stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Himorogi

Himorogi Tsurugaoka Hachiman-gūssa.
Himorogi (jap. 神籬) tarkoittaa šintolaisessa terminologiassa pyhää tilaa tai alttaria, jota käytetään palvonnassa. Himorogit rajataan yleensä neljään kulmaan asetetuilla vihreillä bambuilla tai sakakipuilla, jotka kannattelevat pyhiä rajaköysiä (shimenawa). Tilan keskelle asetetaan sakakin oksa yorishiroksi, joka edustaa fyysisenä objektina kamin läsnäoloa. Kamilla itsellään ei ole aineellista muotoa.
Kioton Aoi-matsuri-juhlassa himorogi on vihreiden oksien ympäröimä neliömäinen alue, jonka keskelle on asetettu yorishiroksi ikivihreä puu. Myös monimutkaisempia himorogeja voidaan käyttää: niissä maahan asetetaan olkimatto, jonka päällä on seremoniallinen, shimenawalla ja pyhillä rajasymboleilla koristeltu kahdeksanjalkainen lava. Sanan ”himorogi” alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta se esiintyy jo Nihonshokissa ja Man'yōshūssa.
Henri-René Lenormand

Henri-René Lenormand vuonna 1937.
Henri-René Lenormand (1882–1951) oli ranskalainen näytelmäkirjailija.
Henri-René Lenormand syntyi säveltäjä René Lenormandin pojaksi ja avioitui näyttelijä Marie Kalffin kanssa. Hän kiinnostui Ranskassa vielä tuolloin tuntemattoman Sigmund Freudin teksteistä ja psykoanalyysistä tutustuttuaan niihin tuberkuloosiparantolassa Sveitsin Davosissa 1916–1917. Siellä hän luki myös August Strindbergin tekstejä, jotka tulivat niin ikään vaikuttamaan hänen tuotantoonsa merkittävästi.
Lenormand on nykyisin lähes unohdettu, mutta maailmansotien välisenä aikana häntä pidettiin suurena nimenä näytelmäkirjallisuuden alalla ja hänen näytelmiään toivat näyttämölle monet ajan parhaat ohjaajat. Arthur Schnitzlerin päiväkirjoista voi päätellä Lenormandin innostaneen Schnitzleriä kirjoittamaan teoksensa Unikertomus (Traumnovelle), jonka pohjalta Stanley Kubrick teki viimeisen elokuvansa Eyes Wide Shut.
Suomeksi Lenormandin teoksista on esitetty näytelmiä Aasia (Asie, Suomen Kansallisteatteri 1942, Tampereen Teatteri 1947, 1948), Samum (Le Simoun, Kansallisteatteri 1928) ja Unien syöjä (Le Mangeur de rêves, Turun Työväen Teatteri 1928).
Näytelmiä

1909: Les Possédés
1913: Terres chaudes
1914: Poussière
1919: Les Ratés
1919: Le temps est un songe
1920: Le Simoun (suom. Samum)
1922: Le Mangeur de rêves (suom. Unien syöjä)
1924: L’Homme et ses fantômes
1924: À l’ombre du mal
1925: Le Lâche
1926: L’Amour magicien
1927: Mixture
1928: L’Innocente
1929: Une vie secrète
1931: Les Trois Chambres
1932: Sortilèges
1936: La Folle du ciel
1937: Pacifique, scènes de la vie polynésienne
1952: Arden de Feversham
Käännös suomeksi
Herodikos

Herodikos (m.kreik. Ἡρóδιĸος, Hērodikos, lat. Herodicus) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Herodikos (400-luku eaa.), historioitsija
Herodikos Babylonlainen (100-luku eaa.), grammaatikko
Herodikos Selymbrialainen (400-luku eaa.), lääkäri, Hippokrateen opettaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Herodikos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heroes & Generals

| Heroes & Generals |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Reto-Moto
Julkaisija:  Reto-Moto
Jakelija:  Steam ja Epic Games Store
Säveltäjä:  Jesper Kyd
Pelimoottori:  Retox
Julkaistu:  5. heinäkuuta 2014 (avoin beta) 11. heinäkuuta 2014 (Steam) 23. syyskuuta 2016 (virallinen julkaisu)
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli strategiapeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus (Steam)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Heroes & Generals (myös Heroes and Generals, lyhyesti H & G) on tanskalaisen Reto-Moton kehittämä ja julkaisema strateginen ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka sijoittuu toiseen maailmansotaan. Peli on ladattavissa ilmaiseksi Steam-pelikaupasta. Pelissä ei ole lainkaan yksinpelimahdollisuutta 36 pelaajan moninpelin lisäksi. Alun perin pelissä kuitenkin oli yksin pelattava First Blood -niminen tutoriaalitehtävä, jossa oli mahdollista kokeilla erilaisia aseita ja tarvikkeita tekoälysotilaita vastaan. Tämä kuitenkin poistui syyskuussa 2016 julkaistussa Garman-päivityksessä. Heroes & Generalsin musiikin on säveltänyt Jesper Kyd, joka tunnetaan Assassin’s Creed- ja Hitman-pelisarjojen musiikin säveltämisestä.
Alun perin Heroes & Generalsissa oli kaksi pelattavaa maata: Yhdysvallat ja Natsi-Saksa. Helmikuussa 2015 julkaistun Timoshenko-päivityksen yhteydessä kolmanneksi maaksi tuli Neuvostoliitto.
Heroes and Generalsissa voi pelata useantyyppisillä hahmoilla. Hahmoluokkia ovat tiedustelijat (recon), jalkaväki (infantry), taistelulentäjät (fighter pilot), maahanlaskujoukot (paratrooper), panssarivaunun kuljettajat (tank crewman) ja kenraalit (general).
Peliä pelaamalla ja suorittamalla erilaisia haasteita pelaaja ansaitsee mitaleita, joilla on mahdollista parantaa hahmon taitoja ja ominaisuuksia, kuten aseenkäsittelyä, fyysistä kestävyyttä ja aselajikohtaisia taitoja.
Peli julkaistiin virallisesti 23. syyskuuta 2016.
Harmaasirkku

| Harmaasirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkut Emberizidae
Suku::  Sirkut Emberiza
Laji::  calandra
Kaksiosainen nimi
 Emberiza calandra  Linnaeus, 1758 
Synonyymit
 Miliaria calandra Linnaeus, 1758 

Katso myös
   Harmaasirkku Wikispeciesissä   Harmaasirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaasirkku (Emberiza calandra) on sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin vanha tieteellinen nimi oli Miliaria calandra.
Harmaasirkku.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 16–19 cm, paino 40–55 g ja siipien kärkiväli 26–32 cm. Muistuttaa nuorta keltasirkkua, mutta on isompi, kiurun kokoluokkaa, sekä tukevatekoisempi ja paksunokkaisempi. Siivillä ja yläperässä ei ole punaruskeaa sävyä. Pyrstössä ei ole valkoista. Istuu usein pystyasennossa tolpan päässä. Sukupuolet ovat samanväriset.
Lajista tunnetaan 3 alalajia: läntinen calandra ja itäinen buturlini ja Britteinsaarilla esiintyvä clanceyi.
Sekä vanhoilla että nuorilla harmaasirkuilla on täydellinen sulkasato loppukesällä elo–lokakuussa, joten eri ikäluokkia ei voi sen jälkeen tunnistaa.
Euroopan vanhin rengastettu harmaasirkku on ollut 9 vuotta 10 kuukautta vanha espanjalainen lintu.
Esiintyminen

Keski– ja Etelä–Eurooppa, Pohjois–Afrikka sekä Lähi–Itä Afganistaniin ja läntiseen Kiinaan saakka. Euroopassa pesii 3–7 miljoonaa paria. Pääosin paikkalintu, mutta tavataan Suomessa lähes vuosittain. Rariteettikomitea on hyväksynyt Suomesta 48 havaintoa, ja vanhoja havaintoja on 20. Laji on taantunut voimakkaasti Keski–Euroopassa. Israelissa se on yleinen pesimälintu koko maassa.
Elinympäristö

Kulttuurilintu, jota tavataan pelloilla, laitumilla, rantapensaikoissa ja kylissä.
Lisääntyminen

Koiras on moniavioinen, ja sillä voi olla 2 tai 3 naarasta, poikkeuksellisesti jopa 7. Pesä on maassa kasvillisuuden tai mättään suojassa. Munia on 4–6. Naaras hautoo 12–14 päivää. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 10–12 päivän ikäisinä.
Ravinto

Siemenet, kesällä myös selkärangattomat. Ruokailee maassa.
Harmaasirkun munia.
Hilton!

| Hilton! |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Virpi Suutari
Käsikirjoittaja:  Virpi Suutari
Tuottaja:  Markku Tuurna
Kuvaaja:  Heikki Färm
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmimaa
Ensi-ilta:  15. maaliskuuta 2013
Kesto:  78 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  264 500 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hilton! on suomalainen, Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa maaliskuussa 2013.
Elokuva kertoo Hiltoniksi kutsutun itähelsinkiläisen vuokratalon, Nuorisosäätiön nuorisohotellin asukkaiden ja heidän lähipiirinsä elämästä. Elokuvan teemana on syrjäytyminen. Elokuva avasi vuoden 2013 Docpoint-dokumenttifestivaalin.
Aiheesta muualla

Virtanen, Leena: Virpi Suutarin dokumentti syrjäytyneistä nuorista uhkaa jämähtää paikalleen (Arvio) HS.fi.  14.3.2013. Viitattu 31.10.2013.
Herran edessä

| Herran edessä Horna |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : kesä 2009
 Studio : KTK bunker
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2009
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 10.04
 Levy-yhtiö: Deviant Records
Hornan muut julkaisut
| Musta kaipuu 2009 | Herran edessä 2009 | Vihan tiellä 2009 |
Herran edessä on suomalaisen black metal -yhtye Hornan EP-levy. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2009 levymerkillä Deviant Records.
Kappaleet

Palavan tyhjyyden syvyyksiin – 4.32
Herran edessä – 5.32
Kokoonpano

Shatraug – kitara
Gorthaur – rummut
Nazgul von Armageddon – laulu
Moredhel – kitara, bassokitara
Demonos Sova – kansikuva
Aiheesta muualla

Albumi Herran edessä Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Herran edessä discogs.com -sivustolla
Hilseraunioinen

| Hilseraunioinen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Raunioiskasvit Aspleniaceae
Suku::  Raunioiset Asplenium
Laji::  ceterach
Kaksiosainen nimi
 Asplenium ceterach  L. 
Katso myös
   Hilseraunioinen Wikispeciesissä   Hilseraunioinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hilseraunioinen (Asplenium ceterach, syn. Ceterach officinarum DC.) on kallioilla kasvava saniaislaji, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Sen talvivihannat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Ne koostuvat parittaisista soikeista lehdyköistä, joiden alapinta on suomujen peitossa. Kuivuessaan lehdet kiertyvät rullalle, jolloin suomut suojaavat niitä kuivumiselta. Itiöpesäkkeet sijaitsevat viivamaisen kapeina ryhminä. Itiöiden kypsyttyä pesäkkeiden katesuomut ovat ruskeita.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Asplenium ceterach
Herttasarja

| Herttasarja |
| --- | --- |
Kustantaja:  Oy Pecos Bill 1956–1962 Sarjakustannus Oy 1962–1968 UK-lehdet Oy 1968
Päätoimittaja:  Allan Tokoi 1956–1957 Aune Ojanen 1957–1961 Irma Puro 1961–1967 J. Hämäläinen 1967–1968
Kotimaa:  Suomi
Herttasarja oli vuosina 1956–1968 ilmestynyt romanttisia sarjakuvia julkaissut suomenkielinen nuortenlehti. Sen jatkajaksi tuli vuonna 1968 ”jokaisen pikkunaisen lehti” Hertta, joka yhdistyi vuonna 1972 Tuulia-lehden kanssa ja ilmestyi sitten muutaman numeron verran nimellä Hertta-Tuulia.
Herttasarja sisälsi brittiläisiä sarjakuvia suomeksi tekstitettyinä. Ne olivat ainakin osin peräisin Fleetway-lehtitalolta, ja piirtäjinä kenties samoja nimettömiä italialais- ja espanjalaistaiteilijoita kuin poikien Korkeajännitys-lehdessä. Herttasarjan formaattikin oli samankokoinen kuin ”Korkkarin”.
Sanaa ”Herttasarja” alettiin vähitellen käyttää vähättelevänä nimityksenä kaikista nuorille naisille suunnatuista romanttisista lukemistolehdistä.
Kilpaileva, niin ikään vuonna 1957 aloittanut romanttinen sarjakuvalehti oli Ruotsista peräisin ollut Vicky. Se lakkautettiin 1964.
Aiheesta muualla

Alkuaikojen lehdenkansia (Arkistoitu – Internet Archive)
Haurat

| Haurat |
| --- | --- |
 Pikkuhaura (Zannichellia palustris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Haurat Zannichellia  L.
Katso myös
   Haurat Wikispeciesissä   Haurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haurat (Zannichellia) on vitakasveihin kuuluva suku, joka aiemmassa luokituksessa on viety omaan heimoonsa haurakasvit (Zannichelliaceae). Haurojen suvussa on kuusi lajia.
Lajeja

isohaura (Zannichellia major, syn. Z. palustris var. major)
pikkuhaura (eli haura) (Zannichellia palustris )
merihaura (Z. palustris var. palustris)
otahaura (Zannichellia palustris var. pedicellata, syn. Z. pedunculata)
Suomessa esiintyy tulkinnasta riippuen hauralajeja joko yksi, kaksi tai kolme. Näin siksi, koska isohauran, pikkuhauran ja otahauran katsotaan eroavan toisistaan joko lajin, alalajin tai muunnoksen tasolla. Pikkuhaura ja sen läheiset lajit ovat monivuotisia, hentovartisia, lehdiltään melkein rihmamaisia uposkasveja, jotka kasvavat useimmin merivedessä.
Muita Euroopassa esiintyviä lajeja ovat:
Zannichellia contorta
Zannichellia obtusifolia
Zannichellia peltata
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Zannichellia
Suomen Lajitietokeskus: Haurat – Zannichellia
Henri-veturi

Henri-veturi
Henri-veturi (engl. Henry the Green Engine) on kuvitteellinen vihreä höyryveturi pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa The Railway Series -kirjasarjassa. Hahmo esiintyy myös Tuomas Veturi -televisiosarjassa.
Alkuperäiset äänet

Kevin Frank (Thomas and the Magic Railroad)
Keith Wickham (Raiteiden sankari alkaen)
Suomenkieliset äänet

Markku Huhtamo (Raiteiden sankari)
Jukka Voutilainen (Rautateiden kuningas)
Jarmo Koski (Tarina urheudesta alkaen)
Helsingin kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimiala

Kartta Uudenmaan hyvinvointialueista. Helsinki oranssilla.
Helsingin kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimiala (ruots. Helsingfors stads social-, hälsovårds- och räddningssektor) on maakunta- ja soteuudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 2023 perustettu Helsingin kaupungin kattava hyvinvointialueen tehtäviä alueella hoitava toimiala. Osana Uudenmaan maakuntaa koskevaa erillisratkaisua Helsingin kaupunki vastaa sote- ja pelastustoimen tehtävien järjestämisestä omalla alueellaan myös vuoden 2022 jälkeen.
Palvelut

Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi muualla kuin Helsingissä kunnilta hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Palvelut > Sairaanhoito

Helsinki kuului vuoteen 2022 saakka Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriin ja HYKS-sairaanhoitoalueeseen. Helsingin kaupungin alueella sijaitsevia sairaaloita ovat:
Auroran sairaala
Haartmanin sairaala
Herttoniemen sairaala
Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala (HYKS), jonka alaisuuteen kuuluvat:
HYKS Psykiatriakeskus (ent. Hesperian sairaala)
Iho- ja allergiasairaala
Kirurginen sairaala
Naistenklinikka
Puistosairaala (ent. Lastenklinikka)
Silmä-korvasairaala
Siltasairaala
Syöpätautien klinikka
Uusi lastensairaala
Malmin sairaala
Ortonin sairaala (HUS-yhtymän omistama osakeyhtiö)
Suursuon sairaala
Palvelut > Pelastustoiminta

Pelastustoiminnan osalta Helsinki muodostaa Helsingin kaupungin pelastuslaitoksen toimialueen.
Kaupunginvaltuusto

Helsinki ei osallistu muusta Suomesta poiketen aluevaaleihin, vaan sote- ja pelastusalan asioista päättää jatkossakin kaupunginvaltuusto.
Hiketaon

Hiketaon oli kreikkalaisessa mytologiassa Laomedonin, Troijan kuninkaan, poika ja yksi Priamoksen sisaruksista. Vanhoilla päivillään Hikateon kokoontui muiden Troijan kunnioitettujen johtajien tavoin yhteen neuvostoon. Sen jälkeen kun Paris oli siepannut Helenan, neuvosto ehdotti, että Helena palautettaisiin Menelaokselle sodan välttämiseksi.
Hikateonilla oli poika nimeltä Melanippos, joka kuoli Troijan sodassa – sodassa, jota Hiketaon oli yrittänyt estää.
Himon anatomia

| Himon anatomia> Anatomie de l’enfer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Catherine Breillat
Käsikirjoittaja:  Catherine Breillat
Tuottaja:  Jean-François Lepetit
Kuvaaja:   Yorgos Arvanitis  Guillaume Schiffman 
Leikkaaja:  Pascale Chavance
Pääosat:   Amira Casar  Rocco Siffredi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   CB Films  Canal+  Centre National de la Cinématographie - C.N.C.  Flach Films 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  78 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Himon anatomia (Anatomie de l’enfer) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Catherine Breillat'n ohjaama elokuva.
Juoni

Nimetön nainen (Amira Casar) yrittää itsemurhaa homoyökerhon WC:ssä. Hänet pelastavasta homomiehestä (Rocco Siffredi) tulee hänen maksullinen kumppaninsa neljän yön ajaksi. Seuraa suorasukaista seksiä ja sukupuolielinten pitkiä lähikuvia.
Käännös suomeksi
Hikimaja

Hupa-intiaanien puolittain maan sisään rakennettu hikimaja
Hikimaja eli hikoilumaja tarkoittaa Amerikan mantereen alkuperäisasukkaiden saunaa vastaavaa laitosta. Pohjois-Amerikan intiaanien  hikoilumajaa kutsutaan usein lakotan kielestä tulevalla nimellä inipi ja Keski-Amerikan nimellä temascal. Näiden ja suomalaisen saunan yhteinen innovaatio on löylyn luominen valelemalla vettä kuumennetuille kiville.
Hikoilukylpy on Amerikan alkuperäiskansojen parissa hy­vin vanha perinne. Sitä on esiintynyt laajasti Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Ensimmäiset Meksikoon saapuneet espanjalaiset valloittajat esimerkiksi havaitsivat 1500-luvun alussa asteekeilla hikoilukylvyn, ja mayojen tiedetään käyneen hikoilukylvyssä jo tuhat vuotta aikaisemmin.
Inipi ja temascal ovat paitsi puhdistautumislaitoksia myös syvästi kytköksissä intiaanien uskontoihin, aivan kuten saunakin oli aiemmin suomalaisille pyhä paikka.
Ensimmäiset suomalaiset siirtolaiset Amerikassa muuttivat nykyisen Delawaren seudulle 1600-luvulla. Paikalliset intiaanit alkoivat kutsua heitä nimellä ”hikimajaihmiset” tai ”valkoiset-miehet-jotka-ovat-samanlaisia-kuin-me” sen vuoksi, että suomalaiset kävivät saunassa. Tämän vuoksi suomalaiset tulivat hyvin toimeen intiaanien kanssa ja ensimmäisten intiaanisotien aikana suomalaisten asumukset jätettiin tuhoamatta.
Sekä mayoilla ja asteekeilla oli suuriakin kylpylaitoksia, jotka toimivat henkisen ja fyysisen puhdistautumisen paikkoina. Mantereella tunnettiin myös vihdat, sillä hikoilua edistettiin ryytikimpuilla tai maissinlehdillä. Pohjois-Amerikan intiaanien uskomuksen mukaan kiukaan kivissä asui saunan henki, manitou, joka löylyä heitettäessä tuli kivistä ulos ja hikoillessa meni huokosista sisään.
Uskomuksen mukaan manitou tulee asumuksestaan höyryn mukana ja asettuu kylpijän sisään. Se liikkuu kylpijän kehossa ja ajaa ulos kaiken, mikä aiheuttaa kipua. Ennen kuin manitou palaa kiukaaseen, se jättää jotain omasta luonnostaan kylpijään. Tämän takia uskomuksen mukaan olo tuntuu paremmalta hikimajassa olon jälkeen.
Helsingin kaupunginorkesteri

Helsingin kaupunginorkesteri (lyh. HKO; ruots. Helsingfors stadsorkester, lyh. HSO) on Helsingissä toimiva sinfoniaorkesteri.
Orkesteri on kantaesittänyt suurimman osan Jean Sibeliuksen sinfonisesta tuotannosta säveltäjän itsensä johdolla. Sen levytyksistä suurta menestystä ovat saavuttaneet muun muassa Sibeliuksen ja Rautavaaran musiikkia sisältävät äänitteet. Helsingin kaupunginorkesterissa soittaa nykyään 102 vakinaista muusikkoa, ja sen konserttipaikkana toimii Helsingin Musiikkitalo. Ennen Musiikkitalon valmistumista orkesteri esiintyi useimmiten Finlandia-talossa.
Historia

Helsingin kaupunginorkesteri on Pohjoismaiden vanhin ammattilaissinfoniaorkesteri. Orkesteria vanhempi sinfoniaorkesteri Suomessa on vain Turun filharmoninen orkesteri, joka perustettiin 1790. Orkesterin perusti vuonna 1882 säveltäjä Robert Kajanus, joka toimi myös orkesterin ylikapellimestarina aina vuoteen 1932 saakka. Orkesteri on tunnettu historiansa alkuaikoina nimillä Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteri ja Helsingin filharmonisen seuran orkesteri.
Leif Segerstam nimitettiin emeritus-ylikapellimestariksi vuonna 2009. Päävierailijana syksystä 2003 lähtien toiminut John Storgårds aloitti työnsä ylikapellimestarina syksyllä 2008.
Susanna Mälkin ylikapellimestarikauden päättyessä kevätkauteen 2023 taiteellisesta suunnittelusta alkaa vastata kolmikko, johon kuuluvat kolmevuotisen sopimuksen tehneet ylikapellimestari Jukka-Pekka Saraste ja päävierailija Pekka Kuusisto sekä kausittain vaihtuva residenssisäveltäjä, jollaisena aloittaa Yhdysvalloissa asuva britti Anna Clyne.
Ylikapellimestarit

Orkesterin ylikapellimestereina ovat Kajanuksen jälkeen toimineet:
Georg Schnéevoigt (Kajanuksen kanssa) 1914–1916, 1932–1940
Armas Järnefelt 1942–1943
Martti Similä 1945–1951
Tauno Hannikainen 1951–1963
Jorma Panula 1965–1972
Paavo Berglund 1975–1979
Ulf Söderblom (Berglundin kanssa) 1978–1979
Okko Kamu 1981–1988
Sergiu Comissiona 1990–1993
Leif Segerstam  1995–2007
John Storgårds 2008–2015
Susanna Mälkki 2016–2023
Jukka-Pekka Saraste 2023–
Kirjallisuutta

Marvia, Einari – Vainio, Matti: Helsingin kaupunginorkesteri 1882–1982. WSOY 1993.
Aiheesta muualla

Helsingin kaupunginorkesterin verkkosivut.
Helsingin kaupunginorkesteri Facebookissa.
Helsingin kaupunginorkesterin levytykset. Ondine-levy-yhtiö.
Helsingfors stadsorkester hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Robert Kajanus johtaa Filharmoninen seura -orkesteriaan.
Helsingin kaupunginorkesteri vuonna 1965 yliopiston juhla­salissa, kapelli­mestarina Jorma Panula.
Henry Février

Henry Février
Henry Février (2. lokakuuta 1875 Pariisi – 6. heinäkuuta 1957 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.
Février oli arkkitehti Jules Févrierin poika. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Gabriel Faurén, Xavier Leroux'n, Raoul Pugnon ja Jules Massenet'n johdolla. Lisäksi hän sai yksityisopetusta André Messagerilta. Février julkaisi vuonna 1948 kirjan Messagerista. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on näyttämöteoksia (oopperoita ja operetteja), kamarimusiikkia, pianokappaleita, kuoroteoksia ja lauluja.
Février oli pianisti Jacques Févrierin isä.
Näyttämöteoksia > Oopperat

Le Roi aveugle (1906)
Monna Vanna (1909)
Gismonda (1919)
La Damnation de Blanchefleur (1920)
La Femme nue (1929)
Näyttämöteoksia > Operetit

Agnes, dame galante (1912)
Carmosine (1913)
L'Île désenchantée (1925)
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Hilselp

| HILSELP  |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: vinyyli
 Tyylilaji: uusi aalto, punk
 Kesto: 42.09
 Levy-yhtiö: Hilse-levyt
Hilselp (kansikuvassa koko nimi ”Hilselp – Suomen suursuosikit samalla levyllä”) oli Miettisen omistaman Hilse-levymerkin vuonna 1979 julkaisema kokoelma-LP. Sillä oli mukana suuri osa sen ajan merkittävistä suomalaisista punk-yhtyeistä. Albumin mukana tuli kaksi lehteä: Super-Hilse ja Pahkasika nro 6 (Musiikki-Pahkasika). Albumin kannen suunnitteli Jyrki Siukonen.
Hilselp uudelleenjulkaistiin CD:nä vuonna 2002.
Kappaleet

Eppu Normaali – Cock in My Pocket – 2.49
Maukka & Nahkatakit – Kun sä tuomitset mut – 3.46
Tinneri – Mustavalkoinen maailma – 2.25
Pop-Idolit – Go go koululaitos – 2.22
Kohu-63 – Just Like Eddy, I Hate Teddy – 1.41
Kollaa kestää – Adverts Blues – 2.32
Se – Punk on typerää – 2.32
Briard – Philosophy – 1.56
Pelle Miljoona & 1980 – Ketään ei kiinnosta mitään – 3.08
Sehr Schnell – Mongoloidi – 3.10
Ratsia – Ihohygieniaa – 1.52
Vandaalit – Älä pilaa nuoruuttasi – 2.24
Vaavi – Lällätys – 1.48
Ypö-Viis – Pelkään pimeää – 2.29
TV:n Orjat – Sä et pysty irtautuu – 1.54
Loose Prick – Mä en jaksa enää – 2.58
Sensuuri – Back in the USSR – 1.41
Kaukanapoissa – Kalkki jäi mainitsematta – 1.34
| HILSELP  |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: uusi aalto, punk
 Kesto: 73.15
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Vandaalit – Rock'n rollin juhlaa – 2.13
Vandaalit – Pakkopaita – 1.42
Vandaalit – En ole nainen – 3.32
Hurskas – Hurskaat putoo ylöspäin – 3.06
Hurskas – Eduskuntasika – 3.00
Hurskas – Amerikkalainen painajainen – 2.08
Tinneri – Elämaä valheiden keskellä – 1.57
Tinneri – Takaisin sähkötuoliin – 1.41
SIG – Väkivaltaa – 3.29
SIG – Tänä yönä – 3.17
SIG – Lauantaina – 3.28
Aiheesta muualla

Vainiola, Juissi: Levylöytö: HilseLP - Suomen suursuosikit samalla levyllä  1.6.2009. Yleisradio. Arkistoitu 23.7.2013. Viitattu 1.9.2015.