 |
Night and Day on englantilaisen laulaja, lauluntekijä ja muusikko Joe Jacksonin studioalbumi vuodelta 1982. Albumi on kirjoitettu ja äänitetty New York Cityssä. Levyn julkaisi A&M Records ja jakeli CBS Records.
Tuottajina ja miksaajina ovat toimineet yhteistyössä David Kershenbaum ja Joe Jackson. Äänittäjä on Michael Ewasko apulaisenaan Ken Tracht.
LP-levyn hollantilaisessa painoksessa on avautuvat kannet. Sisäkannessa on kappaleiden sanat ja George Dubosen ottama valokuva nelihenkisestä yhtyeestä äänitysstudiossa.
Kappaleet

Joe Jackson on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet, paitsi "T.V. Age": säv. Joe Jackson ja Steve Tatler. Jackson on myös sovittanut ja soitintanut kappaleet.
Another World
Chinatown
T.V. Age
Target
Steppin’ Out
Breaking Us in Two
Cancer
Real Men
A Slow Song
Musiikkikustantaja on Albion Music Ltd., paitsi "T.V. Age": Albion Music Ltd. / Key Songs.
Muusikot

Graham Maby – basso, laulu, lyömäsoittimet
Larry Tolfree – rummut, timbaalit, lyömäsoittimet
Sue Hadjopoulos – congat, bongot, timbaalit, orkesterikellot, ksylofoni, lyömäsoittimet, huilu, laulu
Joe Jackson – piano, Fender Rhodesin ja Yamahan sähköpianot, Hammond-urut, Gem-urut, Prophet-5 ja Minimoog-syntetisaattorit, alttosaksofoni, vibrafoni ja laulu
Ricardo Torres – bongot, lehmänkello ja clave kappaleilla "Target" ja "Cancer"
Ed Rynesdal – viulut kappaleilla "Real Men" ja "A Slow Song"
Al Weisman – taustalaulu
Grace Millan – taustalaulu
Jack Waldmania ja Ed Rynesdalia on kiitetty syntetisaattorien ohjelmoinnista.
Singlet

Steppin’ Out / "Chinatown" (A&M)
Niassodon

| Niassodon |
| --- | --- |
 Niassodon mfumukasin luurangon rekonstruktio kokovertailuineen, fossiililöydöt korostettuina, muu päätelty Pristerodonin luurangosta
 Permikausi  Loping  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Kladi::  Synapsidit Synapsida
Lahko::  Terapsidit Therapsida
Kladi::  Neotherapsida
Alalahko::  †Anomodontia
Osalahko::  †Dikynodontit Dicynodontia
Yläheimo::  †Emydopoidea
Heimo::  †Kingoriidae
Suku::  †Niassodon  Castanhinha et al., 2013
Kaksiosainen nimi
 † Niassodon mfumukasi  Castanhinha et al., 2013 
Katso myös
   Niassodon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Niassodon (nimen merkitys: ”Niassan hammas”) on sukupuuttoon kuollut dikynodontteihin kuuluva terapsidisuku, joka eli permikauden lopulla (Loping-epookki). Sen fossiili on löydetty Niassan maakunnasta, Mosambikista. Sukuun luetaan yksi laji nimeltä Niassodon mfumukasi. Lajinimi (mfumukasi) tarkoittaa ”kuningatar Nyanjassa”, ja se on annettu paikallisen Nyanjan matriarkaalisen yhteisön kunniaksi.
Ominaisuudet

Niassodon on pienikokoinen dikynodontti. Sen kallon pituus on arviolta 63 millimetriä, ja eläimen ruumiinpainon on arvioitu olleen sen eläessä noin 364 ja 849 gramman välillä. Niassodon eroaa monista dikynodonteista siinä, että sillä on useampia hampaita ylä- ja alaleuoissaan.
Fossiililöydöt

Niassodon tunnetaan vain holotyyppinsä (ML1620) perusteella. Tämä fossiili käsittää kallon, alaleuan, 19 nikamaa, kylkiluita, kaksi suoliluuta ja osittaisen reisiluun. Tarkka löytöpaikka on Lagon alueella lähellä pientä kylää nimeltä Tulo. Kerrostuma, josta fossiili löytyi on harmaata lietekiveä, jossa lisäksi kalsiumkarbonaattipitoista kivettymää.
Luokittelu

Niassodon kuuluu yläheimoon Emydopoidea ja heimoon Kingoriidae. Se on siis suhteellisen läheistä sukua Dicynodontoides ja Kombuisia -suvuille. Myös Cryptocynodon simus vaikuttaisi olevan läheistä sukua Niassodonille.
Luokittelu > Fylogenia

Osa kladogrammista Castanhinha et al., (2013):
Animaatio Niassodon mfumukasi -dikynodontin kallosta (ML1620)
Miyanomori

| Miyanomori Ski Jump Stadium |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Sapporo, Japani
Katsomopaikat:  30 000
Koordinaatit:  43°2′21″N, 141°17′43.5″E
Avattu:  1970
Remontoitu:  1983, 1990, 1996, 2005
Seura:  SA Sapporo
Miyanomori
K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  100 metriä
Mäkiennätys:  102,0 metriä  Adam Małysz (3.3.2007)
Naisten mäkiennätys:  101,0 metriä  Daniela Iraschko-Stolz (10.1.2015)
Kesämäkiennätys:  103,5 metriä  Taku Takeuchi (20.8.2011)
Naisten kesämäkiennätys:  104,0 metriä  Sara Takanashi (7.8.2017)
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  79,6 m
Vauhtimäen kulma:  36°
Keulan pituus:  6,4 m
Keulan korkeus:  2,33 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  34,5°
Miyanomori (jap. 宮の森) on hyppyrimäki Miyanomori Ski Jump Stadiumilla (jap. 宮の森ジャンプ競技場) Sapporossa Japanissa.
Hyppyrimäestä on hypätty viime vuosina enimmäkseen Continental Cupia ja naisten maailmancupia. Siinä on järjestetty vuoden 1972 talviolympialaisten, vuoden 1991 talviuniversiadien ja vuoden 2007 hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen normaalimäen kilpailut.
Historia > Tekninen kehitys

Miyanomori Ski Jump Stadium rakennettiin vuoden 1972 talviolympialaisia varten. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1968 ja marraskuussa 1970 vietettiin K86-hyppyrimäen virallisia avajaisia.
Vuoden 1983 remontissa mäen K-piste siirrettiin 86 metristä 90 metriin ja alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Vuonna 1990 asennettiin alumiininen vauhdinottolatu jäähdytysjärjestelmällä ja vuonna 1996 latu-ura vaihdettiin keraamiseksi.
Vuonna 2005 mäkeä modernisoitiin vuoden 2007 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja varten.
Historia > Arvokilpailuvoittajat

Talviolympialaisissa 1972 normaalimäen kilpailussa japanilaiset ottivat kolmoisvoiton Yukio Kasayan voittaessa kilpailun. Talviuniversiadeissa 1991 normaalimäen kilpailun voitti japanilainen Naoto Itō ja joukkuekilpailun Japani. Vuoden 2007 normaalimäen maailmanmestaruuden voitti puolalainen Adam Małysz.
Historia > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 102,0 metriä on hypännyt Adam Małysz, epävirallisen mäkiennätyksen 106,0 metriä on hypännyt Eric Frenzel.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.1.1970 |  Asari Masakatsu | 85,0 m |  |  |
| 28.1.1970 |  Akitsugu Konno | 85,0 m |  |  |
| 20.3.1970 |  Seiji Aochi | 85,5 m |  |  |
| 6.2.1972 |  Yukio Kasaya | 84,0 m | Talviolympialaiset 1972 |  |
| 14.1.1973 |  Akitsugu Konno | 88,0 m |  |  |
| 27.2.1981 |  Tom Kristiansen | 91,5 m |  | K86-mäen pisin hyppy |
| 15.1.1982 |  Per Bergerud | 85,0 m | Maailmancup | K86-mäen mäkiennätys |
| 8.1.1984 |  Masahiro Akimoto | 93,5 m |  |  |
| 14.1.1984 |  Masahiro Akimoto | 94,5 m |  |  |
| 21.1.1984 |  Masahiro Akimoto | 94,5 m | Maailmancup |   |
| 21.1.1984 |  Veli-Matti Ahonen | 94,5 m | Maailmancup |  |
| 2.3.1984 |  Ernst Vettori | 99,0 m |  |  |
| 14.12.1991 |  Werner Rathmayr | 98,0 m | Maailmancup | HS98-mäen mäkiennätys |
| 24.2.1995 |  Jinya Nishikata | 100,0 m |  |  |
| 13.3.2004 |  Noriaki Kasai | 100,0 m |  |   |
| 13.3.2004 |  Noriaki Kasai | 101,0 m |  | HS98-mäen pisin hyppy |
| 13.1.2006 |  Anders Bardal | 102,5 m | Continental Cup |  |
| 2.3.2007 |  Eric Frenzel | 106,0 m | Yhdistetyn MM-kilpailut 2007 |  |
| 3.3.2007 |  Adam Małysz | 102,0 m | MM-kilpailut 2007 |  |
Historia > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 101,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz, epävirallisen mäkiennätyksen 103,0 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.3.2005 |  Daniela Iraschko | 87,0 m | FIS Race |  |
| 5.3.2005 |  Daniela Iraschko | 97,5 m | FIS Race |  |
| 5.3.2009 |  Daniela Iraschko | 101,0 m | Continental Cup |  |
| 7.3.2009 |  Daniela Iraschko | 94,5 m | Continental Cup |  |
| 7.3.2009 |  Lindsey Van | 97,5 m | Continental Cup |  |
| 7.3.2009 |  Ulrike Gräßler | 99,5 m | Continental Cup |  |
| 7.3.2009 |  Anette Sagen | 101,5 m | Continental Cup | Kaatunut |
| 11.1.2014 |  Sara Takanashi | 103,0 m | Maailmancup |  |
| 10.1.2015 |  Daniela Iraschko-Stolz | 101,0 m | Maailmancup |  |
Historia > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt Taku Takeuchi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.8.2011 |  Taku Takeuchi | 103,5 m |  |  |
Historia > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 104,0 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.7.2009 |  Sara Takanashi | 99,0 m |  |  |
| 4.8.2012 |  Sara Takanashi | 99,5 m |  |  |
| 2.8.2014 |  Sara Takanashi | 100,5 m | Japanin kesämestaruuskilpailut 2014 |  |
| 7.8.2017 |  Sara Takanashi | 104,0 m |  |  |
Night Watch – yövahti

| Night Watch – yövahti> Ночной Дозор |
| --- | --- |
 Blu-ray-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Timur Bekmambetov
Käsikirjoittaja:  Sergei Lukjanenko
Tuottaja:  Konstantin Ernst Anatoli Maksimov
Säveltäjä:  Juri Potejenko
Kuvaaja:  Sergei Trofimov
Leikkaaja:  Dmitri Kiseljov
Pääosat:  Konstantin Habenski   Marija Porošina
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Venäjä
Tuotantoyhtiö:  Gemini Film
Levittäjä:  Kino1TV
Ensi-ilta:   8. heinäkuuta 2004  30. syyskuuta 2005
Kesto:  116 min (Venäjä) 114 min (muut maat)
Alkuperäiskieli:  venäjä
Seuraaja:  Day Watch
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Night Watch – yövahti (ven. Ночной Дозор, Notšnoi Dozor; myös Yövahti) on vuonna 2004 valmistunut venäläinen elokuva. Elokuva on yksi harvoista 2000-luvulla länsimaissa laajaan teatterilevitykseen päässeistä venäläisistä elokuvista. Elokuva on nykyajan Moskovaan sijoittuva fantasiatarina, jossa hyvät Muukalaiset yrittävät pitää kurissa pahoja Muukalaisia (vampyyreita). Elokuva on perustuu Sergei Lukjanenkon viisiosaisen Yöpartio-romaanisarjan (1998–2012) ensimmäiseen osaan Yöpartio. Jatkoelokuva Day Watch julkaistiin 1.1.2006. Lukjanenkon romaanisarjan seuraavien osien filmatisointi- tai julkaisuaikataulusta ei ole tietoa.
Juoni

Tuhat vuotta sitten käytiin suuri taistelu Valon ja Pimeyden voimien välillä. Taistelu päättyi tasatilanteeseen, ja sen jälkeen on vallinnut hutera rauha. Valon voimat muodostivat Yövartion, joka pyrkii rajoittamaan pimeyden voimien toimintaa esimerkiksi pitämällä kurissa luvattomat metsästäjät. Pimeyden voimat taas muodostivat Päivävartion, joka valvoo Yövartion toimintaa.
Elokuvien päähenkilö on Moskovassa elävä Anton, joka saatuaan tietää olevansa Muukalainen päätyy työskentelemään Yövartiossa.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Konstantin Khabenskiy  | … |  Anton   |
|  Vladimir Menshov  | … |  Geser   |
|  Valeriy Zolotukhin  | … |  Otets Kosti   |
|  Mariya Poroshina  | … |  Svetlana   |
|  Galina Tyunina  | … |  Olga   |
|  Yuriy Kutsenko  | … |  Ignat   |
|  Aleksey Chadov  | … |  Kostya   |
|  Zhanna Friske  | … |  Alisa   |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen kotisivu
Night Work

| Night Work Scissor Sisters |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. kesäkuuta 2010
 Tuottaja(t): Stuart Price, Scissor Sisters
 Tyylilaji: glam rock, alternative, electronica
 Kesto: 44.21
 Levy-yhtiö: Polydor, Universal
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 22.
Scissor Sistersin muut julkaisut
| K-Mart Disco 2007 | Night Work 2010 | Magic Hour 2012 |
Singlet albumilta Night Work
 ”Fire with Fire” Julkaistu: 20. kesäkuuta 2010  ”Any Which Way” Julkaistu: 20. syyskuuta 2010  ”Invisible Light” Julkaistu: 16. joulukuuta 2010
Nightwork on yhdysvaltalaisen Scissor Sisters -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2010. Levy julkaistiin hieman "Fire With Fire" singlen jälkeen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 22.
Kappaleet

Night Work – 3.08 (säv. Jason Sellards, Scott Hoffman, Derek Gruen, Stuart Price)
Whole New Way – 2.53 (säv. Sellards, Hoffman, Price)
Fire with Fire – 4.13 (säv. Sellards, Hoffman, Price)
Any Which Way – 4.41 (säv. Sellards, Hoffman, Ana Lynch, Price)
Harder You Get – 3.06 (säv. Sellards, Hoffman, Price)
Running Out – 3.09 (säv. Sellards, Hoffman, Santi White)
Something Like This – 3.02 (säv. Sellards, Hoffman)
Skin This Cat – 2.41 (säv. Hoffman, Lynch, Sellards)
Skin Tight – 3.26 (säv. Sellards, Hoffman, Price)
Sex and Violence – 4.14 (säv. Sellards, Hoffman)
Night Life – 3.37 (säv. Sellards, Hoffman, Lynch, Gruen, Price)
Invisible Light – 6.14 (säv. Sellards, Hoffman, Lynch)
Kokoonpano

Jake Shears – laulu, piano
Babydaddy – basso, laulu, kitara
Ana Matronic – laulu
Del Marquis – kitara, basso
Randy Real – rummut, perkussiot
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: A–
Pitchfork Media: 7.6/10
Robert Christgau: A–
Rolling Stone:
Normi (filosofia)

Normilla tarkoitetaan etiikassa ja muussa filosofiassa palkintojen ja rangaistusten avulla ylläpidettyä sääntöä. Sanana se tulee latinasta, jossa sanalla norma tarkoitetaan sääntöä tai mallia. Normit kertovat yhteisön ja ryhmän yhteisestä edusta tai tarkoituksenmukaisesta menettelytavasta.  Sana "normi" on useita käyttökohteita. Etiikassa normeja voidaan luokitella esimerkiksi moraaliin, oikeuteen tai tapakulttuuriin kuuluviksi. Normit luokitellaan usein eksplisiittisiin ja implisiittisiin. Eksplisiittisiin normeihin kuuluvat yhteisön yhdessä päätetyt tai sovitut normit, joihin kuuluvat esimerkiksi lait, sopimukset tai lukujärjestykset. Toisaalta normeja voi muodostua tiedostamatta ja kirjoittamattomasti, jolloin puhutaan implisiittisistä tai latenteista normeista. Tähän normiluokkaan kuuluvat etenkin tapakulttuurin säännöt.
Filosofisessa kirjallisuudessa normi on toisinaan määritelty laajemmin. Esimerkiksi logiikassa normilla voidaan tarkoittaa sääntöä, jolla filosofinen ongelma tulee ratkaista.
Sosiaaliset normit

Sosiaaliset normit ovat yksi keskeinen normien luokka. Niillä tarkoitetaan sanallisia tai sanattomia sääntöjä siitä, miten yksilön tulisi käyttäytyä jossain sosiaalisessa tilanteessa. Ne ilmaisevat vakiintuneita ja hyväksyttyjä käyttäytymisen muotoja yhteisössä. Sosiaalisten normien noudattaminen usein nostaa yksilön statusta yhteisössään, kun taas niiden rikkominen yleisesti heikentää sitä. Tavoitteena on yhdenmukaistaa yhteisön sisäistä käyttäytymistä ja torjua epätoivottuja käyttäytymisen muotoja. Keskeinen tapa omaksua sosiaaliset normit on yhteisössä tapahtuva kasvatus. Sosiaalisille normeille on tyypillistä, että ne seuraavat yhteiskunnallista muutosta, eli ovat pohjimmiltaan sopimuksenvaraisia.
Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali

| Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali> Den norske filmfestivalen The Norwegian International Film Festival |
| --- | --- |

Tyyppi:  elokuvajuhla
Päivämäärä:  syksy
Järjestämistiheys:  vuosittain
Paikkakunta:  Haugesund, Norja
Ensimmäisen kerran:  1973
Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali (norj. Den norske filmfestivalen, engl. The Norwegian International Film Festival) on jokasyksyinen Norjan vanhin elokuvajuhla. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973  Drøbakissa, ja aluksi paikkakunta vaihteli. Vuodesta 1987 se on pidetty Haugesundissa. Festivaalin yhteydessä jaetaan norjalaiset elokuva-alan Amanda-palkinnot.
Aiheesta muualla

Festivaalin verkkosivut (norjaksi)
María Farantoúri

| María Farantoúri> Μαρία Φαραντούρη |
| --- | --- |
 Farantoúri Bremenissä vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1947 (ikä 76) Néa Ionía, Kreikka
Ammatti:  laulaja, poliitikko
Muusikko
Laulukielet:  kreikka, espanja, italia, englanti, ranska, griko, turkki
Aktiivisena:  1963→
Tyylilajit:  kreikkalainen taidemusiikki   laikómusiikki   jazzmusiikki   maailmanmusiikki   poliittinen musiikki   nueva canción
Levy-yhtiöt:  EMI, Polydor, Pläne, Tropical Music, Legend, Peregrina Music
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
María Farantoúri (kreik. Μαρία Φαραντούρη, s. 28. marraskuuta 1947 Néa Ionía) on kreikkalainen laulaja, poliitikko ja kulttuuriaktivisti, joka on tullut kansainvälisesti tunnetuksi erityisesti Míkis Theodorákiksen ja Mános Chatzidákiksen sävellysten esittäjänä. Farantoúri on esiintynyt Theodorákiksen mukana maailmalla muun muassa Canto General -oratorion ja Mauthausen-sarjan puitteissa. Hän on tehnyt kansainvälistä yhteistyötä erimaalaisten säveltäjien kanssa ja yhdistelee musiikissaan vaikutteita ympäri maailmaa kreikkalaiseen perinteeseen.
Farantoúri on vaikuttanut 1990-luvulla myös politiikassa ja edustanut Kreikan parlamentissa sosialidemokraattista Pasok-puoluetta. Farantoúria pidetään yhtenä suurista kreikkalaisista naislaulajista Nána Moúschourin ja Melína Merkoúrin ohella. Hän on tunnettu syväntummasta, suuresta äänestään ja hänen äänialansa on kontra-altto, puolentoista oktaavin äänialalla. Farantoúri on uransa aikana levyttänyt 12 eri kielellä.
Elämä ja ura > Varhainen elämä

María Farantoúri syntyi marraskuussa 1947 Néa Ioníassa Ateenan esikaupunkialueella. Hänen isänsä, Gerásimos, oli kotoisin Kefalonián saarelta ja äitinsä, Eléni, Kytheralta. Hän kärsi lapsuudessaan terveysongelmista ja joutui olemaan pitkiäkin aikoja sairaalassa lastenosastolla. Laulamisen hän aloitti kouluikäisenä Sýllogos Fílon Ellinikís Mousikís -kuorossa, jonka riveistä vuonna 1963 säveltäjä Míkis Theodorákis nosti esille Farantoúrin ja pyysi häntä tulemaan mukaan orkesteriinsa. Farantoúri oli ottanut klassisen laulun oppitunteja, mutta Theodorákis keskeytti hänen mezzosopraanon urasuunnitelmansa ja alkoi itse kouluttaa Farantoúria lauluilleen sopivaksi.
Farantoúri sekä Theodorákiksen orkesteri vierailivat Moskovassa vuonna 1965. Tällöon armenialainen säveltäjä Aram Hatšaturjan mieltyi Farantoúrin ääneen ja pyysi häntä jäämään Neuvostoliittoon. Farantoúri kuitenkin kieltäytyi ja jatkoi yhteistyötään ja suosiollisesti alkanutta uraansa Theodorakisin kanssa Kreikassa.
Elämä ja ura > Uran alkuvaiheet ja diktatuurin aika

Farantoúri levytti 1966 Theodorákiksen sävellysteoksen, Mauthausen-sarjan, debyyttialbumilleen I balánta tou Mauthausen. Hän oli yksi teoksen kantaesittäjistä, ja Theodorákis oli sovittanut teoksen osat nimenomaan Farantoúrin äänelle. Juuri tämän vuoksi Mauthausenia kutsutaan yhdeksi osaksi Theodorákiksen "Kýklos Farantoúria" eli "Farantoúri-sarjaa". Farantoúri kiersi 1960-luvun puolivälissä esiintymässä Theodorákiksen orkesterin mukana pääosin itäisen Euroopan maissa.
Farantoúri joutui pakenemaan Kreikassa noussutta sotilashallintoa Pariisiin sekä myöhemmin Lontooseen. Tällöin, vuosina 1967–1974, hän levytti Theodorákiksen kanssa useita juntanvastaisia protesti- ja rauhanlauluja. Näistä lauluista ajalle tyypillisimmäksi ovat nousseet muiden muassa ”To gelastó paidí (Naurava poika)”, "Sou eípan psémata pollá (He valehtelivat paljon)" ja ”Lígo akóma (Vielä vähän)”. Tuona aikana Theodorákista pidettiin poliittisena vankina Kreikassa, ja myös Farantoúri joutui olemaan maanpaossa Ranskassa, josta hän kiersi Eurooppaa esittämässä Theodorákiksen, kotimaassaan kiellettyjä, sävelmiä.
Tuolloin hän nautti suurta suosiota niin eurooppalaismedioissa kuin konserttiyleisönkin keskuudessa; häntä jopa pyydettiin jäämään Ranskaan ja alkavan kaupalliseksi laulajaksi sekä muoti-ikoniksi, mutta hän kieltäytyi. Farantoúri pääsi käymään kotimaassaan Kreikassa ainoastaan kerran, vuonna 1972, jolloin pidettiin hänen isänsä hautajaiset. Viranomaiset olivat antaneet Farantoúrille sekä hänen seurueelleen 24 tuntia aikaa maassa oleskeluun.
Farantoúri levytti Lontoon-aikanaan vuonna 1971 kitaristi John Williamsin kanssa levyllisen Federico García Lorcan runoja Theodorákiksen säveltämänä albumille Theodorakis Songs of Freedom — Romancero Gitano. Samana vuonna Theodorákis alkoi kehittää orkesterilleen oratoriota chileläisrunoilija Pablo Nerudan runokokoelma Canto Generaliin  perustuen. Farantoúrista tuli yksi oratorion kantaesittäjistä Arja Saijonmaan ja Petros Pandisin kanssa.
Juuri sotilasdiktatuurin kaatumisen jälkeen, lokakuussa 1974 Theodorakisin johdolla pidettiin Ateenan Pireuksen suurella Karaiskakis-stadionilla suuri konsertti, jossa esiintyi monia maanpaossa olleita laulajia. Paikalla oli kuulemassa noin 40 000 ihmistä. Farantourin lisäksi esiintymässä olivat muun muassa George Dalaras, Melina Merkouri ja Mariza Koch. Konsertti taltioitiin nimellä "Ta tragoudia tis fotias" ("Tulen lauluja") ja se televisioitiin kansainvälisesti.