stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ala-Kivijärvi
Historiaa

Järvi on ollut 4300–4000 eaa. osa niin sanottua Väliväylää eli Lakanvirtaa, jota pitkin vedet virtaavat Kymijokeen ja siitä Suomenlahteen. Vesireitti syntyi jääkauden jälkeisen epätasaisen maankohoamisen seurauksena, kun Saimaan vedet murtautuivat länteisen vedenjakajan yli ja loppui, kun Saimaa murtautui itäisen vedenjakajan yli ja laski Vuoksena Laatokkaan.
Järvi oli muinaisten ihmisten mielenkiinnon kohteena ainakin Väliväylän ajan. Siitä on osoituksena Kivijärven kalliomaalaukset. Ala-Kivijärvellä ei ole kalliomaalauksia, mutta alajuoksulla niitä on kaksi Kelkjärven jälkeen Kalamasalmessa Kalamaniemen kallioissa.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven karttanimi oli ”Kivijärvi”. Järven rannat ja lähiympäristö oli metsäaluetta ja siellä toimi vain muutama yksinäinen maatila. Salpauselällä oli järven etelärannassa lakkautettu linnoitus nimeltään ”Dawidstad” eli Давыдово (Davydovo) ja sen entinen kaupunkialue, jonka paikalle muodostui vähitellen Taavetti. Ylä-Kivijärvestä on järvenlaskun jälkeen pudotusta Ala-Kivijärveen 0,1 metriä, aiemmin korkeusero on ollut suurempi. Ylempi vedenpinnankorkeus näkyi Kalmbergin kartoissa muutamissa kohdissa. Esimerkiksi Käsärinlahti näytti muodostuvan Matalalammen ja Syvänpäänlammen nykyisistä vesialueista. Toinen esimerkki on ”Raatjärvenlahti”, jossa Vasikkasaari oli saarena, Kukkosaarta ei ollut ja Raatsalmi oli avoin. Siitä, missä vaiheessa vedenpintaa laskettiin, ei ole tässä tietoa.
Uitossa väylää käytettiin ennen hyväksi yhdistämään Saimaan alue Kymijokeen. Väliväylän käyttö uittoon alkoi 1800-luvun loppupuolella. 1950-luvun puolivälillä uiton määrät olivat suurimmillaan, jopa 27 000 tukkia päivässä. Kivijärven lasku lopetti uiton vuonna 1963.lähde?
Vuoden 1970 peruskartassa oli viljelyä Huhtiniemessä ja sen vastarannalla, Hevossaaressa, Kelvelässä ja Niemelässä. Huopaisenvirran Alasuussa oli kevytrakenteinen siltä, jossa pohjoisrantaan tullut tie päättyi ja etelärannasta alkoi kärrypolku. Mikkelin-Haminan tiellä sen sijaan on jo vanhastaan ollut Huopaisenvirran niskan ylittävä silta. Muutamat maatila olivat vähentäneet peltoalaansa. Nyttemmin maanviljely on järven rantamilta jokseenkin kokonaan loppunut.
Aiheesta muualla

Pro Kivijärvi ry (Arkistoitu – Internet Archive) – Ala- ja Ylä-Kivijärven suojeluyhdistys
Väliväylän melontareitti (Arkistoitu – Internet Archive)
(14.1)
Aleksanterin teatteri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksanterin teatteri Wikimedia Commonsissa
Aleksanterin teatterin kotisivut
Markus Manninen: Aleksanterin teatteri: Rakennushistoriaselvitys (Arkistoitu – Internet Archive) Senaatti-kiinteistöt
Ioánnis Alevrás

| Ioánnis Alevrás> Ιωάννης Αλευράς |
| --- | --- |
 Ioánnis Alevrás vuonna 2009.
Kreikan presidentti
 10.–29. maaliskuuta 1985  
Pääministeri:  Andréas Papandréou
Edeltäjä:  Konstantínos Karamanlís
Seuraaja:  Chrístos Sartzetákis
Henkilötiedot
Syntynyt: 1912 Messíni, Kreikka
Kuollut: 6. huhtikuuta 1995 (82–83 vuotta) Ateena, Kreikka
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Christína Alevrá o.s. Papathanási
Tiedot
Puolue:  Énosis Kéntrou (ennen 1974) PASOK (1974–)
Uskonto:  ortodoksi
Ioánnis Alevrás (kreik. Ιωάννης Αλευράς, 1912 Messíni, Kreikka – 6. huhtikuuta 1995 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi virkaatekevänä Kreikan presidenttinä 10.–29. maaliskuuta 1985.
Alevrásista tuli väliaikainen presidentti edeltäjän Konstantínos Karamanlísin erottua presidentin valtaoikeuksia koskeneen kiistan takia. Häntä seurasi presidenttinä Chrístos Sartzetákis.
Aleksejevka

| Aleksejevka Алексеевка |
| --- | --- |

 vaakuna
 Belgorodin alueen sijainti
 Aleksejevka
 Koordinaatit: 50°38′N, 38°42′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Belgorodin alue
Piiri:  Aleksejevka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34 km²
Korkeus:  120 m
Väkiluku (2010):  39 026
 – Väestötiheys:  1 448 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 gorod-alekseevka.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksejevka (ven. Алексе́евка) on kaupunki Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Doniin laskevan Tihaja Sosna -joen rannalla 306 kilometriä Belgorodista itään. Kaupunki on Aleksejevkan piirin keskus. Sen läpi kulkee Liskin ja Valuikin välinen rautatie (Aleksejevkan asema). Asukkaita on 39 000 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Aleksejevkan kylä tunnetaan vuodesta 1685 lähtien. Vuonna 1829 paikallinen maaorja keksi tavan puristaa auringonkukkaöljyä, ja vuonna 1833 kylään perustettiin Venäjän ensimmäinen öljynpuristamo. 1800-luvun lopussa Aleksejevka oli väkiluvultaan Venäjän suurimpia kyliä. Vuonna 1954 siitä tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa on elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta.
Aiheesta muualla

Aleksejevkan kaupungin sivusto (venäjäksi)
Belgorodin alueen kaupungit
Aleksios V

Aleksios V
Aleksios V Dukas Murtzuflos julistettiin Bysantin keisariksi 5. helmikuuta 1204 neljännen ristiretken yhteydessä. Hän kuului Bysantin ylhäisösukuihin ja oli naimisissa Eudokia Angelinan, aiemman Angelos-sukuisen keisarin tyttären kanssa. Lisänimi Murtzuflos viittaa hänen erittäin tuuheisiin kulmakarvoihinsa.
Keisariksi Aleksios V nousi kaappaamalla vallan ristiretkeläisten valtaannostamalta Aleksios IV:ltä. Hän puolusti Konstantinopolia ristiretkeläisiä vastaan, kunnes pakeni kaupungista 12. huhtikuuta. Hän yritti liittoutua appensa, entisen keisari Aleksios III:n kanssa, mutta tämä antoi sokaista hänet ja luovutti hänet latinalaisille. Hänet teloitettiin Aleksios IV:n murhaajana.
Kirjallisuutta

Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
John Julius Norwich: Byzantium: The Decline and Fall.  Viking, 1991.  ISBN 0-679-41650-1
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aleksios IV Angelos Isaak II Angelos | Bysantin keisari   | Seuraaja: Latinalaisen keisarikunnan Balduin I Nikaian keisarikunnan Theodoros I Laskaris |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Alankomaat
Ernst Alexanderson

| Ernst Frederick Werner Alexanderson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1878 Uppsala, Ruotsi
Kuollut: 14. toukokuuta 1975 Schenectady, New York
Kansalaisuus:  Ruotsi, Yhdysvallat
Ammatti:  Sähköinsinööri
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Teknologia
Ernst Frederick Werner Alexanderson (25. tammikuuta 1878 – 14. toukokuuta 1975) oli amerikanruotsalainen sähköinsinööri. Alexanderson osallistui radion ja television kehittämiseen. Hänen kehittämäänsä pitkäaaltoradiota käytettiin viestintään vuodesta 1906 1930-luvulle asti. Alexanderson kehitti lukuisia laitteita ja patentoi useita keksintöjään.
Aknepop

| Aknepop Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 13.–15. maaliskuuta 1978 Microvox-studio, Lahti
 Julkaistu: 8. toukokuuta 1978
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Timo Huovinen, Epe Helenius
 Tyylilaji: punk
 Kesto: 32.18
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi: 16.
Eppu Normaalin muut julkaisut
|     | Aknepop 1978 | Maximum Jee & Jee 1979 |
Aknepop on Eppu Normaali -yhtyeen ensimmäinen, 8. toukokuuta 1978 julkaistu albumi. Levyn tuottivat Timo Huovinen ja Epe Helenius. Se äänitettiin Microvox-studiolla Lahdessa 13.–15. maaliskuuta 1978. Albumin tunnetuin kappale on ”Poliisi pamputtaa taas”, mutta sillä on muitakin myöhemmin klassikon asemaan nousseita lauluja, kuten ”Sotilaallinen tyhjiö”.
Julkaisuvuotenaan albumia myytiin noin 2 000 kappaletta. Joulukuuhun 2006 mennessä sitä oli myyty 31 347 kappaletta. Kultalevy Aknepopista myönnettiin vuonna 1994.
Työstö

Albumi äänitettiin kolmessa päivässä 13.–15. maaliskuuta Microvox-studiolla, Lahdessa. Päivistä yksi käytettiin miksaamiseen.
Aknepopin tuottivat Timo Huovinen ja Epe Helenius. Helenius on myöhemmin kuvannut rooliaan eräänlaiseksi apulaistuottajaksi. Hän pyrki hakemaan kappaleisiin ratkaisuja, joilla voisi edistää levyn myyntiä ilman että se muuttaisi yhtyettä. Esimerkiksi joihinkin kappaleisiin lisättiin stemmalauluja, jotta esitykset kuulostaisivat paremmilta radiossa. Kellariin rakennettu Microvox asetti omat rajoituksensa levyn soundille eikä sitä juuri pystytty jälkikäteen muuttamaan. Basisti Mikko Saarelan mukaan levytyksessä olisi pystytty parempaankin, mutta äänittäjä Pekka Nurmikallio pelkäsi että studiosta ”puhutaan taas pahaa”, jos yhtyeelle annetaan liikaa päätösvaltaa. Saarela on väittänyt, että Nurmikallio salaa siirsi mikserin nappulat takaisin aiemmille paikoilleen.
Äänityksiin osallistunut seurue majoittui hotelli Mustaan Kissaan. Epe Heleniuksen mukaan Mikko Saarela ja kitaristi Juha Torvinen olivat hotellissa harrastetun alkoholinkäytön vuoksi viimeisenä äänityspäivänä niin voimakkaassa krapulassa, etteivät enää kyenneet työntekoon.
Kun Eppu Normaalin jäsenet sai kuultavakseen ensimmäisen koelevyn, he pettyivät kuulemaansa huomattuaan albumin kaivertajan leikanneen ylempiä bassoja pois ja vähentäneen muillakin tavoilla bassoja. Kaivertaja sanoi yhtyeelle huomanneensa albumin ”jytisevän” voimakkaasti, jolloin hän päätti leikata bassot pois. Eppu Normaalin jäsenet eivät pitäneet kuulemastaan ja vaativat hänet tekemään uuden kaiverruksen, sillä albumin pitikin ”jytistä”. Uudesta kaiverruksesta huolimatta yhtyeen jäsenet olivat hyvin pettyneitä Aknepopin soundeihin. Aknepopin soundimaailmassa on olennaista kellaritilojen aiheuttama ns. kumina, jota Eppu Normaalin jäsenet eivät osanneet odottaa. He pitivät itseään paljon paremman kuuloisena yhtyeenä keikoillaan kuin Aknepopilla.
Musiikki

Eppu Normaalin kitaristin Pantse Syrjän mukaan Aknepopin ja yhtyeen muiden alkupään albumien sanoitusten kannanotot liittyvät pääasiassa kulttuuripolitiikkaan. Punkmusiikille tyypillisempi kapitalismin kritisointi ja näkemys työläisten riistämisestä on vähäisempää.
Mikko Saarela uskoi Aknepopin olleen Pantse Syrjälle sopiva lauluntekokoulu. Saarelan mielestä Syrjä kypsyi yllättävän nopeasti ja ryhtyi tekemään hyviä kappaleita, vaikkei ottanutkaan punkmusiikkia yhtä vakavasti kuin hän, laulusolisti Martti Syrjä tai Juha Torvinen. Epe Helenius on muistellut, että Aknepopissa ei ajateltu kokonaisuutta, vaan albumi koostuu yksittäisistä kappaleista.
Musiikki > Tietoa kappaleista

”James Dean (taas)” käsittelee Mikko Saarelan kyllästymistä Suosikki-nuortenlehden voimakkaasti lanseeraamaan 1950-lukuun. Osansa pilkasta saa myös Teddy & The Tigers -rockabilly-yhtyeen manageri Kari Heimonen. Kappale ei kuitenkaan käsittele niin sanottuja diinareita, sillä laulua kirjoittaessa kyseistä nuorisokulttuurin muotoa ei vielä ollut.
”Kekkonen rock” on puolitoistaminuuttinen cover Suomen Talvisota 1939–1940 -yhtyeen samannimisestä kappaleesta.
”Poliisi pamputtaa” mollaa poliisin työskentelyä. Kappale oli olemassa jo Eppu Normaalia edeltäneen Aku Syrjä bandin aikoihin, mutta hitaampana versiona.
Albumin kuuluisin kappale on ”Poliisi pamputtaa taas”, jonka albumiversio on erilainen kuin singleversio. Esimerkiksi Pantse Syrjän soittama kitarasoolo on Aknepopilla erilainen. Epe Heleniuksen mukaan tämä johtuu hänen ja Syrjän näkemyseroista. Helenius oli ilmoittanut Syrjälle, että ”sää soitat ja mää tuotan”, mistä Syrjä loukkaantui ja siksi järjestelmällisesti kieltäytyi soittamasta sooloa Heleniuksen haluamalla tavalla.
Albumin kulttuuripoliittisista kannanotoista selkein on Mikko Saarelan sanoittama ”Rääväsuita ei haluta Suomeen”, joka käsittelee negatiiviseen sävyyn brittiläisen Sex Pistols -punkyhtyeen Suomen-vierailun kieltämisen taustoja ja seurauksia. Saarelan mielestä kappale onnistui demoversiolla paremmin kuin itse albumilla.
”Sotilaallinen tyhjiö” on myöhemmin noussut yhtyeen klassikoihin luettavaksi. Sen sanoitus käsittelee sitä, kuinka sotilaallisen tyhjiön ”tiedetään sijaitsevan kapiaisten pääluussa”. Kappaleessa on kuitenkin myös leikillisiä sävyjä, eikä sitä ollut tarkoitettu loukkaavaksi tai totiseksi. Pantse Syrjän mukaan laulun teema perustui punkin henkeen, jossa ”pitää haukkua kaikki”.
”Kaljaa nuorille” perustuu yhteen riffiin.
”Kuka ön Pertti Ström” on täytekappaleeksi luettu esitys, jossa yhtye itse toteaa kyseessä olevan ”ihan tyhmä levy, joka täytyy ottaa kevyesti”. Mikko Saarelan mukaan kyseessä on tyypillinen esimerkki siitä, että kappaleet loppuivat kesken. Saarelan mielestä ”Kuka ön Pertti Ström” edustaa tyypillistä Pantse Syrjän tuolloin tekemää ”biisiharjoitelmaa”. Pertti Ström oli Epe Heleniuksen käyttämä nimimerkki, jolla hän kirjoitti Soundi-lehteen.
Albumin viimeinen raita on ”Näin on”, jossa Martti Syrjä tokaisee kyseisen lauseen. ”Näin on” on merkitty hänen säveltämäkseen, sanoittamakseen ja sovittamakseen.
Kansikuva

Aknepopin kansikuvassa Eppu Normaalin jäsenet ovat paidatta. Kuvan otti toimittaja Seppo Pietikäinen, joka tavoitteli jonkinlaista ”epä-punk”-tunnelmaa ja puhtauden symboliikkaa. Hämyisen tunnelman luomiseksi hän otti kuvan tyttöystävänsä sukkahousujen lävitse.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

Aknepop julkaistiin 8. toukokuuta 1978. Samana päivänä järjestettiin julkistamistilaisuus Helsingin Tavastia-klubilla, jossa yhtye myös esiintyi. Albumi nousi myyntilistoilla sijalle 16 ja keräsi yhteensä kahdeksan listaviikkoa. Julkaisuvuotenaan albumia myytiin noin 2 000 kappaletta. Epe Helenius omien sanojensa mukaan ylimitoitti odotukset ja painatti kansia 10 000 kappaletta. Kyseinen painos loppui varastosta lopulta vuonna 1986. Kultalevy Aknepopista myönnettiin vuonna 1994.
Svart Records julkaisi vuonna 2018 Aknepopista vinyyliformaatissa 40-vuotisjuhlapainoksen. Sen mukana tuli paksu vihko, jossa on tietoa albumista ja ennenjulkaisematonta kuvamateriaalia. Painos julkaistiin tavallisen mustan vinyylin lisäksi myös värivinyyliversiona.
Julkaisu ja vastaanotto > Arviot

Eppu Normaalin fanit ottivat albumin hyvin vastaan, mutta kriitikot eivät olleet vakuuttuneita levyn hyvyydestä. Soundin Waldemar Walleniuksen mukaan Aknepop ei täysin onnistunut ”omassa yrityksessään tuoda toisenlaista ilmettä kotomaamme kuvaan”. Wallenius totesi arvostelussaan Eppu Normaalin toimivan esimerkkinä siitä, millaisesta musiikista jotkut nykynuoret pitävät. Hän kuvasi Aknepopin musiikkia ”hurahuhhahheijaa-hengeksi sävytettynä pikku pistelyllä ja hulluuden havainnoinnilla”. Walleniuksen arvostelu herätti yhtyeen sisällä pientä närkästystä.
Satakunnan Kansan Harri Aalto kirjoitti, että ”Eppu Normaalissa kyllä kytee kapinahenki, mutta purkaussuunnat ovat toistaiseksi ylimalkaisia, yksilöimättömiä”. Aallon mukaan ei voida kieltää kappaleiden ”Sotilaallinen tyhjiö”, ”Suomi ryömii” tai ”Kekkonen rock” ideaa, mutta toteutus ei tee oikeutta ”herkullisille lähtökohdille”.
Uusi Laulu -lehdessä Markku Salo sanoi, että Eppu Normaalin riena on paikoin riemukasta. Albumin musiikista hän kirjoitti, että ”tuloksena voi olla vähän kuivaa hakkaamista, mutta myös tosi tehokkaita riffejä, iskeviä kertosäkeitä”. Salon mukaan esityksistä paistaa läpi nopea levytysprosessi, ja ”jotkut kappaleet menevät rennosti putkeen, jotkut eivät”. Salon mielestä parempaankin olisi pystytty ilman että idea olisi kärsinyt.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 16. | 8 | toukokuu 1978 |  |
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Eppu Normaali, ellei toisin mainita
Teen sinusta muusia – 2.42 (säv. Pantse, san. Martti)
Diggaan itseäni – 2.36 (säv. Mikko, san. Mikko)
James Dean (taas) – 1.50 (säv. Mikko, san. Mikko)
Oi maa – 2.32 (säv. Juha, san. Mikko)
Oppi tulee idästä – 2.16 (säv. Juha, san. Martti)
Kekkonen rock – 1.34 (säv. Erik af Venusberg, san. Lauri Kenttä, sov. Suomen Talvisota 1939–1940)
Poliisi pamputtaa – 1.52 (säv. Pantse, san. Mikko)
Poliisi pamputtaa taas – 1.52 (säv. Pantse, san. Pantse)
Rääväsuita ei haluta Suomeen – 3.06 (säv. Mikko, san. Mikko)
Sotilaallinen tyhjiö – 3.40 (säv. Pantse, san. Mikko & Pantse)
Kaljaa nuorille – 2.54 (säv. Juha, san. Martti & Mikko & Jorma Riihikoski)
Suomi ryömii – 2.16 (säv. Pantse, san. Mikko)
Kuka ön Pertti Ström – 2.05 (säv. Pantse, san. Mikko)
(näin on) – 0.04 (säv. san. ja sov. Martti)
(näin on) on Martti Syrjän tokaisu levyn lopuksi. Alkuperäisessä vinyylilevyssä se jää toistumaan useaan kertaan levypuoliskon loputtua.
Single

Albumin kappaleista julkaistiin singlenä ”Poliisi pamputtaa taas” / ”Elviksen kuolema” (21. helmikuuta 1978, PIS 002), joka oli Poko Rekordsin kaikkien aikojen toinen single. Kappaleen singleversio eroaa hiukan albumiversiosta.
Kokoonpano

Mikko Saarela – basso, laulu (kappale 3)
Aku Syrjä – rummut
Martti Syrjä – laulu
Mikko ”Pantse” Syrjä – kitara
Juha Torvinen – kitara
Aleksanteri IV (paavi)

| Aleksanteri IV |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Rinaldo Conti
Syntynyt: 1199 Jenne, Kirkkovaltio
Kuollut: 25. toukokuuta 1261 Viterbo, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  12. joulukuuta 1254
Paavius päättyi:  25. toukokuuta 1261
Edeltäjä:  Innocentius IV
Seuraaja:  Urbanus IV
 Nimikirjoitus
Aleksanteri IV, syntymänimeltään Rinaldo Conti (n. 1199 – 25. toukokuuta 1261), oli katolisen kirkon paavina 12. joulukuuta 1254 – 25. toukokuuta 1261. Häntä on kuvattu iloiseksi ja ystävälliseksi, mutta ei erityisen älykkääksi. Hän oli sukua Innocentius III:lle ja Gregorius IX:lle.
Aleksanteri sekaantui pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa koskeviin asioihin ja mm. toimi alaikäisen keisarin holhoojana.
Aleksanteri muistetaan yrityksistään yhdistää ortodoksinen ja katolinen kirkko, perustamastaan Ranskan inkvisitiosta, kerjäläismunkkien suosimisesta ja ristiretken suunnittelusta tataareja vastaan.
Aleksanteri II (paavi)

| Aleksanteri II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Anselmo da Baggio
Syntynyt: n. 1010 Milano
Kuollut: 21. huhtikuuta 1073 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  30. syyskuuta 1061
Paavius päättyi:  21. huhtikuuta 1073
Edeltäjä:  Nikolaus II
Seuraaja:  Gregorius VII
Paavi Aleksanteri II ( n. 1010–21. huhtikuuta 1073 Rooma) toimi paavina 30. syyskuuta 1061 – 21. huhtikuuta 1073. Hän syntyi Milanon lähellä sijaitsevassa Baggiossa.
Luccan piispana hän oli yhdessä Hildebrandin (myöhemmin paavi Pyhä Gregorius VII) kanssa toimelias simonian vastustaja ja papiston selibaatin kannattaja. Vuoden 1059 kirkolliskokouksen (katso paavi Nikolaus II) päätöksen mukaisesti Hildebrand järjesti Aleksanterin paaviuden ilman Saksan keisarin hovin hyväksyntää. Hovi valitsi tavan mukaan oman paavinsa Baselin kirkolliskokouksessa. Paaviksi valittiin Parman piispa Cadalus, joka otti nimen Honorius II. Honorius marssi Roomaan ja uhkasi pitkään Aleksanterin asemaa, mutta jonkin ajan kuluttua Saksan hovi hylkäsi hänet, eikä Aleksanterin asema enää ollut uhattuna. Aleksanterin seuraaja oli hänen toverinsa Hildebrand eli Gregorius VII.
Alempi Lamptrai

| Alempi Lamptrai> Λαμπτραὶ ὑπένερθεν.Sijainti |
| --- | --- |
 Alempi Lamptrai
Koordinaatit:  37°50′55″N, 23°49′55″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kítsi, Kropía, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Erekhtheis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Lamptreus (Λαμπτρεύς)
Väkiluku:  noin 2 700
Bulen jäseniä:  9
 :  10 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alempi Lamptrai (m.kreik. Λαμπτραὶ ὑπένερθεν, Lamptrai hypenerthen), joskus myös Alempi Lamptra (Λάμπτρα ὑπένερθεν/παράλιος, Lamptra hypenerthen/paralios) (lat. Lamptrae), oli antiikin aikainen Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Alempi Lamptrai oli Lamptrain alempi tai rannikon (paralios) demos. Sen lähellä kauempana merestä sijaitsi erillinen demos nimeltä Ylempi Lamptrai. Kummatkin sijaitsivat Aigilian, Anagyruksen ja Thorain demosten välisellä alueella. Alempi Lamptrai sijoitetaan suunnilleen nykyisen Kítsin tienoille Kropían kunnassa.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin yhdeksän edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella 10 bule-edustajaa.
Alempi Lamptrai oli suurikokoinen demos, ja sen väkiluvuksi on arvioitu suurimmillaan noin 2 700 henkeä. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Lamptreus (Λαμπτρεύς). Jommassakummassa Lamptraissa oletetaan olleen teatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lamptrai Wikimedia Commonsissa
Erekhtheis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Alempi Agryle · Ylempi Agryle · Euonymon · Themakos
Paralia:  Anagyrus · Kedoi · Alempi Lamptrai · Ylempi Lamptrai · Pambotadai
Mesogeios:  Fegus · Kefisia · Alempi Pergase · Ylempi Pergase · Sybridai
Alea (kaupunki)

| Alea> Ἀλέα.Sijainti |
| --- | --- |
 Alea
Koordinaatit:  37°45′36″N, 22°27′20″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Aléa, Árgos-Mykínes, Argolis, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Arkadia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alea (m.kreik. Ἀλέα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Árgos-Mykíneen kunnan alueella lähellä nykyistä Aléan kylää.
Maantiede

Alea sijaitsi Arkadiassa Orkhomenoksen ja Stymfaloksen kaupunkien välillä. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisten Aléan ja Ágios Nikólaoksen kylien välillä noin kolme kilometriä itäkoilliseen ensin mainitusta. Pausanias kutsuu Aleaa Mainalian kaupungiksi, mutta kyseisessä kohdassa tulisi todennäköisesti lukea ”Asea”. Nykyisin seutu on Argoliin alueyksikön alueella.
Alean kaupunkikeskus koostui akropoliista eli linnavuoresta ja yläkaupungista, jonka pinta-ala oli noin 14,3 hehtaaria, sekä sen juurella olleesta alakaupungista, jonka pinta-ala oli noin 14,6 hehtaaria. Alean kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 110 neliökilometriä.
Historia

Alea kuului peloponnesolaisliittoon ja 300-luvulla eaa. Arkadian liittoon. Kaupunki löi omaa hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Aleos (Ἀλεός) ja Aleios (Ἀλειός) sekä Aleatēs (Ἀλεάτης) tai doorilaisittain Aleatās (Ἀλεάτας).
Alea ei ollut koskaan historiansa aikana kovinkaan merkittävä. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Myöhemmin jotkut historioitsijat ovat sekoittaneet Alean kaupungin tunnetun Athene Alean temppelin paikkaan, mutta kyseinen temppeli sijaitsi Tegeassa.
Kaupungin paikan löysivät ranskalaiset tutkijat vuosien 1828–1833 Morean tutkimusretken aikana. Nykyinen Aléan kylä, entinen Bougiáti, nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1928.
Rakennukset ja löydökset

Alean akropoliilla on hyvin säilyneitä kaupunginmuurien jäänteitä, jotka on ajoitettu 200-luvulle eaa. Lisäksi sekä ylä- että alakaupungin alueelta on löydetty paljon jäänteitä muista rakennuksista. Pausaniaan mukaan Aleassa oli temppelit Efesoksen Artemiille, Athene Alealle ja Dionysokselle. Myös kaupungin lyömien rahojen kuvitusten perusteella siellä on ollut kultit Artemiille ja Athene Alealle.
Alfahajoaminen

Radioaktiiviset prosessit:
Alfahajoaminen
Alfasäteily
Beetahajoaminen
Beetasäteily
Elektronisieppaus
Gammasäteily
Sisäinen konversio
Neutroniemissio
Positroniemissio
Protoniemissio
Spontaani fissio
Ydinsynteesi
Neutronin sieppaus
R-prosessi
S-prosessi
Protonin sieppaus:
P-prosessi
Alfahajoaminen
Alfahajoaminen on ydinfysiikassa radioaktiivinen hajoaminen, jossa vapautuu alfahiukkanen. Alfahiukkanen on helium-atomin ydin, eli se koostuu kahdesta protonista ja kahdesta neutronista. Hajoamisessa ydin muuntuu tytärytimeksi, jonka järjestysluku on kahta pienempi ja massaluku neljää pienempi. Esimerkki alfahajoamisesta:
useimmiten merkitään näin:
Yllä oleva lauseke tarkoittaa että uraani-238-nuklidin alfahajoamisessa syntyy tytärnuklidi torium-234 ja alfahiukkanen.
Erityisesti raskaat atomiytimet ovat alfa-aktiivisia eli hajoavat alfahajoamisen kautta. Alfahajoaminen perustuu kvanttimekaaniseen tunneli-ilmiöön. lähde?
Alfahajoaminen on yksi hajoamisen tyyppi, jolla virittynyt epästabiili nuklidi voi saavuttaa stabiilin energiatilan.