stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
R.Smg. Archimede (1939)
Palvelus

Italian liittyessä 10. kesäkuuta 1940 toiseen maailmansotaan Archimede oli Italian Itä-Afrikassa Massauan laivastotukikohdassa. Alus teki ensimmäisen sodan ajan partiomatkansa Djiboutin rannikolle päällikönään T. V. Signorini. Alus lähti 19. kesäkuuta Massauasta yhdessä Perlan kanssa. Aluksella oli todettu jo ennen sodan alkua ongelmia ilmanvaihdossa, minkä korjaukset viivästyivät sodan alkamisen vuoksi. Vain vuorokausi merelle lähdöstä osa miehistöstä sairastui, mitkä muistuttivat aiemmin Perlalla ja Macallella havaittuja. Vian korjaamisesta ei ole tietoa, mutta oletettavasti ilmanvaihtojärjestelmää säädettiin pienemmälle, mutta neljäntenä päivänä se jouduttiin sammuttamaan. Osa miehistöstä mukaan lukien kaksi upseeria sai lämpöhalvauksen oireita ja myrkytysoireista kärsivien määrä lisääntyi koko ajan.
Saatuaan 23. kesäkuuta määräyksen laivaston esikunnalta siirtyä 50 merimailia kaakkoon, aluksen päällikkö päätti peruttaa tehtävän. Seuraavan yön aikana neljä miehistönjäsentä menetti henkensä ja päällikölle ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin hakea 26. kesäkuuta apua Assabista. Massauasta lähetettiin alukselle täydennyksiä mukaan lukien uusi päällikkö ja konepäällikkö. Alus lähti 3. heinäkuuta Assabista paluumatkalle Massauaan päällikkönään Piomarta. Satamassa aluksen ilmastointilaitteen metyylikloridi vaihdettiin turvallisempaan freoniin. Aluksen korjaukset saatiin päätökseen 31. elokuuta.
Rooma oli siepannut viestin, jonka mukaan Britannian kuninkaallisen laivaston 20 aluksen saattue oli lähdössä Bombaysta Punaiselle merelle. Massauaan sijoitetun laivasto-osaston komentaja amiraali Balsano määräsi kaikki käytössä olevat alukset merelle. Archimede ei kuitenkaan ollut merikelpoinen, joten operaatioon osallistuivat todennäköisesti ainoastaan Guglielmotti ja Ferraris. Syyskuussa alus oli partioimassa yhdessä Guglielmottin ja muutaman hävittäjän kanssa Gabel Tairin ja 19. leveyspiirin välillä.
Italian Itä-Afrikka kukistui Britannin joukkojen aloitettua hyökkäyksen Keniasta ja Sudanista. Laivastotukikohdan pinta-alukset lähetettiin Japaniin ja sukellusveneet Afrikan ympäri Bordeaux'iin. Perla lähti 1. maaliskuuta 1941 ja Archimede ja Ferraris 3. maaliskuuta ja seuraavana päivänä Guglielmotti.
Neljän sukellusveneen menetyksestä huolimatta sukellusvenemiehistöjen taistelutahto oli pysynyt korkealla, mutta fyysiset rajat olivat olleet tiukalla korkean lämpötilan ja korkean kosteuden vuoksi.
Ariobarzanes (Pontos)

Ariobarzanes (m.kreik. Aριoβαρζάνης) oli Pontoksen kuningas vuosina 266 eaa. – noin 250 eaa. Ariobarzaneen isä oli Pontoksen ensimmäinen kuningas Mithridates I. Ariobarzanes valtasi Amisoksen kaupungin Mustanmeren rannalla ja lisäsi sen isänsä valtakuntaan.
Arinin kieli

Arinin kieli on 1700-luvun lopulla kuollut jeniseiläinen kieli. Sen puhujat asuivat Jenisein molemmilla rannoilla nykyisestä Krasnojarskista pohjoiseen Splošnaja-joelle saakka sekä Ket, Kem ja Malyi Kemtšug -jokien  yläjuoksuilla. Arinin set ’joki’ -sanaan perustuvia -set, -sat -loppuisia joennimiä esiintyy Obin keskijuoksulla ja Jenisein varrella. 1700-luvulla muistiin merkityn kieliaineiston perusteella arinin lähin sukukieli oli pumpokoli.
Argonauta-luokka

| Argonauta-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  666,56 t (pinnalla) 810 t (sukellus)
Pituus:  61,5 m
Leveys:  5,65 m
Syväys:  4,64 m
Koneteho:  2 × dieselmoottoria 1 250 bhp  (pinnalla) 2 × sähkömoottoria 800 hv (sukellus)
Nopeus:  14 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  36
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 102/35 tykki 6 × 533 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä
Argonauta-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston seitsemän sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Argonauta | CRDA, Monfalcone | 9. marraskuuta 1929 | 19. tammikuuta 1931 | 14. tammikuuta 1932 | upotettu 29. kesäkuuta 1940 |
| Fisalia | CRDA, Monfalcone | 20. marraskuuta 1929 | 2. toukokuuta 1931 | 4. kesäkuuta 1932 | upotettu 28. syyskuuta 1941 |
| Jalea | OTO, Muggiano | 20. tammikuuta 1930 | 15. kesäkuuta 1932 | 16. maaliskuuta 1933 | palveluksesta 9. syyskuuta 1943 |
| Jantina | OTO, Muggiano | 20. tammikuuta 1930 | 16. toukokuuta 1932 | 1. maaliskuuta 1933 | upotettu 5. heinäkuuta 1940 |
| Medusa | CRDA, Monfalcone | 30. marraskuuta 1929 | 10. joulukuuta 1931 | 8. lokakuuta 1932 | upotettu 30. tammikuuta 1942 |
| Salpa | Cantieri navali Tosi, Taranto | 23. huhtikuuta 1930 | 8. toukokuuta 1932 | 12. joulukuuta 1932 | upotettu 27. kesäkuuta 1941 |
| Serpente | Cantieri navali Tosi, Taranto | 23. huhtikuuta 1930 | 28. helmikuuta 1932 | 12. marraskuuta 1932 | miehistönsä upottama 12. syyskuuta 1943 |
Argeadien hallitsijasuku

Argeadien hallitsijasuku hallitsi antiikin Makedoniaa noin 700-luvulta eaa. 300-luvun eaa. loppuun saakka. Hallitsijasuvun merkittävimpiä jäseniä on Aleksanteri Suuri, joka hallitsi 336–323 eaa.
Argeadit väittivät polveutuvansa legendaarisesta Herakleesta, Argoksen Temenidien hallitsijasuvun kautta.
Muita Argeadeja

Kleopatra, Filippos II:n tytär.
Thessalonike, Filippos II:n tytär.
Kynane, Filippos II:n tytär.
Karanos, Filippos II:n poika, ehkä fiktiivinen.
Eurydike, Amyntas IV:n tytär.
Herakles, Aleksanteri Suuren äpäräpoika.
Areios

Moderni fresko Nikean ensimmäisestä ekumeenisesta kirkolliskokouksesta. Kokouksessa tuomittu Areios on kuvattu keisari Konstantinus Suuren ja piispojen jalkojen alle.
Areios (m.kreik. Ἄρειος, lat. Arius; 256–336) oli Aleksandrian presbyteeri. Hän aiheutti ensimmäisen vakavan areiolaiseksi riidaksi kutsutun oppiriidan kristillisessä kirkossa. Hänen mukaansa Kristuksessa ihmiseksi tullut Sana (logos) on eri olemusta kuin Isä. Sana ei ole iankaikkinen, vaan luotu ja oli myös aika, jolloin häntä ei ollut.
Elämä

Areios oli käynyt teologiset opintonsa Antiokiassa. Myöhemmin hänestä tuli pappi Aleksandriassa.
Aleksandriassa ollessaan Areios esitti teologisia näkemyksiään, jotka saivat kannatusta loogisuudellaan. Kaupungin piispa Aleksander Aleksandrialainen varoitti Areiosta, että tämä oli poikkeamassa oikeasta uskosta, jolloin Areios syytti Aleksanderia vääräuskoiseksi. Vastalauseeksi Aleksander kokosi piispankokouksen vuonna 320, jossa Areios kannattajineen tuomittiin harhaoppisiksi ja he joutuivat kirkon ulkopuolelle.
Areios siirtyi Antiokiaan, jossa hän sai jalansijaa. Uusi teologia alkoi jakaa kristikuntaa kahtia. Keisari Konstantinus Suuri halusi tehdä sovun ja määräsi Nikean kirkolliskokouksen kutsuttavaksi koolle 325. Kirkolliskokous julisti areiolaisuuden harhaopiksi, mikä ei kuitenkaan vähentänyt areiolaisuuden kannatusta.
Konstantinus Suuri määräsi muutamia vuosia kokouksen jälkeen, että areiolaiset on otettava takaisin kirkon yhteyteen. Vuonna 336 Konstantinopolissa oli määrä järjestää kokous Areioksen anateeman purkamisesta, mutta Areios kuoli päivä ennen kokouksen alkua sisäiseen verenvuotoon.
Teologia

Areioksen mukaan jos Jumala on Jumala, ei hän voi olla luotu eikä syntynyt. Jumalan poika ei siis voi olla Jumala sanan varsinaisessa merkityksessä, sillä Jeesus oli syntynyt, mikä tarkoittaa että hänet on myös luotu. Areios ei hyväksynyt, että yksi ainoa Jumala jaetaan kahdeksi, Isäksi ja Pojaksi, koska Jumala on ainutlaatuinen ja jakamaton.
Jeesus on kuitenkin täydellinen luomus ja synnitön, jonka Jumala on korottanut Pojan arvoon, mikä mahdollistaa sovitustyön. Pelastus näin tuli jumalalta, joka ei ollut Jumala.
Areiolaisuus julistettiin heresiaksi vuonna 325 Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa ja vuonna 381 Konstantinopolin ensimmäisessä kirkolliskokouksessa.
Yhä vielä ortodoksisen kirkon piispanvalaan kuuluu kohta:
»Anatemoin Areioksen ja ne, jotka ovat hänen kanssaan samaa mieltä ja ovat osalliset hänen mielettömään harhaansa; samoin Makedonioksen ja hänen seuraajansa, joita sattuvasti kutsutaan Hengen vastustajiksi; samoin hylkään ja anatemoin Nestorioksen ja muut lahkojohtajat ja heidän kanssaan samaa mieltä olevat, ja tätä voimakkaasti julistan suurella äänellä. Anateema kaikille harhaoppisille. Anateema koko harhaoppisten joukolle.»
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Areios Wikimedia Commonsissa
Barry, William: Arius Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF 2  WorldCat 2 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Ariosofia

Ariosofia tarkoittaa arjalaista rotua koskevaa okkulttista aatetta, jonka kehittivät Guido von List ja Jorg Lanz von Liebenfels vuosien 1890 ja 1930 välillä. Termi korvasi Liebenfelsin aiemmin hahmottelemat theozoologian ja ario-kristillisyyden.
Suuntaus juurtui Eurooppaan 1920-luvun alussa. Se juontuu pääasiassa teosofisesta liikkeestä, mutta torjuu teosofisen ajatuksen ihmisten veljeydestä. Ariosofian mukaan ainoastaan pohjoiset indoeurooppalaiset eli arjalaiset, ovat varsinaisesti ihmisiä, ja kykeneviä henkiseen kehitykseen. Ariosofiaan vaikuttivat ideologiat jotka olivat yhteisiä kaikille Länsi-Euroopan maille 1800-luvulla, mutta se muotoutui pääasiassa kahden itävaltalaisen okkultistin, Guido von Listin (1848-1919) ja Liebenfelsin kirjoituksissa.lähde?
1926 perustettiin Ariosofinen yhdistys, joka nimettiin Neue Kalandsgesellschaftiksi vuonna 1928, ja Ariosophische Kulturzentraleksi vuonna 1931. Yhdistys perusti samana vuonna ariosofisen koulun Presbaumiin.lähde?
Ariosofialla oli suuri vaikutus natsimystiikkaan.
Arethusa (kaupunki)

| Arethusa> Ἀρέθουσα.Sijainti |
| --- | --- |
 Arethusa
Koordinaatit:  40°39′23″N, 23°37′23″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Rentína, Vólvi, Thessaloniki, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Mygdonia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arethusa (m.kreik. Ἀρέθουσα, Arethūsa tai Arethousa, lat. Arethusa) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Mygdoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Vólvin kunnan Rentínan kylää.
Maantiede

Arethusan kaupunki sijaitsi Bolbe-järven (nyk. Vólvi) itäpäässä nykyisin Chalkidikína tunnetun niemimaan juuren itäosassa. Se ei kuitenkaan ollut antiikin Khalkidiken alueella vaan Mygdoniassa. Kaupunki oli rakennettu lähelle Rekhios-jokea, jonka kautta Bolbe-järven vedet laskivat Strymoninlahteen. Arethusan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Arethusan lähellä siitä itään sijaitsi Bormiskos.
Historia

Arethusan historiasta tiedetään vain vähän. Pseudo-Skylaks mainitsee sen vanhana kreikkalaisena siirtokuntana. Nimen perusteella sen on ehdotettu olleen Euboian Khalkiista tulleiden siirtokuntalaisten perustama; nämä olisivat nimenneet set kotikaupunkinsa lähellä olleen Arethusan lähteen mukaan. Nykyisin arvellaan, että Bormiskos ja Arethusa olivat jotenkin kytköksissä toisiinsa, ja on ehdotettu, että Bormiskoksen asukkaat olisivat jossakin vaiheessa siirtäneet kaupunkinsa Arethusaksi. Tämä selittäisi sen, miksi kaupungit sijaitsivat poikkeuksellisen lähellä toisiaan.
Arethusa on saattanut olla olemassa jo klassisen kauden alkupuolella 400-luvulla eaa. 300-luvulla eaa. se oli mukana toisessa Ateenan liitossa, mikä tarkoittaa sen olleen ainakin tuolloin itsenäinen Makedonian vallasta. Antiikin aikana Arethusaa pidettiin Euripideen hautapaikkana. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Arethūsios (Ἀρεθούσιος).
Hellenistisellä kaudella kaupunki antoi nimensä Syyrian Arethusalle ja Arabian Arethusalle. Nykyisin siitä on ottanut nimensä Aréthousan kylä, joka sijaitsee kuitenkin selvästi antiikin aikaista paikkaa pohjoisempana.
Rakennukset ja löydökset

Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on löydetty osia. Lisäksi on löydetty nekropolis, josta on kaivettu yli sata hautaa. Ne ajoittuvat 300-luvun eaa. puolivälistä 100-luvulle eaa. Sen, että paikalta ei ole tehty arkaaisen tai ydin-klassisen kauden löytöjä, on katsottu tukevan ajatusta Bormiskoksen siirrosta Arethusaksi.
Arisba

| Arisba> Ἀρίσβα.Sijainti |
| --- | --- |
 Arisba
Koordinaatit:  39°14′21″N, 26°13′38″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Arísvi, Kalloní, Lesbos, Pohjois-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lesbos, Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arisba (m.kreik. Ἀρίσβα) eli Arisbe (Ἀρίσβη, Arisbē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi noin 1,2 kilometriä koilliseen nykyisestä Arísvin (ent. Tsoumaïlí) kylästä.
Arkaaisella kaudella Arisba oli yksi Lesboksen kuudesta merkittävimmästä kaupungista lesboslaisen pentapoliin kaupunkien (Mytilene, Methymna, Eresos, Antissa ja Pyrrha) ohella. Methymna valtasi kaupungin jossain vaiheessa ennen Herodotoksen aikaa eli 400-lukua eaa. Plinius vanhemman mukaan kaupunki tuhoutui myöhemmin maanjäristyksessä.
Arisban paikalla on akropolis eli linnavuori sekä joitakin linnoitusmuurien ja muiden rakennusten jäänteitä.
Aristophaneus

Aristophaneus on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se on saanut nimensä Aristofaneesta.
Aristophaneus-säkeessä on seitsemän tavua. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):
SMS Ariadne

| SMS Ariadne |
| --- | --- |
 SMS Ariadne maalauksessa

Aluksen vaiheet
Kölinlasku:  1899
Laskettu vesille:  10. elokuuta 1900
Palveluskäyttöön:  18. toukokuuta 1901
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 28. elokuuta 1914 Helgolandin taistelussa
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 033 t
Pituus:  104,1 m (vesiraja) 105,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,2 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  8 500 ihp (6,3 MW)
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  249
Aseistus
Aseistus:  10 x 105 mm SKL/L40 -tykkiä 3 x 340 mm torpedoputkea
SMS Ariadne oli Saksan keisarikunnan laivaston Gazelle-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus

Alus upposi 28. elokuuta 1914 ensimmäisen maailmansodan alussa Helgolandin taistelussa, jossa tuhoutuivat myös SMS Cöln ja SMS Mainz, Britannian kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijöiden tulessa.
Aristofanes (täsmennyssivu)

Aristofanes (m.kreik. Ἀριστοφάνης, Aristofanēs, lat. Aristophanes) voi viitata seuraaviin:
Aristofanes (n. 445/444–385/380 eaa.), komediakirjailija
Aristofanes (toimi n. 430–400 eaa.), attikalainen vaasimaalari
Aristofanes Boiotialainen, Boiotiasta kirjoittanut
Aristofanes Byzantionlainen (n. 257–180 eaa.), grammaatikko ja kirjallisuudentutkija
Aristofanes Korinttilainen, sofisti
Aristofanes Malloslainen, maanviljelystä kirjoittanut
HMS Arholma (M72)

| HMS Arholma |
| --- | --- |
 HMS Arholma (72)

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1984
Palveluskäyttöön:  23. marraskuuta 1984
Tekniset tiedot
Uppouma:  360 t
Pituus:  47,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,6 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  4 x V8 dieselmoottoria, 1 072 kW
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  30
Aseistus
Aseistus:  1 x 40 mm lvakan M/48 2 x 7,62 mm ksp M/58 2 x Elma-sukellusveneentorjuntaheitintä syvyyspommeja miinoja
HMS Arholma (runkonumero M72) oli Ruotsin laivaston Landsort-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin 25. helmikuutakuuta 1981 Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 10. lokakuuta 1984 ja alus valmistui 23. marraskuuta.
Aristos Askalonlainen

| Aristos Askalonlainen> Ἄριστος ὁ Ἀσκαλώνιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. vuosisata eaa. Askalon
Kuollut: 1. vuosisata eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  keskiplatonistinen
Opettaja:  Antiokhos Askalonlainen
Aristos Askalonlainen (m.kreik. Ἄριστος ὁ Ἀσκαλώνιος, Aristos ho Askalōnios, lat. Aristus; 1. vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen keskiplatonilainen filosofi, joka oli kotoisin Askalonista.
Aristos oli Antiokhos Askalonlaisen veli ja Brutuksen ystävä. Hänen sanotaan olleen veljeään vähäisempi filosofi, mutta henkilönä ihailtava. Antiokhoksen kuoltua noin vuonna 68 eaa. Aristos seurasi häntä Platonin Akatemian johdossa. Aristoksen oppilaisiin kuuluivat Kratippos Pergamonlainen ja Ariston Aleksandrialainen. Akatemian johdossa häntä seurasi kuitenkin ilmeisesti Theomnestos.
Argonauta (1798)

| Argonauta |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Laskettu vesille:  7. heinäkuuta 1798
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1799
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 21. lokakuuta 1805
Loppuvaihe:  miehistönsä upottama 26. lokakuuta 1805
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 781 t (arqueo) 3 362 t
Pituus:  60,96 m (tykkikansi) 54,56 m (köli)
Leveys:  16,46 m
Syväys:  8 m
Miehistöä:  noin 800
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 30 x 36 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 32 x 18 naulan tykkiä puoli- ja etukansi: 16 x 8 naulan rautatykkiä ja 2 x 8 naulan pitkää pronssitykkiä
Argonauta oli Espanjan laivaston vuonna 1798 vesille laskettu Montañés-luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

José Romero y Fernández de Landan suunnittelema alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1798 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1799 päällikkönään Juan Herrera Dávila.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Francisco Melgarejon laivueeseen. Se lähti Ferrolista 24. syyskuuta San Carlosin kanssa liittyäkseen Ranskan laivastoon, joka oli lähdössä Irlannin sotaretkelle. Ne saapuivat 7. toukokuuta Rochefortiin, mistä alukset lähtivät 30. elokuuta ja palasivat Ferroliin 11. syyskuuta. Alus lähti 18. marraskuuta Ferrolista Monarcan ja San Agustínin kanssa. Alukset muodostivat Juan Joaquín de Morenon laivueen, jonka tehtävänä oli partioida Galician aluevesillä.
Alus liitettiin kesällä 1800 Ferroliin koottuun amiraali Mazzaredon laivastoon, jolloin aluksen päällikkönä oli Don Juan Herrera. Laivaston muut alukset olivat: San Hermenegildo, Real Carlos, San Fernando, San Antonio ja San Agustin. Britannian kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin, jonka lippulaivana oli HMS Renown, laivasto-osasto hyökkäsi kesäkuussa Ferrolissa olleen espanjalaisosaston kimppuun. Kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamia maajoukkoja kuljettavien alusten lisäksi Warrenin osastoon kuuluivat HMS London, HMS Impétueux, HMS Captain, HMS Courageux, HMS Amelia, HMS Indefatigable, HMS Amethyst, HMS Stag, HMS Brilliant ja HMS Cynthia. Maajoukot laskettiin tykkeineen maihin 25. kesäkuuta ja joukot miehittivät Ferrolia ympäröineet vuoret seuraavana aamuna. Hyökkäys kuitenkin lopulta epäonnistui ja espanjalaisalukset ja kaupunki jäivät valtaamatta.
Alus kuului 1801 vara-amiraali Don Juan Joaquín de Morenon laivueeseen, johon kuului viisi espanjalaista ja yksi ranskalainen linja-laivaa, kolme fregattia ja luggertti. Laivue lähti Ferrolista ja saapui 8. heinäkuuta Cadiziin, josta laivue lähti merelle seuraavana aamuna liittyen kontra-amiraali Linois'n Algercirasin edustalle ankkuroituneeseen ranskalaiseen laivueeseen. Yhdistyneeseen laivastoon kuului aiemmin mainittujen espanjalaisalusten lisäksi seitsemän ranskalaisalusta.
Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä Real Carlos, San Hermenegildo ja ranskalainen St. Antoine irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi Real Carlosiin, joka törmäsi palavana edelleen San Hermenegildoon. Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300. Argonauta kykeni pakenemaan takaa-ajavilta brittialuksilta Cádiziin.
Vuonna 1805 alus oli amiraali Don Federico Gravinan lippulaivana päällikkönään Don Rafael Hore. Lisäksi alus oli kontra-amiraali Don Antonio Escañon lippulaivana, kun se makasi ankkurissa Cádizissa odottaen Villeneuven johtaman Ranskan laivaston saapumista Toulonista. Ranskalaisten saavuttua Cádizinlahdelle 8. huhtikuuta kello 16 lähtivät espanjalaiset merelle. Yhdistynyt laivasto suuntasi Länsi-Intiaan.
Alus osallistui Trafalgarin taisteluun.
Reino Arimo

| Atri Reino Tapio Arimo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1908 Lammi
Kuollut: 13. toukokuuta 1991 (83 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1927–1968
Sotilasarvo:  Kenraaliluutnantti
Atri Reino Tapio Arimo (23. huhtikuuta 1908 Lammi – 13. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Reino Arimon isä oli metsäneuvos Atri Santeri Arimo. 
Arimo kävi Kadettikoulun 1927–1929, Sotateknillisen koulun 1933–1934 sekä Sotakorkeakoulun 1949–1951. Uransa alkuvaiheissa hän toimi viestiaselajin tehtävissä. Aktiiviupseerina Pioneeripataljossa hän toimi kouluttajana 1929–1936. Kadettikoulussa hän opetti 1936–1939. Talvisodan alettua hän toimi 3. divisioonan pioneerikomentajana. Tällöin hän vastasi divisioonan lohkon linnoituslaitteista Summan alueella. Välirauhan aikana hän jatkoi linnoittautumisen suunnittelijana ja jatkosodan alettua toimi 6. divisioonan pioneerikomentajana. Välillä hän toimi Päämajan linnoitusosaston maastosuunnittelun tarkastajana. Sodan päättyessä hän oli asekätkennän keskeisiä valmistelijoita ja myös vangittiin 30 kuukaudeksi.
Sotakorkeakoulun käytyään Arimo oli pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1951–1954 ja pioneeriosaston päällikkö 1954–1955. Pioneeritarkastajana hän palveli vuodet 1955–1961. Arimosta tehtiin puolustusministeriön kansliapäällikkö vuosiksi 1961–1966. Uransa päätteeksi hän toimi yleisesikunnan, myöhemmin pääesikunnan päällikkönä 1966–1968.
Ylennykset: reservivänrikki 1927, vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1951, eversti 1954, kenraalimajuri 1957, kenraaliluutnantti 1962.
Upseeriliiton puheenjohtaja Arimo oli vuodesta 1958. Hänen pääteoksensa oli Suomen linnoittamisen historia 1918–1944.
Airimo kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 22.11.1968.
Muita julkaisuja

Nimellä R. Arimo:
Atomipommin vaikutus ja suojautuminen sitä vastaan. Tiede ja ase 10/1952
Argonautit

Kultaista taljaa vartioiva lohikäärme oksentaa Iasonin.
Argonautit (m.kreik. Ἀργοναῦται, Argonautai, yksikössä Ἀργοναύτης, Argonautēs) olivat kreikkalaisen mytologian sankarijoukko. Heidät tunnetaan varsinkin niin kutsutusta argonauttien retkestä, jonka ryhmä teki Argo-laivalla ennen Troijan sotaa. Tarun mukaan ryhmän johtaja Iason ja tämän toverit matkustivat laivalla Kolkhiiseen noutamaan siivekkään oinaan kultaisen taljan, jota uneton lohikäärme vartioi.
Argonautteja oli viisikymmentä, ja nimensä he saivat siitä, että he kuuluivat Argoksen rakentaman Argo-laivan miehistöön. Heihin kuuluvat muun muassa Asklepios, Herakles, Autolykos, Kastor, Polydeukes, Theseus, Amfion, Meleagros, Augeias, Laokoon, Nestor, Ankaios, Iolaos ja Akhilleuksen isä Peleus.
Argonauttien taru tunnetaan ennen kaikkea Apollonios Rhodoslaisen laajasta runoelmasta Argonautika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta argonautit Wikimedia Commonsissa
Öljyvärimaalaus The Golden Fleece, vuodelta 1904, tekijä Herbert James Draper, 1864–1920. Medeia uhraa pikkuveljensä.
Argos Orestikon

| Argos Orestikon> Ἄργος Ὀρεστικόν.Sijainti |
| --- | --- |
 Argos Orestikon
Koordinaatit:  40°28′26″N, 21°14′39″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Árgos Orestikó, Orestída, Kastoriá, Länsi-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Orestis, Makedonia
Argos Orestikon (m.kreik. Ἄργος Ὀρεστικόν, lat. Argos Oresticum) oli antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Orestídan kunnan alueella lähellä nykyistä Árgos Orestikón kaupunkia.