stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ring of Elysium

| Ring of Elysium |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Tencent Games
Julkaisija:  Tencent Games
Jakelija:  Steam
Pelimoottori:  QuickSilverX
Julkaistu:  NA 19. syyskuuta 2018 AS 20. syyskuuta 2018 EU 25. marraskuuta 2018
Lajityyppi:  battle royale
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Hinnoittelutapa:  ilmaispeli
Jakelumuoto:  digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Ring of Elysium on Tencent Gamesin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu ennakkojulkaisuna Windowsille Euroopassa marraskuussa 2018. Peli on julkaistu ilmaispelinä.
Pelaaminen

Battle royale -lajityypin peleistä poiketen pelaajat valitsevat aloituskohdan sekä varusteet etukäteen.
Pelin sisäiset kaudet > Kausi 1

Enintään kuusikymmentä ihmistä jää loukkuun lumisille vuoristoille, jota terrorisoi lumimyrsky Ymir. Pelaajan tulee selvittää tiensä helikopterille, jonka kyytiin mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaaja joutuu puolustamaan itseään muilta pelaajilta lukuisilla tuliaseilla, ja tällä on käytössään riippuliidin, lumilauta tai jäähakku.
Pelin sisäiset kaudet > Kausi 2

Ensimmäisen kauden tapaan, enintään kuusikymmentä ihmistä mahtuu samaan peliin. Tällä kertaa pelimaailmana toimii lomasaari nimeltä Europa.  Pelin edetessä Europa-saaren tulivuori alkaa purkautumaan ja pelaajat pakenevat siitä syntyvää pölyä. Pelin voittaa selvittämällä itsensä pelastushelikopterin kyytiin johon mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaajilla on käytössään riippuliidin, BMX tai sähköllä toimiva heittokoukku.
Kohu pelin ympärillä

Pian pelin julkaisun jälkeen alkoivat sen saamat Steam-arvostelut mennä negatiiviseen suuntaan. Useat pelaajat ilmaisivat pettymyksensä pelin Rekisteriselosteeseen. Peli vaatii käynnistyessään tietokoneen järjestelmänvalvoja-oikeudet ja rekisteriselosteen mukaan se keräsi todella paljon tietoa käyttäjien koneilta. Pelin tekijät selittivät tämän johtuvan huijauksenestosta.
Aiheesta muualla

Ring of Elysium MobyGamesissa (englanniksi)
Ares V

Ares V (aiemmin Cargo Launch Vehicle tai CaLV) oli alkuvaiheessaan keskeytettyyn Nasan Project Constellation -ohjelmaan kuulunut rahdin kuljettamiseen kehitteillä ollut kantoraketti. Pian ohjelman keskeyttämisen jälkeen lanseerattu Space Launch System on pääpiirteissään jatkumoa Ares V:lle.
Suunnitelma

Ares V -rakettia voidaan käyttää muun muassa tulevien moduulien nostoon ISS-avaruusasemalle. Sitä käytetään Altair-kuualuksen ja kiertoradalta poistumiseen tarvittavan EDS-rakettivaiheen laukaisuun Maan kiertoradalle. Kiertoradalla Ares I -raketilla laukaistu Orion-miehistökapseli telakoituu Altairiin.
Aiheesta muualla

NASAn Ares V sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
A Visual History of Project Constellation
Can we power future Mars missions? (Arkistoitu – Internet Archive)
Project Constellation
| --- | --- |
Sub-orbitaalit testilennot:  Ares I-X
Laitteet:   Orion  Ares Ares I  Ares IV  Ares V  Earth Departure Stage  Altair  J-2X  RS-68 
Laukaisualustat:   Kennedy Space Center  LC-39A/B 
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::   Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::   Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::   Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok 
Ares V -raketin logo.
Aqmolan alue

| Aqmolan alue Ақмола облысы Акмолинская область |
| --- | --- |
 Aroa Aqmolan alueella
 Vaakuna
 Alueen sijainti Kazakstanissa
 Koordinaatit: 52°0′N, 69°0′W 
Valtio:  Kazakstan
Piiritasoisia kaupunkeja:  2
Piirejä:  17
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kökşetaw
 – kuvernööri:  Sergei Kulagin
Pinta-ala:  146 200 km²
Väkiluku (2016):  744 411
 – väestötiheys:  5,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+5
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KZ-AKM
 
Aqmolan alueen internetsivut
Aqmolan alue (kaz. Ақмола облысы, Aqmola oblısı, ven. Акмолинская область, Akmolinskaja oblast) on hallinnollinen alue Kazakstanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Kazakstanin alueeseen, idässä Pavlodarin alueeseen, etelässä Qarağandın alueeseen ja lännessä Qostanayn alueeseen. Lisäksi alueen keskellä on Kazakstanin pääkaupunki Astana, joka muodostaa oman hallintoyksikkönsä. Aqmolan alue on Qarağandın alueen lisäksi ainoa Kazakstanin alueista, jotka eivät rajoitu maan ulkorajoihin (kolmea kaupunkialuetta lukuun ottamatta).
Alueella on arviolta 744 411 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 146 200 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Kökşetaw. Kaupungissa on sekä kazakkeja että venäläisiä noin 40 prosenttia väestöstä. Vuosina 1960–1992 alueen nimi oli Tselinogradin alue. Vuoden 1997 hallintouudistuksessa osa Kökşetawin alueesta liitettiin Aqmolan alueeseen.
Hallinnollisesti alue jakautuu 17 piiriin sekä Kökşetawin ja Stepnogorskin piiritasoisiin kaupunkeihin. Muita kaupunkeja ovat Akkol, Atbasar, Deržavinsk, Jesil, Jereimentau, Makinsk, Stepnjak, Štšuktšinsk. Piirejä ovat Akkolin piiri, Alšalyn piiri, Astrahanin piiri, Atbasarskin piiri, Bulandynskin piiri, Burabaiskin piiri, Jeginydykolin piiri, Jenbekšilderskin piiri, Jereimentauskin piiri, Jesilskin piiri, Žaksyn piiri, Žarkaistin piiri, Serendinskin piiri, Korgalžynskin piiri, Sandyktauskin piiri, Tšelinogradskin piiri ja Šortandinskin piiri.
Aqmolan alueelta louhitaan kultaa ja kivihiiltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aqmolan alue Wikimedia Commonsissa
Alueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kazakstanin alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:   Almaty  Aqmola  Aqtöbe  Atıraw  Etelä-Kazakstan  Itä-Kazakstan  Jambıl  Karaganda  Länsi-Kazakstan  Mañğıstaw  Pavlodar  Pohjois-Kazakstan  Qızılorda  Qostanay 
Kaupungit:   Almaty  Astana (pääkaupunki)  Baikonur
Arthur Koestler

Arthur Koestler vuonna 1969.
Arthur Koestler (unk. Kösztler Artúr; 5. syyskuuta 1905 Budapest – 3. maaliskuuta 1983 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen toimittaja, kirjailija, kriitikko ja myöhemmässä vaiheessa parapsykologian harrastaja. Hän sai 1945 Britannian kansalaisuuden. Koestler tunnettiin etenkin romaanistaan Pimeää keskellä päivää.
Elämä ja ura

Kösztler syntyi Budapestissa Itävalta-Unkarissa saksaa puhuvaan juutalaisperheeseen. Perhe muutti Wieniin, ja Kösztler opiskeli Wienin yliopistossa. Opiskellessaan hän innostui siionismista[lähde? ] ja asui 1926–1929 Brittiläisessä Palestiinassa, aluksi kibbutsissa. Hän sai Palestiinan kansalaisuuden mutta lähti Pariisiin Ullsteinin saksalaisten sanomalehtien kirjeenvaihtajaksi. Hän erikoistui tiedetoimittajaksi ja osallistui 1931 Graf Zeppelin -ilmalaivan tutkimusmatkaan pohjoisnavalle.[lähde? ]
Kösztler liittyi Saksan kommunistiseen puolueeseen 1932 mutta puolueessa tehtyjen puhdistusten vuoksi erosi siitä 1938. Hän matkusteli Neuvostoliitossa ja kiipesi Araratille. Falangistit pidättivät hänet vuonna 1937 Málagassa, jonne hän oli mennyt raportoimaan Espanjan sisällissodasta. Hän kuvasi kokemustaan kirjassa Spanish Testament. Toisen maailmansodan alkaessa ranskalaiset internoivat hänet, ja vapauduttuaan hän liittyi muukalaislegioonaan päästäkseen pois maasta, ja pakeni Marokon ja Portugalin kautta Englantiin. Hän palveli brittiarmeijan pioneerijoukoissa ja työskenteli BBC:ssä. Hän asui pääasiassa Lontoossa ja työskenteli kirjailijana ja luennoitsijana.[lähde? ] Koestler sai Britannian kansalaisuuden 1945.
Koestlerin romaania Pimeää keskellä päivää (1940) pidetään paitsi hänen parhaimpanaan, myös yhtenä 1900-luvun poliittisen fiktion suurista teoksista. Neuvostoliiton totalitarismia ja rappiota kuvaavassa kirjassa idealistinen vanha bolševikki joutuu Stalinin vainojen uhriksi. Siitä on sovitettu myös näytelmäversio. Tässä vaiheessa uraansa Koestlerin kirjoissa toistuivat kysymykset moraalista ja poliittisesta vastuusta.
1940-luvun jälkipuoliskolla Koestler julkaisi esseitä, joissa hän käsitteli pettymystään kommunismia kohtaan. Kesäkuussa 1950 hän piti Berliinissä puheen kommunismin vastaisten intellektuellien tilaisuudessa Congress for Cultural Freedom, joka myöhemmin paljastui CIA:n operaatioksi. Hän vastusti kuolemantuomiota ja puhui ydinaseriisunnan puolesta.
Vuoden 1956 jälkeen Koestler keskittyi paranormaaleihin ilmiöihin ja tutki muun muassa telepatiaa.
Vuonna 1976 ilmestyneessä kirjassaan The Thirteenth Tribe Koestler esittää, että aškenasijuutalaiset polveutuvat Keski- ja Itä-Eurooppaan muuttaneista turkinsukuisista kasaareista. Teoksella oli huomattava merkitys teorian popularisoinnissa. Hän toivoi, ettei antisemitismille jäisi enää pohjaa, jos voitaisiin osoittaa, ettei juutalaisilla ole ollenkaan seemiläisiä juuria.
Koestlerin yritykset kirjoittaa tieteellistä tekstiä eivät juuri saaneet tunnustusta, ja hänet tunnettiin lähinnä hänen muusta työstään.
Koestler sai 1970-luvulla Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon.
Elämä ja ura > Kuolema

Kösztler teki vuonna 1983 itsemurhan kolmannen vaimonsa Cynthian kanssa sairastettuaan parkinsonin tautia ja leukemiaa. Testamentissaan hän määräsi varansa käytettäväksi parapsykologian professuurin (engl. Koestler Chair of Parapsychology) perustamiseen Edinburghin yliopistoon.
Koestlerin naisystävä Daphne Hardy teki Koestlerin teoksesta Sonnenfinsternis (Pimeää keskellä päivää) englanniksi ensimmäisen käännöksen. Alkuperäinen käsikirjoitus katosi mutta löytyi 2015, ja Philip Boehmin uusi englanninnos ilmestyi 2019.
Suomennetut teokset

Tuomion päivä (alkuteos Arrival and Departure, 1943). Suomentanut Eino Ismala, Tammi, Helsinki 1946.
Pimeää keskellä päivää.  (alkuteos Sonnenfinsternis, 1940.)  Suomentanut englanninkielisestä käännöksestä Darkness at Noon (1941) Tauno Tainio. Helsinki:  Tammi, 1958.
Vedenjakajalla: Johannes Keplerin elämäkerta.  (alkuteos The watershed: A biography of Johannes Kepler, 1960.)  Suomentanut Reino Tuokko. Helsinki:  WSOY, 1961.  Sarja: Luonto tieteen valossa 7
Parapsykologiaa vai yhteensattumia?.  (alkuteos The roots of coincidence, 1972.)  Suomentanut Matti Kannosto. Helsinki:  Kirjayhtymä, 1973.  ISBN 951-26-0288-1. . Sarja: Ihminen ja maailma
Mitä elämän jälkeen? (yhdessä Arnold Toynbeen kanssa; alkuteos Life After Death, 1976). Suomentanut Pekka Haapakoski, Gummerus, Jyväskylä 1977.
Antoine Alexandre Barbier

Antoine Alexandre Barbier
Antoine Alexandre Barbier (1765–1825) oli ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi. Hän julkaisi tärkeän bibliografisen teoksen Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes.
Barbier oli ensin pappi, mutta luopui virasta 1793. Hän oli vuodesta 1794 taiteiden ja tieteiden komission jäsen ja pelasti joukon kirjallisia dokumentteja ja teoksia tuhoutumasta Ranskan vallankumouksen aikana. Hänestä tuli kirjastonhoitaja direktorion aikana ja sen jälkeen Napoleonin ja Ludvig XVIII:n, ja hän laati merkittäviä luetteloita, kuten luettelon anonyymeinä ja pseudonyymeillä julkaistuista teoksista Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes, publiés en français (1806–1808, 3. p. 1872).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antoine Alexandre Barbier Wikimedia Commonsissa
Royère-de-Vassivière

| Royère-de-Vassivière |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Royère-de-Vassivière
 Koordinaatit: 45°50′31″N, 1°54′43″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Creuse
Arrondissementti:  Guéret
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  74,1 km²
Väkiluku (2020):  578 
 – Väestötiheys:  7 as./km²
Kunnan numero:  23165
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Royère-de-Vassivière (oksitaaniksi: Roièra) on kunta keskisessä Ranskassa Creusen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Maulde- ja Taurion-jokien varrella, noin 46 kilometriä Guéret'n kaupungista etelään.
Kunnan alueella on kaksi tekojärveä. Maulde-jokeen padottu Lac de Vassivière sekä Taurion-jokeen padottu Lac de Lavaud-Gelade.
Saint-Germainin kirkko
Goottilainen Saint-Germainin kirkko on peräisin 1200-luvun lopulta. Kuisti ja sen yläpuolella oleva kellotorni on rakennettu 1400-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Royère-de-Vassivière Wikimedia Commonsissa
Apšeronin piirikunta

Apšeronin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Apšeronin piirikunta (azer. Abşeron rayonu, ven. Апшеро́нский райо́н, Apšeronski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1963 perustetun piirin pinta-ala on 1 546 neliökilometriä. Asukkaita on 190 900 henkeä (vuonna 2010).
Apšeronin piiri sijaitsee Azerbaidžanin itäosassa maan pääkaupungin Bakun luoteispuolella. Se rajoittuu Bakun ja Sumqayıtin kaupunkialueisiin sekä lounaassa Hacıqabulin, lännessä Qobustanin ja luoteessa Xızın piireihin. Apšeronin piirin itäkärki työntyy Apšeronin niemimaan tyviosaan, mutta pääosin alue sijaitsee sisämaassa niemimaan ulkopuolella.
Piirin keskus on Xırdalanin kaupunki. Muita merkittävämpiä paikkakuntia ovat Sarayn, Qobun, Mehdiabadin, Ceyranbatanin, Hökməlin, Digahin, Güzdəkin ja Aşağı Güzdəkin taajamat. Kuntia on yhteensä 15, taajamia yhdeksän ja kyliä kuusi. Kaupunkiväestön osuus on 82,8 prosenttia. Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 97,7 prosenttia asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkevat Bakusta Qubaan ja Şamaxıin johtavat maantiet sekä Bakun ja Moskovan välinen rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puutarhanhoitoon, oliivien viljelyyn ja karjanhoitoon.
Nähtävyyksiä ovat Yanar Dağin palava luonnonkaasuesiintymä, vanhat moskeijat, saunat ja muut rakennelmat. Paikallislehtenä ilmestyy Abşeron.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Apšeronin piirin sivusto (azeriksi)
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija

| Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kansitaiteilija:  Pekka Vuori
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  294
ISBN:  951-0-20487-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY vuonna 1995. Teos on julkaistu myös Kauko Helovirran lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo rovasti Oskari Huuskosesta, joka saa 50-vuotislahjaksi seurakuntalaisilta orvoksi jääneen karhunpennun. Pennun emo kuoli ajatettuaan kylän pitokokin korkeajännitepylvääseen, jolloin molemmat käristyivät sähkön vaikutuksesta. Oskari Huuskonen ristii karhunsa Perhanaksi ja myöhemmin Perkeleeksi. Tästä alkaa miehen ja karhun välinen ystävyys, jossa seikkaillaan muun muassa Murmanskissa, Välimerellä ja lopulta Suomen Kälmitunturilla. Paasilinna käyttää kirjassa ronskia huumoria ja kirjassa korostuu mm. vapauden teema ja ihmisen ja eläimen välisen suhteen kehittyminen.
Kirjasta on julkaistu vuonna 2006 sarjakuvateos Karvainen kamaripalvelija, jonka on piirtänyt Hannu Lukkarinen.
Saint Helenan lentoasema

Saint Helenan lentoasema (engl. Saint Helena Airport; IATA: HLE, ICAO: FHSH) on Britannialle kuuluvalla Saint Helenan saarella Etelä-Atlantilla sijaitseva lentoasema. Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 2012, ja lentoasema oli määrä avata liikenteelle toukokuussa 2016.
Lentoaseman kiitotie on vain 1 950 metriä pitkä, joten saarelle ei voi lentää suoraan Euroopasta.
Rakennusprojekti

Saarella ei aiemmin ole ollut lentoasemaa lainkaan, vaan sinne on voinut matkustaa vain laivalla. Lentoaseman rakentamisen aloittaminen siirtyi useita kertoja, mutta rakentaminen aloitettiin vuonna 2012. Säännöllinen laivayhteys saarelle aiotaan lopettaa, kun/jos lentoasema avataan liikenteelle. Lentoaseman rakennuskustannukset olivat 200 miljoonaa Englannin puntaa. Sen rakensi eteläafrikkalainen Basil Read -yhtiö ja rahoitti Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus. Rakentamisen vaikeutta kuvaa se, että kiitotien kohdalla oleva sata metriä syvä rotko piti täyttää maa-aineksella.
Lentokentän tuuliolosuhteet ovat ilmenneet odotettua haastavammiksi, minkä takia kentälle on vaikeaa laskeutua. Säännöllisen lentoliikenteen alkaminen saarelle onkin siirtynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint Helenan lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoasemaprojektin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Saint Helena Airport
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemat
| --- | --- |
Lontoo::  City • Gatwick • Heathrow • Luton • Stansted •  Ashford • Southend
Englanti::  Birmingham • Blackpool • Bournemouth • Bristol • Coventry • Doncaster-Sheffield • Durham Tees Valley • East Midlands • Exeter • Humberside • Leeds-Bradford • Liverpool • Manchester • Newcastle • Newquay • Norwich • Southampton • Brighton • Land’s End • Plymouth City • St. Mary’s
Skotlanti:  Aberdeen • Edinburgh • Glasgow International • Glasgow Prestwick • Inverness • Sumburgh • Barra • Benbecula • Campbeltown • Dundee • Fair Isle • Islay • Kirkwall • Lerwick • North Ronaldsay • Papa Westray • Stornoway • Tiree • Westray • Wick 
Wales::  Cardiff
Pohjois-Irlanti::  Belfast City • Belfast International • Derry
Kruununsiirtomaat::  Alderney • Guernsey • Mansaari • Jersey
Merentakaiset alueet::  Anguilla • Ascension • Bermuda • Ambergris Cays • Anegada • Beef Island • Virgin Gorda • Little Cayman • Cayman Brac • Grand Cayman • Mount Pleasant • Port Stanley • Gibraltar • Montserrat • Saint Helena • Grand Turk • Middle Caicos • North Caicos • Pine Cay • Providenciales • Salt Cay • South Caicos
Käännös suomeksi
Antoine Bibeau

| Antoine Bibeau |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1994 (ikä 30) Victoriaville, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  KooKoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  35
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Lewiston MAINEiacs (QMJHL) Prince Edward Island Rocket (QMJHL) Charlottetown Islanders (QMJHL) Val-d’Or Foreurs (QMJHL) Toronto Marlies (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) San Jose Barracuda (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Colorado Eagles (AHL) Chicago Wolves (AHL) Charlotte Checkers (AHL) Allen Americans (ECHL) Belleville Senators (AHL) AIK IF (Allsv.)
NHL-varaus:  172. varaus, 2013 Toronto Maple Leafs
Antoine Bibeau (s. 1. toukokuuta 1994, Victoriaville, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa.
Bibeau varattiin NHL:n varaustilaisuudessa 2013 kuudennella kierroksella, 172. varauksena Toronto Maple Leafsiin.
Ura

Bibeau pelasi Quebecin junioriliiga QMJHL:ssä vuosina 2011–2014, jossa viimeisellä kaudellaan hän johdatti Val-d'Or Foreursin liigan mestaruuteen. Hän voitti myös pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Guy Lafleur Trophyn.
Heinäkuussa 2014 Bibeau teki kaksivuotisen sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Kaudeksi 2024–2025 Bibeau siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Antoine Bibeau
↑  Maalivahti Antoine Bibeau Kouvolaan! kookoo.fi.  12.6.2024. KooKoo Hockey Oy. Viitattu 12.6.2024.
Antoine Bibeau Toronto Maple Leaf:ssä
Käännös suomeksi
Rätvänä

| Rätvänä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Sormihanhikit Potentilla
Laji::  erecta
Kaksiosainen nimi
 Potentilla erecta  (L.) Raeusch. 
Katso myös
   Rätvänä Wikispeciesissä   Rätvänä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rätvänä (Potentilla erecta) on sormihanhikkien sukuun ja ruusukasvien heimoon kuuluva laji. Se on yleinen pienin keltaisin kukin kukkiva monivuotinen hyönteispölytteinen kasvi. Sen erottaa muista sormihanhikeista kukkien neljän terälehden avulla.
Ulkonäkö ja koko

Rätvänä on ruohovartinen 10–30 senttimetriä korkea kasvi. Sen varsi on haarainen ja sormilehdykkäiset lehdet kasvavat ruusukkeina. Kukka on keltainen, neliterälehtinen ja halkaisijaltaan 5–10 mm. Maavarsi on paksu ja sisäosistaan punainen, mikä on antanut kasville ruotsinkielisen nimen blodrot, verijuuri; myös Suomen murteissa rätvänää on kutsuttu verijuureksi, punajuureksi tai veriruohoksi. Lehtilapa on kolmesta viiteen sorminen. Aluslehdissä lehtiruodit ovat pitkiä, mutta varsilehdistä ruodit puuttuvat kokonaan. Kukinto on aivan latvan ylimmässä päässä. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle.
Levinneisyys

Rätvänä kasvaa Aasiassa ja Pohjois-Euroopassa. Se on yleinen koko Suomessa.
Elinympäristö

Rätvänä viihtyy kosteilla valoisilla paikoilla, kuten suolla tai metsän reunassa.
Käyttö

Rätvänää on käytetty rohdoskasvina ja värjäykseen. Juurakon karvailla yhdisteillä on verenvuotoa hillitsevä taipumus. Juurakko sisältää parkkihappoa ja on siksi sopinut nahkojen parkitsemiseen. Samalla nahat saivat punaväriä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Rätvänän (Potentilla erecta) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Rätvänä (Potentilla erecta)
Luontoportti: Rätvänä (Potentilla erecta)
Valokki – nettikasvio: Rätvänä (Potentilla erecta)
United States Department of Agriculture (USDA): Potentilla erecta (englanniksi)
Rätvänän kuvaus