stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Massiäyriäiset
Suomen massiäyriäiset > Lajit

kaspianmassiainen Hemimysis anomala
merimassiainen Mysis mixta
jäännemassiainen Mysis relicta
ulappamassiainen Mysis salemaai
arktismassiainen Mysis segerstralei
hietamassiainen Neomysis integer
rantamassiainen Praunus flexuosus
tyrskymassiainen Praunua inermis
Käyttö

Massiäyriäisiä myydään akvaariokalojen ruoaksi. Tällöin niistä usein käytetään nimitystä Mysis, lajista riippumatta.
Aiheesta muualla

Jouni Leinikki ym. (2004) Aaltojen alla – Itämeren vedenalaisen luonnon opas. Like. ISBN 952-471-297-0.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q13411080  Wikispecies: Mysida  ADW: Mysida  AFD: Mysida  BioLib: 19509  BOLD: 79190  BugGuide: 600131  CoL: B6L65  EoL: 7365  EPPO: 1MYSIO  Fauna Europaea: 13290  Fauna Europaea (new): a7237e60-4a26-4b60-97c8-31b98040da70  GBIF: 841  iNaturalist: 85532  IRMNG: 11303  ITIS: 89855  NBN: NHMSYS0021050663  NCBI: 75399  NZOR: 27a932c6-15f9-44fd-af94-7136864077c9  Open Tree of Life: 42634  Paleobiology Database: 360341  Plazi: 03A887B4-FFC5-237A-01FE-26F5740F88EF  WoRMS: 149668
Matilda (Perniö)

Työväen asuintaloksi vuonna 1852 rakennettu Mathildedalin Anttipoffi.
Matildan satamaa lokakuussa 2015.
Matilda (ruots. Mathildedal) on kylä ja pieni ruukkiyhdyskunta entisen Mathildedalin  rautaruukin ympäristössä Perniössä Salossa.  Se sijaitsee Halikonlahden itärannalla Teijon ja Strömman kanavan puolivälissä Teijon kansallispuiston länsipuolella. Vakituisia asukkaita kylässä on noin 100. Kesäisin väkimäärä kasvaa moninkertaiseksi eli asukkaita on noin 400.
Kylän nimi juontaa ruukin omistajan vuorineuvos Viktor Zebor Bremerin (1804–1869) toisen vaimon vapaaherratar Ottiliana Mathilda Bremerin o.s. Rehbinder (1825–1900) toisesta etunimestä, jota hän pääasiassa käytti.
Ympäristö

Reilun kilometrin päässä Matildan kylän merenrannasta on Matildanjärvi. Sen rannoille on tehty laaja patikointiverkosto pitkospuineen ja laavuineen. Järven rannalla sijaitsee myös Teijon kansallispuisto ja luontokeskus.
Useimmat kylän rakennukset ovat 1800-luvun loppupuolelta, mutta työväenasuntoja on rakennettu vielä vuonna 1917. Ruukinkartanon kaksikerroksinen päärakennus sijaitsee mäen korkeimmalla kohdalla. Kartanon siipirakennuksissa oli virkailijoiden asuntoja ja ympärillä useita talousrakennuksia.
Vanhojen rakennusten lomaan on rakennettu uusia asuinrakennuksia 1900–2000-lukujen vaihteessa. Mathildedalin ruukinkatujen varsilla on runsaasti puuistutuksia. Matildan puistotien sanotaan olevan Suomen pisin tammikuja.
Historia

Mathildedal on syntynyt Mathildedalin ruukin ympärille 1800-luvun puolivälistä alkaen.
Ruukin tuotantotoiminta loppui 1970-luvun lopulla ja kylän elinvoima alkoi hiipua. Vuonna 2003 kyläalue siirtyi uusille omistajille, joiden tavoitteena on säilyttää vanha kulttuurimiljöö ja herättää se eloon matkailuelinkeinoa ja vapaa-ajan palveluja kehittämällä.
Vuonna 2004 perustetun Mathildedalin kulttuuriyhdistyksen tarkoituksena on edistää alueen kulttuuritoimintaa ja vaalia alueen kulttuurimaisemaa ja rakennusperintöä. Yhdistys järjestää teatteriesityksiä ja muita kulttuuritilaisuuksia, kesäkursseja, taidenäyttelyitä, konsertteja, kyläjuhlia ja markkinoita. Se toimii yhteistyössä muiden Salon alueen kulttuuri- ja taideyhdistysten kanssa.
Matildan kylä oli vuonna 2017 Salon suosituin matkailukohde noin 120 000 kävijällään. Toiseksi tuli läheinen Teijon kansallispuisto 80 000 kävijällä. Ruukin rakennuksissa toimivat muun muassa kyläravintola Terho, ravintola Ruukin Krouvi, Kahvila Kyläkonttori, Kyläpanimo ja  Kyläleipuri sekä alpakanvillaan erikoistunut Ruukin kehräämö ja puoti.
Palvelut

Matildassa sijaitsee muun muassa Metsähallituksen luontokeskus ja vierasvenesatama palveluineen. Kylässä toimii myös Hotel Mathildedal ja oma kyläpanimo.
Alueella toimii myös Teijon Alueen Kyläyhdistys ry, joka järjestää tapahtumia ja toimintaa.
Mathildedalin työväentalo eli Matilda-talo on Mathildedalin työväenyhdistyksen ylläpitämä seurantalo.
Kirjallisuutta

Innamaa, Kerttu & Lindström, Olavi: Perniön historia II–III. Salo 1982 ja 1986.
Rossi, Leena (toim.): Ihmisiä ja elämää Kirjakkalan, Mathildedalin ja Teijon vanhoissa ruukkikylissä. Turun yliopisto, kulttuurihistoria, 2003. 295 sivua. ISBN 951-29-2564-8.
| n k Perniö |
| --- | --- |
Taajamat:  Matilda (entinen taajama)  Perniön asemanseutu  Perniön kirkonkylä  Teijo 
Rekisterikyliä Perniössä:  Aaljoki  Aimontappo  Aitolahti  Alaspää  Ali-Melkkilä  Anjala  Arpalahti  Asteljoki  Eikkula  Ervasto  Ervelä  Foula  Germundsvidja  Haarla  Haaroinen  Heikkilä  Hinkkala  Hirvilahti  Huhti  Hämeenkylä  Isokuusto  Iso-Pakapyöli  Järvenkylä  Kakola  Kaukonpyöli  Kestrikki  Kieronperä  Kirakka  Kirjakkala  Kivelä  Knaapila  Koivisto  Kokkila  Kollarla  Kontola  Korttila  Koski  Kovamäki  Krootila  Kuhminen  Kumionpää  Kuusto  Kyynämäki  Kyynärä  Laiterla  Lanviikki  Lappi  Lapparla  Lassinpyöli  Latokartano  Laukka  Lehtiniittu  Leipyöli  Lemunkartano  Liiri  Lintilä  Lupaja  Makarla  Melkkilä  Merihuhti  Metsäkylä  Metsänoja  Mussaari  Mutainen  Mäkisauru  Nokoinen  Nurkkila  Osala  Paarskylä  Pappila  Penttilä  Pettälä  Pohjankartano  Pohjankylä  Preitti  Provani  Puontila  Puopyöli  Pyhäjoki  Päärinen  Saari  Skoila  Sormijärvi  Soukka  Strömma  Suksenpyöli  Suomenkylä  Suomenniitty  Sydänsauru  Talonpojanteijo  Teijo  Tilkkala  Torkkila  Tuohittu  Verkangas  Vihiniemi  Viipurinkartano  Vähä-Pakapyöli  Vähäkuusto  Vähälappi  Vähäpyöli  Väärlä  Yliskylä  Ylönkylä  Öyrilä 
Kulmakuntia Perniössä:  Joutna  Tuulihattu  Ylikulma 
Mathildedalin kansakoulu
Elizabeth McLeod

| Elizabeth McLeod> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Elizabeth McLeod on yhdysvaltalainen toimittaja, joka on perehtynyt lähetystoiminnan historiaan. McLeod on julkaissut kirjan The Original Amos ’n’ Andy: Freeman Gosden, Charles Correll and the 1928–1943 Radio Serial (ISBN 978-0-7864-4584-4)  Hän on myös kirjoittanut käsikirjoituksia CBS Radion Sound Bytes -ohjelmaan.
Massamuisti

Kiintolevy.
Massamuisti on tietokoneen kestomuisti. Se voi olla mekaanista, optista, sähkömagneettista tai puolijohdemuistia. Tavallisesti massamuistina toimii tietokoneen oheislaite, joka yleensä käsitetään kiintolevyksi. Viime aikoina massamuistina ovat yleistyneet puolijohteisiin perustuvat haihtumattomat muistit, joita käytetään mm. muistikorteissa. Tallennemuotojen määrä on suuri, koska jokaisen käyttötarkoitus on hieman erilainen.
Massamuistien tarkoitus on taltioida tietokoneen dataa sen hetkistä tai tulevaa käyttöä varten. Toisin kuin useimmat käytön aikaiset sähköiset muistit, massamuistit säilyttävät datan myös laitteen ollessa pois päältä. Tällä saavutetaan tietoteknisten laitteiden erinomainen uudelleenkäytettävyys. Dataa ei tarvitse joka kerta syöttää uudestaan tietokoneelle, kuten varhaisten keskustietokoneiden kanssa piti tehdä. Massamuistille voidaan taltioida niin käyttäjän tuottama data kuin myös tietokoneen tarvitsemat ohjelmat.
Massamuistille tallennettu data on binäärimuodossa eli se on koodattu ykkösiksi ja nolliksi. Data ei suoraan ole ihmisen ymmärrettävissä mutta tietotekniset laitteet ja niiden käyttöjärjestelmät sekä muut ohjelmat muuntavat sen ihmiselle järkevään muotoon, kuten dokumenteiksi, musiikiksi ja ohjelmiksi. Massamuistien toiminta ja datan taltiointi on käyttäjälle näkymätöntä ja massamuisteja hallinnoidaan pääasiassa tiedostojärjestelmän metatietojen perusteella tai erilaisia ohjelmia käyttäen.
Massamuistia voidaan käyttää keskusmuistin jatkeena näennäismuistina.
Historia

Ennen tallennetun ohjelman tietokonetta muutokset tietokoneohjelmaan tehtiin kytkimillä, hyppylangoilla tai muilla fyysisillä muutoksilla tietokoneeseen (muun muassa Colossus). Kun ohjelma voitiin tallettaa tietokoneen muistiin sen pitempiaikainen tallennus ja lataaminen johti massamuistin kehitykseen.
Reikäkortti oli ollut jo pitkään käytössä ja sitä käytettiin myös tietokoneissa.
Mekaaniset muistit

Vanhimpia tietokoneen massamuisteja on reikäkortti, joiden periaate lainattiin 1800-luvulla kehitetyistä automaattisista kutomakoneista. Tämän lisäksi muistina käytettiin myös lennättimistä tuttuja reikänauhoja.
Magneettiset muistit

Monet massamuistit perustuvat magneettiseen toimintaan, kuten kiintolevy, magneettinauha (nauha-asema, kasettiasema) tai levykkeet. Magneettisuus mahdollistaa massamuistin uudelleenkäytön.
Magneettinauhajärjestelmiä on käytetty pitkään erityisesti varmuuskopioiden tekemiseen, sillä nauhan käyttökustannukset ovat alhaiset ja tallennuskapasiteetti suhteellisen suuri. Aiemmin magneettinauhaa on käytetty myös tietokoneen ainoana massamuistina. Hitautensa vuoksi nauha kuitenkin soveltuu huonosti jatkuvaan kirjoittamiseen ja lukemiseen. Tietokoneissa käytettyjä magneettinauhoja ovat mm. kelanauhat, DAT-nauha, LTO-nauhat, Travan ja vanhoissa kotitietokoneissa C-kasetti.
Levymuisti (kiintolevy, kovalevy tai umpilevy) on verrattain nopea kirjoittamaan ja lukemaan tietoa levyltä ja siksi sopii tietokoneen pääasialliseksi muistiksi hyvin. Kiintolevyt eivät kuitenkaan kestä jatkuvaa kovaa käsittelyä (kolhuja, tärinää) niitä käytettäessä. Siten ne soveltuvat parhaiten paikallaan olevien koneiden massamuisteiksi. Kiintolevyjä käytetään kuitenkin myös kannettavissa tietokoneissa yleisesti.
Optiset levyt

Massamuistina käytetään myös optisia levyjä tallennusvälineitä, kuten CD-ROM- ja DVD-levyjä. Levyistä osa on kertatallenteisia, osa taas uudelleen kirjoitettavissa. Levyjen tallennuskapasiteetti oli niiden alkuaikoina suhteellisen suuri, mutta on sittemmin jäänyt jälkeen muiden massamuistien kehityksestä.
Optisen levyn haittapuoli on sen hitaus verrattuna kiintolevyyn tai puolijohdemuistiin. Edullisen hintansa vuoksi optiset tallenteet sopivat mm. varmuuskopiointiin. Tiedon pysyvyyden kannalta on hyödyllistä käyttää varmuuskopiointiin optista levyä, jolle tallennettua tietoa ei voi jälkikäteen pyyhkiä tai muuttaa.
Puolijohdemuistit

1980-luvulla kehitettyä Flash-muistia käytetään nykyään muistikorteissa ja SSD-levyissä, joita käytetään kameroissa ja puhelimissa pienten tietomäärien tallennukseen ja siirtoon eri laitteiden välillä. Muistikorttien tallennuskapasiteetit kasvavat jatkuvasti, joka mahdollistaa niiden käytön myös  kiintolevyn kaltaisena primäärisenä massamuistina. Puolijohdelevyä käytetäänkin nykyään myös kiintolevyn korvaajana. Flash-muistissa tieto säilyy jopa 10 vuotta ilman sähkönsyöttöä.lähde?  Laitteen virrankulutus on kiintolevyä pienempi, hakuaika nopeampi ja se on äänetön. Laitteen iskunkestävyys on myös paljon suurempi kuin kiintolevyllä, mikä on tärkeää esimerkiksi kannettavissa tietokoneissa. Laitteen liitäntä tietokoneisiin tapahtuu samoilla liitäntätavoilla kuin kiintolevynkin (Serial ATA ja PATA), USB-väylän kautta tai M.2-liitännän kautta.
Tilastoa

Vuonna 2002 maailman tallennetusta tiedosta 92 prosenttia oli magneettisessa muodossa, siis lähinnä tietokoneiden levyillä ja nauhoilla.
Kirjallisuutta

Granlund, Kaj. Laitetekniikka, 2004. ISBN 951-846-227-5
Henkilökohtainen tietokone
| --- | --- |
Ohjelmisto:  BIOS  UEFI  käyttöjärjestelmä  tietokoneohjelmat järjestelmäohjelma  sovellusohjelma 
Laitteisto:  emolevy  keskusmuisti  suoritin  massamuisti  näytönohjain  äänikortti 
Oheislaitteet:  hiiri  näppäimistö  tietokonenäyttö  tulostin
Me käymme joulun viettohon

Me käymme joulun viettohon on Mauno Isolan sanoittama ja Martti Turusen säveltämä joululaulu.
Laulun kirjoittaja Mauno Isola, joka harrasti runoutta ja musiikkia, lauloi helsinkiläisessä mieskuorossa Laulu-Miehet. Kun kuoronjohtajaksi tuli vuonna 1933 säveltäjä Martti Turunen, näytti Isola hänelle kirjoittamiaan joulurunoja. Niistä Turunen vuonna 1934 sävelsi runon ”Me käymme joulun viettohon”.
Ei tiedetä tarkalleen, milloin Isola kirjoitti runon, mutta mahdollisesti se tapahtui 1930-luvun alussa. Laulu kertoo joulunvieton tavoista ja siitä, että joulukoristeiden, jouluruokien, runsaiden lahjojen ja kaiken turhuuden keskellä joulun todellinen sanoma unohtuu. Laulun neljäs, viimeinen säkeistö kuuluu: ”Oi ystävät, jos myöskin me, kuin tietäjämme nuo, veisimme kullan, mirhamin tuon rakkaan lapsen luo. Niin meille joulu maallinen, ois alku joulun taivaisen.”
Laulun on levyttänyt vuonna 1958 Sulo Saarits Tauno Äikään säestäessä uruilla. Uudempia levytyksiä ovat tehneet muun muassa Jorma Hynninen (1984), Martti Talvela (1989), Cantores Minores poikakuoro (2000), Yölintu-yhtye (2008) ja Arja Koriseva (2012).
"Me käymme joulun viettohon" on usein laulettu laulu Suomen kirkoissa järjestettävissä Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa."
Mielenkiintoinen sattuma on, että tasan 20 vuotta "Me käymme joulun viettohon" -laulun säveltämisen jälkeen, joulun alla 22. joulukuuta 1954, pilapiirtäjä Kari Suomalainen julkaisi Helsingin Sanomissa puhuttelevan piirroksen Joulukatu. Piirroksessa Helsingin Aleksanterinkatu vilisee joulupakettejaan kantavia ihmisiä, jotka eivät kiinnitä lainkaan huomiota porraskäytävässä seisovaan Jeesukseen; hän on vain kuokkavieraana omissa syntymäpäiväkesteissään.
Max Havelaar

Teoksen 9. painos vuodelta 1891.
Max Havelaar (Max Havelaar, of de koffie-veilingen der Nederlandse Handel-Maatschappij) on alankomaalaisen siirtomaavirkamiehen Eduard Douwes Dekkerin eli nimimerkki Multatulin kirjoittama teos, joka ilmestyi 1860. Teos on omaelämäkerrallinen romaani, ja hän kirjoitti sen asuttuaan Indonesiassa 1838–1857 ja nähtyään siellä siirtomaaisäntien poropovarillisen elämäntavan ja siirtomaavallan häikäilemättömyyden. Se on paitsi aatteellisesti myös tyylillisesti tuore ja omaperäinen ja ennakoi siten 1880-luvulla alkanutta kirjallisuuden elpymistä.
Teos on ilmestynyt vuonna 1946 suomeksi samalla nimellä. Sen on suomentanut Helmi Krohn ja julkaissut Suomen Kirja.
Kirjasta on saanut nimensä Reilun kaupan tunnus.
Romaanin pohjalta valmistui vuonna 1976 Fons Rademakersin ohjaama samanniminen elokuva, joka tuli Suomen teattereihin syksyllä 1981.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Havelaar Wikimedia Commonsissa
Matkalla tuntemattomaan

| Matkalla tuntemattomaan Pelle Miljoona Oy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981 Hansa by the Wall, Berliini
 Julkaistu: lokakuu 1981
 Tuottaja(t): Pelle Miljoona Oy, Risto Hemmi, Atte Blom
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.23
 Levymerkki: Johanna
Listasijoitukset
  1. (marraskuu 1981)
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Rakkaudesta elämään 1981 | Matkalla tuntemattomaan 1981 | Nämä päivät, nämä yöt 1982 |
Matkalla tuntemattomaan on Pelle Miljoona Oy -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Se on yhtyeen toinen, ja Pelle Miljoonan seitsemäs albumi.
Taustaa

Lontoon skidit : 144 Johanna-singleä vuosilta 1979-1984 -singlekokoelman tekstiliittessä Pelle Miljoona kertoo levyn ja etenkin levyn nimikappaleen taustoista. Yhtye sai mahdollisuuden päästä Länsi-Berliiniin tekemään levyä. Berliinissä oli käynnissä kovat mielenosoitukset samalla viikolla, kun Pellen bändi oli levytysstudiossa. Ronald Reagan oli tuohon aikaan Yhdysvaltain presidentti, ja hän oli tuonut euro-ohjukset Eurooppaan samaan aikaan, kun Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välillä oli käynnissä kylmä sota. (Reagan sijoitti Euroopan Nato-maihin risteilyohjuksia ja keskimatkan ydinohjuksia vastauksena Neuvostoliiton vastaaville toimenpiteille, minkä johdosta Neuvostoliitto vetäytyi aseriisuntaneuvotteluista.)
"Siitä biisistä tulee mieleen Berliini, missä me tehtiin se samanniminen albumi. Se oli aika rankkaa settiä. Länsi-Berliinissä talonvaltaajat osoittivat mieltä, kun Kreuzbergissä oli vallattu taloja ja kaupunki yritti häätää valtaajia pois. Kun mentiin studioon, meillä oli kaikki biisit valmiina, koska tiedettiin että on vain viikko aikaa äänittää ne. Tehtiin Finnvoxilla etukäteen demo noista kappaleista, joten sovituksia myöten kaikki oli valmista, senkun vain soitettiin. Tuo Matkalla tuntemattomaan oli askel taas johonkin suuntaan, ja nimenomaan tuntemattomaan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Ari Taskinen ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
Aika – 4.47
Matkalla tuntemattomaan – 3.58
Vapauden huuto – 4.07 (säv. Ari Taskinen / Stefan Piesnack, san. Pelle Miljoona)
Sodassa maailmaa vastaan – 2.56
Minä ja kosminen tyttöni – 3.59
En ole hullu – 4.22
Vain unelmilla on siivet – 1.42 (säv. ja san. Pelle Miljoona)
Aion unelmoida läpi elämän – 3.18
Ääni pimeydestä – 3.22 (säv. ja san. Ari Taskinen)
Berliini – 3.47
Se elää – 3.22
Kokoonpano

Pelle Miljoona – laulu ja rummut
Ari Taskinen – kosketinsoittimet, kitara
Tumppi Varonen – laulu, rummut, percussion
Stefan Piesnack – kitara
Vexi Kumpula – basso
Kokoonpano > Tuotanto

Atte Blom – tuottaja
Risto Hemmi – tuottaja
Tom Müller – äänittäjä
Ralf Krause – äänitysavustaja
Riipinen – kansi
Johanna / P. Karhu Oy / Pelle Miljoona Oy – yhtiöt
Mažeikiain rautatieasema

| Mažeikiain rautatieasema,   Mažeikių geležinkelio stotis |
| --- | --- |
 Mažeikiain rautatieasema vuonna 2006
Perustiedot
Sijainti:  56°18′46.7″N, 022°20′21.7″E
Osoite:  Stoties gatvė 3, LT-89226 Mažeikiai, Liettua 
Kunta:  Mažeikiai
Valtio:  Liettua
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Liettuan rautatiet
Taajamajunat:  noin 3 junaa päivittäin: Šiauliai
Pysäköinti:  Aseman edustalla
Asemarakennus
Lipunmyynti:  Kyllä
 Rautatieasema vuonna 1901
Mažeikiain rautatieasema (liett. Mažeikių geležinkelio stotis) on Liettuan luoteisosissa sijaitsevan Mažeikiain kaupungin rautatieasema, joka kuuluu Liettuan rautateiden (Lietuvos Geležinkeliai) asemaverkostoon. Asema ja rautatie kaupunkiin saatiin jo varhain (1868–1871) Venäjän keisarikunnan tärkeimpään Itämeren satamakaupunkinsa Liepājaan johtavan ratahankkeen Liepāja–Kaišiadorys–Vilna–Romny rakentamisen osana.
Muutama henkilöjuna liikennöi päivittäin Mažeikiain asemalta Šiauliaihin, jossa junaa voi vaihtaa kaukojuniin.
Koilliseen mentäessä rautatie jatkuu nykyisen Latvian Liepājaan. Mažeikiaista rakennettiin jo 1800-luvun lopussa ratayhteys myös Latvian Jelgavaan (96 km koilliseen), josta rata johtaa edelleen Riikaan. Ratayhteydet Latviaan palvelevat rahtiliikennettä. Liikenne Liepājaan Mažeikiain kautta on kuitenkin hiljentynyt aiempiin vuosikymmeniin nähden.
Aiheesta muualla

Liettuan rautateiden reittihaku (englanniksi) (litrail.lt)
Baltian  rataverkon kartta (englanniksi)
Liettuan rataverkon interaktiivinen kartta (valokuvia rataosuuksista ja asemusta) (venäjäksi) (railwayz.info) (venäjäksi)
Hi-NRG

| Hi-NRG |
| --- | --- |
Alkuperä:  elektroninen, synthpop, pop, disko, space disco, dance, glam rock
Alkuperämaa:  Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  kosketinsoitin, syntetisaattori, rumpukone, sekvensseri
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Hard NRG, house, eurodance, eurobeat, downtempo, tekno, new beat
Hi-NRG (High Energy) on elektronisen tanssimusiikin alalaji. Nopeatempoinen Hi-NRG-diskomusiikki sai alkunsa vuonna 1976 Yhdysvalloissa. Tyylilajin varhaisin kaupallinen menestyssävelmä on Donna Summerin ”I Feel Love”. Hi-NRG-musiikista on edelleen kehittynyt uusia musiikkityylejä, kuten Hard NRG ja Ultra-Hi-NRG. Hi-NRG on vaikuttanut myös housemusiikin sekä italodiskon syntyyn. Musiikillisesti Hi-NRGiä on kuvailtu Mikseri.netissä seuraavasti: ”Klappi hakkaa runsaasti ja melodia on nopeata ja tykyttävää.”
Tyylilajin kehitys

Vuodesta 1979 vuoteen 1983 Hi-NRG oli erityisen suosittua seksuaalivähemmistöjen parissa Yhdysvalloissa New Yorkissa sekä San Franciscossa. Tuolloin useimmat Hi-NRG-kappaleet tuotettiin Kanadassa ja Ranskassa. 1980-luvun alun tunnettuja Hi-NRG-diskoartisteja olivat Amanda Lear, France Joli, Sylvester James, Divine ja The Weather Girls. Hi-NRG-hittien tuottajana ja säveltäjänä toimi tuohon aikaan usein Bobby Orlando.
Hi-NRG-klassikkoihin kuuluu Evelyn Thomasin hitti ”High Energy” (1984), tuottajana Ian Levine. Kappaleen myötä koko musiikkityyli tuli suurelle yleisölle tunnetuksi. Evelyn Thomasin esittämiä Hi-NRG-hittejä ovat myös ”Masquerade” ja ”Reflections”. Ensimmäinen Hi-NRG-hitti Britannian top 100 -listalla oli Hazell Deanin ”Searching (I Got to Find a Man)”.
1980-luvun puolivälissä tunnettuja Hi-NRG-artisteja olivat muun muassa Shannon, Freeez (”I.O.U.”) ja Michael Sembello (”Maniac”, laulu elokuvasta Flashdance). Brittiläinen Stock Aitken Waterman tuotti useita Hi-NRG-hittejä, joita esittivät muun muassa Divine, Hazell Dean ja Bananarama (”Venus”, ”I Heard a Rumour”). Dead Or Aliven kappaleesta ”You Spin Me Round (Like a Record)” tuli kaupallisesti menestynein Hi-NRG-hitti. Yhdysvalloissa se nousi kärkikymmenikköön Billboard Hot 100 -listalla. Tässä vaiheessa Hi-NRG oli jo lähestynyt valtavirran popmusiikkia.
Toisen sukupolven Hi-NRG kehittyi 1990-luvulla. Eurodisco-vaikutteista Hi-NRG-musiikkia esittivät tuolloin muun muassa RuPaul, Kristine W, Abigail, Nicki French, Lonnie Gordon, Kym Sims ja Sean Ensign. 2000-luvulla syntyi Hi-NRG trance -tyyli, jota edustaa muun muassa alasaksilainen Alphazone.
Tyylilajin edustajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Abigail  Alan Connor  Alex K  Angie Gold  Baltimora  Barbara Pennington  Bobby Orlando  Boys Town Gang  Bronski Beat  Carol Jiani  C. C. Catch  Claudja Barry  Dead or Alive  Divine  DJ Digga  Earlene Bentley  Eastbound Expressway  Evelyn Thomas  France Joli  Frankie Goes to Hollywood  |  Jaryd Rankin  Jeanie Tracy*Edyta  Gioia  Gloria Estefan  Hazell Dean  Jimmy Somerville  Kim Wilde  Kristine W  Kylie Minogue  Laura Branigan  Laura Pallas  Lime  Lisa  Lonnie Gordon  Man To Man  Maria Daniela y su Sonido Lasser  MARINA  Martha Wash  Miquel Brown  Newton  |  Pamala Stanley  Paul Lekakis  People Like Us (yhtye)  Roger J Watson  RuPaul  Scherrie Payne  Sean Ensign  Seventh Avenue  Shannon  Sharon Redd  Sunset Bros  Sylvester  Taffy  Tapps  The Flirts  Tony De Vit  Village People  Wayne Numan  Yseult  |
Aiheesta muualla > Suomeksi

Mikseri.net
Klubitus.org
Aiheesta muualla > Englanniksi

Discogs Hi-NRG discussion forum
A Hi-NRG discussion forum (Arkistoitu – Internet Archive)
Official Website of Almighty Records
hotdiscomix :: Dance Labels Discographies
Official Website of Klone Records
Official Website of ZYX Records
Carol Jiani's Official Myspace
Claudja's Official Website
Paul Lekakis's Official Website (Arkistoitu – Internet Archive)
Pamala Stanley's Official Website
Kristine W's Official Website
Rupaul's Official Website
Sean's Official Website
Kim Wilde's Official Website
Official Website of Megahit Records  *Official Website of UN Sydney (Arkistoitu – Internet Archive)
Henri Matisse

| Henri Matisse |
| --- | --- |
 Henri Matisse vuonna 1933
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1869 Le Cateau-Cambrésis, Nord, Ranska
Kuollut: 3. marraskuuta 1954 Nizza, Alpes-Maritimes, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  fauvismi, postimpressionismi
 Nimikirjoitus
Henri Émile Benoît Matisse (31. joulukuuta 1869 Le Cateau-Cambrésis, Nord – 3. marraskuuta 1954 Nizza, Alpes-Maritimes) oli ranskalainen taidemaalari. Hän perusti André Derainin kanssa fauvismin nimellä tunnetun ekspressionistisen taidesuunnan ja oli vuodesta 1904 sen johtohahmo.
Matisse kehitti värikylläisen, koristeellisen ja sommittelua korostavan maalaustyylin. Hänen teoksissaan näkyvää on kukoistava ja rikas väritys.