stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Median ilmaisuvoimaisuuden teoria
Soveltaminen

Median ilmaisuvoimaisuuden teorian perusteellisinta soveltamista on lähettäjän tekemä valinta eri viestintätapojen välillä käyttötilanteessa. Aina ei kuitenkaan ole mahdollista valita tehtävään parhaiten sopivaa viestintävälinettä. Tällöin lähettäjän tulee tiedostaa valitsemansa viestintävälineen rajoitukset, kuten palautteensaannin ja -annon ulottuvuudet, monitulkintaiset vihjeet, viestin räätälöimisen ja tunteiden ilmaisemisen mahdollisuudet. Esimerkiksi nykymuotoisissa tekstiviesteissä voi olla suhteellisen hankalaa määrittää, onko viestin sisältö aitoa vai sävyltään sarkastista.
Kaikkein tuloksellisin viestinnän keino on monipuolinen face-to-face-neuvottelu eli kasvotusten tapahtuva viestinvälitys. Kasvokkainen viestintä on teorian mukaan ilmaisuvoimaisinta mediaa, koska se tarjoaa välittömästi tapahtuvan palautteenannon ja-saannin sekä viestin oikea tulkitseminen voidaan varmistaa heti. Äänensävyllä ja elekielellä vaikuttaminen ovat myös kasvokkain tapahtuvan viestinnän etuja. Astetta niukempia viestintävälineitä ovat videoneuvottelu, puhelimen käyttö, kaksisuuntainen radiotekniikka ja henkilökohtaisiksi tarkoitetut kirjalliset dokumentit kuten sähköpostit ja kirjeet. Niukimpana viestintämuotona pidetään ei-henkilökohtaisia dokumentteja, joihin kuuluvat esimerkiksi massapostit ja julisteet. Niukka media on tehokas helposti ymmärrettävien viestien ja tavallisen datan käsittelemiseen. Viestinnän tehokkuus laskee, mitä niukempi ja henkilökohtaisempi viestintätapa on kyseessä. Rikas media on henkilökohtaista ja sisältää kasvokkaisen kontaktin, kun taas niukka media on persoonatonta ja se luottaa sääntöihin, kaavoihin sekä tietokantoihin.
Kritiikki

Median ilmaisuvoimaisuuden teoriaa on kritisoitu muun muassa sen deterministisen luonteen takia. M. Lynne Markus väitti, että sosiaalinen paine voi vaikuttaa viestintäkäyttäytymiseen paljon enemmän kuin median ilmaisuvoimaisuus, ja tavoilla jotka ovat ristiriidassa median ilmaisuvoimaisuuden teorian pääväittämien kanssa. Ngueyama ja Allan S. Lee esittivät, kuinka kulttuuriset ja sosiaaliset taustat vaikuttavat yksilöissä mediavälineen valintaan tavoilla, jotka ovat yhteensopimattomia median ilmaisuvoimaisuuden teoriaan perustuvien oletuksien kanssa. Heidän raporttinsa sai Vuoden raportti palkinnon MIS Quarterly-lehdessä. Kock väitti, että joillakin median ilmaisuvoimaisuuden teorian oletuksilla ei ole tieteellistä perustaa. Hän ehdotti vaihtoehtoista median luonnollisuuden teoriaa, joka pohjaa ihmisten evoluution löydöksiin.
Mitä on tehtävä?

Mitä on tehtävä? on seuraavien kirjojen nimi:
Mitä on tehtävä? (Tšto delat?), Nikolai Tšernyševskin romaani vuodelta 1863
Mitä on tehtävä? (Tšto delat?), Vladimir Leninin poliittinen pamfletti vuodelta 1902
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mitä on tehtävä?”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mike Epps

| Mike Epps |
| --- | --- |
 Mike Epps vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Elliot Epps
Syntynyt: 18. marraskuuta 1970 (ikä 53) Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, stand up -koomikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  Next Friday Resident Evil: Apocalypse Kauhea kankkunen Kauhea kankkunen 3
Aiheesta muualla
mikeepps.com
IMDb 
Elonet
Michael Elliot ”Mike” Epps (s. 18. marraskuuta 1970 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja stand up -koomikko. Hän tuli tunnetuksi elokuvista Next Friday (2000), Resident Evil: Apocalypse (2004) ja Resident Evil: Tuho (2007). Hän esittää myös sivuroolia elokuvassa Kauhea kankkunen (2009). Hän on myös esiintynyt monien rap-artistien musiikkivideoilla, kuten T.I:n ”What You Know” ja Ice Cuben ”Why We Thugs”.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Strays | Strays | Mikeys |
| 1999 | Shelly Fisher | Shelly Fisher | Esquire Jones |
| 2000 | Next Friday | Next Friday | Day-Day |
| 2000 | Kovan onnen karkumatka | 3 Strikes | Crackhead |
| 2000 | Syötti | Bait | Stevie Sanders |
| 2001 | Eläintohtori 2 | Dr. Dolittle 2 | Sonny (äänirooli) |
| 2001 | Friday After Next | Friday After Next | Day-Day |
| 2002 | Kahden keikan välillä | All About the Benjamins | Reginald Wright |
| 2002 | Pilvessä | How High | Baby Powder |
| 2003 | Taivaallinen viettelys | The Fighting Temptations | Lucius |
| 2004 | Resident Evil: Apocalypse | Resident Evil: Apocalypse | L.J. |
| 2005 | The Honeymooners | The Honeymooners | Ed Norton |
| 2005 | Roll Bounce | Roll Bounce | Byron |
| 2006 | Something New | Something New | Walter |
| 2007 | Talk to Me | Talk to Me | Milo Hughes |
| 2007 | The Grand | The Grand | Reggie Marshall |
| 2007 | Resident Evil: Tuho | Resident Evil: Extinction | L.J. |
| 2008 | Welcome Home, Roscoe Jenkins | Welcome Home, Roscoe Jenkins | Reggie |
| 2008 | Karvakamut 2 | Open Season 2 | Boog (äänirooli) |
| 2008 | Soul Men | Soul Men | Duane Henderson |
| 2009 | Next Day Air | Next Day Air | Brody |
| 2009 | Kauhea kankkunen | The Hangover | Black Doug |
| 2009 | The Janky Promoters | The Janky Promoters | Jellyroll |
| 2010 | Lottery Ticket | Lottery Ticket | Taylor |
| 2010 | Faster | Faster | Roy Grone |
| 2011 | Jumping the Broom | Jumping the Broom | Willie Earl |
| 2011 | 35 and Ticking | 35 and Ticking | Harold |
| 2012 | Mac & Devin Go to High School | Mac & Devin Go to High School | Mr. Armstrong |
| 2012 | Sparkle | Sparkle | Satin |
| 2013 | Repentance | Repentance | Ben Carter |
| 2013 | Kauhea kankkunen 3 | The Hangover Part III | Black Doug |
| 2014 | School Dance | School Dance | Rogers |
| 2014 | Bessie | Bessie | Richard |
| 2015 | Stealing Cars | Stealing Cars | Emmit Till |
| 2016 | Fifty Shades of Black | Fifty Shades of Black | Ron |
| 2016 | Meet the Blacks | Meet the Blacks | Carl Black |
| 2016 | Nina | Nina | Richard Pryor |
| 2016 | Term Life | Term Life | Darryl Mosley |
| 2017 | Girls Trip | Girls Trip | diileri |
| 2017 | Where’s the Money | Where’s the Money | Ray |
| 2018 | Acts of Violence | Acts of Violence | Max Livingston |
| 2018 | Love Jacked | Love Jacked | Uncle Rufus |
| 2018 | Supercon | Supercon | Gil Burkhaulter |
| 2018 | Uncle Drew | Uncle Drew | Louis |
| 2019 | The Last Black Man in San Francisco | The Last Black Man in San Francisco | Bobby |
| 2019 | Troop Zero | Troop Zero | Dwayne Champaign |
| 2019 | The Cat and the Moon | The Cat and the Moon | Cal |
| 2019 | Dolemite Is My Name | Dolemite Is My Name | Jimmy |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Epps Wikimedia Commonsissa
Mike Epps Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Markus Schopp

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. helmikuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Graz, Itävalta
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
0000–1991: SK Sturm Graz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991–1996 | SK Sturm Graz | 102 | (10) |
| 1996–1998 | Hamburger SV | 40 | (3) |
| 1998–2001 | SK Sturm Graz | 101 | (20) |
| 2001–2005 | Brescia Calcio | 80 | (3) |
| 2005–2006 | Red Bull Salzburg | 31 | (6) |
| 2006–2007 | New York Red Bulls | 10 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 364 | (42) |
Maajoukkue
|  | Itävalta U21 | 16 | (1) |
| 1995–2005 | Itävalta | 56 | (6) |
Valmennusura
2009–2012: SK Sturm Graz (juniorit)
2010–2011: Itävalta U21 (apuvalm.)
2012–2013: SK Sturm Graz II
2013: SK Sturm Graz
2013–2017: SK Sturm Graz II
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Markus Schopp (s. 22. helmikuuta 1974 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Schopp nostettiin SK Sturm Grazin junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 1991. Ensimmäiset Itävallan Bundesliigan ottelunsa hän pelasi kaudella 1992–1993. Schopp edusti SK Sturm Grazia 203 liigaottelussa ja voitti Itävallan-mestaruuden kausina 1997–1998 ja 1998–1999 sekä Itävallan cupin kausina 1995–1996 ja 1998–1999.
Kaudella 2000–2001 SK Sturm Graz pelasi historiansa parhaan Mestarien liiga -kauden voittaen lohkonsa ensimmäisessä lohkovaiheessa ja yltäen 16:n parhaan joukkoon. Ensimmäisessä lohkovaiheessa Schopp teki maalin 3–0-kotivoitossa Galatasaraysta ja molemmat maalit 2–0-kotivoitossa AS Monacosta. Toisessa lohkovaiheessa hän onnistui maalinteossa 2–1-vierasvoitossa Panathinaikosista. Neljällä maalillaan Schopp oli joukkueensa paras maalintekijä kyseisellä Mestarien liiga -kaudella.
Itävallassa Schopp pelasi lisäksi Red Bull Salzburgissa 31 liigaottelua kaudella 2005–2006. Ulkomailla hän edusti puolentoista kauden ajan saksalaista Hamburger SV:tä, jossa hän pelasi 40 Bundesliigan ottelua vuosina 1996–1998, neljän kauden ajan italialaista Brescia Calciota pelaten 80 Serie A:n ottelua vuosina 2001–2005 ja elokuusta 2006 joulukuuhun 2007 yhdysvaltalaista New York Red Bullsia pelaten kymmenen ottelua Major League Soccerissa.
Seurajoukkueura > Tilastot

| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992–1993 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 3 | 0 |
| 1993–1994 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 32 | 0 |
| 1994–1995 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 34 | 5 |
| 1995–1996 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 33 | 5 |
| 1996–1997 | Hamburger SV |  Bundesliiga | 27 | 3 |
| 1997–1998 | Hamburger SV |  Bundesliiga | 13 | 0 |
| 1997–1998 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 13 | 1 |
| 1998–1999 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 30 | 4 |
| 1999–2000 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 27 | 6 |
| 2000–2001 | SK Sturm Graz |  Bundesliiga | 31 | 9 |
| 2001–2002 | Brescia Calcio |  Serie A | 20 | 0 |
| 2002–2003 | Brescia Calcio |  Serie A | 23 | 2 |
| 2003–2004 | Brescia Calcio |  Serie A | 20 | 0 |
| 2004–2005 | Brescia Calcio |  Serie A | 17 | 1 |
| 2005–2006 | Red Bull Salzburg |  Bundesliiga | 31 | 6 |
| 2006 | New York Red Bulls |  Major League Soccer | 5 | 0 |
| 2007 | New York Red Bulls |  Major League Soccer | 5 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 364 | 42 |
Maajoukkueura

Schopp pelasi Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 16 ottelua ja teki yhden maalin. Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi 56 ottelua ja teki kuusi maalia vuosina 1995–2005. Schopp kuului joukkueeseen, kun Itävalta ainoan kerran hänen pelaajauransa aikana selviytyi MM-lopputurnaukseen vuonna 1998.
Maajoukkueura > Maalit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Päivä | Stadion | Ottelu | Tulos | Itävallan maalit | Kilpailu |
| 1 | 15.11.1995 | Windsor Park, Belfast | Pohjois-Irlanti–Itävalta | 5–3 | 56' Schopp 3–1, 70' Stumpf 4–2, 81' Wetl 5–3 | EM-karsinta 1996 |
| 2 | 12.10.2002 | Dinamo-stadion, Minsk | Valko-Venäjä–Itävalta | 0–2 | 57' Schopp 0–1, 89' Akagündüz 0–2 | EM-karsinta 2004 |
| 3 | 26.3.2003 | Arnold Schwarzenegger Stadium, Graz | Itävalta–Kreikka | 2–2 | 54' Schopp 1–2, 81' Haas 2–2 | Ystävyysottelu |
| 4 | 9.10.2004 | Ernst-Happel-Stadion, Wien | Itävalta–Puola | 1–3 | 30' Schopp 1–1 | MM-karsinta 2006 |
| 5–6 | 13.10.2004 | Windsor Park, Belfast | Pohjois-Irlanti–Itävalta | 3–3 | 14' Schopp 0–1, 61' Mayrleb 2–2, 72' Schopp 2–3 | MM-karsinta 2006 |
Valmennusura

Schopp valmensi SK Sturm Grazissa juniorijoukkueita vuosina 2009–2012 ja kakkosjoukkuetta vuosina 2012–2017. Välissä hän toimi kuuden Itävallan Bundesliigan ottelun ajan seuran edustusjoukkueen päävalmentajana keväällä 2013. Vuosina 2010–2011 Schopp toimi seurapestinsä ohella Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa päävalmentaja Andreas Herzogin apulaisena.
Mattias Therman

| Mattias Therman |
| --- | --- |
 Mattias Therman Suomen rallissa vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2008–2012
Entiset tallit:  Munchi's
Kilpailuja:  9
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Erikoiskoevoittoja:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Walesin ralli 2008
Viimeinen kilpailu:  Suomen ralli 2012
Mattias Kristoffer Therman (s. 10. huhtikuuta 1974) on suomalainen liikemies ja rallikuski. Hän on Hartwall-virvoitusjuomayhtiön entisiä omistajia. Vuonna 2008 hänen pääomatulonsa (yli 28 miljoonaa euroa) olivat toiseksi suurimmat Suomessa Per Gösta Viktor Hartwallin kuolinpesän jälkeen.
Therman aloitti ralliuransa kartanlukijana vuonna 2007. Vuonna 2008 hän ajoi Walesin rallissa sijoittuen sijalle 25. Vuonna 2009 hän perusti Team Therminator -tallin ja ajoi sen kuljettajana Suomen rallissa käyttäen Munich Ford -tallin tunnusta ja Ford Focus WRC 08 -autoa sijoittuen sijalle 15. Vuonna 2010 Therman ajoi yhdessä Marcus Grönholmin kanssa Ruotsin ja Suomen ralleissa Stobart Ford -autoilla sijoittuen sijoille 21 ja 24.
Rallin MM-sarjan tulokset

(Tulosselitteet)
| Kausi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Mattias Therman | Mitsubishi Lancer Evolution IX | MON   | SWE   | MEX   | ARG   | JOR   | ITA   | GRE   | TUR   | FIN   | GER   | NZL   | ESP   | FRA   | JPN   | GBR 25 | 0 | NC |
| 2009 | Munchi’s Ford World Rally Team | Ford Focus RS WRC 08 | IRE   | NOR   | CYP   | POR   | ARG   | ITA   | GRE   | POL   | FIN 15 | AUS   | ESP   |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2009 | Mattias Therman | Mitsubishi Lancer Evolution X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR 18 |  |  |  | 0 | NC |
| 2010 | Stobart M-Sport Ford Rally Team | Ford Focus RS WRC 08 | SWE 24 | MEX   | JOR   | TUR   | NZL   | POR   | BUL   | FIN 14 |  |  |  |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2010 | Mattias Therman | Mitsubishi Lancer Evolution X |  |  |  |  |  |  |  |  | GER   | JPN   | FRA   | ESP   | GBR Kesk. |  |  | 0 | NC |
| 2011 | Mattias Therman | Mini John Cooper Works WRC | SWE   | MEX   | POR   | JOR   | ITA   | ARG   | GRE    | FIN Kesk. | GER   | AUS   | FRA   | ESP   |  |  |  | 0 | NC |
| 2011 | Mattias Therman | Mitsubishi Lancer Evo X R4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR Kesk. |  |  | 0 | NC |
| 2012 | Mattias Therman | Ford Fiesta S2000 | MON   | SWE   | MEX   | POR   | ARG   | GRE   | NZL   | FIN Kesk. | GER   | GBR   | FRA   | ITA   | ESP   |  |  | 0 | NC |
Mike Conley

Mike Conley -nimisiä henkilöitä:
Mike Conley (vanhempi), yhdysvaltalainen yleisurheilija
Mike Conley (nuorempi), yhdysvaltalainen koripalloilija, edellisen poika
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mike Conley”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Deaver

Michael Deaver kuvassa oikealla, vierellään James Baker ja Edwin Meese.
Michael K. Deaver (11. huhtikuuta 1938 Bakersfield, Kalifornia − 18. elokuuta 2007 Bethesda, Maryland) oli Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin apulaiskansliapäällikkö tämän ensimmäisen presidenttikauden aikana 1980-luvun alussa. Valkoisessa talossa Deaver vastasi Reaganin julkisten esiintymisten järjestelyistä ja oli hyvin merkittävässä osassa Reaganin imagon rakentamisessa. Deaver järjesti esimerkiksi tunnetut Reaganin Kiinan muurilla ja Normandian rannikolla pidetyt valokuvaustilaisuudet. Hän myös suojeli Reagania liiallisilta yhteydenottopyrkimyksiltä.
Deaverin erottua Valkoisen talon palveluksesta hänet tuomittiin vuonna 1987 väärästä valasta hänen valehdeltuaan kongressille ja liittovaltion valamiehistölle lobbausliiketoimistaan. Häntä oli syytetty myös poliittisten yhteyksiensä hyödyntämisestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Deaver Wikimedia Commonsissa
Mikko Kyrö

Mikko Kyrö (s. 1. syyskuuta 1977) on suomalainen koripalloilija.
Kyrö pelasi Korisliigassa Katajassa ja Namika Lahdessa yhteensä seitsemän kautta. Runkosarjaotteluita hän pelasi urallaan 209. Hän voitti urallaan Suomen cupin Katajassa vuonna 2002, SM-hopeaa Katajassa vuosina 2003, 2006 ja Namika Lahdessa vuonna 2005. Tämän lisäksi hän voitti SM-pronssin Katajassa vuonna 2002.
Kyrö lopetti uransa kauden 2005–2006 jälkeen.
Mike Coughlan

Mike Coughlan (s. 17. helmikuuta 1959) on brittiläinen autonsuunnittelija. Coughlan palkattiin konkurssiin tehneeltä Arrowsilta kauden 2002 aikana Mclarenille, jossa toimi Formula 1 -tallin pääsuunnittelijana vuodet 2002—2007. Coughlania epäiltiin kauden 2007 aikana vakoiluskandaalista, minkä seurauksena hänet erotettiin lopullisesti tallista vuonna 2008. Hän siirtyi kesäkuussa 2011 Williamsin tekniseksi johtaksi, jossa hän toimi heinäkuuhun 2013 saakka. Marraskuusta 2013 lähtien hän toiminut Richard Childress Racingin NASCAR -tallin teknisenä johtana.
Coughlan opiskeli Brunelin yliopistossa konetekniikkaa, josta valmistui vuonna 1981.
Käännös suomeksi
Mikojan

Mikojan on armenialaislähtöinen sukunimi, jota käyttävät mm. seuraavat henkilöt:
Anastas Mikojan (1895–1978), neuvostoliittolainen poliitikko
Artjom Mikojan (1905–1970), neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija
Boris Mikojan, oikea nimi Pentti Ikonen (1938–2000), suomalainen taidemaalari ja taidekauppias
Matthau Mikojan (1982–), suomalainen muusikko (oik. Matti Mikkonen)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mikojan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mike Connors

Mike Connors vuonna 1968.
Krekor J. Ohanian eli Mike Connors (15. elokuuta 1925 Fresno, Kalifornia – 26. tammikuuta 2017 Tarzana, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Joe Mannixin pääroolia television rikossarjassa Mannix vuosina 1967–1975.
Connorsilla oli armenialaista taustaa. Hän syntyi Fresnossa, Kaliforniassa, ja valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista (UCLA). Hänellä oli rooleja myös elokuvissa, ja varhaisella urallaan 1950-luvulla hänet tunnettiin taiteilijanimellä Touch Connors. Kyseessä oli lempinimi, jonka hän sai jo nuorena koripalloilijatovereiltaan.
Muita televisiosarjoja, joissa Connors esiintyi, olivat Tightrope (1959–1960) ja Today’s F.B.I. (1981–1982). Hänet palkittiin vuonna 1970 Golden Globella. Hän meni 10. syyskuuta 1949 naimisiin Mary Lou Willeyn kanssa, ja parille syntyi kaksi lasta.
Connors kuoli 91-vuotiaana Kalifornian Tarzanassa 26. tammikuuta 2017. Hän oli sairastanut leukemiaa.
Mayumi Ōmatsu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mayumi Ōmatsu
Syntymäaika: 12. heinäkuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ????–1998 1999 | Nikko Securities Dream Ladies OKI FC Winds |  |
Maajoukkue
| 1997–1999 | Japani | 12 (1) |
Mayumi Ōmatsu (jap. 大松 真由美, Ōmatsu Mayumi; s. 12. heinäkuuta 1970) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ōmatsu debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1997. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1999. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Michael Davitt

Michael Davitt.
Michael Davitt (25. maaliskuuta 1846 Straide, Mayon kreivikunta – 31. toukokuuta 1906 Dublin) oli irlantilainen poliitikko, joka perusti vuonna 1879 maanvuokraajien etuja puolustaneen Irlannin maaliiton (Irish Land League).
Davittin omat vanhemmat olivat köyhiä maanvuokraajia, jotka häädettiin mailtaan hänen ollessaan lapsi. Davitt joutui menemään 10-vuotiaana töihin lancashirelaiseen puuvillakehräämöön, jossa hän vuotta myöhemmin menetti oikean käsivartensa työonnettomuudessa. Hän elätti sen jälkeen itsensä kirjapainoapulaisena ja lehdenmyyjänä. Davitt liittyi vuonna 1865 feeniläiseen salaseuraan Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB) ja kohosi 1868 sen sihteeriksi. Hän jäi vuonna 1870 kiinni Lontoossa aseiden toimittamisesta Irlantiin ja sai 15 vuoden vankeustuomion. Hänet vapautettiin armahduksella joulukuussa 1877. Vankila-aikanaan Davitt kehitteli ajatusta feeniläisten aktivismin ja Charles Parnellin johtaman parlamentaarisen itsehallintoliikkeen yhdistämisestä uudenlaiseksi poliittiseksi liikkeeksi. Vapauduttuaan Davitt matkusti ensin IRB:n edustajana Yhdysvaltoihin. Siellä hän sai vaikutteita Henry Georgen teorioista, joiden mukaan viljelymaan keskittynyt omistus ja köyhyys olivat yhteydessä toisiinsa.
Davitt perusti Irlannin maaliiton vuonna 1879, jolloin Irlantia uhkasi jälleen nälänhätä huonon sadon vuoksi. Liiton tavoitteena oli lievittää maanvuokraajien köyhyyttä takaamalla heille pysyvä hallintaoikeus maahan, kohtuulliset vuokrat sekä oikeus myydä vapaasti hallintaoikeutensa eteenpäin. Järjestö vastusti varsinkin suurmaanomistusta, jossa maanomistajat eivät lainkaan asuneet omistamillaan tiloilla. Davittin pyynnöstä Parnell ryhtyi tukemaan maaliittoa ja kiersi Pohjois-Amerikassa keräämässä rahoitusta sen toiminnalle. Yhteistyö Parnellin kanssa johti siihen, että Davitt erotettiin vuonna 1880 IRB:n johdosta. Davitt joutui olemaan uudelleen vankeudessa kansankiihotuksesta tuomittuna helmikuusta 1881 toukokuuhun 1882 sekä neljän kuukauden ajan vuonna 1883. Hänet valittiin vuonna 1882 parlamenttiin Meathista, mutta hänen paikkansa evättiin koska hän oli tuolloin vankilassa. Myöhemmin Parnell ja Davitt ajautuivat erimielisyyksiin, koska Parnell ei hyväksynyt Davittin ajamaa georgistista maareformia. Kun niin sanottu Irlantilainen puolue hajosi vuonna 1890 Parnellin toimintaa eräässä avioerojutussa koskeneeseen kiistaan, Davitt asettui vastustamaan Parnellin jatkamista puolueen johtajana.
Davitt valittiin uudelleen alahuoneeseen vuoden 1892 vaaleissa Pohjois-Meathin edustajana, mutta vaalin tulos kumottiin, koska häntä tukeneiden kirkon edustajien katsottiin syyllistyneen väärinkäytöksiin. Hänet valittiin jo seuraavana vuonna uudelleen Corkista, mutta maineensa ja henkilökohtaisen taloutensa kärsittyä edelliseen vaaliin liittyneessä oikeusprosessissa hän erosi melkein heti parlamentista. Vuosina 1895–1899 hän edusti parlamentissa Etelä-Mayoa, mutta erosi jälleen, tällä kertaa protestiksi buurisodalle. Davittin teoksista varsinkin vuonna 1904 ilmestynyttä The Fall of Feudalism in Ireland on pidetty huomattavana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Davitt Wikimedia Commonsissa
Newby, A: ' “The Cold Northern Land of Suomi”: Michael Davitt and Finnish Nationalism ' Journal of Irish and Scottish Studies, vol 6, no. 1, s. 73- 92. 2013.
Mika Moring

Mika Moring (entinen Olander; s. 1971) on suomalainen rikollinen. Häntä on kuvailtu tiedotusvälineissä "sarjasaalistajaksi".
Moring on henkirikosepäilty Saara Arvan (2019) ja Katja Miinalaisen (2022) katoamistapauksissa. Hänen toimintatapoihinsa ovat kuuluneet naisten pakottaminen pysymään seurassaan ja monenlaisen väkivallan kohdistaminen näihin. Poliisin mukaan Moring on valikoinut uhreiksi hädänalaisessa asemassa olevia naisia esimerkiksi päihdeasuntolan lähettyviltä. Hän on tavannut väkivaltansa uhreiksi joutuneita henkilöitä myös chatpalveluiden kautta.