stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skálholt

Muistokivi Skálholtissa
Skálholt on Etelä-Islannissa lähellä Hvítáta sijaitseva entinen hiippakunta. Gissur Teitsson rakensi Skálholtin ensimmäisen kirkon, ja hänen pojastaan Ísleifur Gissurarsonista tuli maan ensimmäinen piispa vuonna 1056. Ísleifurin piispanistuin sijaitsi Skálholtissa. Saagoissa Skálholt mainitaan tärkeänä tiedon ja oppimisen keskuksena. Piispa Klængur Þorsteinssonin aloitteesta Skálholtiin rakennettiin noin vuonna 1155 sauvakirkko. Kirkko rakennettiin norjalaisesta puutavarasta, ja se oli tuolloin koko Pohjolan suurin rakennus. Vanhan sauvakirkon tilalle rakennettiin uusi kirkko 1600-luvulla.
Skálholt tuhoutui tulivuorenpurkauksessa ja maanjäristyksessä vuonna 1784. Hiippakunta lakkautettiin vuonna 1796. Vuonna 1954 Skálholtissa tehtiin arkeologisia kaivauksia, jolloin löydettiin muun muassa piispa Páll Jónssonin kivisarkofagi ja piispansauva.
Sorbi

| Sorbi (yläsorbi, alasorbi) |
| --- | --- |
 Sorbin puhuma-alue tummanvihreällä
Oma nimi:  Serbski (hornoserbski, dolnoserbski)
Muu nimi:  vendi (vanh.)
Tiedot
Alue:  Saksa, Puola, Tšekki
Puhujia:  80 000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Serbski institut
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  slaavilaiset kielet länsislaavilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  wen (sorbi), hsb (yläsorbi), dsb (alasorbi)
ISO 639-3:  (yläsorbi), WEE (alasorbi) WEN (yläsorbi), WEE (alasorbi)
 Ohje 
Sorbin kieli (myös: vendin kieli) kuuluu länsislaavilaisiin kieliin. Kieltä puhutaan Lausitzissa (sorb. Lužica), joka sijaitsee Brandenburgin ja Saksin alueella Saksan itärajalla ja sivuaa sekä Tšekkiä että Puolaa. Kieli jakaantuu ylä- ja alasorbiin, joilla molemmilla on oma kirjakielensä.
Tšekin, puolan ja sorbin välinen sukulaisuus on ilmeinen, mutta niiden keskinäinen ymmärrettävyys on silti heikko.
Asema ja levinneisyys

Yläsorbin kieltä (hornjoserbšćina tai hornjoserbska rěč) käytetään Ylä-Lausitzissa nykyisessä Saksin osavaltiossa. Sitä puhuu äidinkielenään noin 15 000 henkeä. Alasorbi (dolnoserbšćina tai dolnoserbska rěc) on noin 7 000 puhujan äidinkieli, ja sitä käytetään lähinnä Ala-Lausitzissa, nykyisessä Brandenburgin osavaltiossa. Lisäksi sorbin osaajia on useita kymmeniä tuhansia, mutta heidän pääkielensä on saksa. Kaikki sorbin puhujat osaavat myös saksaa. Saksan kieli on vaikuttanut sekä sanastoon että lauseoppiin.
Sekä ylä- että alasorbin asema vähemmistökielenä on tunnustettu Saksassa. Lausitzin eli Lužican kaksikielisyys on taattu Saksin ja Brandenburgin laeissa. Useissa kymmenissä alueen kouluissa sorbi on oppiaineena; eräissä kouluissa muutamia aineita opetetaan sorbiksi. Ylempää opetusta ei sorbiksi juuri ole tarjolla. Yliopistotasolla sorbia tutkitaan ja opetetaan ennen kaikkea Leipzigissa.
Yläsorbiksi ilmestyy sanomalehti Serbske Nowiny, alasorbiksi (ja saksaksi) ilmestyy viikkolehti Nowy Casnik.
Arkielämässä, kuten viranomaisten kanssa asioitaessa, sorbinkieliset käyttävät yleensä saksaa. Kielen säilyminen ei ole välittömästi uhattuna, joskin puhujamäärä saattaa olla laskussa.
Kielellä on myös jonkin verran puhujia Yhdysvalloissa Texasin Leen piirikunnassa, jossa ilmestyi vielä hiljattain sorbinkielinen sanomalehti.
Kielinäyte

»Wšitcy čłowjekojo su wot naroda swobodni a su jenacy po dostojnosći a prawach. Woni su z rozumom a swědomjom wobdarjeni a maja mjezsobu w duchu bratrowstwa wobchadźeć.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Riippumaton sorbinkielinen verkkolehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Slaavilaiset kielet
bosnia
bulgaria
interslaavi
kantaslaavi
kašubi
kirkkoslaavi
kroatia
makedonia
molisenkroatia
montenegro
muinaiskirkkoslaavi
polabi
puola
ruteeni
serbia
serbokroatia
sleesia
slovakki
sloveeni
slovintsi
sorbi
tšekki
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Kaksikielinen kyltti Bautzenissa.
Sievikkikasvit

| Sievikkikasvit |
| --- | --- |
 Eucrypta chrysanthemifolia
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Sievikkikasvit Hydrophyllaceae  R.Br. nom. cons.
Synonyymit
 Ellisiaceae Bercht. & J.Presl  Eutocaceae Horan. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sievikkikasvit (Hydrophyllaceae) on Boraginales-lahkoon kuuluva koppisiemenisheimo, joka on aiemmin viety alaheimona lemmikkikasveihin (Boraginaceae).
Tuntomerkit

Sievikkikasvit ovat enimmäkseen yksi- tai monivuotisia, karkea- tai rauhaskarvaisia ruohoja, joiden lehtiasento on tavallisesti kierteinen, harvoin vastakkainen. Lapa on liuskoittunut, harvoin lehdyköiksi jakautunut, ja tavallisesti hammaslaitainen, harvoin ehytlaitainen, sekä sulka-, harvoin kourasuoninen. Kukat ovat tavallisesti kiemura-kukinnoiksi järjestäytyneitä, harvoin yksittäin lehtihangoissa. Kukinnossa ei tavallisesti ole ylä- eikä tukilehtiä. Molemmat kehäkiehkurat ovat yhdislehtisiä, teriö voi toisinaan olla kierteinen eli kontortti ja teriön liuskat voivat olla sahalaitaiset. Heteiden tyvellä on tavallisesti suomut. Sikiäimessä on turvonneet istukat, ja sikiäimen kärkeen kiinnittyvä vartalo on enemmän tai vähemmän haarainen jopa tyvestä alkaen; haarojen päässä on tavallisesti pistemäinen, harvoin pallomainen luotti. Hedelmä on rakokota, harvoin sekä selkä- että liiteluomainen tai yhtä harvoin avautumaton. Siemenessä on runsas tai vähäinen endospermi, joka on joskus kirjava. Alkion imuelimissä eli haustorioissa on sivu-ulokkeet.
Levinneisyys

Sievikkikasvit on amerikkalainen kasviheimo. Sen lajit kasvavat Pohjois- ja Etelä-Amerikan länsiosissa keskittyneinä Pohjois-Amerikan lounaisosien kuiville alueille.
Luokittelu

Sievikkikasvit kuuluvat Boraginales-lahkon evoluutiopuussa haaraan, jossa ovat myös mihinkään heimoon sijoittumaton tribus Nameae, heimot karhepuukasvit (Cordiaceae), eeretiakasvit (Ehretiaceae) ja heliotrooppikasvit (Heliotropiaceae). Tämä haara on toinen lahkon kahdesta päähaarasta; toiseen kuuluvat lemmikkikasvit (Boraginaceae) sukulaisineen. Sievikkikasvien haaran kasveissa on joskus epämiellyttävä tuoksu ja eräitä sille ominaisia anatomisia piirteitä siemenkuoressa, endospermissä ja alkiossa, jonka suspensori eli ripustin on pitkä.
Luokittelu > Suvut

Sievikkikasveja tunnetaan 240 lajia, jotka luokitellaan 11 suvuksi:
Draperia Torr. – yksi laji Draperia systyla
Ellisia L.
Emmenanthe Benth. – yksi laji Emmenanthe penduliflora
Eucrypta Nutt.
Hesperochiron S.Watson
Hydrophyllum L. (Decemium Raf.)
Lemmonia A.Gray
Miltitzia A.DC.
Nemophila Nutt. (Viticella Mitch.) – sievikit
Phacelia Juss. – hunajakukat
Pholistoma Lilja
Romanzoffia Cham.
Tricardia Torr. – yksi laji Tricardia watsonii
Runsaslajisin suku on hunajakukat (Phacelia) 210 lajillaan.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sievikkikasvit – Hydrophyllaceae
Skála Sotíra

| Skála Sotíra Σκάλα Σωτήρα |
| --- | --- |
 Skála Sotíra Sotírasin kylästä nähtynä.
 Skála Sotíra
 Koordinaatit: 40°43′43″N, 24°32′55″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Thásos
Kunta:  Thásos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0401001001
Väkiluku (2011):  376
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skála Sotíra (kreik. Σκάλα Σωτήρα, Skála Sotíra), usein Skála Sotíros (kath.kreik. Σκάλα Σωτήρος), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 376 (vuonna 2011).
Skála Sotíran kylä sijaitsee Thásoksen länsirannikolla noin 20 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Thásoksen kaupungista eli Liménasista. Se on osa saaren sisäosissa noin kolmen kilometrin päässä sijaitsevan Sotírasin kyläyhdyskuntaa ja toimii sen ranta-asutuksena ja satamana. Nykyisin Skála Sotíra on kehittynyt rantansa ansiosta pienimuotoiseksi turistikohteeksi. Kylän profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistetun kirkon läheltä on tehty esihistoriallisia löytöjä noin ajalta 2500 eaa.
Suha Bishara

Suha Bishara (ranskalaisittain Souha Bechara, s. 1967) on libanonilainen kristitty nainen, joka ampui 7. marraskuuta 1988 Israelin tukeman Etelä-Libanonin armeijan kenraali Antoine Lahadia. Hänet vangittiin kymmeneksi vuodeksi ilman syytteitä Israelin Khiamin vankileirille.
Bishara syntyi samassa kylässä kuin Lahd. Hän liittyi 1982 Israelin miehittäessä Etelä-Libanonin 15-vuotiaana Libanonin kommunistiseen puolueeseen ja neljä vuotta myöhemmin sen sotilaalliseen siipeen. Hän opetti vuoden Lahdin lapsille matematiikkaa ja luonnontieteitä ja ampui tätä kolme kertaa 7. marraskuuta 1988 kello 20. Lahd selvisi henkissä ja palasi työhönsä kuukauden kuluttua. Bishara vangittiin. Hän sai lähettää kirjeen perheelleen 1995 ja tavata myöhemmin äitiään kerran kuukaudessa. Bishara vapautettiin 3. syyskuuta 1998.
Bisharasta tuli Libanonissa kansallissankari ja Israelin miehityksen vastustuksen symboli.
Skäggböle

Skäggböle on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisassa Suomenkulmantien varrella.
Skäggbölen naapurikylät ovat Kuggböle, Orrnäs, Tavastrona ja Berga. Skäggböle on pääasiassa peltoa ja kylän harva asutus sijoittuu Suomenkulmantien varrelle. Kylän historiallinen kylätontti sijaitsee Kukkulamäellä Mosanojan varrella. Tontilla on jäljellä vanhojen rakennusten kivijalkoja.
Varhaisin maininta Skäggbölestä on vuodelta 1406. Skäggbölessä on ollut 1500-luvulla viisi taloa, joista kaksi on ollut rälssitiloja. Orrnäs on erotettu Skäggbölestä 1630-luvulla. Skäggbölen rälssimaat on peruutettu kruunulle vuonna 1688. Tuolloin kylässä oli kolme taloa, joista kaksi yhdistettiin Orrnäsiin 1870-luvulla. Viimeisestä kantatalosta Norrgårdista on lohkottu 1900-luvun aikana useampi pientila.
Seinäjoen seutukunta

| Seinäjoen seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti 
Väkiluku:  131 294 8:nneksi suurin 31.12.2021 
Seinäjoen seutukunta (vuoteen 2004 Pohjoisten seinänaapurien seutukunta) on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu kuusi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 142. Seinäjoen seutukunnan asukasluku on 131 900.
Kunnat

| Vaakuna | Kunta | Väkiluku (2024) | Maa- pinta-ala (km²) | Väestön- tiheys (as> /km²) | Kunnallis- vero (2024) | Suomen- kieliset (2023) | Ruotsin- kieliset (2023) | Muun- kieliset (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ilmajoki | 12 359 | 577 | 21 | 8.4 % | 98 % | 0,2 % | 2 % |
|  | Isokyrö | 4 331 | 354 | 12 | 9.5 % | 98 % | 0,7 % | 2 % |
|  | Kauhava | 15 110 | 1 314 | 12 | 9.1 % | 94 % | 0,7 % | 5 % |
|  | Kurikka | 19 580 | 1 725 | 11 | 8.4 % | 98 % | 0,4 % | 3 % |
|  | Lapua | 14 046 | 737 | 19 | 8.9 % | 96 % | 0,2 % | 4 % |
|  | Seinäjoki | 66 474 | 1 432 | 46 | 8.4 % | 95 % | 0,2 % | 4 % |
|  | yhteensä | 131 900 | 6 138 | 21 |  | 96 % | 0,3 % | 4 % |
Historia

1. tammikuuta 1994 annetun seutukuntajaon mukaan Pohjoisten seinänaapurien seutukuntaan kuuluivat Seinäjoen kaupunki sekä Ilmajoen, Nurmon ja Ylistaron kunnat.
1. tammikuuta 2004 Seutukunnan nimi vaihtui Pohjoisten seinänaapurien seutukunnasta Seinäjoen seutukunnaksi.
1. tammikuuta 2005 Peräseinäjoki Eteläisten seinänaapurien seutukunnasta ja Seinäjoki yhdistettiin uudeksi Seinäjoen kaupungiksi.
1. tammikuuta 2007 Lapua siirtyi Härmänmaan seutukunnasta Seinäjoen seutukuntaan.
1. tammikuuta 2009 Kauhava siirtyi lakkautetusta Härmänmaan seutukunnasta Seinäjoen seutukuntaan. Samalla Kauhavan kuntaliitoksessa mukanaolleesta Kortesjärvestä Järviseudun seutukunnasta tuli osa seutukuntaa.
1. tammikuuta 2009 Seinäjoki yhdistyi Nurmon ja Ylistaron kuntien kanssa uudeksi Seinäjoen kaupungiksi.
1. tammikuuta 2009 Jalasjärvi ja Kurikka siirtyivät lakkautetusta Eteläisten seinänaapurien seutukunnasta Seinäjoen seutukuntaan. Samalla Kurikkaan liittyneestä Jurvasta Suupohjan seutukunnasta tuli osa seutukuntaa.
1. tammikuuta 2016 Jalasjärvi liittyi Kurikan kaupunkiin.
1. tammikuuta 2021 Isokyrö siirtyi lakkautetusta Kyrönmaan seutukunnasta Seinäjoen seutukuntaan.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1990 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.
| Seinäjoen seutukunnan väestönkehitys 1990–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1990 | 1990 |    | 125 995 | 125 995 |
| 1995 | 1995 |    | 126 729 | 126 729 |
| 2000 | 2000 |    | 125 081 | 125 081 |
| 2005 | 2005 |    | 126 484 | 126 484 |
| 2010 | 2010 |    | 129 164 | 129 164 |
| 2015 | 2015 |    | 131 601 | 131 601 |
| 2020 | 2020 |    | 131 086 | 131 086 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kuvia

Lakeuden risti on Seinäjoen tunnetuimpia maamerkkejä.
Ilmajoen kunnankirjasto kuvattuna vuonna 2017.
Jurvan paloasema sijaitsee Kurikan kaupungissa.
Kauppakatua Lapuan keskustassa.
Kauhavan kirkko valmistui vuonna 1925.
Aiheesta muualla

Tahtomaa ( Arkistoitu – Internet Archive) Komia - Seinäjoen kaupunkiseutu
Ilmajoen kunnan kotisivut
Isonkyrön kunnan kotisivut
Kauhavan kaupungin kotisivut
Kurikan kaupungin kotisivut
Lapuan kaupungin kotisivut
Seinäjoen kaupungin kotisivut
Stan Richards

| Stan Richards> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Stanley Richardson
Syntynyt: 8. joulukuuta 1930 Barnsley, South Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 11. helmikuuta 2005 (74 vuotta) Barnsley, South Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Susannah (1952–94)
Lapset:  6
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–2004
Merkittävät roolit:  Seth Armstrong (Emmerdale)
Aiheesta muualla
IMDb 
Stanley "Stan" Richards (8. joulukuuta 1930 Barnsley, South Yorkshire – 11. helmikuuta 2005 Barnsley, South Yorkshire), oikealta nimeltään Stanley Richardson, oli englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Seth Armstrongin roolista saippuasarjassa Emmerdale.
Nuoruus ja ura

Richards syntyi Barnsleyssa vuonna 1930. Käytyään koulun hän työskenteli ensin kaivosmiehenä ja sen jälkeen työministeriön virkailijana ja tanssibändin pianistina. Myöhemmin Richards ryhtyi stand-up-koomikoksi.
Esiintyessään stand-up-keikalla Richards tapasi elokuvaohjaaja Ken Loachin, joka tarjosi hänelle kaivosmiehen roolia BBC:n televisiodraamasta The Price of Coal vuonna 1977. Roolista tuli Richardsin ensimmäinen menestysrooli. Tämän jälkeen Richards nähtiin muun muassa elokuvassa Agatha vuonna 1979 sekä televisiosarjoissa Coronation Street, Vielä virtaa ja Kaikenkarvaiset ystäväni.
Vuonna 1978 Richards aloitti Seth Armstrongin roolissa saippuasarjassa Emmerdale. Hänen oli alun perin tarkoitus olla sarjassa vain kuukauden ajan, mutta rooli venyi lopulta 25 vuoden mittaiseksi. Hahmosta tuli suosittu, ja sille perustettiin jopa faniklubi. Richards jatkoi roolissa vuoteen 2003, jolloin hän joutui jättämään sarjan heikon terveytensä vuoksi. Hänet nähtiin kuitenkin sarjassa vielä kerran jouluaattona 2004.
Yksityiselämä

Richardsilla oli vaimonsa Susannahin kanssa kuusi lasta. Hän jäi leskeksi vuonna 1994, ja vuonna 2001 hänen nuorin poikansa Irvin kuoli moottoripyöräonnettomuudessa.
Richards kuoli keuhkoahtaumatautiin 74-vuotiaana 11. helmikuuta 2005, alle kaksi kuukautta viimeisen Emmerdale-esiintymisensä jälkeen. Muutaman kuukauden kuluttua Richardsin kuolemasta myös hänen roolihahmonsa Seth kuoli.
Sininen varjo

| Sininen varjo |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Valentin Vaala
Käsikirjoittaja:  Valentin Vaala   Tauno Tattari
Tuottaja:  Armas Willamo
Säveltäjä:  Yrjö Kajo
Kuvaaja:  Oscar Lindelöf
Leikkaaja:  Valentin Vaala
Pääosat:  Theodor Tugai   Bigi Nuotio   Ellen Parviainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oy Fennica Ab
Ensi-ilta:  26. maaliskuuta 1933
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sininen varjo on suomalainen vuonna 1933 valmistunut elokuva, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Elokuvan ensi-ilta oli 26. maaliskuuta 1933 Pallas- ja Kino-Palatsi -teattereissa Helsingissä.
Elokuva perustuu Mika Waltarin julkaisemattomaan filminovelliin Sininen overall. Elokuvasta on säilynyt yksi 16 minuutin jakso sekä joukko otoksia.
Elokuvan juoni

Theodor Tugain esittämä Joel Orma on murtovaras, joka tunnetaan sinisestä asustaan. Hän tunkeutuu johtaja Tuulon tyttären Railan (Birgit Nuotio) makuuhuoneeseen, joutuu yllätetyksi ja pääsee vain nipin napin pakoon. Myöhemmin Orma tutustuu muussa yhteydessä Railaan, joka tunnistaa hänet. Orma päättää Railan kehotuksesta siirtyä kaidalle tielle ja hän aloittaa työt mekaanikkona ja latojana isänsä omistamassa Oy Gutenberg Ab -nimisessä kirjapainossa. Joel joutui kuitenkaan välttelemään entistä rikollisaikojen tyttöystäväänsä Iris Vildiä (Ellen Parviainen). Kun uhkapeluri Jack Irbaum (Carl von Haartman) murhataan, Joelin epäilleen olleen teon takana. Elokuva huipentuu siihen, kun syytetty Joel tuodaan raudoissa oikeussaliin, jossa hänen kohtalonsa ratkeaa.
Näyttelijät

Theodor Tugai	- Joel Orma/murtovaras "Sininen overall"
Bigi Nuotio	- Raila Tuulo
Ellen Parviainen	- Iris Vild
Eino Jurkka	- Johtaja Orma
Aku Korhonen	- Yleinen syyttäjä
Uuno Laakso	- puolustusasianajaja
Inkeri Kare	- Rouva Orma
Heikki Välisalmi	- Tehtailija Tuulo
Väinö Kangas	- Tuomari
Erkki Viri	- Jukka
Carl von Haartman	- Jack Irbaum
Kirsti Hamarvuori	- Liisi
Kaija Suonio	- Orman palvelijatar
Regina Linnanheimo	- Nainen ravintolassa
Rakel Linnanheimo	- Nainen kerhossa
Paul Rington and his Orchestra	- Orkesteri kerhossa
Markus Rautio	- Uutistenlukijan ääni radiossa
Jack Kotschak	- Theodor Tugain sijaisnäyttelijä
Muut tekijät

Valentin Vaala	- käsikirjoitus, leikkaus, lavastus
Tauno Tattari	- käsikirjoitus
Oscar Lindelöf	- kuvaus
Yrjö Nyberg	- äänitys
Aarne Kuokkanen	- naamiointi
Yrjö Kajo	- musiikki
Melody Boys	- musiikki
Armas Willamo	- tuottaja
Aate Koivistoinen	- tekninen johto
Karl Perón	- äänittäjän apulainen
Rafael Roos	- valokuvat
Sugiya

Sugiya on Moi dix Moisin nykyinen basisti. Sugiya on soittanut aiemmin yhtyeissä Platina Forest (-1999 nimellä Sugi), Vanilla (2002-2003 nimellä Kuro Kosugi), Kurt (sessiojäsenenä 2005-2006 nimellä Kuro Kosugi), Ghost Mouse Club (2006-2007 nimellä Kuro Kosugi) ja Moi dix Mois (2006-).
Aiheesta muualla

Sugiyan blogi
Moi dix Moisin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sorvali

Sorvali voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sorvali, Viipurinlahden saari ja entinen Viipurin kaupunginosa
Sorvalin hautausmaa, hautausmaa Viipurissa
Sorvalin Veikot, viipurilainen urheiluseura
Henri Sorvali (s. 1978), multi-instrumentalisti
Irma Sorvali (s. 1945), kielitieteilijä ja professori
Kari Sorvali (s. 1951), näyttelijä
Miitta Sorvali (s. 1956), näyttelijä
Pentti Sorvali (1911–1986), päätoimittaja
Ritva Sorvali (s. 1958), näyttelijä ja laulaja
Upi Sorvali (1952–1989), muusikko, säveltäjä, sovittaja ja musiikinopettaja
Ville Sorvali (s. 1980), metallimuusikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sorvali”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Shane Wright

| Shane Wright |
| --- | --- |
 Wright edustamassa Seattle Krakenia vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 2004 (ikä 20)  Burlington, Ontario, Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura (P):  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Coachella Valley Firebirds (AHL)
Pelinumero:  51
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Windsor Spitfires (OHL)
NHL-varaus:  4. varaus, 2022 Seattle Kraken
Shane Wright (s. 5. tammikuuta 2004 Burlington, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenin farmiseura Coachella Valley Firebirdsissä AHL:ssä. Wright on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Wrightia pidetään yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista, ja monet asiantuntijat uumoilivat häntä jopa ykkösvaraukseksi NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2022. Lopulta Seattle Kraken varasi hänet ensimmäisen kierroksen neljäntenä pelaajana.
Ura > Seurajoukkueissa

Wrightille myönnettiin poikkeuksellisen pelaajan asema OHL-kaudeksi 2019–2020, ja hän rikkoi sillä kaudella Connor McDavidin tekemän tulokkaiden ottelukohtaisen pistekeskiarvoennätyksen. Wright teki 39 maalia 58 pelissä, ja hänet valittiin OHL-liigan vuoden tulokkaaksi.
Wright pelasi OHL:n Kingston Frontenacsissa, ja NHL:n varaustilaisuudessa 2022 hänet varasi Seattle Kraken ensimmäisen kierroksen neljäntenä pelaajana. Hän aloitti kauden 2022–2023 Krakenin farmijoukkueessa, mutta nousi lokakuussa Krakenin kokoonpanoon. Voitettuaan tammikuussa 2023 nuorten MM-turnauksessa kultaa, Wright lähetettiin takaisin juniorijoukkueeseensa Kingston Frontenacsiin. Frontenacs tosin kauppasi hänen pelaajaoikeudet Windsor Spitfiresiin.
Ura > Maajoukkueessa

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.U18 MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.U18 MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.U18 MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Frisco 2021 | jääkiekko |  |
| U20 MM–kilpailut  | U20 MM–kilpailut  | U20 MM–kilpailut  |  |
|  Kultaa | Halifax 2022 | jääkiekko |  |
Wright oli kultaa voittaneen Kanadan kapteeni alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2021. Hän sijoittui turnauksen pistepörssissä toiseksi ja teki loppuottelussa kaksi maalia Venäjää vastaan. Hän oli myös kultaa voittaneen Kanadan kapteeni alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2022 ja 2023.
Aiheesta muualla

Shane Wright Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Shane Wright The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Sorvalin Veikot

| Sorvalin Veikot |
| --- | --- |
Perustettu:  1905
Paikkakunta:  Viipuri 1905-1940  Lahti 1940-
Lajit:  jääpallo, jalkapallo, pesäpallo, yleisurheilu, hiihto
Sorvalin Veikot (SoVe), oli viipurilainen vuonna 1905 perustettu urheiluseura. Sorvali oli samannimisellä saarella sijainnut Viipurin kaupunginosa. Vuonna 1905 perustettiin Sorvalin työväenyhdistyksen alaosastoksi urheiluseura Sorvalin Veikot. Seura liittyi SVUL:n Viipurin piiriin. Seurassa harrastettiin monia urheilulajeja, mutta jääpallossa seura saavutti suurimman menestyksensä.
Talvella 1933 Veikot pääsi ensimmäisen kerran TUL:n jääpallocupin finaaliin, kun se voitti ratkaisevassa välieräottelussa paikallisvastustajansa Talikkalan Toverit maalein 3-2, ottelun ratkaisemiseen tarvittiin kolme jatkoaikaa. Loppuottelun Veikot kuitenkin hävisi Helsingissä Kullervolle 1-0. Vuosina 1938 ja 1939 Veikot pääsi loppuotteluun, mutta hävisi molempina talvina turkulaiselle Maarian Pyrkivälle maalein 2-3 ja 1-4. Kaikkiaan Veikot saavutti TUL:n jääpallosarjoissa kolme hopeaa.
Sotien jälkeen Sorvalin Veikot jatkoi toimintaansa Lahdessa, samaan kaupunkiin evakuoitiin Viipurista myös Reipas. Päälajiksi Veikoille valikoitui uudessa kotikaupungissa jalkapallo. Vuonna 1962 nimi muutettiin Veikoiksi , vuonna 1963 Peli-Veikoiksi ja viimein 1964 Lahden Peli-Veikoiksi.
Suguru Itō

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Suguru Itō
Syntymäaika: 7. syyskuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Akita, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1999 1999 2000 2001 | Nagoya Grampus Eight Kyoto Purple Sanga Vegalta Sendai Shonan Bellmare | 17 (2) 0 (0) 24 (6) 5 (0) |
Maajoukkue
| 1995 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Suguru Itō (jap. 伊藤 卓, Itō Suguru; s. 7. syyskuuta 1975 Akita) on japanilainen entinen jalkapalloilija.