stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Jones (koripalloilija)

| James Jones |
| --- | --- |
 Jones Miami Heatissä
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Andrew Jones
Syntynyt: 4. lokakuuta 1980 (ikä 44) Miami, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Champ
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm 
Paino:  98 kg
Nyk. joukkue:  Cleveland Cavaliers
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  49. varaus 2003 (Indiana Pacers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1999–2003:  Miamin yliopisto
Seurajoukkueet
2003–2005 2005–2007 2007–2008 2008–2014 2014–:   Indiana Pacers  Phoenix Suns  Portland Trail Blazers  Miami Heat  Cleveland Cavaliers
Aiheesta muualla
jamesjones22.com
James Andrew Jones (s. 4. lokakuuta 1980 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Jones voitti NBA:n kolmen pisteen heittokilpailun vuonna 2011.
Kaudella 2014–2015 Jonesista ja LeBron Jamesista tuli ensimmäiset viiden peräkkäisten NBA-finaalien pelaajat sitten vuoden 1966. Jones ei tosin pelannut vuoden 2011 finaaleissa mutta kuului Heatin kokoonpanoon. He voittivat Heatissa NBA:n mestaruuden vuosina 2012 ja 2013.
Heinäkuussa 2015 Jones teki jatkosopimuksen Cavaliersin kanssa. Hän kuului Cavaliersin seurahistorian ensimmäistä NBA-mestaruutta juhlineeseen joukkueeseen vuonna 2016. Hän jatkoi Cavaliersissa kesällä 2016 tehdyn sopimuksen myötä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Jones (koripalloilija) Wikimedia Commonsissa
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams

Päävalmentaja Tyronn Lue 

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
Antti Evävaara

Antti Evävaara (s. 20. kesäkuuta 1952 Helsinki) on suomalainen huonekalusuunnittelija.
Hän valmistui huonekalukonservaattoriksi Ilmajoelta ja vietti vuodet 1978–1983 Länsi-Berliinin Kreuzbergissä, jossa hän entisti vanhoja huonekaluja kuten barokki- ja rokokoohuonekaluja yrityksessään. Palattuaan Suomeen 1983 Evävaara perusti Porvooseen saman alan yrityksen nimeltä Intarsia ja koulutti samalla museoiden konservaattoreita.
Vuonna 1985 Evävaara esitteli Irma-tuolin Habitare-sisustusmessuilla. Se oli ensimmäinen menestys, jota valmistettiin satoja kappaleita. Hänen huonekalunsa, etenkin vuonna 1987 valmistunut  Pesä-tuoli, levisivät moniin Suomen suurlähetystöihin eri maissa. Pesä on myös Designmuseon  kokoelmissa.
Vuonna 1989 Evävaara suunnitteli epäsymmetrisen ovaalinmuotoisen Sofia-pöydän, jonka ranskalainen Philippe Starck valitsi kirjaansa. Tunnetuimpia Evävaaran veistoksellisista huonekaluista ovat Toro-lipasto (1990), Vekki-tuoli (1991), Liekki-tuoli(1996), Martelalle suunniteltu Hellas-sarja (1996) sekä Arcade-tuoli(2000). Wind-tuoli (2008) sai Saksan suurimman arkkitehtilehden AIT:n palkinnon. Myöhempiä tuotteita ovat Boox Boox (2016), Slide-hyllymoduulit (2015) ja Sail-tuoli (2017).
Silence-tuotesarja

Evävaara suunnitteli vuonna 2002 hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitetun Silence-tuotesarjan, johon kuuluu Silence Sound Center -tuoli. Sitä on kutsuttu ”maailman pienimmäksi konserttisaliksi”, ja tuoleja on toimitettu muun muassa Frankfurtin lentoasemalle sekä L’Oréalin ja muiden suuryritysten toimistoihin. Vuonna 2013 julkaistiin hiljainen työpiste Silence Phone Box ja sen muunnelma, yhden hengen videoneuvottelutila Visioo Box, joka palkittiin keväällä 2015 Pariisin Bureaux Expo -tapahtumassa.[lähde? ]
Hyvinvointi

Hyvinvointialalle tehdyistä projekteista merkittävinkenen mukaan? on Orimattilan Kehräämölle vuonna 2009 valmistunut Hemmottelukeidas Hellimö ja sen yhteyteen vuonna 2011 rakentunut ekologinen elämyshotelli Teltta. Musik Spa 2008selvennä palkittiin kansainvälisessä World Spa Award -kilpailussa. Evävaara suunnitteli 2009 matalaäänitaajuudella toimivan hierovan divaanin.[lähde? ]
Aiheesta muualla

http://www.evavaaradesign.com
http://www.hellimo.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.hotelliteltta.fi
Autobahn A2 (Sveitsi)

Autobahn A2 on moottoritie Sveitsissä.
Reitti

A2 on koko Sveitsin poikki, pohjoisesta etelään kulkeva moottoritie, joka alkaa Baselista Saksan rajalta ja läheltä Ranskan rajaa päättyen Chiassoon, Italian rajalle. Baselissa A2 liittyy Saksan moottoritiehen A5. Liityntä Ranskan moottoritiehen A35 on moottoritietä A3 pitkin. A2 kulkee suurelta osin kansallisen valtatien N2 reittiä (saks. Nationalstrasse).
Autobahn A2 kulkee samaa reittiä muiden moottoriteiden kanssa:
A3 ja A2 välillä Basel – Augst
A1 ja A2 välillä Härkingen – Wiggertal.
A2 kulkee kahdeksan kantonin alueella. Tie on koko matkaltaan, lukuun ottamatta Gotthardin maantietunnelia, vähintään 2-kaistainen. Moottoritien pituus on noin 290 kilometriä.
Liikennemäärät

A2:n liikennemäärät ovat suurimpia Baselin ympäristössä. Kaupungin itäpuolella Muttenzissa keskimääräinen vuorokautinen moottoriajoneuvomäärä oli vuonna 2011 noin 128 000 ajoneuvoa. Vilkkaita osuuksia on myös Oltenin ja Luzernin seudulla, jossa liikennemäärät ovat 80 000–90 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Rajan ylittää sekä pohjoisessa että etelässä noin 55 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Aiheesta muualla

Die Schweizer Autobahnen (Harrastajasivut) autobahnen.ch. Viitattu 8.12.2013. (saksaksi), (englanniksi)
A2 alkaa Baselista.
A2 ja A3 erkaantuvat Augstissa.
A2 kulkee Vierwaldstätterseen etelärantaa Nidwaldenissa.
17-kilometrinen Gotthardin maantietunneli on 2-kaistainen.
Biaschinan silta Ticinojoen laaksossa Biascan pohjoispuolella.
A2 päättyy Italian rajalla Chiassossa.
Sveitsin moottoritiet (saks. , ransk. , ital. , retoromaaniksi )
A1 •  A2 •  A3 •  A4 •  A5 •  A6 •  A7 •  A8 •  A9 •  A10 

 A12 •  A13 •  A14 •  A16 •  A21 •  A22 • 
 A50 •  A51 •  A52 •  A53 • 
 J20
Bender (täsmennyssivu)

Bender voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Bender, kaupunki Transnistrian alueella Moldovassa
sukunimenä:
Dragan Bender (s. 1997), kroatialainen koripalloilija
Emily Menon Bender (s. 1973), yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja professori
Hans Bender (1907—1991), saksalaisen Freiburgin yliopiston parapsykologian professori
Jack Bender (s. 1949), yhdysvaltalainen ohjaaja, näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja
Jonathan Bender (s. 1981), yhdysvaltalainen koripalloilija
Lars Bender (s. 1989), saksalainen jalkapalloilija
Lawrence Bender (s. 1957), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
Sven Bender (s. 1989), saksalainen jalkapalloilija
Bender, roolihahmo Futurama-animaatiosarjassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bender”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Azerbaidžanin lippu

Azerbaidžanin lippu
 mittasuhteet: 1:2
 Värien symbolit:
   sininen on turkkilaisten väri
  punainen kuvaa energiaa ja edistystä
   vihreä on islamin symboli
Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan lippu (1918–1920)
Azerbaidžanin lippu on Azerbaidžanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lipun suhde on 1:2. Se otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 1918 maan itsenäistyttyä ensimmäisen kerran. Itsenäisyyttä ei kestänyt kuin kaksi vuotta, kunnes puna-armeija valtasi maan.
Lippu oli alun perin vuonna 1911 perustetun islamilaiskansallisen Mussavat-puolueen tunnus. Lipussa kuvastuu itsenäisyysjohtaja Ali Bey Hussein Zaden mukaan kansallismielisten tunnuslause: ”turkkilaista, islamilaista ja eurooppalaista”. Hänen mukaansa vaaleansininen on erittäin vanha turkkilainen tunnus, mm. tataaripäällikkö Timur Lenkin väri. Vihreä taas on islamin väri ja punainen edustaa eurooppalaista edistystä. Islamin puolikuu ja tähti punaisella pohjalla symboloivat verisidettä Turkkiin, sillä azerit nimittäin ovat turkkilainen kansa. Tähdessä on kuitenkin Turkin lipusta poiketen kahdeksan sakaraa, jotka symboloivat Azerbaidžanin kahdeksaa kansaa: azerit, ottomaanit, jagatait, kazakit, kiptšakit, seldžukit ja turkmeenit.
Neuvostoaika

Kun Neuvosto-Venäjä valloitti maan vuonna 1920, maan lippu katosi kokonaan. Vuonna 1922 maa liitettiin Transkaukasian sosialistiseen neuvostotasavaltaan, eikä sillä silloin ollut minkäänlaista lippua. Tämä neuvostotasavalta purettiin kuitenkin vuonna 1936, jolloin muodostettiin erillinen Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta. Neuvostoliiton punalipun alalaitaan oli vedetty leveä tummansininen hirsi eli väripalkki. Lippu oli samantyylinen kuin monissa muissakin neuvostotasavalloissa. Vanhaa ja siten nykyistä itsenäisyysajan Azerbaidžanin lippua käytettiin 1980-luvulla neuvostovallan vastaisissa suurmielenosoituksissa ja siten siitä tuli jälleen Azerbaidžanin lippu maan itsenäistyttyä 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Azerbaidžanin lippu Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden liput
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu.
Azay-le-Ferron

| Azay-le-Ferron |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Azay-le-Ferron
 Koordinaatit: 46°51′09″N, 1°04′12″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre
Arrondissementti:  Le Blanc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  61,0 km²
Väkiluku (2017):  862 
 – Väestötiheys:  14 as./km²
Kunnan numero:  36010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Azay-le-Ferron on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee noin 51 kilometriä Châteauroux’n kaupungista länteen.
Kunta kuuluu osana alueellista Parc naturel régional de la Brennen luonnonpuistoa.
Château d'Azay-Le-Ferron
Kunnan nähtävyyksiä on renessanssilinna Château d'Azay-Le-Ferron. Sitä rakennettiin 1300-luvulta aina 1700-luvulle saakka. Linnan viimeinen yksityinen omistaja myi sen Toursin kaupungille vuonna 1952. Linnan 55 hehtaarin puiston ovat suunnitelleet maisemapuutarhurit Denis ja Eugène Bülher.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Azay-le-Ferron Wikimedia Commonsissa
Baskirianponi

Baskirianponeja Etelä-Uralilla.
Baskirianponi on Venäjältä kotoisin oleva hevosrotu, joka on peräisin jääkautta edeltävältä ajalta. Yleensä se on väriltään rautias, ruunikko tai voikko, mutta joskus myös kimo tai hiirakko. Baskirianponin säkäkorkeus on noin 140 senttiä.
Basler Straßen metroasema

| Basler Straße |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  BA
Metrolinjat:  U3
Paikkakunta:  München
Avattu:  1. kesäkuuta 1991
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Basler Straße on Münchenin metron U3-linjan metroasema. Se avattiin 1. kesäkuuta 1991.
Basmatiriisi

Ruskeaa basmatia
Basmatiriisi on Intiasta tai Pakistanista tuleva tuoksuva, pitkä- ja kapeajyväinen riisi. Sitä saa sekä valkeana että ruskeana. Basmatin kasvi on pitkä ja solakka ja kaatuu helposti kovissa tuulissa. Se ei tuota kovinkaan paljon riisiä, mutta laatu on ensiluokkaista ja myyntihinta on korkea niin Intian kuin ulkomaidenkin markkinoilla.[lähde? ] Basmatiriisin eettisyyteen liittyy ongelmia sen viljelyn aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen ja heikkojen työolojen vuoksi.
Basmatiriisiä on viljelty satoja vuosia. Sanotaan, että Himalajan alemmilta rinteiltä saa parasta basmatiriisiä ja Dehra Dun on näistä kaikkein paras.kenen mukaan? Näiden alueiden basmatiriisin tiedetään olevan miellyttävän tuoksuista ja rakenteeltaan ilmavaa. Jotakin basmatiriisin kantaa viljellään myös Espanjassa. Joitain basmatiriisin muunnoksia siitä kasvatetaan nyt Yhdysvalloissa.[lähde? ] Patnariisi on basmatin läheinen sukulainen, ja sitä kasvatetaan Biharin osavaltiossa Intiassa.
Basmatiriisin jyvät ovat paljon pidempiä kuin leveitä, ja ne kasvavat vielä lisää pituutta, kun ne keittää. Keittämisen jälkeen jyvät pysyvät kiinteinä eivätkä tartu toisiinsa kiinni. Normaali keittoaika on noin 15–20 minuuttia. Yleensä kokit pesevät ja liottavat riisiä puolesta tunnista kahteen tuntiin ennen keittämistä.[lähde? ]
Basmatista on olemassa useita muunnelmia. Perinteisesti muunnetut ovat Basmati-370 ja Basmati-Ranabipura, ja hybridimuunnelma on Pusa Basmati 1 (toiselta nimeltään Todal). Tuoksuvia riisejä, jotka on sovellettu basmatista, ovat PB2 (myös sugandh-2), PB3 ja RH-10.[lähde? ]
Basmatiriisiä pidetään epäeettisenä riisinä, koska sen kasvatuksesta vapautuu suuret metaanipäästöt ilmakehään ja koska monissa maissa satoa ovat korjaamassa pakkotyöläiset.
Basolateraalinen tumake

Amygdalan basolateraalisella tumakkeella (BLA, Basolateral Nucleus of Amygdala) on merkitystä muun muassa pelkotilojen synnyssä. BLA:ssa on neuroneita, joita Gamma-aminovoihappo inhiboi. Ilman BLA:n riittävää GABAergistä inhibointia voi henkilölle syntyä ahdistuneisuutta, pelkotiloja, masentuneisuutta ja sympaattisen hermoston yliaktivoitumista.
Aída Román

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Román Lontoon olympialaisissa 2012 |  Román Lontoon olympialaisissa 2012 |  Román Lontoon olympialaisissa 2012 |  |
Maa:   Meksiko
Naisten jousiammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2007 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
Aída Nabila Román Arroyo (s. 21. toukokuuta 1988 México) on meksikolainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 11. tila, johon hän on yltänyt viimeksi heinäkuussa 2010.
Román voitti hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta Pan-Amerikan kisoissa 2007 ja oli mukana myös maansa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän osallistui seuraavana vuonna Pekingin olympialaisiin, joissa hän sijoittui kolmanneksitoista hävittyään kolmannella kierroksella pohjoiskorealaiselle Kwon Un-Silille. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa hävittyään finaalissa eteläkorealaiselle Ki Bo-baelle. Joukkuekisassa Meksiko sijoittui seitsemänneksi.
Joey Jones

Joey Jones (s. 4. maaliskuuta 1955 Llandudno) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän pelasi seuraurallaan Englannin sarjoissa ja 72 maaottelua Walesin maajoukkueessa.
Jones aloitti liigauransa 1970-luvun lopulla walesilaisessa Wrexhamissa, joka sekin pelasi Englannin liigaa. Hän edusti myös Liverpoolia kausina 1975–1978, jolloin joukkue voitti kerran UEFA-cupin ja kahdesti Euroopan mestarijoukkueiden cupin, Chelseaa kausina 1982–1985 ja Huddersfield Townia kausina 1985–1987. Uransa loppuvuodet hän pelasi jälleen Wrexhamissa.
Jones pelasi Walesin maajoukkueessa 72 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1975–1986. Wales ei selviytynyt tuona aikana arvokilpailujen lopputurnauksiin.
Arthur Abele

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arthur Abele vuonna 2022 |  Arthur Abele vuonna 2022 |  Arthur Abele vuonna 2022 |  |
Maa:  Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2018 | kymmenottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 2015 | seitsenottelu |  |
Arthur Abele vuonna 2007
Arthur Abele (s. 30. heinäkuuta 1986 Mutlangen) on saksalainen moniottelija. Hänen ennätyksensä kymmenottelussa on Ratingenissa vuonna 2016 oteltu 8605 pistettä. 184 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Abele edustaa SSV Ulm 1846 -seuraa.
Abele sai hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2005. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, jossa hän joutui keskeyttämään loukkaantumisen takia. Tuo vamma piti hänet sivussa vuoteen 2013 asti. MM-kilpailuihin Abele on osallistunut vuonna 2007, jolloin hän oli yhdeksäs. Loukkaantumisensa jälkeen Abele on saavuttanut sisäratojen EM-hopeaa vuodelta 2015 Prahasta sekä viidennen sijan vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui 15:nneksi.
Berliinin 2018 EM-kilpailuissa Abele voitti kultaa 8431 pisteellä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän oli viidestoista.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu – 10,67 (2014)
400 metrin juoksu – 47,98 (2008)
1 500 metrin juoksu – 4.15,35 (2008)
110 metrin aitajuoksu – 13,55 (2014)
korkeushyppy – 204 (2007)
seiväshyppy – 501 (2014)
pituushyppy – 757 (2016)
kuulantyöntö – 15,93 (2018)
kiekonheitto – 46,20 (2016)
keihäänheitto – 71,89 (2016)
kymmenottelu – 8605 (2016)
60 metrin juoksu – 6,93 (2015)
1 000 metrin juoksu – 2.35,64 (2015)
60 metrin aitajuoksu – 7,67 (2015)
korkeushyppy – 194 (2012)
seiväshyppy – 490 (2015)
pituushyppy – 756 (2015)
kuulantyöntö – 15,71 (2015)
seitsenottelu – 6279 (2015)
Arthur A. Allen

Arthur A. Allen vuonna 1935.
Arthur Augustus Allen (28. joulukuuta 1885 Buffalo, New York – 17. tammikuuta 1964 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Allen opiskeli Cornellin yliopistossa 1904–1908, ja väitteli filosofian tohtoriksi kolme vuotta myöhemmin. Hänen 1914 painetun väitöksensä nimi oli The Red-winged Blackbird: A Study in the Ecology of a Cattail Marsh, ja sitä pidettiin yleisesti tasoltaan erinomaisena.
Vuonna 1911 Allen valittiin johtamaan tutkimusretkeä Kolumbiaan. Siellä hän sairastui malariaan ja joutui palaamaan kotiin huhtikuussa 1912. Seuraavana syksynä hän pääsi opettajaksi Cornelliin, eikä enää koskaan tehnyt työtä muussa organisaatiossa. 1916 hänet nimitettiin lintutieteen apulaisprofessoriksi ja 1926 hänelle myönnettiin täysi professuuri.
Vuonna 1913 Allen avioitui lintutieteilijä Elsa Guerdrumin kanssa, ja heille syntyi viisi lasta. Myöhemmin he tekivät paljon yhteistyötä tutkimuksen alalla ja vetivät yhteisiä opiskelijoiden kesäkursseja.
Allen koulutti ja ohjasi lukuisia tulevaisuuden lintutieteilijöitä, kuten John Emlen, Herbert Friedmann, Ludlow Griscom, Francis Harper, Elizabeth Kingsbury, Claude W. Leister, Harrison F. Lewis, Olin Sewall Pettingill, Jr., Austin L. Rand ja George Sutton.
Allen perehtyi etenkin röyhelöpyyn (Bonasa umbellus) elämään ja kirjoitti useita artikkeleita. Hän julkaisi useita artikkeleita myös muista linnuista ja toimitti BirdLore -nimistä lintulehteä, johon hän laati kymmeniä pakinoita, joista 47 julkaistiin kahtena niteenä: American Bird Biographies (1934) ja The Golden Plover and Other Birds (1939). Hän laati 20 artikkelia linnuista National Geographiciin. Hän kiinnostui valokuvaamisesta ja myöhemmin kaitafilmaamisesta ja lintujen äänittämisestä. 1951 National Geographic julkaisi kokoelman kirjoituksia kirjana Stalking Birds with Color Camera. 1948 Allen teki tutkimuretken Alaskaan, jossa retkikunta löysi ensimmäisen alaskankuovin pesän.
Allen jäi eläkkeelle 1953. Hän oli kouluttanut yli 10 000 opiskelijaa ja yli sata heistä oli suorittanut loppututkinnon.
Allenin tärkeimmät kirjoitukset

The Red-winged Blackbird: A Study in the ecology of a cattail marsh. Abstract, Proc. Linn. Soc. New York, Nos. 24-25, 1911-13, pp. 43-128. (1914)
A contribution to the life history and economic status of the Screech Owl (Otus aslo). The Auk, 41.' 1-16. (1924)
The book of bird life. New York, D. Van Nostrand Company. (1930)
Ornithological education in America. In Fifty years' progress of American ornithology, 1883-1933. American Ornithologists' Union. (1933)
'American bird biographies. Ithaca, New York. Comstock Publishing Company. (1934)
Sex rhythm in the Ruffed Grouse (Bonasa umbellus Linn.) and other birds. Auk, 51.' 180-199. (1934)
The Golden Plover and other birds. Ithaca, New York. Comstock Publishing Company. (1939)
An Arizona nest of the Coppery-tailed Trogon. Auk, 61.' 640-642. (1944)
Some changes in the bird life of Churchill, Manitoba. Auk, 62. 129-134. (1945)
The eggs and young of the Bristle-thighed Curlew, yhdessä Henry Kyllingstadin kanssa. Auk, 66: 343-350. (1949)
Stalking birds with color camera. Washington, D.C., National Geographic. (1951), (1961), (1963).
The book of bird life. New York, D. Van Nostrand Company. (1961).
Azerbaidžanin jalkapallomaajoukkue

Azerbaidžanin jalkapallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Azerbaidžania kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue ei ole koskaan selviytynyt arvokisojen lopputurnaukseen.
Historia

Azerbaidžanin jalkapalloliitto perustettiin vuonna 1992. Vuonna 1994 se liittyi FIFAn ja, huolimatta siitä että Azerbaidžan sijaitsee Aasiassa, Euroopan maanosaliiton UEFAn jäseneksi.
Ensimmäisen kerran A-maajoukkue osallistui arvokisojen karsintoihin 1996 Englannin EM-kisoihin. Turvallisuussyiden vuoksi joukkue joutui pelaamaan kotiottelunsa Trabzonissa, Turkissa. Kaikkiaan joukkue saavutti kymmenestä karsintaottelusta yhden pisteen ja jäi lohkossaan viimeiseksi.
1998 Ranskan MM-kisojen karsinnat eivät sujuneet paljonkaan paremmin, vaikkakin joukkue saavutti 1-0 yllätysvoiton Sveitsiä vastaan. Kyseisestä voitosta saadut kolme pistettä jäivät kuitenkin ainoiksi pisteiksi. Myös myöhempinä vuosina joukkue on kuulunut Euroopan heikoimpiin, vaikkakin on aina silloin tällöin väläytellyt parempia otteita ja kiusannut isompiaan, muun muassa 2000 EM-kisojen karsinnoissa se pelasi 1-1-tasapelin Portugalia vastaan. 2002 MM-kisojen karsinnoissa joukkue saavutti 2-0-voiton Slovakiasta ja 2004 EM-kisojen karsinnoissa 2-1-voiton Serbia ja Montenegrosta. Vuonna 2004 joukkueen valmentajaksi palkattiin brasilialainen entinen maailmanmestaripelaaja Carlos Alberto, mikä ei sekään tuonut toivottua lisäpotkua. Vuonna 2008, kun saksalainen Berti Vogts astui maajoukkueen peräsimeen, joukkue on kehittynyt siitä lähtien erittäin paljon ja saanut paljon hyviä tuloksia karsintapeleissä, ja näin Azerbaidžan on jo muutaman vuoden ajan kuulunut Euroopan keskiluokan joukkueisiin. 2014 MM-kisojen karsinnoissa joukkue sijoittui 9 pisteellä neljänneksi karsintalohkossa jättäen taaksensa Pohjois-Irlannin ja Luxembourgin. Joukkue on kahden vuoden sisällä hävinnyt vain kerran kotikentällään.
Entisiä valmentajia

Berti Vogts (2008-2014)
Carlos Alberto Torres (2004-2005)
Aiheesta muualla

Azerbaidžanin jalkapalloliitto
Kaikki ottelut (Arkistoitu – Internet Archive)
Azerbaijan (2010-10-08)