stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rauha (Aristofanes)

| Rauha> Εἰρήνη |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Aristofanes
Alkuperäiskieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Tyylilaji:  komedia
Kantaesitys:  421 eaa.
Kantaesityspaikka:  Dionysoksen teatteri, Ateena
Henkilöt
Henkilöt:  Trygaios Trygaioksen palvelijat Trygaioksen tyttäret Hermes Sota ja Sekasorto Rauha, Sadonkorjuu ja Juhlat Hierokles, ennustaja eri käsityöläisammattien harjoittajia yms.
Kuoro:  maanviljelijöitä
Rauha (m.kreik. Εἰρήνη, Eirēnē, lat. Pax) on Aristofaneen kirjoittama antiikin kreikkalainen komedia, joka on kirjoitettu peloponnesolaissodan aikana. Se on sanomaltaan selvästi sodanvastainen ja ylistää rauhan tuloa kertomalla tarinan Rauhan henkilöitymän vapauttamisesta.
Historia

Aristofanes Rauha esitettiin ensimmäisen kerran Dionysia-juhlien näytelmäkilpailussa Ateenan Dionysoksen teatterilla keväällä 421 eaa. Se voitti kilpailussa toisen palkinnon. Komedia esitettiin vain muutamia viikkoja ennen niin kutsutun Nikiaan rauhan solmimista. Rauhan oli tarkoitus päättää kymmenen vuotta kestänyt, Spartan johtamaa liittoumaa vastaan käyty peloponnesolaissota, vaikkakin epäonnistui tässä; sota kesti lopulta vuoteen 404 eaa. saakka. Näytelmän voi nähdä ilmaisevan voimakasta rauhan odotusta Ateenassa sekä rauhan tuloon liittyvää optimismia ja iloa. Juhlayleisössä näytelmää seurasivat paitsi Ateenan johtajat todennäköisesti myös muiden kaupunkien, kuten Spartan, lähettiläät.
Sisältö

Rauha edustaa tyyliltään ja rakenteeltaan niin kutsuttua vanhaa attikalaista komediaa. Näytelmä koostuu 1 357 runosäkeestä.
Tulkintoja

Komedia on voimakas puolustuspuhe rauhan puolesta sodan keskellä. Se tuo monin tavoin esille rauhan hyödyt, sillä silloin maanviljelys voi kukoistaa, kun taas sodan aikana Ateenaa ympäröinyt Attikan maaseutu oli usein vihollisen valtaamana. Myös kauppa ja monet muut ammatit voidat kukoistaa rauhan aikana. Samalla näytelmä muistuttaa monista katkerista menetyksistä sodan vuoksi. Komedian voi nähdä ilmaisevan myös Aristofaneen kaipausta yksinkertaisempaan, rauhalliseen maalaiselämään.
Aristofanes osoittaa komediassa jälleen kerran vastustavansa sotaa kannattavia populisteja. Näytelmässä esiintyy jälleen Kleonin hahmo, jota Aristofanes pilkkaa myös monissa muissa komedioissaan, kuten Ampiaiset ja Ritarit. Nyt Kleon (samoin kuin Brasidas) oli kuitenkin jo kuollut noin seitsemän kuukautta aiemmin. Poikkeuksellisesti komediassa ei ole väittelyä, esimerkiksi sodan kannattajien ja sen vastustajien välillä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Aristofanes: Rauha. Monisteessa Aristofanes: Komediat 2.  (Rauha, Linnut, Lysistrate, Naiset Thesmophoriajuhlassa)  Suomentanut Aulis Rissanen. Omakustanne, 1972.
Aristofanes: Rauha.  (Suomentanut Elvi Sinervo)  Työväen Näyttämöiden Liitto, noin 1980.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristophanes Peace.  (Toimittanut S. Douglas Olson)  Oxford University Press, 1998.  ISBN 0199262845  Kreikankielisen alkutekstin standardilaitos ja kommentaari.
Aristophanes: Pax. Teoksessa Aristophanis Comoediae Vol. I.  (Ach., Eq., Nub., Vesp., Pax, Aves. Toim. F. W. Hall  & W. M. Geldart. Oxford Classical Texts)  Oxford University Press, 1963.  ISBN 978-0-19-814504-2  Kreikankielinen alkuteksti.
Aristophanes: Peace. Teoksessa Aristophanes: Clouds. Wasps. Peace.  (Aristophanes Volume II. Käännös Jeffrey Henderson. Loeb Classical Library 488)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1998.  ISBN 9780674995376  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Hall, Edith & Wrigley, Amanda (toim.): Aristophanes in Performance, 421 BC-AD 2007: Peace, Birds and Frogs.  (Legenda Main Series)  MHRA, 2007.  ISBN 1904350615
Olcott, Douglas Worth: Aristophanes' Peace: Problems of Staging and Stage Action.  Department of Classics, Stanford University, 1973.
Aiheesta muualla

Αριστοφάνης: Εἰρήνη. Wikisource. (muinaiskreikaksi)
Αριστοφάνης: Εἰρήνη. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Aristophanes: Peace. Wikisource. (englanniksi)
Aristofaneen näytelmät
Akharnalaiset · Ampiaiset · Linnut · Lysistrate · Naishallitus · Naistenjuhla · Pilvet · Rauha · Rikkaus · Ritarit · Sammakot
Eirene ja Plutos (”Rauha ja Vauraus”). Roomalainen kopio Kefisodotoksen alkuperäisestä veistoksesta n. 370 eaa.
Alf Rehn

| Alf Rehn |
| --- | --- |
 Alf Rehn lokakuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  professori
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ari Alf Mikael Rehn (s. 21. maaliskuuta 1972 Turku) on innovaation, designin ja johtamisen professori Tanskan Odensessa sijaitsevaan Syddansk Universitetin (SDU) teknisessä tiedekunnassa.
Vuonna 2009 Rehn sai kansainvälistä tunnustusta Thinkers 50 -listalla, jonka nousevia ajattelijoita listaavassa "gurututkassa" (guru radar) hänen sijoituksensa oli 13. Vuonna 2011 hänet nimettiin listalle uudelleen. Suomen Thinkers 20 -listalla Rehn oli kolmantena Nordic Business Report -lehden valitessa Suomen suurimpia bisnesajattelijoita elokuussa 2012.
Rehn on valmistunut taloustieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1997 ja tekniikan tohtoriksi Tukholman Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2002.
Vuodesta 2004 hän on toiminut Åbo Akademin liiketaloustieteen professorina. Aiemmin hän toimi professorina Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassalähde?. Hän asuu Kööpenhaminassa.
Rehnin luottamustoimiin kuuluvat muun muassa Turun Osuuskaupan, Nordic Business Forumin ja Logomon hallitusjäsenyydet.
Kesäkuussa 2018 Alf Rehnin nousi julkisuuteen hänen kirjoitettuaan Facebook-kommenttiinsa, että Kristillisen liiton entinen puheenjohtaja Päivi Räsänen pitäisi "lähettää hevon helvettiin" ja "karkottaa maasta hygieniasyistä" Räsäsen julkaistua tiedotteen jossa hän puolusti väitetyn osallistumisen homojen eheyttämistoimintaan Pori Jazzin  toimitusjohtajan paikalta potkut saanutta Aki Ruotsalaa ja virkamatkallaan abortinvastustajien tilaisuuteen osallistunutta ulkoministeri Timo Soinia. Aiemmin Rehn on vastustanut vihapuhetta ja pitänyt sitä merkittävänä syynä muutossaan Tanskaan professoriksi:" Rehnin mukaan maassa on paljon vihaa, kiukkua, salaliittoteorioita ja houreita sekä äänekkäitä vähemmistöjä. On vihapuheen ja aggressiivisen populismin normalisointia, byrokratiarumbaa, hitautta ja muutosvastarintaa.".
Julkaisut

Fool’s advice and consultant’s folly.  (Preliminära forskningsrapporter, nr 186)  Åbo:  Åbo akademi, 1996.  ISBN 951-650-821-9
Den tråkiga organisationen. Bidrag till en vardagens organisationssosiologi.  (Preliminära forskningsrapporter, nr 198)  Åbo:  Åbo akademi, 1998.  ISBN 952-12-0307-2
I’m late, I’m late, said the white rabbit. On the temporal aspects of project theory.  (Preliminära forskningsrapporter, nr 199)  Åbo:  Åbo akademi, 1998.  ISBN 952-12-0308-0
Kristallen den fina. En diskussion om ett intranet.  (Preliminära forskningsrapporter, nr 192)  Åbo:  Åbo akademi, 1998.  ISBN 952-12-0142-8
Teknokrati och humanism i företags informationssystem. En programmatisk ansats.  (Preliminära forskningsrapporter, nr 191)  Åbo:  Åbo akademi, 1998.  ISBN 952-12-0141-X
The serious unreal. Notes on business and frivolity.  Turku:  Dvalin, 2004.  ISBN 952-91-7351-2
& Koivunen, Niina: Creativity and the Contemporary Economy.  Malmö:  Liber, Copenhagen Business School Press, 2009.  ISBN 978-876-30-0229-5
Vaaralliset ideat. Kun sopimaton ajattelu on tärkein voimavarasi.  (Farliga idéer, 2010)  Suomentanut Veijo Kiuru. Helsinki:  Talentum, 2010.  ISBN 978-952-14-1554-8
& Penttilä, Risto E. J.: Suunnaton Suomi.  Helsingissä:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26251-0
Unelmien talous.  Turku:  Sammakko, 2014.  ISBN 978-952-483-283-0
Johtajuuden ristiriidat: Miksi johtaja aina epäonnistuu ja miksei se ole ongelma.  Jyväskylä:  Docendo, 2018.  ISBN 978-952-291-470-5
& Ojanperä, Tero & Pyyhtiä, Tomi: ”Vihaan myyntiä!” Myynnin myytit ja modernit mahdollisuudet.  Helsinki:  Alma Media, 2023.  ISBN 978-952-14-4846-1
Aiheesta muualla

Rehnin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive).
Rehnin haastattelu Ekonomissa.
Alf Rehn puhujaprofiili
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB
Reissertin indolisynteesi

Esimerkki Reissertin indolisynteesistä
Reissertin indolisynteesi on indolin tai indolijohdannaisten valmistamiseen käytetty reaktio, jossa o-nitrotolueeni tai sen johdannainen reagoi dietyylioksalaatin kanssa emäksisissä olosuhteissa. Reaktio on saanut nimensä kehittäjänsä Arnold Reissertin mukaan. Reissert raportoi reaktion vuonna 1897.
Reagenssit ja mekanismi

Reissertin indolisynteesissä lähtöaineena voidaan käyttää joko o-nitrotolueenia tai eri tavoin substituoituja o-nitrotolueenin johdannaisia. Vahva emäs, kuten natriumetoksidi, poistaa nitroryhmän viereiseltä metyyliryhmältä protonin ja muodostuvaa anionia stabiloi varauksen delokalisoituminen. Muodostuva anioni on nukleofiilinen ja reagoi elektrofiilisen dietyylioksalaatin kanssa muodostaen etyyli-o-nitrofenyylipyruvaattijohdannaisen. Muodostuvan tuotteen nitroryhmä voidaan pelkistää happamissa olosuhteissa sinkin avulla tai vedyttämällä platina katalyytin avulla. Seuraavassa vaiheessa nukleofiilinen aminoryhmä reagoi aminofenolipalorypälehapon elektrofiilisen ketoniryhmän kanssa muodostaen enamiinin ja muodostuu aromaattinen indolijohdannainen. Muodostuva etyyli-indoli-2-karboksylaattiesteri voidaan hydrolysoida ja dekarboksyloida indoliksi emäksisissä oloissa kuumentamalla.
Leimgruber–Batcho-indolisynteesi muistuttaa mekanismiltaan Reissertin indolisynteesiä.
The Reflecting Skin – lapsuuden loppu

| The Reflecting Skin – lapsuuden loppu> The Reflecting Skin |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Philip Ridley
Käsikirjoittaja:  Philip Ridley
Tuottaja:   Dominic Anciano  Ray Burdis 
Säveltäjä:  Nick Bicât
Kuvaaja:  Dick Pope
Leikkaaja:  Scott Thomas
Pääosat:   Viggo Mortensen  Lindsay Duncan  Jeremy Cooper  Sheila Moore  Duncan Fraser 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:  Fugitive Features
Levittäjä:   Finnkino
Ensi-ilta:   9. syyskuuta 1990   17. heinäkuuta 1992
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Reflecting Skin – lapsuuden loppu (The Reflecting Skin) on Philip Ridleyn ohjaama ja käsikirjoittama kauhudraamaelokuva vuodelta 1990. Se kertoo lapsen kasvamisesta ja astumisesta aikuisten maailmaan 1950-luvun Idahon maaseudulla. Pääosissa esiintyvät Viggo Mortensen, Lindsay Duncan ja Jeremy Cooper.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Viggo Mortensen  | … |  Cameron Dove   |
|  Lindsay Duncan  | … |  Dolphin Blue   |
|  Jeremy Cooper  | … |  Seth Dove   |
|  Sheila Moore  | … |  Ruth Dove   |
|  Duncan Fraser  | … |  Luke Dove   |
|  David Longworth  | … |  Joshua   |
|  Robert Koons  | … |  Sheriffi Ticker   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä piti The Reflecting Skiniä harvinaisen persoonallisena elokuvana, joka ei jätä ketään kylmäksi. Hän antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "erinomainen".
Reisi

| --- | --- |
Reiden lihakset edestä: Reiden lihakset takaa
Reisi on alaraajan osa lonkkanivelen ja polvinivelen välillä. Sen tukirankana on reisiluu. Reiden lihakset ovat järjestyneet anterioriseen, mediaaliseen ja posterioriseen lihasaitioon.
Lihakset

Anteriorisessa lihasaitiossa ovat räätälinlihas (musculus sartorius), nelipäisen reisilihaksen (m. quadriceps femoris) muodostavat neljä lihasta sekä lannesuoliluulihaksen (m. iliopsoas) muodostavat kaksi–kolme lihasta. Anteriorisen lihasaition lihakset ovat lonkan koukistajia tai polven ojentajia.
Mediaalisen lihasaition lihaksia ovat reiden pitkä, lyhyt ja iso lähentäjälihas (m. adductor longus, adductor brevis & adductor magnus). Myös hoikkalihas (m. gracilis), harjannelihas (m. pectineus) sekä ulompi peittäjälihas (m. obturatorius externus) ovat mediaalisessa aitiossa. Ensin mainitut lähentäjälihakset nimensä mukaan lähentävät (adduktoivat) reittä lonkkanivelen suhteen.
Posteriorisen aition lihaksia ovat kaksipäinen reisilihas (m. biceps femoris), puolijänteinen lihas (m. semitendinosus) sekä puolikalvoinen lihas (m. semimembranosus). Ne ovat muun muassa polven koukistajia ja lonkan ojentajia.
Erkki Reinikainen

Erkki Johannes Reinikainen (20. helmikuuta 1919 Parikkala – 21. joulukuuta 2006 Oulu) oli suomalainen yleisesikuntaeverstiluutnantti evp., sekä SRK:n puheenjohtaja vuosina 1983–1992. Varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1978–1983, edellisen puheenjohtajan, Kauko Mäntylän kuolemaan saakka. Reinikainen oli jäsenenä 18 vuotta kirkolliskokouksessa ja vuosina 1981–1988 kirkkolain uudistamiskomiteassa. Hän kirjoitti useita vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen uskonkäsityksiä käsitteleviä opillisia kirjoja.
Reinikainen osallistui Oulun kunnallispolitiikkaan Kokoomuksen ryhmässä. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon vuosiksi 1965–1968 ja edelleen 1977–1984.
Tuotanto

Reinikainen, Erkki: Uskonvanhurskaus ja lapsi.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1964.
Reinikainen, Erkki: Lisää meille uskoa.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1976.
Reinikainen, Erkki: Myrskyt lakkaavat.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1983.  ISBN 951-9422-46-3
Reinikainen, Erkki: Näin on kirjoitettu.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1986.  ISBN 951-9422-68-4
Reinikainen, Erkki: Usko ja teot.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1988.  ISBN 951-8940-96-7
Reinikainen, Erkki: Näin on uskottu.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1990.  ISBN 951-8940-10-X
Reinikainen, Erkki: Niin kuin kuvastimesta.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1994.  ISBN 951-8940-40-1
Reinikainen, Erkki: Usko ja teot: vanhurskauttamisoppia koskevan yhteisen julistuksen arviointia.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1999.  ISBN 951-8940-96-7
Reinikainen, Erkki: Usko ja kaste.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 2001.  ISBN 951-843-016-0
Reinikainen, Erkki: Usko ja Jumalan Sana.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 2003.  ISBN 951-843-042-X
Reinikainen, Erkki: Usko ja Jumalan Sana: uskonpuhdistuksen raamattuperiaatteen viesti meille.  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 2003.  ISBN 951-843-042-X
Katja Repo

| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alamäkiajo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alamäkiajo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alamäkiajo.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Naisten alamäkiajo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Åre 1999 | alamäkiajo |  |
|  Hopeaa | Sierra Nevada 2000 | alamäkiajo |  |
|  Pronssia | Château-d'Œx 1997 | alamäkiajo |  |
Katja Repo (s. 4. maaliskuuta 1973) on suomalainen entinen alamäkipyöräilijä. Hän oli lajin MM-kisoissa kolmesti mitaleilla ja on ensimmäinen aikuisten sarjassa MM-mitalin saavuttanut suomalaispyöräilijä.
Repo oli alkujaan motocrossin harrastaja, mutta loukkaantumisen jälkeen siirtyi alamäkiajoon. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui hopealle vuosina 1999 ja 2000 sekä pronssille 1997. Maailmancupissa Repo voitti yhden osakilpailun ja sijoittui kokonaispisteissä kolme kertaa viiden parhaan joukkoon. Hän oli ensimmäinen suomalainen osakilpailuvoittaja alamäkiajon maailmancupissa.
Repo lopetti uransa kauden 2002 jälkeen kun hänen edustamansa ammattilaistalli meni konkurssiin, eivätkä uudet tallineuvottelut tuottaneet tulosta.
Manu Renko

Manu Renko (s. 23. marraskuuta 1938 Kauhava) on suomalainen kasvatustieteen tohtori ja suomalaisen koululaitoksen kehittäjä. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1961 ja väitteli kasvatustieteen tohtoriksi 1972 Jyväskylän yliopistossa. Hän toimi Jyväskylässä Kasvatustieteen tutkimuslaitoksen osastonjohtajana 1969–1972 ja kasvatustieteen väliaikaisena professorina. Vuonna 1974 hän siirtyi kustannusosakeyhtiö Otavan kouluosaston johtajaksi. Tässä tehtävässä hän vaikutti merkittävästi ja pitkäaikaisesti oppikirjojen ja opetusmateriaalin kehittymiseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1987 on kansanedustaja Tellervo Renko.
Reluktanssi

Reluktanssi eli "magneettinen vastus" (magneettinen resistanssi; tunnus Rm) on permeanssin käänteisarvo. Se kuvastaa magneettipiirin osan magneettista vastusta. Reluktanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on 1/henry (tunnus 1/H).
Reluktanssi voidaan laskea magneettipiirin pituudesta s, magneettipiirin poikkipinta-alasta A ja permeabiliteetista μ seuraavasti:
Ferriittirenkaan tapauksessa kaavaan sijoitettavan magneettisen piirin tehollisen pituuden symboli on usein le ja magneettisen piirin tehollisen poikkipinta-alan symboli Ae.
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Reina Sofía (F84)

| Reina Sofía |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bazán
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1987
Laskettu vesille:  19. heinäkuuta 1989
Palveluskäyttöön:  18. lokakuuta 1990
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 668 t (standardi) 4 244 t (kuormattu)
Pituus:  137,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,3 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  223
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara Mk 75 76 mm/62 -tykki 6 x 324 mm Mk32 torpedoputkea Mk46 torpedoille 1 x Mk13 laukaisualusta Harpoon-merimaaliohjuksille ja SM-1 ilmatorjuntaohjuksille 1 x 20 mm Meroka CIWS 2 x SH-60 Seahawk LAMPS III -helikopteri
Reina Sofía (runkonumero F84) on Espanjan laivaston vuonna 1989 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1986 Bazánilta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1987. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1989 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1990.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue

Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.98) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 321,3 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,59 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Hillosensalmi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vuohijärven alueelle (14.91).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Repoveden–Luujärven alue (14.981)
Naarajärven–Vääräojan valuma-alue (14.982)
Suuri Varpasenjärven valuma-alue (14.983)
Tervajärven valuma-alue (14.984)
Koskijärven valuma-alue (14.985)
Red Hat Linux

| Red Hat Linux |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Red Hat
Tuoteperhe:  GNU/Linux
Toiminnallinen tila:  Kehitys lopetettu
Viimeisin vakaa versio:  Redhat 9.0 (Shrike) (31. maaliskuuta 2003)
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen ydin
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Lisenssi:  GNU GPL
Aiheesta muualla
RedHat.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Red Hat Linux oli yhdysvaltalaisen Red Hat -yhtiön kehittämä ja ylläpitämä RPM-pohjainen GNU/Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti. Red Hat Linuxin kehitys lopetettiin vuonna 2003 ja sen seuraajia ovat Fedora Linux sekä Red Hat Enterprise Linux. Periaatteeltaan se oli samanlainen oheisversio kuin saksalaisen SUSEn ohessa julkaisema OpenSUSE.
Historia

Marc Ewing ilmoitti 3. marraskuuta 1994 Red Hat Software Linuxin Halloween-julkaisusta. Halloween-julkaisussa oli valittavissa kolmesta Linux-ytimen versiosta: 1.0.9, 1.1.19 tai 1.1.54. Lehdistötiedote oli päivätty 31. lokakuuta 1994. Myöhemmin ensimmäistä julkaisua on kutsuttu enemmän "maksulliseksi beta-versioksi kuin 1.0-versioksi". Halloween-julkaisu nimettiin "Red Hat Software Linux 0.9" ja se aloitti perinteen koodinimelle julkaisujen yhteydessä. Halloween-julkaisu myi loppuun melko nopeasti, mutta sitä oli painettu noin 500 kappaletta.
Ensimmäisessä julkaisussa oli Red Hat Program Package (RPP) paketinhallinta ohjelmien asennukseen.
Vuonna 1995 yhtiö julkaisi Red Hat Linux 2.0:n, jossa käytettiin RPM-paketinhallintajärjestelmää. Versiota kutsuttiin jossakin yhteydessä myös nimellä "The Official Red Hat Commercial Linux".
Red Hat Linux 9.0 (Shrike) julkaistiin 31. maaliskuuta 2003 ja muodosti pohjan Red Hat Enterprise Linux (RHEL) versiolle 3.
Viimeinen Red Hat Linux beta-julkaisu oli 21. heinäkuuta 2003 julkaistu versio 9.0.93 (Severn).
Vuonna 2003 ilmoitettiin Fedoran ensimmäisestä julkaisusta. Red Hat Enterprise Linux 4 perustui Fedora Core 3:een vuonna 2005.
Maksullisessa versiossa oli mukana Common Desktop Environment (CDE), joka oli monien Unix-versioiden mukana.
Versiot

1.0,  3. marraskuuta 1994, $49.95
1.1, 1. elokuuta 1995, $39.95
2.0, 20. syyskuuta 1995
2.1, 23. marraskuuta 1995
3.0.3 (Picasso), 1. toukokuuta 1996 – ensimmäinen DEC Alphaa tukeva versio
4.0 (Colgate), 8. lokakuuta 1996 – ensimmäinen SPARCia tukeva versio
4.1 (Vanderbilt), 3. helmikuuta 1997
4.2 (Biltmore), 19. toukokuuta 1997
5.0 (Hurricane), 1. joulukuuta 1997
5.1 (Manhattan), 22. toukokuuta 1998
5.2 (Apollo), 2. marraskuuta 1998
6.0 (Hedwig), 26. huhtikuuta 1999
6.1 (Cartman), 4. lokakuuta 1999
6.2 (Zoot), 3. huhtikuuta 2000
7 (Guinness), 25. syyskuuta 2000
7.1 (Seawolf), 16. huhtikuuta 2001
7.2 (Enigma), 22. lokakuuta 2001
7.3 (Valhalla), 6. toukokuuta 2002
8.0 (Psyche), 30. syyskuuta 2002
9 (Shrike), 31. maaliskuuta 2003
Fedora- ja Red Hat -projektit yhdistyivät 22. syyskuuta 2003.
Red Hatiin perustuvia jakeluita

Red Hat Linux -pohjaisia jakeluita:
ALT Linux
Mandriva Linux
Red Hat Enterprise Linux
CentOS
Fedora
Momonga
Yellow Dog Linux
Kannettava tietokone jokaiselle lapselle
Kirjallisuutta

Barkakati, Naba: Red Hat Linux, s. 1–1004.  (Alkuperäisteos: Red Hat Linux Secrets)  Suomentanut Bowne Global Solutions Finland. Jyväskylä:  Teknolit, 2000.  ISBN 951-846-031-0
Pitts, Daniel; Ball, Bill: Inside Linux – Red Hat 6, s. 1–953.  (Alkuperäisteos: Red Hat Linux 6 Unleashed)  Suomentanut Erkki Huru. Helsinki:  IT Press, 1999.  ISBN 951-826-073-7
Red Hat Linuxiin perustuvien jakelupakettien sukupuu.
Viljo Remes

| Viljo Remes> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1926 Pielavesi
Kuollut: 15. marraskuuta 2016 (90 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1978–1986
Sotilasarvo:  Kenttäpiispa
Viljo Antero Remes (11. huhtikuuta 1926 Pielavesi – 15. marraskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen teologi. Hän toimi Puolustusvoimien kenttäpiispana eli kirkollisen työn johtajana vuosina 1978–1986. Remes valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1952 ja teologian kandidaatiksi vuonna 1956. Papiksi hänet vihittiin vuonna 1957. Teologian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1959 ja väitteli tohtoriksi 1976.
Ennen nimitystään kenttäpiispaksi Remes toimi Suomen Lähetysseuran palveluksessa vuodesta 1958: Pakistanissa 1960–1965, Aasian työn sihteerinä 1965–1966 ja apulaisjohtajana 1967–1978. Hänet nimitettiin kenttäpiispaksi 3. maaliskuuta 1978. Virassa hän aloitti toukokuun alussa.
Teoksia

Remes, Viljo: Lähetysharrastus Suomessa 1835–1858.  (väitösk.)  Helsinki: Suomen Lähetysseura, 1976.
Remes, Viljo: Siemen kasvaa puuksi 1859–1895.  Helsinki: Suomen Lähetysseura, 1993.
Remes, Viljo: Herännäisyyden nousu ja hajoaminen.  Lapua: Herättäjä-yhdistys, 1995.  ISBN 951-878-069-2
Remes, Viljo: Paavo Ruotsalainen: viisas neuvoja, vaikea lähimmäinen.  (Minun tieni -sarja)  Helsinki: Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-904-9
FS Reine Blanche (1868)

| Reine Blanche |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  1865
Laskettu vesille:  10. maaliskuuta 1868
Palveluskäyttöön:  1870
Poistui palveluskäytöstä:  12. marraskuuta 1884
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 768 t
Pituus:  69,02 m
Leveys:  13,94 m
Syväys:  6,48 m
Koneteho:  1 860 ihp
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  316
Aseistus
Aseistus:  6 × 194 mm Mle 1864 -tykkiä 4 × 120 mm tykkiä
Reine Blanche oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1870.