stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kybunpark
Historiaa

Ensimmäinen jalkapallo-ottelu Sveitsi–Liechtenstein pelattiin stadionilla 30. toukokuuta 2008. Areenan virallisia avajaisia vietettiin 5. heinäkuuta 2008. Stadion korvasi Espenmoos-areenan.
Stadionin nimi oli vuosina 2008–2016 pääsponsorin, arbonilaisen rakennusteollisuusyhtymä Arbonia Forster Gruppen mukaan AFG Arena. Keväästä 2016 stadionin nimi on ollut Kybunpark, roggwililäisen urheiluväline- ja -varusteyhtiön mukaan.
Stadionin rakentamisen yhteydessä rakennettiin samalle alueelle keskisuuri ostoskeskus, jonka pinta-ala on 23 500 neliömetriä.
Käyttö

Pääasiassa stadionia käytetään jalkapallojoukkue FC St. Gallenin kotipeleissä. Stadionin katsojakapasiteetti kotimaisissa jalkapallo-otteluissa ja muissa tapahtumissa – joissa osa katsojapaikoista on seisomapaikkoja – on vajaat 20 000. Kansainvälisissä peleissä, joissa on vain istumapaikkoja, katsojia voi olla runsaat 17 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kybunpark Wikimedia Commonsissa
Laura Terracina

| Laura Terracina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1519 Napoli
Kuollut: noin 1577
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: italia
Esikoisteos:  Rime 1548
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Laura Terracina (1519?–1577?) oli napolilainen runoilija. Hän vaikutti renessanssin aikaan, ja hän oli merkittävä omana aikanaan mutta jäi kuoltuaan unohduksiin.
Laura Terracinan vanhemmat olivat ylhäisiä napolilaisia. Perhe asui Chiaiassa Napolin rannikolla. Hän meni lähes neljäkymmentävuotiaana naimisiin sukulaisensa Polidoro Terracinan kanssa, ja avioliiton aikaisten runojen perusteella on ajateltu, ettei liitto ollut onnellinen.
Hän tiedosti asemansa naisrunoilijana ja omisti vuonna 1561 ilmestyneen seitsemännen kokoelmansa napolilaisille leskille. Runokokoelmat olivat suosittuja, ja niitä julkaistiin monina painoksina. Hän oli Accademia degli Incognitin jäsen salanimellä Febea. Ensimmäistä mentoriaan Marco Antonio Passeria hän kiittää ensimmäisessä kokoelmassaan kannustuksesta. Vuosina 1570–1572 hän asui Roomassa ja kirjoitti etupäässä uskonnollista runoutta paavi Gregorius XIII:ta valitsemaan kokoontuneiden kardinaalien kunniaksi.
Teokset

Rime. Venice: Giolitto, 1548 (useita painoksia).
Rime seconde. Florence: Giunti, 1549.
Discorso sopra il principio di tutti i canti dell'Orlando Furioso dell'Ariosto. Venice: Giolitto, 1550 (useita painoksia).
Quarte Rime. Venice, 1552
Quinte Rime. Venice,1558
Seste Rime. Lucca: Busdrago, 1558
Settime rime sopra tutte le donne vedove di questa città di Napoli. Naples, 1561
La seconda parte de' Discorsi sopra le seconde stanze de' Canti d'Orlando Furioso. Venice: Valvassori, 1567.
Rime ... di nuovo date in luce da Antonio Bulifon..., Napoli, Bulifon, 1692
Rime teoksessa Componimenti poetici delle più illustri rimatrici... raccolti da Luisa Bergalli, Venezia, Mora, 1726
Rime teoksessa Parnaso Italiano, vol. XI, col. 1569–1577
Lee Trevino

Lee Trevino.
Lee Buck Trevino (s. 1. joulukuuta 1939) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Dallasissa, Teksasissa meksikolaislähtöisille vanhemmille ja palveli neljä vuotta Yhdysvaltain merijalkaväessä.
Trevino voitti kahdesti US Openin (1968, 1971), British Openin (1971, 1972) ja PGA Championshipin (1974, 1984). Hän voitti viisi kertaa Vardon Trophyn, ja vuonna 1981 hänelle myönnettiin paikka World Golf Hall of Famessa.
Vuonna 2000 Golf Digest -lehti nimesi Trevinon lajin kaikkien aikojen 14. suurimmaksi pelaajaksi.
Kurpitsalyhty (sarjakuvahahmo)

| Kurpitsalyhty |
| --- | --- |
 Kurpitsalyhty
Luoja(t):  Tom DeFalco & Steve Ditko
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Machine Man #19 (1981)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  (I) Jason Philip Macendale, Jr. (II) Steven Mark Levins (III) Daniel Berkhart (IV) Maguire Beck
Status:  (II) Kuollut, (II) Aktiivinen (III) Aktiivinen (IV) Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  (III) Ukonnuolet
Voimat:  Taitava lähitaistelija ja voimistelija, kokenut terroristi
Kurpitsalyhty on nimi neljälle eri Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvälle superroistolle. Kurpitsalyhdyn ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Machine Man-lehden numerossa 19 (1981). Hahmon loivat Tom DeFalco ja Steve Ditko.
Historia

Ensimmäinen Kurpitsalyhty, 
Jason Philip Macendale ., oli alun perin amerikkalainen sotilas ja CIA:n asiamies. Hän toimi ennen muuta Latinalaisessa Amerikassa ja joskus Kaukoidässä.
Hän oli taipuvainen turhaan väkivallan käyttöön; ei ole kerrottu, nauttiko hän kivun tuottamisesta ja uhriensa tuskanhuudoista, mutta lopulta hän meni liian pitkälle saaden potkut. Hän menetti myös kansalaisoikeutensa liityttyään sotilaana vihamielisen valtion asevoimiin.
Lopulta hän päätti ryhtyä vapaaksi palkkasoturiksi ja -murhaajaksi. Hän hankki itselleen erikoisvarusteet ja lentolaitteita ryhtyen vaihtelevalla menestyksellä toimimaan uudella alallaan. Hän otti peitenimekseen Kurpitsalyhty.
Hän kiinnostui eräässä vaiheessa Mörön varusteista ja halusi ne itselleen, sillä Mörön panssari ja aseet olivat huomattavasti tehokkaampia kuin hänen omansa. Ensimmäinen yhteenotto päättyi siihen että Kurpitsalyhty vetäytyi monta kylkiluuta katkenneena ja yleensäkin hengissä vain suojavarusteidensa ansiosta.
Kurpitsalyhty sai jossain vaiheessa selville, että Mörkö olisi ollut lehtimies Ned Leeds; kun tämä lähti Eurooppaan työtehtävissä ottaen varusteet mukaansa, Kurpitsalyhty palkkasi Muukalainen-nimisen palkkamurhaajan tappamaan Leedsin. Näin tapahtuikin ja murhaaja toi varusteet palkkaajalleen.
Voimat ja varusteet

Kurpitsalyhdyllä ei ole yliluonnollisia voimia; hänellä on hyvin treenanneen huippusotilaan ja salaisen asiamiehen fyysiset voimat.
Hänen pukunsa on ulkomaista valmistetta, teräsloimitettu ja rintapanssarilla varustettu. Se pysäyttää useimmat raskaidenkin käsiaseiden luodit. Kypärä on hermeettisesti suljettu ja siihen liittyy umpivirtainen hengityslaite. Liekit kypärän ulkopinnalla tehdään teatteritulella.
Puvun ranteissa on sähköiskuja syöksevät aseet.
Lisäksi Kurpitsalyhdyn käytössä on lentävä alusta, jolla hän pystyy liikkumaan matalissa korkeuksissa. Laitetta ohjataan jaloilla.
Inferno

Kurpitsalyhty sai haltuunsa Mörön varusteet ja yritti niiden kanssa kohota korkeammalle tasolle - epäonnistuen surkeasti. Hän sai N' Astirh -nimiseltä demonilta kaipaamansa supervoimat mutta menetti ihmisyytensä; demonin tuhouduttua mahtivoimat irtosivat Kurpitsalyhdystä erilliseksi Demomörkö-olennoksi, joka kuitenkin menehtyi suhteellisen nopeasti.
Kohtalo

Yritys jatkaa Mörkönä päättyi vankilaan ja varusteiden menetykseen. Kun Kurpitsalyhty vapautui pitkän tuomion jälkeen, hän yritti jatkaa Kurpitsalyhtynä - mutta tämä yritys päättyi tylysti kun Tuomari ampui hänet ja Narrin.
Aiheesta muualla

Grand Comics Database-sivuston osuus Kurpitsalyhdystä (englanniksi)
Spiderfan.org-sivuston osuus ensimmäisestä Kurpitsalyhdystä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Spiderfan.org-sivuston osuus toisesta Kurpitsalyhdystä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Spiderfan.org-sivuston osuus kolmannesta Kurpitsalyhdystä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Spiderfan.org-sivuston osuus neljännestä Kurpitsalyhdystä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Appendix to the Handbook of the Marvel Universe-sivuston osuus Kurpitsalyhdystä (englanniksi)
Narri ja Kurpitsalyhty kuolevat brutaalisti Tuomarin ampuessa heitä päähän.
Lavanda

| Lavanda Sofija Rotaru |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP-levy
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
muut julkaisut
|   | Lavanda  |   |
Lavanda on  Sofija Rotarun studioalbumi vuodelta 1987.
Kappaleet

Lavanda
Adjo
Žizn
Romantika
A muzyka zvutšit
Melancolie
Vesna
Pridi
Aist na kryše
Krasnaja strela
Kääriku järv

| Kääriku järv |
| --- | --- |
 Näkymä järvelle kesällä 2008.
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Valgamaa
Kunnat:  Otepään kunta
Koordinaatit:  58°00′13″N, 26°23′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Pienen Emajoen valuma-alue
Järvinumero:  VEE2105900
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,5 m
Rantaviiva:  2,349 km
Pinta-ala:  19,8 ha
Keskisyvyys:  2,6 m
Suurin syvyys:  5,9 m
Valuma-alue:  4,8 km²
 fiKääriku järv 
Kääriku järv (myös Lendri järv tai Käärike järv) on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee Otepäästä kahdeksan kilometriä etelään. Järveen laskee vain pieniä ojia. Sen valuma-alueen laajuus on 4,8 neliökilometriä. Järven laskuoja on kartasta vaikea nimetä, sillä se vaikuttaa kulkevan osittain maan alla. Yksi luonteva reitti laskee viereiseen Tornijärveen. Järvi sisältyy Pienen Emajoen valuma-alueeseen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys 5,9 metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 127,5 metriä mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00052 kuutiokilometriä eli 0,52 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi suota ja metsää. Järven länsipuolella sijaitsee viljeltäviä peltoja sekä maatiloja. Etelärannalla on urheilukenttä sekä uimaranta laitureineen.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Lama dei Peligni

| Lama dei Peligni |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Andrea Di Fabrizio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,37 km²
Väkiluku (31.12.2017):  1 200
 – Väestötiheys:  38 as./km²
Postinumero:  66010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lama dei Peligni on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 200 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 364 asukasta.
Kööpenhaminan vaakuna

Kööpenhamina vaakuna.
Kööpenhaminan vaakuna on Kööpenhaminan kaupungin tunnus. Vaakunasta käytetään yksinkertaistettua versiota, joka on rekisteröity 15. maaliskuuta 1938.
Vaakunassa on sinisten aaltojen yläpuolella neliömäinen torni, jossa on sininen katto, jonka huipulla on kultainen puolikuu. Tornin aukossa on puoliksi alaslaskettu kultainen portti, jossa seisoo hopeisessa haarniska miekka kädessä. Portin päällä on Fredrik III:n kultamonogrammi. Tornin molemmin puolin on punainen torni sinisellä kupolilla ja tornin päällä kultainen kuusisakarainen tähti.
Kilven yläpuolella on kolme kypärää kultaisin ja punaisin helmin. Kypärän yllä on tunnusmerkkinä kultakruunu, sivuilla viisi kultakehistä, joista jokaisella on Dannebrog-lippu, oikealla viisi kultakeihistä bannerein ja Dannebrog-merkki. Kilvenpitiminä on kaksi luonnonväristä leijonaa seisomassa kahdella luonnolisen värisellä tykin piipulla sekä linnoistuksen rakentamiseen käytettyjen varusteiden ja välineiden päällä.
Kööpenhaminalla tiedetään olleen oma sinetti vuodelta 1254 ja malli on tiedossa vuodelta 1275. Kööpenhaminalle vuonna 1661 myönnettyjen etuoikeuksien myötä Kööpenhamina sai uuden vaakunan, jonka on maalannut Michael van Haven.
La Manga Cup

La Manga Cup on talvisin La Mangassa, Espanjassa järjestettävä jalkapalloturnaus. Osanottajat tulevat yleensä kesäaikaan sarjakautensa pelaavista maista.
Voittajat

1999  Rosenborg
2000  Brøndby
2001  Rosenborg
2002  Helsingborg
2003  Rosenborg
2004  MetroStars
2005  Rubin Kazan
2006  Rubin Kazan
2007  Vålerenga
2008  Šah’tar Donetsk ja  Kalmar
2009  Honka
2010  Molde
2011  Viking
2012  FC Nordsjaelland
2013  CSKA Moscow
2014  Sogndal Fotball
2015  Vålerenga Fotball[lähde? ]
2016  Ranheim Fotball
Lavansaaren kansallispuku

Lavansaaren kansallispuku on suomalainen kansallispuku.
Puku perustuu Suomenlahdella sijaitsevan Lavansaaren kalastajien seuran ja sen perinnetoimikunnan keräämään aineistoon  1800-luvun loppupuolen kansanomaisista puvuista.
Pukuun kuuluu punasävyinen laskostettu hame, kukkakuvioinen esiliina ja paksu sarkaviitta. Vironvyöksi kututtu vyö on leveä punasävyinen pirtanauha.
Aiheesta muualla

Lavansaaren puku Taito Kymenlaakso (valokuvia yksityiskohdista)
Lavangenin kirkko

| Lavangenin kirkko Lavangen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Lavangen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1891
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  420
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lavangenin kirkko (norj. Lavangen kirke) on Lavangenin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1891. Sen suunnitteli arkkitehti Jacob Wilhelm Nordan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavangenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kuollut mies -sarja

Kuollut mies -sarja on kolmen suomalaisen elokuvan sarja, johon tyylillisesti liittyy kaksi muuta aikakauden elokuvaa. Elokuvat on käsikirjoittanut omien kertomustensa pohjalta Simo Penttilä. Sarjasta kaksi on ohjannut Ilmari Unho ja yhden Jorma Nortimo. Elokuvien päähenkilöä, eversti evp. Rainer Sarmoa näyttelee Joel Rinne.
Eversti Sarmo on saanut ulkomailla nimen Deadman, "kuollut mies". Tyylikkään ja karismaattisen everstin ominta ympäristöä ovat hienot ravintolat ja hämärät turmeluksen pesät. Hän pelastaa naisia ja jahtaa rikollisia apunaan kapteeni evp. Mikko Vehmer (Reino Valkama).
Elokuvista pyrittiin tekemään mannermaista ja hienostunutta jännityskomediaa, joka tuolloin puuttui suomalaisesta elokuvasta. Nykykatsojaankin vetoavaa viehätystä elokuvissa on, joskaan tavoitteeseen ei aivan päästy.
Sarja ja siihen liittyvät elokuvat

Kuollut mies rakastuu, ohjaus Ilmari Unho, 1942
Kuollut mies vihastuu, ohjaus Ilmari Unho, 1944
Kuollut mies kummittelee, ohjaus Jorma Nortimo, 1952
Valkoisen neilikan velho, Ilmari Unho, 1945
Kolmastoista koputus, Ilmari Unho, 1945
Kappelisatama

Kappelisatama (ruots. Kapellhamnen) on kaupunginosa Hangossa, Uudellamaalla. Kaupunginosa on saanut nimensä paikalla todennäköisesti jo 1400-luvulla sijainneesta kappelista. Ensimmäiset kirjalliset lähteet kappelista ovat vuodelta 1631. Nykyisin kappelin tarkempi sijainti ei ole tiedossa, mutta vuonna 2006 kappelin hautausmaa löytyi. Vuonna 1935 Hangon kotiseutututkimuksen ystävät pystyttivät Kappelisatamaan muistomerkin paikalle, jossa kappelin on luultu sijaitsevan.
Kappelinluhta

Kappelinluhta on yksi Rauman kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa. Kappelinluhta on rakennettu 1980-luvulla, ja sen asutuskanta koostuu pääosin pien- ja rivitaloista.
Kappelinluhdan palveluihin kuuluvat muun muassa Pohjoiskehän koulu, päiväkoti, S-market, Kappelinluhdan Kebab-pizzeria sekä frisbeegolfrata. Alueen paikannimistöön kuuluu suomalaisia eläimiä.
Kuolema (yhtye)

Kuolema on alun perin Kemissä vuonna 1982 perustettu hardcore punk- ja grindcoreyhtye. Kuolema hajosi vuonna 1985, mutta yhtye kasattiin uudelleen Helsingin Kalliossa vuonna 2001 nimellä Retorts, jolla nimellä soittivat mm. Ruotsissa tynkäkiertueella Forca Macabran ja Viimeisen Kolonnan kanssa. Tämän jälkeen yhtye huomasi, että vanhaa Kuolema nimeä käytti mm. eräs nuori death-metal bändi. Koska laulaja Ile oli alkuperäinen ja muista jäsenistä kitaristi Walde (Terveet Kädet-rumpali) kuollut sekä basisti Juki ja rumpali Weke kadonneet Thaimaaseen ym. päättivät he ottaa Kuolema-nimen käyttöön uudelleen. Tämä kokoonpano aloitti soittamaan nopeaa punk-hardcorea aluksi treenaten Malmilla 301-Studiolla säveltäen uusia kappaleita ja rakentaen uudelleen edellisten yhtyeidensä esittämättömiä kappaleita. Kokoonpano toimi aluksi hauskanpito/sivuprojektina Forca Macabra ja Viimeinen Kolonna-yhtyeiden jäsenille, mutta pian keikkatarjouksia alkoi tulla hardcore-punk keikkojen lisäksi underground-metalskenestä ym. yli genrerajojen. Vuoteen 2019 asti kiertueella useasti Forca Macabran kanssa Euroopassa, Brasiliassa, Yhdysvalloissa ja lukemattomia Suomessa.
Kokoonpano

Ile – laulu
Pete – basso
Mika – kitara
DB – rummut
Diskografia

| --- | --- |
 Kokoelma-albumit Kasetti-LP (1984)  Noise Not Music (1997)  Viinaa, aineita, naisia 2001–2008 (2008) EP:t Mölyä perkele!!! (2003)  1982–2002: Ja meteli jatkuu (2003,  kokoelma)  Noise from the Sick City (2004)  251 E.P. (2006)  Lääke asetelma (2012) :  Kokoelmilla Hardcore ’83 (1983, kappale ”Äpärä”)  I Thrash, Therefore I Am (1985, kappale ”Mental”)  Killed by Finnish Hardcore (2003, kappale ”Äpärä”)  Hardcore ’03 (2003, kappaleet ”Viimeinen matka”, ”Tässä teille sanomaa”, ”Poliisisurma” ja ”Lisää lauluja”) Split-albumit Agathocles / Kuolema (2004)  Reverend Bizarre / Kuolema (2008)  Kuolema / Conclude (2010)  Overlords of Punk (2009,  w/ The Carnival ja Creepy Crawlie)
Aiheesta muuta

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kriso

| Kriso |
| --- | --- |
 Kriso (vas.) ja Are (oik.) Jyväskylän Lounaispuistossa vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: Jyväskylä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kriso Kriso-K Knox
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  hip hop, funk, new jack swing
Levy-yhtiöt:  Skill Street Entertainment, Meiän Musiikki, KPC Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kriso (oikealta nimeltään Kristian Pienimäki, s.1988), on suomalainen rap-artisti ja -tuottaja. Hän on osa jyväskyläläistä JKL Funk Days -nimistä hip hop -kollektiivia.
Ura

Krison ensimmäinen studiojulkaisu Nappo EP julkaistiin Skill Street Entertainmentin kautta kesällä 2010. Vuonna 2011 Kriso julkaisi Aren ja Rekamin kanssa yhteisalbumin Rautpohja Demot. Kesällä 2013 Kriso julkaisi toisen soololevytyksensä Rautpohja LP:n omakustanteena. Krison kolmas soololevy Mitä K!? julkaistiin Meiän Musiikki -yhtiön kautta vuonna 2016.
Maaliskuussa 2018 Kriso julkaisi EP-levyn Promonauha, joka julkaistiin yhteisjulkaisuna Aren Aina valveilla -EP:n kanssa.
Henkilökohtainen elämä

Kriso on alun perin Jyväskylästä; hän on kuvaillut kasvaneensa monella asuinalueella, muun muassa Kortepohjan kaupunginosassa.
Kriso on Korstoraatio-yhtyeestä tutun hip hop -artisti Tohtori Geton isoveli.
Diskografia > Sooloalbumit

Rautpohja LP (2013)
Mitä K!? (2016)
Diskografia > Soolo -EP:t

Nappo EP (2010)
Promonauha (2018)
Funk Days On Tulevaisuus Osa Yks (2021)
FUNK DAYS ON TULEVAISUUS OSA KAKS (2022)
Diskografia > JKL Funk Days

Kakkaavat Gangsterit (2007)
JKL Funk Days Mixtape (2008)
Diskografia > Aren ja Rekamin kanssa

Rautpohja Demot (2011)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | "Eilen-tännään-huomena posse" | Ad Portas | 6-Mäki, R-Syke, Tykopaatti, Lauri Räpping Vantaanjoki, Tapani Kansalainen, Roitown Ink, Härmälän Tyyli, Are & Raimo | 2010 |
| Are | "Pidän breikin" | Jaalan elämää |  | 2010 |
| Rekami | "Ruffi, kaunis ja rohkea" | Iskuja vyön alle |  | 2010 |
| Rekami | "Kiitos Barb" | Nollabudjetti |  | 2011 |
| Stepa & Are | "Syö papu jos oot nälkänen" | ...ja naksuvat luupit | Jodarok | 2012 |
| Aivovuoto | "Saari" | Vihaa karkkia EP | Stepa | 2013 |
| Are | "Livenä Kortepohjassa" | Raaka ja leikkaamaton |  | 2015 |
| Tuomio & Kone | "Potta" |  |  | 2018 |
| Rekami | "Korttelilla skit" | Pihlderberg |  | 2018 |
| Rekami | "Aurum" | Karonkka |  | 2020 |
| Eevil Stöö | "Cam’Ron" | Dungeon & Dragon |  | 2022 |
| Ex Tuuttiz | "Ei tarvii mennä kotiin" | XT |  | 2023 |
| Aivovuoto | "Ollako vai anti-olla" | Seitseman |  | 2024 |
Aiheesta muualla

Kriso Myspacessa (englanniksi)
Kotalampi (Viitasaari)

| Kotalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  62°59′55″N, 25°54′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.421.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,4 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,562 km  
Pinta-ala:  1,124 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotalampi 
Kotalampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Ilmolahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,4 metriä mpy.
Lee Tockar

| Lee Tockar |
| --- | --- |
 Lee Tockar BronyCon-tapahtumassa vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1969 (ikä 55) San José, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  ääninäyttelijä
Puoliso:  Polly Cordwell
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Lee Tocker
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  Ravage (Beast Wars: Transformers) Ykä (Viidakon Ykä)
Aiheesta muualla
www.leetockar.com
IMDb 
Lee Tockar (s. 11. helmikuuta 1969 San José, Kalifornia) on yhdysvaltalais-kanadalainen ääninäyttelijä ja lastenkirjailija. Hän on työskennellyt useimmiten Vancouverissa, jossa Ocean Group -niminen yhtiö dubbaa japanilaisia animaatiosarjoja ja elokuvia. Tockar tunnetaan kuitenkin paremmin useista alkuperäisistä äänirooleistaan muun muassa Katuhaissa, Johnny Testissa ja Viidakon Ykässä.
Äänirooleja

Pieni merenneito (1989) – sivuäänet
Kaksi tyhmää koiraa (1993) – Susi
Katuhait (1994–1995) – Ripster/John Bolton
RoboCop: Alpha Commando (1998) – Erg
Beast Wars: Transformers (1998) – Ravage
X-Men: Evolution (2002) – Lucid
Hulk (2003) – Half-Life, Flux
Mucha Lucha (2004–2005) – French Twist, El Loco Mosquito, Carlton Cold Jones
Johnny Test (2005–2008) – Bling-Bling poika/Eugene
Pucca (2006–2007) – Abyo, Dada, Tobe
Viidakon Ykä (2007–) – Ykä
Superpahisten liiga (2008-2009) - tohtori Frogg
Iron Man: Armored Adventures (2009) – MODOK
Planet Hulk (2010) – Androidi
Lego Ninjago (2014) - Cyrus Borg
Latta

Latta voi viitata johonkin seuraavista:
vaaituslatta, maanmittauksen apuväline
purjealuksen purjeen jäykiste
Henkilöitä

Bob Latta (s. 1956), yhdysvaltalainen poliitikko
Chris Latta (1949–1994), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
Delbert L. Latta (1920–2016), yhdysvaltalainen poliitikko
Michael Latta (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
Vicky Latta (s. 1951), uusiseelantilainen kenttäratsastaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Latta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
La Maison du peuple (Ouagadougou)

| La Maison du peuple |
| --- | --- |

Sijainti:  Ouagadougou, Burkina Faso
Koordinaatit:  12°22′20″N 1°31′25″W﻿ / ﻿12.3722°N 1.5236°W﻿ / 12.3722; -1.5236
Rakennustyyppi:  kulttuurikeskus
Tyylisuunta:  brutalismi
Suunnittelija:  René Faublée
Valmistumisvuosi:  1965
 fiLa Maison du peuple 
  
La Maison du peuple (”Kansan talo”) on Ouagadougoussa Burkina Fasossa oleva kulttuurirakennus, jota pidetään afrikkalaisen modernistisen arkkitehtuurin merkkipaaluna, joka yhdistää brutalismia paikallisen arkkitehtuurin vaikutteisiin. Sen suunnitteli ranskalainen René Faublée presidentti Maurice Yaméogon puolueelle. Se on ollut kulttuurikeskuksena vuodesta 1968, mutta se on kuitenkin rapistunut hiljalleen. World Monuments Fund valitsi sen 2022 suojeltavien kulttuuriperintökohteiden listalle.