stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1989
Tapahtumia > Tuntematon päivämäärä

Suomessa oli poikkeuksellisen lauha talvi. Tammikuu oli 1900-luvun kolmanneksi lämpimin, helmikuu ja maaliskuu vuosisadan lämpimimmät.
Helmikuu – Ensimmäinen Global Positioning System -järjestelmän 24 satelliitista laukaistiin kiertoradalle.
Helmikuu – United Airlinesin Boeing 747:n katto repesi matkalla Havaijilta Uuteen-Seelantiin ja yhdeksän ihmistä imeytyi ilmavirran mukana koneesta.
Kesäkuu – "Solidaarisuus" voitti ensimmäisen vapaat vaalit sodan jälkeen Puolassa.
Kesäkuu – Ufassa Neuvostoliitossa 645 ihmistä kuoli, kun toisiaan ohittaneet junat räjäyttivät kaasuputkesta vuotaneen maakaasun.
Lokakuu – Saksan demokraattisen tasavallan puoluejohtaja Erich Honecker siirrettiin syrjään.
Lokakuu – Uusi perustuslaki muutti Unkarin parlamentaariseksi demokratiaksi.
Marraskuu – Vapautusliike "SWAPO" voitti Namibian ensimmäiset vaalit.
Kajaani Oy fuusioitiin osaksi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:tä.
Steven Sasson ja Robert Hills kehittivät Kodakin tutkimusosastolla ensimmäisen nykyaikaisen kaltaisen digitaalisen järjestelmäkameran.
Syntyneitä > Tammi – maaliskuu

3. tammikuuta – Hovig Demirjian, kyproslais-armenialainen laulaja
9. tammikuuta – Nina Dobrev, bulgarialais-kanadalainen näyttelijä
23. tammikuuta – April Pearson, englantilainen näyttelijä
26. tammikuuta – Henri Salonen, suomalainen artisti, musiikkituottaja ja säveltäjä
1. helmikuuta – Teemu Suhonen, suomalainen jääkiekkoilija
2. helmikuuta – Nils Kristen Sandtrøen, norjalainen poliitikko
4. helmikuuta – Märt Pius, virolainen näyttelijä
4. helmikuuta – Priit Pius, virolainen näyttelijä
9. helmikuuta – Ari-Pekka Liukkonen, suomalainen kilpauimari
16. helmikuuta – Elizabeth Olsen, yhdysvaltalainen näyttelijä
17. helmikuuta – Chord Overstreet, yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
19. helmikuuta – Luke Pasqualino, englantilainen näyttelijä
27. helmikuuta – Martti Välimaa, suomalainen amerikkalainen jalkapalloilija
5. maaliskuuta – Jake Lloyd, yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä
8. maaliskuuta – Sebastian Tynkkynen, suomalainen perussuomalainen poliitikko
18. maaliskuuta – Lily Collins, yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
23. maaliskuuta – Joonas Angeria, suomalainen musiikkituottaja, säveltäjä, sanoittaja ja muusikko
29. maaliskuuta – Amadeus Lundberg, suomalainen laulaja
Syntyneitä > Huhti – kesäkuu

2. huhtikuuta – Clare Thomas, englantilainen näyttelijä
5. huhtikuuta – Lily James, englantilainen näyttelijä
10. huhtikuuta – Suvi Teräsniska, suomalainen laulaja
18. huhtikuuta – Jessica Jung, Jung Soo-yeon, eteläkorealainen laulaja, tanssija, näyttelijä ja malli
21. huhtikuuta – Chike Ohanwe, suomalainen näyttelijä ja artisti
22. huhtikuuta – Elias Keränen, suomalainen näyttelijä
23. huhtikuuta – Nicole Vaidišová, tšekkiläinen tennispelaaja
28. huhtikuuta – Eevi Teittinen, suomalainen fitness-urheilija ja personal trainer
1. toukokuuta – Morten Dahlin, tanskalainen poliitikko
2. toukokuuta – Olli-Markus Taivainen, suomalainen hiihtosuunnistaja
5. toukokuuta – Chris Brown, yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä
24. toukokuuta – Gerald Earl Gillum (”G-Eazy”), yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja
27. toukokuuta – Jelena Roikova, turkmenistanilainen uimari
29. toukokuuta – Riley Keough, yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
2. kesäkuuta – Freddy Adu, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
3. kesäkuuta – Imogen Poots, brittiläinen näyttelijä
4. kesäkuuta – Pekka-Eric Auvinen, suomalainen kouluampuja (k. 2007)
7. kesäkuuta – Elisabeth Mandaba, keskiafrikkalainen juoksija
10. kesäkuuta – Alexandra Stan, romanialainen laulaja
14. kesäkuuta – Lucy Hale, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
28.kesäkuuta – Mark Fischbach (Markiplier), yhdysvaltalainen internetpersoona
Syntyneitä > Heinä – syyskuu

1. heinäkuuta – Daniel Ricciardo, australialainen Formula 1 -kuljettaja
8. heinäkuuta – Miki Liukkonen, suomalainen kirjailija, runoilija ja muusikko (k. 2023)
17. heinäkuuta – Jenny Jordahl, norjalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä
21. heinäkuuta – Jamie Waylett, englantilainen näyttelijä
22. heinäkuuta – Baltasar Breki Samper, islantilainen näyttelijä
23. heinäkuuta – Daniel Radcliffe, englantilainen näyttelijä (Harry Potter)
3. elokuuta – Jules Bianchi, ranskalainen Formula 1 -kuljettaja (k. 2015)
3. elokuuta – Kalle Lindroth, suomalainen muusikko, näyttelijä ja juontaja
6. elokuuta – Ronny Roslöf, suomalainen näyttelijä
13. elokuuta – Tomáš Necid, tšekkiläinen jalkapalloilija
13. elokuuta – Eeva Puukka, suomalainen lentopalloilija
15. elokuuta – Joe Jonas, yhdysvaltalainen laulaja ("Jonas Brothers")
21. elokuuta – Hayden Panettiere, yhdysvaltalainen näyttelijä
25. elokuuta – Jaakko Ohtonen, suomalainen näyttelijä
28. elokuuta – Valtteri Bottas, suomalainen Formula 1 -kuljettaja
1. syyskuuta – Bill Kaulitz, saksalainen laulaja ("Tokio Hotel")
1. syyskuuta – Tom Kaulitz, saksalainen kitaristi ("Tokio Hotel")
5. syyskuuta – Katerina Graham, yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija ja malli
8. syyskuuta – Tim Bergling (”Avicii”), ruotsalainen elektronisen musiikin tuottaja (k. 2018)
14. syyskuuta – Lee Jong-suk, eteläkorealainen näyttelijä ja tanssija
17. syyskuuta – Danielle Brooks, yhdysvaltalainen näyttelijä
Syntyneitä > Loka – joulukuu

1. lokakuuta – Brie Larson, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä
4. lokakuuta – Dakota Johnson, yhdysvaltalainen näyttelijä
10. lokakuuta – Kim, suomalainen tubettaja
12. lokakuuta – Eleanor Columbus, yhdysvaltalainen näyttelijä
24. lokakuuta – Felix Kjellberg (”PewDiePie”), ruotsalainen videopelejä pelaava ja englannin kielellä niitä kommentoiva YouTube-käyttäjä
24. lokakuuta – Eliza Taylor, australialainen näyttelijä
1. marraskuuta – Gabriela Koukalová, tšekkiläinen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari
8. marraskuuta − Kalle Leinonen, suomalainen freestylehiihtäjä
8. marraskuuta − Sanni Leinonen, suomalainen alppihiihtäjä
19. marraskuuta − Michael Ray Nguyen-Stevenson (”Tyga”"), yhdysvaltalainen rap-artisti
22. marraskuuta − Alden Ehrenreich, yhdysvaltalainen näyttelijä
6. joulukuuta – Aku Sipola, suomalainen näyttelijä
7. joulukuuta – Nicholas Hoult, brittiläinen näyttelijä
11. joulukuuta – Roope Salminen, suomalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja
13. joulukuuta – Joonas Könttä, suomalainen poliitikko
13. joulukuuta – Taylor Swift, yhdysvaltalainen laulaja
14. joulukuuta – Lee Jinki (”Onew”), eteläkorealainen laulaja ("SHINee")
18. joulukuuta – Ashley Benson, yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
29. joulukuuta – Ina Libak, norjalainen poliitikko
30. joulukuuta – Ryan Sheckler, yhdysvaltalainen ammattirullalautailija
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Norman Ramsey, Hans Dehmelt ja Wolfgang Paul
Nobelin kemianpalkinto: Sidney Altman ja Thomas Cech
Nobelin lääketieteen palkinto:J. Michael Bishop, Harold E. Varmus
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Camilo José Cela
Nobelin rauhanpalkinto: Tenzin Gyatso, 14. Dalai Lama
Vuosi 1989 fiktiossa

Vuoden 2007 videopeli World in Conflict sijoittuu vaihtoehtoiseen vuoteen 1989.
Clive Cusslerin vuonna 1981 julkaistu romaani Aavejuna sijoittuu vuoteen 1989.
Vuoden 2017 elokuva Atomic Blonde sijoittuu vuoteen 1989.
Campo Santon vuoden 2016 videopeli Firewatch sijoittuu vuoteen 1989.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Akihitosta tuli Japanin keisari.
George H. W. Bush astui Yhdysvaltain presidentin virkaan.
Öljytankkeri Exxon Valdezin karilleajo aiheutti laajan ympäristökatastrofin Alaskan edustalla.
Tiedekeskus Heureka avattiin.
Suomesta tuli Euroopan neuvoston jäsen.
Outokummun kaivostoiminta loppui.
Pekingin Tiananmenin aukion mielenosoitus tukahdutettiin väkivaltaisesti, mikä tyrmistytti länsimaissa.
United Airlinesin lento 232.
Baltian ketju Liettuassa.
Syyskuun alussa Helsingin metro laajeni Mellunmäkeen.
Neuvostoliiton viimeinen valtionpäämies Mihail Gorbatšov vieraili Oulussa.
Berliinin muurin murtaminen alkoi.
Ihmisiä kokoontumassa Prahassa samettivallankumouksen aikana.
Mielenosoituksia Bukarestissa Romanian vallankumouksen aikana.
Václav Havel valittiin Tšekkoslovakian presidentiksi.
Erittäin harvinaiset sairaudet

Erittäin harvinaiset sairaudet ovat hyvin harvinaisia tautiluokituksia, niistä luettelo alla. Arvioidut esiintymistiheydet (suluissa) saattavat olla virheellisiä.
Landau–Kleffnerin oireyhtymä (1/1 000 000)
MOMO-oireyhtymä (1/100 000 000), ensimmäinen raportti Brasiliasta v. 1993
Morquion oireyhtymä (1/400 000)
Nasu–Hakolan tauti (1/3 000 000)
Progressiivinen multifokaalinen leukoenkefalopatia (?)
Proteus-oireyhtymä (1/100 000)
Segawan dystonia (1/2 000 000)
Tyrosinemia (1/100 000)
Wolmanin tauti (1/350 000)
Xeroderma pigmentosum (1/200 000)
Nadežda Teffi

Nadežda Teffi 1930-luvun vaihteen aikoihin.
Nadežda Aleksandrovna Teffi (o.s. Lohvitskaja, avioliitossa Butšinskaja, ven. Наде́жда Алекса́ндровна Тэ́ффи; 21. toukokuuta [J: 9. toukokuuta] 1872 Pietari – 6. lokakuuta 1952 Pariisi) oli venäläinen kirjailija.
Suku ja koulutus

Nadežda Lohvitskaja syntyi aatelisperheeseen. Hänen syntymävuotensa on ilmoitettu vaihtelevasti vuosien 1871–1876 välille. Hänen vanhempansa olivat lakimies ja tutkija Aleksandr Vladimirovitš Lohvitski (1830–1884), jolla oli merkittävä asema Pietarin seurapiireissä, ja Varvara Aleksandrovna Goyer (Hoer), joka oli ranskalaista syntyperää, runoutta rakastava ja perehtynyt venäläiseen ja eurooppalaiseen kirjallisuuteen. Hänen sisarensa Mirra Lohvitskaja oli runoilija, joka oli amiraali, Venäjän armeijan ylipäällikkö Aleksandr Vasilijevitš Koltšakin (1874–1920) kumppani.
Nadežda tutustui kirjallisuuteen ensimmäisen kerran, kun hän nuorena tyttönä luki Leo Tolstoin teoksia Lapsuus ja Poikaikä sekä Aleksandr Puškinin proosaa. Hän opiskeli Liteinin tyttökoulussa, josta hän valmistui vuonna 1890.
Suku ja koulutus > Yksityiselämä

Nadežda Teffi meni naimisiin puolalaisen asianajajan ja tuomarin Vladislav Butšinskin kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja poika. Vuonna 1892, ensimmäisen tyttärensä Valerian syntymän jälkeen, hän asettui aviomiehensä kanssa tämän maatilalle lähelle Mogilevia. Vuonna 1900 toisen tyttärensä Jelenan ja poikansa Janekin syntymän jälkeen hän erosi aviomiehestään ja muutti Pietariin, jossa hän aloitti kirjallisen uransa.
1920-luvun puolivälistä lähtien hän oli naimisissa Pavel Andrejevitš Tikstonin (k. 1935) kanssa.
Kirjallinen ura

Teffiin ensimmäinen julkaistu runo ilmestyi Sever (ven. Север, 'Pohjoinen') -lehdessä vuonna 1901 hänen koko omalla nimellään. Vuonna 1905 hänen ensimmäinen tarinansa julkaistiin Niva (ven. Нива, 'Niitty') -lehden liitteenä, myös hänen koko nimellään. Hän oli kirjoittanut sen vuonna 1904 ja lähettänyt alun perin God's World -lehteenselvennä, joka ei julkaissut sitä. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen ympärillä hän julkaisi tarinoita, joissa oli poliittista sävyä tsaarin hallitusta vastaan.
Vastauksessaan vuonna 1911 kirjailijoille annettuun kyselyyn Teffi sanoi varhaisesta kirjallisesta työstään seuraavaa:
»Havainnoinnin elementti hallitsi fantasiaani. Pidin karikatyyrien piirtämisestä ja satiiristen säkeiden kirjoittamisesta.
 
Ensimmäisen julkaistun työni kirjoitin Tšehovin vaikutuksen alaisena.»
Teffi oli avustaja ensimmäisessä bolševikkilehdessä The New Life,selvennä jonka toimituskuntaan kuuluivat muun muassa Maksim Gorki ja Zinaida Gippius. Hänen parhaat työnsä julkaistiin Satiricon (ven. Сатирикон) -lehdessä ja suositussa Russkoje Slovo -lehdessä (ven. Русское слово, 'Venäjän sana'). Venäjällä hän julkaisi useita runo- ja novellikokoelmia sekä useita yksinäytöksisiä näytelmiä. Hän käytti salanimeä Teffi ensimmäisen kerran julkaistessaan vuonna 1907 yksinäytöksisen näytelmän Ženskij vopros (ven. Женский вопрос, 'Naiskysymys'). Hän antoi nimelle kaksi erillistä selitystä: että sitä ehdotti hänelle ystävä, jonka palvelija kutsui häntä "Steffiksi" tai että se tuli englanninkielisestä lorusta: "Taffy oli walesilainen / Taffy oli varas".
Keisari Nikolai II oli kirjailijan ihailija, ja makeislaji nimettiin Teffin mukaan.
Oltuaan alun perin lokakuun vallankumouksen kannattaja hän pettyi nopeasti bolsevikkeihin ja meni niin pitkälle, että hän kutsui Leniniä "Venäjän vallankumouksen anopiksi". Vuonna 1918 hän lähti Pietarista ja matkusti Arkadi Avertšenkon ja teatterikiertueen näyttelijöiden kanssa ensin Kiovaan, Odessaan jaKonstantinopoliin, ja vasta siellä tehtiin nopeasti päätös lähteä Venäjältä. Vuonna 1920 hän asettui Pariisiin ja alkoi julkaista teoksiaan sikäläisissä arvostetuissa venäjänkielisissä sanoma- ja aikakauslehdissä, kuten Grijaduštšaja Rossija (ven. Грядущая Россия), Zveno (ven. Звено), Russkije zapiski (ven. Русские записки) ja Sovremennije zapiski (ven. Современные записки).
Vuosina 1922-1923 hän asui Saksassa. Maanpaossa hän kirjoitti elävän selvityksen pakenemisestaan ​​Neuvostoliitosta Venäjän sisällissodan kaaoksen kautta (ven. Воспоминания, Muistot, 1928–1930) ja julkaisi useita novelli- ja runokokoelmia sekä ainoan romaaninsa Avanturnij roman (ven. Авантюрный роман, 'Seikkailullinen romaani', 1931-1932). Kriitikko Anastasia Tšebotarevskaja on verrannut Teffin tarinoita, jotka hänen mukaansa olivat "erittäin hyväntahtoisia elegisissä sävyissään ja syvästi humanitaarisia asenteiltaan", Anton Tšehovin parhaisiin tarinoihin.
Nadežda Teffi on haudattu Sainte-Geneviève-des-Bois'n venäläiselle hautausmaalle Ranskaan. Vuonna 2018 julkaistiin Edythe Haberin elämäkerta Nadežda Teffistä, joka on ensimmäinen laatuaan.
Perintö

Yhdessä Arkadi Avertšenkon ohella hän oli yksi Novij Satirikon (ven. Новый Сатирикон) -lehden merkittävistä kirjoittajista.
Teffi oli suosittu pakinoitsija jo ennen muuttoaan Pariisiin vuonna 1919. Huumorin ja satiirisen lyhyen proosan taitajana hän saavutti nopeasti vankan aseman myös emigranttipiireissä. Syynä oli paljolti se, että hänen kuvaustensa kohteena olivat emigrantit itse. Vieraassa maassa elämä näyttäytyi hänelle usein tragikomediana. "Pelkäsimme bolševista kuolemaa, mutta kuolemalla kuolemme täällä [emigraatiossa]", hän kuvaa Pariisin venäläisten elämää. Vähitellen huumori alkoi muuttua sarkasmiksi.
Nadežda Teffi, N. Altman, 1910-luku, Ahmatova museo
Sveitsiläinen systeemi

Sveitsiläinen systeemi on turnausjärjestelmä, jota käytetään joissakin kahdenvälisiin otteluihin perustuvissa lajeissa kuten shakissa.
Sveitsiläistä systeemiä käytetään kilpailuissa, joiden osanottajamäärät ovat niin suuria, että “kaikki vastaan kaikki” -turnausjärjestelmä johtaisi liian suureen kierrosmäärään, mutta toisaalta yhden ottelunsa hävinneitä kilpailijoita ei haluta pudottaa kokonaan pois turnauksesta kuten cup-muotoisessa kilpailussa tapahtuu.
Sveitsiläisen systeemin perusperiaate on, että jokaisella kierroksella toisiaan vastaan asetetaan kilpailijat, joiden senhetkinen pistemäärä on sama tai mahdollisimman yhtäsuuri. Paritus pisteryhmien sisällä tehdään joko satunnaisesti tai jonkin ennen turnausta laaditun rankingin perusteella. Kilpailijat saavat tietää seuraavan kierroksen vastustajansa vasta edellisen kierroksen päätyttyä. Samat kilpailijat kohtaavat toisensa turnauksen aikana korkeintaan kerran. Viimeisten kierrosten tulokset ovat kilpailijoiden loppusijoituksen kannalta merkittävämpiä kuin ensimmäiset kierrokset. Turnauksen loputtua samassa pistemäärässä olevien kilpailijoiden paremmuus määritellään jollain vertailujärjestelmällä kuten Buccholzilla. Shakkiturnauksissa yritetään lisäksi varmistaa, että kukin pelaaja pelaa mahdollisimman saman määrän pelejä valkeilla ja mustilla ja peräkkäisiä pelejä samalla värillä vältetään. Jalkapallossa tätä vastaa koti- ja vierasottelujen tasapaino.
Sveitsiläinen systeemi sai nimensä siitä, että sen kehitti sveitsiläinen J. Müller shakkiturnaukseen vuonna 1895. Järjestelmä yleistyi shakissa toisen maailmansodan jälkeen. Nykyisin se on pelaajamäärältään suurten shakkiturnausten yleisin turnausjärjestelmä. Shakin lisäksi järjestelmää käytetään muun muassa bridgessä, backgammonissa, Scrabblessa, petankissa ja e-urheilussa. Jalkapallon Mestarien liigassa sveitsiläiseen systeemiin löyhästi perustuva turnausjärjestelmä otetaan käyttöön kaudelle 2024–2025. Siinä joukkueiden pistemäärät eivät kuitenkaan vaikuta paritukseen kuten todellisessa sveitsiläisessä turnauksessa.
Kiinan venäläiset

Kiinan venäläiset ovat yksi Kiinan virallisista 56 etnisestä ryhmästä. Vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan heitä asui Kiinassa 13 504.
Venäjän sisällissodan myötä vuosina 1918-1922 valkoisia venäläisiä muutti Kiinan Xinjiangissa etenkin Tachengin ja Altain alueille, Sisä-Mongoliassa Hulunbuirin ja Xunken alueille sekä Heilongjiangissa Human alueelle. Toisen maailmansodan syttyessä venäläisiä oli Kiinassa noin 15 000. Kiinan sisäisten konfliktien ja Mao Zedongin valtaannousun vuonna 1949 myötä tuhansia venäläisiä muutti tuolloin brittien hallitsemaan Hongkongiin. Heidän määränsä väheni edelleen Neuvostoliiton ja Kiinan suhteiden huononemisen myötä 1960-luvulla. Etenkin Xinjiangin venäläiset nähtiin mahdollisena viidentenä kolonnana, ja osa heistä muutti rajan yli Neuvostoliittoon.
Saksan rajoittamaton upotussota

Saksan rajoittamaton upotussota eli rajoittamaton sukellusvenesota oli Saksan sotavoimien toimintatapa Pohjois-Atlantin, Pohjanmeren ja Englannin kanaalin alueella ensimmäisen maailmansodan loppupuolella vuosina 1917–1918. Sillä tarkoitettiin, että kaikki vihollisen ja puolueettomien maiden alukset upotetaan ilman varoitusta. Tätä perusteltiin sillä, että Iso-Britannia oli asettanut Saksan kauppasaartoon eikä siis päästänyt puolueettomien maiden laivoja Saksaan..
Sukellusvenesodan alku

Saksalaiset aloittivat sukellusveneiden rakentamisohjelman, kun sodan alussa syyskuussa 1914 muutama sukellusvene upotti useita Ison-Britannian sota-aluksia. Pian Saksalla oli käytössään kolmisensataa sukellusvenettä. Saksa julisti 4. helmikuuta 1915, että se upottaa kaikki alukset, jotka kuljettavat sotatarvikkeita ympärysvalloille. Brittiläisen RMS Lusitanian upottaminen 7.5.1915 kuitenkin suututti amerikkalaisia, varsinkin kun turmassa hukkui yli 1 200 ihmistä. Syyskuussa 1916 Saksa sopi Yhdysvaltojen kanssa, että kauppalaivat ensin pysäytetään ja tarkistetaan, eikä ihmisuhreja tule, jos ne upotetaan.
Alusten upottaminen ilman varoitusta

Kauppasaarron aiheuttama elintarvikepula kävi Saksassa sietämättömäksi, ja se julisti 1. helmikuuta 1917 rajoittamattoman upotussodan, vaikka se samalla merkitsi Yhdysvaltojen liittymistä ympärysvaltoihin. Ajatuksen takana oli ylipäällikkö Paul von Hindenburg. Nyt kaikki vihollisen ja puolueettomien maiden alukset upotettiin ilman varoitusta. Merellä oli jatkuvasti 40 sukellusvenettä ja kesän 1917 aikana ne upottivat 795 kauppalaivaa.
Brittien vastatoimet

Britit tarvitsivat tehokasta asetta sukellusveneitä vastaan. Sellainen oli MK 6 -merimiina, jonka tuntosarvissa oli kosketussytyttimet. Niitä laskettiin mereen 76 000 kappaletta. Englannin kanaalissa upotettiin merimiinoilla 26 sukellusvenettä. Myös syvyyspommit, torpedot, tykkituli ja ilmahyökkäykset olivat käytössä. Lopuksi keksittiin suojata kauppalaivoja hävittäjillä. Marraskuussa 1918 Saksa sai upotetuksi enää 15 kauppalaivaa, ennen kuin aselepo tuli voimaan 11.11.1918.
Taylor Townsend

| Taylor Townsend |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  170  cm
Paino:  80 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  2012–
Palkintorahat:  5 921 509 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  57. (8.4.2024)
Voitot/tappiot:  288–175
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2020,  2023)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2014)
Wimbledon:  2. kierros (2018,  2019)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2019)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  5. (12.6.2023)
Voitot/tappiot:  242–92
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2019, 2024)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2023)
Wimbledon:   voitto  (2024)
Yhdysvaltain avoimet:  välierät (2014, 2023)
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Taylor Townsend (s. 16. huhtikuuta 1996 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 57 huhtikuussa 2024.
Townsend pääsi jo 15-vuotiaana Yhdysvaltain avointen nelinpelissä kolmannelle kierrokselle Jessica Pegulan kanssa vuonna 2011. Junioreiden maailmanlistalla hän saavutti ykkössijan huhtikuussa 2012. Vuoden 2012 Australian avoimissa hän voitti sekä junioreiden kaksin- että nelinpeliturnaukset. Samana vuonna hän voitti myös Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen nelinpelit. Ranskan avoimissa 2014 hän ylsi naisten kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle, mikä on edelleen hänen paras aikuisten Grand Slam -turnausten kaksinpelisaavutuksensa. Tuolloin hän voitti ensimmäisellä kierroksella Vania Kingin ja toisella kierroksella 20:nneksi sijoitetun Alizé Cornetin mutta hävisi sitten 14:nneksi sijoitetulle Carla Suárez Navarrolle.
Naisten nelinpelissä Townsend voitti 2024 parinsa Kateřina Siniakován kanssa Wimbledonin tennisturnauksen. Sekanelinpelissä Townsend on yltänyt välieriin Yhdysvaltain avoimissa 2014 ja 2023 .
Aiheesta muualla

Taylor Townsend WTA:n sivuilla (englanniksi)
Taylor Townsend ITF:n sivuilla (englanniksi)
Janne Seva

| Janne Seva> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. helmikuuta 1971 (ikä 53) Nurmijärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2003
Seurat:  Ilves (SML) KooKoo (I-div.) KOO-VEE (I-div.) Durham Wasps (BNL) Wiener EV (ÖEL) Lukko (SML) Blues (SML) Ässät (SML) LeKi (II-div.)
Janne Oskari Seva (s. 27. helmikuuta 1971 Nurmijärvi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 387 runkosarjaottelua tehopistein 69+85=154 ja keräten 301 jäähyminuuttia, 14 playoff-ottelua tehopistein 3+2=5 ja keräten 12 jäähyminuuttia sekä viisi karsintasarjan otteluatehopistein 1+1=2 ja keräten neljä jäähyminuuttia. Hän pelasi urallaan myös Isossa-Britanniassa ja Itävallassa. Seva laukoi oikealta.