stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jönssonligan
Spin-off-sarja

Pääsarjasta on tehty myös spin-off-sarja nimeltä Lilla Jönssonligan (Pikku Jönssonin jengi), jossa sarjan kolme päähenkilöä ovat lapsia. Ainoa toistuva näyttelijä kaikissa Lilla Jönssonliganissa on Loa Falkman, joka esittää Wall-Enberg Jr:n isää Oscar Wall-Enberg Sr:ää.
Uusintaversiot

Uusintaversio nimeltä Jönssonligan – Den perfekta stöten, jonka rooleissa on uusia näyttelijöitä, julkaistiin 16. tammikuuta 2015. Elokuva oli ensimmäinen sitten Jönssonligan & Dynamit-Harryn, jossa esiintyivät Sickan, Vanheden, Rocky ja Dynamit-Harry, ja ensimmäinen, jossa ei esiintynyt Wall-Enbergiä, vaan sen sijaan esiintyi ”Wallentin”-niminen antagonisti. Elokuva ei menestynyt kaupallisesti.
Toinen reboot sai ensi-iltansa vuonna 2020.
Kagerō (1899)

| Kagerō / 陽炎 |
| --- | --- |
 Kagerō

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Chiswick
Kölinlasku:  1. elokuuta 1898
Laskettu vesille:  23. lokakuuta 1899
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1899
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 25. helmikuuta 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (kuormattu)
Pituus:  67,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,96 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  5 800 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18″ torpedoputkea
Kagerō (jap. 陽炎) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Valmistus

Alus tilattiin 6. toukokuuta 1898 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1898 telakkanumerolla 337. Alus laskettiin vesille 23. lokakuuta 1899 ja valmistui 31. lokakuuta.
Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
Kagerō luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin yhteysalukseksi 21. huhtikuuta 1922, kunnes alus myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Jussi Nättinen

| Jussi Nättinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1987 (ikä 37) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jore, Nättijussi
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  D Team (Mestis) Hokki (Mestis) Kiekko-Laser (Mestis) KooKoo (Mestis) Beibarys Atıraw (Kazakstan) Reims Champagne hockey (Ranska I) Hermes (Mestis) Starbulls Rosenheim (DEL2) JYP (SML) Podhale Nowy Targ (Puola) HC Briançon (Ranska)
Jussi Nättinen (s. 15. heinäkuuta 1987 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Nättinen on pelannut urallaan ulkomailla myös Kazakstanissa, Puolassa, Ranskassa ja Saksassa. Hän laukoo oikealta.
Pelityyli

Nättisen aiemman seuran, SM-liigajoukkue JYPin silloisen urheilutoimenjohtaja Jukka Holtarin mukaan hän on älykäs ja taitava kiekon kanssa, jonka lisäksi Nättisen erikoisuutena ovat olleet tehdyt alivoimamaalit. Holtarin mukaan hän muistuttaa pelityyliltään Antti Virtasta.
Muuta

Nättisen pikkuveljet Joonas ja Julius sekä serkku Topi ovat myös jääkiekkoilijoita.
Jussi Nättinen harrasti 15-vuotiaaksi asti myös jalkapalloa.
Kaj Kalin

Kaj Kalin (s. 1956) on suomalainen muotoilun asiantuntija, kriitikko, opettaja, toimittaja ja kirjailija. Hän toimi Taideteollisuusmuseon yli-intendenttinä 1980–1998. Vuodesta 1980 lähtien hän on kirjoittanut muotoilu-, kuvataide- ja kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin. Hän on toiminut Gloria Koti- ja muiden aikakauslehtien kolumnistina ja opettanut muun muassa Kuvataideakatemiassa ja Aalto-yliopistossa.
Kalinin vuonna 1994 ilmestynyt kaunokirjallinen teoksensa Veressä sai Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2012 ilmestynyt Design sai Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2014 Kalin sai Helsingin yliopiston Palmenia-koulutuskeskuksen Persoonallinen kynä -palkinnon.
Kirjallisia teoksia

Veressä (1994)
Design (2012)
Kamehameha-koulut

| Kamehameha-koulut> Kamehameha Schools Kula ʻo Kamehameha |
| --- | --- |
 Kamehameha-koulun kampus Kapālamassa
Sijainti:  Havaiji
Tyyppi:  yksityinen
Perustettu:  1887
Luokat:  esikoulu – high school
Oppilaita:  3100
Verkkosivut
Kamehameha-koulut (engl. Kamehameha Schools, havaijiksi Kula ʻo Kamehameha) on yksityinen havaijilainen koulujärjestelmä, joka kattaa kolme samaan organisaatioon kuuluvaa koulua Havaijin osavaltiossa.
Kamehameha-koulujen omaisuus oli 15,1 miljardia dollaria vuonna 2022. Noin neljännes koulun omaisuudesta on kiinni kiinteistöissä ja loput muissa sijoituksissa. Se on siten Yhdysvaltojen suurin yksityinen koulu ja Havaijin suurin yksityinen maanomistaja. Vuonna 1995 The Wall Street Journal kuvaili koulua "kansakunnan suurimmaksi hyväntekeväisyysjärjestöksi". Vuonna 2021 Kamehameha-koulut perusti 10 miljoonan dollarin arvoisen rahaston, jolla tuettaisiin Havaijin paikallista ruuantuotantoa. Ensimmäinen askel oli investoida 300 000 dollaria osuuskuntaan, joka viljelee leipäpuuta.
Koulun taustalla oli prinsessa Bernice Pauahi Bishop, joka testamenttasi suurimman osan valtavasta omaisuudestaan perustaakseen koulun, jossa Havaijin alkuperäisväestöön kuuluvat saisivat englanninkielisen koulutuksen. Uskonnollisesti koulu nojaa protestantismiin. Ensimmäinen Kamehameha-koulu, joka oli tarkoitettu vain pojille, avasi ovensa 3. lokakuuta 1887. Oppilaita oli tuolloin 37 ja opettajia neljä.
Prinsessa Bishopin testamentin mukaisesti koulun opiskelijavalinnoissa suositaan ensisijaisesti havaijilaisia. Vuonna 2008 se hyväksyi sovintoehdotuksen, jonka nojalla se maksoi seitsemän miljoonaa dollaria oppilaaksi pyrkineelle henkilölle, jolla ei ollut havaijilaista sukutaustaa. Nimetön henkilö oli nostanut oikeusjutun sillä perusteella, että havaijilaisten suosiminen rikkoi kansalaisoikeuslakia.
Nykyään koulussa voi opiskella esikoulusta aina high schoolin loppuun. Oppilaiksi, joita on vähän yli 3 100, otetaan sekä tyttöjä että poikia. Opetushenkilökuntaa koululla on 362. Esikouluja on yhteensä 30 ympäri osavaltiota. Tätä ylempi koulutus on keskitetty kolmelle kampukselle O‘ahun, Mauin ja Havaijin saarille.
Kari Nisula

Kari Elias Nisula (s. 9. syyskuuta 1963 Oulu) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Hän edusti koko uransa ajan Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat hänen isänsä Alpo Nisula sekä Pentti Kahma. Kalevan kisoista Nisula saavutti kiekonheitossa kaksi hopeaa vuosina 1986 ja 1989 sekä pronssia vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Kari Nisula (kenraali)

| Kari Nisula |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1967 (ikä 56) Jalasjärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1991–
Komentajuudet:  Panssariprikaati 2017–2019
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  SL K sotilasansiomitali
Ylennykset:  eversti 2016 prikaatikenraali 2019 kenraalimajuri 2021 kenraaliluutnantti 2024
Aiheesta muualla
CV
Kari Juhani Nisula (s. 11. lokakuuta 1967 Jalasjärvi) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hän toimi Pääesikunnan valmiuspäällikkönä vuosina 2019–2021. Nisula on toiminut Puolustusvoimien operaatiopäällikkönä 1.1.2022 alkaen.
Nisula suoritti Kadettikoulun vuosina 1988–1991. Hän on toiminut urallaan aiemmin muun muassa Panssariprikaatin komentajana 2017–2019, ainelaitoksen johtajana sotataidon laitoksella Maanpuolustuskorkeakoulussa 2016–2017, kriisinhallintajoukon komentajana UNIFIL-operaatiossa vuonna 2014 ja Panssarikoulun johtajana 2010–2012.
Kambrikki

Kambrikki eli cambric on kahdella niisivarrella kudottua puuvillakangasta, jota on käytetty muun muassa nenäliinoissa ja paidoissa. Alkuaan kambrikki oli hienoa hollantilaista pellavakangasta. Tiheimpiä kambrikkikankaita voi itse asiassa kutsua perkaalikankaiksi.
Jukka R. Heino

Jukka Rafael Heino (5. toukokuuta 1930 Turku – 13. maaliskuuta 2014) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Heinon vanhemmat olivat verojohtaja, maanviljelijä Emil Heino ja pankkivirkailija Eeva Gylden ja puoliso vuodesta 1954 kotitalousopettaja Aira Lempi Aliisa Kause. Heino kävi keskikoulun Perniön yhteiskoulussa ja Maatalousnormaalikoulun maamieskoulun Järvenpäässä ja valmistui agrologiksi Mustialan maamiesopistosta. Hän suoritti lisäksi kaupan alan kursseja ja teki useita opintomatkoja ulkomaille. Heino oli Maataloustuottajain Varsinais-Suomen liiton järjestökonsultti 1954–1955 ja Tuottajain Maidon kuljetuspäällikkö 1956–1957, hankintapäällikkö 1958–1963, apulaisjohtaja 1963–1975, toimitusjohtajan varamies vuodesta 1975, hankintajohtaja 1976, vt. toimitusjohtaja 1976–1977 ja toimitusjohtaja 1977–1991. Hänellä oli lisäksi lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Heino oli reservin yliluutnantti (1983). Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1987, samoin kuin useita ansiomerkkejä. Taiteilija Valentin Tsekzmasov maalasi hänen muotokuvansa 1992.
Kambodžanräätäli

| Kambodžanräätäli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Räätälit Orthotomus
Laji::  chaktomuk
Kaksiosainen nimi
 Orthotomus chaktomuk  (Mahood, 2013) 
Katso myös
   Kambodžanräätäli Wikispeciesissä   Kambodžanräätäli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kambodžanräätäli  (Orthotomus chaktomuk) (engl. Cambodian Tailorbird) on räätälien sukuun kuuluva varpuslintu.
Laji löydettiin lintuinfluenssaan liittyvien tutkimusten yhteydessä Kambodžan pääkaupungista Phnom Penhista vuonna 2009. Tieto Orthotomus chaktomukin löytymisestä julkistettiin kesäkuussa 2013.
Kambodžanräätäli elää pienellä alueella Mekong-joen tulvatasangon pensasaroilla Phnom Penhin ympäristössä. Linnun löytäjät ovat ehdottaneet Kansainväliselle luonnonsuojeluliitolle, että Kambodžanräätäli luokiteltaisiin uhanalaisuusluokitukseen silmälläpidettävänä lajina.
Judo kesäolympialaisissa 1972

Münchenin kesäolympialaisissa 1972 kilpailtiin judossa kuudessa miesten painoluokassa. Laji palasi olympiaohjelmaan kahdeksan vuoden tauon jälkeen oltuaan pois Méxicon kisoista 1968. Alankomaiden Willem Ruska voitti kultaa sekä raskaassa sarjassa että avoimessa luokassa. Samalla hänestä tuli judon ensimmäinen kaksinkertainen olympiavoittaja.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 63 kg |  Takao Kawaguchi | ei jaettu |  Kim Yong-Ik  Jean-Jacques Mounier |
| 70 kg |  Toyokazu Nomura |  Antoni Zajkowski |  Dietmar Hötger  Anatoli Novikov |
| 80 kg |  Shinobu Sekine |  Oh Seung-Lip |  Jean-Paul Coche  Brian Jacks |
| 93 kg |  Šota Kokošvili |  David Starbrook |  Paul Barth  Chiaki Ishii |
| +93 kg |  Willem Ruska |  Klaus Glahn |  Motoki Nishimura  Givi Onašvili |
| Avoin luokka |  Willem Ruska |  Vitali Kuznetsov |  Jean-Claude Brondani  Angelo Parisi |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 |  Alankomaat | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 |  Neuvostoliitto | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 4 |  Länsi-Saksa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 |  Puola | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Etelä-Korea | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  Ranska | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 9 |  Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Itä-Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Pohjois-Korea | 0 | 0 | 1 | 1 |
Just Cause

Just Cause voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Just Cause videopelisarja
Just Cause, videopeli vuodelta 2006
Just Cause 2, pelin vuonna 2010 julkaistu jatko-osa
Just Cause 3
Oikeuden puolustaja (Just Cause), yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1985
Just Cause, kanadalainen televisiosarja 2000-luvun alulta
Operaatio Just Cause eli Yhdysvaltojen Panaman-miehitys vuonna 1989.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Just Cause”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Julia Ormond

| Julia Ormond |
| --- | --- |
 Julia Ormond Cannesissa 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julia Karin Ormond
Syntynyt: 4. tammikuuta 1965 (ikä 59) Epsom, Surrey, Englanti, Iso-Britannia
Puoliso:  Rory Edwards (1989–1994) Jon Rubin (1999–2008)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Palkinnot
 2010 Emmy-palkinto parhaasta sivuroolista TV-elokuvassa Temple Grandin 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Julia Karin Ormond (s. 4. tammikuuta 1965 Epsom, Surrey, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Julia Ormond oli syntyessään perheensä toinen lapsi. Hänen jälkeensä perheeseen syntyi vielä kolme lasta lisää. Ormond kävi lapsena Cranleighin yksityiskoulua ja osoitti jo tuolloin kiinnostusta näyttelemiseen. Ormondin isovanhemmat olivat taiteilijoita ja jossakin vaiheessa Ormond itsekin ajatteli ryhtyvänsä taiteilijaksi, mutta vuoden taidekoulussa opiskelun jälkeen hän palasi takaisin alkuperäisen kiinnostuksensa pariin ja opiskeli näyttämötaidetta Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa, josta hän valmistui vuonna 1988.
Ormond avioitui 1989 näyttelijä Rory Edwardsin kanssa, jonka vastanäyttelijänä hän oli ollut näytelmässä Wuthering Heights sekä TV-elokuvassa Nuori Katariina, jossa Ormond esitti kuningatar Katariina Suurta. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1994. Ensimmäisen Hollywood-roolinsa Ormond sai vuonna 1994 Brad Pittin vastanäyttelijänä elokuvassa Intohimon tuulet. Vuonna 1998 Ormond avioitui uudelleen Jon Rubinin kanssa. Parille ehti syntyä yksi lapsi ennen kuin he erosivat 2008.
Aiheesta muualla

Julia Ormond Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
José Altafini

Altafini (vasemmalla) ja Lula vuonna 2008
José João Altafini (s. 24. elokuuta 1938 Piracicaba, São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka myöhemmin sai myös Italian kansalaisuuden.
Altafini voitti Brasilian riveissä maailmanmestaruuden vuonna 1958. Seuratasolta hänet muistetaan parhaiten italialaisesta Milanista.
Lempinimi

Alfafini tunnetaan Brasiliassa myös lempinimellä Mazzola tai Mazola. Tämä on viittaus italialaispelaaja Valentino Mazzolaan.
Ura

Altafini oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin hyvänä maalintekijänä.
Altafini edusti maajoukkuetasolla sekä Brasiliaa että Italiaa. Hän pelasi Brasilian maajoukkueessa vuosina 1957–1958 8 ottelua tehden 4 maalia ja Italian maajoukkueessa vuosina 1961–1962 6 ottelua tehden 5 maalia. Altafini edusti Brasiliaa MM-kilpailuissa vuonna 1958 ja Italiaa vuonna 1962.
Altafini edusti Milania vuosina 1958–1965. Hän saavutti seuran riveissä Euroopan cupin voiton ja kaksi Italian-mestaruutta. Altafini voitti Milanin riveissä kerran sekä Euroopan cupin että Serie A:n maalikuninkuuden.
Altafini edusti pääsarjatasolla lisäksi Brasiliassa Palmeirasia sekä Italiassa Napolia ja Juventusta. Hän voitti kaksi Italian-mestaruutta Juventuksessa.
Altafini teki kaikkiaan 216 maalia Italian Serie A:ssa. Hän on sarjan kaikkien aikojen maalitilaston jaetulla kolmannella sijalla.
Tiedot > Maaottelut

1957–1958  Brasilia 8 ottelua (4 maalia)
1961–1962  Italia 6 ottelua (5 maalia)
Tiedot > Seurat

1956–1958  Palmeiras
1958–1965  Milan
1965–1972  Napoli
1972–1976  Juventus
Tiedot > Saavutukset

Maailmanmestaruus 1958
Euroopan cup 1963
Italian-mestaruus 1959, 1962, 1973, 1975
Euroopan cupin paras maalintekijä 1963
Italian Serie A:n paras maalintekijä 1962
Kaikkien aikojen paras maalintekijä mestarien liigassa. 14 maalia
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1958
1 Castilho |
2 Bellini |
3 Gilmar |
4 Djalma Santos |
5 Dino Sani |
6 Didi |
7 Zagallo |
8 Oreco |
9 Zózimo |
10 Pelé |
11 Garrincha |
12 Nílton Santos |
13 Moacir |
14 de Sordi |
15 Orlando |
16 Mauro Ramos |
17 Joel |
18 Mazzola |
19 Zito |
20 Vavá |
21 Dida |
22 Pepe
Valmentaja: Feola
Judo kesäolympialaisissa 1976

Montrealin olympialaisissa 1976 kilpailtiin judossa kuudessa miesten painoluokassa.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 63 kg |  Héctor Rodríguez |  Chang Eun-Kyung |  Felice Marani  József Tuncsik |
| 70 kg |  Vladimir Nevzorov |  Koji Kuramoto |  Marian Tałaj  Patrick Vial |
| 80 kg |  Isamu Sonoda |  Valeri Dvoinikov |  Slavko Obadov  Park Young-Chul |
| 93 kg |  Kazuhiro Ninomiya |  Ramaz Karšiladze |  Jörg Röthlisberger  David Starbrook |
| +93 kg |  Serhi Novikov |  Günther Neureuther |  Allen Coage  Sumio Endo |
| Avoin luokka |  Haruki Uemura |  Keith Remfry |  Cho Je-Aki  Šota Kokošvili |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3 |  Kuuba | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 |  Etelä-Korea | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 |  Länsi-Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Italia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Jugoslavia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Puola | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Juuse Mikkonen

Juuse Mikkonen (s. 1972 Tampere) on suomalainen kokki ja keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2004. Hän työskenteli tuolloin ravintola Chez Dominiquen palveluksessa.
Hän on toiminut keittiöpäällikkönä muun muassa seuraavissa ravintoloissa: Havis, Carelia, ravintola Teatteri ja Hotelli Kämp. Ulkomailla hän on työskennellyt muun muassa Landmark Mandarin Oriental -hotellissa Hongkongissa.
Juurusoja

| Juurusoja |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Juurusoja korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Maikkulan suuralue
Kaupunginosa nro:  34
Väkiluku:  185  31.12.2023
Työpaikkoja:  22 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Juurusoja
Juurusoja on Oulun 34. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä kaupungin keskustasta itään. Oulujoen eteläpuolella Maikkulan suuralueella sijaitseva kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Oulu–Kontiomäki-rautatiehen ja Madekoskeen, idässä Hangaskankaaseen, etelässä Kempeleen kunnanrajaan ja Juurussuon kylään sekä lännessä Kaakkurin suuralueeseen. Asukkaita Juurusojalla on 185+.
Juurusoja on metsä- ja peltomaisemissa sijaitseva laaja kaupunginosa, jossa asutus on harvaa. Pääasiassa asutus on edelleen maatalouselinkeinon myötä syntynyttä, joskin uudempaa omakotitalorakentamista alueelle syntyy verkkaiseen tahtiin. Alueen kehitystä haittaavat peruspalveluiden etäisyys sekä huonot liikenneyhteydet, joita aiotaan parantaa.
Jukka Pulkkinen

Jukka Pulkkinen on varatuomari ja entinen Kuopion kaupungin vt. kaupunginjohtaja. Hän on toiminut 20.4.1999–31.7.2000 vt. kaupunginjohtajana Kari Häkämiehen virkavapauden ajan sekä 1.2.2001–31.7.2001 ennen seuraavan kaupunginjohtajan virkaan astumista. Hän on myös toiminut Kuopion apulaiskaupunginjohtajana vuosina 1992–2008.
Aiheesta muualla

Jukka Pulkkisen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kagerō (1938)

| Kagerō / 陽炎 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Maizurun laivastoarsenaali
Kölinlasku:  30. syyskuuta 1937
Laskettu vesille:  27. syyskuuta 1938
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  20. kesäkuuta 1943
Loppuvaihe:  upotettu 8. toukokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 065 t (standardi) 2 529 t (kuormattu)
Pituus:  118,5 m (kokonaispituus) 116,2 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  240
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisissa tyypin C torneissa 28 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 610 mm torpedoputkea 36 × syvyyspommia
Kagerō (jap. 陽炎, kagerō) oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1937 tilausta Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1937. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1939.
Palvelus

Tyynenmeren taisteluiden alkaessa alus kuului Keisarillisen Japanin laivaston 1. hävittäjälaivueen 18. hävittäjäviirikköön. Alus oli marraskuussa 1941 laivueensa mukana suojaamassa Pearl Harboriin hyökänneitä lentotukialuksia.
Alus suojasi 23. tammikuuta 1942 laivasto-osastoa, joka tuki Rabaulin ja Kaviengin valtausta. Se oli edelleen mukana laivaston tunkeutuessa huhtikuussa Intian valtamerelle ja hyökätessä Ceylonilla olevia Britannian Kuninkaallisen laivaston yksiköitä vastaan.
Alus suojasi 28. toukokuuta – 5. kesäkuuta yhdessä kevyt risteilijä Jintsun johtaman 2. hävittäjälaivueen alusten kanssa joukkojenkuljetussaattuetta Midwayn operaatiossa.
Alus otti osaa niin kutsuttiin Tokion pikajunaan, joka huolsi japanilaisia tukikohtia Guadalcanalilla. Alus suoritti ensimmäisen matkansa 17. marraskuuta yhdessä Kazagumon, Yūgumon ja Oyashion kanssa, jolloin alukset pääsivät Bunaan ilman vastarintaa. Alus tulitti 17.elokuuta yhdessä Asashion ja Hagikazen kanssa Tulagin vesilentokonetukikohtaa. Osasto joutui ilmahyökkäyksen kohteeksi, jossa sen alukset saivat vaurioita.
Kagerō kuului 23.–25. elokuuta kontra-amiraali Raizo Tanakan johtaman joukkojenkuljetussaattueen suojana olleeseen 2. hävittäjälaivueeseen Salomonin toisessa taistelussa.
Alus kuului 25.–27. lokakuuta Takeo Kuritan lähitukiosastoon Santa Cruzin taistelussa. Alus osallistui 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin taisteluun sekä Tassafarongan taisteluun 30. marraskuuta.
Alus lähti yhdessä Oyashion, Kuroshion ja Michishion kanssa Vilasta kuljettamaan joukkoja Kolombangaraan. Kagerō, Oyashio ja Kuroshio osuivat 8. toukokuuta 1943 miinoihin Blackettinsalmessa Arundalin saaren ja Kolombangaran välillä. Kagerō ja Oyashio vaurioituivat pahoin ja Kuroshio upposi. Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen lentokoneet upottivat vaurioituneet alukset seuraavana päivänä. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 18 miehistönjäsentä ja 36 haavoittui.
Aiheesta muualla

CombinedFleet.com: Kagerō-luokan hävittäjät (englanniksi)
CombinedFleet.com: Kagerōn historia (englanniksi)
Kagerō-luokan hävittäjä
Julia Nyberg

| Julia Nyberg> Juliana Christina Svärdström |
| --- | --- |
 Julia Christina Nyberg
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julia Christina Nyberg, o.s. Svärdström
Syntynyt: 1785
Kuollut: 1854 (68–69 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Euphrosyne
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Julia Kristina (Juliana Christina) Nyberg, o.s. Svärdström, kirjailijanimi Euphrosyne (1785–1854) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi vuonna 1817 lyyrisiä runoja, joita myöhemmin ilmestyi sekä kalentereissa, lehdissä että eri kokoelmissa. Hän kuului fosforisteihin.
Per Daniel Amadeus Atterbom julkaisi Nybergin ensimmäiset runot 1817 kalenterissa Poetisk kalender, jossa hän kiitti runoilijaa "hyvin lupaavaksi lahjakkuudeksi". Kirjeessään Nybergille hän toivottaa tämän tervetulleeksi "ruotsalaisen kirjallisuuden temppelinpihalle" ja toisessa kirjeessä antaa luettelon kirjallisuudesta, jota suosittelee luettavaksi. Hänestä tuli Nybergin isähahmo ja neuvonantaja. Atterbom suositteli Nybergiä ottamaan eron onnettomasta avioliitosta, ja puolison ajauduttua konkurssiin avioero toteutui. Saman tien Nyberg avioitui jo aiemmin tuntemansa miehen kanssa, joka kannusti häntä uralla.
J. V. Snellman on arvioinut hänen kirjailijanlaatuaan Litteraturbladissa: "Euphrosynellä on perin miehekäs ja ennakkoluuloton tapa ajatella kaikkia elämän asioita, ja sillä hän näyttää jopa jollain tavoin loukkaavan naisellista heikkoutta."
Suomennettu teos

Euphrosyne: Kristóforos: legenda; suom. Juhana Enlund. Helsinki: Otava 1905. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto, n:o 117.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julia Nyberg Wikimedia Commonsissa
Kamehameha

Kamehameha voi tarkoittaa ainakin seuraavia: