Laosin historia
Hajanaiset kuningaskunnat

Lan Xangin kuningaskunta ei lopulta pystynyt säilymään yhtenä kokonaisuutena, vaan se hajosi vuonna 1690 kolmeen osaan hallitsevan dynastian keskinäisten valtataistelujen vuoksi. Maan eteläiseen osaan syntyi ChampasSakin kuningaskunta, keskistä osaa hallittiin Vientianesta ja pohjoisosaa Luang Prapangista. Lao-kuningaskunnissa kehittyi keskinäisistä kiistoista huolimatta tunne laon kansan identiteetistä erotuksena tai-naapureihin. Kansan ylpeyttä vahvisti se, että lao-kansa piti hallussaan tarunomaista Smaragdibuddhan veistosta, joka oli veistetty jaspiksesta. Patsaan oli tuonut Chiang Maista Luang Prapangin kautta Vientianeen kuningas Setthathirat vuonna 1564.
Pienemmät ja heikommat kuningaskunnat luisuivat yhä enemmän siamilaisvallan alle. Burmalaisten ja siamilaisten perättäiset maahantunkeutumiset ajoivat lao-valtioita myös keskinäisiin kiistoihin. Vuonna 1771 Luang Prapang hyökkäsi Vientianeen, sillä Luang Prapangin kuningas koki Vientianen olevan osallinen burmalaisten hyökkäykseen vuonna 1765.
Vuonna 1778 Taksinin armeijanssa palvellut kenraali Chakri, josta tuli myöhemmin Siamin kuningas Rama I, valloitti armeijoineen Vientianen. Valloittajat ryöstivät mukanaan Phra Bangin ja Smaragdibuddhan patsaan ja veivät ne Bangkokiin. Phra Bang on sittemmin palautettu Laosiin, mutta Smaragdibuddha on nykyisin nähtävillä Bangkokin Wat Phra Kaeon temppelissä.
Vientiane ajautui Bangkokin hallinnon vasalliksi ja Luang Prabangissa taas pitivät valtaa burmalaiset. Luang Prabang vapautui burmalaisvallasta 1778, mutta tilalle tuli siamilaisten ylivalta. Siamilaiset käyttivät Vientianea hyväkseen alistaakseen myös pohjoisemman lao-valtion Luang Prabangin alaisuutensa. Vientiane tuki 1700-luvun lopulla siamilaisia estääkseen burmalaisia valtaamasta nykyisen Laosin ja Thaimaan pohjoisosia. Lao-kuningaskunnat joutuivat 1700-1800-luvun taitteessa yhä enemmän Rama I:n hallitseman Siamin valtakunnan vallan alle. Lao-valtioihin nähden ylivaltaa pitivät myös vietnamilaiset. Vietiane joutui maksamaan vasalliveroa sekä Bangkokiin että Vietnamin pääkaupunkiin Huếen
Vientianen kuningaskunta katosi lopullisesti vuonna 1827. Vientianen vasallikuningas Chao Anoun tavoitteena oli yhdistää uudelleen kolme lao-kuningaskuntaa ja hän hyökkäsi Siamiin. Sotaretki epäonnistui täysin, ja siamilaiset miehittivät Vientianen ja tuhosivat sen täysin. Siamilaiset myös tyhjensivät koko Mekongjoen itäpuolen väestöstä joukkosurmilla ja pakkosiirroilla. Chao Anoun onnistui paeta Vietnamiin. Hän sai Vietnamissa tukea Nguyễn-dynastian keisarilta Minh Mạngilta ja hän lähti sotajoukkoineen takaisin Vientianeen. Sotilaat kuitenkin karkasivat ja  Chao Anou pakeni pieneen Ruukkujen tasangolla sijainneeseen phuan-kansan Xieng Khouangin kuningaskuntaan.
Xieng Khouangin pienen kuningaskunnan vaiheista tiedetään vain vähän. Xieng Khouang maksoi vasalliveroa sekä siamilaisille että vietnamilaisille, ja maan kuningas joutui päättämään kummalle hän luovuttaisi Chao Anoun. Hän luovutti tämän siamilaisille, mikä suututti keisari Minh Mạngin. Minh Mạng lähetti sotilaansa vangitsemaan Xieng Khouangin kuninkaan ja tämä teloitettiin Huếssa vuonna 1832.
1800-luvun puolivälistä lähtien nykyisen Laosin alueelle kohdistui merkittävä muuttoaalto, kun hmong-väestöä pakeni Kiinasta etelään. Hmongit asettuivat vuoristoiselle alueelle, joka soveltui parhaiten heidän harjoittamaansa riisinviljelyyn.