stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylönkylä

Ylönkylä (ruots. Överby) on kylä Salon kaupungin Perniössä. Ylönkylä ja naapurikylä Nurkkila muodostavat alueellisen keskuksen Perniön lounaisosassa.
Ylönkylä sijaitsee keskeisellä paikalla Kemiöntien ja Särkisalontien risteyksessä. Kyläkeskus muodostaa yhtenäisen ja paikallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden. Kyläkeskuksen etäpuolella on Katiskanmäen leirintäalue ja juhlatila. Ylönkylän asutusta on myös hieman hajallaan kyläkeskuksen ulkopuolella. Kyläkeskusta ympäröivät pellot, joiden pohjoispuolella alkaa Teijon ylänköalue.
Ylönkylä on keskiaikainen uudisasutuskylä, joka kuului Hirvilahden verokuntaan. Kylässä oli kuusi tilaa vuonna 1540, jotka hiljalleen yhdistyivät siten, että vuonna 1890 kylässä oli enää Ylönkylän suurtila. Ylönkylästä alkoi muodostua alueellinen keskus 1700-luvulla, jolloin kylän nimismiehen talo toimi alueellisena käräjäpaikkana. Suurtilalla on ollut useita torppia, jotka työväen asutuksen kanssa ovat olleet merkittävä asutuskeskittymä 1800-luvun lopulla.
1900-luvulla kylään perustettiin osuusmeijeri, osuuskauppa ja kansakoulu. Lisäksi kylään rakennettiin rukoushuone. Meijeri, koulu ja kauppa on nykyään suljettu. Meijerin tiloissa toimii pieni yritys. Kylän alueella kylätoimintaa ylläpitää Nurkkilan-Ylönkylän kyläyhdistys.
Tenoritorvi

Tenoritorvi Miraphone 47W
Tenoritorvi on b-viritteinen vaskipuhallin. Sen ääniala on oktaavia matalampi kuin b-trumpetilla eli E2–B♭4. Sille kuitenkin kirjoitetaan nuotit kuin trumpetille, oktaavia matalamman äänialan vuoksi vain suurta noonia korkeammalle. Tenoritorvessa on yleensä kolme venttiiliä ja sen putket ovat halkaisijaltaan eufoniumia kapeammat, jotenka äänikin on kapeampi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tenoritorvi Wikimedia Commonsissa
Supernatural (5. tuotantokausi)

| Supernatural (5>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:   The CW
Ensimmäinen esitys:   2009-09-1010. syyskuuta 2009  2012-03-066. maaliskuuta 2012
Viimeinen esitys:   2010-05-1313. toukokuuta 2010
Esitysten määrä:  22
DVD- ja Blu-ray-julkaisu
 Yhdysvallat:  2011-09-077. syyskuuta 2011
 Eurooppa:  2011-10-1818. lokakuuta 2011
 Australia:  2011-11-1818. marraskuuta 2011
Kaudet
 ← Edellinen 4. tuotantokausi Seuraava → 6. tuotantokausi
 Luettelo televisiosarjan Supernatural jaksoista
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Supernaturalin viides tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 10. syyskuuta 2009. Se oli sarjan neljäs The CW -verkossa näytetty tuotantokausi. Kausi käsittelee Luciferin vapautumista Helvetistä ja Zachariahin yritystä saada Dean ja Sam taipumaan tahtoonsa toimimaan Mikaelin ja Luciferin ihmisvastineina.
Suomessa Sub alkoi esittää viidettä tuotantokautta maaliskuussa 2012.
Teurastaja (elokuva)

| Teurastaja> Seed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Uwe Boll
Käsikirjoittaja:  Uwe Boll
Tuottaja:  Uwe Boll Dan Clarke Shawn Williamson
Säveltäjä:  Jessica de Rooij
Kuvaaja:  Mathias Neumann
Pääosat:  Michael Paré Will Sanderson Ralf Moeller Jodelle Ferland
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada
Tuotantoyhtiö:  Boll AG Pitchblack Pictures
Levittäjä:  Gaiam Vivendi Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  27. huhtikuuta 2007
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teurastaja (engl. Seed) on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu kanadalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Uwe Boll. Pääosassa esiintyvät Michael Paré ja Will Sanderson.
Juoni

Max Seed on massamurhaaja, joka on määrätty sähkötuoliin teloitettavaksi. Seediä yritetään teloittaa kolmesti ilman tulosta. Hän on lähes tajuton, mutta hengittää edelleen. Vankilanjohtaja ja lääkäri päättävät kuitenkin, että Seed julistetaan kuolleeksi ja haudataan elävältä. Myöhemmin Seed kaivaa itsensä ulos haudastaan ja lähtee tappamaan ja kiduttamaan ihmisiä kaikilla brutaaleilla keinoilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Paré  | … |  Etsivä Matt Bishop   |
|  Will Sanderson  | … |  Max Seed   |
|  Ralf Moeller  | … |  Arnold Calgrove   |
|  Jodelle Ferland  | … |  Emily   |
|  Thea Gill  | … |  Sandra Bishop   |
|  Andrew Jackson  | … |  Tri. Parker Wickson   |
|  Brad Turner  | … |  Thompson   |
|  Phillip Mitchell  | … |  Simpson   |
|  Mike Dopud  | … |  Flynn   |
Palkinnot > Voitetut

New Yorkin kauhuelokuvajuhlat
2007 Parhaat erikoistehosteet
Esteponan kansainvälinen kauhu- ja fantasiaelokuvajuhla
2007 Paras näyttelijä: Michael Paré
Ylioppilasoikeisto

Ylioppilasoikeisto oli suomalainen joulukuussa 1945 perustettu ylioppilaiden aatteellinen järjestö, joka oli lähellä kokoomusta. Perustamisensa jälkeen siitä tuli maan suurin opiskelijajärjestö. Järjestön puheenjohtajana toimi kokoomuksen kansanedustaja Päiviö Hetemäki ja varapuheenjohtajana Kokoomuksen Nuorten Liiton koulutuspäällikkö Veikko Sjöblom. Järjestö lakkautettiin 16. toukokuuta 1946 välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla ”fasistisena” Punaisen Valpon päällikön Aimo Aaltosen vaikutuksesta. Lakkauttaminen liittyi vappuna 1946 Helsingissä sattuneisiin vähäisiin välikohtauksiin, joiden yhteydessä ylioppilaat olivat muun muassa laulaneet Vanhan ylioppilastalon edessä Vala-laulua kommunistien vappumarssin kulkiessa ohi.
Ylioppilasoikeisto julkaisi toimintansa aikana pamfletin Vapaa! Vankka! Vakaa!: Suomen onnellisen tulevaisuuden puolesta ; Ylioppilasoikeiston vetoomus kaikille akateemisille kansalaisille.
Xanlar Səfərəliyev

Xanlar Səfərəliyev.
Xanlar Həsən oğlu Səfərəliyev (ven. Ханлар Гасан оглы Сафарали́ев, Hanlar Gasan ogly Safaralijev, 1885 nykyisen Füzulin piirin Qoçəhmədlin kylä – 1907 Baku) oli azerbaidžanilainen bolševikkivallankumouksellinen.
Xanlar Səfərəliyev syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Koulun jälkeen hän lähti ansiotöihin Bakuun. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1904, levitti vallankumouksellista propagandaa ja johti öljytyöläisten lakkoja. Səfərəliyev oli yksi sosiaalidemokraattisen Hümmət-ryhmän johtajista. Öljyteollisuuden palkkamurhaaja haavoitti häntä kuolettavasti syyskuun 20. päivän vastaisena yönä vuonna 1907. Səfərəliyevin hautajaisista muodostui kahdenkymmenen tuhannen hengen mielenosoitus. Josif Stalin piti puheen hänen haudallaan.
Nykyinen Göygölin kaupunki oli nimetty Səfərəliyevin mukaan vuosina 1938–2008.
Tattoo (David Allan Coen albumi)

| Tattoo David Allan Coe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977 Columbia Studio, Quadrophonic Studios, Creative Workshop, Nashville Tennessee
 Julkaistu: elokuussa 1977
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Billy Sherrill, Ron Bledsoe
 Tyylilaji: outlaw country, country
 Kesto: 35.30
 Levy-yhtiö: Columbia Records
David Allan Coen muut julkaisut
| Texas Moon 1977 | Tattoo 1977 | Buckstone County Prison 1978 |
Tattoo on David Allan Coen levy vuodelta 1977.
Kappaleet > A-puoli

Just to Prove My Love for You – 2.25 (säv. David Allan Coe)
Face to Face – 2.33 (säv. Coe)
You'll Always Live Inside of Me – 4.04 (säv. Coe, Bobby Charles)
Play Me a Sad Song – 3.34 (säv. Coe)
Daddy Was a God Fearin' Man – 4.09 (säv. Coe)
Kappaleet > B-puoli

Canteen of Water – 4.23 (säv. Jay Bolotin)
Maria is a Mystery – 3.32 (säv. Coe, Bolotin)
Just In Time (To Watch Love Die) – 3.15 (säv. Coe, Jimmy Townsend)
San Francisco Mable Joy – 5.13 (säv. Mickey Newbury)
Hey Gypsy – 2.22 (säv. Coe, Fred Spears)
Kokoonpano

David Allan Coe – laulu
The Nashville Edition – laulu
Billy Sanford – kitara
John Christopher – kitara
Tommy Allsup – kitara
Reggie Young – kitara
Lloyd Green – steel guitar
Weldon Myrick – steel guitar
Mike Leech – basso
Henry Strzelecki – basso
Ted Reynolds – basso
Ron Bledsoe – basso
Kenny Malone – rummut
Ralph Gallant – rummut
Buster Phillips – rummut
Hargus "Pig" Robbins – piano
Ron Oates – piano
Buddy Spicher – viulu
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Tattoo discogs.com -sivustolla
Tatjana Maria

| Tatjana Maria |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1987 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  172 cm
Paino:  62 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  5 713 440 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  46. (6.11.2017)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  664–523
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2009, 2016)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2016, 2017)
Wimbledon:  3. kierros (2015)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2012, 2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  54. (6.6.2016)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  270–248
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Tatjana Maria (o.s. Malek, s. 8. elokuuta 1987 Bad Saulgau, Länsi-Saksa) on saksalainen tennispelaaja. Hänen korkein sijoituksensa tenniksen maailmanlistalla kaksinpelissä on 46, jonka hän saavutti marraskuussa 2017. Maria on voittanut kolme WTA-turnausta nelinpelissä ja yhden kaksinpelissä sekä 13 ITF-turnausta kaksinpelissä.
Marian ensimmäinen ottelu Fed Cupissa oli Saksan joukkueessa vuonna 2006 Pekingissä, Kiinassa. Yhteensä hän on pelannut kymmenessä maaottelussa.
Maria meni naimisiin Charles Edouard Marian kanssa 8. huhtikuuta 2013.
Aiheesta muualla

Tatjana Maria WTA:n sivuilla (englanniksi)
Tatjana Marian kotisivut
Sääntöperintö

Gunnar Berndtsonin (1854–1895) piirros Joensuun kartanosta.
Sääntöperintö eli fideikomissi (lat. fideicommissum) tarkoittaa sellaista testamentin määräystä, jolla testamentin tekijä määrää, että oikeus hänen kiinteään taikka irtaimeen jäämistöönsä tai sen osaan siirtyy hänen kuoltuaan määrätyssä järjestyksessä ja määrätyllä tavalla jakamattomana ja vähentämättömänä testamentissa mainituille henkilöille eli fideikomissaareille.
Sääntöperintö Suomessa > Lakiperusta

Suomen laissa puhuttiin useissa kohdin fideikomissioista, mutta varsinaisia säännöksiä siitä ei ollut. Oikeustieteessä fideikommissin käsite perustettiin vuoden 1734 lain perintökaaren 17. luvun 1. pykälään, jossa sanottiin, että testamentin sai tehdä joko ehdoilla taikka ehdoitta. Tästä johtui, että sääntöperintösäädösten suhteen yleensä oli voimassa se, mitä testamentista oli säädetty. Kun sääntöperintöä koskevilla testamenttimääräyksillä oli kuitenkin usein laajempi ja pitempiaikainen vaikutus kuin tavallisilla testamenteilla, tuli tavaksi anoa niille senaatin vahvistusta, mikä tavallisesti aina myönnettiinkin.
Sääntöperinnöstä annettiin vuonna 1919 uusi laki. Tämä laki kielsi ketään testamentissa tai lahjoituksena määräämästä omaisuudestaan ensimmäisen vastaanottajan ja tämän puolison elinaikaa kauemmaksi. Tästä huolimatta oli lupa kuitenkin määrätä, kenelle omaisuus näiden jälkeen oli siirtyvä.
Sääntöperintö Suomessa > Lakkauttaminen

Sääntöperinnön lakkauttamista koskeva laki annettiin Suomessa 22. helmikuuta 1931. Lain mukaan kaikki valtakunnassa olevat sääntöperinnöt lakkasivat, ja sellaisten perustaminen oli vastaisuudessa kielletty. Ne kiinteistöt tai pääomat, jotka muodostivat sääntöperinnön, tulivat haltijan vapaaksi omaisuudeksi.
Sääntöperinnöksi ei katsottu sellaista omaisuutta, josta testamentissa oli määrätty ainoastaan ensimmäisen vastaanottajan ja hänen puolisonsa elinajaksi sekä siitä, kenelle omaisuus näiden jälkeen oli siirtyvä.
Sääntöperintötilat Suomessa

Sääntöperintötila oli maatila, jonka omistusoikeus syntyi sääntöperintönä.
Perintösääntö esti tilan jakamisen perillisten kesken ja tilan myymisen tai panttaamisen. Tavanomaisesti testamenttimääräys edellytti tilan siirtymistä vanhimmalle miespuoliselle perilliselle. Säännön tavoitteena oli estää omaisuuden arvon alenemista ja hajaantumista suvun hallusta.[lähde? ]
Fideikomissin haltijaa nimitettiin fideikomissaariksi.
Luettelo tunnetuista sääntöperintötiloista

Sääntöperinnöiksi Suomessa pantiin yleisimmin suuria aateliskartanoita. Vuonna 1931 sääntöperinnön asettaminen kiellettiin lailla ja voimassa olleet sääntöperinnöt lakkasivat.
Tunnettuja sääntöperinnön alaisina olleita tiloja Suomessa (sijaintikunta mainitaan sääntöperintöaikakauden nimellä):
Anjalan kartano, Anjala
Hahkialan kartano, Hauho
Joensuun kartano (ruots. Åminne gård), Halikko
Johannisbergin kartano, Tuusula
Kankaisten kartano (ruots. Kankas gård), Masku
Köyliönkartano (ruots. Kjuloholm gård), Köyliö
Laukon kartano, Vesilahti
Metsäkylän kartano, Raisio
Monrepos Viipurin mlk
Mustion kartano (ruots. Svartå gård), Mustio
Ohensaaren kartano, Masku
Pekkalan kartano, Ruovesi
Prästkullan kartano, Tenhola
Stensbölen kartano, Porvoon mlk
Sjölaxin kartano, Kemiö
Tottijärven kartano, Tottijärvi
Vanantaan kartano (ruots. Vånå gård), Janakkala
Sääntöperintö ulkomailla

Sääntöperintöjä on ollut useissa Euroopan maissa, mutta ne ovat nykyään pääsääntöisesti kiellettyjä ja lakkautettuja. Ranska lakkautti sääntöperinnön vallankumouksen aikana, joskin se oli voimassa hetken Napoleonin aikana.
Ruotsissa oikeus perustaa perintösääntötiloja lakkautettiin jo vuonna 1810, mutta olemassa olleet sääntöperinnöt pysyivät muuttumattomina vuoteen 1964, jolloin Ruotsin valtiopäivät sääti lain, jonka mukaan sääntöperintö purkautuu kun lain voimaantulohetkellä sääntöperintöä nauttiva henkilö kuolee. Sääntöperintöjen poistumista valvoo Kamarikollegioon kuuluva viranomainen Fideikommissnämnden.
Tanskassa sääntöperintöjen asettaminen kiellettiin perustuslaissa vuonna 1849 ja olemassa olleet sääntöperinnöt purettiin vuonna 1919 Lensafløsningen-nimellä tunnetussa reformissa.
Saksassa ja Itävallassa perintösäännöt kiellettiin vuonna 1938, mutta järjestelyjen purkaminen on jatkunut 2000-luvulle asti.
Fiktiossa

Kuvitteellinen Hovimäen kartano televisiosarjassa Hovimäki oli fideikomissi.
Aiheesta muualla

Fideikommiss hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Skoklosterin linna oli sääntöperintötila Ruotsissa, nykyään valtion omistuksessa.
The Warlords

| The Warlords> Tau ming chong |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Chan
Käsikirjoittaja:  Xu Lan Chun Tin-Nam Aubery Lam Huang Jian Xin Jojo Hui He Jiping Guo Jun Li James Yuen
Tuottaja:  Peter Chan Andre Morgan
Säveltäjä:  Chan Kwong-Wing Peter Kam Leon Ko
Kuvaaja:  Arthur Wong
Leikkaaja:  Wenders Li
Pääosat:  Jet Li Andy Lau Takeshi Kaneshiro
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Hongkong  Kiina
Tuotantoyhtiö:  Media Asia Films China Film Group
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  12. joulukuuta 2007
Kesto:  127 min
Alkuperäiskieli:  Mandariinikiina, kantoninkiina
Budjetti:  40 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Warlords hongkongilais-kiinalainen sotaelokuva vuodelta 2007. Elokuvan ohjasi Peter Chan ja käsikirjoituksesta vastasivat Xu Lan, Chun Tin-Nam, Aubery Lam, Huang Jian Xin, Jojo Hui, He Jiping, Guo Jun Li ja James Yuen. Pääosissa esiintyivät Jet Li, Andy Lau ja Takeshi Kaneshiro. Elokuva sijoittuu 1860-luvun Taiping-kapinaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jet Li  | … |  kenraali Pang Qingyun   |
|  Andy Lau  | … |  Zhao Er-Hu   |
|  Takeshi Kaneshiro  | … |  Zhang Wen-Xiang   |
|  Xu Jinglei  | … |  Lian   |
|  Guo Xiaodong  | … |  Huang Wen Jin   |
|  Jacky Heung  | … |  Shi Jin Biao   |
|  Wei Zongwan  | … |  Lordi Chen   |
|  Gu Bao-ming  | … |  Lordi Jiang   |
|  Wang Kuirong  | … |  Lordi Di   |
|  Zhou Bo  | … |  Lu Da Shan   |
Taistelukoulu

| Taistelukoulu |
| --- | --- |
 Taistelukoulun lippu
Toiminnassa:  1927–1992
Valtio:   Suomi
Rooli:  upseerikoulutus
Tukikohta:  Viipuri 1927–1939  Helsinki 1945–1947 Hamina 1947–1949 Tuusula 1949–1992
Marssi:  Taistelkaatte
Vuosipäivät:  10. lokakuuta
Taistelukoulu (TaistK, aik. TK) oli vuosina 1927–1992 toiminut Suomen puolustusvoimien oppilaitos, jossa annettiin monipuolista upseerikoulutusta eri vaiheissa oleville upseereille. Se yhdistyi vuonna 1992 Sotakorkeakoulun ja Kadettikoulun kanssa muodostaakseen Maanpuolustuskorkeakoulun.
Ennen sotien aikaa koulussa järjestettiin komppanianpäälliköille kapteenikursseja (TKK) ja joukkueenjohtajille luutnanttikursseja (TKL). Lisäksi järjestettiin joitakin orientoivia kursseja sekä yksi majurikurssi (TKM). Taistelukoulu antoi koulutusta ennen sotien alkua 1 207 upseerille ja noin 1 550 kanta-aliupseerille.
Sotien jälkeen kursseina olivat yleinen komentajakurssi (esiupseerikurssi) sekä kapteenikurssi. Lisäksi pidettiin luutnanttikursseja (jalkaväen yliupseerikurssi) vuoteen 1962 saakka. Taistelukoulu järjesti myös useita muita jatko- ja erikoiskoulutuskursseja sekä suurempia kertausharjoituksia erityisesti jalkaväelle. Yhteensä sotien jälkeen Taistelukoulu antoi koulutusta noin 4200 upseerille.
Koulu sijaitsi 1927–1939 Viipurissa, 1945–1947 Helsingissä, 1947–1949 Haminassa ja 1949–1992 Tuusulassa.
Historia > Upseerikoulutuksen synty

Ensimmäisiä kapteenitason kursseja järjestettiin Suomessa vuosina 1925-1926 Sotakorkeakoulussa, ja samoin Suojeluskuntajärjestö järjesti muutaman kuukauden pituisia päällystökursseja Päällystökoulun nimellä tammikuusta 1925 alkaen. Näistä suojeluskuntien kursseista olikin tarkoitus kehittää koulu jalkaväkiupseereille, mutta eroavaisuudet Puolustusvoimien ja suojeluskuntien välillä osoittautuivat lopulta liian suuriksi. Vuoden 1927 maaliskuussa annetuissa väliaikaisissa määräyksissä puolustuslaitoksen uudesta kokoonpanosta mainittiin ensi kertaa Taistelukoulun nimi.
Koulun perustajaksi nimettiin jääkärimajuri Hannes Olkkonen ja hän esitti laajan mietinnön koulun perustamisesta Taistelu- ja Ampumakoulun nimellä. Koulun oli tarkoitus antaa laajaa koulutus niille upseereille, jotka eivät käy Sotakorkeakoulua tai aselajien täydennyskoulutusta. Erityisen tärkeää oli käytännön opetus. Olkkonen esitti aluksi koulun sijoittamista Tuusulan Hyrylään, jolloin etuna olisi Päällystökoulun läheisyys, mutta suunnitelma kariutui pääasiassa logistista syistä. Sijoituspaikaksi määräytyi lopulta Markovillan rakennus Viipurin kasarmialueella, sillä siellä toimi Suomen suurin varuskunta ja oli siten hyvät puitteet koulutukselle.
Ensimmäinen komppanianpäällikkökurssi alkoi 10. lokakuuta 1927 kello 12.00 29 oppilaan voimin. Tuo päivämäärä valikoitui myöhemmin Taistelukoulun perinnepäiväksi toisen maailmansodan jälkeen. Oppilaista 14 oli jääkäriupseereita, ja kaikki oppilaat olivat sotineet sisällissodassa. Kurssi kesti kolme kuukautta päättyen 28. tammikuuta 1928. Sotakorkeakoulun johtaja, eversti Lennart Oesch kuvasi kurssin ensimmäisen opetussuunnitelmaa käytännönläheiseksi mutta erittäin tarkoituksenmukaiseksi: esimerkiksi sotahistoriaa tai sotilasmaantiedettä ei opetettu kurssilla lainkaan. Suurin painoarvo oli taktiikalla, joka käsitti myös käytännön toimintaa metsässä.
Suurin ongelma ensimmäisellä kurssilla olivat käytännön järjestelyt, sillä oppilaat eivät voineet majoittua tai ruokailla Markovillassa, mikä vaikeutti aikataulujen tekemistä suuren aikamäärän kuluessa siirtymiin. Majuri Olkkonen ratkaisi ongelman pyytämällä myöskin Markovillassa toimineen Jalkaväen kapitulanttikoulun yhdistämistä Taistelukouluun. Ehdotus hyväksyttiin, ja Kapitulanttikoulu yhdistettiin Taistelukouluun kanta-aliupseeriosastona vuonna 1927. Taistelukoulu laajeni lisää vuodenvaihteessa 1928, kun siihen yhdistettiin myös Hämeenlinnassa toiminut Kenttätykistön kapitulanttikoulu. Näin myös upseeriosaston oppilaat pääsivät toimimaan ja majoittumaan Markovillassa. Jo vuosina 1929–1930 rakennuksen viereen rakennettiin oppilaiden asuinrakennuksia ja muun muassa sairastupa.
Historia > Monipuolinen kurssitoiminta ennen sotia

Vuonna 1928 koulun repertuaariin lisättiin joukkueenjohtajakurssi, ja Taistelukoulun toiminta koostui vuoteen 1939 saakka pääosin sen ja komppanianpäällikkökurssin järjestämisestä. Lisäksi järjestettiin joitakin yksittäisiä ylimääräisiä kursseja, kuten orientoivia joukko-osastojen komentajien kursseja. Joukkueenjohtaja- ja komppanianpäällikkökurssit kestivät aluksi kahdesta kolmeen kuukautta, noin neljänneksen opetuksesta ollessa teoreettista harjoitusta ja lopun käytännön harjoitusta. Syksyllä 1930 komppanianpäällikkökurssista muokattiin kapteenikurssi, jonka kesto oli viisi kuukautta, ja joukkueenjohtajakurssista luutnanttikurssi, jonka kesto oli kolme kuukautta. Koulun johtaja, everstiluutnantiksi ylennetty Olkkonen toivoi, että kapteenikurssin oppilaat olisivat jo luutnanttikurssin käyneitä upseereita. Tämä toteutui kuitenkin vain pienessä osassa oppilaista.
Vuonna 1931 koulun opetukseen lisättiin seitsemän kuukautta kestävät majurikurssit, jotka siirrettiin Sotakorkeakoulusta Taistelukoulun vastuulle. Kurssien opetussuunnitelma sisälsi runsaasti myös teoreettisempaa opetusta, kuten sotahistoriaa ja valtio-oppia. Ensimmäisen, lopulta yli vuoden kestäneen kurssin jälkeen kursseja ei kuitenkaan enää järjestetty. Suunnitellut majurikurssit jouduttiin erinäisistä syistä perumaan 1930-luvulla, paljolti koska ne olivat opettaja- ja materiaaliprioriteetiltaan vasta kahden muun kurssin jälkeen.
6. syyskuuta 1939 koulun toiminta keskeytettiin ja oppilaat komennettiin omiin joukko-osastoihinsa. Yhteensä 651 upseeria oli ehtinyt valmistua 15 kapteenikurssilla ja 544 upseeria 21 luutnanttikurssilla ennen sodan alkua. 10. syyskuuta 1939 kaikki sotaoppilaitokset lakkautettiin toistaiseksi, ja ne korvattiin Kankaanpään Sotakoulukeskuksella. Talvisodan komppanianpäälliköistä noin 40 prosenttia oli aktiiviupseereita, ja heistä noin 30 prosenttia oli käynyt kapteeni- tai luutnanttikurssin. Pataljoonankomentajista 10 prosenttia oli käynyt luutnanttikurssin, 50 prosenttia kapteenikurssin ja 2 prosenttia majurikurssin.