stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Candomblé

Candomble-pyhäkkö.
Candomblé on afrobrasilialainen uskonto, jota harjoitetaan lähinnä Brasiliassa. Se on synkretistinen uskonto, joka yhdistää Afrikan jorubojen, fonien ja bantujen uskonnollisia käsityksiä katolilaisuuteen. Candomblélla on nykyisin noin kaksi miljoonaa harjoittajaa.
Candombléssa ei ole pyhiä kirjoituksia vaan ainoastaan suullinen perinne. Candombléssa uskotaan yhteen jumalaan, Oludumaréén, jota palvelee joukko alempia jumalia, orixoja. Jokaisella ihmisellä on oma orixa, joka määrää hänen kohtalostaan ja suojelee häntä. Musiikki ja tanssi ovat tärkeitä osia candombléta. Seremonioissaan uskonnon harjoittajat antavat orixojen vallata itsensä rituaalisten tanssien avulla. Sana candomblé tarkoittaakin ”tanssi jumalten kunniaksi”. Candombléssa ei tunneta hyvää eikä pahaa, vaan jokaisen ihmisen on toteutettava oma kohtalonsa.
Candomblé saapui Brasiliaan afrikkalaisten orjien mukana. Orjia yritettiin käännyttää kristinuskoon, mutta he säilyttivät afrikkalaiset jumal- ja henkikäsityksensä näennäisesti katolisen ulkokuoren suojissa. Candomblén harjoittajat omaksuivat katolisuudesta etenkin pyhimysten palvonnan, joka muistutti heitä afrikkalaisuskonnoista. Katolinen kirkko tuomitsi candomblén, ja sen harjoittajia vainottiin Brasiliassa aina 1970-luvulle asti, mistä lähtien julkisiin seremonioihin ei enää vaadittu poliisin lupaa. Vapautumisen myötä candomblén suosio lähti kasvuun, ja se on nykyisin erityisen suosittua etenkin Koillis-Brasilian Salvador da Bahiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Candomblé Wikimedia Commonsissa
Bräcken rautatieasema

Bräcken rautatieasema (lyh. Bä, ruots. Bräcke järnvägsstation) on rautatieliikennepaikka Bräcken kunnan keskustaajamassa Bräckessä, Ruotsissa. Liikennepaikka on risteysasema, siellä risteävät päärataosat Sundsvall–Storlien sekä Bräcke–Boden.
Alun perin Bräckeen rakennettiin Statens Järnvägarin III luokan asemarakennus. Asemarakennus korvattiin vuonna 1910 puisella rakennuksella, joka puolestaan korvattiin vuonna 1919 valmistuneella yksikerroksisella puisella asemarakennuksella. Rakennusta on uusittu vuonna 1938. Asemarakennuksessa on odotussali, neuvonta sekä apteekki. Lipunmyyntiä ei ole ja asema on miehittämätön.
Asemalla on matkustajakäyttöön tarkoitettu välilaituri pääraiteiden 2 ja 3 välissä. Lisäksi asemalla on kaksi muuta raidetta junien kohtaamisia varten.
Celestino Migliore

Celestino Migliore

Celestino Migliore (s. 1. heinäkuuta 1952 Cuneo) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uransa kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Cuneon hiippakuntaan Carlo Aliprandi 25. kesäkuuta 1977. Hänet nimitettiin Canosan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Yhdistyneisiin kansakuntiin 30. lokakuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Antonio Maria Vegliò.
30. kesäkuuta 2010 Migliore sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Puolaan. Häntä seurasi YK-nuntiuksena Francis Assisi Chullikatt. Migliore pysyi titulaariarkkihiippakuntansa johdossa.
Bulgarian jalkapallomaajoukkue

Bulgarian jalkapallomaajoukkue edustaa Bulgariaa miesten kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkueen paras saavutus on  vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuista, joissa se voitti puolivälierissä Saksan 2–1. Maalintekijöinä olivat Hristo Stoitškov vapaapotkusta ja Jordan Letškov puskemalla keskityksestä. Joukkue sijoittui lopulta neljänneksi. Jo joukkueen pääsy kisoihin herätti huomiota, koska siihen se onnistui vain peittoamalla Ranskan joukkueen vieraskentällä. Tässä karsintaottelussa hyökkääjäpelaaja Emil Kostadinov onnistui tekemään kaksi maalia.
Aiemmin Bulgarian joukkue oli selviytynyt kaikkiin kisoihin 1962–1974, muttei onnistunut saamaan näissä kisoissa yhtään voittoa. Vuoden 1986 kisoissa joukkue pääsi jatkoon alkulohkosta, muttei pitemmälle. Vuosi 1994 oli menestysvuosi, 1998 tie pysähtyi alkulohkoon.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bulgarian joukkue on esiintynyt 1996 ja 2004 ensimmäisellä kierroksella. Olympiakisoista joukkueella on pronssi vuodelta 1956 ja hopea vuodelta 1968.
Menestys arvokilpailuissa > MM-kilpailut

1930: Ei osallistunut
1934: Ei selviytynyt karsinnoista
1938: Ei selviytynyt karsinnoista
1950: Ei osallistunut
1954: Ei selviytynyt karsinnoista
1958: Ei selviytynyt karsinnoista
1962: 1. kierros
1966: 1. kierros
1970: 1. kierros
1974: 1. kierros
1978: Ei selviytynyt karsinnoista
1982: Ei selviytynyt karsinnoista
1986: 2. kierros
1990: Ei selviytynyt karsinnoista
1994: Neljäs
1998: 1. kierros
2002–2022: Ei selviytynyt karsinnoista
Menestys arvokilpailuissa > EM-kilpailut

1960–1992: Ei selviytynyt karsinnoista.
1996: 1. kierros
2000: Ei selviytynyt karsinnoista.
2004: 1. kierros
2008–2020: Ei selviytynyt karsinnoista.
Pelaajia

Dimităr Berbatov
Valeri Božinov
Radostin Kišišev
Emil Kostadinov
Jordan Letškov
Stilijan Petrov
Svetoslav Todorov
Hristo Stoitškov
Candlestick Park

| Candlestick Park> The ’Stick |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  602 Jamestown Avenue, San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Koordinaatit:  37°42′49″N, 122°23′10″W
Rakennustyöt aloitettu:  12. elokuuta 1958
Avattu:  12. huhtikuuta 1960
Purettu:  2015
Omistaja:  San Franciscon kaupunki
Hoitaja:  San Franciscon kaupunki
Kustannukset:  15 milj. dollaria (nykyrahassa 111 milj.)
Aiemmat nimet:  Candlestick Park (1960–1995, 2008–) 3Com Park at Candlestick Point (1995–2002) San Francisco Stadium at Candlestick Point (2002–2004) Monster Park (2004–2008)
Käyttäjät
 San Francisco 49ers (NFL) 
Katsojakapasiteetti
 69 732 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Candlestick Park oli stadion San Franciscossa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Stadion valmistui vuonna 1960, ja se toimi vuoteen 2000 asti MLB-joukkue San Francisco Giantsin kotikenttänä, joka muutti tämän jälkeen Pacific Bell Parkiin. Vuodesta 1970 stadionilla on pelannut myös NFL-joukkue San Francisco 49ers, joka käytti stadionia vuoteen 2013 saakka. Nykyisin 49ers pelaa Levi’s Stadiumilla Santa Clarassa.
Candlestick Park purettiin vuonna 2015. Stadionin paikalle on tarkoitus avata vuonna 2017 ostoskeskus.
Musiikkialalla Candlestick Park muistetaan paikkana, jossa brittiyhtye The Beatles antoi vuonna 1966 viimeisen varsinaisen kiertuekonserttinsa, minkä jälkeen yhtye keskittyi pelkästään studiotyöskentelyyn.
Aiheesta muualla

Candlestick Parkin viralliset sivut
Bruce Cabot

| Bruce Cabot> Jacques de Bujac |
| --- | --- |
 Cabot vuonna 1938
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1904 Carlsbad, New Mexico
Kuollut: 3. toukokuuta 1972 (68 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Bruce Cabot (alk. Etienne Pelissier Jacques de Bujac; 20. huhtikuuta 1904 Carlsbad, New Mexico, Yhdysvallat – 3. toukokuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan etenkin roolistaan seikkailuelokuvassa King Kong (1933).
Elämä ja ura

Cabot'n elokuvaura alkoi, kun hän tapasi juhlissa sattumalta elokuvatuottaja David O. Selznickin. Selznick antoi hänelle roolin elokuvassa The Roadhouse Murder (1931).
Toisessa maailmansodassa Cabot palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa Tunisiassa ja Mauritaniassa ja saavutti yliluutnantin sotilasarvon. Vuonna 1943 häntä epäiltiin osallisuudesta salakuljetukseen, mutta häntä ei tuomittu oikeudessa.
Cabot näytteli usein John Waynen ja Errol Flynnin rinnalla ja ystävystyi kummankin näyttelijän kanssa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1931 | The Roadhouse Murder | The Roadhouse Murder | Fred Dykes |
| 1933 | King Kong | King Kong | John Driscoll |
| 1935 | Show Them No Mercy! | Show Them No Mercy! | Pitch |
| 1936 | Robin Hoodin kosto | The Robin Hood of El Dorado | Bill Warren |
| 1936 | Viimeinen mohikaani | The Last of the Mohicans | Magua |
| 1936 | Kiihko | Fury | Kirby Dawson |
| 1936 | Legion of Terror | Legion of Terror | Frank Marshall |
| 1939 | The Mystery of the White Room | The Mystery of the White Room | Tohtori Bob Clayton |
| 1940 | Susan and God | Susan and God | Michael O'Hara |
| 1941 | Vaarallinen nainen | The Flame of New Orleans | Robert LaTour |
| 1941 | Auringonlaskun sankarit | Sundown | Kapteeni William Crawford |
| 1946 | Avalanche | Avalanche | Steve Batchellor |
| 1947 | Enkeli ja lainsuojaton | Angel and the Badman | Laredo Stevens |
| 1957 | La Ragazza del Palio | La Ragazza del Palio | Mike Stevens |
| 1958 | Hiljainen amerikkalainen | The Quiet American | Bill Granger |
| 1958 | Sheriffi vastoin tahtoaan | The Sheriff of Fractured Jaw | Jack |
| 1959 | Goliat ja barbaarit | Il Terrore dei barbari | Alboino |
| 1963 | Lainsuojattoman laki | Law of the Lawless | Joe Rile |
| 1971 | Timantit ovat ikuisia | Diamonds Are Forever | Albert R. Saxby |
Aiheesta muualla

Bruce Cabot Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bruce Cabot Elonetissä.
Burkina Fason kansallinen ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Burkina Fason kansallinen ritarikunta (ransk. Ordre national du Burkina Faso) on Burkina Fasossa jaettava, maan korkea-arvoisin, kunnianosoitus, joka perustettiin 6. elokuuta 1993. Se korvasi Ylä-Voltan kansallisen ritarikunnan, vallankumouksen soihdun ritarikunnan ja Nahourin tähden ritarikunnan. Burkina Fason peresidentti, joka kantaa ritarikunnan ketjua virkansa puolesta, on ritarikunnan suurmestari.
Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena sekä sotilaille että siviileille poikkeuksellisista ansioista kansakunnan hyväksi. Ritariksi nimitetyillä henkilöillä tulee olla takanaan vähintään 15-vuotinen ansiokas ura. Ylennyksien pakollinen aikaväli on kirjattu ritarikunnan sääntöihin, mutta tästä voidaan poiketa esim. maan ollessa sotatilassa tai muiden painavien syiden takia.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
suurristi
suurupseeri
komentaja
upseeri
ritari
Carl Fredrik Pöndinen

Carl Fredrik Pöndinen, nimi alkuaan Kalle Pöntinen (18. tammikuuta 1849 Kronstadt, Venäjä – 7. heinäkuuta 1928 Porrassalmi, Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen Mikkelissä vaikuttanut tukkukauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Kuparisepän poika Kalle Pöntinen kävi Grenmanin ala-alkeiskoulun Mikkelissä ja muutti sitten 14-vuotiaana Heinolaan kauppa-apulaiseksi kauppias Lemströmin liikkeeseen. Hän palasi Mikkeliin parin vuoden kuluttua ja oli kauppa-apulaisena Juho Pylkkäsen liikkeessä. Kun Pylkkänen kuoli vuonna 1872 Pöntinen osti liikkeen perikunnalta ja ryhtyi harjoittamaan tukkukauppaa ja laivanvarustusta. Hän muutti sukunimensä muotoon Pöndinen ja sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1900.
Pöndisellä oli omistuksessaan Siivo, Elli, Tapio ja Helvi-nimiset laivat. Siivo-laiva liikennöi pääasiassa Mikkelin ja Pietarin välillä kun taas muut laivat liikennöivät Mikkelistä myös Viipuriin, Helsinkiin ja Tallinnaan. Laivoilla vietiin Mikkelistä voita ja puutavaraa ja tuotiin viljatuotteita, tupakkaa ja rautaa Mikkelin seudun kauppaliikkeisiin. Pöndinen omisti Mikkelissä myös viinikaupan Mikkelin Viinikauppa Oy:n nimellä. Hänellä oli vuoteen 1924 saakka kauppakartano Mikkelin torin laidalla ja vuosina 1888-1890 rakennettu kivitalo Porrassalmenkatu 18:ssa. Lisäksi Pöndisellä oli Kotiranta-niminen huvila Porrassalmella joka siirtyi lahjoituksena Mikkelin kaupungille Pöndisen kuoleman jälkeen. Pöndinen oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä yli 30 vuoden ajan 1875–1907.
Pöndisen ja hänen sisarensa lahjoittamilla varoilla hankittiin vuonna 1899 Mikkelin kaupunkiseurakunnan kirkkoon Pekka Halosen maalaama alttaritaulu Jeesus ristillä, kunnostettiin palokunnan talon juhlasali sekä rahoitettiin Mikkelin kaupunginkirjaston rakentamista 1970-luvulla. Pöndisen mukaan on saanut nimensä Mikkelissä Pöndisenkuja.
Aiheesta muualla

Carl Fredrik Pöndisen elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa
Candolinin huvila

| Candolinin huvila> Villa Candolin |
| --- | --- |
Sijainti:  Lohja, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Huvila
Valmistumisvuosi:  1915
Suunnittelija:  Aino Candolin
Rakennuttaja:  Einar Candolin
Tyylisuunta:  Jugend
Runkorakenne:  Hirsi
Julkisivumateriaali:  Laudoitus
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Candolinin huvila (ruots. Villa Candolin) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1915 valmistunut huvila, jonka rakennutti Lohjan entinen kirkkoherra ja tuomiorovasti Einar Candolin. Huvilan on piirtänyt ja suunnitellut Einar Candolinin puoliso Aino Candolin. Candolinit muuttivat huvilaan asumaan eläkkeelle jäätyään 1950.
Rakennus on yksityisomistuksessa. Candolinin huvila on listattuna Lohjan kaupungin rakennetun kulttuuriympäristön inventointiluetteloon, sillä se on henkilöhistoriallisesti arvokas ja tyyliltään hyvin säilynyt.
Historia ja arkkitehtuuri

Candolinin huvila valmistui alun perin kesähuvilaksi vuonna 1915. Sen rungossa on käytetty entisen Lohjan panimon hirsiä, jotka on liitetty kulmistaan takoraudoilla. Hirsiseinät koostuvat pystyhirsisistä elementeistä. Rakennuksen pohjoispuolella sijaitsee umpikuisti. Alun perin kuisti oli pienempi porstua. Tyylisuunnaltaan rakennus edustaa yksinkertaista jugendia.
Vuonna 1947 rakennusta remontoitiin, jotta siellä voitaisiin asua talvisinkin. Samassa remontissa huvilan päätyyn rakennettiin siipi kotiapulaiselle, keittiön paikkaa siirrettiin länsisivulta koilliskulmaan ja itäjulkisivun sisäänkäynnin yhteyteen tehtiin tuulikaappi. Myös alun perin kattoon asti avoimeen eteiseen rakennettiin välikatto. 1990-luvulla huvilaa remontoitiin jälleen. Tuolloin huvilan ullakkotilat otettiin asuinkäyttöön. Pohjoispäätyyn avattiin kolme keskenään yhtä suurta ikkunaa ja kaikki ikkunat koristeellisine vuorilautoineen entisöitiin vanhan mallisiksi. Itäpuolen kuisti, joka oli 1980-luvulla purettu rakennettiin uudelleen. Myös eristystä lisättiin, sähköistykset uusittiin ja huvilan alapohja oikaistiin. Huvilassa on yhä säilynyt jäljellä alkuperäisiä pönttöuuneja.
Huvilan pihapiiriin kuuluu lisäksi myös puuvaja ja käymälä vuodelta 1915. Koillispuolella huvilaa sijaitsee entinen navetta ja asuinrakennus 1940-luvulta.
Buffalon kaupungintalo

| Buffalon kaupungintalo |
| --- | --- |
 Buffalon kaupungintalo
Tiedot
Sijainti:  Buffalo, New York, Yhdysvallat
Koordinaatit:  42°53′11.73″N, 78°52′45.49″W
Rakennettu:  1929–1932
Avajaiset:  1932
Käyttötarkoitus:  Kaupungintalo
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  John Wade ja George Dietel
Tekniset tiedot
Kerroksia:  32
Kustannukset:  6 851 547 Yhdysvaltain dollaria
Korkeus
Antenni:  121,3 m
Kattokorkeus:  121,3 m
Ylin kerros:  121,3 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Buffalon kaupungintalo (engl. Buffalo City Hall) on art deco -tyyliin rakennettu pilvenpiirtäjä Niagara Squarella Buffalon kaupungissa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1929 ja ne päättyivät vuonna 1932. Rakennus on 121,3 metriä korkea. Rakennus pääsi vuonna 1999 National Register of Historic Places -rekisteriin. Buffalon kaupungintalo oli Buffalon korkein rakennus vuoteen 1970 asti, kunnes One Seneca Tower ohitti sen. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit John Wade ja George Dietel. Rakennuksen veistokset ja yksityiskohdat tekivät kuvanveistäjät Albert Stewart ja Rene Paul Chambellan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buffalon kaupungintalo Wikimedia Commonsissa
Brian Baker (tennispelaaja)

| Brian Baker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  77 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2003–
Palkintorahat:  1 184 653 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  52. (29.10.2012)
Voitot/tappiot:  20–40
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2013)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2012)
Wimbledon:  4. kierros (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2005, 2012)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  35–33
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Brian Baker (s. 30. huhtikuuta 1985 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 52 lokakuussa 2012.
Tennisura

Baker saavutti ensimmäisen loppuottelupaikkansa ATP-turnauksessa Nizzassa toukokuussa 2012. Turnauksen välierässä hän voitti Nikolai Davydenkon. Loppuottelussa Baker hävisi Nicolas Almagrolle luvuin 3–6, 2–6. Bakerin paluukausi kuuden vuoden tauon jälkeen jatkui Ranskan avoimilla, joissa hän pääsi toiselle kierroksella. Wimbledonissa hän pääsi ensimmäistä kertaa urallaan pääsarjaan selvitettyään karsinnat. Turnauksessa hän eteni neljännelle kierrokselle voitettuaan muun muassa Jarkko Niemisen. Hän hävisi neljännellä kierroksella Philipp Kohlschreiberille. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Janko Tipsarevićille.
Aiheesta muualla

Brian Baker ATP:n sivuilla
Burlington (Vermont)

| Burlington |
| --- | --- |
 Burlingtonin keskustaa.
 Burlington Chittendenin piirikunnan kartalla.
 Burlington
 Koordinaatit: 44°30′N, 73°14′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Vermont
Piirikunta:  Chittenden
Väkiluku (2010):  42 417
 
 www.burlingtonvt.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Burlington on kaupunki Yhdysvaltain Vermontin osavaltion pohjoisosassa Champlainjärven rannalla. Kaupunki on Chittendenin piirikunnan keskus ja asukasluvultaan Vermontin suurin kaupunki. Burlingtonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 42 417. Kaupungissa sijaitsee Vermontin yliopisto, minkä lisäksi se on Vermontin teollisen tuotannon keskus.
Maantiede

Burlington sijaitsee Vermontin osavaltion pohjoisosassa Champlainjärven itärannalla. Lähistöllä kohoavat lännessä Green Mountains -vuoret ja idässä Adirondack-vuoret. Burlingtonin suurempaan metropolialueeseen kuuluvat myös South Burlingtonin ja Winooskin kaupungit, sekä Essex Junctionin kylä.
Historia

Ensimmäinen nykyisen Burlingtonin alueella vieraillut eurooppalaistaustainen henkilö oli ranskalainen tutkimusmatkailija Samuel de Champlain vuonna 1609. Alueella asuneet irokeesit kävivät yhteenoton Champlainin retkikunnan kanssa ja myöhemmin he taistelivat brittien puolella ranskalaisia vastaan seuraavien vuosikymmenten kuluessa käytyjen useiden sotien aikana. Nykyisen Vermontin alue kuului pitkään osana New Yorkin siirtokuntaa vaihtelevasti Britannian kuninkaalle, kuvernööreille tai maaomistuksilla keinotelleille. Hallinnollisesti Burlingtonin perusti New Hampshiren kuvernööri Benning Wentworth vuonna 1763. Nimensä paikka sai Burling-suvun mukaan ja sen ensimmäiset siirtolaiset saapuivat vuonna 1773. Vermontin asukkaat tunnettiin itsenäisyydentunnostaan ja esimerkiksi paikallinen Green Mountain Boys -miliisi pyrki ajamaan alueelta newyorkilaiset siirtolaiset ja estämään alueen liittämisen muihin osavaltioihin. Yhdysvaltain vapaussodan Vermontin tasavalta julistautui itsenäiseksi vuonna 1776 ja se liittyi unioniin vasta vuonna 1791. Vuoden 1812 sodan aikana Burlingtonissa toimi amerikkalaisten tykistöpattereja, jotka kävivät yhteenottoja Champlainjärvellä toimineen brittilaivaston alusten kanssa.
Alueella pitkään merkittävässä asemassa ollut metsätalous alkoi taantua 1800-luvun puolella, mutta sen tilalle Burlingtoniin alkoi kehittyä puunjalostukseen liittynyttä teollisuutta. Teollisuuden myötä alueelle saapui myös kanadanranskalaisia siirtolaisia ja vuonna 1850 Burlingtoniin perustettiin Yhdysvaltojen ensimmäinen kanadanranskalainen katolilainen seurakunta. yhdysvaltain sisällissota aiheutti taloudellisen laskukauden ja monet paikalliset muuttivat Yhdysvaltain alueille lännessä. Huomattava käänne koettiin vuonna 1957, jolloin IBM avasi Burlingtoniin tuotanto- ja suunnittelukeskuksen tietokoneiden osille.
Talous

Burlington on Vermontin osavaltion teollisen tuotannon keskus. Paikalliseen teolliseen tuotantoon lukeutuvat esimerkiksi ilmavoimien aseiden tuotanto, sementti- ja elintarviketeollisuus, sekä lumilautojen ja vahterasiirapin tuotanto. Viime aikoina palvelualan merkitys on kuitenkin noussut teolliseen tuotantoon nähden.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Burlingtonissa aikavälillä 2012–2016 olivat 46 754 USD ja henkilöä kohden 25 231 USD. 25,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Burlingtonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 42 417 ja vuoden 2017 arvion mukaan 42 239. Kaupungin asukkaista 85,7 % oli taustaltaan valkoisia, 6 % aasialaisia, 2,6 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,9 % afroamerikkalaisia. 13,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 11,9 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vuonna 1791 perustettu Vermontin yliopisto sijaitsee Burlingtonissa ja muita paikallisia oppilaitoksia ovat Champlain College ja Trinity College of Vermont.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burlington (Vermont) Wikimedia Commonsissa
Burlingtonin Battery Park -puisto.
Vermontin yliopistoon kuuluva Old Mill -rakennus.
Brian Bellows

| Brian Bellows |
| --- | --- |
 Brian Bellows Montreal Canadiensin paidassa
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1964 (ikä 60) St. Catharines, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1980–1999
Aik. seurat:  Washington Capitals (NHL) Berlin Capitals (DEL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Montreal Canadiens (NHL) Minnesota North Stars (NHL) Kitchener Rangers (OHL)
NHL-varaus:  2. varaus, 1982 Minnesota North Stars
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Montreal Canadiens | 1993  |
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
Brian Bellows (s. 1. syyskuuta 1964 St. Catharines, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Vuodesta 1982 vuoteen 1999 kestäneellä uralla Bellowsin seuroja olivat Minnesota North Stars, Montreal Canadiens, Tampa Bay Lightning, Mighty Ducks of Anaheim ja Washington Capitals National Hockey Leaguessa sekä Berlin Capitals Saksan DEL-liigassa. Hän keräsi NHL:n runkosarjassa 485 maalia, 537 syöttöä ja 1022 tehopistettä.
Bellows oli Minnesota North Starsin varaus ja varaustilaisuuden toinen varattu pelaaja. Nuorta hyökkääjää verrattiin usein kolme vuotta vanhempaan Wayne Gretzkyyn, mikä ei ollut omiaan helpottamaan hänen tulokaskauttaan. Brian Bellows kuitenkin pelasi North Starsissa 10 kautta ja saavutti yleisön suosion niin peliesitystensä kuin hyväntekeväisyystyönsäkin ansiosta.
2. tammikuuta 1999 Bellows saavutti 1000 tehopisteen rajan 54. NHL-pelaajana kautta aikojen.
Saavutuksia ja palkintoja

Minnesota North Starsin kapteeni 1983-84
NHL:n tähdistöottelussa 1984, 1988 ja 1992
NHL:n kakkostähdistössä 1990
Stanley Cup 1993 (Montreal Canadiens)
Aiheesta muualla

Brian Bellows hockeydraftcentral-sivustossa
Brian Bellows The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Brian Bellows Legends of Hockey -palvelussa