stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sionismi
Historia > Itsenäisessä Israelissa

Israelin itsenäistymisen jälkeen sionismin historia alkoi nivoutua täysin yhteen Israelin valtion historian kanssa. Samalla ulkomaille jääneiden sionistien merkitys hiipui.
Ensimmäinen haaste uudelle valtiolle oli juutalaista valtiota vastustaneiden arabien asema. Kysymys on ollut Israelin politiikan tärkein kysymys koko maan olemassaolon ajan. Israelin itsenäistymistä seuranneina vuosina keskiöön nousi sionismin toinen pääkysymys eli diasporassa eläneiden juutalaisten kerääminen Israeliin. Jo ensimmäisten neljän vuoden aikana noin 700 000 juutalaista muutti maahan, mikä kaksinkertaisti sen asukasluvun. Myöhemmin muuttajia tuli paljon lisää, mutta länsimaiden juutalaiset pysyivät kuitenkin kotimaissaan. Muuttajien erilaiset kulttuuritaustat aiheuttivat haasteen heidän kotouttamiselleen. Myös parlamentin antisionistisille ja uskonnollisille ultraortodoksipuolueille on täytynyt tehdä poliittisia myönnytyksiä.
Vuonna 1950 Israel sääti paluumuuton lain, joka sallii maailman jokaisen juutalaisen muuttaa Israeliin. Kun tämän seurauksena maahan alkoi muuttaa Euroopasta paljon juutalaisten ei-juutalaisia perheenjäseniä, sionismin ideologiassa juutalaiset jouduttiin nyt määrittelemään kansakuntana eikä uskontona. Tämä on aiheuttanut vastustusta Israelin uskonnollisissa piireissä, ja kysymys siitä, kuka on juutalainen, on pysynyt pinnalla.
Suuntaukset

Sionismi itsessään on jakautunut useampiin suuntauksiin. 1930-luvulla sionistiliikkeen vasemmisto hylkäsi Herzlin perustaman ja Chaim Weizmannin ajaman ”poliittisen sionismin”, joka perustui siihen, että juutalaisvaltio piti perustaa vetoamalla kansainväliseen yhteisöön tai suurvaltoihin.
Suuntaukset > Työväensionismi

Niin sanottu sosialistinen tai työväensionismi syntyi juutalaisessa työväenliikkeessä. Sen kannattajat olivat pääasiassa marxilaisia ateisteja. Se perustui siihen, että valtio voitaisiin perustaa juutalaisten asettuessa Palestiinaan ja valtion rakentamisella kibbutsiliikkeellä ja kaupunkien proletariaatin luokkataistelulla. Työväensionistisia järjestöjä olivat ammattiyhdistysliike Histadrut ja puolisotilaallinen Haganah. Liikkeen johtavia hahmoja oli David Ben-Gurion.
Suuntaukset > Uskonnollinen sionismi

Uskonnollisen sionismin perustaja oli rabbi Abraham Isaac Kook, joka puolusti sionismia Tooralla ja kehotti juutalaisia asuttamaan Jumalan juutalaisille lupaaman maan. Juutalaisten kotimaan uudelleenperustaminen toisi maailmaan sovun ja johtaisi messiaan palaamiseen. Uskonnollinen sionismi yhdistetään nykyisin moderniin ortodoksijuutalaisuuteen.
Suuntaukset > Revisionistinen sionismi

Revisionistit olivat Ze’ev Jabotinskyn johtama ryhmä, joka vaati juutalaisen armeijan luomista Palestiinaan, jotta britit voitaisiin pakottaa hyväksymään sionistien tavoitteet. Työväensionistit pitivät liikettä fasistisena.
Suuntaukset > Poliittinen sionismi

Myös jotkut kristityt ja ei-uskonnolliset ovat sionisteja.
Sionismin kritiikki

Antisionismi tarkoittaa sionismin vastustamista. Antisionistit kiistävät juutalaisten itsemääräämisoikeuden ja juutalaisvaltion perustamisen oikeutuksen Lähi-itään. Antisionismia esiintyy muun muassa arabien ja muslimien keskuudessa, sekä vasemmistossa. Myös jotkut juutalaiset, etenkin ultraortodoksit, ovat vastustaneet sionismia ja juutalaisvaltion perustamista useasta eri syystä. Antisionistiset juutalaiset kokevat sionismin olevan vastakkainen juutalaisille arvoille, ja pitävät valheellisena ajatusta sionismista juutalaisten itsemääräämisoikeutta puolustavana liikkeenä. He puolustavat sekä juutalaisten, että palestiinalaisten itsemääräämisoikeutta, sekä palestiinalaisten oikeutta Palestiinan valtioon. Monet heistä myös pitävät sionismia pohjimmiltaan antisemitistisenä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Central Zionist Archives in Jerusalem. (englanniksi)
Neturei Karta. (englanniksi)
Sionistikongressit (34) 1897–2002. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Harris, Nichole M.: Framing the Zionist Movement: The Effects of Zionist Discourse on the Arab-Israeli Peace Process. (Arkistoitu – Internet Archive) Strategic Insights, Volume IV, Issue 5 (May 2005), Center for Contemporary Conflict. (englanniksi)
| n k Israelin historia |
| --- | --- | --- |
| Israelin maa |  Israelin esihistoria  Israelin ja Juudan historia  Juutalaiset  Sionismi  Alija  Tel Aviv (1917)  Viisi sopimusta: McMahon–Husain-sopimus (1915–16)  Sykes–Picot-sopimus (1916)  Balfourin julistus (1917)  Weizman–Feisalin sopimus (1919)  Feisal–Frankfurter-sopimus (1919)  Palestiinan brittiläinen mandaatti  Transjordania (1921)  Valkoinen paperi (1939)  Kuolleenmeren kääröt  |  |
| Itsenäinen Israel |  YK:n jakosuunnitelma  Israelin itsenäisyysjulistus  Juutalainen pakolaisuus arabimaista  Arabien–Israelin konflikti Israelin–Palestiinan konflikti  Israelin itsenäisyyssota (1948–49)  Suezin kriisi (1956)  Fatah ja Palestiinan vapautusjärjestö  Kuuden päivän sota (1967)  Jom kippur -sota (1973)  Camp Davidin rauha (1978)  Operaatio rauha Galileaan (1982)  Sabra ja Shatila  Ensimmäinen intifada  Oslon rauhanprosessi (1993–2000)  Israelin ja Jordanian rauhansopimus (1994)  Toinen intifada  Tiekartta (2003)  Libanonin sota 2006  Dimonan ja Nahal Sorekin tutkimuslaitokset  Mossad  Kibbutsit ja Mošavit  Operaatio Mooses  Mordechai Vanunu  Juutalaisten pakolaisuus Venäjältä (1989)  Jitzhak Rabinin salamurha (1995)  |  |
| Nyky-Israel |  Juutalaissiirtokunnat  Länsiranta Juudean ja Samarian hallintoalue  Gazan kaista  Jerusalem Länsi-Jerusalem  Itä-Jerusalem  Golanin kukkulat  |  |
Theodor Herzl, sionistisen liikkeen isä
David Ben-Gurion julistaa Israelin itsenäiseksi vuonna 1948 Theodor Herzlin muotokuvan alla.
Bahrainin vaakuna

Bahrainin vaakuna vuodesta 2022 lähtien
Bahrainin vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1932. Sen loi brittiläinen Charles Belgrave, joka toimi neuvonantaja Bahrainin kuningaskunnalle (tuolloin emiirille). Vaakunan kilven punainen sahalaita on myös Bahrainin lipussa. Kilven ympärillä on punavalkoinen koristenauha, joka lisättiin vaakunaan Bahrainin itsenäistyttyä, mitä koristenauha myös kuvaa. Viisi valkoista sahalaidan kärkeä kuvaavat islamin viittä peruspilaria.
Vuonna 2022 vaakunaan lisättiin kruunu, joka symboloi maan monarkiaa.
Gebroeders Ko

Gebroeders Ko (2008).
Gebroeders Ko on alankomaalainen kahden jäsenen lauluyhtye (duo). Gebroeders Ko tunnetaan maailmalla parhaiten Basshunterin Boten Annan hollannin kielisestä versiosta Ik heb een boot.
Diskografia > Albumit

Villa Fiësta (2003)
Gorgelende kelen (2004)
Knallers (2006)
Diskografia > Singlet

Ik heb een toeter op mijn waterscooter (2002)
Tringeling (2004)
Zonnebril / Muggen hier, muggen daar (2004)
Vraag uw eekhoorn waarom (2004)
Boten Anna (2006)
Sinterklaas boot (Boten Anna) (2006)
Wij doen het licht wel uit (2007)
Matchbook Romance

| Matchbook Romance> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–2007
Tyylilaji:  rock, vaihtoehtorock, emo
Kotipaikka:  Poughkeepsie, New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Andrew Jordan,  laulu, kitara   Ryan DePaolo,  laulu, kitara   Ryan Kienle,  basso   Aaron Stern,  rummut  
Levy-yhtiö:  Epitaph Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matchbook Romance oli newyorkilainen pop-punk/alternative rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli The Getaway, mutta koska Kanadassa oli samanniminen yhtye, nimi vaihdettiin Matchbook Romanceksi. Vuoden 2003 alussa he julkaisivat ensimmäisen EP-levynsä West for Wishing, ja saman vuoden syyskuussa ensimmäisen albuminsa Stories and Alibis. Vuonna 2006 ilmestyi heidän kolmas albuminsa Voices. Yhtye lopetti toimintansa maaliskuussa 2007. Nykyään yhtyeen rumpali Aaron Stern soittaa bändissä You Me and Everyone we Know, ja kitaristi Ryan DePaolo perusti uuden yhtyeen, HILLvalleyn, joulukuussa 2007. Joillakin nettisivuilla on myös huhuja,milloin? että Matchbook Romance olisi aikeissa palata yhteen ja julkaista mahdollisesti myös uuden albumin sekä tehdä muutaman keikan.
Jäsenet

Andrew Jordan – laulu, kitara
Ryan Depaolo – laulu, kitara
Ryan Kienle – basso
Aaron Stern – rummut
Julkaisut > Albumit

Stories and Alibis (Epitaph Records, 2003)
Voices (Epitaph Records, 2006)
Julkaisut > EP:t

West For Wishing (Epitaph Records, 2003)
Aiheesta muualla

MySpace: Matchbook Romance
Vesa Hakala

| Vesa Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1968 (ikä 56) Harjavalta
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  Mäkihyppy
Seura:  Harjavallan Jymy
Kilpauran kesto:  –1995
| Mitalit> Maa:   Suomi.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Val di Fiemme  1991 | Joukkuemäki  K 120 |  |
Vesa Hakala (s. 5. joulukuuta 1968 Harjavalta) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edusti urallaan Harjavallan Jymyä. Hän saavutti joukkuemäen MM-hopeaa vuonna 1991.
Ura

Hakala voitti hopeaa joukkuemäessä Val di Fiemmen MM-kisoissa 1991. Arvokilpailussa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 12. sija normaalimäen yksilökilpailussa Falunin MM-kisoissa 1993. Mäkihypyn maailmancupissa Hakalan paras osakilpailusijoitus oli kolmas suuren mäen kisassa Sapporossa 1990. Kokonaiskilpailussa Hakala oli sijalla 15. kaudella 1992–1993 ja Keski-Euroopan mäkiviikolla yhteispisteissä viides, hän oli suomalaisittain heikosti sujuneen kauden paras suomalaishyppääjä. Normaalimäen SM:n Hakala voitti kotimäessään Hiittenharjulla vuonna 1990.
Muuta

Vesa Hakalalla on kaksi lasta ja hän asuu Harjavallassa, jossa hän työskentelee kaupungin vapaa-aikasihteerinä. Hakalan tyttäriä ovat alppihiihtäjä Kia-Emilia Hakala ja Vasemmisto-opiskelijoiden puheenjohtaja Nea Hakala. Hakala kuuluu myös Harjavallan kaupunginvaltuustoon sosialidemokraattien edustajana.
Aiheesta muualla

Vesa Hakala Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tuntopalautehiiri

Tuntopalautehiiri (engl. tactile mouse) tarkoittaa tietokoneen osoitinlaitetta, joka tuottaa käyttäjälle kuulo- ja näköaistiin perustuvan palautteen sijaan tai niiden lisäksi tuntopalautetta. Tavallinen tietokonehiiri reagoi hiirtä liikutettaessa osoittimen paikan muuttumisella näytöllä ja klik-äänellä hiiren painikkeita painettaessa. Tuntopalautehiiri sen sijaan antaa käyttäjälle tuntoaistiin perustuvaa palautetta käyttöliittymän kohteesta. Palaute voi olla pienelle ihoalueelle kohdistuvaa värähtelyä tai painalluksia, koko kämmeneen kohdistuvaa tärinää tai käyttäjän liikkeeseen reagoivaa voimapalautetta, jolloin siirrytään kinesteettisen (liike- ja asentoaisteihin perustuvan) tuntopalautteen alueelle.
Historiaa

Tietokonehiiren keksiminen ajoittuu 1960-luvulle ja optinen hiiri tuli käyttöön 1980-luvulla. Hiiren toimintaperiaate ja ominaisuudet muuttuivat kuitenkin melko vähän 1990-luvulle tultaessa. Vaikka tuntopalautetta on hyödynnetty jo 1970-luvulla tietokoneympäristössä esimerkiksi helpottamassa näkövammaisten lukemista , sen käyttöä osoitinlaitteissa alettiin tutkia näkyvämmin vasta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Tuolloin julkaistiin tutkimuksia erilaisista prototyypeistä, joissa tuntopalautetta lisättiin perinteiseen tietokonehiireen. 1980-luvun lopulla kehitettiin laite, jonka avulla näytöllä olevan kohteen yli liikuttaessa etusormen päähän kohdistui värinää.  
1990-luvun alkupuolella tehtiin muun muassa Feelmouse - ja MagicMouse -prototyypit  
, sekä multimodaalinen, tunto- ja voimapalautetta välittävä hiiri 
 Logitech julkaisi ensimmäisen kaupallisen tuntopalautehiirensä vuonna 2000 ja samana vuonna myös VirTouch Ltd. esitteli oman VTS (Virtual Touch System) -osoitinlaitteensa. Vuonna 2003 julkaistiin ensimmäinen versio saman yrityksen VTPlayer – laitteesta.
Toimintaperiaatteita

Varhaisimmissa prototyypeissä valmiita kaupallisia tietokonehiiriä muunneltiin lisäämällä niihin värinää tai voimapalautetta tuottavia osia, esimerkiksi  ja
. Värinää voidaan tuottaa esimerkiksi pienten sähkömoottoreiden avulla, jolloin värinä kohdistuu koko kämmeneen. Solenoidien liikuttamat neulat taas saavat aikaan pienellä alueella havaittavan tuntoaistimuksen. Tätä tekniikkaa on sovellettu hiirissä, joissa painikkeen tai painikkeiden lisäksi tai tilalla on pieni neulamatriisi, jota tunnustellaan yhdellä sormella. Myös pietsosähköistä ilmiötä voidaan käyttää hyväksi. Voimapalautetta on toteutettu käyttäen muun muassa sähkömagneettisia ratkaisuja . (Erilaisista tuntopalautteen tuottamistavoista tarkemmin sivulla Tuntopalaute). Nykyiset kaupalliset tuotteet hyödyntävät samoja periaatteita kuin varhaiset prototyypit.
Käyttömahdollisuuksia ja -rajoitteita

Tuntopalautehiirtä voidaan käyttää helpottamaan kohteiden löytämistä tietokoneen näytöltä. Hiirtä liikutettaessa se alkaa täristä, hidastua tai jopa kokonaan pysähtyy osuessaan esimerkiksi kuvakkeen päälle. Näin se voi mahdollistaa heikkonäköiselle tietokoneen tehokkaamman käytön. Vaikka monissa tutkimuksissa onkin etsitty tuntopalautteen avulla ratkaisuja, jotka auttaisivat näkövammaisia tasavertaisempaan asemaan tietoyhteiskunnassa, näkövammaiset itse eivät pidä värinähiirtä erityisen soveltuvana omaan käyttöönsä . Tuntopalautteen lisäksi olisikin tärkeää tarjota myös puheeseen perustuvaa tietoa käyttöliittymän kohteista.
Tietokonepeleissä ja pelinomaisissa sovelluksissa värinällä, voimapalautteella tai niiden molempien yhdistelmällä voidaan tuottaa käyttäjälle voimakkaampia pelillisiä kokemuksia . Näin voidaan lisätä peliin todentuntua ja mukaansatempaavuutta eli immersiivisyyttä. Muiksi sovellusalueiksi on esitetty internetissä tapahtuvaa kaupankäyntiä ja 3D CAD – ohjelmien käyttöä. Verkkokaupan tuotetta voitaisiin tunnustella samaan tapaan kuin reaalimaailman kaupassakin ja suunnitteluohjelmassa puolestaan hiirellä tunnustella kappaleiden mahdollisia asennuspaikkoja.
Monissa prototyypeissä tuntopalaute annetaan yhden pisteen kautta kerrallaan tai pienelle ihoalueelle (useimmiten sormenpäähän). Tällaiset ratkaisut sopivat suurten kohteiden löytämiseen ja hahmottamiseen kohtalaisesti, mutta pintarakenteita (tekstuureja) ja yksityiskohtia on näiden avulla vaikea hahmottaa.
Ihminen käyttää yleensä useaa sormea kerrallaan ja useimmiten koko kämmentä tunnustellessaan esineen muotoa ja pintaa. Jotta samaan voidaan päästä tietoteknisten laitteiden avulla, niiden täytyy stimuloida laajempaa aluetta ihmisen ihosta. Voimapalautteen avulla tuntoaistimus voidaan saada laajemmalle alueelle, ja tällaisia laitteita on uusimmissa tutkimuksissa pääasiassa kehiteltykin.
Aiheesta muualla

iFeel Mouse ja iFeel MouseMan (Logitech) (Arkistoitu – Internet Archive)
VTS (Virtouch Ltd.) (Arkistoitu – Internet Archive)
VTM (Virtouch Ltd.) (Arkistoitu – Internet Archive)
VTPlayer (Virtouch Ltd.)
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2014

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2014 olivat järjestyksessään 31. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Trentinossa ja Venetossa Italiassa 5.–12. heinäkuuta 2014.
Tulokset > Miehet > Sprintti, 4,4 km

5. heinäkuuta, Venetsia
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Søren Bobach | 15.37,2 |  |
| 2 |  | Daniel Hubmann | 15.39,3 | +2,1 |
| 3 |  | Tue Lassen | 15.41,4 | +4,2 |
| 4 |  | Jerker Lysell | 15.48,1 | +10,9 |
| 5 |  | Matthias Kyburz | 15.52,4 | +15,2 |
| 6 |  | Jonas Leandersson | 15.58,0 | +20,8 |
Tulokset > Miehet > Keskimatka, 5,86 km

11. heinäkuuta, Campomulo
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Olav Lundanes | 38.12 |  |
| 2 |  | Fabian Hertner | 38.30 | +0.18 |
| 3 |  | Oleksandr Kratov | 38.46 | +0.34 |
| 4 |  | Baptiste Rollier | 39.45 | +1.33 |
| 5 |  | Andreas Kyburz | 40.05 | +1.53 |
| 6 |  | Lauri Sild | 40.39 | +2.27 |
Tulokset > Miehet > Pitkä matka, 16,36 km

9. heinäkuuta, Lavarone
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Thierry Gueorgiou | 1.34.45 |  |
| 2 |  | Daniel Hubmann | 1.36.12 | +1.27 |
| 3 |  | Olav Lundanes | 1.37.09 | +2.24 |
| 4 |  | Fabian Hertner | 1.38.39 | +3.54 |
| 5 |  | Matthias Kyburz | 1.40.12 | +5.27 |
| 6 |  | Fredrik Johansson | 1.40.16 | +5.31 |
Tulokset > Miehet > Viesti

12. heinäkuuta, Campomulo
| Sija | Maa | Kilpailijat | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jonas Leandersson Fredrik Johansson Gustav Bergman | 1.56.49 |  |
| 2 |  | Fabian Hertner Daniel Hubmann Matthias Kyburz | 1.57.58 | +1.09 |
| 3 |  | Frédéric Tranchand François Gonon Thierry Gueorgiou | 1.58.03 | +1.14 |
| 4 |  | Øystein Kvaal Østerbø Carl Godager Kaas Olav Lundanes | 2.03.48 | +6.59 |
| 5 |  | Mikko Sirén Pasi Ikonen Mårten Boström | 2.03.49 | +7.00 |
| 6 |  | Jan Petržela Jan Šedivý Jan Procházka | 2.04.35 | +7.46 |
Tulokset > Naiset > Sprintti, 4,05 km

5. heinäkuuta, Venetsia
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Judith Wyder | 15.32,0 |  |
| 2 |  | Tove Alexandersson | 15.43,9 | +11,9 |
| 3 |  | Maja Møller Alm | 15.45,7 | +13,7 |
| 4 |  | Nadija Volynska | 15.46,9 | +14,9 |
| 5 |  | Lena Eliasson | 15.59,1 | +27,1 |
| 6 |  | Rahel Friederich | 16.06,9 | +34,9 |
Tulokset > Naiset > Keskimatka, 4,96 km

11. heinäkuuta, Campomulo
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Annika Billstam | 37.03 |  |
| 2 |  | Ida Bobach | 37.25 | +0.22 |
| 3 |  | Tove Alexandersson | 37.27 | +0.24 |
| 4 |  | Sara Lüscher | 38.37 | +1.34 |
| 5 |  | Mari Fasting | 38.53 | +1.50 |
| 6 |  | Maja Møller Alm | 39.00 | +1.57 |
Tulokset > Naiset > Pitkä matka, 11 km

9. heinäkuuta, Lavarone
| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Svetlana Mironova | 1.19.44 |  |
| 2 |  | Tove Alexandersson | 1.20.15 | +0.31 |
| 3 |  | Judith Wyder | 1.20.34 | +0.50 |
| 4 |  | Mari Fasting | 1.22.06 | +2.22 |
| 5 |  | Gøril Rønning Sund | 1.22.38 | +2.54 |
| 6 |  | Annika Billstam | 1.22.40 | +2.56 |
Tulokset > Naiset > Viesti

12. heinäkuuta, Campomulo
| Sija | Maa | Kilpailijat | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sara Lüscher Sabine Hauswirth Judith Wyder | 1.51.21 |  |
| 2 |  | Emma Klingenberg  Ida Bobach Maja Møller Alm | 1.51.32 | +0.11 |
| 3 |  | Helena Jansson Annika Billstam Tove Alexandersson | 1.53.56 | +2.35 |
| 4 |  | Heidi Bagstevold  Tone Wigemyr Mari Fasting | 1.55.45 | +4.24 |
| 5 |  | Sofia Haajanen Saila Kinni Minna Kauppi | 1.59.03 | +7.42 |
| 6 |  | Tessa Hill Claire Ward Catherine Taylor | 2.06.31 | +15.10 |
Tulokset > Sekakilpailu > Sprinttiviesti

7. heinäkuuta, Trento
| Sija | Maa | Kilpailijat | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Rahel Friederich Martin Hubmann Matthias Kyburz Judith Wyder | 59.04 |  |
| 2 |  | Emma Klingenberg Tue Lassen Søren Bobach Maja Møller Alm | 59.07 | +0.03 |
| 3 |  | Anastasija Tihonova Gleb Tihonov Andrei Hramov Galina Vinogradova | 59.15 | +0.11 |
| 4 |  | Helena Jansson Jerker Lysell Jonas Leandersson Lena Eliasson | 59.25 | +0.21 |
| 5 |  | Olha Pantšenko Pavlo Uškvarok Ruslan Glibov Nadija Volynska | 1.00.16 | +1.12 |
| 6 |  | Tessa Hill Murray Strain Kristian Jones Catherine Taylor | 1.00.24 | +1.20 |
Mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sveitsi | 3 | 4 | 1 | 8 |
| 2 |  Ruotsi | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3 |  Tanska | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 4 |  Norja | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 |  Ranska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 |  Venäjä | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 7 |  Ukraina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 9 | 9 | 9 | 27 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut
1966 | 1968 | 1970 | 1972 | 1974 | 1976 | 1978 | 1979 | 1981 | 1983 | 1985 | 1987 | 1989 | 1991 | 1993 | 1995 | 1997 | 1999 | 2001 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2021 | 2022 | 2023
Washingtonin yliopisto

| Washingtonin yliopisto> University of Washington |
| --- | --- |
  

Motto:  Lux sit (Tulkoon valo)
Perustettu:  1861
Tyyppi:  Julkinen
Säätiön varat:  $2,83 mrd. USD
Henkilökunta:  16 174
Opiskelijoita:  31 099
Jatko-opiskelijoita:  14 114
Sijainti:  Seattle, Washington  Yhdysvallat
Maskotti:  Harry the Husky
Sivusto:  washington.edu
Washingtonin yliopisto (University of Washington) on julkinen yliopisto Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1861, ja vuonna 2014 siellä opiskeli yli 45 000 opiskelijaa. Washingtonin yliopisto luetaan useimmiten kuuluvaksi Public Ivy -yliopistoihin. Yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on yksi maailman maineikkaimmista.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat joukkueet nimellä Washington Huskies.
Tunnettuja entisiä opiskelijoita

Michael Anderson, NASA:n astronautti, menehtyi vuonna 2003 Columbian lennolla STS-107
Michael Barratt, NASA:n astronautti ja lääkäri
Ted Bundy, sarjamurhaaja
Dyan Cannon, näyttelijä, kaksinkertainen Oscar-ehdokas
Dale Chihuly, lasitaiteilija
Chuck Close, taidemaalari ja valokuvaaja
Bonnie Dunbar, entinen astronautti ja viiden avaruussukkulalennon veteraani
Anna Faris, näyttelijä
Kenny G (oikealta nimeltään Kenneth Gorelick), saksofonisti
Steven Holl, arkkitehti, mm. Kiasman suunnittelija
Bruce Lee, taistelulajiekspertti ja näyttelijä
Ryan Lewis, musiikkituottaja, tunnettu työstään Macklemoren kanssa
Tim Lincecum, baseballpelaaja
Kyle MacLachlan, näyttelijä, kaksinkertainen Emmy-voittaja
Hope Solo, jalkapallomaalivahti, olympiavoittaja ja yksi maailman tunnetuimmista naisjalkapalloilijoista
Joe Sutter, lentokonevalmistaja Boeingin entinen pääsuunnittelija
Ivan A. Taslimson, arkkitehti
Dafydd Williams, kanadalainen CSA:n astronautti ja lääkäri
Minoru Yamasaki, arkkitehti, mm. World Trade Center -kaksoistornien suunnittelija
Tunnettuja entisiä opiskelijoita > Nobel-palkitut

Linda B. Buck, fysiologian ja biofysiologian tutkija, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja 2004
George H. Hitchings, farmakologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja 1988
Martin Rodbell, biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja 1994
George Stigler, taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja 1982
Tunnettuja entisiä opiskelijoita > Pulitzer-palkitut

William Bolcom, säveltäjä ja pianisti, kaksinkertainen Grammy-voittaja sekä musiikin Pulitzer-palkinnon saaja 1988
Timothy Egan, journalisti, kansallisten asioiden raportoinnin Pulitzer-palkinnon saaja 2001
Edwin O. Guthman, journalisti, kansallisten asioiden raportoinnin Pulitzer-palkinnon saaja 1950
David Horsey, pilapiirtäjä, kaksikertainen poliittisten pilapiirrosten Pulitzer-palkinnon saaja
Mike Luckovich, pilapiirtäjä, kaksikertainen poliittisten pilapiirrosten Pulitzer-palkinnon saaja
Peter Rinearson, journalisti ja kirjailija, erikoisartikkelin Pulitzer-palkinnon saaja 1984
Marilynne Robinson, kirjailija, fiktion Pulitzer-palkinnon saaja 2005
James Wright, runoilija, runouden Pulitzer-palkinnon saaja 1972
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Washingtonin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kampusaluetta keväällä 2007
Husky Stadium
Käännös suomeksi