stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espresso

Espressoa tarjottuna lasissa (Alla Livornese)
Espresso on vahva, italialaistyyppinen kahvi, joka valmistetaan pakottamalla lähes kiehuva (85–95 °C) vesi noin 8–18 baarin paineella hienoksi jauhetun kahvijauheen läpi noin 20–30 sekunnin aikana. Espresso on jopa noin 10 kertaa vahvempaa perinteiseen suodatinkahviin nähden.
Tuloksena on noin 25–35 ml heti nautittavaa kahvia, joka nautitaan pienestä espressokupista. Juoman pinnalle muodostuu kahvin rasvoista ja kahviin paahdettaessa sitoutuneen hiilidioksidin vaikutuksesta vaahtoa, cremaa. Espressoon käytettävät kahvinpavut ovat yleensä seos tummaksi paahdettua arabiankahvia- sekä robusta-kahvia.  Espresso nautitaan joko sellaisenaan, sokerilla makeutettuna tai erilaisten kahvijuomien kuten cappuccinon tai caffè latten ainesosana.
Espressoa juodaan kaikkialla Etelä-Euroopassa, erityisesti Italiassa (tunnetaan nimellä caffè tai caffè espresso), Portugalissa ja Ranskassa. Italiassa espresso nautitaan usein sokerin sekä biscotti-keksin kera.
Erilaisia espressokahvin muunnelmia on sadoittain, sillä kaikkia muunnelmia (nimetään pääosin adjektiivein, esimerkiksi pitkä, kuuma tai suuressa kupissa) voidaan sekoittaa keskenään, jolloin syntyvällä espressotyypillä saattaa olla hyvin pitkä nimi.
Erilaisia tarjoilumuotoja

Caffè ristretto (kiristetty)  on lyhyt/pieni, noin 20–25 ml, espresso. Valmistaessa kahvi jauhetaan hienommaksi, jotta uuttoaika olisi suunnilleen sama kuin espressossa.
Caffè espresso (pika) eli normaali espresso. Noin 30–40 ml. Nautitaan sellaisenaan peruskahvina.
Caffè lungo (pitkä) on espressosta pidempi versio – noin 60 ml –, jonka konsentraatio on tavallista espressoa alhaisempi. Tarjoillaan tavallisesta espresso-kupista.
Caffè doppio (tupla) on kaksi espressoa yhdessä kupissa.
Caffè romano (roomalaisittain) on espresso joka tarjotaan kupissa johon on hierottu sitruunankuorta. Sitruunankuoren palanen seuraa usein mukana.
Caffè all'Americana (amerikkalaisittain tai pelkästään caffè americano) on espressokahvi, johon lisätään jälkeenpäin kiehuvan kuumaa vettä. Se tarjoillaan suuressa kupissa, joka on suomalaisittain tavallisen kahvikupin kokoinen. Kahvin vieressä tarjoillaan kupillinen kiehuvan kuumaa vettä. Nämä sekoitetaan mielen mukaan. Tämä on eri kuin Lungo eli pitkä kahvi.
Caffè corretto (korjattu) on terästetty espresso, grappaa tai muuta väkevää viinaa käyttämällä.
Caffè macchiato (liattu) on tavanomainen espresso, johon on lisätty hieman joko kuumaa maitoa (macchiato caldo) tai kylmää maitoa (macchiato freddo).
Caffè schiumato (vaahdotettu) on espresso johon on lisätty vaahdotettua maitoa.
Caffè decaffeinato (ilman kofeiinia). Valmistetaan kofeiinittomasta kahvista.
Espressopohjaisia kahvijuomia

Cappuccino – kolmasosa espressoa, kolmasosa kuumaa maitoa ja kolmasosa maitovaahtoa. Tarjoillaan posliinikupista.
Caffe latte – tuplaespresso sekä 3/4-osaa kevyesti vaahdotettua maitoa. Tarjoillaan perinteisesti korkeasta lasista.
Latte macchiato (liattu maito) – kevyesti vaahdotetun maidon päälle kaadetaan espresso. Tarjoillaan perinteisesti korkeasta lasista.
Espressokahvin tuottajia

| --- | --- |
 Suomalaisia pienpaahtimoita Cafetoria  Kaffa Roastery  Helsingin Kahvipaahtimo  Turun Kahvipaahtimo  Warrior Coffee  Good Life Coffee Roasters  Rost & Co :  Muun maalaisia tuottajia Caffè Mauro  Gevalia  Illy  Lavazza  Mokaflor  Nescafé  Rombouts & Malongo  Romcaffè  Segafredo  Zoégas
Espressolaitteiden valmistajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bezzera  Bosch  Cimbali  Delonghi  Dolce Gusto  Francis Francis  Gaggia  |  Illy  Jura  Krups  La Marzocco  La Pavoni  Lelit  |  Nuova Simonelli  Philips  Rocket Espresso Milano  Rombouts & Malongo  Rancilio  Saeco  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ristretto.fi - Suomenkielinen kahviharrastajien yhteisö
CoffeeGeek
(Arkistoitu – Internet Archive)
Espresson valmistusta espressokoneella.
Pamaus-seuran kokoelma

Pamaus-Seuran kokoelma on Lappeenrannan taidemuseolla sijaitseva taidekokoelma, jonne se siirrettiin vuonna 1970. Ennen sitä kokoelma oli Helsingissä, jonne se oli evakuoitu Viipurista talvisodan aikana. Pieni osa kokoelmasta tuhoutui Viipurissa ennen evakuointia.
Pamaus-Seura eli Teollisuuden- ja Liikkeenharjoittajain seura perustettiin Viipurissa vuonna 1891 ja se hankki kerhohuoneistoonsa maalauksia suomalaisilta taiteilijoilta. Pian seuran illanvietoissa alettiin järjestämään esitelmätilaisuuksia ja eri alojen asiantuntijoita kutsuttiin puhumaan erikoisalueestaan.
Seuran tiloissa merkittäviä teoksia ovat muun muuassa kauppaneuvos Juho Lallukan muotokuva vuodelta 1911, Arno Tuurnan muotokuva vuodelta 1954, Wilhelm Porthanin muotokuva vuodelta 1915, William Otsakorven muotokuva vuodelta 1923, Pekka Halosen Maisema vuodelta 1908 ja Elias Muukan maisema Lemiltä vuodelta 1911.
Linus Torvalds

| Linus Torvalds |
| --- | --- |
 Linus Torvalds vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1969 (ikä 55) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi Yhdysvallat (2010-)
Ammatti:  ohjelmoija, tietotekniikka-asiantuntija
Vanhemmat:  Nils Torvalds Anna Torvalds
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Tove Torvalds (vih. 1997)
Muut tiedot
Merkittävät teokset:  Linux-käyttöjärjestelmäydin  Git  Sparse  Subsurface 
Tunnustukset:  Millennium-teknologiapalkinto (2012) Lovelace-mitali (2000)
Järjestö:  Linux Foundation
Aiheesta muualla
Kotisivu
Linus Torvalds vuonna 2002
Linus Benedict Torvalds  kuuntele ääntämys (ohje) (s. 28. joulukuuta 1969 Helsinki) on suomalainen tietotekniikan asiantuntija, ohjelmoija ja hakkeri, joka aloitti 1990-luvulla Linux-käyttöjärjestelmäytimen kehittämisen ja on edelleen sen projektikoordinaattori. Torvalds kehitti myös Git-versionhallintajärjestelmän. Hän asuu Portlandissa Oregonissa yhdessä vaimonsa ja kolmen tyttärensä kanssa ja työskentelee Linux Foundation -säätiön rahoittamana kokopäiväisesti Linux-ytimen parissa.
Henkilöhistoria > Yliopistossa

Torvalds aloitti yliopisto-opinnot Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa tietojenkäsittelytieteen laitoksella. Hänen pääaineekseen tuli tietojenkäsittelytiede. Hän opiskeli ensimmäisenä vuotena aktiivisesti, mitä ei hänen mukaansa enää tämän jälkeen tapahtunut. Hän liittyi matematiikan, fysiikan, kemian ja tietojenkäsittelytieteen opiskelijajärjestöön Spektrumiin, jonka keskiviikkoiltojen juhlista tuli hänen sosiaaliselle elämälleen tärkeitä tilaisuuksia.
Torvalds hankki vuonna 1990 kokovalkoisen kissan, jonka nimeksi tuli Mithrandir, lyhyemmin Randi. Nimi viittaa Gandalf-velhon sindarinkieliseen nimeen teoksessa Taru sormusten herrasta.
Torvalds osti tietojenkäsittelytieteen professori Andrew Tanenbaumin kirjan Operating Systems: Design and Implementation, jossa Tanenbaum käsittelee Minixiä, opetuskäyttöön kehittämäänsä riisuttua versiota Unixista. Kirja muutti Torvaldsin elämän: hän ihastui Unixin selkeään rakenteeseen ja sen taustalla olevaan filosofiaan. Vuosina 1990–1991 Helsingin yliopistossa oli ensi kertaa käytössä Unix, Digital Equipment Corporationin Ultrix, jonka kautta Torvalds sai ensikosketuksensa ihailemaansa järjestelmään.
Henkilöhistoria > Yliopistossa > Linux 1.0

Linux 1.0 julkaistiin Helsingin yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella maaliskuussa 1994. Uudessa Linuxissa oli graafinen käyttöliittymä ja toimiva verkkojärjestelmä. Julkaisu sai huomiota mediassa ja pääsi muun muassa televisiouutisiin. Lars Wirzenius vastasi julkistuksen PR-puolesta, josta Torvalds ei ollut lainkaan kiinnostunut. Hän kuitenkin suostui pitämään tilaisuudessa puheen.
Julkaisun jälkeen Torvaldsista kiinnostuivat paitsi toimittajat, myös teknologiayritykset. Syyskuussa 1994 Novell (joka osti myöhemmin SuSEn ) pyysi häntä Utahiin Oremin kaupunkiin Yhdysvaltoihin keskustelemaan työpöytä-Linuxistaan, mihin Torvalds suostui sillä ehdolla, että he maksaisivat hänelle matkan myös San Franciscoon. Myöhemmin Intel tarjosi Torvaldsille harjoittelijan paikkaa puoleksi vuodeksi Portlandiin Oregoniin, mutta perui tarjouksensa.
Vuonna 1996 käyttöjärjestelmälle alettiin kysellä logoa. Torvalds halusi sympaattisen maskotin, jota oli mahdollista muunnella eri tavoin, toisin kuin abstrakteja logoja. Hän oli ihastunut pingviineihin käydessään vuonna 1993 Samba-ohjelmiston kehittäjän Andrew Tridgellin kanssa eläintarhassa Canberrassa. Tuolloin pieni sinipingviini oli purrut häntä käteen. Torvalds halusi maskotiksi hieman tukevan ja tyytyväisen näköisen pingviinin. Linuxille järjestettiin logokilpailuja, ja valituksi tuli ohjelmoija Larry Ewingin GIMP-kuvankäsittelyohjelmalla piirtämä Tux-pingviini, vaikkei se voittanut yhtäkään kilpailuista.
Henkilöhistoria > Muutto Yhdysvaltoihin

Keväällä 1996 ruotsalainen hakkeri Peter Anvin, joka oli vuonna 1993 kerännyt internetissä rahat Torvaldsin tietokonevelan maksamiseksi, houkutteli Torvaldsia töihin salaperäiseen tietokoneyritykseen Transmetaan Piilaaksoon. Torvalds kävi työhaastattelussa, ja kun tieto siitä levisi, hänelle tarjosivat työpaikkaa muutkin yritykset, kuten Tele, Digital Equipment Corporation ja Red Hat. Hän päätti kuitenkin mennä töihin Transmetalle, vaikka muut yritykset tarjosivat enemmän palkkaa. Hän oli kiinnostunut Transmetasta, jonka oli huhuttu suunnittelevan ohjelmoitavia suorittimia, eikä hän halunnut sitoutua yhteen tiettyyn Linux-yritykseen, koska olisi tällöin voinut joutua tekemään Linuxin kehityksessä yrityksen haluamia ratkaisuja. Tieto Torvaldsin uudesta työpaikasta ja siitä, että Tove oli raskaana, sai Linuxin kehittäjäyhteisön epäilemään, olisiko Torvaldsista enää jatkamaan ytimen kehittämistä.
Torvalds kirjoitti Linux, a portable operating system -nimisen pro gradu -työnsä Linuxin sovittamisesta eri suoritinarkkitehtuureille vuonna 1996 yhtenä viikonloppuna ja jätti sen tarkastettavaksi kaksi päivää ennen hänen ja Toven ensimmäisen lapsen syntymää. Opinnäytetyön tarkastanut professori Martti Tienari on kuvaillut työtä tohtorinväitöskirjan tasoiseksi, ja Torvalds saikin siitä laudaturin. Torvaldsin lopputyö palkittiin Tietojenkäsittelytieteen Seuran gradupalkinnolla.
Linus ja Tove avioituivat tammikuussa 1997, koska arvelivat Yhdysvaltojen viisumien saamisen olevan helpompaa avioparille. Häissä oli vain kolme vierasta: Toven vanhemmat ja Linuksen äiti. Torvaldsit saivat viisumit ja lähtivät kohti San Franciscoa.
Henkilöhistoria > Transmeta

Transmeta suunnitteli vähävirtaisia suorittimia, jotka olivat yksinkertaisia ytimeltään, mutta joista tehtiin x86-yhteensopivia monimutkaisella ympäröivällä ohjelmakoodilla. Torvaldsin työnkuva liittyi jälkimmäiseen. Samalla hän kuitenkin työskenteli Linuxin parissa, myös työajallaan, sillä hänen PR-arvonsa oli yhtiölle vähintään yhtä tärkeä kuin hänen ohjelmointitaitonsa.
Torvaldsien toinen lapsi syntyi 1998. Samana vuonna Linus sai kutsun Linnan juhliin, ja Torvaldsit valittiin Ylen äänestyksessä juhlien mielenkiintoisimmaksi pariksi.
Linux-yhtiö Red Hat oli vuonna 1997 antanut Torvaldsille optioita, ja yhtiön listauduttua pörssiin 11. elokuuta 1999 hänen optioidensa arvo oli parhaimmillaan yli viisi miljoonaa dollaria. Torvalds joutui kuitenkin odottamaan puoli vuotta ennen kuin voi lunastaa optiot. Hän oli saanut osakkeita ja optioita myös VA Linux -yhtiöltä, jonka listautuminen vuonna 1999 oli vieläkin menestyksekkäämpi. Yhteensä hän ansaitsi optioilla noin 20 miljoonaa dollaria.
Toimittaja Scott Berinato kirjoitti kesällä 1999 PC Week -lehteen artikkelin ”Is the Linux revolution over?”, jossa hän kertoi, että kun Torvalds oli aiemmin vastannut itse puhelimeen ja keskustellut toimittajien kanssa kärsivällisesti, nykyään hänelle pystyi korkeintaan lähettämään faksin, jonka Berinato ei uskonut edes päätyvän hänen pöydälleen. Berinato epäili Linux-ilmiön muuttuneen vallankumouksellisesta sovinnaiseksi ja ehdotti, että Torvalds vetäytyisi asemastaan käyttöjärjestelmän kehityksen johtajana. Artikkeli herätti runsaasti keskustelua, pääosin Torvaldsin puolesta. Torvalds vastasi, ettei hän koskaan ole pyrkinyt olemaan muita helpommin tavoitettavissa eikä tavoitettavuus liity avoimeen kehittämismalliin.
Tukholman yliopisto myönsi Torvaldsille syyskuussa 1999 kunniatohtorin arvon. Hänestä tuli siten Ruotsin akateemisen maailman nuorin kunniatohtori. Seuraavana kesänä myös Helsingin yliopisto myönsi hänelle saman arvon. Torvalds ei ole sukunsa ainoa kunniatohtori, sillä Åbo Akademi promovoi vuonna 1978 hänen molemmat isoisänsä, Leo Törnqvistin ja Ole Torvaldsin sekä vuonna 2002 Ole Torvaldsin vaimon Meta Torvaldsin.
Perheen kolmas lapsi syntyi vuonna 2000.
Torvaldsin yhdessä toimittaja David Diamondin kanssa kirjoittama omaelämäkerta Just for fun. Menestystarina ilmestyi vuonna 2001. Kirja kertoo paitsi Torvaldsin elämästä, myös Linuxin synnystä ja kehityksestä sekä ilmiöistä avoimen lähdekoodin yhteisön ympärillä. Lisäksi Torvalds yrittää hälventää mielikuvaa itsestään ”pyyteettömänä munkkina”.
Henkilöhistoria > Open Source Development Labs ja Linux Foundation

Torvalds irtisanoutui Transmetalta vuonna 2003 ja alkoi työskennellä kokopäiväisesti Linux-ytimen parissa Open Source Development Labsin palkkaamana. Seuraavana vuonna perhe muutti Portlandiin Oregoniin, lähemmäksi Torvaldsin työpaikkaa.
Kun BitMover lakkautti vuonna 2005 BitKeeper-versionhallintajärjestelmänsä ilmaisversion, Torvalds koodasi Linux-ytimen kehittämistä varten oman hajautetun versionhallinnan (DVCS) järjestelmän Gitin. Vuoteen 2009 mennessä Gitistä on tullut erityisesti avoimen ohjelmistokehityksen yhteisössä yksi käytetyimmistä versionhallintatyökaluista. Gitin ympärille on muodostunut vahva yhteisö, joka kehittää sitä aktiivisesti. 
Torvalds ilmoitti 27. heinäkuuta 2005 Gitin ylläpidon siirtymisestä Junio Hamanolle.
Tammikuussa 2007 OSDL yhdistyi Free Standards Groupin kanssa Linux Foundationiksi, josta tuli siis Torvaldsin uusi työnantaja.
Torvalds sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden syksyllä 2010.
Henkilöhistoria > Yksityiselämä

Torvalds muutti 1997 Yhdysvaltoihin vaimonsa ja ensimmäisen lapsensa kanssa. Hän on pohtinut usein Suomeen palaamista. Torvaldsin harrastukset tietokoneiden lisäksi ovat laitesukeltaminen sekä tieteis- ja fantasiakirjallisuus.
Linuxin ylin auktoriteetti

Torvalds päättää ytimen kehityksen suurista linjoista. Se ei tarkoita, että kehittäjäyhteisö olisi hänen armoillaan, vaan Torvalds on johtaja vain siksi, että hän on osoittautunut luottamuksen arvoiseksi. Jos hän joskus menettäisi muiden kehittäjien luottamuksen, voisi yhteisö ryhtyä kehittämään Linuxin lähdekoodista omaa versiota. Open Source -vaikuttaja Eric S. Raymond on artikkelissaan "Homesteading the Noosphere" nimittänyt tällaista johtamistapaa ”valistuneeksi itsevaltiudeksi”. Torvaldsin omien sanojen mukaan hän on enemmän tekninen johtaja kuin ohjelmoija, joka hän oli alkuvaiheessa.
Linuxin ylin auktoriteetti > Johtamistyyli

Torvalds korostaa, ettei tehtäviä tule aktiivisesti jakaa, vaan lähtökohtana tulee olla ohjelmoijan oma kiinnostus aiheeseen. Hän soveltaa samaa periaatetta myös itseensä ja on jättänyt muiden vastuulle Linux-käyttöjärjestelmän sellaiset osat, jotka eivät häntä kiinnosta, kuten esimerkiksi käyttöliittymän.
Torvalds lisäsi vuonna 2004 Linuxin lähdekoodiin dokumentin johtamistyylistään. Siinä hän väittää, että menestyksekäs tapa johtaa on olla johtamatta eli tekemättä päätöksiä. Sen sijaan alaisten tulisi tehdä suuret, peruuttamattomat päätökset, sillä he tuntevat yksityiskohdat paremmin. Mikäli johtaja kuitenkin joutuu tekemään päätöksen, hänen pitää tehdä selväksi, ettei hän ole asiasta varma, ja päätös voi hyvinkin olla huono. Jos päätös myöhemmin osoittautuu huonoksi, sen voi perua ja sanoa olevansa idiootti. Jos taas pitää valita kahdesta vaihtoehdosta, esimerkiksi koodinpätkä tai ajuri, Torvaldsin mukaan kannattaa kokeilla molempia. Alaiset kyllä huomaavat aikanaan, kumpi toimii paremmin.
Vuonna 2018 Torvalds ilmoitti Linux Kernel -postituslistalla pahoittelunsa sekä ottavansa taukoa ja hakevansa apua käytöksensä muuttamiseen. Haastattelussa Torvalds kertoi, että käytöksestä väittely usein johtaa sivuraiteille, mutta ei halunnut tulla sekoitetuksi eräisiin muihin ryhmittymiin. Myös projektin pitkäaikainen "konfliktiohje" ("code of conflict") korvattiin käytösohjeistuksella ("code of conduct").
Linuxin ylin auktoriteetti > Erimielisyyksiä

Linux-ytimen postituslistalla käytiin syksyllä 1998 keskustelu, joka lähes johti ytimen kehityksen haarautumiseen. Tuolloin Torvalds tarkisti henkilökohtaisesti kaiken Linuxiin lisättävän koodin, mutta korjaustiedostoja tuli enemmän kuin hän ehti käsitellä, joten hän yksinkertaisesti poisti ne korjaukset, joita hän ei ehtinyt tarkistaa. Muutamat hakkerit kuitenkin ylläpitivät Linuxista omaa kehitysversiotaan. Siihen oli sisällytetty monia korjauksia, jotka eivät vielä olleet päässeet viralliseen versioon, mutta myös paljon ominaisuuksia, joita Torvalds ei aikonut ottaa mukaan Linuxin seuraavaan vakaaseen versioon. Tilanne kärjistyi, kun Torvalds ilmoitti asiasta postituslistalla.
Hakkeri Larry McVoy esitti ongelman ratkaisuksi verkkomallin kehitysprosessia, jolloin koodi kulkisi Torvaldsille luottohakkereiden eli niin sanottujen luutnanttien kautta: mallissa Torvalds on omien sanojensa mukaan vain "keskeinen henkilö" eikä "päällimmäinen". Ytimen kehitysmallissa "portinvartijoina" toimivat alijärjestelmien ylläpitäjät lähettävät Torvaldsille muutoksia pääsarjan ytimeen liitettäväksi. Käytännössä kehitysjärjestelmä jo toimi tähän tapaan, mutta McVoyn mukaan tarvittiin kokonaan uusi versionhallintajärjestelmä. McVoy alkoi kehittää BitKeeper-versionhallintajärjestelmää, joka otettiin käyttöön kuitenkin vasta helmikuussa 2002. Torvaldsin mukaan Linuxin kehitysprosessi nopeutui ohjelman ansiosta kaksinkertaiseksi. BitKeeper ei ollut avointa lähdekoodia, mutta avoimen lähdekoodin kehittäjät saivat käyttää sitä ilmaiseksi. Vuonna 2005 McVoyn yritys kuitenkin poisti ohjelmiston ilmaisen version lisenssin, kun Andrew Tridgell pyrki takaisinmallintamaan BitKeeperin, jonka sen käyttöehdot kielsivät. Torvalds alkoi kehittää omaa avointa Git-versionhallintajärjestelmäänsä huhtikuussa 2005 ja ryhtyi käyttämään ohjelmistoa jo kahden viikon kuluttua. Ensimmäinen Gitillä ylläpidetty Linux-ytimen julkaisu oli versio 2.6.12 kesäkuussa 2005.
Vuonna 2005 Torvalds kehotti avoimesti Linux-käyttäjiä käyttämään GNOME-työpöytäympäristön sijaan KDE:ta, koska hänen mukaansa GNOME aliarvioi käyttäjiään ja pyrki toimivuuden kustannuksella helppokäyttöisyyteen. Kiistan alkuperäinen syy oli hiiren kakkospainike, jonka toimintoja ei GNOMEssa voinut muuttaa. Torvalds kirjoitti lopulta itse koodin, jonka avulla hän sai painikkeen toimimaan haluamallaan tavalla.
Linuksen laki

Torvalds sai syksyllä 1998 kutsun puhumaan Berkeleyyn Kalifornian yliopistoon verkostoyhteiskuntaa käsittelevään tilaisuuteen, ja koska tilaisuuden muut osanottajat olivat filosofeja, jotka puhuivat teknologiasta, Torvalds halusi olla teknologi, joka käsittelee filosofisia teemoja. Valmistellessaan puhetta edellisenä iltana Torvalds kehitti Linuksen laiksi kutsumansa teorian, joka hänen mukaansa selittää ihmisen perusmotiiveja ja yhteiskunnan kehittymistä.
Linuksen laki selittää yhteiskunnan kehittymistä kolmen perusvaikuttimen avulla, jotka ovat:
Eloonjääminen on perusmotiivi, johon kahta muuta verrataan. Sosiaaliset suhteet eloonjäämisviettiä korkeampi motiivi, koska ihminen on valmis kuolemaan esimerkiksi rakastettunsa, kotimaansa tai muun yhteisönsä puolesta. Korkein motiivi on viihde (jolla Torvalds tarkoittaa kaikkea sellaista, mihin ihminen suhtautuu innostuneesti, ei esimerkiksi pelkästään viihdettä median välityksellä. Filosofi Pekka Himanen käyttääkin kirjassaan Hakkerietiikka ja informaatioajan henki samassa merkityksessä yksiselitteisempää termiä ”intohimo”.), koska ihmiset vaarantavat usein henkensä halutessaan pitää hauskaa.
Torvaldsin mukaan nämä motiivit ilmenevät kaikkialla elämässä, myös muiden kuin ihmisten keskuudessa, ja juuri edellä mainitussa järjestyksessä. Yhteiskunnan kehittyminen on sen jäsenten motiivien muuttumista alemmista ylimpiin.
Torvaldsin mukaan alun perin eloonjäämisen välineistä ruuasta, seksistä ja sodasta on yhteiskunnassamme aluksi tullut sosiaalisen elämän osa-alueita ja lopulta huvin lähteitä. Teknologian osalta sen sijaan olemme vielä vaiheessa, jossa sitä käytetään pääosin sosiaaliseen kanssakäymiseen. Lopulta teknologiakin valjastuu kokonaan viihteen tarkoituksiin. Teorialla Torvalds haluaa korostaa, että teknologia ei ohjaa yhteiskuntaa, vaan yhteiskunnan muodostavien ihmisten tarpeet ohjaavat teknologiaa.
Linuksen laki selittää myös hakkerien motiiveja ohjelmointiin ja Linuksen motiiveja kehittää Linuxia. Vaikka taustalla on pyrkimys eloonjäämiseen taloudellisten intressien muodossa, tärkeämpiä vaikuttimia ovat kuitenkin halu saada arvostusta vertaisiltaan ja varsinkin ohjelmoinnista itsestään nauttiminen, hauskanpito.
Linuksen laki muistuttaa paljon psykologi Abraham Maslow’n kehittämää tarvehierarkiateoriaa ja vielä enemmän Clayton Alderferin Maslow’n teorian pohjalta kehittämää ERG-teoriaa (lyhenne sanoista Existence, Relatedness, Growth, suom. olemassaolo, kuuluvuus, kasvu).
Eric S. Raymond käyttää nimeä Linuksen laki artikkelissaan "The Cathedral and the Bazaar" esiintyvästä lauseesta: ”Kun on tarpeeksi silmiä, kaikki bugit häviävät.” Tämän mukaan ohjelmistojen avoin kehittämismalli tuottaa laadukkaita ohjelmia, koska kaikki käyttäjät toimivat samalla testaajina.
Palkintoja ja tunnustuksia

Vuonna 1994 löydetty asteroidi 9885 Linux sai nimensä Torvaldsin kehittämältä käyttöjärjestelmäytimeltä. Vuonna 1996 löydetty asteroidi 9793 Torvalds nimettiin Torvaldsin itsensä mukaan.
Nokia Säätiön tunnustuspalkinto, 1997.
EFF:n Pioneer Award -palkinto yhdessä Richard Stallmanin ja Barbara Simmonsin kanssa, 1998.
Prix Ars Electronican Golden Nica -palkinto, 1999.
Tukholman yliopiston kunniatohtorin arvonimi, 1999.
Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvonimi, 2000.
British Computer Societyn Lovelace-mitali, 2000.
Valittujen Palojen Vuoden eurooppalainen, 2000. Palkintošekin hän lahjoitti EFF:lle.
Kuudestoista sija Suuret suomalaiset -äänestyksessä vuonna 2004.
Yksi Time-lehden vuonna 2006 valitsemasta kuudestakymmenestä maailmaa muuttaneesta sankarista.
Anders Chydenius -säätiön Chydenius-mitali ”tunnustuksena kansainvälisistä ansioista avoimuuden hyväksi”, 2007.
Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta kutsui Torvaldsin kunnia-alumniksi ja nimesi luentosalin hänen mukaansa vuonna 2011.
Tekniikan Akatemia -säätiön Millennium-teknologiapalkinto yhdessä Shinya Yamanakan kanssa, 2012.
Internet Hall of Fame, 2012
IEEE:n pioneeripalkinto IEEE Computer Society Computer Pioneer Award, 2014
IEEE Masaru Ibuka Consumer Electronics Award, 2018