Suomalaissosialistinen puolue
Toiminta

SKSL perustettiin 7. syyskuuta 1932. Puheenjohtajaksi valitun Ruudun lisäksi ensimmäiseen puoluehallitukseen kuuluivat Paavo Virtanen, Heikki Waris ja Juhani Konkka. Uutta järjestöä oli suunniteltu jo useita vuosia ja sen juuret olivat Ruudun vuonna 1924 perustamassa Vasama-yhdistyksessä. Syksyllä 1932 järjestön nimi muutettiin Helsingin Kansallissosialistiseksi Yhdistykseksi, ja siitä tuli SKSL:n paikallisosasto. Syyskuussa alkoi ilmestyä myös puolueen äänenkannattaja Kansallissosialisti. SKSL sai kannattajia muun muassa Vapaasta Työväenliitosta, josta irtaantui ryhmä Einar Lindholmin johdolla. SKSL järjesti talvella 1932–1933 lukuisia tilaisuuksia, joihin kerääntyi satoja ihmisiä.
SKSL käytti tunnuksenaan hakaristiä ja tervehdyksenään ylösnostettua oikeaa kättä. Maaliskuussa 1933 puolue perusti Kansallissosialistisen Työjärjestön (KT), jonka oli tarkoitus toimia propagandaosastona puolueen sisä- ja ulkopuolella. Jäsenten tuli pukeutua mustaan univormuun. Jo huhtikuussa KT päätti kuitenkin erota SKSL:stä vastalauseena Ruudulle. Vietti Nykänen jätti SKSL:n maaliskuussa ja perusti Iskumiehet -järjestön.
Kansallissosialismi puolueen nimessä veti mukaan saksalaisen natsismin kannattajia ja liitto ajautui sisäiseen konfliktiin pian perustamisensa jälkeen. Keväällä 1933 Ensio Uodin johtama Kansallinen Liitto yhdistyi SKSL:ään ja Uoti nousi puoluejohtoon. Eduskuntavaalikampanjassa tuore varapuheenjohtaja muun muassa rinnasti suomenruotsalaiset Saksan juutalaisiin. Uoti jätti puolueen kesän vaalien jälkeen yhdessä Emil Jutilan kanssa. Tappiolle jäänyt linja kannatti saksalaistyylistä kansallissosialismia Ruudun suomalaisemman version sijaan. Uoti siirtyi IKL:ään. Jutila kannattajineen perusti myöhemmin Yhteisrintama-puolueen. Joitain entisiä ruutulaisia rekrytoitiin suomalaiseen SS-pataljoonaan.
Syyskuussa 1933 SKSL julisti, ettei se hyväksynyt esimerkiksi johtajuusperiaatetta. Marraskuussa puolue päätti lopettaa hakaristin käytön. Uusi logo koostui neljästä toisensa leikkaavasta neliöstä, jotka symboloivat itsenäisyyttä, suomalaisuutta, oikeutta työhön sekä poliittista tiedostamista. Ruudulla ja Konkalla oli sympatioita Gregor Strasserin johtamaa (1934 kukistettua) natsipuolueen vasemmistosiipeä kohtaan. Natseista erottautuminen johti myös nimenvaihtoon. Puolue ei kuitenkaan saanut uutta nimeä rekisteröityä, koska Ensio Uodin marraskuussa 1934 perustama Suomalaissosialistinen Työväen Puolue ehti yhdistysrekisteriin ennen SKSL:n ilmoitusta. SKSL:n paikallisjärjestöjä oli tosin nimetty suomalaissosialistisiksi jo keväällä 1934. SKSL vaati SSTP:n rekisteröinnin kumoamista oikeusteitse, mutta Helsingin raastuvanoikeus ratkaisi asian SSTP:n eduksi keväällä 1935.
Kansallissosialisti-lehti lopetti joulukuussa 1934. Päätoimittajina ehtivät toimia Paavo Virtanen sekä Juhani Konkka, joka oli myös SKSL:n puoluesihteeri vuosina 1933–1934.
Suomalaissosialistinen puolue osoitti propagandansa lähinnä sivistyneistölle, joka ei innostunut ajatuksista. Alun jälkeen se kuihtui pian keskustelukerhoksi. Puolue lopetti toiminnan vuonna 1937, kun Ruutu kannattajineen siirtyi SDP:hen. Entisistä suomalaissosialisteista Yrjö Kilpeläinen ja Unto Varjonen tekivät huomattavan uran sosialidemokraattien riveissä. Ruutu siirtyi sotien jälkeen kansandemokraatteihin.
Jatkosodan jälkeen yhdistysrekisteristä poistettiin välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla Suomen Kansallissosialistisen Liiton kannatusyhdistys 23. syyskuuta 1944 ja Suomen Kansallissosialistinen Liitto 19. lokakuuta 1944.