stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sonja Graf
Peliura > Graf vastaan Menchik

Huhtikuussa 1934 hän pelasi Rotterdamissa epävirallisen neljäpelisen ottelun maailmanmestari Veera Menchikiä vastaan häviten sen 1–3. Pääsiäisenä 1934 Amsterdamissa pelatussa kahden sukupuolen miniturnauksessa Graf sijoittui toiseksi ja jätti Menchikin taakseen. Heti alettiinkin suunnittelemaan virallista maailmanmestaruusottelua Grafin ja Menchikin välille Lontooseen. Kuitenkin katastrofaalinen otteluhäviö siihen asti pääasiassa shakkitehtävistään tunnetulle Paul Heuäckerille vahingoitti hänen mainettaan maailmanmestarin tulevana haastajana. Tämä ja natsien kasvava vaikutusvalta Saksan kilpailutoiminnassa saivat kosmopoliitiksi itsensä tuntevan Grafin itsensäkin muuttamaan Lontooseen, jossa hän jatkoi boheemia elämäntapaansa seuraavat neljä vuotta. Margaten pääsiäisturnauksen A-ryhmässä 1935 hän tuli neljänneksi tasapistein Aleksandrs Koblencsin kanssa. Ryhmän voitti George Koltanowski.
Viimein kesäkuussa 1937 ottelu Menchikia vastaan toteutui. Ei tosin Lontoossa, vaan Itävallan Semmeringissä. Tulos +2 =5 –9 oli selvä tappio Grafille. Historiallisesti ottelu oli tärkeä myös sen takia, että se oli ensimmäinen vuonna 1924 perustetun Maailman shakkiliitto FIDE:n hyväksynnällä pelattu naisten MM-ottelu. Grafin valmentajana toimi Rudolf Spielmann. Brittiläisen CHESS-lehden ennen ottelua ilmestyneessä artikkelissa lehden perustaja Baruch H. Wood vertaili kahta naista. Vaikka artikkeli saattoi olla puolueellinen ja liioitteleva, se joka tapauksessa luonnehti Grafia hermostuneeksi ja tylsiä asemia kaihtavaksi pelaajaksi, joka joko pelasi loistopelejä tai hävisi ne typerillä virheillä.
Artikkeli jatkaa kuvaustaan sanomalla Grafin olevan Menchikin täysi vastakohta sekä luonteeltaan, että pelitavaltaan: ketjupolttaja, paikoillaan pysymätön, rauhaton ja elämännälkäinen. Hänen sanottiin mielellään johtavan pelin asemiin, joissa laudalla oleva materiaali oli epätasapainossa.
Vain kahden viikon päästä ottelusta Tukholmassa järjestettiin kuudes naisten maailmanmestaruusturnaus. Se pelattiin Tukholman shakkiolympialaisten yhteydessä. Turnaus kuitenkin oli Menchikin ylivoimaista hallintaa ja hän voitti kaikki 14 peliään. Graf jäi Menchikistä 5 pistettä häviten keskinäisen pelin sekä tälle, että toiseksi tulleelle italialaiselle Clarice Beninille. Grafin peli Menchikiä vastaan oli Grafille traaginen, sillä hänellä oli monta voitonmahdollisuutta ja senkin jälkeen tasapeli, mutta hänen hermonsa pettivät ratkaisuhetkillä.
Peliura > Buenos Aires 1939

Seuraavaksi olivat Toisen maailmansodan alla järjestetyt Buenos Airesin shakkiolympialaiset 1939 ja niiden yhteydessä pelattava naisten MM-turnaus. Siinä Graf pääsi lähimmäksi maailmanmestaruutta, mutta jäi tiukassa kilpailussa toiseksi. Hän sai 16 pistettä 19:stä, mutta se ei riittänyt, sillä Menchik luovutti vain kaksi tasapeliä ja voitti mestaruuden kahden pisteen erolla. Sota syttyi Euroopassa turnauksen aikana ja moni eurooppalainen pelaaja jäi Argentiinaan odottamaan tilanteen rauhoittumista. Muun muassa koko Saksan miesten kultaa voittanut maajoukkue jäi maahan. Myös Graf jäi Argentiinaan.
Argentiinassa toimeentulo oli niukkaa, sillä maa oli äkkiä täynnä maailmanluokan pelaajia. Niinpä Graf kirjoitti myös kaksi kirjaa. Vuonna 1941 ilmestyi niistä ensimmäinen, Así juega una mujer (suom. Näin nainen pelaa), joka oli yksi ensimmäisistä naispelaajan kirjoittamista kirjoista. Toinen kirja oli niinikään espanjankielinen, elämäkerrallinen romaani. Graf meni naimisiin 1947 ja muutti Yhdysvaltoihin, jossa voitti naisten mestaruuden vuosina 1957 ja 1964.  Hän pelasi vielä Moskovan ehdokasturnauksessa 1955, mutta nuoret venäläisnaiset olivat hänelle jo liian kova vastus ja hän jäi 13:nneksi.
Pelaajien historiallisia vahvuuksia tutkinut Jeff Sonas arvioi Chessmetrics-sivullaan Grafin pelitason vuonna 1946 vastanneen vuoden 2005 elo-luvussa vahvuutta 2431, hänen parhaan turnaustuloksensa olleen Mar del Platasta vuonna 1944 suoritusluvulla 2455, ja hänen parhaan sijoituksensa maailmassa 82. vuonna 1945.
Kirjat

Graf, Sonja: Así juega una mujer.  Buenos Aires:  Sudamericana, 1941.  OCLC 431486639.
Graf, Sonja: Yo soy Susann.  Buenos Aires:  Piatti, 1946.  OCLC 221910048.
Aiheesta muualla

Sonja Graf ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Chess Candidate New Yorker.  19.9.1964. Arkistoitu 8.3.2005. Viitattu 14.5.2022.
Graf Hastingsin Uuden vuoden turnauksessa 1934-35.
Tilastokeskus

| Tilastokeskus Statistikcentralen |
| --- | --- |

 Tilastokeskuksen päärakennus Helsingin Kalasatamassa.
Perustettu:  1971
Edeltävät virastot:  Tilastollinen päätoimisto (1884–1970)
Ministeriö:  Valtiovarainministeriö
Sijainti:  Työpajankatu 13 Kalasatama, Helsinki
Valtio:  Suomi
Pääjohtaja:  Markus Sovala
Työntekijöitä:  777 (2023)
Vuosibudjetti:  52,6 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Tilastokeskus (ruots. Statistikcentralen, lyh. TK) on Suomen valtion virasto, jonka tarkoitus on toimia tietopalveluna ja tarjota tilastoja ja tilastotieteen asiantuntemusta yhteiskunnan tarpeisiin. Tilastokeskus on yksi Suomen neljästä tilastoviranomaisesta.
Historia

Tilastokeskuksen juuret ulottuvat 1700-luvun puoliväliin, sillä vuonna 1748 perustettiin Ruotsin taulustolaitos, ja vuonna 1749 laadittiin Suomen ensimmäinen väestötilasto. Väestötilasto on maailman vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt tilasto.
Suomen oma tilastohallinto käynnistyi 4. lokakuuta 1865, jolloin perustettiin väliaikainen tilastollinen toimisto. Se muutettiin vakinaiseksi (Tilastollinen toimisto) 28. kesäkuuta 1870 annetulla asetuksella. Organisaation nimeksi tuli Tilastollinen päätoimisto vuonna 1884. Alkuvuosina viraston tärkein tehtävä oli koota vuosittain Suomen virallinen tilasto, mutta se määrättiin laatimaan ja julkaisemaan myös määräyksestä muita aiheita koskevia tilastollisia katsauksia. Merkittävä virstanpylväs oli myös vuodesta 1879 ilmestynyt Suomen tilastollinen vuosikirja, joka kokoaa merkittävimpiä vuositilastoja samojen kansien väliin.
Vuonna 1928 annettiin laki ja asetus tilastollisesta päätoimistosta. Virastosta tuli tuolloin valtioneuvoston kanslian alainen. Vuonna 1954 annetun asetuksen myötä päätoimisto siirtyi valtiovarainministeriön alaisuuteen.
Maaliskuun alusta 1971 Tilastollisen päätoimiston tilalle perustettiin nykyinen Tilastokeskus. Vuoteen 1992 saakka sen alaisuudessa toimi tilastoneuvosto.
Organisaatio

Hallinnollisesti Tilastokeskus on valtiovarainministeriön alainen virasto. Tilastokeskuksen toimitilat sijaitsevat Helsingin Sörnäisissä. Tilastokeskuksen yhteydessä on myös Tilastokirjasto.
Tilastokeskuksen pääjohtajana on toiminut maaliskuusta 2021 valtiotieteiden tohtori Markus Sovala.
Organisaatio > Pääjohtajat

Nimike oli vuoteen 1929 päällikkö, vuosina 1929–1982 ylijohtaja ja vuodesta 1982 se on ollut pääjohtaja.
| --- | --- |
 Gabriel Rein 1865–1867  K. F. Ignatius 1867–1885  Adolf Anders Boxström 1886–1902  August Hjelt 1902–1919  Martti Kovero 1919–1952  Valter Lindberg 1953–1962  Eino Laurila 1963–1972 :  Aaro Kenttä 1973–1978  Olavi Niitamo 1978–1992  Timo Relander 1992–2001  Heli Jeskanen-Sundström 2001–2012  Marjo Bruun 2012–2021  Markus Sovala, 1.3.2021 alkaen
Tilastot

Tilastokeskuksen internetsivuilta löytyy ilmaiseksi esimerkiksi StatFin-tietokanta, Suomi lukuina ja Kansainvälistä tilastotietoa. Tilastokeskuksella on myös erilaisia maksullisia tilastotietokantoja. Kysy tietopalvelusta -palvelusta annetaan yksittäisiä tilastotietoja koti- ja ulkomaisista lähteistä. Kansalliskirjaston Doria-palveluun on skannattu historiallisia tilastojulkaisuja.
Aiheesta muualla

Tilastokeskus
Tilastokeskus: Kansainvälistä tilastotietoa
Tilastokeskus: Suomi lukuina
Tilastokeskus: Tilastot aiheittain
Tilastokeskus: Tilastotietokannat
Tilastokeskuksen vanhoja tilastojulkaisuja digitoituna (Kansalliskirjaston Doria-palvelu)
Tilastollinen päätoimisto vuonna 1932
Suur-Savon museo

| Suur-Savon museo |
| --- | --- |
 Suur-Savon museo sijaitsee Mikkelin Kaukolan kaupunginosassa, pitäjänkirkon naapurina.
Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen museo, paikallismuseo
Osoite:  Otavankatu 11, 50130 Mikkeli
Sijainti:  Kaukola, Mikkeli
Perustettu:  1912, nykyrakennuksessa 1960-
Ylläpitäjä:  Mikkelin kaupunki
Kotisivut:  https://www.mikkeli.fi/sisalto/palvelut/kulttuuri-ja-kirjasto/mikkelin-kaupungin-museot/suur-savon-museo
Koordinaatit:  61.68626°N, 27.25442°E
 fiSuur-Savon museo 
    
Suur-Savon museo on Mikkelin Kaukolan kaupunginosassa, Mikkelin Pitäjänkirkon naapurustossa toimiva kultturihistoriallinen museo. Se on keskittynyt Mikkelin ja Mikkelin seudun historian tallettamiseen ja esittämiseen.
Museorakennuksen ensimmäisessä kerroksessa on vaihtuva näyttely. Toisessa ja kolmannessa kerroksessa on perusnäyttely, joka esittelee eteläsavolaista talonpoikaisesineistöä ja Mikkelin kaupunkihistoriasta kertovia esineitä.
Historiaa

Mikkeliin avattiin museo maaliskuussa 1912, mutta tilanpuute tuli nopeasti esteeksi: jo kuukautta myöhemmin museo suljettiin. Vuonna 1929 perustettu Suur-Savon museoyhdistys täydensi kokoelmaa ja käynnisti museotoiminnan uudelleen. Vuosina 1930-1947 museon osoite oli Porrassalmenkatu 26, mutta taas tilat loppuivat kesken. Juhannuksesta 1960 lähtien museo on toiminut nykyisessä, alkujaan vuonna 1848 Mikkelin pitäjän lainajyvästöksi rakennetussa, ja sittemmin museotiloiksi kunnostetussa viljamakasiinissa.
Aiheesta muualla

Suur-Savon museo (Arkistoitu – Internet Archive) (visitmikkeli.fi)
Suur-Savon museo (discoveringfinland.com)
Taivaan merkit

| Taivaan merkit Matti ja Teppo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: MTR Music
Matin ja Tepon muut julkaisut
| Suuret valssisuosikit 1990 | Taivaan merkit 1991 | Kaksi alkuperäistä: Pidä itsestäsi huolta / Minuun voit luottaa 1991 |
Taivaan merkit on Matin ja Tepon vuonna 1991 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

Taivaan merkit – 3.10
En voi sua toiselle antaa – 3.19
Kun sua hain – 3.07
Rakkaden maa – 3.00
Sydän herää – 3.33
Hei täältä me tullaan – 3.30
Se on mahtavaa! – 3.46
Kivikylän Tarina – 3.22
Taistelupari – 2.23
Toisen oma – 2.55
Yhdessä viimeistä iltaa – 3.36
Elämä jatkuu – 3.20
Syöksyhammas

Mammuteilla oli valtavat syöksyhampaat.
Syöksyhammas on joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas. Syöksyhampaita on nykyisin elävistä lajeista norsuilla, mursulla ja sarvivalaalla. Eläimet käyttävät syöksyhampaitaan lajista riippuen esimerkiksi itsepuolustukseen, lajinsisäiseen kilpailuun, ruoanhankintaan tai liikkumiseen. Syöksyhampaat kasvavat koko eläimen eliniän ajan.
Norsun syöksyhampaat ovat pidentyneitä etuhampaita ja kasvavat kaarevasti eteenpäin. Norsut kaivavat syöksyhampaillaan vettä maasta ja kaarnaa puunrungoista sekä puolustautuvat niillä petoja ja toisiaan vastaan. Norsujen syöksyhampaista saatava norsunluu on haluttua materiaalia, minkä seurauksena norsuja on jouduttu suojelemaan metsästäjiltä. Afrikannorsuista uroksilla ja naarailla sekä aasiannorsu-uroksilla on suuret syöksyhampaat, mutta aasiannorsunaarailta ne voivat puuttua kokonaan.
Mursun syöksyhampaat ovat pidentyneitä kulmahampaita, ja ne kasvavat suoraan alaspäin. Mursut käyttävät syöksyhampaitaan noustakseen vedestä jäälle ja kaivertaakseen jäähän hengitysaukkoja sukelluksissa ollessaan. Urokset käyttävät hampaitaan myös taisteluissa toisia uroksia vastaan.
Sarvivalasuroksella on yksi miekkamainen, suora ja kierteinen syöksyhammas, joka kasvaa sen yläleuasta ja voi olla yli kahden metrin mittainen. Sarvivalaan syöksyhampaalla arvellaan olevan merkitystä eläimen pariutumisrituaaleissa.
Joidenkin eläinten kuten villisian, pahkasian ja sapelihammaskissojen kulmahampaita kutsutaan torahampaiksi.
Galleria

Afrikkalaisnorsu suurine syöksyhampaineen
Afrikkalaisen savanninorsun kallo
Sarvivalaita
1500-luvulta peräisin oleva 243-senttinen sarvivalaan syöksyhammas
Mursuja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syöksyhampaita Wikimedia Commonsissa
Tirat Carmel

| Tirat Carmel |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tirat Carmel
 Koordinaatit: 32°48′N, 34°58′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Haifa
Väkiluku (2018):  22 210
 
 www.tirat-carmel.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tirat Carmel (hepr. ‏טירת כרמל‎, Tirat Karmel) on kaupunki Israelin Haifan hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 210.
Maantiede

Tirat Carmel sijaitsee Israelin pohjoisosassa Karmelvuoren etelärinteiden juurella lähellä Haifan kaupunkia.
Historia

Nykyisen Tirat Carmelin paikalla on ollut asutusta Bysantin valtakunnan kaudella. Merkkejä vanhasta asutuskesta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa. Sittemmin Osmanien valtakunnan kaudelta lähtien paikalla sijaitsi arabien asuttama kylä nimeltä al-Tira. Sen asukkaat pakenivat juutalaisten vallatessa kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana 16. heinäkuuta 1948. Nykyinen juutalaisten asuttama asutuskeskus perustettiin vuonna 1949 ja se sai oman kunnallisvaltuustonsa vuonna 1951. Oma kaupunkinsa Tirat Carmelista tuli vuonna 1991.
Väestö

Tirat Carmelin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 210. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 18 700.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tirat Carmel Wikimedia Commonsissa
Paikallista katunäkymää.
Taivaalta pudonnut eläintarha

| Taivaalta pudonnut eläintarha |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pasi Ilmari Jääskeläinen
Kansitaiteilija:  Susanna Raunio
Kieli:  suomi
Genre:  reaalifantasia
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  414
ISBN:  978-951-796-512-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taivaalta pudonnut eläintarha on Pasi Ilmari Jääskeläisen vuonna 2008 ilmestynyt novellikokoelma. Atenan julkaisema teos on korjattu ja laajennettu laitos aiemmasta kokoelmasta Missä junat kääntyvät (Portti-kirjat, 2000).
Aiheesta muualla

Hannu Waarala: Taivaalta pudonnut eläintarha[vanhentunut linkki]. Keskisuomalainen 16.2.2008.
Jussi Ahlroth: Lupaavat novellit valmiiksi hiottuina (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 21.4.2008.
Jari Lybeck: Reaalifantastikon kootut teokset (Arkistoitu – Internet Archive). Turun Sanomat 26.5.2008.
Haastattelu: Pasi Ilmari Jääskeläinen. Aamun kirja 26.2.2008, Ylen Elävä arkisto.
Tuomo Karhu: Toisenlaisten todellisuuksien tulkki (Arkistoitu – Internet Archive). Turun Sanomat 26.5.2008.
Sonic Colours

| Sonic Colours |
| --- | --- |
 Pelin pohjoisamerikkalainen kansikuva.
Kehittäjä:  Sonic Team Dimps (DS)
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Takashi Iizuka
Suunnittelija:  Morio Kishimoto
Säveltäjä:  Kenichi Tokoi Tomoy Ohtani Fumie Kumatani Mariko Nanba Hideaki Kobayashi
Pelisarja:  Sonic the Hedgehog
Julkaistu:  AUS 11. marraskuuta 2010EU 12. marraskuuta 2010NA 16. marraskuuta 2010JP 18. marraskuuta 2010
Lajityyppi:  Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli, Moninpeli
Ikäluokitus:  ACB: G CERO: A ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Wii, Nintendo DS
Jakelumuoto:  optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Sonic Colours (jap. ソニック カラーズ, Pohjois-Amerikassa Sonic Colors) on Sonic Teamin ja Dimpsin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu  marraskuussa 2010 Wii- ja Nintendo DS -alustoille. Peli kuuluu Sonic the Hedgehog -sarjaan. Pelin kummassakin versioissa on vaihtelevasti kaksi- ja kolmiulotteista pelimekaniikkaa. Pelissä uutena ominaisuutena on mahdollisuus käyttää Wisp-avaruusolioiden energiaa läpäistäkseen lukuisia tasoja.
Pelaaminen

Pelin ohjausmekaniikat ovat Wii-versiolla melko samanlaiset kuin Sonic Unleashedissä ja Nintendo DS -versiolla melko samanlaiset kuin Sonic Rushissa. Pelaajan täytyy läpäistä pelissä lukuisia tasoja Eggmanin tähtienvälisen huvipuiston kuudesta eri osasta. Kun pelaaja on läpäissyt kaikki kuusi osaa, hän avaa seisemännen osion, jossa päihitetään Eggman ja tuhotaan huvipuisto. Pelin tasoissa täytyy aiempien Sonic-pelien tapaan yrittää päästä mahdollisimman nopeasti maaliin. Jokainen alue sisältää myös vastuksen, joka täytyy läpäistä lopuksi.
Pelin molemmissa versioissa pelaaja voi löytää tavallisten, aiemmista Sonic-peleistä tuttujen keräilysormusten lisäksi piilotettuja punaisia sormuksia. Pelin DS-versiossa pelaaja voi kerätä aiemmista sarjan peleistä tuttuja Kaaossmaragdeja. Niitä voi kerätä lukuisista erikoistasoista, joissa täytyy saada kerätyksi aina tietty määrä tietyn värisiä palloja. Pelaaja pääsee erikoistasoihin keräämällä jokaisesta tietyn alueen tasoista tietyn määrän sormuksia. Sonic Colors sisältää myös Extra-tilan, jossa pelaaja voi katsoa lukuisia pelin elokuvapätkiä ja kuunnella musiikkikappaleita, joita tosin täytyy avata löytämällä kaikista tasoista Sonic Unleashedista tuttuja lasipurkkeja.
Pelaaja voi myös pelata yksinpelin lisäksi moninpeliä, jossa pelaajan täytyy ehtiä läpäistä valittu taso ennen vastustajapelaajaa. Pelaaja voi käyttää tarpeen tullen hyväksi yksinpelin tapaan erilaisten Wisp-olentojen voimia.
Pelaaminen > Wispit

Sonic kohtaa pelin edetessä Wispeiksi kutsuttuja olentoja, jotka antavat aina omanlaisen erikoisvoiman hetken ajaksi. Wisp-olentoja löytyy joka tasosta erilaisista lasipurkeista. Wispejä on kuusi DS-versiossa, kun taas Wii-versiossa niitä on kahdeksan. Wispeistä White Boost antaa Sonicille vauhtia, jonka avulla hän voi mennä lukuisista isoista rampeista ylös. Cyan Laser auttaa Sonicia sinkoilemaan seinästä seinään, mikä auttaa Sonicia pääsemään paikkoihin joihin ei muilla keinoilla pääse. Yellow Drill auttaa Sonicia pääsemään maan alle porautumalla, mutta sillä voi porautua vain pehmeisiin maaperiin. Orange Rocket on raketiksi muuntuva Wisp-olento, joka auttaa Sonicia pääsemään korkealla oleville tasanteille tai niiden yli, sillä rakettivoiman loputtua Sonic voi liitää hitaasti maan kamaralle.
Ainoastaan Wii-versiossa kohdattavista Wispeistä piikkipäinen Pink Spikes muuttaa Sonicin piikkipalloksi, jolla pelaaja voi kiivetä seiniä pitkin. Green Hover auttaa Sonicia pääsemään rotkojen yli ja lukuisten rinkuloiden läpi. Kuutiomainen Blue Cube auttaa Sonicia avaamaan sinisiä laatikoita, joista pelaaja voi löytää uusia reittejä avaavia sinisiä sormuksia. Purple Frenzy pystyy muuttamaan Sonicin sellaiseksi että hän pystyy ahmimaan kaiken tielleen tulevan.
Ainoastaan DS-versiossa kohdattavista Wispeistä Red Burst muuttaa Sonicin tulipalloksi, jonka avulla hän voi liitää ilmassa ja päästä paikkoihin, joihin ei normaalisti pääse. Violetti Violet Void muuttaa Sonicin liikkuvaksi ja leijuvaksi mustaksi aukoksi, joka imee kaikki esineet ja vastaan tulevat viholliset sisäänsä.
Wispeistä Orange Rocketia pystyy käyttämään modernin Sonicin ja Pink Spikea klassisen Sonicin tasoissa Planet Wisp -maassa Sonic Generationsin konsoliversioissa. Red Burstia ja Cyan Laseriä voidaan puolestaan käyttää 3DS-versiossa olevassa Tropical Resort -maassa.
Kehitys

Sonic Team otti huomioon arvostelijoiden ja Sonic-fanien kritiikkiä aiempia sarjan pelejä kohtaan ja kehitti Sonic Colorsiin fanien toivomia asioita. Muutokset sisälsivät 2.5D:n yhdistämisen ja 3D:n tasosuunnittelut ja grafiikat, nopeuteen perustuvan pelattavuuden, ja kikkateemojen jättämisen pois, kuten miekan, jota käytettiin Sonic and the Black Knight -pelissä. Yksi ensimmäisistä asioista, joka keksittiin kehitysvaiheessa oli se että peli sijoittuisi huvipuistoon; Sonic Team päätti myöhemmin että "minkäänlainen huvipuisto olisi liian pieni käsittääkseen Sonicin seikkailuja." Tästä kehittyi idea tähtienvälisestä huvipuistosta. Pelin tuottaja Takashi Iizuka sanoi pelin olevan suunnattu lapsille, kertoen sen olevan tarkoitettu "...pelattavaksi lapsille, mahdollisesti kuuden ja kahdentoista ikävuoden välillä, jotta kaikki voivat varmasti pelata sitä ja pitää hauskaa sen parissa", vaikka hän olikin aiemmin tunnustanut olevan mahdollista kehittää Sonic-peli, joka miellyttää kaikenikäisiä faneja. Tämä asetelma vieraannutti eräät kriitikot ja pelaajat, jotka nauttivat pelistä enemmän kuin Sonic the Hedgehog 4:stä sen ollessa uusi. Amerikan Sega vakuutti myöhemmin että peli olisi tarkoitettu monenikäisille pelaajille ja sopisi kaikille. Sega tunnusti myös pelin olevan suunniteltu viehättämään myös Mario-sarjan faneja. Myöhemmin Iizuka selitti kommenttejaan kertoen pelin olevan valtavirran tasohyppelypeli Wiille ja Nintendo DS:lle, jonka tarkoituksena oli laajentaa yleisöä, jonka Sega sai Mario & Sonic -sarjalla.
Sonic Colorsin käsikirjoituksen kirjoittivat MadWorldin ja Happy Tree Friendsin käsikirjoittajat, Ken Pontac ja Warren Graff. Peli oli Sonic Free Ridersin ohella ensimmäinen, jossa uudet Studiopoliksen ääninäyttelijät korvasivat 4Kidsin ääninäyttelijät.
Ihmiset jotka ennakkotilasivat pelin japanilaisen version saivat erikoiskortin, jolla saa Sonicin hahmon Rekishi Taisen Gettenkan -arcadepeliin., Pohjois-Amerikan version ennakkotilaajat, jotka tilasivat sen GameStopista saivat Sonicin pään muotoisen hatun. Euroopassa ja Australiassa myydyt ennakkotilaukset sisälsivät figuureja Sonicista ja Wisp-hahmoista. Japanissa on julkaistu myös mangamukaelma Sonic Colorsista ja yhdysvaltalaisessa Archie Comicsin Sonic the Hedgehog -sarjakuvasarjassa on julkaistu viisisivuinen Sonic Colors -sarjakuva.
Juoni

Tri. Eggman on rakentanut Sonicin planeetan ylle suuren tähtienvälisen huvipuiston. Tohtori rakensi omien sanojensa mukaan huvipuiston hyvässä tarkoituksessa hyvittääkseen menneet pahat tekonsa. Sonic epäilee Eggmanin taas kehittävän salaa pahantahtoista suunnitelmaa ja lähtee Tailsin kanssa tutkimaan huvipuistoa. Pelin alussa he huomaavat outoja avaruusolioita Eggmanin robottiapulaisten Orbotin ja Cubotin jahtaamina. Sonic saa pelastetuksi yhden avaruusolioista nimeltä Yacker. Hän kertoo olevansa Wisp-niminen olento, joita on heidän energiaansa hyväksikäyttääkseen kaapattu lukuisilta eri planeetoilta. Sonic, Tails ja heidän oppaansa Yacker lähtevät estämään Eggmanin suunnitelmaa uudesta maailmanvalloituksesta käyttäen useiden eri Wispien energiaa matkan aikana.
Vastaanotto

Sonic Coloursin E3 2010 -messuilla saama vastaanotto oli suurimmaksi osaksi positiivista. GameTrailers nimesi sen parhaaksi tasohyppelypeliksi omassa E3 2010 -gaalassaan ja kommentoi sen näyttävän paremmalta kuin Sonic 4. IGN:n gaalassa Sonic Colors oli ehdolla parhaaksi Wii-peliksi, mutta se hävisi Epic Mickeylle. IGN:n Arther Giesin kommentoi olleensa yllättynyt siitä että hän oli kiinnostuneempi Sonic Colorsista pelattuaan sitä ja Sonic 4:ää.
Peli sai julkaisunsa jälkeen arvostelijoilta pääosin positiivista palautetta. IGN sanoi sitä "parhaaksi Sonic-peliksi 18 vuoteen" kehuen pelattavuutta ja tasojen suunnittelua, mutta kritisoiden vaikeusastetta ja moninpelitilaa. GameRankings ja Metacritic antoivat Wii-versiolle arvosanaksi 77.98% ja 78/100 ja DS-versiolle taas 77.75% ja 79/100.
Arvostelijat yllättyivät pelattavuudesta ja musiikista kuten myös lukuisista erikoisvoimista. IGN palkitsi pelin Wii-version myös Quick Fix -palkinnolla Best of 2010 -gaalassaan. Arvostelijat huomioivat myös pelin helpot vastukset. Pelilehti Nintendo Power yllättyi pelin Wii-versiosta ja kehui sitä "yksiselitteiseksi menestykseksi" ja kritisoi pelin DS-versiota sen lyhyydestä. Wii-versio voitti lehden palkinnon vuoden 2010 parhaista grafiikoista. Saksalainen pelilehti WiiMagazin totesi "Jumala on olemassa ja hän on Sonic-fani". Joystiq sanoi pelistä sitä että "Sonic Colors onnistuu siinä, missä monet muut Sonic-pelit ovat epäonnistuneet".
Kehuista huolimatta monet arvostelijat olivat kriittisempiä peliä kohtaan huonon ohjattavuuden ja vajaakäyttöisten erikoisvoimien vuoksi, mitkä johtivat pieniin vaikeuksiin pelaamisessa ja "hirvittävän halpoihin kuolemiin". Muihin moitteisiin kuului valituksia pelin vihollisten yksitoikkoisuudesta ja kritiikkiä kohtauksia, tasosuunnittelua ja epätasaista vaikeustasoa kohtaan. GameInformer huomautti pelin Wii-version vaikeustasosta, vaikka se arvioi DS-version positiivisemmin toteamalla että "Dimps jatkaa viihdyttävien pelien sarjaa Sonic Colorsilla".
Suomalaisista arvostelijoista Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 7/10 kehuen Wisp-olentoja ja runsaita salaisuuksia, mutta kritisoiden ohjauksen lievää epätarkkuutta ja kenttäsuunnittelun vaihtelevaa tasoa.