stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shut Up (Kelly Osbournen albumi)
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat säveltäneet Kelly Osbourne ja PowerPack, ellei toisin mainittu.
Disconnected – 3.52
Come Dig Me Out – 3.31 (säv. Teddy Kumpel, Michelle Lewis)
Contradiction – 3.14
Coolhead – 2.57
Right Here – 3.30
Shut Up – 2.47
On The Run – 2.41
On Your Own – 3.02
Too Much Of You – 3.07 (säv. Osbourne, Kara DioGuardi, Jonnie Most)
Everything's Alright – 2.40
More Than Life Itself – 4.25
Papa Don’t Preach – 3.28 (säv. Brian Elliot, Madonna)
Kappaleet > Vuoden 2003 painos

Dig Me Out – 3.54 (live)
Disconnected – 4.07 (live)
Too Much Of You – 3.34 (live)
On The Run – 4.12 (live)
Changes (feat. Ozzy Osbourne) – 4.07 (säv. Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward)
Kokoonpano

Kelly Osbourne – laulu, laulujärjestelyt
Chris Goercke – rummut
Mike ”Beans” Benigno – basso
Marc Russell – kitarat
Thomas R. Yezzi – tuottaja
Marc Russell – tuottaja
Ric Wake – tuottaja
JD Andrew – tekniikka
Andy Manganello – tekniikka
Jim Annunziato – tekniikka
Juan Francisco – tekniikka
Eric Sanicola – tekniikka
Dave Scheuer – tekniikka
Thomas R. Yezzi – äänittäjä, miksaaja
Vladimir Meller – masteroija
Mark Weiss – valokuvaaja
Verikännykät

| Verikännykät> Blood in the Mobile |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Poulsen
Tuottaja:  Ole Tornbjerg
Säveltäjä:  Kristian Eidnes Andersen
Kuvaaja:   Frank Poulsen  Lars Skree  Adam Wallensten 
Leikkaaja:  Morten Højbjerg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska Saksa
Tuotantoyhtiö:  Gebrüder Beetz Filmproduktion
Ensi-ilta:  1. syyskuuta 2010
Kesto:  55 min
Alkuperäiskieli:  ranska englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Verikännykät (Blood in the Mobile) on tanskalaisen Frank Poulsenin ohjaama dokumenttielokuva joka sai ensi-iltansa Tanskassa 1. syyskuuta 2010. Elokuvan perusviesti on, että matkapuhelinten valmistus rahoittaa Kongon demokraattisessa tasavallassa käytävää sotaa. Se on esitetty muun muassa Ylellä Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistossa.
Matkapuhelimiin tarvitaan muun muassa Kongon demokraattisen tasavallan itäisten osien kaivoksista saatavia mineraaleja kuten tinaa ja kobolttia. Sisällissotaa käyvät aseistetut ryhmät rahoittavat taisteluaan mineraalien myynnillä. Kaivoksissa käytetään myös lapsityövoimaa.
Verikännykät elokuva keskittyy Nokiaan joka tuolloin oli johtava matkapuhelinvalmistaja. Ohjaaja Poulsen yritti saada tietoa että käyttääkö Nokia tuotteissaan ns. konfliktimineraaleja, muttei saanut vastauksia. Elokuvan tekijät haluavat herättää keskustelua eettisestä ostamisesta ja yhtiöiden yhteiskuntavastuusta.
Elokuva esitettiin Amsterdamin kansainvälisillä dokumenttielokuvafestivaaleilla 23. marraskuuta 2010.
Väärän vänkyrä talo (vuoden 2017 elokuva)

| Väärän vänkyrä talo> Crooked House |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gilles Paquet-Brenner
Käsikirjoittaja:  Julian Fellowes
Tuottaja:  James Spring Sally Sandberg Wood Joseph Yaskin Abrams
Kuvaaja:  Sebastian Winterø
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Metro International Brilliant Films
Levittäjä:  Sony Pictures Entertainment
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Väärän vänkyrä talo (Crooked House) on jännityselokuva, jonka on ohjannut Gilles Paquet-Brenner. Käsikirjoitus pohjautuu Agatha Christien romaaniin Väärän vänkyrä talo (2017).
Siinä selvitellään murhatun isoisän kohtaloa, kunnes Scotland Yard puuttuu peliin. Elokuvauutisten kriitikko Niko Jutila tyrmää sekä ohjaajan että elokuvan, joka on tehty kuin BBC:n epookkielokuvat, eikä näyttelijöissäkään ole hänen mielestään kehumista.
Aiheesta muualla

Väärän vänkyrä talo (vuoden 2017 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vuohen artriitti-enkefaliittivirus

| Vuohen artriitti-enkefaliittivirus> Virusten luokittelu |
| --- | --- |
Ryhmä::  ssRNA-RT virukset
Kunta::  Virus
Heimo::  Retrovirukset Retroviridae
Suku::  Lentivirus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuohen artriitti-enkefaliittivirus eli vuohen lentivirus (lyh. CAEV) on vuohilla esiintyvä retroviruksiin kuuluva lentivirus, joka on läheistä sukua lampaan lentivirukselle. Vuohen lentivirus tarttuu yleensä vastasyntyneille kileille ternimaidon tai maidon välityksellä, mutta virus voi tarttua myös kontaktista sairastuneeseen eläimeen. Vuohen lentivirustartunta aiheuttaa hitaasti etenevää aivojen valkean aineen tulehdusta, niveltulehdusta ja nisätulehdusta.
Suomessa vuohen lentivirustartuntoja ei ole tavattu, ja se kuuluukin vastustettaviin eläintauteihin.
Vladislav Frolov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | 4 × 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | 400 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2007 | 4 × 400 m |  |
Vladislav Jurjevitš Frolov (ven. Владислав Юрьевич Фролов; s. 25. tammikuuta 1980 Tambov) on venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän oli mukana Venäjän pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008. Frolov voitti samasta lajista hopeaa jo edellisenä vuonna sisäratojen EM-kisoista. Lisäksi hän voitti vuonna 2006 EM-hopeaa 400 metrin henkilökohtaiselta matkalta.
Ennätykset

400 m: 45,09 s (2006)
Vinton Sings Vinton

| Vinton Sings Vinton Bobby Vinton |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Bob Morgan
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Harmony
Bobby Vintonin muut kokoelmalevyt
| Bobby Vinton’s Greatest Hits of Love 1969 | Vinton Sings Vinton 1970 | The Love Album 1971 |
Vinton Sings Vinton on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1970.
Albumi sisältää viisi aikaisemmin äänitettyä kappaletta ja neljä uutta kappaletta. Kappale "Kristie" on omistettu Vintonin tyttärelle Kristin (hänen toiselle lapselleen).
Kappaleet > Puoli 1

Over and Over - (Bobby Vinton)
Coming Home Soldier - (Gene Allan, Bobby Vinton)
Where Is Love? - (Bobby Vinton, Gene Allan)
Little Barefoot Boy - (Bobby Vinton, Gene Allan)
It's Better to Have Loved - (Bobby Vinton)
Kappaleet > Puoli 2

Kristie - (Bobby Vinton, Gene Allan)
L-O-N-E-L-Y - (Bobby Vinton)
Middle of the Night - (Bobby Vinton, Gene Allan)
The Beat of My Heart - (Bobby Vinton)
When the Saints Go Marching In

United States Air Force Band of the West (1992)
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”When the Saints Go Marching In”, usein lyhennettynä ”The Saints”, on yhdysvaltalainen kansanlaulu 1800-luvulta. Sävellyksen alkuperää ei tiedetä, mutta se sekoitetaan joskus James M. Blackin ja Katherine E. Purvisin vuonna 1896 julkaisemaan lauluun ”When the Saints Go Marching In” ja merkitään Blackin ja Purvisin tekemäksi. Kyseessä on kuitenkin eri kappale.
Louis Armstrong nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1938 ja julkaisi siitä noin 40 versiota uransa aikana. Kappale yhdistetään usein New Orleansin Dixieland-yhtyeisiin, mutta sen ovat nauhoittaneet lukuisat esittäjät eri tyylilajeissa. Muun muassa Judy Garland, Lionel Hampton, Nat King Cole, Elvis Presley, Coleman Hawkins ja The Beatles ovat äänittäneet kappaleen.
Kappaletta toivottiin aikoinaan niin usein Dixieland-konserteissa, että sen toivomisesta veloitettiin korkeampi hinta kuin muiden kappaleiden. New Orleansin Preservation Hallissa oli käytössä hinnasto ”dollari standardin toivomisesta, kaksi dollaria epätavallisesta toivomuksesta ja viisi ’The Saintsista’”.
Vladimir Kokovtsov

| Vladimir Kokovtsov> Влади́мир Коковцо́в |
| --- | --- |

Venäjän pääministeri
 18. syyskuuta 1911 – 12. helmikuuta 1914  
Monarkki:  Nikolai II
Edeltäjä:  Pjotr Stolypin
Seuraaja:  Ivan Goremykin
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1852 Gorna-Pokrovskoje, Novgorodin kuvernementti
Kuollut: 29. tammikuuta 1943 (90 vuotta) Pariisi, Ranska
Vladimir Nikolajevitš Kokovtsov (ven. Влади́мир Никола́евич Коко́вцов; 18. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1852 Gorna-Pokrovskoje, Novgorodin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. tammikuuta 1943 Pariisi, Ranska) oli venäläinen valtiomies ja kreivi, joka toimi Venäjän keisarikunnan pääministerinä vuosina 1911–1914 sekä finanssi- eli valtiovarainministerinä vuosina 1904–1905 ja 1906–1914.
Suomen-politiikka

Kokovtsov kuului vuodesta 1908 Venäjän hallituksen alaisena toimineeseen Suomen asiain neuvottelukuntaan. Hän ei ollut Stolypinin kaltainen venäläisen nationalismin kannattaja ja vastusti vuonna 1908 uuden esittelyjärjestyksen säätämistä Suomen suuriruhtinaskunnalle. Hän ei ollut kuitenkaan erityisen kiinnostunut Suomesta ja jatkoi pääministerinä Stolypinin aloittamaa venäläistämispolitiikkaa Suomessa. Kokovtsov näki sen puhtaasti hallinnollisena asiana ja vei eteenpäin Stolypinin aikana valmisteltuja hankkeita. Kokovtsovin hallituksen aikana säädettiin vuonna 1912 yhdenvertaisuuslaki, joka antoi kaikille Venäjän kansalaisille Suomessa samat oikeudet kuin suomalaisille poliittisia oikeuksia lukuun ottamatta, minkä lisäksi Suomen luotsilaitos venäläistettiin ja eräiden Karjalankannaksen rajapitäjien erottamista Suomesta ja liittämistä suoraan Venäjään suunniteltiin. Historiantutkija Osmo Jussilan mukaan Kokovtsov kuitenkin hillitsi niin sanotun suuren venäläistämisohjelman valmistelijoiden pyrkimyksiä viedä Suomen venäläistämistä vielä pitemmälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladimir Kokovtsov Wikimedia Commonsissa
Nykyajan poliittisia paljastuksia: Sanomalehdistön inhoittava lahjottavuus, Kansan Kuvalehti, 26.2.1932, nro 9, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuolemaan tuomittu hallitusjärjestelmä. Venäjän ent. pääministeri, kreivi Kokovtsev esittelee muistelmissaan syitä, jotka johtivat tsaarinvallan luhistumiseen, Helsingin Sanomat, 14.01.1934, nro 12, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vuoden rajatietokirja

Vuoden rajatietokirja on Kustannus Oy Rajatiedon vuosittain myöntämä palkinto. Voittajan valitsee kymmenen ehdokkaan joukosta joka vuosi tehtävään erikseen valittu julkisuuden henkilö. Lisäksi yleisö voi äänestää omaa ehdokastaan.
Palkinto jaetaan keväisin Ultran avoimissa ovissa Kuhmoisissa.
Palkinnon saajia

2013 Eben Alexander: Totuus taivaasta
2014 Mona Leo: Elämä rakastaa sinua
2015 Taija & Jani Somppi: Parantava ruoka
2016 Seppo Ilkka: Mysteereistä sydämen viisauteen - Kohti arjen henkisyyttä
2017 Jeena Rancken: Yliluonnollinen kokemus - Tulkinta, merkitys ja vaikutus
2018 Teo Mäkelä: New Age - Opas Uushenkisyyteen
When the Music’s Over

| ”When the Music’s Over” The Doors |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Strange Days
 Äänitetty : toukokuu ja elokuu 1967
 Julkaistu: 25. syyskuuta 1967
 Tekijä(t): Jim Morrison
 Tuottaja(t): Paul A. Rothchild
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 10.58
 Levy-yhtiö: Elektra
When the Music’s Over on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kappale yhtyeen vuoden 1967 albumilta Strange Days. Kappaleen lause ”I want to hear the scream of the butterfly” on viittaus vuoden 1965 elokuvaan Scream of the Butterfly.
Vierydsånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Vierydsånin vesistö (ruots. Vierydsåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 83) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Vierydsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 165 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuoman pääosan muodostaa noin 30 kilometriä pitkä Vierydsån, jonka latvajuoksulle ei kartoissa ole nimeä. Se muodostaa 36 kilometriä pitkän pääuoman, joka alkaa Tjurkenin ja Kalvenin järvistä (127 metriä mpy. Joen keskivirtaama (MQ) on 1,1 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee noin 0,03 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Vierydsånin vesistö on niistä pienin ja sen vuoksi se jääkin kokonaan viereisten päävesistöjen Ronnebyånin vesistön (tunnus 82) ja Bräkneånin vesistön (tunnus 84) väliin. Nättrabyånin joensuun ympäristössä on muutama mereen laskevan ojan tai puron pienin valuma-alue, joiden yhteispinta-alakin on pieni.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,9 %), turve (2,9 %), kalliomaa (19,6 %), hiekka ja sora (1,3 %), multamaa (8,7 %), savimaa (3,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,4 %), soita ja kosteikkoja (0,4 %), viljelymaita (12,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,7 %) sekä joutomaita (4,6 %). Näiden lisäksi on 4,7 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Vierydsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,48 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,62 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,15 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 5,6 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 8,7 m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,1 m³/s viimeksi vuonna 2009. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva pidentää talven sateista aikaa, mutta kesät olisivat kuivia.
Vuoden puhuja

Vuoden puhuja on Suomen puheopettajien liitto Logonomit ry:n vuonna 1949 perustama tunnustus, jonka liitto myöntää vuosittain ansioituneelle puhujalle. Ensimmäiseksi ja vuoden 1971 puhujaksi valittiin vuonna 1972 presidentti Urho Kekkonen.
Logonomit ry lopetti toimintansa 2017.
Vuoden puhujat

| Vuosi | Titteli | Nimi |
| --- | --- | --- |
| 1971 | presidentti | Urho Kekkonen |
| 1972 | puheenjohtaja | Niilo Hämäläinen |
| 1974 | ministeri | Marjatta Väänänen |
| 1975 | ministeri | Olavi J. Mattila |
| 1976 | professori | Matti Kuusi |
| 1977 | professori | Unto Miettinen |
| 1978 | arkkipiispa | Mikko Juva |
| 1980 | teatteriohjaaja | Kaisa Korhonen |
| 1980 | professori | Pekka Nuorteva |
| 1981 | tekniikan lisensiaatti, pääsihteeri, rauhan aktivisti | Helena Kekkonen |
| 1982 | sosiaali- ja terveysministeri | Vappu Taipale |
| 1983 | professori | Erik Tawaststjerna |
| 1984 | arkkipiispa | John Vikström |
| 1985 | kansanedustaja | Riitta Uosukainen |
| 1986 | muusikko | Seppo Hovi |
| 1987 | nuorten väkivallasta puhuva erikoissairaanhoitaja | Timo Nuutinen |
| 1988 | ministeri | Erkki Liikanen |
| 1989 | VTL, assistentti | Jaana Venkula |
| 1990 | professori | Ilkka Niiniluoto |
| 1991 | toimittaja | Mirja Pyykkö |
| 1992 | jokainen puhuva suomalainen – itsenäisyyden juhlavuoden kunniaksi |  |
| 1993 | akateemikko | Georg Henrik von Wright |
| 1994 | maaherra | Kaarina Suonio |
| 1995 | piispa | Eero Huovinen |
| 1996 | opetusministeri | Olli-Pekka Heinonen |
| 1997 | professori | Jorma Palo |
| 1998 | toimittaja | Erkki Toivanen |
| 1999 | ulkoministeri | Tarja Halonen |
| 2000 | pastori, kirjailija | Lasse Reijomaa |
| 2001 | psykologi | Pirkko Lahti |
| 2002 | geriatri | Harriet Finne |
| 2003 | kirjailija | Claes Andersson |
| 2004 | pastori | Mitro Repo |
| 2005 | toimitusjohtaja, toimittaja | Wenzel Hagelstam |
| 2006 | ulkomaankauppa- ja kehitysministeri | Paula Lehtomäki |
| 2008 | temperamenttitutkija | Liisa Keltikangas-Järvinen |
| 2011 | kansanedustaja | Jani Toivola |
| 2012 | Helsingin piispa | Irja Askola |
| 2013 | Avaruustähtitieteen professori | Esko Valtaoja |
| 2014 | psykiatri | Jari Sinkkonen |
| 2016 |  | Aira Samulin |
Väärän maan vainaja

| Väärän maan vainaja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Matti Rönkä
Kieli:  suomi
Genre:  rikoskirjallisuus
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  244
ISBN:  951-20-8584-2
Sarja: Viktor Kärppä
Edeltävä:  Tuliaiset Moskovasta
Seuraava:  Levantin kyy
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Väärän maan vainaja on Matti Röngän kirjoittama vuonna 2011 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Gummerus.
Juoni

Maahanmuuttaja Roman Putro löytyy tapettuna. Ruumis katoaa ja asiaan sekaantuvat Viktor Kärpän lisäksi ylikonstaapeli Teppo Korhonen, Venäjän Suomen suurlähetystö ja Pietarin mafia.
Samaan aikaan kaksi maahanmuuttoviraston virkamiestä sekaantuu prostituutioon Viktorin toimiessa oppaana suomalaisturistien matkalla luovutetussa Karjalassa.
Aiheesta muualla

Ollikainen, Heikki: Väärän maan vainaja (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen dekkariseura. 17.10.2011.
Vuodenkierto

Vuodenkierto on myyttisesti ja uskonnollisesti merkittävä ilmiö. Se on tärkeä sekä maanviljelijöille että pyyntitaloudessa eläville. Monet tapahtumat, kuten työt ja juhlat, jaksotettiin vuodenkierron mukaan.
Vuodenkierron uskottiin usein olevan jollain tavoin palautuvaa, ja vuotta on usein kuvattu pyörällä hieman samaan tapaan, kuin vuorokauden aikaa osoitetaan pyöreällä kellolla. Eräs aurinkopyörän merkitys onkin juuri vuodenkierto. Mutta uusi vuodenkierto käsitettiin kuitenkin uudeksi vuodeksi eikä edellisen toistoksi, ja syklisen aikakäsityksen syklit olivat usein huomattavasti vuotta pitempiä.
Aiheesta muualla

Aika ja ajanlasku – Vuodenkierto (Arkistoitu – Internet Archive). Didrichsenin taidemuseo.
Rīgas satiksme

| Rīgas Satiksme |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  kunnallinen osakeyhtiö
Perustettu:  20. helmikuuta 2003
Puheenjohtaja:  Ernests Saulītis
Kotipaikka:  Vestienas Iela 35, Latgalen esikaupunki, Riika
Toiminta-alue:  Suur-Riika
Toimiala:  Liikenteen ja pysäköinnin viranomainen
Henkilöstö:  4 100 (vuonna 2017)
Kotisivu:  www.rigassatiksme.lv/en%20(englanniksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rīgas satiksme on kaupungin omistama julkisen liikenteen ja infrastruktuurin yhtiö, joka palvelee Latvian Riikaa ympäröivine alueineen. Se perustettiin 20. helmikuuta 2003 sateenvarjo-organisaationa Riian kaupungin raitiovaunujen, bussien ja johdinautojen liikennöitsijöiden kesken. Eri liikennemuotojen erilliset liikennöitsijät yhdistettiin ja brändättiin uudelleen nykyiselle nimelleen kaksi vuotta myöhemmin.
Rīgas satiksme hallinnoi julkisen liikenteen lisäksi myös koko kaupungin maksullista pysäköintiä. Se työllistää tällä hetkellä noin 4100 henkeä, ja sen matkustajat tekivät 146,8 miljoonaa matkaa vuonna 2015. Yhtiön velka kasvoi vuonna 2018 lähes 300 miljoonaan.
Johdinautot

Riian ensimmäiset johdinautot tulivat liikenteeseen vuonna 1947 käyttämällä aluksi osa määrärahoista uuden raitiotien korvaamiseen aikeena lakkauttaa vähitellen keskustan raitioliikenne nopeamman johdinautoliikenteen mahdollistamiseksi. Aluksi liikennöitiin neuvostovalmisteisella kalustolla, mutta se korvattiin myöhemmin Tšekkoslovakiasta tuoduilla Škodan ajoneuvoilla. Rahastajat säilyivät johdinautoissa viisi vuotta busseista katoamisen jälkeen, mutta sähköiset lippuautomaatit korvasivat heidät vuonna 1975. Rahastajat palasivat johdinautoihin vuonna 1997 ja jatkoivat vuoteen 2007, jolloin asennettiin uudet sähköiset lippuautomaatit. Ne vuorostaan korvattiin vuonna 2009 sähköisillä lipuilla (e-talons).
Johdinautot on maalattu samalla sinisellä ja valkoisella värillä kuin tavalliset bussit, mutta joissakin niistä on mainosteippaus. Vanhimmissa johdinautoissa on yhä vanha sinivalkoinen väritys.
Johdinautot > Johdinautolinjat

| Numero | Lähtöpysäkki | Päätepysäkki |
| --- | --- | --- |
| 1 | Pētersalas iela | Valmieras iela |
| 3 | Riian keskustori | Sarkandaugava |
| 5 | Daugavas stadions | Paula Stradiņa slimnīca |
| 9 | Iļģuciems | Riian rautatieasema |
| 11 | Ieriķu iela | Riian rautatieasema |
| 12 | Šmerlis | Āgenskalna priedes |
| 13 | Ieriķu iela | Riian keskustori |
| 14 | Mežciems | Esplanade |
| 15 | Ķengarags | Latvian yliopisto |
| 16 | Šmerlis | Pļavnieki |
| 17 | Purvciems | Riian rautatieasema |
| 18 | Mežciems | Riian rautatieasema |
| 19 | Pētersalas iela | Ziepniekkalns |
| 22 | Katlakalna iela | E. Birznieka Upīša iela |
| 23 | Purvciems | Riian rautatieasema |
| 25 | Iļģuciems | Brīvības iela |
| 27 | Ziepniekkalns | Riian rautatieasema |
Johdinautot > Nykyinen kalusto

Alla olevassa taulukossa on Riian johdinautoliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät johdinautot. Varaosalähteenä olevaa kalustoa ei lasketa olemassa oleviin.
| Malli | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Škoda 24Tr Irisbus Citelis | 122 | 142 |
| Škoda 27Tr Solaris III | 97 | 100 |
| Solaris Trollino II 18 Ganz | 24 | 18 |
Solaris Trollino III 18 Ganz-Škoda: 17
Solaris Trollino III 18,75 H2: 10
Solaris Trollino III 18 Ganz: 8
Raitiovaunut

Riiassa on ollut raitioliikennettä pidempään kuin mitään muuta julkisen liikenteen muotoa, sillä ensimmäiset hevosraitiovaunut otettiin käyttöön vuonna 1882. Vuonna 1900 hyväksyttiin useiden sähköraitiolinjojen rakentaminen kaupunkiin, ja ensimmäinen niistä aloitti vuonna 1901. Raitioteiden rakentaminen jatkui ensimmäisen maailmansodan syttymiseen saakka. Raitioteiden liikennöinti säilyi pääosin ennallaan vuoteen 1918, jolloin siitä syntyi ensi kertaa Latviassa itsenäinen osakunta, kun belgialainen yhtiö osti sen. Yksityisomistusjaksoa arveltiin virheeksi, ja kaupungin viranomaiset saivat raitiotiet takaisin hallintaansa vuonna 1931. Toinen maailmansota tuhosi Riian joukkoliikennejärjestelmän, mutta se rakennettiin vähitellen ennalleen.
Vuonna 2002 Rīgas Vagonbūves Rūpnīca allekirjoitti Riian kaupunginjohtajan kanssa sopimuksen, joka olisi tarkoittanut yhtiön uusivan raitiovaunut vuonna 2010 päättyneen liikennöintijakson aikana. Uudet raitiovaunut olisivat olleet tarjouksen mukaan mukavampia, turvallisempia ja paljon hiljaisempia kuin nykyinen, ČKD Tatran vaunuista koostuva kalusto. RVR:n mukaan vaunuihin olisi tullut valoisat ja avarat sisätilat, ja ne olisivat olleet 20–30 % edeltäjiään energiatehokkaampia. Uusia vaunuja oletettiin valmistettavan 15–20 vuodessa, mikä olisi johtanut Tatran raitiovaunujen vähittäiseen poistumiseen.
Nämä suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet, mutta sen sijaan Škoda toimitti Riikaan 20 kolmiosaista 15T-raitiovaunua, joista ensimmäinen tuli liikenteeseen keväällä 2010. Lisäksi käytettiin optio neljästä saman mallin neliosaisesta raitiovaunusta, ja ne tulivat liikenteeseen vuonna 2012. Vuonna 2016 tilattiin 15 uutta kolmiosaista ja viisi neliosaista raitiovaunua,, ja niistä ensimmäinen toimitettiin huhtikuussa 2018.
Raitiovaunut > Raitiolinjat

| Numero | Lähtöpysäkki | Päätepysäkki |
| --- | --- | --- |
| 1 | Jugla | Imanta |
| 2 | Tapešu iela | Riian keskustori |
| 3 | Kauppakeskus Dole | Jugla |
| 5 | Iļģuciems | Mīlgrāvis |
| 7 | Kauppakeskus Dole | Ausekļa iela |
| 9 | Kauppakeskus Dole | Aldaris |
| 10 | Bišumuiža | Riian keskustori |
| 11 | Mežaparks | Ausekļa iela |
Raitiovaunut > Nykyinen kalusto

Alla olevassa taulukossa on Riian raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.
| Vaunutyyppi | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Tatra T3A (uudistettu T3SU) | 97 | 103 |
Tatra T3MR (uudistettu T6B5SU): 30
Škoda 15T ForCity Alfa Riga: 20
| Tatra T6B5SU (alkuperäinen) | 8 | 10 |
| Škoda 15T1 ForCity Alfa Riga | 4 | 6 |
Tatra T6B5 (T6B5SU)
Tatra T3MR (T6B5R)
Tatra T3 (T3SU) (Tatra T3A)
Škoda 15T Riga (ForCity)
Liput ja hinnat

Kertalipun hinta on 1. helmikuuta 2015 alkaen ollut 1,15 euroa (kaksi euroa kuljettajalta ostettuna) matkaa kohden kaikissa Rīgas satiksmen liikennöimissä busseissa, raitiovaunuissa ja johdinautoissa kaupungin rajojen sisällä. Seutubussilinjojen lipunhinnat riippuvat matkan määränpäästä.
Riian julkisen liikenteen lipunmyynnissä käytettiin rahastajia vuoteen 2008 asti.