stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iiris-keskus

| Iiris-keskus |
| --- | --- |
 Iiris-keskus Itäpolulta nähtynä.
Osoite:  Marjaniementie 74
Sijainti:  Itäkeskus, Helsinki
Koordinaatit:  60°12′29″N, 25°04′26″E
Valmistumisvuosi:  2003
Suunnittelija:  Rainer Mahlamäki
Rakennuttaja:  Kiinteistö Oy Iiris
Urakoitsija:  NCC Finland Oy
Käyttäjä:  näkövammaiset
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näkövammaisten palvelu- ja toimintakeskus Iiris on Helsingin Itäkeskuksessa sijaitseva näkövammaisille soveltuvan selkeän ja esteettömän rakentamisen esimerkkikohde. Joulukuussa 2003 valmistunut Näkövammaisten palvelu- ja toimintakeskus Iiris on suunniteltu esteettömäksi aisti- ja liikuntavammaisille kävijöille sekä vanhuksille. Iiris-keskukseen on koottu saman katon alle kaikki näkövammaisten keskeisimmät palvelut.
Rakennuksessa toimivat muun muassa Näkövammaisten liitto ry, Helsingin ja Uudenmaan Näkövammaiset ry (HUN), Fysioterapia-alan Näkövammaiset ry (FAN), Näkövammaisten Kulttuuripalvelu ry, Suomen Kuurosokeat ry, Celia – Näkövammaisten kirjasto, Retinitis-yhdistys ry, Vammaisfoorumi ry ja Suomen Näkövammaissäätiö.
Tilat on suunniteltu monikäyttöisiksi: päivällä kuntoutus- ja koulutuskäytössä olevat tilat palvelevat iltaisin ja viikonloppuisin näkövammaisten järjestötoimintaa sekä erilaisia harrastusryhmiä mm. teatteria, kuoroja, orkestereita ja opintopiirejä. Iiriksessä on myös 40 majoitushuonetta.
Vuonna 2004 Rainer Mahlamäki ja muut Iiris-keskuksen suunnittelijat saivat Helsingin kaupungin Rakentamisen Ruusu -palkinnon. Perustelujen mukaan tämä suuriskaalaisen puhdasmuotoinen rakennus sijoittuu raskaaseen likenneympäristöönsä entistä rakennuskantaa täydentäen. Sen arkkitehtonisia aiheita pidettiin rohkeina ja vaikuttavina sekä päivällä että pimeällä, ja kaikkien yksityiskohtienkin sanottiin olevan huoliteltuja. Erityisesti tuomaristo arvosti paneutumista sisätilojen toiminnallisuuteen, mikä on vaatinut perusteellista perehtymistä ja yhteistyötä kaikkien osapuolten kesken.
Esteettömiä ratkaisuja

keskeinen sijainti
selkeä pohjapiirros, suorat kulmat
opasteet: isokirjoitusta, pistekirjoitusta, kohomerkintöjä
ohjaavat laatat, listat ja kaiteet
puhuvat hissit ja äänimajakat
korkeahko yleisvalaistus ja häikäisyn esto
kontrastit, väritys
esteetön pääsy pyörätuolilla
akustiikka – erilaisten kaikutilojen hyödyntäminen
keskeisissä tiloissa on induktiosilmukka.
Héroes del Silencio

| Héroes del Silencio |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1984–1996, 2007–
Tyylilaji:  alternative rock, hard rock, goottirock
Kotipaikka:  Zaragoza, Espanja
Laulukieli:  espanja
Jäsenet:  Enrique Bunbury   Joaquin Cardiel   Juan Valdivia   Pedro Andreu   Alan Boguslavsky   Gonzalo Valdivia  
Levy-yhtiö:  EMI  
Aiheesta muualla
heroesdelsilencio.es
Infobox OKNimi-testi OK: 
Héroes del Silencio on espanjalainen rockyhtye. Se perustettiin Zaragozassa 1980-luvun puolivälissä. Yhtyeen ensimmäinen täysimittainen albumi, El mar no cesa myi platinaa parissa viikossa. Vuonna 1991 Héroes del Silencio esiintyi "Rock Against Racism" -festareilla Berliinissä.
Kokoonpano

Enrique Bunbury
Joaquin Cardiel
Juan Valdivia
Pedro Andreu
Alan Boguslavsky
Gonzalo Valdivia
Diskografia > Studioalbumit

Héroe de Leyenda (EP) (1987)
El Mar No Cesa (1988)
Senderos de Traición (1990)
El Espíritu del Vino (1993)
Avalancha (1995)
Diskografia > Livealbumit

En Directo (1989)
Senda '91 (1991)
Parasiempre (1996)
Tour 2007 (2007)
Diskografia > Kokoelmat

Rarezas (outtakes and rare versions) (1998)
Edición del Milenio (1999)
Canciones 1984-1996 (2000)
Antología Audiovisual (2004)
El Ruido y la Furia (2005)
Héroes del Silencio: The Platinum Collection (2006)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Hüüdre järv

| Hüüdre järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Põlvamaa
Kunnat:  Kanepin kunta
Koordinaatit:  57°56′25″N, 26°40′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Pühäjõen valuma-alue
Laskuoja:  metsäoja
Järvinumero:  VEE2123900
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,9 m  mpy. 
Pituus:  0,59 km  
Leveys:  0,125 km  
Rantaviiva:  1,386 km  
Pinta-ala:  5,3 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHüüdre järv 
Hüüdre järv (myös Hüüdra järv) on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnan Jõgeharan kylässä sijaitseva järvi.
Se kuuluu Koorasten kylän järvialueeseen (vir. Kooraste järvestik), johon kuuluu yhteensä 15 järveä.
Maantietoa

Järvi on 590 metriä pitkä, 125 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella loivassa painaumassa, jonka länsipuolelta alkaa pieni soistunut alue. Lounaispuolella sijaitsee seitsemän talon kulmakunta ja järven pohjoispuolella on vapaa-ajan asunto. Metsäautotiet kulkevat järven eri puolilla, mutta mikään niistä ei tule rantaan asti.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. pehme- ja heledaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Aare Mäemets on julkaisussaan Eesti NSV järved ja nende kaitse vuodelta 1977 kuvaillut järveä. Hänen mukaansa järvi on metsän keskellä sijaitseva järvi, jonka lounaisrannalla on vanha viljelytila. Järven rannat ovat hiekkapohjaa ja tilan lähellä sijaitsee uimaranta. Järven vesi on peräisin sadevedestä ja sen vedenväri on ruskehtavankeltainen, sen näkösyvyys on 1,8 metriä ja järvi on kesällä ja talvella lämpötilakerrostunut. Järven vesikasvillisuus on karua ja tunnistettuja lajeja on 16. Kalasto on köyhää. Yleisin laji on ruutana, jonka lisäksi tavataan allikkosalakkaa ja muita lajeja vaihtelevasti. Järven kalakanta on riippuvainen siitä, kuinka eri lajit menestyvät kunakin vuonna.
Vesistösuhteita

Hüüdre järvestä alkaa koneellisesti kaivettu laskuoja, joka päättyy metsään hiekkakankaalle. Se luetaan kuuluvaksi Pühäjõen valuma-alueeseen, sillä laskuojan vedet suotuvat pohjavedeksi, jonka katsotaan päätyvän Pühajõgeen. Pühäjõgi on Võhandu jõen sivujoki. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Tyks Raision sairaala

Tyks Raision sairaala (entinen Raision aluesairaala) on Raisiossa Petäsmäessä sijaitseva sairaala, joka hallinnollisesti kuuluu Turun yliopistolliseen keskussairaalaan. Sairaala liitettiin Tyksiin vuonna 2003. Somaattinen sairaanhoitotoiminta lopetettiin sairaalassa vuonna 2015. Tällä hetkellä (vuonna 2020) sairaalassa toimivat sairaanhoitopiirin Alueellinen apuvälinekeskus, Tyksin neuropsykiatrinen työryhmä, Lasten neuropsykiatrinen työryhmä ja Nuorten neuropsykiatrinen työryhmä. Samassa rakennuksessa sijaitsevissa terveyskeskuksen tiloissa toimivat terveyskeskuksen tarpeisiin Tykslabin Laboratorio-osasto 139 ja Tyks kuvantamisyksikön Röntgenosasto 143.  Sairaanhoitopiirin taloushallinnon palvelukeskus (30 henkilöä) toimii rakennuksen vuodeosastosiiven 1. kerroksessa.
Historia

Maantieteellinen sijainti Turun kainalossa selittää pitkälti sairaanhoidon kehitystä Raisiossa ja sen lähikunnissa.  Kun tarvittiin sairaanhoitoa tai lääkäriä, mentiin Turkuun, jossa sijaitsivat lääninsairaala ja von Heidekenin synnytyslaitos. Lääkäriapua saatiin Turun, Rymättylän ja Uudenkaupungin piirinlääkäreiltä. 1930-luvulla paikallissairaalat perustettiin Loimaalle, Saloon ja Uuteenkaupunkiin.  Sairaalan perustamista Raision ja Naantalin ympäristöön ei tuolloin nähty tarpeellisena.
Paikallissairaalan perustamiseen tähtäävä sairaalahanke käynnistyi Raision seudulla 1960-luvulla. Turun ympäristökuntien sairaalaolot, olivat kehittyneet hyvin puutteellisiksi. Yhtenä syynä tähän oli väestönkasvu. Lisäksi Turun lääninsairaalan ja yliopistollisen sairaalan käyttö ympäristökuntien paikallissairaalana johti keskussairaalan huomattavaan ylikuormitukseen.
Raision paikallissairaalan kuntainliitto perustettiin 2.8.1965.  Perustajakuntina olivat Raisio, Lemu, Masku, Mietoinen, Paattinen ja Vahto. Askainen liittyi kuntainliittoon vuonna 1966.  Merimasku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen ja Rymättylä jäivät vielä odottavalle kannalle. Naantali olisi halunnut sairaalan sijoittuvan omaan kaupunkiinsa.
Sairaalan rakentaminen alkoi elokuussa 1971 ja rakennus vihittiin käyttöön syyskuussa 1973. Sairaala toimi aluksi yleislääkärijohtoisena paikallissairaalana vuosina 1973-1980. Erikoislääkärijohtoiseksi paikallissairaalaksi se muutettiin vuonna 1981, jolloin toiminta jakautui selkeästi sisätautien ja kirurgian erikoisaloihin, joilla oli omat ylilääkärit. Vuonna 1981 sairaalassa oli 80 sairaansijaa, joista 50 sisätautien ja 30 kirurgian sairaansijaa. Henkilökuntaa oli noin 150.
Lääkintöhallitus hyväksyi sairaalan vuoden 1983 alusta aluesairaalaksi. Kuntainliiton nimi muutettiin Raision seudun aluesairaalan kuntainliitoksi. Puhekielessä sairaalaa kutsuttiin Raision aluesairaalaksi.  Leikkaustoiminta sairaalassa alkoi jo vuonna 1973 ostopalveluna Tyksistä. Vuonna 1981 sairaalaan saatiin lisäksi oma kirurgi ja 1982 anestesiologi ja osastonhoitaja.  Vuonna 1984 tehtiin noin 2 000 leikkausoperaatiota. Leikkausosastosiipi valmistui vuonna 1989.  Sen neljä uutta leikkaussalia mahdollisti leikkaustoiminnan laajentamisen mm. ortopediaan.  Geriatrian erikoisala aloitti vuonna 1983, jonka myötä perustettiin 24 uutta sairaansijaa.
Vuonna 1991 Raision seudun aluesairaalan kuntainliitto lakkautettiin ja aluesairaala yhdistettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin nimellä Raision aluesairaala. Vuonna 2003 se yhdistettiin hallinnollisesti Turun yliopistolliseen keskussairalaan nimellä Tyks Raision sairaala.  Somaattinen sairaanhoito lopetettiin sairaalassa vuonna 2015.
Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja Raision sairaalasta tuli osa Tyksiä ja Varsinais-Suomen hyvinvointialuetta.
Holodiscus dumosus

| Holodiscus dumosus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Nukka-angervot Holodiscus
Laji::  dumosus
Kaksiosainen nimi
 Holodiscus dumosus  (Nutt. ex Hook.) A.Heller 
Katso myös
   Holodiscus dumosus Wikispeciesissä   Holodiscus dumosus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Holodiscus dumosus on ruusukasvien heimoon ja nukka-angervojen sukuun kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko

Holodiscus dumosus on kesävihanta ja harittava, aromaattinen pensas, joka kasvaa tavallisesti 0,5–6 metriä korkeaksi ja 1,5–3 metriä leveäksi. Varret haarautuvat tiheästi juurenniskasta. Soikeat lehdet ovat 1–2,3 senttimetriä pitkiä ja 0,4–1,2 senttimetriä leveitä, liuskaisia tai hammaslaitaisia.
Hyönteispölytteinen kasvi kukkii kesäkuusta elokuuhun. Huiskilokukinnossa on useita pieniä, vaaleanpunaisia, valkoisia tai kermanvärisiä kukkia, joiden pituus on noin kaksi millimetriä. Hedelmä on pieni ja kuiva kota, joka sisältää pieniä tuulen mukana lentäviä siemeniä.
Kasvin kromosomiluku on n = 18.
Levinneisyys

Laji kasvaa luonnonvaraisena läntisessä Pohjois-Amerikassa, missä sitä esiintyy Pohjois-Meksikossa Chihuahuan ja Baja Californian osavaltioissa ja Yhdysvaltain länsi- ja eteläosissa Coloradossa, Oregonissa, New Mexicossa, Wyomingissa, Idahossa, Teksasissa, Arizonassa, Kaliforniassa, Nevadassa ja Utahissa. Laji esiintyy yleisenä myös Grand Canyonissa, ja Nevadassa se on osa amerikanhaapametsissä ja pajukasvustoissa Great Basinin alueella.
Elinympäristö

Holodiscus dumosus kasvaa monenlaisissa metsäisissä ja pensaikkoisissa elinympäristöissä. Se kasvaa usein hallitsevana aluskasvillisuuden joukossa douglaskuusi-, keltamänty- ja arizonanmäntymetsissä sekä tammimetsissä 900–3 600 metrin korkeudessa leveysasteesta ja ilmastosta riippuen.
Laji sietää erilaisia maatyyppejä, samoin paljaita kallioita ja kivenlohkareita; se kasvaakin usein kallionhalkeamissa ja louhikoissa. Kasvi kasvaa kuivemmilla paikoilla kuin lähisukulaisensa nukka-angervo (Holodiscus discolor). Levinneisyysalueensa keskiosissa lajia löytyy viileistä, kosteista vuoristometsistä. Laji juurtuu helposti myös jyrkille rinteille ja voi kasvaa pystysuorilta kallioseinämiltä.[lähde? ]
Muunnokset

Holodiscus dumosus -lajilla on kaksi muunnosta. Niiden lisäksi sillä oli aiemmin muunnos var. glabrescens, joka kuitenkin nykyisin luokitellaan Holodiscus microphyllus-lajin muunnokseksi Holodiscus microphyllus var. glabrescens.
Holodiscus dumosus var. cedrorus — kotoperäinen Sonoman piirikunnan The Cedarsin alueen serpentiinimaaperässä.
Holodiscus dumosus var.  dumosus — luonnonvarainen Coloradossa, Arizonassa, Nevadassa ja Utahissa.
Käyttö

Monet Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat, kuten pohjoispaiutet ja shoshonit käyttävät perinteisesti lajia lääkkeenä muun muassa vatsakipuun, vilustumiseen ja ripuliin. Navajot torjuivat kasvin lehtikeitteellä influenssaa, ja tewat söivät kasvin hedelmiä. Varhaiset eurooppalaiset uudisasukkaat puolestaan valmistivat kasvin puuaineksesta nauloja. Nykyisin Holodiscus dumosus -lajia viljellään myös koristekasvina.
Käännös suomeksi
Vals (Sveitsi)

| Vals |
| --- | --- |
 Valsin kylää.
 vaakuna

 Vals
 Koordinaatit: 46°37′N, 9°11′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Graubünden
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  175,50 km²
Korkeus:  910–3 402 m
Väkiluku (31.12.2016)  (vakinaiset asukkaat):  984
 – Väestötiheys:  6 as./km²
 
 www.vals.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vals (paikallisesti walseriksi Falsch, retoromaaniksi Val) on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa Surselvan hallintoalueella. Siellä on asukkaita vajaa tuhat. Nykyinen Valsin kunta muodostettiin 1.1.2015, kun 42 asukkaan St. Martinin kunta yhdistettiin Valsiin.
Sijainti

Vals sijaitsee Reinin yhden alkujoen, Valser Rheinin ja sen sivupurojen laaksoissa. Valsin kylä sijaitsee noin 1 250 metrin korkeudessa. Valsin korkein kohta on Rheinwaldhorn (3 402 m mpy.).
Historiaa

Vals on saksankielinen saareke retoromaaninkielisen alueen keskellä. Alueen alkuperäiset asukkaat olivat walsereita, jotka muuttivat Ylä-Valais’sta (saks. Wallis) 1300-luvulla..
Talous

Valsilaisten pääelinkeino on matkailu. Siellä on ollut kylpylä vuodesta 1893 ja hiihtohissejä vuodesta 1964. Kylpylä uusittiin vuonna 1970.
Vals on tunnettu Valser-mineraalivesistä, joihin käytetään alueen lähdevettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vals (Sveitsi) Wikimedia Commonsissa
Valsin kylä sijaitsee kapeassa Valser Rhein -joen laaksossa.
Vanha walserilaistalo.
Valsin uuden kylpylärakennuksen on suunnitellut Peter Zumthor.
Valser-mineraalivedet valmistetaan valsilaisesta vedestä.
Huiviot

| Huiviot |
| --- | --- |
 Ruusuhuivio (Mussaenda philippica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Alaheimo::  Ixoroideae
Suku::  Huiviot Mussaenda  L.
Katso myös
   Huiviot Wikispeciesissä   Huiviot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huiviot (Mussaenda) on matarakasvien (Rubiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 185 lajia.
Lajeja

Mussaenda erythrophylla – hurmehuivio
Mussaenda frondosa – neidonhuivio
Mussaenda incana – helmihuivio
Mussaenda philippica – ruusuhuivio
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mussaenda
Tyne (täsmennyssivu)

Tyne voi merkitä seuraavia asioita:
Henkilöt

irlantilainen sukunimi
Edward Tyne, uusi-seelantilainen rygbyn pelaaja
Tyne Daly, yhdysvaltalainen näyttelijä
Tyne Jokinen, suomalainen lääkäri ja hovineuvos
Tyne O'Connell
Tyne Stecklein
Paikat

Tyne, joki Englannissa
Tyne (Skotlanti), joki Skotlannissa
Port of Tyne, satama-alue telakoineen Tyne and Wearissa
Muut

Rolls-Royce Tyne
HMS Tyne (1814), 28-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Tyne (1826), 28-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Tyne, vuonna 1867 uudelleen nimetty HMS Active
HMS Tyne (1878), joukkojenkuljetusalus
HMS Tyne (1940), Hecla-luokan varastolaiva
HMS Tyne (P281), River-luokan ulkovartiolaiva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tyne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Turkvision laulukilpailu 2020

| Turkvision laulukilpailu 2020> Päivämäärät.Isäntä |
| --- | --- |
Juontaja(t):  Esra Balamir,  Refik Sarıöz,  Nermin Barıs
Isäntämaan toimittaja:  TMB
Osallistujat
Osallistujien määrä:  26
Uudet maat:   Irakin turkmeenit  Kazakstanin uiguurit  Moldova  Nogait  Puola  Tjumenin alue
Palaavat maat:   Baškortostan  Hakassia  Moskovan alue  Tatarstan  Tuva  Sahan tasavalta
Vetäytyvät maat:   Bulgaria  Georgia  Iran  Irak  Kosovo  Syyria  Uzbekistan
Muuta
 Kilpailu järjestettiin COVID-19-pandemian vuoksi etäyhteydellä Internetissä. 
Äänestys
Nolla pistettä saaneet:  –
Voittaja:   Ukraina ”"Tikenli yol"”
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 2020   Maat, jotka osallistuivat ennen, mutta eivät osallistuneet vuonna 2020  
Turkvision laulukilpailu
 ◄ 2015 • 2021 ► 
Turkvision laulukilpailu 2020 (turk. Türkvizyon Şarkı Yarışması 2020) oli järjestyksessään neljäs Turkvision laulukilpailu. Se järjestettiin Istanbulissa Turkissa 20. joulukuuta 2020 ja kilpailun järjestäjänä toimi Turkish Music Box Television (TMB TV). Turkin COVID-19-pandemiatilanteen vuoksi kilpailu esitettiin etäyhteydellä Internetissä. Kilpailun väliaikaesityksestä vastasi Natali Deniz kappaleellaan "Sarmaş bana".
Kilpailuun osallistui 26 maata tai aluetta, joissa asuu paljon turkkilaisia tai puhutaan turkkilaista kieltä. Irakin turkmeenit, Kazakstanin uiguurit, Moldova, Nogait, Puola ja Tjumenin alue osallistuivat kilpailuun ensimmäistä kertaa. Paluun kilpailuun tekivät Baškortostan, Hakassia, Moskovan alue, Tatarstan, Tuva ja Sahan tasavalta. Kilpailusta vetäytyivät Bulgaria, Georgia, Iran, Irak, Kosovo, Syyria ja Uzbekistan.
Ukrainan Natalie Papazoglu voitti kilpailun kappaleellaan "Tikenli yol". Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuivat Sahan tasavalta ja Bosnia ja Hertsegovina.
Taustaa

Turkvision laulukilpailu järjestettiin edellisen kerran vuonna 2015, jolloin kilpailun voitti Kirgisian edustaja Jiidesh İdirisova kappaleellaan ”Kim Bilet” (Ким билет). Neljännet laulukilpailut oli tarkoitus järjestää vuonna 2016, mutta vuoden 2016 Istanbulin pommi-iskujen vuoksi ne siirrettiin vuodelle 2017. Kazakstanin oli tarkoitus järjestää vuoden 2017 laulukilpailut, mutta myös nämä peruttiin.
Lokakuussa 2020 uutisoitiin, että Turkin televisioyhtiö TMB TV järjestäisi laulukilpailut Istanbulissa, mutta lähetys tapahtuisi COVID-19-pandemian vuoksi Internetin etäyhteyden avulla.
Formaatti

COVID-19-pandemian vuoksi kaikkien osallistujien musiikkiesitykset kuvattiin etukäteen.
Formaatti > Äänestys

Kilpailun tuomaristo koostui jokaisen osallistujamaan delegaation valitsemasta jäsenestä ja he antoivat pisteitä asteikolla 1–10 etäyhteyden välityksellä. Tuomariston johtajana toimi valkovenäläinen laulaja Gunesh Abasova.
Formaatti > Äänestys > Tuomaristo

Albania – Avni Qahili
Azerbaidžan – Kenan Çelik
Baškortostan – Aigul Akhmadeeva
Valko-Venäjä – Gunesh Abasova (johtaja)
Bosnia ja Hertsegovina – Ahmed Švrakić
Gagauzia – Petr Petkovic
Saksa – Volkan Gucer
Irakin turkmeenit – Ahmet Tuzlu
Kazakstanin uiguurit –
Kazakstan –
Hakassia – German Tanbaev
Kirgisia – Gulnur Satylganova
Moldova –
Moskova – Leush Lyubich
Nogait – Ayna Cherkesova
Pohjois-Makedonia – Erhan Hasip
Pohjois-Kypros – Ertan Birinci
Puola – Dawid Szwajcowski
Romania – Cengiz Erhan Kutluakay
Serbia – Denis Mavrić
Tatarstan – Damir Davletshin
Turkki – Selim Gülgören
Tuva –
Tjumenin alue – Kabirov Mansur Mannurovich
Ukraina – Nadezhda Malenkova
Sahan tasavalta – Chyskyyray
Formaatti > Osallistujat

Kilpailuun osallistui 26 maata tai aluetta:
| Nro | Maa/alue | Artisti(t) | Kappale | Kieli | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Albania | Ilire Ismajli | "Përsëri" | albania, turkki | 19 | 171 |
| 2 |  Nogait | Zhanna Musayeva | "Muñayma" (Мунъайма) | nogai | 24 | 159 |
| 3 |  Baškortostan | Ziliya Bahtieva | "Halkyma" (Халҡыма) | baškiiri | 17 | 174 |
| 4 |  Bosnia ja Hertsegovina | Armin Muzaferija | "Džehva" | bosnia, turkki | 3 | 194 |
| 5 |  Pohjois-Kypros | Çağıl İşgüzar | "Acıtır Hep Hayallerim" | turkki | 21 | 171 |
| 6 |  Pohjois-Makedonia | Cengiz Sipahi | "Kal Yanımda" | turkki | 20 | 171 |
| 7 |  Tuva | Oorzhak Omak Çopanoviç | "Bayla la Talgam" (Байла ла Талгам) | tuva | 15 | 176 |
| 8 |  Azerbaidžan | Aydan İlxaszade | "Can Can Qardaş Can" | azeri | 5 | 193 |
| 9 |  Puola | Mishelle | "Doğma yerlər" | azeri | 18 | 172 |
| 10 |  Tatarstan | Diliya Ahmetshina | "Ğafu it, awılım" (Гафу ит, авылым) | tataari | 6 | 191 |
| 11 |  Saksa | Seyran Ismayilkhanov | "Odun" | turkki | 8 | 190 |
| 12 |  Irakin turkmeenit | Sarmad Mahmood | "Kelebek" | Irakin turkmeeni | 26 | 150 |
| 13 |  Gagauzia | Yulia Arnaut | "Kemençä" | gagauzi | 10 | 185 |
| 14 |  Hakassia | Darya Tacheyeva | "Ot chalynda" (От чалында) | hakassi | 11 | 181 |
| 15 |  Ukraina | Natalie Papazoglu | "Tikenli yol" | gagauzi | 1 | 226 |
| 16 |  Serbia | Haris Skarep | "Doživotno osuđen" (Доживотно осуђен) | serbia | 13 | 178 |
| 17 |  Kirgisia | Aiganysh Abdieva | "Yupiter" (Юпитер) | kirgiisi | 16 | 176 |
| 18 |  Valko-Venäjä | Svetlana Agarval | "Məni anla" | azeri | 23 | 166 |
| 19 |  Moskovan alue | Olga Shimanskaya | "Hadi Gel" | turkki | 9 | 186 |
| 20 |  Romania | Sunai Giolacai | "Niye?" | turkki | 22 | 167 |
| 21 |  Kazakstan | Almaz Kopzhasar | "Kim ol" (Кім ол) | kazakki | 25 | 159 |
| 22 |  Moldova | Pelageya Stefoglo | "Ateş Gibi" | turkki | 7 | 191 |
| 23 |  Sahan tasavalta | Umsuura | "Mokhsoğollor" (Мохсоҕоллор) | jakuutti | 2 | 204 |
| 24 |  Tjumenin alue | Adilya Tushakova | "Havalarda" (Һаваларда) | Siperian tataari | 4 | 193 |
| 25 |  Turkki | Ertan & İsrafil | "Ne Yaptıysam Olmadı" | turkki | 12 | 179 |
| 26 |  Kazakstanin uiguurit | Sada Ensemble | "Sevgiyi besle" | uiguuri | 14 | 178 |
Formaatti > Osallistujat > Yleisön sympatia -erikoispalkinto

Osallistujamaista tai -alueista 14 kilpaili myös erikoispalkinnosta, minkä tarkoituksena oli tuottaa cover-kappale kuuluisasta "Sari Gelin"-kansanlaulusta. Internetin yleisöäänestyksellä voittajaksi valittiin Moskovan alueen Olga Shimanskaya. Osallistujat olivat seuraavista maista tai alueilta:
Azerbaidžan – Aydan İlxaszade
Baškortostan – Ziliya Bahtieva
Gagauzia – Yulia Arnaut
Saksa – Seyran Ismayilkhanov
Irakin turkmeenit – Sarmad Mahmood
Kirgisia – Aiganysh Abdieva
Moskovan alue – Olga Shimanskaya (voittaja)
Pohjois-Makedonia – Cengiz Sipahi
Pohjois-Kypros – Çağıl İşgüzar
Puola – Mishelle
Romania – Sunai Giolacai
Tatarstan – Diliya Ahmetshina
Turkki – Ertan & İsrafil
Ukraina – Natalie Papazoglu