stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Éric Serra

| Éric Serra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1959 (ikä 65) Pariisi, Ranska
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1981–
Tyylilajit:  popmusiikki 
Merkittävät teokset:  007 ja kultainen silmä
Soittimet:  basso 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Éric Serra (s. 9. syyskuuta 1959 Pariisi, Ranska) on ranskalainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti elokuvamusiikistaan.
Elokuvat

Viimeinen taistelu (1983)
Subway (1985)
Kamikaze (1986)
Suuri sininen (1988)
Tyttö nimeltä Nikita (1990)
Atlantis (1991)
Leon (1994)
007 ja kultainen silmä (1995)
The Fifth Element – puuttuva tekijä (1997)
Jeanne d’Arc (1999)
L'art (délicat) de la séduction (2001)
Wasabi (2001)
Rollerball (2002)
Jet Lag (2002)
Bulletproof Monk (2003)
Bandidas (2006)
Arthur ja minimoit (2006)
Arthur ja Maltazard (2009)
Adèle Blanc-Secin uskomattomat seikkailut (2010)
Arthur ja kaksi maailmaa (2010)
The Lady (2011)
Lucy (2014)
Anna (2019)
Aiheesta muualla

Éric Serran kotisivu (englanniksi, ranskaksi)
Éric Serra Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Éric Serra Elonetissä.
Sandy Denny

Sandy Denny (1974)
Sandy Denny (oik. Alexandra Elene Maclean Denny, 6. tammikuuta 1947 Lontoo, Britannia – 21. huhtikuuta 1978) oli brittiläinen folk- ja folkrocklaulaja. Hänet tunnetaan soolouransa ohella Fairport Convention -yhtyeen jäsenyydestä sekä vierailustaan Led Zeppelinin ”The Battle of Evermore” -kappaleella vuonna 1971. Musiikillisen lahjakkuutensa ja varhaisen kuolemansa johdosta Denny on yksi legendaarisimmista hahmoista brittiläisen folkmusiikin historiassa.
Ura laulajana > Alkuvaiheet ja nousu suosioon 1967–1970

Denny alkoi laulaa folkmusiikkia opiskellessaan Kingston College of Art, ja vuonna 1967 ilmestyivät ensimmäiset äänitykset albumeilla Alex Campbell and his Friends ja Sandy and Johnny (Johnny Silvon kanssa). Hän esiintyi myös yhdessä Strawbs-yhtyeen kanssa. Vuonna 1968 hänet pyydettiin Fairport Conventioniin. Paljolti juuri Dennyn innostamana yhtye kehitti ennenkokemattoman englantilais-kelttiläisen folkrock-tyylinsä klassikkoalbumilla Liege & Lief (1969). Pian tämän jälkeen Denny kuitenkin erosi yhtyeestä ja perusti Fotheringay-nimisen kokoonpanon. Fotheringayn albumin Fotheringay ilmestyttyä vuonna 1970 yhtye hajosi ja Denny siirtyi soolouralle. Yhtyeen keskeneräiseksi jäänt toinen albumi ilmestyi 2008 nimellä The Music Weaver: Sandy Denny Remembered.
Sandy Denny seurusteli vuodesta 1969 alkaen australialaisen folkmuusikko Trevor Lucasin kanssa. Lucas oli mukana Fotheringay-yhtyeessä ja myöhemmin Fairport Conventionissa. Pari meni naimisiin vuonna 1973.
Ura laulajana > Ura 1970-luvulla

Soolourallaan Sandy Denny saavutti vankan kulttisuosion. Arvostettu musiikkilehti Melody Maker nimesi hänet ”vuoden naislaulajaksi” sekä vuonna 1970 että 1971.
Vuonna 1972 Denny osallistui yhden albumin, Rock On, tehneeseen The Bunch -yhtyeeseen, johon kuului kaksi muutakin Fairport Conventionin entistä jäsentä: basisti Ashley Hutchings ja kitaristi Richard Thompson. Vuosina 1974–1975 Denny palasi Fairport Conventioniin kahden maailmankiertueen ja yhden albumin ajaksi. Tämän ohella hän julkaisi uusia sooloalbumeja.
Ura laulajana > Ongelmia ja varhainen kuolema

Taiteellisesta menestyksestään huolimatta Denny kärsi huonosta itsetunnosta ja iän myötä pahentuneesta alkoholismista. Tupakointi ja alkoholin liikakäyttö myös vahingoittivat hänen lauluääntään. Vuonna 1978 hän yllättäen kuoli 31 vuoden iässä aivoihin tuleen vaurion seurauksena kaaduttuaan toistamiseen portaikossa. On epäilty että jo ensimmäinen kaatuminen olisi aiehuttanut vaurioita, mutta asialle ei ole vahvistusta.
Diskografia

The Original Sandy Denny (1967)
Sandy Denny and Strawbs: All Our Own Work (1968, julkaistiin aluksi Tanskassa)
Fairport Convention: Heyday (1968-1969)
Fairport Convention: What We Did on Our Holidays (tammikuu 1969)
Fairport Convention: Unhalfbricking (heinäkuu 1969)
Fairport Convention: Liege & Lief (joulukuu 1969)
Fotheringay: Fotheringay (kesäkuu 1970)
Sandy Denny (1970)
The North Star Grassman and The Ravens (syyskuu 1971)
The Bunch: Rock On (1972)
Sandy (syyskuu 1972)
Like an Old Fashioned Waltz (kesäkuu 1974)
Fairport Convention: Fairport Live Convention (1974)
Fairport Convention: Rising for the Moon (1975)
Rendezvous (toukokuu 1977)
The BBC Sessions 1971-1973 (1997)
Gold Dust--Live at the Royalty (toukokuu 1998)
A Boxful of Treasures (2004, harvinaisuuskokoelma)
Achille Compagnoni

Achille Compagnoni vuonna 1955.
Achille Compagnoni (26. syyskuuta 1914 – 13. toukokuuta 2009) oli italialainen vuorikiipeilijä. Yhdessä Lino Lacedellin kanssa hän saavutti ensimmäisenä ihmisenä maailmassa K2:n huipun 31. heinäkuuta 1954. Retkikuntaa johti Ardito Desio.
Aasiankirjotikka

| Aasiankirjotikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos
Laji::  macei
Kaksiosainen nimi
 Dendrocopos macei  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Aasiankirjotikka Wikispeciesissä   Aasiankirjotikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aasiankirjotikka (Dendrocopos macei) on eteläaasialainen tikka. Sen elinympäristö käsittää Intian, Nepalin, Pohjois-Pakistanin, Myanmarin, Thaimaan, läntisen Indokiinan, Indonesiasta ainakin Jaavan ja Balin, sekä Andamaanit. Siitä tunnetaan viisi alalajia, ja sen holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Bengalista 1818.
4. miinantorjuntalaivue

| 4>  miinantorjuntalaivue |
| --- | --- |
 Laivueen lippu
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Merivoimat
Osa joukkoa:  Rannikkolaivasto
Tukikohta:  Pansion varuskunta
4. miinantorjuntalaivue, (lyh. 4MITOLV) on Rannikkolaivastoon kuuluva Suomen merivoimien joukkoyksikkö, jonka tehtävä on kehittää ja ylläpitää miinasodankäyntivalmiutta. Miinalaivue sijaitsee Turun Pansiossa.
Laivue oli vuoteen 2015 saakka osa Saaristomeren meripuolustusaluetta, jolloin sen nimi oli 4. miinalaivue (4. MILV / 4. MiLv).
Alukset

MHC Katanpää
MHC Purunpää
MHC Vahterpää
Kuha-luokan heräteraivaajat
Kiiski-luokan heräteraivaajat
3. Ukrainan rintama

| --- | --- |
 Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa 
Baltian rintamat: 
Baltian rintama: 
1. Baltian rintama: 
2. Baltian rintama: 
3. Baltian rintama: 
Brjanskin rintama: 
Luoteisrintama: 
Orjolin rintama : 
Valko-Venäjän rintamat: 
Valko-Venäjän rintama: 
1. Valko-Venäjän rintama: 
2. Valko-Venäjän rintama: 
3. Valko-Venäjän rintama: 
Keskustan rintama: 
Kurskin rintama: 
Lännen rintama : 
Ukrainan rintamat: 
1. Ukrainan rintama: 
2. Ukrainan rintama: 
3. Ukrainan rintama: 
4. Ukrainan rintama: 
Arorintama: 
Etelän rintama: 
Lounaan rintama: 
Voronežin rintama: 
Reservirintama : 
Kaukoidän rintamat: 
Kaukoidän rintama: 
1. Kaukoidän rintama: 
2. Kaukoidän rintama: 
Transbaikalin rintama : 
Moskovan rintamat: 
Moskovan puolustuslinja: 
Moskovan reservirintama: 
Možaiskin puolustuslinja: 
Kalininin rintama: 
Reservirintama : 
Pohjoiset rintamat: 
Karjalan rintama: 
Leningradin rintama: 
Pohjoinen rintama: 
Olhavan rintama : 
Kaukasuksen rintamat: 
Kaukasuksen rintama: 
Pohjois-Kaukasuksen rintama: 
Transkaukasian rintama: 
Krimin rintama : 
Stalingradin rintamat: 
Donin rintama: 
Kaakon rintama: 
Stalingradin rintama: 
3. Ukrainan rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin  Lounaan rintamasta 20. lokakuuta 1943. Rintaman esikunnasta muodostettiin 10. kesäkuuta 1945 puna-armeijan Eteläinen ryhmä.
Kurskin taistelun jälkeisessä puna-armeijan offensiivissa 1. lokakuuta 3. Ukrainan rintama aloitti hyökkäyksen kohti saksalaisia joukkoja Zaporižžjan lähellä. Saksalaisten siirtäessä reservejä torjumaan hyökkäystä iskeytyi 4. Ukrainan rintama samanaikaisesti Saksan 6. armeijaa vastaan ja murtautui sen linjan läpi. 1943–1944 talvioffensiivin aikana 3. ja 4. Ukrainan rintama vapautti suuren osan Ukrainaa mukaan lukien Harkovan ja Odessan kaupungit. Yhdessä 2. Ukrainan rintaman kanssa se työnsi saksalaiset pois Neuvostoliiton maaperältä ja jatkoi etenemistään Balkanille miehittäen Romanian ja Bulgarian. Talvella 1944–1945 rintama eteni luoteeseen kohti Unkaria ja Jugoslaviaa.
Komentajat

20. lokakuuta 1943 – 15. toukokuuta 1944 armeijankenraali Rodion Malinovski
15. toukokuuta 1944 – 15. kesäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Fjodor Tolbuhin
Yrjö Vuorjoki

Yrjö Johannes Vuorjoki (sukunimi vuoteen 1929 Wegelius; 9. elokuuta 1899 Kempele – 20. heinäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja järjestövaikuttaja joka toimi muun muassa Akateemisen Karjalaseuran puheenjohtajana.
Henkilöhistoria

Vuorjoen vanhemmat olivat lääninrovasti Uno Wegelius ja Agnes Betty Gustava Wichmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1923. Vuorjoki väitteli tohtoriksi 1959, väitöskirjan nimi oli Akateemisen koulutuksen työmarkkinallinen tarkoituksenmukaisuus.
Vuorjoki toimi Tornionlaakson valistusliiton sihteerinä 1924–1927 ja  Peräpohjolan kansanopiston ja kotitalouskoulun johtajana 1927–1930.  Hän oli Suomen Heimo-lehden päätoimittaja 1929–1937, Suomalaisuuden liiton pääsihteeri 1930–1932,  Akateemisen Karjalaseuran puheenjohtaja 1932–1933 sekä Kansalaisvastuun sihteeri 1932–1937. Vuorjoki toimi vuodesta 1937 Helsingin kaupungin työnvälitystoimiston henkisen työnosaston johtajana. Talvisodan aikana hän toimi Maan Turva yhdistyksen valmisteluosaston puheenjohtajana. Jatkosodan aikana hän toimi Itä-Karjalan sotilashallintoesikunnan valistusosaston päällikkönä 1943–1944.
Vuorjoki oli myös Ylioppilaslehden päätoimittaja 1924,  Peräpohjolan nuorisoseurojen keskusseuran puheenjohtaja 1928–1929, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtaja 1931–1932, Pohjois-Pohjalaisen osakunnan kuraattori 1932–1934 ja Pohjalaisen mieskuoron johtaja 1931–1934.
Vuorjoki oli naimisissa vuodesta 1931 Elsa Vuorjoen, o.s. Huttunen, kanssa. Lääketieteen lisensiaatti Arto Juhani Vuorjoki (1932–2004) oli heidän poikansa.
Teoksia

Heimotyön saavutuksista Suomessa : esitelmä 4 suomalais-ugrilaisen kulttuurikongressin heimopiirin kokouksessa 16. 6. 31. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1931
Heimotyöstä Suomessa, ilmestyi teoksessa Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1932
Pohjois-Pohjalaisten laulukirja ; toim. Yrjö Vuorjoki. Pohjois-Pohjalainen osakunta, Jyväskylä 1934
Jussi Turunen 5.6.1903-29.6.1936. Eripainos Suomen Heimo-lehdessä 31.7.1936 julkaistu muistokirjoitus, kirj. Eino Leskinen ja Yrjö Vuorjoki. Helsinki 1936
Suur-Suomen runoja ;  toim. Antero Manninen ja Yrjö Vuorjoki ; julkaissut Akateeminen Karjala-Seura. Otava 1941
Itäkarjalaiset ja me ; tekijät Yrjö Vuorjoki, Reino Ala-Kulju ja Sakari Vapaasalo. Itä-Karj. SE:n valist. Os:n julkaisuja 1. Joensuu 1942
Piirteitä bolshevistisestä kasvatuksesta. Suomen Aseveljien liitto, Helsinki 1943
Suomen agronomikunnan vaiheita 1897-1947 ; kirj. Yrjö Vuorjoki ja Eero Maamies. Agronomien yhdistyksen julkaisu 45. Agronomien yhdistys, Helsinki 1947
Akateemisen koulutuksen työmarkkinallinen tarkoituksenmukaisuus, väitöskirja. Sosiaalipoliittisen yhdistyksen tutkimuksia 7. Porvoo 1959
Helsingin kaupungin työnvälitystoimisto 1903-1960 : työnvälityksen teoriaa ja käytäntöä ;  koonnut Yrjö Vuorjoki. Helsingin kaupungin julkaisuja 15. Helsinki 1962
Työnvälityksen tavoitteet ja kehitys. Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö, Työvoimaosasto, Työnvälitysasiain toimisto, Helsinki 1969
Aiheesta muualla

Urho Kekkosen kirje Martti Haaviolle 8.3.1932 jossa hän käsittelee muun muassa Yrjö Vuorjokea
Akgün

| Akgün |
| --- | --- |
 Akgün
 Koordinaatit: 38.1138°N, 30.2234°E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Afyonkarahisarin maakunta
Kaupunki:  Dinar
Väkiluku (2011):  680
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akgün on kylä Turkissa Dinarissa Afyonkarahisarin maakunnassa. Vuonna 2011 alueen väkiluku oli 680.
1. taktinen lentolaivue

| 1>  taktinen lentolaivue |
| --- | --- |
 laivueen tunnus
Toiminnassa:  1944– 1. heinäkuuta 2010
Valtio:   Puola
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  ilmaherruuden mahdollistaminen
Osa joukkoa:  Puolan ilmavoimat
Tukikohta:  23. taktinen lentotukikohta
Kalusto:  MiG-29
Sodat ja taistelut:  toinen maailmansota
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Robert Ciernia
1. taktinen lentolaivue (puol. 1 Eskadra Lotnictwa Taktycznego 1.ELT)  on Puolan ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka muodostettiin vuonna 2001 Minsk Mazowieckissa Puolassa vuonna 1944 perustettusta 1. hävittäjärykmentistä (puol. 1. Pułk Lotnictwa Myśliwskiego). Laivue on sijoitettu 23. taktiseen lentotukikohtaan ja sen kalustona on Mikojan MiG-29 ja MiG29UB -koneet.
Palvelus

Laivueesta on neljä konetta  huhtikuusta 2010 alkaen kolme kuukautta Baltian ilmavalvonnassa. Laivueenkomentaja everstiluutnantti everstiluutnantti Robert Kozak johti sadan hengen osastoa, johon kuului kahdeksan lentäjää. Laivue oli ollut ensimmäisen kerran Baltian ilmavalvonnassa tammikuusta maaliskuuhun 2006.
Laivue lakkautettiin 1. heinakuuta 2010, kun 23. lentotukikohta ja laivue organisoitiin 23. taktiseksi lentotukikohdaksi.
Komentajat

Krzysztof Rosa (2001 – 2003)
Stefan Rutkowski (2003 – 2005)
Robert Cierniak (2005 – 2007)
Robert Kozak (2007 – 2010)
Käännös suomeksi
20 Leonis Minoris

| 20 Leonis Minoris |
| --- | --- |
HR-designaatio:  HR 3951
HD-designaatio:  HD 86728
Muut designaatiot:  20 LMi, GJ 376,  BD +32°1964,  LHS 2216, LTT 12671, GCTP 2366.00, SAO 61808, FK5 1258, HIP 49081.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  5,40 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  4,53 Mv
Spektriluokka:  G3 Va/M6.5
Väri-indeksi:  B-V 0,65  U-B 0,27
Muuttujatyyppi:  ?
Metallipitoisuus:  metallirikas
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Leo Minor
Rektaskensio (J2000):  10h 01m 00.(6)s
Deklinaatio (J2000):  +31° 55' 25.205"
Etäisyys:  48,68±0,01 valovuotta eli  14,93±0,01 parsekia
Parallaksi:  67,14 ±0,83 mas
Säteisnopeus:  +56,0 km/s
Ominaisliike:  RA:-529,18  dekl:-428,91 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 69° S välillä. 
20 Leonis Minoris (20 LMi) on kaksoistähti Pienen leijonan tähtikuviossa. Tähden A-komponentti muistuttaa Aurinkoa, B-komponentti on vanha, aktiivinen punainen kääpiö. A:n ja B:n väli 14,5 kaarisekuntia. Tähdellä on suuri ominaisliike.
Tähtien väli

HD 86728 -- High proper-motion Star Simbad. Viitattu 31.7.2006. (englanti)
4C00774 ARICNS. Arkistoitu 7.6.2011. Viitattu 31.7.2006. (englanti)
| --- | --- |
Tähdet:  46 LMi, β LMi, 21 LMi, 10 LMi, 37 LMi, 30 LMi, 41 LMi, 19 LMi, 42 LMi, 20 LMi, 8 LMi, 11 LMi, 23 LMi, 40 LMi, 28 LMi, 34 LMi, 32 LMi, 38 LMi, 7 LMi, 27 LMi, 33 LMi, RX LMi, 44 LMi, 13 LMi, 43 LMi, 9 LMi, 48 LMi, 35 LMi, 50 LMi, 36 LMi, 24 LMi, 22 LMi, 29 LMi, 16 LMi, 51 LMi
Eksoplaneetat:
20 Suosikkia – Jos luoja suo

| Jos luoja suo Aki Hietala |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 70.09
 Levy-yhtiö: Warner Music
Jos luoja suo on vuonna 2002 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Aki Hietalan kokoelmalevy.
Kappaleet

Jos luoja suo – 3.26
En viihdy luonas – 3.31
Rakkauden pilvitarha – 4.08
Ei aikaa huomiseen – 2.58
Valhe – 3.25
Taivas päällä maan – 3.29
Toiveunia – 2.34
Voinko luokses tulla uudestaan – 3.28
Päivän kerrallaan – 3.56
Yksin – 3.06
Oot kallein – 3.25
Kotimaan taivas – 4.21
Valoon – 3.36
Kaunis maailma – 3.35
Karibian yö – 3.04
Tuulitukka – 3.21
Vain tuoksu susta jää – 4.06
Maailman yksinäisin merimies – 3.32
Anna kätesi mulle – 3.56
Viimeinen kevät – 3.12
Aigars Kalvītis

| Aigars Kalvītis |
| --- | --- |

Latvian pääministeri
 2. joulukuuta 2004 – 20. joulukuuta 2007  
Presidentti:  Vaira Vīķe-Freiberga Valdis Zatlers
Edeltäjä:  Indulis Emsis
Seuraaja:  Ivars Godmanis
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Riika
Puoliso:  Kristīne Kalvīte
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Aigars Kalvītis (s. 27. kesäkuuta 1966, Riika) on latvialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä joulukuusta 2004 joulukuuhun 2007.
Aigars Kalvītis syntyi Riiassa ja valmistui maatalousyliopistosta 1992 taloustieteen osastolta. Hän oli yksi Kansanpuolueen perustajista ja valittiin Latvian parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1998. Kalvītis oli maatalousministerinä 1999–2000 ja talousministerinä 2000–2002. Hänet valittiin pääministeriksi 2. joulukuuta 2004.
Kalvītis johti Kansanpuolueen, konservatiivisen Uusi aika -puolueen, Vihreiden ja maanviljelijöiden liiton sekä Ensimmäisen puolueen hallitusta. Huhtikuussa 2006 Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto lähti hallituksesta, ja Kalvītis jäi johtamaan vähemmistöhallitusta.
7. marraskuuta 2007 Kalvītis ilmoitti luopuvansa pääministerin virasta. Häntä oli kritisoitu kovasti korruption vastaisen viraston johtajan Aleksejs Loskutovsin erottamisesta lokakuussa. 5. joulukuuta hän jätti eronpyyntönsä presidentti Valdis Zatlersille. Kalvītis hoiti kuitenkin pääministerin tehtäviä siihen asti, kunnes hänen seuraajansa Ivars Godmanis nimitettiin virkaan 14. joulukuuta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Indulis Emsis | Latvian pääministeri 2004–2007 | Seuraaja: Ivars Godmanis |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aigars Kalvītis Wikimedia Commonsissa
Sandy Hook

Sandy Hook kartalla.
Sandy Hook on kynnäs Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa. Noin 10 kilometriä pitkä kynnäs alkaa New Jerseyn rannikolta jatkuen kohti New Yorkin satamaa. Aikanaan kynnäs oli merkittävä maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille ja Yhdysvaltain asevoimat on käyttänyt sitä kaupungin puolustamiseen. Nykyisin huomattava osa kynnäästä on osa Gateway National Recreation Areaa ja se suosittu matkailukohde.
Maantiede

Sandy Hook on kynnäs New Jerseyn Monmouthin piirikunnassa Atlantin valtameren rannikolla. Kynnään pituus on noin 10 kilometriä. Kynnäs alkaa new jerseyn rannikolta ja jatkuu pohjoiseenNew Yorkin satamaa kohti. Kynnään alussa on Long Branchin kaupunki, josta kynnäs jatkuu Monmouth Beachin ja Sea Brightin läpi. Kynnään pohjoiskärki kuuluu liittovaltion hallinnoimaan Gateway National Recreation Areaan. Kynnäällä on rannikkometsää, hiekkadyynejä ja rantoja, sekä marskimaata ja pensaikkoja. Alueella esiintyy vähintään 300 eri lintulajia.
Historiansa aikana nykyisen Sandy Hookin läpi on kulkenut salmia, jotka ovat eri aikoina avautuneet tai sulkeutuneet tehden kynnäästä saaren. Nykyisin saman estää vuiden 1896 jälkeen rakennettu rantavalli.
Historia

Henry Hudson löysi Sandy Hookin vuonna 1609. Hollantilaiset tunsivat sen nimellä Sant Hoek. Paikasta tuli maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille. Newyorkkilaiset kauppiaat ja merimiehet rahoittivat vuonna 1764 avautuneen Sandy Hookin majakan rakentamisen kynnään pohjoiskärkeen. Majakka on Yhdysvaltojen vanhin edelleen käytössä oleva majakka. Vapaussodan aikana kynnään miehittivät britit. Sodan päätyttyä Yhdysvallat rakennutti Fort Gatesin linnoituksen vuonna 1812. Koko kynnäs ostettiin valtiolle vuonna 1814. Yhdysvaltain sisällissota pysäytti toisen kaavaillun linnoituksen rakentamisen. Kynnäälle valmistui kuitenkin kaksi Yhdysvaltain rannikkovartioston asemaa.
Asevoimat käyttivät kynnästä ampuma-alueena. New Yorkia tykeillään suojaava Fort Hancock valmistui vuonna 1895 ja kylmän sodan aikana kynnäällä tuotiin Nike-ohjuksia. Gateway National Recreation Area perustettiin vuonna 1972. Sandy Hook on yksi siihen kuuluvista kolmesta alueesta. Alue on suosittu matkailukohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandy Hook Wikimedia Commonsissa
Sandy Hook ilmakuvassa.
Hiekkarantaa.
Sandy Hookin majakka.
Vanha tykki.
274301 Wikipedia

| 274301 Wikipedia |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytöaika:  25. elokuuta 2008
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  356 476 150 km 2,3828959 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  304 479 540 km 2,0353200 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  408 472 770 km 2,7304718 AU
Eksentrisyys:  0,1458628
Kiertoaika Auringon ympäri:  3,68 vuotta
Synodinen kiertoaika:  1343.56
Inklinaatio:  6,72984°
Fyysiset ominaisuudet
Absoluuttinen kirkkaus:  16,9
274301 Wikipedia (aiempi nimitys 2008 QH24) on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 25. elokuuta 2008  Andrushivkan observatoriossa, Ukrainassa. Asteroidi on nimetty Internetissä julkaistavan Wikipedia-tietosanakirjan mukaan.
1. rannikkodivisioona

1. rannikkodivisioona oli Suomen merivoimien divisioona jatkosodassa.
Perustaminen

Päämaja antoi 13. heinäkuuta 1944 Merivoimien esikunnalle käskyn perustaa 1. rannikkodivisioona, jonka perustaminen saatiin päätökseen 15. heinäkuuta 1944. Operatiivisesti divisioona alistettiin maavoimien V armeijakunnalle ja keskitettiin Suomenlahden rannikolle Säkkijärvelle ja Virolahdelle Itä-Suomenlahden rannikkoprikaatin ja Saksan 122. jalkaväkidivisioonan väliselle lohkolle.
Perustaessa divisioonaan määrätyt yksiköt:
Divisioonan esikunta
Rannikkojalkaväkirykmentti 1 (RJR 1)
Rannikkotykistörykmentti 22 (RTR 22)
Rannikkotykistörykmentti 4 (RTR 4)
Rannikkoilmatorjuntapatteristo 4 (RItPsto 4)
Rannikkoviestipataljoona 1 (RVP 1)
Lakkauttaminen

Divisioona lakkautettiin 27. marraskuuta 1944.
Komentajat

Divisioonan komentajina olivat:
eversti Pekka Enkainen
kenraalimajuri Eino Iisakki Järvinen
Akhaian ruhtinaskunta

Akhaian ruhtinaskunnan vaakuna
Akhaian ruhtinaskunta oli yksi Latinalaisen keisarikunnan vasallivaltioista, jotka perustettiin Bysantin valtakunnan tilalle, kun Konstantinopoli oli vallattu neljännellä ristiretkellä.
Ristiretkeen osallistunut ritari Vilhelm Champlitte perusti Akhaian vuonna 1205. Siitä tuli Thessalonikan kuningaskunnan vasalli yhdessä Ateenan herttuakunnan kanssa. Akhaiasta tuli Kreikan johtava valtio vuonna 1224, kun Epeiroksen despotaatti valtasi Thessalonikin.
Akhaia oli melko pieni koostuen vain Peloponnesoksen niemimaan, joka tunnettiin ristiretkeläisten keskuudessa nimellä Morea, sisäosista ja muutamasta satamakaupungista. Se oli Epeiroksen ja Venetsian Egeanmeren aluiden ympäröimä. Se oli kuitenkin varakas valtio ja se auttoi Latinalaista keisarikuntaa bysanttilaista Nikaian keisarikuntaa vastaan.
Alkujaan Akhaian pääkaupunki oli Andravida. Vilhelm II Villehardouin siirrätti pääkaupungin Mystraan vuonna 1249. Vilhelm II oli runoilija ja trubaduuri. Ruhtinaskunnalla oli oma raha, kirjallinen kulttuuri ja puhutun ranskan muoto. Ruhtinaskunnassa kirjoitettiin myös Morean kronikka, joka antaa merkittävää historiallista tietoa Kreikan ristiretkeläisvaltioista.
Vilhelm II aloitti vuonna 1255 sodan Venetsian Egeanmeren alueita vastaan ja vuonna 1259 hän liittoutui Epeiroksen despootin Mikael II Dukaan kanssa Nikaian hallitsijaa Mikael VIII Palaiologosta vastaan. Mikael II hylkäsi Vilhelmin ja tämä vangittiin Pelagonian taistelussa. Kun Mikael VIII oli vallannut Konstantinopolin vuonna 1262 takaisin Vilhelm vapautettiin vaihdossa Moreaan, josta tuli Bysantin despotaatti.
Vilhelmin jälkeen ruhtinaskunta siirtyi Sisilian Kaarle I:lle, joka oli saanut alueen Latinalaisen keisarikunnan viimeiseltä hallitsijalta Balduin II:lta siinä toivossa, että Kaarle voisi palauttaa keisarikunnan mahdin. Kaarle ja hänen perillisensä eivät henkilökohtaisesti hallinneet Akhaiassa, mutta he lähettivät rahaa ja sotilaita tukemaan ruhtinaskuntaa taistelussa bysanttilaisia vastaan. Katalonialainen komppania sai Ateenan herttuakunnan haltuunsa vuonna 1311, minkä ansiosta Akhaian alue rauhoittui. Akhaia oli italialaisten aatelisten hallussa runsaan vuosisadan, kunnes bysanttilaisen Morean despootti Tuomas Palaiologos valloitti alueen 1432. Akhaia siirtyi Osmanien valtakunnalle vuonna 1460.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Principality of Achaea