stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brittiläiset Neitsytsaaret talviolympialaisissa 2014
Aiheesta muualla

Brittiläiset Neitsytsaaret Sotšin olympialaisissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valtiot talviolympialaisissa 2014
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aasia |  Etelä-Korea |  Filippiinit |  Hongkong |  Intia |  Iran |  Itä-Timor |
| Aasia |  Japani |  Kazakstan |  Kiina |  Kiinan Taipei |  Kirgisia |  Libanon |
| Aasia |  Mongolia |  Nepal |  Pakistan |  Tadžikistan |  Thaimaa |  Uzbekistan |
| Afrikka |  Marokko |  Togo |  Zimbabwe |  |  |  |
| Amerikka |  Argentiina |  Bermuda |  Brasilia |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Chile |
| Amerikka |  Dominica |  Jamaika |  Kanada |  Meksiko |  Paraguay |  Peru |
| Amerikka |  Venezuela |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Albania |  Andorra |  Armenia |  Azerbaidžan |  Belgia |
| Eurooppa |  Bosnia ja Hertsegovina |  Bulgaria |  Espanja |  Georgia |  Irlanti |  Islanti |
| Eurooppa |  Iso-Britannia |  Israel |  Italia |  Itävalta |  Kreikka |  Kroatia |
| Eurooppa |  Kypros |  Latvia |  Liechtenstein |  Liettua |  Luxemburg |  Pohjois-Makedonia |
| Eurooppa |  Malta |  Moldova |  Monaco |  Montenegro |  Norja |  Portugali |
| Eurooppa |  Puola |  Ranska |  Romania |  Ruotsi |  Saksa |  San Marino |
| Eurooppa |  Serbia |  Slovakia |  Slovenia |  Suomi |  Sveitsi |  Tanska |
| Eurooppa |  Turkki |  Tšekki |  Ukraina |  Unkari |  Valko-Venäjä |  Venäjä |
| Eurooppa |  Viro |  |  |  |  |  |
| Oseania |  Australia |  Tonga |  Uusi-Seelanti |  |  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:British Virgin Islands at the 2014 Winter Olympics
Käännös suomeksi
Chad Donella

Chad Donella (s. 18. toukokuuta 1978 Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Final Destination, The Long Kiss Goodnight ja Disturbing Behavior. Lisäksi hän on mukana TV-sarjoissa Smallville ja Salaiset kansiot.
Chad Henne

| Chad Henne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1985 Wyomissing, PA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  104 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Seurat:  Miami Dolphins   Jacksonville Jaguars   Kansas City Chiefs
NFL-varaus:  57. varaus, 2008 Miami Dolphins
Pääsarjaura:  2008–2022
Chad Steven Henne (s. 2. heinäkuuta 1985, Wyomissing, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edusti ammattilaisurallaan kausina 2008–2022 Miami Dolphinsia, Jacksonville Jaguarsia ja Kansas City Chiefsiä toimien valtaosan ajasta varapelinrakentajana. Kansas Cityssä Henne voitti kaksi Super Bowlia.
Ennen NFL-uraansa Henne toimi Michiganin yliopiston joukkueen aloittavana pelinrakentajana neljän kauden ajan. Miami Dolphins varasi hänet vuoden 2008 varaustilaisuuden toisella kierroksella.
Deutsche Grammophon

| Deutsche Grammophon |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Universal Music Group
Perustettu:  1898
Perustajat:  Emile Berliner, Joseph Berliner, Jacob Berliner
Jakelijat:  Universal Classics
Tyylilajit:  taidemusiikki, viihdemusiikki, jazz, iskelmämusiikki. big band, be-bop
Kotimaa:  Saksa
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Deutsche Grammophon on saksalainen vuonna 1898 perustettu Euroopan vanhin toimiva levy-yhtiö. Muun muassa äänilevyjen valmistajana tunnettu yhtiö on nykyisin klassiseen musiikkiin erikoistunut levymerkki vuodesta 1948 alkaen ja yhä levy-yhtiö, joka on vuodesta 1999 ollut osa Universal Music Groupia.
Historiaa

Deutsche Grammophonin perustajista Emile Berliner oli vuonna 1851 Saksassa syntynyt yhdysvaltalainen gramofonin, gramofonilevyn, mikrofonin ja siten äänilevyteollisuuden monipuolinen keksijä.
Vuonna 1870 hän otti tarjotun paikan vastaan Yhdysvaltoihin sekatavarakauppaan Washingtoniin. Myöhemmin hän työskenteli Bell Telephone Companyn puhelintehtaalla käyden vuodesta 1873 alkaen sähkötekniikan iltakursseja. Emil sai 75 000 dollaria vuonna 1877 patentistaan keksimäänsä mikrofoniin Bell Telephone Companylta. Käydessään 1881 Saksassa Emil perusti veljensä kanssa Hannoveriin J. Berliner - Telefonfabrik puhelintehtaan, jonka tiloihin perustettiin myöhemmin äänitepuristamo Deutsche Grammophon.
Deutsche Grammophon on maailman vanhin yhä toiminnassa oleva levy-yhtiö.Emil Berliner lähetti veljenpoikansa Joseph Sandersin Yhdysvalloista Saksaan perustamaan yhtiötä.
Historiaa > Saksalainen äänilevytehdas

Deutsche Grammophon GmbH:n perustivat vuonna 1898 veljekset Joseph, Jacob ja Emile Berliner Hannoveriin.  Yhtiö toimi Emil Berlinerin E. Berliner's Gramophone -yhtiön Saksan sivuhaarana ja Englantiin aiemmin samana vuonna perustetun Gramophone Companyn, The Gramophone Co. Ltd. emoyhtiön äänitetehtaana. Vuonna 1900 uuden yhtiön Deutsche Grammophon AG:n pääkonttori perustettiin Berliiniin, kun omistajaksi tulivat lisäksi Orpheus Musikwerke GmbH ja mainittu The Gramophone Co. Ltd.
Deutsche Grammophon perustettiin puristamaan gramofonilevyjä Britannian markkinoille Gramophone Companylle. Emile Berlinerin hydrauliset puristimet hankittiin Yhdysvalloista. Lisäksi yhtiö perusti oman levymerkin Grammophon. Vuonna 1907 Hannoverin tehtaassa oli jo 200 äänitteen puristuskonetta, kun uutuutena kaksipuolinen äänilevy tuli markkinoille.
Historiaa > Polyphon-Grammophon-Konzernin aika

Berlinerin veljesten kotikaupungissa Hannoverissa alkuun toimineella yhtiöllä oli yhteyksiä amerikkalaiseen Emile Berlinerin Victor Talking Machine Companyyn ja brittiläiseen  emoyhtiöönsä Gramophone Companyyn, mutta suhteet viilenivät ensimmäisen maailmansodan sytyttyä ja koska Saksan hallitus otti haltuunsa vihollisen omaisuutena Deutsche Grammophonin ja Brittiläisen Gramophonen sijoitukset Saksassa. Saksalainen Polyphonmusikwerke AG. osti yhtiön valtiolta 24. huhtikuuta 1917.
Jo 1913 miltei kaikki Deutsche Grammophonin liiketoiminta oli siirretty Hayesiin Middlesexiin Englantiin emoyhtiö Gramophone Companylle. Vuonna 1916 Deutsche Grammophon oli suljettuna ja uusi omistaja sai lähinnä toimimattoman yhtiön vuonna 1917.
Vuonna 1924 Deutsche Grammophonen omistajan Polyphonen vuonna 1913 perustama Polydor levymerkki valjastettiin kansainvälisille markkinoille Saksan ulkopuolelle muun muassa vientiyhtiönä Britanniaan. Vuosisadan alun ajan Deutsche Grammophonen tehtaan tuotteita oli jo viety muutenkin laajalti muihin maihin. Tuolloin muun muassa Polyphon, Polyphon Musik ja Englannissakin Polyphon Recordin korvannut Pilot Record olivat tuttuja tuotteita Deutsche Grammophonen äänitetehtaalta vähitellen joka maanosassa. Polyphon Musikin levyjä omine numerosarjoineen on julkaistu ainakin 36 maassa tai alueella. Muun muassa eri kokoisia tuotteita teki yhteisen omistajan Polyphonwerke AG tehdas Berliinissä.
Kun Joseph Berliner kuoli vuonna 1928 ja Emile Berliner seuraavana vuonna, niin tehtaassa puristettiin liki 10 miljoonaa levyä vuodessa ja työntekijöitä oli jo 600.
Vielä Emil Berlinerin eläessä 8. toukokuuta 1925 hänen englantilainen yhtiönsä The Gramophone Co. Ltd perusti sodassa menetetyn Deutsche Grammophonen tilalle Electrola GmbH yhtiön Saksaan. Electrola käytti nyt myös emonsa His Master's Voice, HMV-levymerkkiä ja Victor -levymerkkiä, joilla oli kummallakin Nipper-koira logossaan. Samana vuonna englannin emoyhtiö Gramophone osti Columbia Graphophone Company Ltd. yhtiön, josta johtuen Electrolasta tuli vuonna 1931 Emilen uraa jatkaneen Electrical and Musical Industries Ltd.EMIn tytäryhtiö.
Historiaa > Uusi Deutsche Grammophon GmbH

Lopulta vuonna 1932 Deutsche Grammophon ja omistaja Polyphon yhdistettiin ja pääkonttori siirtyi jälleen Hannoveriin. Polydor tuli siten yhteiseen yhtiöön. Pian Leipzigin tehdas lopetettiin. Heikon myynnin ja velkakriisin vuoksi vuonna 1937 yhtiö perustettiin jälleen Deutsche Grammophon GmbH nimisenä, kun rahoittajat olivat Deutsche Bank ja Telefunken Gesellschaft.
Vuonna 1941 yhtiön osti sähköalan yhtiö Siemens & Halske. Levymerkki Siemens Spezial perustettiin klassiselle musiikille ja Siemens Polydor viihdemusiikille. Toisen maailmansodan tuhottua sekä tehtaan että pääkonttorin yhtiö avasi pienen valmistamon Berliiniin, kunnes tehdas ja pääkonttori jälleen rakennettiin Hannoveriin.
Deutsche Grammophon tuotanto > Deutsche Grammophon levymerkin aika

Vuonna 1946 DG alkoi ensimmäisenä yhtiönä käyttämään ainoastaan magneettista ääninauhaa. Vuonna 1948 klassiselle musiikille  perustettiin levymerkki Deutsche Grammophon Gesellschaft, jota julkaisi myös Decca Yhdysvalloissa. Punainen Polydor muotoutui populaarimusiikin levymerkiksi ja musta Brunswick muodostettiin ulkomaisen musiikin levymerkiksi. Hopeisesta Archiv Produktionista tuli klassisen musiikin levymerkki. Toisen maailmansodan tuloksena EMIn Electrolan patentoitua Nipper-koiran etiketeissä, niin Deutsche Grammophon oli menettänyt oikeuden käyttää koiraa gramofoneineen  lopullisesti. Levymerkki Grammophon lopetettiin.
5. heinäkuuta 1949 Deutsche Grammophon hyväksyi olla käyttämättä vanhaa levymerkin tunnusta sopimuksella Electrola Gesellschaft m.b.H:n kanssa, jonka myötä Electrola sai rajoittamattoman lisenssin tunnuksen käyttöön ensimmäinen päivä heinäkuuta 1951 alkaen. Yksi syy ongelmaan oli ollut jo 30 vuotta, että tavaramerkin sai Saksassa myytyä vain yhtiön myynnin yhteydessä. Emile Berlinerin alkuperäisillä HMV:llä ja Deutsche Grammophonin Grammophon -levymerkillä oli kummallakin logonaan koiralogo. Etikettien kuva oli taidemaalari Francis Barraudin vuonna 1899 maalaama koirastaan Nipper kuuntelemassa fonografia, joka oletetaan Ediphone -diktafoniksi, koska sillä pystyi äänittämään koiran isännän ääntä.  Englantilaisen Gramophonen vuonna 1901 sadalla punnalla ostamaa kuvaa käyttivät myös Emilen Victor Talking Machine Company, Victor, HMV:n tavaratalot ja RCA Records.
Polydorista tuli populaarimusiikkiyhtiö vuonna 1946, kun taas keltaisesta väristään tunnetusta Deutsche Grammophon -merkistä tuli klassillisen musiikin yhtiö. Ranskalaisten ei kuitenkaan odotettu ostavan mitään merkiltä nimeltä Deutsche Grammophon Gesellschaft, joten Polydor pysyi Deutsche Grammophonin vientiyhtiönä siellä.
Vuonna 1954 DGG perusti Britanniaan yhtiön Polydor Records Ltd. Vuonna 1956 ensimmäistä kertaa täsmälleen nykyinen levymerkki  Deutsche Grammophon otettiin käyttöön keltaisella logolla, kun tähtikuvio korvattiin tulppaanikruunulla, jonka suunnitteli Siemensin mainontakonsultti Hans Domizlaff.
Deutsche Grammophon tuotanto > PolyGram muodostuu

Vuonna 1962 Siemens muodosti alankomaalaisen Philipsin kanssa yhteisyrityksen DGG/PPI Record Group, josta tuli PolyGram vuonna 1972. Tällöin Deutsche Grammophon (DGG) oli vakiinnuttanut maineensa laadukkailla klassisen musiikin äänityksillä ja sillä oli listoillaan suuri joukko huippuluokan kapellimestareita, muusikoita ja laulajia. Tytärlevymerkki Archiv Produktion kasvatti yleisön kiinnostusta eurooppalaiseen keski- ja renessanssiajan musiikkiin, gregoriaaniseen kirkkolauluun ja alkuperäissoittimilla soitettuihin äänitteisiin.
Deutsche Grammophon oli CD-levyjen tuotteistamisen edelläkävijöitä ja julkaisi Herbert von Karajanin ja Berliinin filharmonikoiden levytyksiä CD-muodossa jo vuonna 1981.
DGG/Polydor -yhtiö eteni Yhdysvaltain markkinoille vuonna 1969, jolloin isot amerikkalaiset klassisen musiikin levymerkit kuten Columbia Masterworks ja RCA (RCA Red Seal ja RCA Victor) olivat kannattavuussyistä luopumassa monista taiteilijoistaan ja tekivät huonolaatuisia levyjä. Deutsche Grammophonin korkea äänitysten ja vinyylipuristeiden laatu toi yhtiölle sopimuksen Arthur Fiedlerin ja Boston Pops Orchestran kanssa.
Siemens myi osake-enemmistönsä yhtiössä vuonna 1987 ja Philipsistä  tuli PolyGramin pääomistaja 90 prosentin osuudella. Yhtiö toteutti vuonna 1989 julkisen osakeannin, jotta Philipsin omistusosuus laski 75 prosenttiin.
Deutsche Grammophon tuotanto > Universal Music omistajana

Vuonna 1997 Seagram osti PolyGramin ja siten Deutsche Grammophon GmbH yhtiön ja levymerkin. Yhtiö on nykyinen avainyhtiö Universal Music Groupin klassisesta musiikista vastaavasta osasta Decca Label Group Decca levymerkin kera. Se hallinnoi amerikkalaisen Deccan ja Westminster Recordsin julkaisuja, joiden yhtiöiden aiempi omistaja oli MCA Records. Seagram myi sittemmin Universal Music Groupin Vivendille.
Klassisen musiikin äänityksistään parhaiten tunnettu Deutsche Grammophon on 1960-luvulta lähtien julkaissut tuotantoa myös nykymusiikin säveltäjiltä Bruno Maderna, David Bedford, Cornelius Cardew ja Luigi Nono. Yhtiö julkaisi myös valtaosan Karlheinz Stockhausenin tuotannosta kunnes säveltäjä perusti oman levymerkin. Muita DGG:n saksalaisia säveltäjänimiä ovat Paul Hindemith ja Hans Werner Henze.
Tämän päivän säveltäjiin, jotka ovat julkaisseet tuotantoaan Deutsche Grammophonin kautta lukeutuvat muun muassa Sofia Gubaidulina, Oliver Knussen, Mark Anthony Turnage, Peter Eötvös ja Philip Glass. Vuonna 2011 Tori Amos teki sopimuksen DGG:n kanssa.
Deutsche Grammophonin tunnetuimman kapellimestarin Herbert von Karajanin lisäksi merkille ovat levyttäneet Karl Böhm, Eugen Jochum, Leonard Bernstein, Pierre Boulez, Claudio Abbado ja Christian Thielemann. Uusimpiin kiinnityksiin kuuluu Gustavo Dudamel.
Deutsche Grammophon GmbH toimii yhä omana yhtiönään Saksasta käsin levymerkkeineen klassisen musiikin alueella. Polydor Ltd. toimii yhä Britanniasta käsin omana yhtiönään ja sillä vahva toimintakenttä popmusiikin alueella mittavalta Universal Music Groupin artistiryppäältä.
Polydor Ltd. sijaitsee osoitteessa 364-366 Kensington High Street, London W14 8NS, U.K.
Deutsche Grammophon GmbH sijaitsee osoitteessa Stralauer Allee 1, 10245 Berlin, Saksa.
Aiheesta muualla

Deutsche Grammophon
Deutsche Grammophon, History
Emil Berliner Studios - The History Of The Record
Discogs
Käännös suomeksi
Brittiläiset Neitsytsaaret kesäolympialaisissa 2008

Brittiläiset Neitsytsaaret osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008 kahden urheilijan voimin. Molemmat urheilijat, Eric Matthias ja Tahesia Harrigan, kilpailivat yleisurheilussa. Matthias karsiutui kiekonheiton loppukilpailusta tuloksella 53,11 metriä. Harrigan sen sijaan selviytyi alkueristä neljännesvälieriin 100 metrin juoksussa, mutta karsiutui välieristä. Joukkueen lippua avajaisissa kantoi Harrigan.
Yleisurheilu > Miesten kiekonheitto

| Urheilija | Karsinta> Tulos | Karsinta> Sijoitus | Finaali> Tulos | Finaali> Sijoitus | Lopullinen sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Eric Matthias | 53,11 m | 37. | Karsiutui | Karsiutui | 37. |

Matthias heitti karsintaryhmässä B. Hän jäi finaalipaikasta yli yhdeksän metriä ja sijoittui karsintojen viimeiseksi.
Yleisurheilu > Naisten 100 metrin juoksu

| Urheilija | Alkuerät> Tulos | Alkuerät> Sijoitus | Neljännesvälierät> Tulos | Neljännesvälierät> Sijoitus | Välierät> Tulos | Välierät> Sijoitus | Finaali> Tulos | Finaali> Sijoitus | Lopullinen sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tahesia Harrigan | 11,46 SB | 25. Q | 11,36 SB | 16. | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | 17. |
Vaikka Harrigan juoksikin 2. alkuerien 16. nopeimman ajan, ei hän ollut niiden kolmen parhaan joukossa, jotka erästä menivät suoraan jatkoon. Myöskään hänen aikansa 11,36 ei riittänyt jatkoon aikavertailun perusteella. Harriganin juoksujen ajat olivat molemmat hänen kauden parhaitaan.
Byczyna (kunta)

| Byczynan kunta (Gmina Byczyna) |
| --- | --- |
 Jaśkowicen kylää
 lippu:  vaakuna
 Kunnan kartta
   Kunnan sijainti Kluczborkin piirikunnassa
 Byczynan kunta
 Koordinaatit: 51°07′0″N, 18°13′0″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Kluczbork
 – Pormestari:  Iwona Sobania
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  183 km²
Väkiluku (2020):  8 929
 – Väestötiheys:  49 as./km²
Postinumero:  46-220, 46-275
Suuntanumero(t):  (+48) 77
Rekisterikilpi:  OKL
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Byczyna on kaupungin sisältävä maalaiskunta Kluczborkin piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 8 929. Kunnan hallintokeskus on Byczynan kaupunki.
Maantiede ja liikenneyhteydet

Byczynan kunnan pinta-ala on noin 183 neliökilometriä. Se rajoittuu Bolesławiecin, Gorzów Śląskin, Kluczborkin, Łęka Opatowskan, Łubnicen, Trzcinican ja Wołczynin kuntiin. Sen pinta-alasta noin 74 % on maatalouskäytössä ja noin 12 % on metsää ja metsämaata. Prosna ja sen sivujoki Pratwa virtaavat kunnan alueella.
Byczynan kunta jakautuu Byczynan kaupunkiin ja seuraaviin 23 kylään:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kostów  Janówka  Miechowa  Ciecierzyn  Gołkowice  Proślice  |  Jakubowice  Polanowice  Kochłowice  Biskupice  Sarnów  Paruszowice  |  Dobiercice  Gosław  Roszkowice  Jaśkowice  Borek  Sierosławice  |  Nasale  Pszczonki  Pogorzałka  Wojsławice  Chudoba  |
Valtatie 11 ja voivodikunnan tie 487 kulkevat Byczynan kunnan halki.
Väestö

Byczynan kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 10 073. Vuoden 2021 joulukuussa 50,6 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 49,4 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 16,7 prosenttia, työikäiset 62,7 prosenttia ja eläkeikäiset 20,7 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,4 vuotta. Vuonna 2021 kunnan työttömyysaste oli 9,2 prosenttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Byczynan kunta Wikimedia Commonsissa
Gmina Miejsko-Wiejska Byczyna (pdf)  2020. Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Bryan McCabe

| Bryan McCabe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1975 (ikä 49) St. Catharines, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2011
Aik. seurat:  New York Islanders,   Vancouver Canucks,   Chicago Blackhawks,   Toronto Maple Leafs,   Florida Panthers,   New York Rangers
NHL-varaus:  40. varaus, 1993 New York Islanders
Bryan McCabe (s. 8. kesäkuuta 1975 St. Catharines, Ontario, Kanada) on ammattilaisuransa lopettanut NHL-puolustaja. Hän on voittanut urallaan maailmanmestaruuden.
Ura > Seuraura

McCabe pelasi WHL-juniorisarjassa kaudet 1991–1995 kolmessa eri joukkueessa. Hän aloitti Medicine Hat Tigersissa, josta siirtyi Spokane Chiefsiin ja edelleen viimeisellä kaudellaan Brandon Wheat Kingsiin. New York Islanders varasi McCaben vuonna 1993 toisella kierroksella numerolla 40. Keväällä 1994 hänet valittiin WHL:n Läntisen konferenssin tähdistökentälliseen ja seuraavana vuonna Itäisen konferenssin tähdistökentälliseen. Brandon eteni keväällä 1995 Memorial Cupin loppuotteluun, mutta hävisi siellä Kamloops Blazersille. McCabe oli lopputurnauksen tähdistökentällisessä.
McCabe pelasi tulokaskautensa New York Islandersissa 1995–1996. Hän pelasi tulokaskautensa suhteellisen hyvin tekemällä 23 pistettä. Kolmannella kaudellaan Islandersissa McCabe nostettiin joukkueen historian kuudenneksi kapteeniksi. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Vancouver Canucksiin. Vancouveriin siirtyi myös Todd Bertuzzi ja kolmannen kierroksen varausoikeus, kun Islanders sai Trevor Lindenin.
Vancouverissa McCabe pelasi puolitoista kautta, kunnes Brian Burke kauppasi hänet Chicago Blackhawksiin ennen varaustilaisuutta 1999. Burken tavoitteena oli saada varattua Sedinin veljekset Danielin ja Henrikin. Chicago antoi oman ensimmäisen kierroksen varausvuoronsa vaihdossa McCabeen ja Vancouverin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Chicagossa hän pelasi vain kauden 1999–2000, sillä hänet treidattiin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Alexander Karpovtseviin ennen kauden 2000–2001 alkua.
McCabe teki todellisen läpimurtonsa kaudella 2001–2002, jolloin hän teki 43 pistettä runkosarjassa. Hän auttoi myös merkittävästi Torontoa selviämään pudotuspeleissä Itäisen konferenssin finaaleihin. Toronto hävisi kuitenkin finaalisarjan Carolina Hurricanesille. Seuraava kausi oli McCabelle pettymys, mutta kaudella 2003–2004 hän rikkoi jälleen piste-ennätyksensä, kun hän teki 53 pistettä. McCabe valittiin kauden päätteeksi NHL:n kakkostähdistökentälliseen. NHL:n työsulkukaudella McCabe pelasi Elitserienissä HV71:ssä. Hän ei onnistunut Ruotsissa ja jätti joukkueen 10 ottelun jälkeen joulukuussa 2004.
Kausi 2005–2006 oli McCabelle loistava. Hän teki runkosarjassa peräti 68 pistettä ja oli puolustajien pistepörssin kolmas. Kauden jälkeen McCabe teki Toronton kanssa viiden vuoden jatkosopimuksen. Seuraavallakin kaudella McCabe teki 57 pistettä. Kausi 2007–2008 oli kuitenkin McCabelle vaikea. Hän kärsi loukkaantumisista ja palasi vain 54 ottelua, joissa teki 23 pistettä. Toronto jäi pudotuspelien ulkopuolelle kolmannen kerran perättäin, ja joukkueessa alettiin tehdä muutoksia kesällä 2008. McCabella oli sopimuksessa myynnin estävä pykälä. McCabe päätti kuitenkin purkaa sen, kun Torontossa ei ollut enää jatkoa uralle. Toronto kauppasi McCaben lopulta vasta hieman ennen kauden 2008–2009 alkua. Florida Panthers hankki hänet ja neljännen kierroksen varausoikeuden vaihdossa Mike Van Ryniin.
McCabe pelasi Floridassa vajaat kolme kautta. Hän siirtyi helmikuussa 2011, kauden 2010–2011 aikana, New York Rangersiin osana pelaajakauppaa, jossa Florida sai vaihdossa Tim Kennedyn ja kolmannen kierroksen varausvuoron.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
| nuorten MM-kilpailut  | nuorten MM-kilpailut  | nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 1994 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 1995 | jääkiekko |  |
McCabe pelasi Kanadan puolesta ensimmäisessä MM-turnauksessa nuorten MM-kilpailuissa 1994 1995. Kanada voitti molemmista turnauksista MM-kultaa. Vuoden 1995 kisoissa McCabe nimettiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja turnauksen tähdistökentälliseen.
Kanadan miesten maajoukkueessa McCabe pelasi MM-kilpailuissa 1997. Kanada voitti kisoista kultaa. McCabe edusti maataan myös MM-kisoissa 1998 ja 1999. Seuraavan kerran McCabe pelasi arvoturnauksessa vasta olympialaisissa 2006.
Palkinnot ja saavutukset

WHL:n toisessa läntisessä All-Star-joukkueessa 1993
WHL:n ensimmäisessa läntisessä All-Star-joukkueessa 1994
WHL:n ensimmäisessa itäisessä All-Star-joukkueessa 1995
Memorial Cupin All-Star-joukkueessa 1995
Mukana Kanadan nuorten maailmanmestaruusjoukkueessa 1995
Nuorten maailmanmestaruuskilpailujen paras puolustaja 1995
NHL:n toisessa All-Star-joukkueessa 2004
Aiheesta muualla

Bryan McCabe Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Chappel & Wakes Colnen rautatieasema

Chappel & Wakes Colnen rautatieasema on rautatieasema lähellä Chappelin ja Wakes Colnen kyliä Essexissä. Se on Marks Teyn ja Sudburyn välisen Gainsborough Linen varrella. Sen yhteydessä sijaitsee Itä-Anglian rautatiemuseo.
Asemaa käytti 38 544 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Historia

Rautatien Marks Teysta Sudburyyn avasi Colchester, Stour Valley, Sudbury & Halstead Railway 2. heinäkuuta 1849. Chappel & Wakes Colnen asema radan varrella avattiin samana päivänä, tosin 1. lokakuuta 1914 asti sen nimi oli vain Chappel. Linjaa jatkettiin vuonna 1865 Shelfordiin, jolloin siitä tuli Stour Valley Railway.
Koko Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, mutta liikenneministeriö kielsi radalla silloin liikennöinyttä British Railwaysia lakkauttamasta liikennettä Marks Teyn ja Sudburyn välisellä osuudella. Niinpä linja ja sen mukana Chappel & Wakes Colnen asema jäi käyttöön.