stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirill Borichev

Kiril Borichev (s. 1989 Petroskoi) on suomalainen lentopalloilija, joka on edustanut lentopallon Mestaruusliigassa Raision Loimua kaudesta 2013-2014 alkaen. Borichev on yleispelaaja ja mittaa hänellä on 193 cm.
Borichev on Vaasan Kiiston kasvatteja. Kaudella 2006–2007 hän pelasi uransa ensimmäisen kauden SM-liigassa. Peliaikaa ei kuitenkaan tullut kovin paljoa vasta 17-vuotiaalle nuorukaiselle. SM-liigan lisäksi Borichev pelasi Vaasan Kiiston 2-sarjajoukkueessa hyvällä menestyksellä. Hän oli joukkueensa kapteeni sekä tärkeä lenkki koko kauden ajan. Kausi päättyi lopulta 2-sarjan mestaruuteen ja nousuun 1-sarjaan.
Vuonna 2008 Borichev siirtyi veljensä Dmitrin tavoin Keski-Savon Paterin joukkueeseen. Tämän kauden jälkeen Paterin liigapaikka siirtyi Savonlinnaan Saimaa Volleylle, jonne myös Borichev siirtyi pelaamaan. Kauden aikana hän pelasi myös Enonkosken Pyrinnön joukkueessa 1-sarjaa.  Kaudet 2010-2013 Borichev pelasi I-sarjassa Vaasan Kiiston riveissä.
Kaudeksi 2013-2014 Borichev teki paluun Mestaruusliigaan Raision Loimun riveissä, jossa hän on pelannut siitä lähtien. Uusin sopimus kattaa ainakin vielä kauden 2015-2016.
Aiheesta muualla

Esittely Saimaa Volleyn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kosmologia uskonnoissa

Kosmologia tarkoittaa uskontojen yhteydessä erilaisia uskonnollisia ja mytologisia oppeja kaikkeuden alkuperästä. Ne ovat usein niin kutsuttujen luomiskertomuksien muodossa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Halvorson, Hans & Kragh, Helge: Cosmology and Theology The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Kirill Hvalko

| Kirill Hvalko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kirill Mihailovitš Hvalko
Syntynyt: 27. lokakuuta 1976 (ikä 47) Krasnoturjinsk
Jääpallon pelaaja
Lempinimi:  87 kg
Pituus:  185 cm
Seura:   Moskovan Dynamo
Pelipaikka:  maalivahti
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–2001 |  Majak |  |  |
| 2001–2003 |  Jenisei, Krasnojarsk |  |  |
| 2003–2005 |  Vodnik, Arkangel |  |  |
| 2005- |  Moskovan Dynamo |  |  |
Maajoukkue
| 2006- |  Venäjä |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. lokakuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. lokakuuta 2013.
Kirill Mihailovitš Hvalko (ven. Кирилл Михайлович Хвалько; s. 27. lokakuuta 1976 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka pelaa Moskovan Dynamossa.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
9 Venäjän mestaruutta vuosina 2004, 2005, 2006 Vodnikissa ja 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamossa,
2 Venäjän mestaruushopeaa kaudella 2003 Vodnikin riveissä ja 2011 Moskovan Dynamon riveissä,
5 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä,
6 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2001 Jenisejn riveissä, 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä,
3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2006, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä.
Maajoukkueessa
4 maailmanmestaruutta vuosina 2006, 2008 ja 2011 ja 2013
2 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2009 ja 2010 MM-kisoissa.
Kuolan kihlakunta

| Kuolan kihlakunta Ко́льский уе́зд |
| --- | --- |
Kuvernementti:  Arkangelin kuvernementti
Perustettu:  1708
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kuola
Pinta-ala:  155 200 km²
Väkiluku (1897):  9 291
Kuolan kihlakunta (ven. Ко́льский уе́зд, Kolski ujezd, myös Aleksandrovskin kihlakunta, ven. Алекса́ндровский уе́зд, Aleksandrovski ujezd) oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Arkangelin kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi Kuolan niemimaalla rajoittuen lännessä Norjaan ja Suomen suuriruhtinaskuntaan. Etelässä kihlakunta rajoittui Kemin kihlakuntaan, pohjoisessa Jäämereen ja etelässä Vienanmereen. Kihlakunnan hallintokaupunki oli ensin Kuola ja vuodesta 1899 lähtien Aleksandrovsk (nykyisin Poljarnyi). Hallintokaupungin vaihduttua kihlakunnan nimi muutettiin Kuolan kihlakunnasta Aleksandrovskin kihlakunnaksi.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 63,1 %, saamelaisia 18,7 %, suomalaisia 11,7 %, karjalaisia 2,8 %, norjalaisia 2,0 % ja komeja 1,3 %.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: ru:Кольский уезд & ru:Архангельская губерния  & Poljarnyi
Kiviset puutarhat

| Kiviset puutarhat> Gardens of Stone |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Francis Ford Coppola
Käsikirjoittaja:  Ronald Bass
Perustuu:  Nicholas Proffittin romaaniin
Tuottaja:  Francis Ford Coppola
Säveltäjä:  Carmine Coppola
Kuvaaja:  Jordan Cronenweth
Leikkaaja:  Barry Malkin
Tuotantosuunnittelija:  Dean Tavoularis
Lavastaja:  Dean Tavoularis
Pääosat:  James Caan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Zoetrope Studios  ML Delphi Premier Productions  TriStar Pictures 
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  112 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiviset puutarhat (Gardens of Stone) on Francis Ford Coppolan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1987. Nicholas Proffittin romaaniin perustuva tarina sijoittuu 1960-luvun lopulle, Arlingtonin sotilashautausmaalla Washington D.C.:n lähellä palvelevaan sotilasosastoon, joka toimii kunniavartiona Vietnamin sodassa kaatuneiden hautausseremonioissa. Elokuvan pääosaa esittää päihdeongelmiensa jälkeen näyttelijäksi palannut James Caan, ja muissa keskeisissä rooleissa nähdään Anjelica Huston, James Earl Jones, D. B. Sweeney, Dean Stockwell ja Mary Stuart Masterson.
Juoni

Nuori Jackie Willow (Sweeney), Korean sodassa kaatuneen sotilaan poika, astuu suorittamaan sotapalvelusta D-komppaniaan, joka huolehtii Vietnamin sodassa kaatuneiden hautauksesta Arlingtonin hautausmaalla. Hän toivoo pääsevänsä sieltä pian Vietnamiin etulinjaan, mutta isällinen, Vietnamissa itsekin palvellut kersantti Hazard (Caan) yrittää hillitä Willow’n intoa. Willow pääsee upseerikouluun ja ehtii avioituakin juuri ennen kuin lähtee Vietnamiin. Sieltä hän kirjoittaa kersantti Hazardille pettymyksestään sodan tarkoituksettomuuteen, ja pian tulee viesti hänen kaatumisestaan. Kersantti Hazard päättää anoa siirtoa takaisin Vietnamiin voidakseen vielä yrittää auttaa nuoria maanmiehiään selviytymään siellä. Elokuvan loppukohtauksessa Willow haudataan Arlingtoniin ja muistosanat lausuu kersantti Hazard.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Caan  | … |  Clell Hazard     |
|  Anjelica Huston  | … |  Samantha Davis     |
|  James Earl Jones  | … |  "Goody" Nelson     |
|  D. B. Sweeney  | … |  Jackie Willow     |
|  Dean Stockwell  | … |  Homer Thomas   |
Vastaanotto

Coppolan erikoinen, Yhdysvaltojen sotilashautausmaalle sijoittuva Vietnam-elokuva sai aikalaiskriitikoilta etenkin Yhdysvalloissa hämmentyneitä, vaivaantuneita ja vaihtelevia arvioita – kuten saivat useimmat muutkin Coppolan 1980-luvun ohjaustyöt. Suomessa elokuvatutkija Matti Salo puolusti elokuvaa todeten, että Coppola jatkaa siinä John Fordin ”suurta tehtävãä kertoa Yhdysvaltain historian kriiseistä empaattisten yksilöiden ratkaisujen kautta, unelmien ja todellisuuden yhteentörmäysten välityksellä, perinteisten rituaalien lävitse, herkästi ja tunteikkaasti”. Helena Ylänen oli samaa mieltä: ”Tässä filmissä on samaa halua ymmärtää ainakin sydämen jos ei järjen kautta niitä ihmisiä, jotka joutuvat toteuttamaan kansakunnan tahtoa ja siihen pystyäkseen ovat pakotettuja ottamaan yhteisen asian omakseen.” Hänestä Kiviset puutarhat on syvästi traaginen ja maskuliininen elokuva, tunnelmaltaan groteski ja omalaatuisen jännittynyt kun näyttelijät on ohjattu toteuttamaan hahmonsa pingottuneesti. Asko Alanen kiteytti elokuvan Video-oppaassa eheäksi mutta ontoksi kääntöpuoleksi viidakon kauhua kuvaaville Vietnam-elokuville. Hän antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arvosanaa ”hyvä”.
Kontiolahden Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko

| Kontiolahden Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko |
| --- | --- |
Sijainti:  Keskuskatu 53, Kontiolahti
Seurakunta:  Joensuun ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  kirkoksi 1985
Suunnittelija:  Erkki Helasvuo
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kontiolahden Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko on ortodoksinen Joensuun ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva kirkko Kontiolahdella. Se on vihitty kirkoksi vuonna 1985 ja se on pyhitetty Kristuksen taivaaseenastumisen muistolle. Kirkon suunnitteli Erkki Helasvuo.
Kontiolahden Isku

Kontiolahden Isku (lyh. Ko-Isku) on kontiolahtelainen urheiluseura, jonka päälaji on lentopallo. Seura on perustettu vuonna 1985. Seuran miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2009–2010 ykkössarjaan, missä se pelaa etelä- eli kakkoslohkossa. Kotiottelunsa joukkue pelaa Lehmon koulun liikuntasalissa.
Kovajärven rautatieasema

Kovajärven rautatieasema (lyh. Käi, ent. Kjv) oli rautatieliikennepaikka Suomussalmen kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Pesiökylä–Taivalkoski. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. kesäkuuta 1956, kun valtion rataverkon rataosuus Pesiökylän rautatieasemalta valmistui. Se sijaitsi 11,3 kilometriä pohjoiseen Pesiökylän asemalta.  Liikennepaikka nimettiin radan itäpuolella sijaitsevan Kovajärven mukaan.
Liikennepaikalla ei ollut lainkaan asemarakennusta. Jo seuraavana vuonna avattiin rata Vääkiön rautatieasemalle, ja myöhemmin Kovajärven liikennepaikka muuttui käytännössä seisakkeeksi. Henkilöliikenne lakkautettiin 23. toukokuuta 1982, ja liikennepaikka lakkautettiin 29. toukokuuta 1983.
Liikennepaikalla on edelleen nähtävillä sivuraiteiden pohjat sekä niiden vanhoja ratapölkkyjä. Liikennepaikalla on myös vielä vuonna 2005 ollut pieni seisakekoju tai vastaava, mutta se on purettu tai palanut.
Kovajärvi (Suomussalmi)

| Kovajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Suomussalmi
Koordinaatit:  64°59′45″N, 28°50′30″E
Järvinumero:  59.551.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  209,1 m 
Rantaviiva:  11,91 km 
Pinta-ala:  4,2 km² 
Tilavuus:  0,028 km³ 
Keskisyvyys:  6,6 m 
Suurin syvyys:  27 m 
 fiKovajärvi 
Kovajärvi on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 100 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Etäisyys Kovajärven lounaisrannalta koilliselle vastarannalle on noin kolme kilometriä. Järven leveys vaihtelee kahden kilometrin molemmin puolin. Saaria ei ole. Rantaviiva on mutkaisinta luoteessa (Hakolahti, Hoikkalahti, Mustikkalahti). Järvessä on kaksi vähintään kymmenen metriä syvää vyöhykettä. Niiden välissä järven keskiosassa on matalampi vyöhyke. Järven syvin kohta, 27 metriä, sijaitsee jonkin verran järven keskiosasta koilliseen. Kovajärven itäinen rantavesi on muita rantoja syvempää ja myös maasto kohoaa jyrkemmin kuin muilla rannoilla.
Kovajärveen virtaa vettä pohjoisesta Pirttijärveltä, joka on samantasoinen Kovajärven kanssa. Järvien välisen kannaksen muodostaa Mustikkaniemi ja Salmenniemi, joiden välistä kulkee kapea Kovasalmi. Niemillä on suhteellisen paljon pientaloja. Myös Kovajärven etelärannalla on runsaasti pientaloja. Kovajärvi laskee Alajärven etelään kautta Kiantajärveen (199,3 metriä mpy).
Kovajärven vesitilavuus on 27 832 000 kuutiometriä.
Kovajärvi (59.551.1.002) kuuluu Alajärven-Kovajärven alueeseen (59.551), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pirttijärven valuma-alue (59.55) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Alajärven-Kovajärven alueeseen kuuluu Kovajärven lisäksi Alajärvi.
Suomussalmen Kovajärvi on laajin Suomen kolmestatoista Kovajärvestä. Suomussalmella sijaitsee myös kaksi pienempää Kovajärveä. Kuusamossa sijaitsee viisi Kovajärveä ja Posiolla kaksi. Muut Kovajärvet sijaitsevat Sallassa, Enontekiöllä ja Taivalkoskella.
Kovajärvi (Kuusamo, Kurkijärven valuma-alue)

| Kovajärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunnat:  Kuusamo
Koordinaatit:  65°58′51″N, 28°50′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Iijoen vesistö (61)
Järvinumero:  61.663.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  310,1 m 
Rantaviiva:  17,77 km 
Pinta-ala:  3,54 km² 
Tilavuus:  0,0118 km³ 
Keskisyvyys:  3,3 m 
Suurin syvyys:  10 m 
 fiKovajärvi 
Kovajärvi on ylänköjärvi Kuusamon länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 188 kilometriä itäkoilliseen. Järvi sijaitsee Kurkijärven pohjoispuolella ja se on laajin Kuusamon viidestä Kovajärvestä.
Maantiede

Kovajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Järven luoteisosaa jakaa noin puolentoista kilometrin pituinen kohti kaakkoa kapeneva Kovaniemi, jonka eteläpuolella sijaitsee Pitkälahti ja pohjoispuolella Kovalahti. Itärannalla on useita samansuuntaisia, mutta huomattavasti pienempiä niemiä (Kallioniemi, Sänkiniemi, Murtoniemi). Pääaltaasta erottuu järven kaakkoisosan muodostava matala Niskalahti. Kovajärven ainoa kymmeneen metriin sukeltava kohta sijaitsee altaan koillisosassa. Järven keskiosassa on lähes kymmenen metriä syviä kohtia. Kallioniemen eteläpuolinen järvenosa on melkein kauttaaltaan alle kuusi metriä syvä.
Kartan perusteella Kovajärven itärannan tuntumassa on joitakin vähäisiä luotoja. Kovajärven ranta-alue on metsä- ja suomaata. Ainoa nimetty tulouoma on järven koillisosan Hietalahden pohjukkaan laskeva Murtopuro.
Kovajärven vesitilavuus on 11 784 000 kuutiometriä.
Kovajärvi (61.663.1.012) kuuluu Kurkijärven valuma-alueeseen (61.663), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Kurkijoen valuma-alue (61.66) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Kovajärvi on toiseksi laajin Kurkijärven valuma-alueen 34:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kurkijärvi ja kolmanneksi laajin on Jormua.
Kuusamon Kostonjoen valuma-alueen Kovajärvi on toiseksi laajin Suomen kolmestatoista Kovajärvestä. Laajin on Suomussalmen Kovajärvi. Suomussalmella sijaitsee myös kaksi pienempää Kovajärveä. Kuusamossa sijaitsee neljä pienempää Kovajärveä ja Posiolla kaksi. Muut Kovajärvet sijaitsevat Sallassa, Enontekiöllä ja Taivalkoskella.
Kontingenssiteoria

Kontingenssiteoria on organisaatioteoria, jonka mukaan ei ole yhtä ainoaa oikeaa tapaa organisoida yritystä (sen rakennetta, johtamista, päätöksentekoa ym.). Optimaalinen tapa on tilannesidonnainen ja riippuu kontingenssitekijöistä, joista tärkeimpiä ovat: teknologia, ympäristö (markkinat), organisaation koko, organisaation historia sekä työntekijöiden ja asiakkaiden odotukset (Huczynski ja Buchanan 2001: 506).
Kontingenssiteorian tavoitteena on ymmärtää, kuinka ja missä määrin erilaiset ympäristötekijät ohjaavat organisaatioita muokkaamalla niiden sisäisiä olosuhteita. Lawrence ja Lorsch (1967: ref. Harisalo 2010; 217) käyttivät ensimmäisinä käsitettä kontingenssiteoria, jolla he kuvasivat ympäristön ja organisaatioiden välisiä vuorovaikutuksia. Kontingenssiteorian syntyminen oli reaktio 1900-luvun ensimmäisellä alkupuolella vallinneelle johtamisajattelulle, jonka mukaan se voisi olla ideaalinen, paras tapa organisoida yritys (Huczynski ja Buchanan 2001: 506).
Burnsin ja Stalkerin (1971: ref. Harisalo 2010; 218 ) empiiristen tutkimusten mukaan ympäristön luonne ja olosuhteet määrittävät organisaation sisäisen rakenteen ja toimintatavat. Vakaissa ja hitaasti muuttuvissa ja ennustettavissa ympäristöissä yritykset kehittivät itselleen mekaanisen rakenteen. Muuttuvissa ja epävarmoissa ympäristöissä organisaatiot kehittivät orgaanisen rakenteen, joka auttaa kestämään epävarmuutta, ennakoimattomuutta ja muutosta.
Organisaatiot eivät todellisuudessa ole täydellisesti mekaanisia tai orgaanisia vaan jotain näiden väliltä. Burnsin ja Stalkerin (1971: ref. Harisalo 2010: 219) mukaan tietoinen harkinta ei ohjaa organisaatiota jommankumman rakenteen suuntaan, vaan tämä tapahtuu tavallisesti huomaamattomasti pienin askelin. Lawrencen ja Lorchin (1967: ref. Harisalo 2010: 220) mukaan palvellakseen ympäristöä tehokkaasti, organisaation on jatkuvasti samanaikaisesti sekä eriytettävä että integroitava rakennettaan.
Kontingenssiteoriaa on myös kritisoitu laajasti siitä, että se perustuu yleistyksiin ja pyrkii yksinkertaistamaan monimutkaisia syysuhteita (Tienari ja Meriläinen 2012; 82).
Knut Sarlin

Knut Kristfrid Sarlin (1. marraskuuta 1882 Viitasaari – 17. toukokuuta 1923 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä Teemu.
Knut Sarlinin vanhemmat olivat Lepolan vanhuksena tunnettu lehtikirjoittaja, Viitasaaren lukkari Konstantin Ferdinand Sarlin (1826–1914) ja hänen kolmas puolisonsa Margaretha Charlotta Granberg (1843–1886). Sarlin kävi Jyväskylän lyseota ja meni sitten lehtialalle Helsinkiin Suomalainen Kansa -lehden toimitussihteeriksi. Hänestä tuli sittemmin vuonna 1904 Savonlinnaan perustetun Keski-Savo-lehden päätoimittaja. Savonlinnassa Sarlin oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston, terveyshoito- ja vaivaishoitolautakuntien sihteerinä ja hän oli keskeisesti mukana käynnistämässä Olavinlinnassa kesäisin pidettyjä oopperanäytäntöjä. Savonlinnasta Sarlin siirtyi 1915 Rauman Lehden toimittajaksi ja vuonna 1919 hänestä tuli Lahti-lehden päätoimittaja. Sarlin kuoli Lahdessa toukokuussa 1923 keuhkotulehduksen jälkisairauteen.
Teoksia

Sevillan ruusu : oopperaparodia; tekijät O. A. Kallio ja Knut Sarlin ; säveltänyt Aatto A. Lumme.      Savonlinna 1910, 1912
Piirteitä Itä-Savon eläinsuojelusyhdistyksen toiminnasta 1889-1914;  koonnut Savonlinnan "Eläinsuojeluspäiville" ja Itä-Savon eläinsuojelusyhdistyksen 25-vuotisjuhlaan 4-5. VII. 1914 Knut Sarlin.      Savonlinna 1914
Suomennoksia

Anders Gustaf Ramsay : Muistoja lapsen ja hopeahapsen : kuvauksia, osat I-III.    WSOY 1908 (alkuteos Från barnaår till silfverhår : skildringar)
Aiheesta muualla

Project Gutenberg : Anders Ramsayn muistelmat Knut Sarlinin suomentamina
Jalmari Niemi : Knut Sarlin sanomalehtimiehenä ja ihmisenä, Päijänne : Etelä-Suomen sanomalehtimiesyhdistyksen kevätjulkaisu, 01.01.1939, nro 3, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kommunismin lumoissa

| Kommunismin lumoissa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino I. Parmanen
Genre:  seikkailuromaani, jännitysromaani, propaganda
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1927
Sivumäärä:  150

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kommunismin lumoissa on vuonna 1927 julkaistu Eino I. Parmasen romaani, joka kertoo suomalaisen kommunistin vaiheista 1920-luvun vaihteen Neuvosto-Venäjällä. Osittain tosipohjaista kirjaa on pidetty myös antikommunistisena propagandana. Jatkosodan jälkeen liittoutuneiden valvontakomissio esitti sitä poistettavaksi kirjastoista neuvostovastaisena.
Sisältö

Romaanin päähenkilö on sisällissodan loppuvaiheissa Neuvosto-Venäjälle paennut punakaartilainen Lauri Peltonen, joka toimii vakoojana rajan molemmin puolin. Kuusisen klubin murhien jälkeen Peltosen usko bolshevismiin alkaa horjumaan ja neuvostojärjestelmää arvosteltuaan hän joutuu Tshekan vangitsemaksi. Siperiaan karkotettu Peltonen onnistuu kuitenkin pakenemaan ja isänmaanrakkautensa löydettyään hän palaa lopulta kotitorppaansa Suomeen.
Kuusisen klubin murhien ohella teoksessa kuvataan muun muassa Aunuksen retkeä ja Tarton rauhanneuvotteluja. Parmanen kiisti kyseessä olevan toimintaromaanin ja sanoi esitettämiensä uusien tietojen perustuvan silminnäkijäkertomuksiin, joita hän oli kuullut Etsivän keskuspoliisin Sortavalan osaston päällikkönä työskennellessään. Parmanen väittää muun muassa, että Tartossa bolshevikit olivat valmiita luovuttamaan koko Vienan ja Aunuksen, mutta venäläisten neuvottelutaidon ansiosta Suomi menetti lopulta myös Repolan ja Porajärven pitäjät. Emigranttikommunistien keskinäisistä riidoista kerrotaan ensimmäistä kertaa laajemmin, kun niistä aikaisemmin oli vain hajanaisia sanomalehtitietoja. Henkilöhahmoina esiintyvät muun muassa K. M. Evä, Eero Haapalainen, Tuomas Hyrskymurto, Otto Wille Kuusinen, Kullervo Manner, Eino ja Jukka Rahja sekä Yrjö Sirola.
Vastaanotto

Romaani sai ilmestyessään vaihtelevia arvioita. Helsingin Sanomat piti teosta huonosti kirjoitettuna, sekavana sekä poliittisten asioiden selostuksen johdosta pitkäpiimäisenä. Uuden Suomen kriitikon Unto Seppäsen mukaan se muistutti äärimmäisten detaljiensa vuoksi romaanin sijasta enemmän kommunistisen vakoilujutun syytekirjelmää. Henkilöhahmoja hän luonnehti kaavamaisiksi. Karjalan nimimerkki "K. R." sen sijaan kehui sujuvaa kerrontaa, mutta olisi toivonut todenperäisenä pitämänsä kommunistien juonittelun ja myyräntyön kuvaamista toisenlaisessa muodossa. Myös Karjalainen uskoi väitteisiin kutsuen kirjaa monessa suhteessa merkittäväksi ja kiintoisaksi.
Työväenlehdistä Suomen Sosialidemokraatti piti kirjaa propagandistisena. Kriitikon mielestä tarkoituksena oli suomalaisen työmiehen käännyttäminen isänmaallisuuteen, vaikka tämä oli jo yhtä isänmaallinen, ellei jopa isänmaallisempi kuin esimerkiksi suomalainen upseeri. Teoksen katsottiin edustavan vapaussotakirjallisuutta, joka väljähtäneenä genrenä joutaisi jo romukoppaan. Eteenpäin-lehden mukaan romaani oli vahvasti tendenssimäinen ja vailla ”spykologiaa” [sic], mutta ajanvietteenä mukiinmenevä.
Kolmisoppi (Hartola)

| Kolmisoppi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola, Joutsa
Koordinaatit:  61°38′59″N, 26°17′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskuoja:  oja Kolisevanjokeen 
Järvinumero:  14.847.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,5 m  
Pituus:  950 m  
Leveys:  550 m  
Rantaviiva:  2,711 km  
Pinta-ala:  14,413 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKolmisoppi 
Kolmisoppi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa ja Joutsassa Uimaniemen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 950 metriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,4 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Kolisevanojan valuma-alueeseen (14.847) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 136,5 metriä mpy.
Kuolajärvi (kylä)

| Kuolajärvi Кайралы, Kairaly (venäjäksi) |
| --- | --- |
 fiKuolajärvi 
 66°55′59″N, 29°36′00″E 
Valtio:   Venäjä
Alue:  Murmanskin alue
Piiri:  Kantalahden piiri
Maalaiskunta:  Alakurtti
Korkeus merenpinnasta:  213 m
Aikavyöhyke:  UTC+3
Väestö
Väkiluku (2010):  19
Kuolajärvi (ven. Куолаярви, myöh. Кайралы, Kairaly) on kylä Alakurtin maalaiskunnassa, Kantalahden piirin länsiosassa Murmanskin alueella, Venäjällä. Kylä sijaitsee Kuolajärven yläosan Ylijärven ja alaosan Alajärven välisellä kannaksella, Sallan raja-asema – Alakurtti – Kantalahti -tien varrella Suomen ja Venäjän rajasta noin 25 kilometriä itään.
Historia

Nykyinen kylä sijaitsee vanhan Kuolajärven kylän osan, Keskiniemen paikalla, jossa oli muun muassa Kairalan talo ja tästä on johdettu paikan venäjänkielinen nimi. Muut laajan kyläkokonaisuuden osat olivat Ylipää, Mikkolanniemi ja Alapää. Ne levittäytyivät 18 kilometrin matkalle pohjois-etelä-suuntaisen Aapajärven ja Kuolajärven muodostaman järviketjun rannoille. Asukkaita oli noin 400 ja taloja kuutisenkymmentä 1930-luvulla.
Talvisodassa Neuvostoliiton Puna-armeija miehitti suomalaisten evakuoiman ja polttaman Kuolajärven kylän alueen, kunnes se oli Moskovan rauhassa 1940 muun Sallan silloisen itäpuoliskon mukana luovutettava Neuvostoliitolle. Jatkosodan alussa Pohjois-Suomessa olleet Saksan asevoimien joukot puolestaan hyökkäsivät Neuvostoliittoon ja valtasivat myös Kuolajärven rauniokylän. Suomen tehtyä Moskovan välirauhan saksalaisten oli vetäydyttävä ja kyläalue palautui Neuvostollitolle 1944.
Kinissaari

Kinissaari
Maisema Kinissaarelta etelään.
| --- | --- |
Sijainti:  Asikkala Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  130 m 
Pinta-ala:  21 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kinissaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa Etelä-Päijänteen Kinisselällä.