stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tumaco

| Tumaco |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Tumacon sijainti
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Nariño
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Väkiluku:  199 659
 
 www.tumaco-narino.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tumaco on kolumbialainen rannikkokunta, joka sijaitsee Kolumbian lounaisosassa, Nariñon departementissa. Se koostuu Tumacon, Viciosan ja El Morron saarista. Se rajoittuu lännessä Tyyneen valtamereen ja etelässä Ecuadoriin. Etäisyys Pastoon on 304 kilometriä. Tumacossa sijaitsee La Floridan lentokenttä. Alueen hallinnon virallisten laskelmien mukaan Tumacossa on 199 659 asukasta. Tumacossa useat elävät köyhyydessä. Alueella ei ole myöskään kunnollisia terveyspalveluja, hygieniahuoltoa tai liikenneväyliä. Koulutusmahdollisuudet ovat vähäiset. Sadat ihmiset ovat joutuneet lähtemään mailtaan käynnissä olevan konfliktin takia.
Historia

Tumaco perustettiin 30.11.1640. Sen perusti jesuiitta Francisco Ruggi. Tumaco nimettiin alueella asuneen Tumapaes-heimon mukaan. Tumacon alue toimi espanjalaisjoukkojen tukikohtana. Merirosvot hyökkäsivät sinne usein. 1700-luvun lopulla Tumacossa kapinoitiin espanjalaisvaltaa vastaan. Tumaco sai kunnan oikeudet itsenäisessä Kolumbiassa presidentti Tomas Cipriano de Mosqueran aikana. Tsunamit ja vedenalaiset järistykset ovat ravistelleet Tumacoa useita kertoja. Sadat ihmiset saivat surmansa vuoden 1979 luonnononnettomuudessa. Huumekartellit, FARC-sissit ja puolisotilaalliset joukot tunkeutuivat Tumacoon 1990-luvulla. Turvallisuustilanne on heikentynyt Tumacossa merkittävästi 2010-luvulle tultaessa sissien ja puolisotilaallisten joukkojen taistellessa alueen hallinnasta. FARC on tehnyt useita iskuja Tumacossa. Tumacoa pidettiin vuonna 2014 Buenaventuran ohella Kolumbian väkivaltaisimpana paikkana. Iso-Britannia varoitti kansalaisiaan kesäkuussa 2016 matkustamasta Buenaventuraan ja Tumacoon.
Talous

Tumacon talous koostuu pääasiassa maanviljelystä. Siellä tuotetaan esimerkiksi kaakaota. Muita elinkeinoja ovat kalastus, metsätalous ja matkailu.
Matkailu

Tumaco on ollut yksi perinteisiä matkailukohteita Kolumbiassa. Heikentynyt turvallisuustilanne vähensi turismia hetkeksi. Kolumbian hallituksen päätös lähettää joukkoja Tumacoon vuoden 2015 lopulla sai turistit palaamaan Tumacoon. Turistit vierailevat usein esimerkiksi Sanquiangan kansallispuistossa, Playa el Morrolla tai Playa Bocagrandella, joissa voi nauttia hiekkarannoista, luonnosta ja tutkia alueen eläimistöä.
Väestö

Tumacon väestöstä enemmistö on afrokolumbialaisia. Tumacossa asuu myös paljon alkuperäisväestöön kuuluvia.
Ilmasto

Tumacossa vallitsee trooppinen ilmasto. Keskimääräinen lämpötila on 25-26 lämpöastetta. Kuivinakin kausina sataa paljon. Vuosittainen sademäärä on 2292 millimetriä.
Kulttuuri

Tumacossa järjestetään vuosittain festivaalit, jolloin esitellään käsityö- ja ruokakulttuuria. Monet kalaruoat kuuluvat Tumacon erikoisuuksiin.
Tunnettuja tumacolaisia

Jalkapalloilija Léider Preciado ja miss Kolumbiaksi kruunattu ja Miss international -kauneuskilpailut voittanut Stella Márquez ovat kotoisin Tumacosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tumaco Wikimedia Commonsissa
Playa del Bajito.
Fort Hoodin joukkoampuminen

| Fort Hoodin joukkoampuminen |
| --- | --- |
 Ensivasteyksiköt valmistelevat haavoittuneita kuljetettavaksi ambulansseihin.
  
Paikka:  Fort Hood, Texas, Yhdysvallat
Kohde:  varuskunta
Ajankohta:  5. marraskuuta 2009  n. 13.34–13.44 (UTC-6)
Iskutyyppi:  joukkoampuminen, joukkomurha, kotimainen terrorismi
Kuolleita:  13
Haavoittuneita:  33 (ampuja mukaan lukien)
Epäilty/epäillyt:  Nidal Malik Hasan
Tekoväline:  FN Five-seveN .357 Magnum revolveri
Fort Hoodin joukkoampumisessa 5. marraskuuta 2009 Yhdysvaltain maavoimien psykiatri ja majuri Nidal Malik Hasan avasi tulen sotilaita ja siviilejä kohtaan Fort Hoodin (nykyisin Fort Cavazos) sotilastukikohdassa Texasissa, tappoi kolmetoista ihmistä ja haavoitti yli kolmeakymmentä. Se oli tuolloin Yhdysvaltain historian tuhoisin joukkoampuminen sotilasalueella ja tuhoisin terrori-isku Yhdysvalloissa syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen.
Hasania ammuttiin, minkä seurauksena hän halvaantui vyötäröstä alaspäin. Sotilastuomioistuin nosti syytteen häntä vastaan 20. heinäkuuta 2011, ja häntä todettiin syylliseksi 13:sta murhasta ja 32:sta murhan yrityksestä. Sotaoikeus alkoi 7. elokuuta 2013. Hasan tuomittiin kuolemaan 28. elokuuta 2013.
Ampuja

Nidal Hasan syntyi 8. syyskuuta 1970 Arlingtonissa, Virginiassa, palestiinalaisten maahanmuuttajien perheeseen. Hän valmistui psykiatriksi ja saavutti majurin arvon Yhdysvaltain armeijassa. Hasan kasvoi islaminuskossa kahden nuoremman veljensä kanssa.
Ennen hyökkäystä Hasan oli ilmaissut huolensa muslimisotilaiden osallistumisesta Yhdysvaltain sotiin muslimimaissa ja oli hakenut keinoja erota armeijasta. Sukulaisten mukaan hän pelkäsi lähtöä Afganistaniin ja oli joutunut kokemaan häirintää muilta sotilailta uskonnostaan ja etnisestä taustastaan.
Hasan myönsi oikeudenkäynnissä teon ja sanoi, että ampui sotilaat suojellakseen muslimeja. Hasanin serkku kertoi, ettei Hasan olisi koskaan ilmaissut radikaaleja tai amerikkalaisvastaisia näkemyksiä. Toinen serkku, Virginiassa asianajajana työskentelevä Nader Hasan kertoi, että Nidal Hasanin suhtaututuminen amerikkalaisiin muuttui negatiiviseksi sen jälkeen, kun hän oli kuullut potilaidensa kertomuksia näiden palattua Afganistanista ja Irakista.
Kerran, kun Hasan piti lääketieteellistä luentoa muille psykiatreille, hän puhui islamista ja mainitsi, että Koraanin mukaan ei-uskovat lähetetään helvettiin, heidät mestataan, sytytetään tuleen ja heidän kurkkuunsa kaadetaan palavaa öljyä. Associated Pressin mukaan Hasanin luennolla myös ”oikeutettiin itsemurhapommituksia”.
Hasanin tietokoneen ja sähköpostin läpikäyminen paljasti, että hän oli käynyt radikaaleilla islamistisivustoilla. Hasan ilmaisi ihailunsa Anwar al-Awlakin opetuksia kohtaan, joka toimi Dar al-Hijrahin moskeijan imaamina Falls Churchissa, Virginiassa vuosina 2000-2002. Awlaki on ollut useiden FBI:n tutkintojen kohteena.
Ampuja > Motiivi

Duane Reasoner, islaminuskoon kääntynyt mies, jolle Hasan opetti uskontoa, sanoi, että Hasan ei halunnut mennä komennukselle: ”Hän sanoi, että muslimien ei pitäisi olla Yhdysvaltain armeijassa, koska ilmeisesti muslimien ei pitäisi tappaa muslimeja. Hän käski minua olemaan liittymättä armeijaan.”
Jotkut Hasanin entisistä kollegoista ovat kertoneet, että Hasan teki huonoa työtä ja ajoittain ärsytti heitä ilmaisemalla jyrkkiä islamilaisia näkemyksiä ja vastustamalla syvästi Yhdysvaltojen käymiä Irakin ja Afganistanin sotia. Toiset olivat huolestuneempia hänen ilmeisestä psyykkisestä epävakaudestaan ja vainoharhaisesta käyttäytymisestään. Vuonna 2007 Hasanin entinen esimies Walter Reed National Military Medical Centerissä kirjoitti muistion, jossa ilmaisi olevansa huolissaan hänen epäpätevyydestä ja välinpitämättömästä käytöksestä. Muistion sanotaan olevan niin raskauttava, että se olisi voinut tuhota hänen uransa, mikäli hän olisi hakenut siviilivirkaa.
Kesäkuussa 2013 käydyssä oikeudenkäynnissä Hasan ilmoitti motiivikseen halunneensa puolustaa Afganistanin Taliban-johtoa. Armeijan syyttäjien mukaan hän pyrki liittymään ääri-islamilaisiin.
Hyökkäys

Noin kello 13.34 paikallista aikaa 5. marraskuuta 2009 Hasan saapui Soldier Readiness Processing Centeriin, jossa sotilaat saavat rutiininomaista lääketieteellistä hoitoa välittömästi ennen komennusta ja sen jälkeen, kun he palaavat komennuksesta. Hän valmistautui lähtemään yksikkönsä kanssa Afganistaniin ja oli käynyt keskuksessa useita kertoja aiemmin. Hän oli aseistettu FN Five-seven -pistoolilla, johon hän oli asennettu kaksi Lasermax-lasertähtäintä: punainen ja vihreä. Hasanilta löydettiin myöhemmin myös Smith & Wesson .357 Magnum -revolveri (vanhempi malli), mutta hän ei ampunut sillä ketään.
Rakennukseen saavuttuaan Hasan pyysi saada tavata majuri Parrishin, joka työskenteli rakennuksessa ja oli auttanut Hasania hänen valmisteluissaan. Työntekijä meni käytävää pitkin hakemaan Parrishia. Silminnäkijöiden mukaan Hasan meni sen jälkeen työpöydän taakse, kumartui ja nousi yhtäkkiä ylös, huutaen ”Allahu Akbar!” ennen kuin avasi tulen.
Siviiliavustaja Michael Cahill yritti hyökätä Hasania vastaan tuolilla, mutta hänet ammuttiin.
Silminnäkijöiden mukaan Hasan jätti ampumatta siviilejä useaan otteeseen ja sen sijaan otti kohteekseen univormuun pukeutuneita sotilaita, joilla ei käytännön mukaisesti ollut mukanaan ampuma-aseita.
Hyökkäys > Jälkiseuraukset

Eräs tutkija todisti myöhemmin, että rakennuksen sisältä löydettiin 146 käytettyä hylsyä. Ulkona löydettiin vielä 68 hylsyä, eli hyökkääjän ja poliisien ampumia ammuksia oli yhteensä 214. Hasania hoitanut ensihoitaja sanoi, että Hasanin taskut olivat täynnä pistoolin lippaita. Ammuskelussa, joka kesti noin 10 minuuttia, kuoli 13 ihmistä; 12 sotilasta ja yksi siviili. 11 kuoli tapahtumapaikalla ja kaksi myöhemmin sairaalassa; ja yli 30 ihmistä haavoittui.
Vuotta myöhemmin, 5. marraskuuta 2010, 52 ihmistä palkittiin ammuskelussa tehdyistä teoistaan. Heinäkuussa 2014 Killeeniin alettiin rakentaa muistomerkkiä iskussa kuolleille.
Tutkinta

Rikostutkinta tehtiin yhdessä FBI:n, Yhdysvaltain armeijan rikostutkintayksikön ja Texas Rangersin kanssa. Tultuaan tajuihinsa 9. marraskuuta 2009 Hasan kieltäytyi puhumasta rikostutkijoille. Armeijan jäsenenä Hasan kuuluu sotilasoikeuden piiriin.
FBI ilmoitti 9. marraskuuta 2009, että tutkijat uskoivat Hasanin toimineen yksin. He kertoivat käyneensä läpi todisteita, joihin sisältyi vuonna 2008 käytyjä keskusteluja Anwar al-Awlakin kanssa, mutta he eivät löytäneet todisteita siitä, että Hasan olisi saanut käskyjä tai apua keneltäkään. Lehdistötiedotteen mukaan Hasanin tietokoneiden ja internetin käytön alustavan tutkinnan jälkeen ei löytynyt mitään näyttöä siitä, että hänellä olisi ollut rikoskumppaneita tai että hän olisi ollut osa laajempaa terroristien salaliittoa.
Tutkinta > Oikeudenkäynti

Tammikuun 2011 lopulla armeijan mielentilatutkimuslautakunta, joka tavallisesti koostuu lääkäreistä ja psykologeista, totesi Hasanin syyntakeiseksi, eli hän oli toiminut täydessä ymmärryksessä.
Hänet asetettiin virallisesti syytteeseen 20. heinäkuuta 2011. Hän ei antanut vastalausetta, ja tuomari hyväksyi Hasanin asianajajien pyynnön, jonka mukaan vastalause voitaisiin antaa myöhemmin.
Kesäkuun 3. päivänä 2013 sotilastuomari antoi Hasanille luvan edustaa itseään tulevassa murhaoikeudenkäynnissä. Hänen asianajajiensa oli määrä pysyä asiassa mukana, mutta vain jos Hasan pyytäisi heidän apuaan. Valamiehistön valinta alkoi 5. kesäkuuta, ja avauspuheet pidettiin 6. elokuuta. Fox Newsin haastattelussa Hasan perusteli Fort Hoodin ampumisen aikaisia tekojaan väittämällä, että Yhdysvaltain armeija on sodassa islamia vastaan.
Ensimmäisen oikeudenkäyntipäivän aikana 6. elokuuta Hasan, joka edusti itseään, myönsi olleensa ampuja Fort Hoodin ammuskelussa vuonna 2009 ja vakuutti, että todisteet osoittavat hänen olleen ampuja. Hän myös kertoi lautakunnan kuulemisessa, että hän oli ”vaihtanut puolta” ja piti itseään mujahidinina, joka käy ”jihadia” Yhdysvaltoja vastaan.
Tutkinta > Tuomio

Hasan tuomittiin 23. elokuuta 2013 kaikista syytteistä valamiehistön mietittyä asiaa seitsemän tuntia. Viisi päivää myöhemmin Yhdysvaltain sotilastuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan.
Ampumisesta vangittu majuri Nidal Malik Hasan
Sivulliset hakeutuvat suojaan ammuskelun aikana.
Fort Hoodin joukkoammunnan muistomerkki
Rachael Leigh Cook

| Rachael Leigh Cook |
| --- | --- |
 Rachael Leigh Cook vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1979 (ikä 45) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät roolit:  Laney Boggs (Sinussa on se jokin)
Aiheesta muualla
www.rachaelleighcook.com
IMDb 
Elonet
Rachael Leigh Cook (s. 4. lokakuuta 1979 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Cookin aloitti mallina kymmenvuotiaana, ja näyttelemään hän pääsi vuoden 1995 elokuvassa Lastenlikkojen klubi. 1990-luvun jälkipuoliskolla hän esiintyi erinäisissä vähemmälle huomiolle jääneissä elokuvarooleissa, kunnes sai naispääosan vuoden 1999 romanttisesta nuortenkomediasta Sinussa on se jokin. Cookin 2000-luvun elokuviin lukeutuvat muun muassa Texas Rangers (2001), Josie and the Pussycats (2001) ja Neiti Etsivä (2007).
Vuonna 2005 Cook esiintyi HBO:n minisarjassa Into the West (2005), ja vuosina 2012–2015 hän esiintyi naispääosassa rikosdraamasarjassa Perception, jota tehtiin kolme tuotantokautta.
Cook on ollut vuodesta 2004 lähtien naimisissa näyttelijä Daniel Gilliesin kanssa. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2013 syntynyt tytär ja 2015 syntynyt poika.
Osittainen filmografia

Lastenlikkojen klubi (1995)
Kimppakyyti (1996)
Peloton mies (1998)
Sinussa on se jokin (1999)
Elämäni rakkaani (2000)
Tappakaa Carter (2000)
Batman of the Future: Return of the Joker (äänirooli, 2000)
Conspiracy.com (2001)
Tuhoisa suhde (2001)
Texas Rangers (2001)
Josie and the Pussycats (2001)
Blow Dry – kierot kutriniekat (2001)
Robbery – hullu keikka (2002)
Reflex (2003)
Bookies – hämärä bisnes (2003)
Neiti Etsivä (2007)
The Lodger (2009)
Bob Funk (2009)
Falling Up (2009)
Vampire (2011)
The Family Tree (2011)
Broken Kingdom (2012)
Red Sky (2014)
A Midsummer Night's Dream (2017)
Love Guaranteed (2020)
He's All That (2021)
Spirit Halloween: The Movie (2022)
A Tourist's Guide to Love (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rachael Leigh Cook Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Salatut elämät – 12. esityskausi (2009–2010)

| Salatut elämät 12>  kausi (2009–2010) |
| --- | --- |
 
 Salattujen elämien tunnus vuonna 2009.
 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  2009-08-2424. elokuuta 2009
Viimeinen esitys:  2010-05-3131. toukokuuta 2010
Esitysten määrä:  180
Kaudet
 ← Edellinen 11. kausi (2008–2009) Seuraava → 13. kausi (2010–2011)
Salatut elämät -saippuasarjan 12. kausi esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2009 ja päättyen toukokuussa 2010.
Henkilöt > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Kovero  | … |  Ismo Laitela   |
|  Hanna Kinnunen  | … |  Salla Laitela   |
|  Marko Reinola  | … |  Jarkko Peltonen   |
|  Johanna Raunio  | … |  Tanja Jääskeläinen   |
|  Juha-Pekka Mikkola  | … |  Miika Mäkelä   |
|  Anu Palevaara  | … |  Jenni Vainio   |
|  Sami Sarjula  | … |  Ossi Puolakka   |
|  Markku Pulli  | … |  Joonatan Sievinen   |
|  Timo Jurkka  | … |  Lasse Sievinen   |
|  Johanna Nurmimaa  | … |  Paula Sievinen   |
|  Aarni Kivinen  | … |  Panu Kaukovaara   |
|  Mira Kivilä  | … |  Iiris Kaukovaara   |
|  Janna Ilmanen  | … |  Aino Kaukovaara   |
|  Villem Puntonen  | … |  Otto Kaukovaara   |
|  Sampsa Tuomala  | … |  Sampo Kaukovaara   |
|  Sara Parikka  | … |  Peppi Puolakka   |
|  Saija Palin  | … |  Niina Kanerva   |
|  Jarkko Nyman  | … |  Sebastian Vuorela   |
|  Kirsi Ståhlberg  | … |  Isabella Holm   |
|  Tommi Taurula  | … |  Kari Taalasmaa   |
|  Sara Lohiniva  | … |  Oona Kiviranta   |
|  Patrik Borodavkin  | … |  Miro Holm   |
|  Jarmo Koski  | … |  Seppo Taalasmaa   |
|  Anneli Ranta  | … |  Helena Kuula   |
|  Sannamaija Pekkarinen  | … |  Heli Sievinen   |
|  Lari Laurikkala  | … |  Niko Vainio   |
|  Jasmin Hamid  | … |  Katariina Mäkelä   |
|  Antti Launonen  | … |  Tuukka Aaltonen   |
|  Venla Savikuja  | … |  Heidi Aaltonen   |
|  Mia Ehrnrooth  | … |  Cindy Rintala   |
Aiheesta muualla

Salatut elämät - Episode List: 2009
Salatut elämät - Episode List: 2010
Salatut elämät – 13. esityskausi (2010–2011)

| Salatut elämät 13>  kausi (2010–2011) |
| --- | --- |
 
 Salattujen elämien tunnus vuonna 2010.
 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  2010-08-3030. elokuuta 2010
Viimeinen esitys:  2011-05-2727. toukokuuta 2011
Esitysten määrä:  180
Kaudet
 ← Edellinen 12. kausi (2009–2010) Seuraava → 14. kausi (2011–2012)
Salatut elämät -saippuasarjan 13. kausi esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2010 ja päättyen toukokuussa 2011. Kaudella nähtiin sarjan 2000. jakso.
Henkilöt > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Kovero  | … |  Ismo Laitela   |
|  Timo Jurkka  | … |  Lasse Sievinen   |
|  Johanna Nurmimaa  | … |  Paula Sievinen   |
|  Sannamaija Pekkarinen  | … |  Heli Sievinen   |
|  Sara Parikka  | … |  Peppi Puolakka   |
|  Jasmin Hamid  | … |  Katariina Mäkelä   |
|  Lari Laurikkala  | … |  Niko Vainio   |
|  Sami Sarjula  | … |  Ossi Puolakka   |
|  Juha-Pekka Mikkola  | … |  Miika Mäkelä   |
|  Antti Launonen  | … |  Tuukka Aaltonen   |
|  Venla Savikuja  | … |  Heidi Aaltonen   |
|  Anu Palevaara  | … |  Jenni Vainio   |
|  Mia Ehrnrooth  | … |  Cindy Rintala   |
|  Kirsi Ståhlberg  | … |  Isabella Holm   |
|  Jarkko Nyman  | … |  Sebastian Vuorela   |
|  Jarmo Koski  | … |  Seppo Taalasmaa   |
|  Anneli Ranta  | … |  Helena Kuula   |
|  Mikko Parikka  | … |  Jiri Viitamäki   |
|  Timo-Pekka Luoma  | … |  Antti Polvijärvi   |
|  Susanna Mikkonen  | … |  Liisa Salo   |
Aiheesta muualla

Salatut elämät - Episode List: 2010
Salatut elämät - Episode List: 2011
Ben Foster (näyttelijä)

| Ben Foster |
| --- | --- |
 Ben Foster Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1980 (ikä 44) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, elokuvatuottaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Klo 15:10 lähtö Yumaan Pandorum The Mechanic Lone Survivor Warcraft: The Beginning
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ben Foster (s. 29. lokakuuta 1980 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Jake Mazurskyn roolista elokuvassa Alpha Dog sekä X-Men: Viimeinen kohtaaminen -elokuvan Enkelinä.
Benin nuorempi veli Jon Foster on myös näyttelijä.
Foster kihlautui loppuvuodesta 2016 ja avioitui kesäkuussa 2018 näyttelijä Laura Preponin kanssa. He saivat tyttölapsen elokuussa 2017.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Kounterfeit | Kounterfeit | Travis |
| 1998 | Olen odottanut sinua | I’ve Been Waiting for You | Charlie |
| 1998 | Breakfast with Einstein | Breakfast with Einstein | Ryan |
| 1998 | 1973 | 1973! | Peter |
| 1999 | Liberty Heights – vapauden rajat | Liberty Heights | Ben Kurtzman |
| 2001 | Älä jätä minua | Get Over It | Berke Landers |
| 2002 | The Laramie Project | The Laramie Project | Aaron Kreifels |
| 2002 | Big Trouble | Big Trouble | Matt Arnold |
| 2002 | Bang, Bang olet kuollut | Bang, Bang, You’re Dead | Trevor Adams |
| 2003 | Northfork | Northfork | Cod |
| 2003 | Reflex | Reflex | Eddie |
| 2004 | The Punisher  | The Punisher | Spacker Dave |
| 2004 | Petollinen on ihmissydän | The Heart Is Deceitful Above All Things | Fleshy Boy |
| 2005 | Panttivanki | Hostage | Mars Krupcheck |
| 2006 | Alpha Dog | Alpha Dog | Jake Mazursky |
| 2006 | X-Men: Viimeinen kohtaaminen | X-Men: The Last Stand | Enkeli |
| 2007 | Klo 15:10 lähtö Yumaan | 3:10 to Yuma | Charlie Prince |
| 2007 | 30 päivää kaamosta | 30 Days of Night | The Stranger |
| 2008 | Birds of America | Birds of America | Jay |
| 2009 | Messenger | The Messenger | Charlie Prince |
| 2009 | Pandorum | Pandorum | Bower |
| 2011 | Here | Here | Will Shepard |
| 2011 | The Mechanic | The Mechanic | Steve McKenna |
| 2011 | 360 | 360 | Tyler |
| 2011 | Rampart | Rampart | Terry |
| 2012 | Salakuljettaja | Contraband | Sebastian Abney |
| 2013 | North of South, West of East | North of South, West of East | Cass |
| 2013 | Kill Your Darlings | Kill Your Darlings | William Burroughs |
| 2013 | Ain’t Them Bodies Saints  | Ain’t Them Bodies Saints | Patrick Wheeler |
| 2013 | Lone Survivor  | Lone Survivor | Matt ”Axe” Axelson |
| 2016 | Warcraft: The Beginning | Warcraft | Medivh |
| 2016 | Inferno  | Inferno | Bertrand Zobrist |

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996–1997 | Flash Forward | Flash Forward | Tucker ”Tuck” James | 26 jaksoa |
| 1998 | You Wish | You Wish | Earl | ”Future Shock” |
| 1999–2000 | Freaks and Geeks | Freaks and Geeks | Eli | ”Pilot” ”Carded and Discarded” |
| 2000 | Eron lait | Family Law | Jason Nelson | ”A Mother’s Son” |
| 2001–2002 | Käytäväpeliä | Boston Public | Max Warner | ”Chapter Twenty-Nine” ”Chapter Thirty-Six” |
| 2005 | Dead Zone | The Dead Zone | Darren Foldes | ”The Last Goodbye” |
| 2003–2005 | Mullan alla | Six Feet Under | Russell Corwin | 22 jaksoa |
| 2007 | Kovan onnen kundi | My Name Is Earl | Glenn | ”My Name Is Inmate #28301-016: Part 1” ”My Name Is Inmate #28301-016: Part 2 ” |
| 2012 | Robot Chicken | Robot Chicken | Orville Redenbacher (äänirooli) | ”Executed by the State” |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ben Foster Wikimedia Commonsissa
Ben Foster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
30. sotasairaala

30.Sotasairaalan henkilökunta Cygnaeuksen koulun juhlasalissa kesällä 1941
30. sotasairaala (30.SotaS) toimi talvisodan ja jatkosodan aikana Jyväskylässä sekä sen ympäristökunnissa. Sotasairaalassa hoidettiin suomalaisia sotilaita ja siviilejä. Myös joitakin venäläisiä sotavankeja hoidettiin kuin mitä tahansa muuta potilasta. Jatkosodan aikana oli myös hoidettavana saksalaisia sotilaita. Miehistö hoidettiin omalla puolellaan ja upseerit upseerihuoneissa.
Sairaalan toiminta

30. sotasairaalan toimintaa johti talvisodan aikana Yleisen sairaalan ylilääkäri, lääkintäeversti Aarne Becker. Hän kuoli Jyväskylässä 7. helmikuuta 1941. Lääkintämajuri Artturi Nyyssönen jatkoi sairaalan johdossa. Jatkosodassa 30. sotasairaalan päälikkölääkärinä toimi lääkintämajuri Carl Wegelius.
Sairaalan toiminta > Potilaiden saapuminen ja siirrot

Kenttäsairaalat lähettivät öisin potilaita junakuljetuksilla sotasairaaloihin. Sairasjunan lähestyessä Jyväskylää asemalta lähetettiin tieto sairaaloihin. Potilaskuljetusryhmät ryhtyivät heti työhön ja lähetit lähtivät herättämään eri puolilla kaupunkia asuvia hoitajia. Ikkunaan tehty koputus herätti hoitajat, jotka lähtivät heti työpaikoilleen. Lääkärit lajittelivat potilaat junissa tai juna-asemalla, jonka jälkeen potilaat lähetettiin ambulansseiksi muutetuilla linja-autoilla sairaaloihin. Poliklinikoille syntyi ruuhkaa ja potilaat joutivat odottamaan. Vähiten haavoittuneet sijoitettiin suoaan osastoille. Potilaita siirreettiin kesällä 1944 myös Lahdesta Kinkomaalle hinaajan vetämällä proomulla koska rautateillä oli ruuhkaa.
Potilaita siirrettiin myös sairaalasta toiseen, jos potilas vaati erityishoitoa tai potilas halusi päästä lähemmäksi omaa kotiaan. Sairaalassa palvelevat vartiomiehet osallistuivat myös esimerkiksi potilaiden saattaminen Nokialle Pitkäniemen mielisairalaan, jos potilas oli sinne määrätty jatkohoitoon. Jotkut potilaat olivat siinä kunnossa, että heidät sidottiin paareihin ja myös hoitaja lähti mukaan lääkkeiden kanssa saattamaan potilasta.