Muinaisitäslaavi
Kirjaimisto ja kielellisiä erilaisuuksia

| Kirjain | Fonttityyli | Venäjäksi | Ääntäminen suomeksi |
| --- | --- | --- | --- |
| А а |  | [а] | [a] |
| Б б |  | [б] |  /b/,   /bʲ/ |
| В в |  | [ў] |   /v/,    /vʲ/ |
| Г г |  | [г] |   /g/,     /gʲ/ |
| Д д |  | [д] | /d/,   /dʲ/ |
| Є є |  | [е] |  /je/ |
| Ж ж |  | [ж] | /ʒ/,   /ʓ/ |
| Ѕ ѕ |  | [з] | /ʣ/ |
| З з |  | [з] | /z/,   /ʑ/ |
| И и |  | [и] |  /i/,     /ɪ/ |
| І ї |  | [и] | /i/ |
| К к |  | [к] | /k/,    /kʲ/ |
| Л л |  | [л] [л'] | /l/,   /ʎ/ |
| М м |  | м |  /m/ tai /mʲ/ |
| Н н |  | [н] [н'] |  /n/,   /ɲ/ |
| О о |  | [о] | [o],  [ɔ]  |
| П п |  | [п] | /p/, /pʲ/ |
| Р р |  | [р] [р'] | /r/,  /rʲ/ |
| С с |  | [с] [с'] | /s/, /sʲ/,  /ɕ/ |
| Т т |  | [т] | /t/,  /tʲ/ |
| Ꙋ, ꙋ |  | [у] |  /u/ |
| Ф ф |  | [ф] | /f/,  /fʲ/ |
| Х х |  | [x] | /x/,  /xʲ/ |
| Ѡ ѡ |  | [о] |  omega |
| Ц ц |  | [ц] | /ʦ/,   /ʦʲ/,    /ʨ/ |
| Ч ч |  | [ч] | /ʧ/,   /tʲʆ/,   /ʤ/ |
| Ш ш |  | [ш] |  /ʃ/ |
| Щ щ |  | [шч] | /ʆ/,   /ʃt/,   /ʃʧ/ |
| Ъ ъ |  | краткое е | liudentaa edeltävän konsonantin |
| Ы ы |  | [ы] | /ɨ/,   /ɪ/,  /ə/ |
| Ь ь |  | краткое о | liudentaa edeltävän konsonantin |
| Ѣ ѣ |  | [ие] | ꙗть |
| Ю ю |  | [йу] | /u/,   /ju/ |
| Ꙗ ꙗ |  | [йа] | ꙗ |
| Ѧ ѧ |  | [йа] |   Ѧ |
| Ѯ ѯ |  | [кс] | Ѯ  |
| Ѱ ѱ |  | [пс] |   Ѱ |
| Ѳ ѳ |  | [θ] or [ф] |  Ѳ  tai  /f/,  /fʲ/ |
| Ѵ ѵ |  | [и], [в] |  Ѵ |
Muinaisitäslaavi kirjoitettiin aina kyrillisillä kirjaimilla. Kreikkalaissyntyisten pappisveljesten  Kyrilloksen ja Methodioksen vuonna 863 kehittämän aakkoston pohjalta syntynyt muinaiskirkkoslaavi oli yhteisenä kirjakielenä. Muinaiskirkkoslaavin kirjaimisto on vanhin kyrillisistä kirjaimistoista, ja se on peräisin 900-luvulta. Siihen kuului 43 kirjainta. Pietari Suuri uudisti venäjän aakkoset 1700-luvun alussa ja vuoteen 1708 mennessä kirjaimisto oli kehittynyt paljon, ja kirjainten määrä oli vähentynyt 34:ään. Nykyisissä kielissä ovat käytössä kyrillispohjaiset kirjaimet, joskin muutaman aakkosen kohdalla on kielten välillä eroja. Kaikissa slaavilaisissa kielissä on paljon samanlaisia äänteellisiä ja kieliopillisia piirteitä, mutta ne eivät ole keskenään kokonaan ymmärrettäviä.
Eri kulttuuripiirien vaikutuksessa historian aikana syntyneestä eriytymisestä huolimatta venäjä, ukraina ja valkovenäjä muistuttavat suuresti toisiaan. Vielä noin 1000 jaa. slaavit ymmärsivät toisiaan. Todella lähellä venäjän kieltä on valkovenäjä eikä ukrainakaan eroa siitä kovin paljon. Ukrainan kielen sanastosta noin kaksi kolmasosaa on yhteistä venäjän kanssa. Ukrainan kieli kehittyi 1700-luvun lopulla enenevässä määrin omaksi kielekseen ja omaksui omaa sanastoa, oman lauserakenteen ja äänteet. Läheisyys Puolaan vaikutti kielen melodian ja sanaston kehitykseen. Venäjän äännejärjestelmälle ominainen piirre, joka kuuluu korviin, vaikkei itse kieltä osaisikaan, on se, että useimmilla konsonanteilla on pehmeä eli liudentunut, i:n tai j:n sävyinen vastineensa. Venäjän ja kaikkien nykyisten slaavilaiskielten erikoisuuksia on verbien aspektijärjestelmä. Verbit ovat sanastossa pareittain siten, että parin jäsenistä toinen viittaa päättyneeseen, loppuunsaatettuun tapahtumaan tai tekemiseen, toiseen ei tällaista oletusta sisälly. Suomessa vastaava ero voidaan tehdä objektin sijamuodolla: Luin kirjan ja Luin kirjaa, ja myös suomessa on aspektieron sisältäviä sanapareja, esimerkiksi lähteä ja mennä. Mutta venäjässä kaikki verbit – tai ainakin käytännöllisesti katsoen kaikki – kuuluvat jompaankumpaan luokkaan.