stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
BAA-kausi 1947–1948
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteet | Max Zaslofsky | Chicago Stags | 1007 |
| Syötöt | Howard Dallmar | Philadelphia Warriors | 120 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Bob Feerick | Washington Capitols | 34.0% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Bob Feerick | Washington Capitols | 78.8% |

NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Merkinnän syy: pudotuspelit puuttuvat
Bakersfield Condors (ECHL)

| Bakersfield Condors (ECHL) |
| --- | --- |

Perustettu:  1995
Lakkautettu:  2015
Entiset nimet:  Bakersfield Fog (1995–1998) Bakersfield Condors (1998–2015) 
Kaupunki:  Bakersfield, Kalifornia
Kotiareena:  Rabobank Arena
– kapasiteetti:  8 641
Sarjataso:  ECHL
Värit:                     
Yhteistyöseurat:  Edmonton Oilers (NHL)  Anaheim Ducks (NHL) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bakersfield Condors oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Bakersfieldistä, Kaliforniasta. Se pelasi ECHL-liigaa. Condorsin ECHL-joukkue toimi NHL-seura Edmonton Oilersin ja Anaheim Ducksin farmijoukkueena. Suomalaisista Markus Kolomainen, Jani Ojala, Tommi Levo, Jani Virtanen ja Mika Suoraniemi edustivat seuraa.
Vuonna 2015 ECHL-joukkue Bakersfield Condors muutti Norfolkiin, Virginiaan, jossa seuran nimekseen tuli Norfolk Admirals.
Be a Boy

| ”Be a Boy” Robbie Williams |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Take the Crown
 Julkaistu: 11. maaliskuuta 2013
 Tuottaja(t): Jacknife Lee
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 04.39
 Levy-yhtiö: Universal Records
Robbie Williamsin muut singlet
| ”Different” 2012 | ”Be a Boy” 2013 | ”Goin' Crazy” 2013 |
Be a Boy on Robbie Williamsin yhdeksänneltä studioalbumilta, Take the Crownilta julkaistu single. Se julkaistiin albumin kolmantena singlenä 11. maaliskuuta 2013. Kappaleen sanoittivat Robbie Williams, Tim Metcalfe ja Flynn Francis.
Raitalista

1. "Be a Boy" - 4:39
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Albania (NRG Top 50 Chart): 33
Belgia (Flanderi): 14
Belgia (Vallonia): 11
Slovakia (IFPI): 95
Käännös suomeksi
Alppihiihto talviolympialaisissa 2006

Miesten supersuurpujottelua.
XX talviolympialaisissa käytiin 10 alppihiihtokilpailua, jotka järjestettiin Sestrieressä.
Miehet > Pujottelu

25. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Benjamin Raich | 1.43,14 |
| 2 |  | Reinfried Herbst | 1.43,97 |
| 3 |  | Rainer Schönfelder | 1.44,15 |
27-vuotias Raich voitti jo toisen olympiakultansa viisi päivää suurpujottelukullan jälkeen. Ensimmäisen kierroksen jälkeen Raich johti kisaa vain yhden sadasosan edellä toisena ollutta Kalle Palanderia. Toiseen laskuun tultaessa Itävallalla oli kaksoisjohto kun Palander tuli vuoroon. Ilo meni kuitenkin pilalle Palanderilta jo alussa kun hänen suksi meni nipin napin kepin väärältä puolelta ja tuloksena oli hylkäys. Palander jatkoi kuitenkin maaliin missä hän oli 45 sekunninsadasosaa nopeampi kuin silloin ensimmäisenä ollut Reinfried Herbst. Viimeisenä laskenut Raich oli kuitenkin omaa luokkaansa. Jo ensimmäisellä väliaikapisteellä oli Raich jo viittä vaille kiinni olympiakullassa. Raich ei sortunut virheisiin vaan päinvastoin voitti kilpailun 83 sadasosaa nopeampana kuin Herbst. Itävaltaan tuli tyrmäävä kolmoisvoitto.
Miehet > Suurpujottelu

20. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Benjamin Raich | 2.35,00 |
| 2 |  | Joël Chenal | 2.35,07 |
| 3 |  | Hermann Maier | 2.35,16 |
Miehet > Supersuurpujottelu

18. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Kjetil André Aamodt | 1.30,65 |
| 2 |  | Hermann Maier | 1.30,78 |
| 3 |  | Ambrosi Hoffmann | 1.30,98 |
34-vuotias norjalainen nappasi jo uransa kahdeksannen olympiamitalinsa ja 20. arvokisamitalinsa. Aamodt voitti lajin myös Salt Lake Cityssä 2002 ja Albertvillessä 1992. Hänestä tuli voiton myötä olympiahistorian menestyksekkäin alppihiihtäjä.
Supersuurpujottelu laskettiin vaativalla 2,3 kilometrin mittaisessa Kandahar Banchette -rinteessä. Kokonaispudotusta radalla oli 650 metriä. Kilpailu ehdittiin jo kerran aloittaa ja sitä johti Pierre-Emmanuel Dalcin, mutta voimakkaan lumisateen takia kisa peruttiin ja aloitettiin alusta. Närkästynyt Dalcin näytteli keskisormeaan ja sai tempustaan 3 200 euron sakot.
Miehet > Syöksylasku

12. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Antoine Dénériaz | 1.48,80 |
| 2 |  | Michael Walchhofer | 1.49,52 |
| 3 |  | Bruno Kernen | 1.49,82 |
Kilpailu käytiin Sestrieren Kandahar Banchetta -rinteessä, jota yleisesti pidetään vaativana. Deneriaz'n kultamitali oli yksi kisojen suurimmista yllätyksistä. 30 laskijan kuuman ryhmän viimeisenä laskenut ranskalainen oli aikaisemmin urallaan voittanut kolme maailmancupin osakilpailua, mutta viimeisin palkintopallisijoitus oli vuodelta 2004. Hän oli lisäksi juuri toipunut vakavasta polvivammasta.
Miehet > Alppiyhdistetty

14. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Syöksy | Pujottelu | Yhteisaika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ted Ligety | 1.41,42 | 1.27,93 | 3.09,35 |
| 2 |  | Ivica Kostelić | 1.40,44 | 1.29,44 | 3.09,88 |
| 3 |  | Rainer Schönfelder | 1.40,02 | 1.30,65 | 3.10,67 |
Kuten syöksylaskussa myös alppiyhdistetyssä saatiin yllätysvoittaja, joskaan yllätys ei ollut yhtä suuri, kun Yhdysvaltain Ted Ligety voitti uransa ensimmäisen arvokisamitalin ennakkosuosikkien keskeyttäessä. Ivica Kostelićista tuli Kroatian toinen talviolympiamitalisti kautta-aikain. Aikaisemmin mitaleita oli saanut vain Ivican sisko Janica Kostelić. Kisan jälkeen FIS:n puheenjohtaja Gian-Franco Kasper arvosteli kilpailua pujottelijoiden suosimisesta, koska pujottelulaskuja oli kaksi ja syöksyjä vain yksi. Hänen mukaansa säännöt muuttuisivat seuraaviin olympialaisiin.
Naiset > Pujottelu

22. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Anja Pärson | 1.29,04 |
| 2 |  | Nicole Hosp | 1.29,33 |
| 3 |  | Marlies Schild | 1.29,79 |
Alppiyhdistetyssä pettymyksen kärsinyt ja kauden maailmancupin kilpailuissa heikohkosti menestynyt Ruotsin Pärson johti kilpailua isolla erolla jo ensimmäisen kierroksen jälkeen. Toinen kierros laskettiin sankassa sumussa, mikä ei taannut osallistujille täysin tasapuolisia olosuhteita, mutta voittajasta ei jäänyt epäselvyyttä.
Naiset > Suurpujottelu

24. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Julia Mancuso | 2.09,19 |
| 2 |  | Tanja Poutiainen | +0,67 |
| 3 |  | Anna Ottosson | +1,14 |
Kolme laskijaa oli ylitse muiden vaikeissa olosuhteissa sumussa ja räntäsateessa käydyllä toisella kierroksella. Ruotsin Anna Ottosson teki hurjan laskun ja nousi ensimmäisen kierroksen 13:nnelta sijalta pronssille. Tanja Poutiainen teki suomalaista alppihistoriaa nousemalla toisella kierroksella kolmannelta sijalta hopeapallille. Yhdysvaltojen Julia Mancuso oli kuitenkin päivän laskuissa ylivoimainen. Hän oli ensimmäisen kierroksen nopein ja toisella kierroksellakin hävisi vain yhden sekunnin sadasosan Ottossonille.
Naiset > Supersuurpujottelu

20. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Michaela Dorfmeister | 1.32,47 |
| 2 |  | Janica Kostelić | 1.32,74 |
| 3 |  | Alexandra Meissnitzer | 1.33,06 |
Viimeistä kauttaan laskenut 32-vuotias syöksyn voittaja Dorfmeister saavutti kisoista jo toisen kultamitalinsa. Kisa piti alun perin laskea jo sunnuntaina 19. helmikuuta, mutta se jouduttiin siirtämään huonon kelin takia.
Naiset > Syöksylasku

15. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Michaela Dorfmeister | 1.56,49 |
| 2 |  | Martina Schild | +0,37 |
| 3 |  | Anja Pärson | +0,64 |
Naisten syöksylaskussa ei nähty suuria yllätyksiä, sillä olympiakultaa voitti kauden maailmancupin syöksymestaruuden jo varmistanut Michaela Dorfmeister. Ensimmäisen olympiakultansa voittanut Dorfmeister oli jo aikaisemmin ilmoittanut lopettavansa kauden päätyttyä, joten hän sai upealle uralleen komean huipennuksen. Olympiakultaa puolustanut, harjoituksissa lievästi loukkaantunut Carole Montillet-Carles oli vasta 28.
Naiset > Alppiyhdistetty

17. helmikuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Janica Kostelić | 2.51,08 |
| 2 |  | Marlies Schild | +0,50 |
| 3 |  | Anja Pärson | +0,55 |
Naisten alppiyhdistetyssä voiton vei Kroatian Janica Kostelić, josta tuli samalla ensimmäinen neljä olympiakultaa alppihiihdosta voittanut nainen voitettuaan vuoden 2002 olympialaisissa kolme kultaa. Hopealle ylsi Itävallan Marlies Schild, joka johti kilpailua vielä pujotteluosuuden jälkeen.
Tulokset maittain

Suomalaissuoritukset
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Tanjalle olympiahopeaa Torinossa
Alppihiihto olympialaisissa
1936
|
1948
|
1952
|
1956
|
1960
|
1964
|
1968
|
1972
|
1976
|
1980
|
1984
|
1988
|
1992
|
1994
|
1998
|
2002
|
2006
|
2010
|
2014
|
2018
|
2022
XX talviolympialaisten kilpailutapahtumat
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Curling
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Lumilautailu
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Pohjoismaiset hiihtolajit
|
Rattikelkkailu
|
Skeleton
|
Taitoluistelu
Bea (elokuva)

| Bea> Bare Bea |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Petter Næss
Käsikirjoittaja:  Johan Bogaeus
Tuottaja:  Synnøve Hørsdal
Kuvaaja:  Marius Johansen Hansen
Leikkaaja:  Jon Endre Mørk
Tuotantosuunnittelija:  Bettina Schroeteler
Pukusuunnittelija:  Ellen Dæhli Ystehede
Pääosat:  Kaia Foss Kamilla Grønli Hartvig Ida Thurman-Moe Maria Brinch Kim S. Falck-Jørgensen Espen Klouman Høiner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja, Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Maipo Film Filmlance International
Ensi-ilta:   2004
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  norja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bea (norj. Bare Bea) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut norjalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Petter Næss.
Juoni

16-vuotias Bea on kaveripiirinsä ainoa, joka on yhä neitsyt. Hän on ihastunut koulun suosituimpaan poikaan Danieliin, joka tuntuu olevan kiinnostunut Beasta. Bean kaverit kuitenkin varoittavat häntä menettämästä neitsyyttään Danielille, sillä ensimmäinen kerta on lähes poikkeuksetta fiasko. Bean täytyy hankkia ensimmäisen seksikokemuksensa muualta. Lopulta Bean kaveri Mia keksii ongelmaan ratkaisuksi 19-vuotiaan Andersin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kaia Foss   | … |   Bea   |
|   Kamilla Grønli Hartvig   | … |   Mia   |
|   Ida Thurman-Moe   | … |   Sara   |
|   Maria Brinch   | … |   Anniken   |
|   Kim S. Falck-Jørgensen   | … |   Anders   |
|   Espen Klouman Høiner   | … |   Daniel   |
Blohm & Voss BV 40

| Blohm & Voss BV 40 |
| --- | --- |
 Pienoismalli BV 40:stä
Tyyppi:  Hävittäjäliitokone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Blohm & Voss
Ensilento:  toukokuu 1944
Pääkäyttäjät:  Luftwaffe
Blohm & Voss BV 40 oli saksalainen yhden lentäjän hävittäjäksi tarkoitettu liitokone. Sen ensilento tapahtui toukokuussa 1944 toisen maailmansodan aikana. Koneesta rakennettiin useita prototyyppejä, mutta projekti lopetettiin sodan loppumisen lähestyessä.
Liitokone suunniteltiin hyökkäämään liittoutuneiden pommikoneita vastaan. Sen ominaispiirteitä olivat erittäin kapea rakenne ja melko raskaasti panssaroitu ohjaamo, jossa ohjaaja oli makaavassa asennossa. Runko oli miltei kokonaan rakennettu puusta. Kone oli varustettu kahdella MK 108 -tykillä ja pienellä ammusmäärällä (2 × 35).[lähde? ]
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&05.07000005,70 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&07.09000007,90 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&01.06600001,66 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&&08.07000008,70 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0863.&&&&00863 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&&0950.&&&&00950 kg
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0500.&&&&00500 km/h hinauksessa
Nousuaika: ~12 minuuttia 7 000 metriin (hinauksessa)
Aseistus
2 × 30mm MK 108 kussakin vain 35 ammusta
Birgitta Kalander

Linda Birgitta Kalander (s. 28. elokuuta 1955 Maksamaa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti IF Drottia ja Gamlakarleby IF:ää.
Kalevan kisoista Kalander saavutti hopeaa 3 000 metrin juoksusta vuonna 1979. Ennätyksikseen hän juoksi 1 500 metrillä ajan 4:25.79 vuonna 1979, 3 000 metrillä ajan 9:33.89 vuonna 1979 ja 5 000 metrillä ajan 18:43.2 vuonna 1976. Virallisiin kilpailuihin Kalander ei ole osallistunut vuoden 1981 jälkeen.
Avalon (albumi)

| Avalon Roxy Music |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. toukokuuta 1982 
 Tuottaja(t): Rhett Davies
 Tyylilaji: sophisti-pop synthpop poprock
 Kesto: 37.31
 Levy-yhtiö: E.G. Records, Polydor Records
Listasijoitukset
  Yhdistynyt kuningaskunta – 1.
Roxy Musicin muut julkaisut
| Flesh + Blood 1980 | Avalon 1982 |   |
Avalon on englantilaisen Roxy Music -yhtyeen kahdeksas ja viimeinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 28. toukokuuta 1982, ja se nousi Britannian listäkärkeen 6. kesäkuuta 1982 pysyen top 10:ssä yksitoista viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Bryan Ferry, ellei toisin mainita.
A-puoli
More Than This – 4.30
The Space Between – 4.30
Avalon – 4.16
India – 1.44
While My Heart Is Still Beating – 3.26 (säv. Ferry, Andy Mackay)
B-puoli
The Main Thing – 3.54
Take a Chance with Me – 4.42 (säv. Ferry, Phil Manzanera)
To Turn You On – 4.16
True to Life – 4.25
Tara – 1.43 (säv. Ferry, Mackay)
Kokoonpano

Bryan Ferry – laulu, kosketinsoittimet, syntetisaattori
Phil Manzanera – kitara
Andy Mackay – saksofoni
Australian ralli 2006

|  Australian ralli 2006 |
| --- | --- |
 14. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2006. 
Ajankohta:  26.–29. lokakuuta 2006
Pituus:  26 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford World Rally Team)
Toinen:   Petter Solberg  Cato Menkerud  (Subaru World Rally Team)
Kolmas:   Manfred Stohl  Ilka Minor  (OMV-Peugeot Norway)
Rallin voittaja Mikko Hirvonen.
Australian ralli 2006 (virallisesti 19. Telstra Rally Australia) oli Rallin MM-sarjan kauden 2006 14. osakilpailu, joka ajettiin 26.–29. lokakuuta 2006. Kilpailussa oli 26 erikoiskoetta.
Kilpailun voitti Mikko Hirvonen, jolle voitto oli uran ensimmäinen MM-sarjassa. Toiseksi sijoittui Petter Solberg ja kolmanneksi Manfred Stohl. Marcus Grönholm kaatoi auton perjantaina, mutta nousi lopulta viidennelle sijalle. Sébastien Loeb oli poissa kilpailusta murtuneen käden vuoksi ja varmisti kuljettajien mestaruuden.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 06 | 3:15.11,8 |  | 10 |
| 2. |  Petter Solberg |  Cato Menkerud | Subaru Impreza WRC 2006 | 3:15.48,9 | +37,1 | 8 |
| 3. |  Manfred Stohl |  Ilka Minor | Peugeot 307 WRC | 3:19.10,4 | +3.58,6 | 6 |
| 4. |  Xavier Pons |  Carlos del Barrio | Citroën Xsara WRC | 3:19.57,2 | +4.45,4 | 5 |
| 5. |  Marcus Grönholm |  Timo Rautiainen | Ford Focus RS WRC 06 | 3:27.35,6 | +12.23,8 | 4 |
| 6. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Subaru Impreza WRX STi | 3:32.21,0 | +17.09,2 | 3 |
| 7. |  Mirco Baldacci |  Giovanni Agnese | Mitsubishi Lancer Evolution IX | 3:32.54,7 | +17.42,9 | 2 |
| 8. |  Dean Herridge |  William Hayes | Subaru Impreza WRX STi | 3:33.33,8 | +18.22,0 | 1 |
Lähde:
Muuta

Sébastien Loeb varmisti uransa kolmannen peräkkäisen kuljettajien mestaruuden, vaikkei ollut mukana rallissa.
Mirco Baldaccin ensimmäiset pisteet.
Dean Herridgen ainoa piste ja uran viimeinen kilpailu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian ralli 2006 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2006
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Katalonia
Korsika
Argentiina
Sardinia
Akropolis
Saksa
Suomi
Japani
Kypros
Turkki
Australia
Uusi-Seelanti
Wales
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2006 Rally Australia
Käännös suomeksi
BA-64

| BA-64 |
| --- | --- |
 BA-64 Nižni Novgorodin Kremlillä
Aseen tyyppi:  panssariauto
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Palvelushistoria
Sodissa:  toinen maailmansota Korean sota
Valmistushistoria
Valmistusmäärä:  9 110
Tekniset tiedot
Pääaseistus:  7,6 mm DT-pikakivääri
Teho:  50 hv
Toimintasäde:  550 km (tiellä) 335 km (maastossa)
Huippunopeus:  80 km/h (tiellä) 25 km/h (maastossa)
BA-64 (ven. БА-64) oli Neuvostoliitossa vuosien 1942–1946 välillä valmistettu panssariauto. Autoja käytettiin toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Neuvostoliitosta niitä vietiin moniin sen liittolaismaihin. Auton pääase oli 7,62 millimetrin DT-pikakivääri. Siitä valmistettiin useita eri versioita eri tehtäviä varten.
Kehitys ja valmistus

BA-64:n kehitystyö aloitettiin GAZ-tehtailla 17. kesäkuuta 1941. Uusi panssariauto rakennettiin GAZ-64 -auton pohjalle. Alun perin tarkoituksena oli käyttää aikaisemman kevyen panssariauton BA-20:n runkoa. Sen panssarointia pidettiin kuitenkin puutteellisena ja muotoilua sopimattomana. Sen sijaan muotoilua innoitti neuvostojoukkojen valtaamat Sd.Kfz. 221 -panssariautot ja kokeellinen LB-62, joka sekin oli saanut innoitusta saksalaisista malleista. Runko valmistettiin yhteenhitsatuista panssarilevyistä. Paksummat panssarilevyt ja parempi muotoilu tekivät autosta jopa paremmin suojatun kuin neuvostoliittolaiset raskaat panssariautot. Noin 40 prosenttiin valmistetuista autoista asennettiin RP-12-radio. Ainakin kolmen prototyypin rakentamisen jälkeen BA-64 vietiin sarjatuotantoon huhtikuussa 1942. Autoa valmistettiin vuoteen 1946 saakka. Niitä rakennettiin yhteensä 9 110 kappaletta, joista 3 901 oli mallia BA-64M. Sodan aikana niistä valmistui 8 174 ja sodan lopussa käytössä oli noin 3 300 autoa.
Piirteet

BA-64:n pääase oli 7,62 millimetrin DT-pikakivääri tornissa. Pikakiväärin sai tarvittaessa nostettua yläasentoon ilmatorjuntaa varten. Auton mukana oli 20 lipasta, radiollisissa autoissa 17. Patruunoita oli 1 260/1 071. Miehistöllä oli myös kuusi F-1-käsikranaattia ja henkilökohtaiset aseensa. Autossa oli kaksi miehistön jäsentä, ajaja ja komentaja. Komentaja toimi myös ampujana ja miehistö istui autossa peräkkäin. Autossa oli ovet ajajan molemmilla puolella. Auton moottori tuotti 50 hevosvoimaa. Sen huippunopeus oli tiellä 80 km/h ja maastossa 25 km/h. Toimintasäde oli tiellä 550 kilometriä ja maastossa 335 kilometriä. Moottori oli käyttövarma ja pystyi käyttämään myös huonolaatuista polttoainetta. Renkaat olivat osittain luodinkestäviä ja tarkoitettu käyttöön maastossa. Tarvittaessa nopeuden lisäämiseksi ne saatettiin vaihtaa tavallisiin GAZ-M1-henkilöauton renkaisiin.
Syyskuussa 1943 otettiin käyttöön paranneltu BA-64M. Sen ominaisuuksiin kuuluivat esimerkiksi suurempi polttoainesäiliö sekä mekaaniset ja rakenteelliset parannukset. Renkaiden etäisyyttä akseliin oli pidennetty, jotta korkea painon keskipiste ei kaataisi autoa niin herkästi. Vuonna 1944 joihinkin autoihin yritettiin asentaa uudempi SG-43-konekivääri, mutta lopputulos oli epätarkka. Autosta valmistettiin myös muita versioita. BA-64Z oli puolitela-ajoneuvo talviolosuhteisiin, mutta versio jäi alitehoiseksi. BA-64Sh oli komentoajoneuvo, johon viitattiin joskus myös nimellä BA-64E. Version torni oli poistettu ja istuimia oli kolme. Huomattava puute oli liian pieni tila radiolle. BA-64E oli panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Siihen mahtui kuusi henkilöä. Neuvostoliiton saatua M3-panssariautoja versio ei edennyt sarjatuotantoon. BA-64ZhD oli raiteilla kulkeva rautatiemalli. BA-64D oli puolestaan yritys lisätä tulivoimaa 12,7 millimetrin DŠK-konekiväärillä. Tornista tuli kuitenkin epäkäytännöllisen ahdas. Prototyyppejä olivat esimerkiksi panssarintorjunta-auto 37 millimetrin tykillä ja radiollinen komentoauto.
Käyttö

Alun perin yhteysajoneuvoksi tarkoitettu BA-64 joutui sodan aikana myös moniin muihin rooleihin, kuten tiedustelutehtäviin sekä johto- ja huoltotehtäviin. Sitä käytettiin panssaroidun kuljetusajoneuvon tapaan ja vetämään panssarintorjuntatykkejä. Sen kevyt panssarointi ei tehnyt siitä erityisen pidettyä taisteluajoneuvona. Toisaalta panssarointi aiheutti usein ongelmia auton alustassa ja rikkoutumisaste oli korkea. Auto sopi kuitenkin loppujen lopuksi hyvin tehtäviin, joissa pystyttiin hyödyntämään sen hyvää liikkuvuutta, kuten sen alkuperäisessä tarkoituksessaan yhteysajoneuvona.
BA-64 oli palveluskäytössä Neuvostoliitossa aina vuoteen 1953 saakka. Neuvostoliitosta autoja päätyi monille sen liittolaismaille. Autoja käyttivät Itä-Euroopan maat, Kiina ja Albania. Niitä käytettiin sotatoimissa toisen maailmansodan jälkeen uudestaan Korean sodassa YK:n joukkoja vastaan. Neuvostoliitossa BA-64:n seuraaja oli BTR-40, jonka kehitystyö alkoi vuonna 1947.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BA-64 Wikimedia Commonsissa
Sivuprofiili
BA-64ZhD
BA-64 sotamuseossa Dresdenissä.
Bach Alto Cantatas

| Bach Alto Cantatas Monica Groop |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : Kruunupyyn kirkossa, kesäkuussa 1998
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Laura Heikinheimo /  Jari Tiessalo
 Tyylilaji: kantaatti
 Kesto: 70.58
 Levy-yhtiö: Finlandia
Monica Groopin muut julkaisut
|   | Bach Alto Cantatas 1998 |   |
Bach Alto Cantatas on mezzosopraano Monica Groopin resitaalilevy joka julkaistiin vuonna 1998. Yhdessä Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin ja sen johtajan Juha Kankaan kanssa nauhoitettu levy sisältää kolme J.S. Bachin kantaattia, järjestysnumeroiltaan 35 (Geist und Seele wird verwirret), 169 (Gott soll allein mein Herze haben) ja 170 (Vergnügte Ruh, beliebte Seelenlust). Yleisradion musiikkiosasto valitsi sen vuoden levykseen 1998.
Kappaleet

Cantata BWW 170 Vergnügte Ruh, beliebte Seelenlust
Cantata BWW 35 Geist und Seele wird verwirret
Cantata BWW 169 Gott soll allein mein Herze haben
Tuotanto

Recording engineer - Matti Heinonen
Recording producer - Laura Heikinheimo
Digitaalinen editointi - Matti Heinonen ja Laura Heikinheimo
Masterointi - Pauli Saastamoinen
Kansikuvat - Riitta Sourander
Asemointi - Birgit Pulkkinen
Vastaava tuottaja - Jari Tiessalo
Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin kokoonpano

1. viulut: Reijo Tunkkari, Elar Kuiv, Liisa Lankila, Katri Niemelä ja Virpi Taskila.
2. viulut: Signe Steimane, Jukka Mäkelä, Maria Pulakka, Kristine Lilientale ja Denice Sjöbacka.
alttoviulut: Timo Kangas, Ari Hanhikoskwi ja Anna-Leena Kangas.
sellot: Lauri Pulakka, Niiles Outakoski ja Esa Laasanen.
kontrabassot: Ahti Lassila ja Timo Miettinen.
oboe / oboe d’amore I: Päivi Kärkäs
oboe / oboe d’amore II: Satu Ala
englannintorvi: Regina Hamarikivi
fagotti: Visa Jämsä
urut (obbligato): Håkan Wikman
urut (continuo): Kai Alestalqo
kuoro: Vaasan Kamarikuoro, johtajanaan Leif-Johan Höckert
Kruunupyyn kirkko, jossa albumi nauhoitettiin.