Ulvilan surma
Erillinen seksuaalirikossyyte

Kun Vaasan hovioikeus oli todennut Anneli Auerin syyttömäksi miehensä murhaan, hänen lastensa sijaisvanhemmat kertoivat poliisille, että lapset olivat alkaneet kertoa heihin ja naapurin lapsiin kohdistuneesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Auerin vuonna 2002 syntynyt tytär kertoi myöhemmin, että kyseinen kertomus oli saanut kimmokkeen siitä, kun sijaisvanhemmat antoivat Auerin kuopukselle ruoaksi pelkkää puuroa ja pastaa epäillessään hänen viillelleen heidän venettään. Lopulta kuopus antoi ymmärtää, että veneen viiltely liittyi siihen, että hän oli nähnyt, kun äiti tappoi isän. Sijaisvanhemmat alkoivat sen seurauksena tarjota hänelle taas tavallista ruokaa, minkä jälkeen Auerin poika keksi kertoa, että äiti oli viillellyt heitä. Poika kertoi myöhemmin, että sijaisvanhemmat alkoivat ehdottaa oma-aloitteisesti seksuaalisia tekoja, joita Auer ja hänen miesystävänsä olisivat heille ehkä tehneet, eivätkä hyväksyneet kielteisiä vastauksia. Lisäksi he palkitsivat lapsia kauhutarinoiden kertomisesta paremman kohtelun muodossa. Ennen sosiaaliviranomaisten haastatteluja sijaisvanhemmat kävivät lasten kanssa läpi, mitä heidän pitää kertoa viranomaisille. Lapset eivät uskaltaneet kertoa valehdelleensa, koska haastattelut videoitiin.
Lasten mukaan sijaisvanhemmat katkaisivat kaikki heidän sosiaaliset suhteensa ja vieraannuttivat heidät äidistä, isovanhemmista ja ystävistä. Lapset tunsivat olonsa sijaisperheessä turvattomiksi, mikä vaikutti kertomusten syntyyn. Jos lapset yrittivät kertoa valehdelleensa, sijaisvanhemmat suuttuivat heille. Oikeuspsykologian dosentti Julia Korkmanin mukaan lasten kertoma on yhteensopivaa sen kanssa, mitä tutkimuksissa on havaittu lasten vääristä hyväksikäyttötarinoista.
Poliisi vangitsi syyskuussa 2011 Auerin ja hänen entinen miesystävänsä ”todennäköisin syin epäiltyinä” törkeistä seksuaalirikoksista, jotka kohdistuivat Auerin omiin sekä hänen entisen naapuriensa lapsiin. Syyttäjinä tapauksessa toimivat kihlakunnansyyttäjät Paula Pajula ja Heli Haapalehto. Tapauksen alkuperäinen syyttäjä Jouko Saario joutui vetäytymään, koska julkisuudessa oli noussut kohu hänen esteellisyydestään.
29. kesäkuuta 2012 Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi Anneli Auerin seitsemän vuoden vankeusrangaistukseen muun muassa kahdesta törkeästä raiskauksesta ja kolmesta törkeästä lapsen hyväksikäytöstä. Auerin entinen miesystävä Jens Rurik Kukka (s. 1963) tuomittiin 10 vuodeksi vankeuteen. Tuomion mukaan teot ajoittuivat vuosiin 2007–2009. Tuomiosta jouduttiin äänestämään, sillä yksi kolmesta tuomarista olisi tuominnut Auerin ja Kukan vain lievistä pahoinpitelyistä ja päästänyt molemmat vapaaksi.
Tuomiosta valitettiin Turun hovioikeuteen, joka katsoi 27. kesäkuuta 2013 Auerin syyllistyneen käräjäoikeuden toteamien rikosten lisäksi kolmeen törkeään pahoinpitelyyn. Auerin rangaistusta korotettiin kuudella kuukaudella, jolloin pituudeksi tuli yhteensä seitsemän ja puoli vuotta vankeutta. Jens Kukan saama kymmenen vuoden tuomio pysyi ennallaan. Hovioikeuden ratkaisu perustui näytön kokonaisarviointiin sekä välillisiin todisteisiin, kuten asiantuntijoiden lausuntoihin ja lasten videokuulemisiin, vaikka monet asiantuntijat olivat esittäneet, että sijaisvanhempien nauhoittamissa lasten kertomuksissa oli havaittavissa johdattelua ja painostusta ja että Vaasan hovioikeus oli arvioinut, etteivät lasten kertomukset olleet uskottavia ja perhettä vakoillut poliisi oli ollut sitä mieltä, että Auerilla vaikutti olevan läheinen suhde lapsiinsa. Poliisin kotietsinnässä ei löytynyt myöskään väitettyjä seksuaalirikoksia tukevia todisteita, vaikka lasten kertoman mukaan piti olla olemassa esimerkiksi omista ja naapurin lapsista otettuja alastonkuvia, kuolleita häkkieläimiä, salakielen taulukoita, musta raamattu ja käsiraudat.
Auer ja Kukka hakivat tuomioihinsa valituslupaa korkeimmasta oikeudesta. Heidän asianajajansa moittivat, että hovioikeus sivuutti puolustuksen asiantuntijat, ja puolustuksen pyytämät lisätutkimukset jätettiin tekemättä. Korkein oikeus päätti kesäkuussa 2014 olla myöntämättä Auerille ja Kukalle valituslupaa, joten hovioikeuden antamat tuomiot jäivät voimaan. Auer ja Kukka valittivat Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen (EIT) seksuaalirikosasian oikeudenkäynnin oikeudenmukaisuudesta, mutta EIT ei ottanut valituksia tutkittavakseen.
Toukokuussa 2016 Anneli Auer jätti korkeimmalle oikeudelle purkuhakemuksen seksuaalirikostuomiostaan. Hakemus perustui ulkomailta hankittuihin asiantuntija-arvioihin. Korkein oikeus hylkäsi kuitenkin purkuhakemuksen marraskuussa 2016. Vuonna 2017 Auer ja Kukka olivat jo suorittaneet vankeusrangaistuksensa, mutta tuomion purkamiseen oli heidän mielestään edelleen syytä, koska valheisiin perustuva ja valtavaa julkisuutta saanut tuomio oli niin häpeällinen.
Auerin lapset kertoivat Aueria puolustaneelle asianajajalle Markku Fredmanille vuosina 2021–2023, että sijaisvanhemmat olivat johdatelleet heitä kertomaan Auerin tekemistä seksuaali- ja väkivaltarikoksista, vaikka sellaisia ei ollut todellisuudessa tapahtunut. Korkeinta oikeutta pyydettiin jälleen purkamaan tuomiot. Korkein oikeus purki Auerin ja Kukan seksuaalirikostuomiot joulukuussa 2024.
Valtakunnansyyttäjä päätti 17. tammikuuta 2025, että syytteiden ajamista jatketaan Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa.