stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vasili Dolgorukov (diplomaatti)

Vasili Lukitš Dolgorukov (ven. Васи́лий Луки́ч Долгору́ков; n. 1670 – 19. marraskuuta (J: 9. marraskuuta) 1739 Novgorod) oli venäläinen diplomaatti, jolla oli vaikutusvaltainen asema Venäjän johdossa tsaari Pietari II:n valtakaudella.
Vasili Dolgorukov aloitti diplomaatinuransa vuonna 1687 setänsä Jakov Dolgorukovin avustajana Pariisin lähetystössä. Myöhemmin hän oli Venäjän lähettiläänä Puolassa 1706–1707, Tanskassa 1707–1720, Ranskassa 1721–1722 ja Ruotsissa 1725–1727. Pietari II:n valtakaudella 1727–1730 hän oli vaikutusvaltainen salaneuvoston jäsen ja järjesti keisarin kihlauksen oman veljentyttärensä Jekaterina Dolgorukovan kanssa. Pietari II:n kuoltua yllättäen vuonna 1730 Dolgorukov osallistui tämän seuraajan valintaan liittyneeseen juonitteluun, johon liittyi muun muassa väärennetyn tsaarin testamentin laatiminen Jekaterina Dolgorukovan järjestämiseksi valtaistuimelle. Dolgorukov ryhtyi myös ensimmäisenä tukemaan Anna Ivanovnan valintaa hallitsijaksi. Yhdessä Mihail Golitsynin ja kenraaliluutnanti Leontievin kanssa hän sai helmikuussa 1730 Annan antamaan vakuutuksen, joka rajoittaisi hänen valtaansa hallitsijana. Noustuaan seuraavassa kuussa valtaistuimelle Anna kuitenkin karkotti Dolgorukovin Arkangeliin ja myöhemmin edelleen Solovetskin luostariin. Vuonna 1739 hänet ja kaksi muuta Dolgorukovin suvun mahtimiestä, Ivan ja Sergei Dolgorukov, todettiin syyllisiksi Pietari II:n testamentin väärentämiseen, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin mestaamalla Novgorodissa.
Vilkaviškis

| Vilkaviškis |
| --- | --- |
 Vilkaviškisin rautatieasema
 lippu:  vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
kunnallispiiri:  Vilkaviškisin kunnallispiiri
Väkiluku (2012):  11 390
 
 www.vilkaviskis.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vilkaviškis on eteläisessä Liettuassa Marijampolėn läänissä sijaitseva kaupunki. Se on Vilkaviškisin kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 11 390 asukasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi) (englanniksi)
Marijampolėn lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Kalvarijan kunta • Kazlų Rūdan kunta • Marijampolėn kaupunkikunta • Šakiain kunnallispiiri • Vilkaviškisin kunnallispiiri
Kaupungit:  Kalvarija • Kazlų Rūda • Marijampolė • Šakiai • Gelgaudiškis • Kudirkos Naumiestis • Panemunė • Vilkaviškis • Kybartai • Virbalis
Kauppalat:  Jūrė • Lukšiai • Lekėčiai • Griškabūdis • Barzdai • Kriūkai • Žemoji Panemunė • Žvirgždaičiai • Pilviškiai • Pajevonys • Vištytis
Kylät:  Jungėnai • Jusevičiai • Sangrūda • Mikalauka • Liubavas • Sūsninkai • Brukai • Mockai • Senoji Radiškė • Antanavas • Jūrė • Bagotoji • Ąžuolų Būda • Bebruliškė •  Plutiškės • Jankai • Būda • Giedručiai • Girėnai • Veršiai • Sintautai • Stotis • Paežeriai • Giedriai • Dvarnieji
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Visuaalisen taiteen edistämiskeskus

VISEK eli Visuaalisen taiteen edistämiskeskus on vuonna 1987 perustettu Kuvaston yhteydessä toimiva taho, joka myöntää apurahoja visuaalisen alan ammattilaisille.
VISEKillä on kolmijäseninen johtokunta, jonka Kuvaston hallitus valitsee vuosittain.
VISEKin jakamat varat perustuvat tekijänoikeuslain mukaiseen yksityisen kopioinnin hyvittämiseen tekijöille. Vuonna 2021 VISEK jakoi 27 apurahaa, yhteensä 76 000 euroa. Aiemmin VISEK keskittyi audiovisuaaliseen ja digitaaliseen taiteeseen.
Aiheesta muualla

Visuaalisen taiteen edistämiskeskus VISEK
Vauvoja

| ”Vauvoja” Kasmir mukana SAARA |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 15. toukokuuta 2015
 Tyylilaji: pop, funk
 Kesto: 03.49
 Levy-yhtiö: Universal Music
Muut kannet
 Akustisen version kansikuva
Kasmirin muut singlet
| ”Ryan Gosling” 2015 | ”Vauvoja” 2015 | ”Linnuton puu” 2015 |
SAARAn muut julkaisut
| ””Ur Cool”” 2015 | ”Vauvoja” 2015 | ””The Urge”” 2016 |
”Vauvoja” on suomalaisartisti Kasmirin kappale, joka julkaistiin singlenä 15. toukokuuta 2015. Kappaleella on mukana myös SAARA. Kappaleen ovat säveltäneet Kasmirin ja SAARAn lisäksi Hank Solo, Jonas W. Karlsson sekä Mikko Kuoppala ja sen sanoituksesta vastaavat Kasmir, Saara ja Mikko Kuoppala. Kappale on sävelletty ja nauhoitettu Los Angelesissa.
Kappale Kesäkumi-kampanjan vuoden 2015 tunnuskappale. Kappale on kampanjan 20. kesäkumikappale. Kappale poikkeaa teemaltaan aiempien vuosien kesäkumikappaleista, sillä ne ovat aiemmin liittyneet muun muassa irtosuhteisiin. ”Vauvoja”-kappale puolestaan kertoo rakkaudesta, lasten hankinnasta sekä vakavasta parisuhteesta.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin samanaikaisesti singlen kanssa 15. toukokuuta 2015. Videolla perinteiset sukupuoliroolit on käännetty toisin päin ja SAARA nähdään videolla menestyvänä ”business-naisena” sekä pelipaitaan sonnustautuneena sohvaperunana. Kasmir puolestaan siivoaa kotia ja tarjoilee kotonaan drinkkejä ystävilleen. Videota on katsottu YouTube-palvelussa yli 4 miljoonaa kertaa.
”Vauvoja”-kappaleesta julkaistiin 2. syyskuuta 2015 akustinen versio. Versiosta julkaistiin musiikkivideo 7. syyskuuta 2015, joka kuvattiin Helsingin taiteiden yössä.
Kappaleet

Vauvoja (mukana SAARA) – 3.49
Vauvoja (Acoustic) (mukana SAARA) – 4.08
Menestys

Elokuussa 2015 kappaleella myönnettiin aiemmin lähinnä elintarvikkeille annettu Sydänmerkki. Samaan aikaan kappale saavutti myös singlen platinalevyn, sillä sitä on kuunnelty Spotifyssa yli 4 miljoonaa kertaa.
Kappale nousi kesällä 2015 viideksi peräkkäiseksi viikoksi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi. YleX:n musiikkipäällikkön Peppi Puljujärven mukaan kappale nousi ensimmäisenä kesäkumikappaleena myös muiden radiokanavien soittolistoille, kun aiemmin kesäkumikappaleet ovat soineet lähinnä Ylen radiokanavilla.
Mikko Kuoppala itse oli tyytymätön lopputuotokseen. Hän kirjoitti vuonna 2020: ”Kehikkona oli tehdä joku ehkäisymyönteinen kudelma ilman valistusmentaliteettia, mutta lopputulos sisälsi kaikenlaista poukkoilua. En ilmeisesti oikein osaa tehdä musaa kuin omalla tavallani.”
Menestys > Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 2 
Suomen virallinen latauslista: 1 
Radiolista: 1
Vallonjärvi

| Vallonjärvi |
| --- | --- |
 Näkymä lintutornilta lounaaseen Vallonjärvelle
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Valkeakoski
Koordinaatit:  61°14′43″N, 24°01′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajaveden alaosan alue‎ (35.22)
Laskuoja:  Vallonoja 
Järvinumero:  35.222.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,4 m 
Rantaviiva:  3,846 km 
Pinta-ala:  24,913 ha  
 fiVallonjärvi 
Vallonjärvi  on Pirkanmaalla Valkeakosken Sääksmäen Vallon kylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Vallonjärvi on osa Jumusen–Rauttunselän aluetta.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Järvi sijaitsee Vanajaveden äärellä suurimmillaan 650 metriä leveän Haapasaari nimisen kannaksen takana. Vaikka järvien vedenpinnat ovat samalla tasolla, on Vallonjärvi katsottu olevan itsenäinen järvi. Sen pohjoispäähän laskee Vallonoja ja siihen yhtyvän Hallonojan ja Hattianojan yhteinen haara. Vallonoja muuttuu yläjuoksulla Arranojaksi. Vallonojaan laskee Viuhanjärven lyhyt laskuoja. Pohjoisrantaan laskee myös Valkeakosken taajama-alueella virtaava oja. Vallonjärven oma laskujoki on yli 15 metriä leveä ja 250 metriä pitkä. Se laskee Vanajaveteen Kärjenniemenselän Yrjölänlahteen, joka jää Säkkisaaren yläpuolelle. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Järven lähiympäristössä on paljon peltoja ja kuusi maatilaa. Järven lähialueelle tulee Valkeakosken keskustaajaman asuntoalueet. Järven pohjoispään itäiset rannat ovat laskuojan molemmin puolin luononsuojelualuetta. Siellä sijaitsee myös lintutorni.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu kerran kevättalvella 1982. Silloin vesi on ollut kirkasta (sameusluku 2,2 FNU), näkösyvyys 0,3 metriä ja vedenväri oli ruskeaa (väriluku 120 mg (Pt)/l). Ruskea väri johtui humuksesta, jota oli liuennut veteen. Veden sähkönjohtavuus oli 10,9 mS/m, mikä on tavallinen arvo suomalaisissa järvissä. Pintaveden happipitoisuus oli 8,7 mg/l, jolloin hapen kylläisyysaste oli 61%. Veden happamuustaso oli pH 6,5, mutta samalla puskurikyky happamoitumista vastaan oli alkaliteetin mukaan hyvä (0,49 mmol/l). Vaaraa järven happamoitumisesta ei ole. Monet valuma-alueen ojista virtaavat peltoaukeiden läpi, mikä heijastuu korkeina ravinnepitoisuuksina. Fosforipitoisuus oli 53 µg/l ja typpipitoisuus oli 1700 µg/l. Nämä ovat suuria arvoja rehevöityneellekin järvelle. Myös rautaa ja mangaania oli liuennut runsaasti veteen (700 µg (Fe)/l ja 170 µg (Mn)/l). Vaikka nämä tiedot ovat vanhoja, voidaan niiden perusteella tietyin varauksin päätellä jotain järven nykytilasta.
Historiaa

Vuoden 1956 peruskartassa oli Vanajaveden pinta alempana kuin nykyään, koska monet saaret olivat nieminä kiinni mantereessa. Vallonjärven rantoja kiersi leveä suokaistales, jonka takana alkoivat usein peltomaat. Valkeakosken taajaman asuntoalueet Heikkilässä olivat jo järven äärellä. Seuraavassa kartassa vuodelta 1976 on vedenpinta ylempänä ja esimerkiksi Roni on nyt saari. Samalla Vallojärven laskujoki ja tulojoki ovat leventyneet. Haapasaaren kautta on nyt rakennettu seututie 310, jolloin laskujoen yli kulkee silta.
Viktor Uspaskich

Viktor Uspaskich
Viktor Uspaskich (ven. Виктор Викторович Успасских, Viktor Viktorovitš Uspasskih, liett. Viktoras Uspaskichas, s. 24. heinäkuuta 1959 Urdoma, Arkangelin alue, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen liettualainen yrittäjä, hitsaaja ja poliitikko. Uspaskich toimii vuonna 2003 perustamansa Työväenpuolueen puheenjohtajana.
Uspaskich on toiminut Seimasin kansanedustajana vuosina 2000–2005 ja 2008–2009. Vuosina 2004–2005 hän toimi Liettuan talousministerinä, mutta joutui eroamaan petosepäilyjen vuoksi ja pakoili rikossyytteitä jonkin aikaa Venäjällä. Vuodesta 2009 lähtien Uspaskich on toiminut europarlamentaarikkona Euroopan parlamentissa.
Aiheesta muualla

Viktor Uspaskich Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Vincenzo Mangiacapre

| Mitalit> Maa:  Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:  Italia> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | kevyt välisarja |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Baku 2011 | kevyt välisarja |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ankara 2011 | kevyt välisarja |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | kevyt välisarja |  |
Vincenzo Mangiacapre (s. 17. tammikuuta 1989 Marcianise) on italialainen amatöörinyrkkeilyn olympiamitalisti. 170 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Mangiacapre edustaa GS Fiamme Azurrea ja kilpailee kevyessä välisarjassa.
Mangiacapre saavutti olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta kevyestä välisarjasta. Vuoden 2011 MM-kilpailuista ja saman vuoden EM-kilpailuista hän saavutti niin ikään pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoissa Bakussa Mangiacapre hävisi finaalissa isäntämaan Collazo Sotomayorille.
Vandenberg AFB SLC-4

Vandenberg Air Force Base Space Launch Complex 4 (lyh. SLC-4) on Kalifornian Vandenbergin lentotukikohdassa sijaitseva kantorakettien laukaisukompleksi. Kompleksi käsittää kaksi laukaisualustaa, itäisen (SLC-4E) ja läntisen (SLC-4W).
Historia

Yhdysvaltain ilmavoimien polaariratojen laukaisut tehtiin itärannikolla sijainneen Cape Canaveralin laukaisusuuntien rajoituksista johtuen Vandenbergin lentotukikohdasta Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaliforniassa Los Angelesin lähellä sijainneen tukikohdan eteläpuolella oli pelkkää valtamerta, mikä mahdollisti turvalliset laukaisut korkean inklinaatiokulman naparadoille.
Titan-perheen laukaisut olivat ennen IV-versiota tapahtuneet länsirannikolla kompleksi 4:ltä, jonka kaksi alustaa oli jaettu raketin varhaisemmalle Titan II -versiolle (SLC-4W) ja myöhemmille III- ja 34D-versiolle (SLC-4E). Idempänä sijainnut SLC-4E päätettiin muuntaa uudelle Titan IV:lle soveltuvaksi.
Rakennustöiden arvioitiin kestävän noin 16 kuukautta niiden alkaessa, mutta projekti venyi tavoiteaikataulusta neljällä kuukaudella, mikä viivästytti jo aiemmin merkittävistä aikatauluongelmista kärsinyttä Titan IV -ohjelmaa entisestään. Vandenbergin rakennustyömaan viivästymisen taustalla oli projektin alkuvaiheessa käytetyissä rakennusmateriaaleissa havaitut laatuongelmat.
Titan IV:n loppukokoonpano tapahtui länsirannikolla kokonaisuudessaan laukaisukompleksilla, mikä poikkesi itärannikon tavasta, missä kantoraketin boosterit ja nesteajoaineiset vaiheet valmisteltiin toisistaan erillisissä kokoonpanorakennuksissa (SMAB). Yksittäisen laukaisun valmistelut olivat länsirannikolla tämän ansiosta hieman nopeammat, mutta ratkaisu ei tuottanut aikataulullisia säästöjä pitkässä juoksussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vandenberg AFB SLC-4 Wikimedia Commonsissa
Slovenia talviolympialaisissa 1992

Slovenia osallistui Albertvillen talviolympialaisiin 1992 27 urheilijan voimin. Kyseessä oli Slovenian ensimmäiset olympiakisat itsenäisenä valtiona. Albertvillessä debytoi myös Slovenian rajanaapuri, Kroatia. Slovenia ei voittanut yhtään mitalia ja sen paras saavutus oli miesten mäkihypyn joukkuekilpailun kuudes sija. Maan lippua avajaisissa kantoi mäkihyppääjä Franci Petek.
Alppihiihto

| Urheilija | Laji | Lasku 1> Aika | Lasku 2> Aika | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jure Košir | Super-G |  |  | 1:16.56 | 29 |
| Mitja Kunc | Super-G |  |  | 1:16.49 | 27 |
| Gregor Grilc | Super-G |  |  | 1:15.71 | 20 |
| Andrej Miklavc | Suurpujottelu | 1:07.91 | 1:05.04 | 2:12.95 | 24 |
| Mitja Kunc | Suurpujottelu | 1:07.48 | 1:05.40 | 2:12.88 | 23 |
| Jure Košir | Suurpujottelu | 1:07.41 | 1:04.82 | 2:12.23 | 22 |
| Gregor Grilc | Suurpujottelu | 1:06.80 | 1:04.70 | 2:11.50 | 16 |
| Klemen Bergant | Pujottelu | 56.27 | 56.25 | 1:52.52 | 24 |
| Andrej Miklavc | Pujottelu | 55.02 | 54.45 | 1:49.47 | 17 |
| Jure Košir | Pujottelu | 54.88 | 54.61 | 1:49.49 | 19 |
| Gregor Grilc | Pujottelu | 54.73 | 55.22 | 1:49.95 | 22 |
Miesten alppiyhdistetty
| Urheilija | Syöksy> Aika | Pujottelu> Aika 1 | Pujottelu> Aika 2 | Yhteensä> Pisteet | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jure Košir | 1:49.60 | 51.32 | 51.95 | 59.78 | 13 |
| Urheilija | Laji | Lasku 1> Aika | Lasku 2> Aika | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Urška Hrovat | Super-G |  |  | DSQ | – |
| Barbara Brlec | Super-G |  |  | DNF | – |
| Špela Pretnar | Super-G |  |  | DNF | – |
| Nataša Bokal | Super-G |  |  | 1:27.42 | 32 |
| Špela Pretnar | Suurpujottelu | DSQ | – | DSQ | – |
| Barbara Brlec | Suurpujottelu | 1:09.50 | DNF | DNF | – |
| Katjuša Pušnik | Suurpujottelu | 1:08.99 | DNF | DNF | – |
| Nataša Bokal | Suurpujottelu | 1:07.20 | 1:08.44 | 2:15.64 | 13 |
| Veronika Šarec | Pujottelu | DNF | – | DNF | – |
| Katjuša Pušnik | Pujottelu | 50.06 | 46.39 | 1:36.45 | 16 |
| Urška Hrovat | Pujottelu | 49.04 | 45.46 | 1:34.50 | 10 |
| Nataša Bokal | Pujottelu | 48.62 | DNF | DNF | – |
Naisten alppiyhdistetty
| Urheilija | Syöksy> Aika | Pujottelu> Aika 1 | Pujottelu> Aika 2 | Yhteensä> Pisteet | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nataša Bokal | 1:29.02 | 35.05 | 34.60 | 42.60 | 7 |
Ampumahiihto

| Laji | Urheilijat | Ohilaukaukset1 | Aika | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 km  | Uroš Velepec | 2 | 29:54.3 | 68 |
| 10 km  | Boštjan Lekan | 1 | 28:42.4 | 51 |
| 10 km  | Janez Ožbolt | 0 | 28:31.1 | 43 |
| 10 km  | Sašo Grajf | 0 | 27:58.8 | 33 |
| Laji | Urheilija | Aika | Ohilaukaukset | Sakkoaika 2 | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 km  | Jure Velepec | 1'02:12.6 | 2 | 1'04:12.6 | 56 |
| 20 km  | Janez Ožbolt | 1'00:47.2 | 1 | 1'01:47.2 | 33 |
| 20 km  | Sašo Grajf | 57:39.2 | 3 | 1'00:39.2 | 24 |
| 20 km  | Boštjan Lekan | 59:26.8 | 1 | 1'00:26.8 | 21 |
| Urheilijat | Kilpailu> Ohilaukaukset 1 | Kilpailu> Aika | Kilpailu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Uroš Velepec Sašo Grajf Jure Velepec Janez Ožbolt | 6 | 1'39:03.2 | 20 |
1Jokaisen ohilaukauksen jälkeen täytyi hiihtää 150 metrin sakkolenkki 

2Jokainen ohilaukaus lisäsi minuutin aikaan
Freestylehiihto

| Urheilija | Laji | Karsinta> Aika | Karsinta> Pisteet | Karsinta> Sijoitus | Finaali> Aika | Finaali> Pisteet | Finaali> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Marko Jemec | Kumparelasku | 36.78 | 16.92 | 35 | Ei selvinnyt | Ei selvinnyt | Ei selvinnyt |
| Aleksander Peternel | Kumparelasku | 38.25 | 18.70 | 28 | Ei selvinnyt | Ei selvinnyt | Ei selvinnyt |
Pohjoismaiset hiihtolajit

| Laji | Urheilija | Kilpailu> Aika | Kilpailu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 10 km   C | Robert Kerštajn | 33:37.5 | 74 |
| 10 km   C | Jožko Kavalar | 32:49.6 | 71 |
| 15 km   takaa-ajo1   F | Robert Kerštajn | 48:05.3 | 67 |
| 15 km   takaa-ajo1   F | Jožko Kavalar | 46:36.9 | 62 |
| 30 km   C | Jožko Kavalar | 1'35:16.3 | 65 |
| 30 km   C | Robert Kerštajn | 1'32:17.6 | 50 |
| 50 km   F | Robert Kerštajn | 2'26:26.3 | 58 |
| 50 km   F | Jožko Kavalar | 2'13:17.9 | 24 |
1 Lähtöjärjestys perustui 10 km kilpailun tuloksiin 

C = perinteinen tyyli, F = vapaatyyli
| Urheilija | Laji | Hyppy 1> Pituus | Hyppy 1> Pisteet | Hyppy 2> Pituus | Hyppy 2> Pisteet | Yhteensä> Pisteet | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Franci Petek | Normaalimäki | 79.5 | 93.7 | 83.0 | 99.8 | 193.5 | 21 |
| Matjaž Zupan | Normaalimäki | 82.5 | 97.5 | 83.0 | 99.8 | 197.3 | 18 |
| Primož Kopač | Normaalimäki | 82.0 | 98.2 | 79.0 | 91.4 | 189.6 | 26 |
| Samo Gostiša | Normaalimäki | 84.0 | 101.4 | 84.0 | 100.4 | 201.8 | 12 |
| Samo Gostiša | Suurmäki | 97.5 | 72.5 | 103.5 | 86.4 | 158.9 | 22 |
| Damjan Fras | Suurmäki | 101.5 | 79.6 | 84.0 | 50.6 | 130.2 | 42 |
| Matjaž Zupan | Suurmäki | 101.5 | 81.6 | 96.0 | 72.4 | 154.0 | 27 |
| Franci Petek | Suurmäki | 107.0 | 94.8 | 99.5 | 82.3 | 177.1 | 8 |
| Urheilujat | Tulos> Pisteet 1 | Tulos> Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Samo Gostiša Franci Petek Matjaž Zupan Primož Kopač | 543.3 | 6 |
1Jokainen hyppääjä hyppäsi kaksi hyppyä. Kolme parasta huomioitiin
Taitoluistelu

| Urheilija | SP | VL | Yhteensä | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Luka Klasinc | 26 | DNF | DNF | – |
| Urheilija | SP | VL | Yhteensä | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mojca Kopač | 26 | DNF | DNF | – |
Varennes-sur-Allier

| Varennes-sur-Allier |
| --- | --- |

 vaakuna
 Varennes-sur-Allier
 Koordinaatit: 46°18′50″N, 3°24′08″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne
Departementti:  Allier
Arrondissementti:  Vichy
Väkiluku (2010):  3 600
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varennes-sur-Allier on kunta Ranskassa Allier'n departementissa Auvergnen alueella. Se sijaitsee puolessa välissä Moulinsin ja Vichyn välistä tietä. Kaupungissa on ollut asutusta jo roomalaisten vallan aikaan. Keskiajalla kaupunki linnoitettiin. Linnoituksesta on enää jäljellä yksi muurin torneista. Ranskan uskonsodassa 1500-luvulla kaupunkilaiset tukivat Henrik IV:tä, josta tuli myöhemmin Ranskan kuningas. Henrik IV palkitsi kaupungin lahjoittamalla kellon, jota soitetaan vieläkin kaupungintalon kellotapulissa tasatunnein.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varennes-sur-Allier Wikimedia Commonsissa
Utahin sota

Utahin sota oli Utahin territorion mormonisiirtolaisten ja Yhdysvaltain asevoimien välinen konflikti vuosina 1857-58. Konfliktin juuret olivat territorion mormonien ja ei-mormonien välisissä kiistoissa sekä mormonien harjoittamassa moniavioisuudessa ja pyrkimyksessä teokratian lisäämiseen hallinnossaan. Myös mormonikapinana, mormonisotana ja Utahin kampanjana tunnetussa konfliktissa ei käyty merkittäviä taisteluita ja tilanne ratkesi lopulta neuvottelujen avulla.
Tausta

Yhdysvalloissa mormoneihin suhtauduttiin jo Joseph Smithin aikana varauksellisesti, koska näillä oli tapana muuttaa uusille alueille isoina joukkoina ja äänestää yhtenäisesti, mikä aiheutti huolta ei-mormonien keskuudessa. Mormonit olivat kokeneet vainoa Missourissa ja Ohiossa 1820–1830 -luvuilla: uskontokunnan edustajat häädettiin Missourin alueelta kahdesti. Ohiossa Smith tervattiin ja hän lähti osavaltiosta paetakseen petossyytteitä. Utahin Salt Lake -laaksoon mormonit saapuivat 24. heinäkuuta 1847.
Mormoneita johtava Brigham Young valittiin Utahin territorion kuvernööriksi vuonna 1851. Hänen kaudellaan territorio oli käytännössä teokratia. James Buchanan nousi Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 1856. Youngin kuvernöörikausi oli virallisesti päättynyt kaksi vuotta aikaisemmin, mutta koska hänen seuraajansa ei ollut nimitetty, hän oli lakiteknisesti edelleen territorion kuvernööri.
Useat territorion viranomaiset, jotka eivät olleet mormoneita, erosivat pian virassa aloittamisen jälkeen ja valittivat Washingtoniin, että mormonit uhkailevat heitä väkivallalla ja toisinaan jopa toteuttivat näitä uhkauksia. Mormonit sen sijaan väittivät, että uskontokuntaan kuulumattomat virkamiehet juopottelevat ja ahdistelevat mormoninaisia.
Yhdysvaltain vastaus

Yhdysvaltain hallitus lähetti armeijan kukistamaan mormonikapinaa, jota ei itse asiassa ollut olemassakaan. Kampanja sitoi jopa kolmanneksen maan asevoimista. Mormonit olivat valmiita polttamaan pääkaupunkinsa; kiista kulminoitui huhtikuussa 1858 hallituksen joukkojen marssiin Salt Lake Cityyn, josta mormonit olivat jo paenneet väliaikaisesti vuorille. Konflikti päättyi Brigham Youngin suostuessa sopimukseen Yhdysvaltain presidentti James Buchananin kanssa, vaikka hän kielsi territorion koskaan kapinoineen liittovaltiota vastaan.
Jälkivaikutukset

Buchanan armahti kaikki osalliset mormonit ja lähetti kahden miehen valtuuskunnan viemään viestiä Utahiin. Young ja muut mormonit hyväksyivät tarjouksen sillä ehdolla, että Alfred Cumming nimitetään uudeksi kuvernööriksi ja että Utahin territorion alueelle perustetaan pysyvä varuskunta. Kun armeija saapui rakentamaan sitä 26. heinäkuuta 1858, katsottiin mormonisodan päättyneen.
Yhdysvaltain sisällissodan alettua Washingtonin kiinnostuksenkohde ohjautui muualle. Abraham Lincolnin kerrotaan sanoneen mormonien edustajille Washingtonissa, että "jos hän [Brigham Young] jättää minut rauhaan, minä jätän hänet rauhaan".