stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Voodoo
Luokittelu

Voodoo-sukuisissa uskonnoissa on kaksi päähaaraa: Beninin ja Togon fonien, ewejen ja näiden lähikansojen voodoo (Afrikassa yleensä nimellä vodou), sekä Nigerian, Beninin ja Togon jorubien jorubauskonto. Kaikki voodoo-sukuiset uskonnot edustavat paljolti samaa perinnettä monine yhteisine jumaline ja muine piirteineen. Haitissa harjoitettava voodoo perustuu Afrikan voodoohon. Kuubassa harjoitettavan santerian ja Brasilian candomblén juuret ovat jorubauskonnossa. Brasiliassa harjoitetaan lisäksi umbandaa sekä Trinidadissa ja Tobagossa Shango-uskontoa.
Levinneisyys

Voodoo-sukuiset uskonnot syntyivät Länsi-Afrikassa nykyisten Beninin, Nigerian ja Togon alueella luultavasti jo ainakin 3000−4000 vuotta sitten. Vanhin tunnettu kirjallinen merkintä voodoosta on 1500-luvulta Togon ja Beninin rajajoen tienoilta. 1600- ja 1700-luvulla voodoo levisi Etelä-Amerikkaan ja Karibiaan, missä etenkin Haitin voodoo muistuttaa Beninin alueen uskontoperinnettä. Siirtolaisten mukana voodoo ja sen sukuiset uskonnot ovat levinneet myös Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan, missä ne ovat saaneet vaikutteita paikallisista kulttuureista ja uskonnoista. Yhdysvalloissa voodoon leviämistä rajoitti se, ettei siellä ollut katolisten pyhimysten perinnettä tai trooppisia yrttejä kuten Karibialla. New Orleansin kaupungissa voodoosta tuli kuitenkin suosittua: sinne alkoi kerääntyä vapaata afrikkalaisperäistä väestöä jo 1700-luvulla, ja Haitin vallankumousta paenneet orjat toivat 1800-luvulla kaupunkiin lisää voodoo-vaikutteita. New Orleansin tunnetuin voodoo-papitar oli 1800-luvulla elänyt Marie Laveau, jonka ansiosta voodoo levisi kaupungin valkoisenkin väestön keskuuteen.
Koko maailmassa on yli 70 miljoonaa voodoon seuraajaa. Afrikassa voodoota harjoitetaan Norsunluurannikosta Kameruniin, ja Beninissä ja Togossa väestöstä yli puolen arvioidaan harjoittavan sitä pääuskontonaan. Nykyisin voodoolla on Beninissä virallisen uskonnon asema. Myös paikalliset kristityt ja muslimit turvaavat ajoittain voodoojumaliin. Haitilaisista huomattava osa harjoittaa voodoota. Vuodesta 2003 voodoo on ollut Haitissa virallisesti tunnustettu kirkkokunta, jonka papeilla on oikeus antaa kaste, vihkiä laillisesti sitovaan avioliittoon ja siunata vainaja hautaan.
Piirteet > Luonne

Voodoo ei ole tarkasti organisoitu eikä hierarkkinen järjestelmä. Voodoo on ihmisten tapa olla suhteessa henkien maailmaan ja käsitellä niin mennyttä, tulevaisuutta kuin nykyisyyttäkin. Voodoo on käytännön uskonto, jossa omakohtainen kokeminen on oleellista. Voodoota harjoitetaan kokonaisvaltaisesti ja se on osa arkea: esimerkiksi beniniläisillä on kotonaan ja mukanaan pieniä voodoo-nukkeja.
Piirteet > Papit ja meediot

Voodoon tärkeimpiä henkilöitä ovat papit ja meediot, jotka viestivät jumalien kanssa ennustamisen ja transsin kautta ja toimittavat monia muitakin tehtäviä yhteiskunnassa. Heidän initaationsa alkaa nuorena ja kestää useita vuosia, minä aikana he opiskelevat luostareissa ulkomaailmasta eristyksissä rukouksia, tansseja, uhreja, rituaaleja, yrttejä ja tabuja.
Piirteet > Seremoniat

Voodooseremonioissa tärkeä osa on rummutuksella ja tanssilla, joilla saavutetaan transsi ja henkipossessio, jossa jumala asettuu palvojansa ruumiiseen. Jumalille myös uhrataan seremonioissa eläinten verta. Sen jälkeen eläimet syödään ja näin päästään osallisiksi jumalien olemuksesta.
Piirteet > Fetissit

Fetisseillä on tärkeä osa voodoossa, ja ne ovat uskonnon näkyvin ulkoinen merkki. Fetissi on väline, joka mahdollistaa viestimisen henkimaailman ja aineellisen maailman välillä tai jumalan voiman valjastamisen käyttöön. Fetissiä kutsutaan usein sen edustaman jumalan nimellä. Fetissi on tietylle jumaluudelle rakennettu ja pyhitetty esine, kuten iso toteemipaalu tai patsas, joka on sijoitettu talon pihamaalle. Se voi myös olla vain ylösalaisin käännetty saviruukku tai maakumpu. Legban fetissi on usein ihmisen kaltainen: sillä voi olla sarvet, nuija tai miekka, hampaat, silmät ja suuri sojottava siitin. Fetissi on ladattu jumalallisella voimalla eli ashélla. Fetissin voima tulee niistä aineista, joista se on koottu eli ladattu ja mitä sille on uhrattu. Fetissille uhrataan usein päivittäin vettä ja ruokaa, ja yleensä sen päälle kaadetaan myös verta, joka tuo siihen elämänvoiman. Amerikassa fetissien eteen asetetaan kukkia ja kynttilöitä. Fetissien rumuus kauhistutti siirtomaaisäntiä ja antoi heille käsityksen afrikkalaisuskonnoista alkukantaisina ja pahoina. Fetissin ulkonäkö on voodoossa kuitenkin toisarvoinen asia. Fetissitarvikkeita kuten kuivattuja eläintenraatoja, luita ja kalloja, sarvia, sulkia, kiviä ja yrttejä myydään afrikkalaisilla toreilla.
Piirteet > Kohtalo ja ennustaminen

Koska ihmisen kohtalo riippuu kokonaan henkiolennoista, voodoo on hyvin fatalistinen uskonto, jolle länsimainen vapaan tahdon ja oman vastuun käsite on vieras.
Voodoon mukaan jokainen ihminen valitsee kohtalonsa eli orinsa, ”sisäisen päänsä” ennen syntymäänsä. Orit muovaa savesta Ajala, jonka työ on usein niin huolimatonta, että monen orit ovat rikkinäisiä tai kypsymätöntä savea. Ori vastaa ihmisen sisäistä persoonaa ja on sukua esimerkiksi egyptiläisten ka’lle ja kreikkalaisten daimonille. Ori määrää ihmisen voimavarat ja heikkoudet, mahdollisuudet ja vaarat. Orille suoritetaan uhreja ja sille voidaan valmistaa fetissi. Orin tahdon voi selvittää Ifa-papin, babalawon eli bokonon avulla. Nämä koulutetut miespuoliset ylipapit käyttävät ennustamiseen Ifa-oraakkelia ja sen merkkejä, joita he tulkitsevat. Ennustamisessa eli divinaatiossa papit käyttävät apunaan usein palmunpähkinöitä. Pähkinät muodostavat heiteltäessä yhden 256 kuviosta, joista jokainen vastaa tiettyjä ruonomuotoisia legendoja. Babalawo valitsee legendoista asiakkaan tarpeeseen sopivat ja antaa niiden pohjalta neuvoja esimerkiksi vaaran torjumiseksi tai menestyksen varmistamiseksi. Babalawo voi myös selvittää ihmisen kohtalon paljastavan elämän merkin, joka on yksi Ifan 256 merkistä.
Piirteet > Parantaminen

Parantaminen ja puhdistaminen ovat olennainen osa voodoo-sukuisia uskontoja. Potilasta voidaan sivellä yrteillä tai esineillä, jotka imevät pois tämän huonoa ashéa ja tuovat tilalle uutta voimistavaa energiaa.
Piirteet > Voodoo-nukke

Voodoo-nukke on ihmistä muistuttava figuriini, jollaisen avulla pyritään vaikuttamaan nuken esikuvana olevaan henkilöön. Nukkea voidaan käyttää niin hyvään kuin pahaankin. Nukke yhdistetään esikuvaansa kiinnittämällä siihen aluksi tämän kuva tai nimi. Sen jälkeen nukesta tehdään yhtä kohteensa kanssa kiinnittämällä siihen jotain tälle kuuluvaa tai tämän koskettamaa, kuten hiuskiehkura tai vaatekappale. Kohde ei itse ole tietoinen nukesta. Jotta nukke toimisi, nuken käyttäjän on tunnettava oikeat henget eri tarkoituksiin.
Piirteet > Naisten asema

Naisilla on voodoossa näkyvä asema. Naisilla katsotaan olevan salattuja voimia, jotka voivat niin luoda kuin hävittääkin elämää. Etenkin noituus yhdistetään feminiiniseen voimaan, mikä perustuu naisten kykyyn tuoda syntyvien lasten sielut maailmaan. Noitavoimiaan naiset käyttävät luovasti etenkin divinaatiossa ja yrttiparantamisessa. Jumalattaria on useita ja naispapittaret ovat yleisiä. Meediot ovat useimmin naisia. Naisten yhteiskunnallinen asema on ollut luultavasti melko vahva voodoo-uskontojen alueella vielä ennen orjakaupan aikaa. Toisaalta kuukautistabu on voodoossa voimakas: naiset eivät saa käsitellä rituaalisia esineitä tai osallistua seremonioihin kuukautisten aikana.
Noituus ja musta magia

Voodoo-sukuisten uskontojen piirissä harjoitetaan jonkin verran myös mustaa magiaa, jota ei pidä samastaa voodoohun. Entisaikoina ihmisten uhraaminen voodooriiteissä oli tosin tavallista. Se on nykyisin kiellettyä, mutta joidenkin käsitysten mukaan sitä tapahtuu edelleen salassa. Haitilainen voodoopappi boko voi uskomusten mukaan muuttaa ihmisen zombiksi. Zombi on elämän ja kuoleman välitilassa häilyvä olento, jonka boko kutsuu haudasta ja tekee tahdottomaksi orjakseen. Zombiuskoa esiintyy etenkin Haitissa, mutta se on luultavasti peräisin Afrikasta. Kun voodoo-nukkea käytetään pahaan, kyse on varsinaisen voodoon vastaisesta pahasta noituudesta.
Kirjallisuutta

Metso, Juha & Vakkuri, Juha: Voodoo. Afrikan arkea.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1101-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voodoo Wikimedia Commonsissa
Loederer, R. A.: Viheriän käärmeen uskonto. Matkamuistelmia Haitilta. Suomen Kuvalehti 18.12.1928, nro 51–52, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Beniniläinen voodoon harjoittaja. Pöydällä on voodolle tyypillisiä fetissejä.
Tämä 1880-luvulla julkaistu samoalaisen käärmeenlumoojan juliste antoi kasvot myös voodoon harjoittajien palvomalle afrikkalaiselle Mami Wata -jumalattarelle.
Beniniläinen voodoo-alttari, jolla on fetissejä.
Voodoo-fetissitori Togossa.
Papa Legban vèvè. Vèvèt ovat maahan piirrettäviä maagisia kuvioita, joiden avulla jumalia kutsutaan haitilaisen voodoon uhrausseremonioissa.
Haitilainen voodoo-alttari yhdysvaltalaisella ghede-festivaalilla. Oikealla ylhäällä uhrilahjoja rada-hengille, vasemmalla ylhäällä uhrilahjoja petro-hengille ja alhaalla uhrilahjoja ghede-hengille.
Agadezin moskeija

| Agadezin moskeija |
| --- | --- |
 Agadezin moskeija vuonna 1997.
Sijainti:  Agadez, Niger
Koordinaatit:  16.97416°N, 7.98836°E
Valmistumisvuosi:  1515 (uudelleenrakennettu 1844)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agadezin moskeija (Grande Mosquée) sijaitsee länsiafrikkalaisessa Nigerissä, Agadezin kaupungin Place de la Grande Mosquéella. Muslimitiedemies Zakarya rakensi moskeijan bankosta eli mudan, kivien ja olkien sekoituksesta vuonna 1515.
Moskeija rakennettiin täysin uudelleen vuonna 1844 tai toisen lähteen mukaan korjattiin vuonna 1847. Moskeijan 27 metriä korkeaan minareettiin pääsee maksua vastaan. Minareetin kerrotaan olevan Afrikan korkein savitiiliminareetti.
Moskeijan läheisyydessä sijaitsevat Agadezin vanhakaupunki ja sulttaaninpalatsi.
Aiheesta muualla

Kuva moskeijasta (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Agboville

| Agboville |
| --- | --- |
 Hallintorakennus Agbovillessa.
 Agboville
 Koordinaatit: 5°55′51″N, 4°12′50″W 
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Lagunes
Alue:  Agnéby-Tiassa
Departementti:  Agboville
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2014):  66 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agboville on kunta ja aliprefektuuri sekä Agbovillen departementin ja Agnéby-Tiassan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon eteläosassa. Se sijaitsee Agnébyjoen varrella 75 kilometriä Abidjanista pohjoiseen. Kunnassa on 66 000 ja aliprefektuurissa 95 100 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Agbovillen departementtiin kuuluvat Aboudén, Agbovillen, Ananguién, Attobroun, Azaguién, Céchin, Grand-Morién, Guessiguién, Loviguién, Oress-Kroboun ja Rubinon aliprefektuurit. Kuntia ovat Agboville, Azaguié ja Rubino. Seudun kanta-asukkaat ovat akaneihin kuuluvia abeja ja kroboja.
Ranskalaisten vuonna 1903 perustama Agboville oli siirtomaa-aikana hallintopiirin keskus ja tärkeä kahvin ja kaakaon lastauspaikka Abidjanin–Nigerin rautatien varrella. Se sai kunnallishallinnon vuonna 1953 ja uudelleen 1980. Agbovillessa perustettiin vuonna 1944 Afrikkalaisten maanviljelijöiden ammattiliitto, josta kehittyi toisen maailmansodan jälkeen Norsunluurannikon demokraattinen puolue.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, liikenne, kaupankäynti ja palvelut. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, jamssi, keittobanaani, ananas, vihannekset, riisi ja maissi. Aikaisemmin kaupungissa toimi tekstiilitehdas ja puunjalostusteollisuutta. Seudulla kaivetaan kultaa perinteisin menetelmin.
Afrikantiikerihaikara

| Afrikantiikerihaikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Haikarat Ardeidae
Suku::  Tigriornis
Laji::  leucolopha
Kaksiosainen nimi
 Tigriornis leucolopha  (Jardine, 1846) 
Katso myös
   Afrikantiikerihaikara Wikispeciesissä   Afrikantiikerihaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikantiikerihaikara (Tigriornis leucolopha) on haikaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosista.
Koko ja ulkonäkö

Afrikantiikerihaikara voi kasvaa 66–80 cm pitkäksi. Lajin päälaella on valkoisista hyöhenistä muodostuva töyhtö, mutta se erottuu hyvin vain pystyynkohotettuna. Muulloin päälaki vaikuttaa mustalta. Linnun höyhenpuku on kauttaaltaan tumman ruskean ja mustan raidoittama. Afrikantiikerihaikaran nokka on pitkä.
Levinneisyys ja elintavat

Afrikantiikerihaikaran levinneisyysalue ulottuu Senegalista itään Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja etelään Angolaan asti. Lajin elinympäristöä ovat suot ja kosteat metsät jokivarsilla. Afrikantiikerihaikara on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat kalat, liskot, sammakkoeläimet äyriäiset ja hyönteiset. Linnun pesimäkausi on touko-heinäkuussa ja pesä rakennetaan risuista puuhun.
Affrikaatta

Affrikaatta on äänne. Affrikaatta muodostetaan muuten samalla tavalla kuin vastaava klusiili, mutta  klusiilinen sulkeuma avataan sen verran hitaasti, että sulkeuman jälkeen on kuultavissa voimakasta hankaushälyä. Suomen kielessä ei esiinny affrikaattoja itsenäisinä foneemeina muualla kuin lainasanoissa, mutta muun muassa /ts/-foneemijono (esimerkiksi sanassa vatsa) saattaa ääntyä (pitkänä) affrikaattana [t͡sː]. Ts-affrikaatta esiintyy myös monissa laina- ja slangisanoissa, kuten tsekata, tsygä ja niin edelleen. Joissain lainasanoissa esiintyvät affrikaatat [t͡ʃ] ja [d͡ʒ].
Affrikaatoiksi lasketaan yleensä vain enemmän tai vähemmän homorgaaniset eli samalta ääntymäpaikalta ääntyvät äänteet ([t͡s] on alveolaarinen), joten esimerkiksi yhdistelmää [ps] ei ole tapana laskea affrikaataksi ([p] on bilabiaalinen, [s] alveolaarinen).
Kansainvälinen foneettinen aakkosto tarjoaa monia mahdollisuuksia affrikaattojen merkitsemiseen. Yksi mahdollisuus on merkitä peräkkäin klusiilin ja hankausäänteen merkit [ts], mutta tämä tapa ei tuo esiin sitä, etteivät sulkeuma- ja hankausosat ole toisistaan riippumattomia. Tämän voi ilmaista yhdistävällä kaarella [t͡s] tai [t͜s]. Lisäksi kuudelle yleisimmälle affrikaatalle (postalveolaariset, alveolaariset ja palatoalveolaariset) on olemassa omat ligatuurinsa, katso alla. (Näiden käyttöä ei tosin enää suositella.)
Suurimmassa osassa maailman kielistä, joissa affrikaattoja ylipäätänsä on, niitä esiintyy vain koronaalisilla ääntöpaikoilla. Yleisimmät ääntymäpaikat ovat postalveolaarinen ja alveolaarinen.
Affrikaatat

Alla on lueteltu ennen koronaaliset ja sitten ei-koronaaliset affrikaatat.
Affrikaatat > Koronaaliset

Alveolaarinen affrikaatta:
Soinniton [t͡s]: muun muassa saksassa (Zeit), italiassa (pizza) ja japanissa (tsunami)
Soinnillinen [d͡z]: muun muassa italiassa ja japanissa (o-mizu)
Postalveolaarinen affrikaatta:
Soinniton [t͡ʃ]: esiintyy muun muassa suomessa (Tšekki), englannissa (church) ja lukemattomissa muissa kielissä
Soinnillinen [d͡ʒ]: kuten edellä; suomessa esimerkiksi  džonkki ja englannissa esimerkiksi judge
Retrofleksinen affrikaatta:
Soinniton [ʈ͡ʂ]: puolassa, mandariinikiinassa ja useissa Kaukasuksen kielissä
Soinnillinen [ɖ͡ʐ]: kuten ed. (ei kuitenkaan mandariinikiinassa)
Palatoalveolaarinen affrikaatta:
Soinniton [t͡ɕ]: muun muassa kiinassa ja japanissa (o-cha)
Soinnillinen [d͡ʑ]: kuten ed; esimerkiksi japanissa (jamu)
Ei-koronaaliset

Alla olevat äänteet on lueteltu järjestyksessä etisestä, eli suun etuosassa syntyvästä hankausäänestä, takaiseen, eli suun takaosassa syntyvään.
Bilabiaalinen affrikaatta:
Soinniton bilabiaalinen affrikaatta [pɸ] eräissä Amerikan kielissä allofonina
Soinnillinen bilabiaalinen affrikaatta [bβ] bantukielissä
Labiodentaalinen affrikaatta:
Soinniton labiodentaalinen affrikaatta [pf] saksassa ja bantukielissä
Soinnillinen labiodentaalinen affrikaatta [bv] bantukielissä
Alveolaarinen lateraalinen affrikaatta
Soinniton [t͡ɬ]: esiintyy muun muassa monissa Amerikan intiaanikielissä
Soinnillinen [d͡ɮ]: kuten ed., joskin harvinaisempi
Palataalinen affrikaatta:
Soinniton palataalinen affrikaatta [cç] albaniassa ja koltansaamessa
Soinnillinen palataalinen affrikaatta [ɟʝ] albaniassa ja koltansaamessa
Velaarinen affrikaatta:
Soinniton velaarinen affrikaatta [kx]: joissain sveitsinsaksan murteissa, tswanassa; ejektiivisenä xhosassa, useissa khoisankielissä
Soinnillisen velaarisen affrikaatan [ɡɣ] ei ole havaittu esiintyvän missään tunnetussa kielessä.
Uvulaarinen affrikaatta:
Soinniton uvulaarinen affrikaatta [qχ] useissa Kaukasuksen kielissä, mm. tšetšeenissä ja  avaarissa
Soinnillisen uvulaarisen affrikaatan [ɢʁ] ei ole havaittu esiintyvän missään tunnetussa kielessä.
Faryngaalinen affrikaatta:
Soinniton faryngaalinen affrikaatta [ʡħ] haidassa
Soinnillisen faryngaalisen affrikaatan [ʡʕ] ei ole havaittu esiintyvän missään tunnetussa kielessä.
Afrikanrakonokka

| Afrikanrakonokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Haikaralinnut Ciconiiformes
Heimo::  Kattohaikarat Ciconiidae
Suku::  Rakonokat Anastomus
Laji::  lamelligerus
Kaksiosainen nimi
 Anastomus lamelligerus  Temminck, 1823 
Alalajit
 A. l. lamelligerus  A. l. madagascariensis 
Katso myös
   Afrikanrakonokka Wikispeciesissä   Afrikanrakonokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikanrakonokka (Anastomus lamelligerus) on laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tavattava kattohaikaroihin kuuluva lintu.
Koko ja ulkonäkö

Afrikanrakonokka on suurikokoinen lintu, joko voi kasvaa 81–94 cm pitkäksi. Väritykseltään lintu on kauttaaltaan violettiin vivahtavan musta pronssinruskein yksityiskohdin. Kaulan ja rinnan sulat ovat pienentyneet. Afrinkanrakonokan selkein tuntomerkki on sen pitkä ja massiivinen nokka. Nokan puoliskot eivät sulkeudu täysin, mikä on sopeutuma kotiloiden ja simpukoiden syöntiin.
Elintavat

Afrikanrakonokan elinympäristöä ovat suot, vesistöjen reunamaat, tulvaniityt, riisiviljelykset, kosteat savannit ja mutatasangot. Laji muuttaa kuivina kausina suurina parvina kosteille alueille. Lajin pääasiallista ravintoa ovat nilviäiset, kuten kotilot ja simpukat, joiden kuoren se viiltää auki erikoistuneella nokallaan. Afrikanrakonokka voi syödä myös sammakoita, matoja, vesihyönteisiä, rapuja ja kaloja. Afrikanrakonokka pesii suurina kolonioina, toisinaan myös muiden haikaralintulajien kanssa. Pesä sijaitsee puussa tai pensaassa vedn äärellä tai vaihtoehtoisesti ruovikossa.
Ihmisoikeudet Saudi-Arabiassa

Ihmisoikeudet Saudi-Arabiassa ovat kansainvälisten sopimusten ja kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Saudi-Arabian ihmisoikeudet ovat kansainvälisten järjestöjen mukaan puutteelliset sananvapauden, oikeudenkäyntien, tuomioiden, pakolaispolitiikan ja naisten oikeuksien suhteen.
Amnesty Internationalin vuosiraportin 2016 mukaan Saudi-Arabia on iskenyt julmasti hallinnon arvostelijoita ja uudistusten puolestapuhujia vastaan. Saudi-Arabia on syyllistynyt sotarikoksiin johtaessaan ilmaiskuja Jemenissä. Saudi-Arabia esti yritykset aloittaa YK-johtoinen selvitys sodan osapuolten teoista.
YK:n mukaan Saudi-Arabian inhimillisen kehityksen indeksi oli ylempää keskitasoa vuonna 2004. YK:n arviossa Saudi-Arabia oli sijalla 76 arvioidusta 177:stä maasta vuonna 2004. Saudi-Arabian sananvapaudessa, reiluissa tuomioissa, kuolemantuomioissa, pakolaispolitiikassa ja naisten oikeuksissa on parannettavaa. Amnesty Internationalin mukaan tuhansia ihmisiä oli vangittuna ilman oikeudenkäyntiä vuonna 2008.
Saudia-Arabia teki aiempaa tiiviimpää yhteistyötä YK:n kanssa vuonna 2008. Tammikuussa 2008 ilmestyi YK:n ensimmäinen naisten syrjintää arvioiva raportti ja helmikuussa 2008 Saudi-Arabiassa vieraili ensimmäistä kertaa YK:n naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ehkäisevä arvioija. Saudi-Arabia on ratifioinut YK:n sopimuksen ehkäistä kaikki naisiin kohdistuva syrjintä (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women CEDAW).
Vapausoikeudet

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Saudi-Arabia, kuten Irak, Iran ja Jemen, langettaa kuolemantuomioita. Kehityksessä on positiivisia merkkejä siten, että arabimaat, mukaan lukien Saudi-Arabia, eivät vastustaneet YK:n kuolemantuomion lakkautustavoitetta joulukuussa 2008. Kuolemantuomioiden oikeudenkäynnit ovat salaisia eivätkä ne ole reiluja. Vuonna 2008 tapettiin ainakin 102 ihmistä, joista 39 oli ulkomaalaisia. Tuomiot kohdistuvat etenkin köyhiin, siirtotyöläisiin ja naisiin. Täytäntöönpano on julkinen.
Poliittiset oikeudet > Sananvapaus

Vuonna 2024 Toimittajat ilman rajoja -järjestö arvioi lehdistönvapauden olevan maassa 166. tilalla arvioidun 180 maan joukossa. Riippumattomia tiedotusvälineitä ei ole lainkaan, ja sauditoimittajat elävät raskaan valvonnan alaisina myös ulkomailla. Vangittujen toimittajien ja bloggaajien määrä on kolminkertaistunut vuodesta 2017.
Amnesty Internationalin mukaan Saudi-Arabiassa vangittiin vuonna 2008 satoja opposition jäseniä, myös rauhanomaisesta hallituksen kritiikistä.
Poliittiset oikeudet > Naisten syrjintä

Amnesty Internationalin mukaan Saudi-Arabiassa on naisten asema on heikompi miehiin verrattuna perhelaissa ja työllisyysmahdollisuuksissa. Naiset eivät saa matkustaa yksin. Ulkomaalaisten saudinaisten lapset, toisin kuin miesten, eivät saa maan kansalaisuutta. Laki ei turvaa naisia väkivaltaa vastaan riittävästi Amnestyn mukaan. Naisten koulutusoikeuksissa oli parannuksia vuonna 2008, mutta valitukset syrjinnästä, väkivallasta ja uskonnonvapaudesta jatkuvat. Miesten naisten valvontaoikeus rajoittaa mm. naisten omistusoikeuksia ja omaisten perimisoikeuksia, koulutusoikeuksia, työllisyysoikeuksia ja asuinpaikan valintaa. Arabinaiset vetosivat ihmisoikeuspuolustajiin siinä, ettei heitä unohdettaisi jatkossakaan.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä

Oikeudenkäynnit eivät ole aina riippumattomia ja puolueettomia. Kuolemantuomioita ja raipaniskuja käytetään rangaistuksena.
Aiheesta muualla

Amnesty International Suomen osasto - Ihmisoikeudet kuuluvat kaikille!
Human Rights Watch (englanniksi)
Amnesty International (englanniksi)
Afidna

| Afidna> Ἄφιδνα |
| --- | --- |
 Afidnan muuria.
Sijainti
 Afidna
Koordinaatit:  38°12′20″N, 23°50′10″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kotrónin kukkula, Afídnes/Kapandríti, Oropós, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunki ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aiantis
 :  Ptolemais (vsta 224 eaa.)
 :  Hadrianis (vsta 126 jaa.)
Trittys:  mesogeios
Demonyymi:  Afidnaios (Ἀφιδναῖος)
Väkiluku:  noin 4 800
Bulen jäseniä:  16
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Afidna (m.kreik. Ἄφιδνα) eli Afidnai (Ἀφίδναι) (lat. Aphidna/Aphidnae) oli antiikin aikainen kaupunki ja alun perin Aiantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Maantiede

Afidnan kaupunki sijaitsi Attikan pohjoisosassa Dekeleian ja Rhamnuksen kaupunkien ja demosten välisellä alueella. Afidna koostui oikeastaan useasta kaupungista tai kylästä, jotka olivat Eunostidai, Klopidai, Perrhidai, Petalidai, Thyrgonidai ja Titakidai. Nykyisin Afidnan akropolis eli linnavuori tunnetaan Kotrónin kukkulana, ja se sijaitsee lähellä nykyisiä Afídnesta ja Kapandrítia, länteen Marathónaksen tekojärvestä.