stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toni Tuominen
Ura

Tuominen on ollut kauan pelipaikaltaan passari, mutta rooli muuttui 2007 kaudella kun Tuominen päätti vaihtaa yleispelaajan rooliin.
Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 1997 Raision Loimun riveissä. Lisäksi Tuomisella on taskussaan yksi SM-hopea ja kaksi SM-pronssia. Hän on pelannut Loimun lisäksi myös Salon Piivolleyssa ja Hurrikaani-Loimaassa. Ulkomailla Tuominen on myös pelannut muutaman vuoden, muun muassa Itävallassa ja Portugalissa.
Maajoukkue

Tuominen on esiintynyt myös Suomen A-maajoukkueessa. Hän on pelannut kahdeksan A-maaottelua Suomen paidassa vuosina 1996–1997.
Beach Volley

Lentopallon lisäksi Tuominen on menestynyt beach volleyn puolella. Hän on voittanut neljä Suomen-mestaruutta. Kolme mestaruuksista Tuomiselle on tullut yhdessä parinsa Mikko Eskon kanssa. Esko on Suomen lentopallomaajoukkueen ykköspassari.
Muuta

Toni Tuomisen veli Jari Tuominen on myös lentopalloilija, joka on pelannut muun muassa Vammalan Lentopallon joukkueessa.
Syrjäläinen

Syrjäläinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
August Syrjäläinen (1891–1960), jalkapallomaalivahti
Topi Syrjäläinen (s. 1997), suunnistaja
Väinö Ilmari Syrjäläinen (1895–1918), jääkäri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Susan Williams

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Triathlon. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Triathlon. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Triathlon. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Triathlon. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | triathlon |  |
Susan Rene Williams (17. kesäkuuta 1969, Long Beach) on yhdysvaltalainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Williams voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa 2004.
Susan Weinert

Susan Weinert
Susan Weinert (24. kesäkuuta 1965 – 2. maaliskuuta 2020) oli saksalainen jazzkitaristi.
Weinert oli naimisissa basisti Martin Weinertin kanssa 34 vuoden ajan. Pariskunta perusti vuonna 1985 Susan Weinert Bandin, joka piti yli 3 000 konserttia ja julkaisi neljätoista albumia. Pariskunta esiintyi yhdessä merkittävillä jazzfestivaaleilla eri puolilla maailmaa. Weinert kuoli 54-vuotiaana syöpäsairauteen. Weinertin viimeiseksi albumiksi jäänyt Der Baum vor meinem Fenster tuli myyntiin hänen kuolinkeväänään.
Suomen loistoluettelot

Suomen loistoluettelot ovat Liikenne- ja viestintäviraston verkkosivuillaan julkaisemia luetteloita, joita on kolme:
Suomen loistot, yleistiedot
Suomen rannikon loistoluettelo, korvaa painetun luettelon
Suomen sisävesien loistoluettelo, korvaa aiemmin kahtena luettelona julkaistut sisävesien loistojen tiedot
Loistoluettelot uusittiin kesällä 2016, jonka jälkeen ne on julkaistu viraston verkkosivuilla maksuttomina pdf-tiedostoina. Luetteloita uusitaan aiempaa useammin, ja uusimisesta tiedotetaan Tiedonantona merenkulkijoille.
Aiemmat painetut luettelot

Suomen rannikon loistot (ruots. Fyrar vid Finlands kuster, engl. Finnish list of lights) on Liikenneviraston aiemmin painettuna julkaisema luettelo merenkulun valaistuista turvalaitteista. Luettelo uusittiin joka toinen vuosi. Vuoden 2010 painoksessa on 466 sivua.
Teos sisältää merialueiden loistoluettelon, jossa luetellaan kaikki Suomen merialueiden valaistut merimerkit, kuten majakat, sektoriloistot, poijut sekä muut väylän merkitsemiseen käytetyt valaistut turvalaitteet. Se sisältää myös tiedot radionavigaatio-, meriradioliikenne-, luotsi-, VTS- ja pelastuspalveluista sekä suomalaisten merikarttojen koordinaattijärjestelmistä.
Saimaan järvialueen ja Saimaan kanavan loistot on aiemmin julkaistu luettelo, joka sisälsi tiedot Vuoksen vesistön ja Saimaan kanavan loistoista sekä luotsi-, DGPS- ja pelastuspalveluista.
Sisävesien loistot sisälsi tiedot Kymijoen ja Kokemäenjoen sekä Oulujärven vesistöjen loistoista.
Aiheesta muualla

Loistoluetteloiden lataussivu
Sweet lolita

Sweet lolitoja Harajukussa, Japanissa.
Sweet lolita (甘いロリータ, amai lolita) on lolita-muodin suosituimpia alatyylejä. Toisin kuin muut lolitan alatyylit sweet lolita on kaikista lapsenomaisimman, söpöimmän ja tyttömäisimmän näköinen tyyli. Tyylissä käytetään pääasiassa pastellin eri sävyjä, paljon röyhelöä ja rusetteja sekä söpöjä printtejä mekoissa ja hameissa. Tunnetuimpia sweet lolita -vaatemerkkejä ovat muun muassa Angelic Pretty, Baby the Stars Shine Bright ja Metamorphose temps de fille.
Tyyli

Vaikka OTT (over the top) sweet lolita on nykypäivänä yleisempi sweet lolitan muotisuuntaus japanilaisen Angelic Pretty -vaatemerkin ansiosta, sweet lolitan asukokonaisuus voi siitä huolimatta olla yhtä lailla simppeliä kuin muissakin lolitan alatyyleissä.
Samalla lailla kuin muutkin lolitan alatyylit sweet lolita inspiroituu viktoriaanisen ja edvardiaanisen ajan pukeutumisesta sekä rokokoosta. Se myös noudattaa lolita-asukokonaisuuden tyypillistä anatomiaa. Vaikka sweet lolitassa hameiden helmat ovat useimmiten polvimittaisia, monet brändit tekevät myös lyhyempiä hameita.
Sweet lolitan vaatteet ovat pastellivärisiä tai värikkäitä erotuksena mustaan tai mustavalkoiseen gothic lolitaan, mutta toisinaan sweet lolitassa näkee myös värikkäitä printtejä mustalla pohjalla. Suosituimmat värit ovat vaaleanpunainen ja -sininen. Yleisimpiä printtejä sweet lolitan vaatteissa ovat erilaiset jälkiruuat, marjat, eläimet, kukat, lasten kirjat ja erilaiset fantasian elementit.
Asusteina suosittuja ovat muun muassa söpöt ruseteilla varustetut laukut, pitsikuorrutetut pääkoristeet sekä pitsisomisteiset päivänvarjot.
Suolampi (Joutsa, Marjotaipale)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°41′45″N, 26°21′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskuoja:  oja Suonteeseen 
Järvinumero:  14.841.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,7 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,957 km  
Pinta-ala:  3,69 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Marjotaipaleen lähellä sijaitseva lampi. Pohjoisempana Karttuulahden lähellä sijaitsee toinen Suolampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Ala-Suonteen lähialueeseen (14.841) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,7 metriä mpy.
Suolampi (Laukaa, Kaipionpohja, eteläinen)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°28′59″N, 25°47′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vatianjärven alue (14.33)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.335.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,1 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  0,899 km  
Pinta-ala:  4,482 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Kaipionpohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Vatianjärven alueella (14.33), jonka Sikapuron valuma-alueeseen (14.335) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,1 metriä mpy.
Suolampi (Ikaalinen)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°51′02″N, 23°00′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Kyrösjärveen 
Järvinumero:  35.521.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,2 m 
Rantaviiva:  0,59 km 
Pinta-ala:  0,01246 km² 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Suolampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Sen ympäristö on järvenrantametsää, joka on osittain soistunutta. Sen laskuojana on suora kaivettu oja, joka laskee Kyrösjärven Aureenlopin perällä olevaan Koirilampi nimiseen lahteen. Lampeen ei laske ojia. Lammen takana oleva mäki on viljelty, mutta lammen rannassa ei ole rakennuksia. Sen ohi kulkee vain peltotie.
Historiaa

Takana oleva mäki oli ennen 1800-luvun Kyrösjärven järvenlaskuja saari. Viimeinen järvenlasku oli vuosina 1865–1866, jolloin vedenpinta laski noin kaksi metriä ja saari jäi lopullisesti mantereen yhteyteen. Samalla paljastui vesijättömaalla painanne, johon jäi vettä. Siihen syntyi Suolampi.
Standertskjöld

Standertskjöld-Nordenstam-suvun vaakuna.
Standertskjöldin talo, Pohjoisranta 4, Helsinki. Valmistunut vuonna 1885, suunnitellut arkkitehti Theodor Höijer.
Standertskjöld (['stɑndærˌʃøld]) on suomalainen aatelissuku Turusta. Sen varhaisvaiheet ovat Lempäälässä, jossa Henrik Justander (1676–1749) toimi kirkkoherrana.  Henrik Justanderin pojanpoika Henrik Johan Justander (1733–1809) sai aatelisarvon Kustaa III:lta sotilaallisista ansioista. 1800-luvulta lähtien suvussa on ollut huomattavia maan- ja tilanomistajia ja teollisuuden harjoittajia. Vielä 1900-luvun alussa suku oli myös vahva sotilassuku.
Suvussa on aatelinen haara Standerskjöld ja vapaaherrallinen haara nr. 52, Carl August Standertskjöldin tultua korotetuksi vapaaherralliseen säätyyn vuonna 1874. Kun Johan Mauritz Nordenstam korotettiin vapaaherraliseen säätyyn, sai hän oikeuden adoptoida enonsa pojanpojan, vapaaherra Herman Sigfrid Standertskjöldin nimellä Standertskjöld-Nordenstam.
Suvun tunnetuin edustaja on tehtailija, eversti ja Aulangon omistaja Hugo Robert Standertskjöld.
Suvun jäseniä

Henrik Johan Standertskjöld (1811–1899), upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Carl August Standertskjöld (1814–1885), suomalainen kenraaliluutnantti, vapaaherra ja Tula asetehtaan vuokraaja, Carl Arvid Mauritz Standertskjöldin veli
Johan Fredrik Vilhelm Standertskjöld (1820–1866), insinööri, everstiluutnantti ja virka- ja valtiopäivämies
Edvard Eberhard Standertskjöld (1823–1878), suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra, Carl Arvid Mauritz Standertskjöldin veli
Carl Arvid Mauritz Standertskjöld (1826–1901), suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra
Henrik Carl Gustaf August Standertskjöld (1841–1919), insinööri ja virka- ja valtiopäivämies, Henrik Johan Standertskjöldin poika
Hugo Standertskjöld (1844–1931), eversti, asetehtailija, teollisuusmies, suurlahjoittaja ja Aulangon rakennuttaja, Henrik Johan Standertskjöldin poika
Axel Oskar Achates Standertskjöld (1847–1942), kapteeni ja valtiopäivämies, Henrik Johan Standertskjöldin poika
Karl Johan Robert Standertskjöld (1851–1906), juristi ja virka- ja valtiopäivämies, Johan Fredrik Vilhelm Standertskjöldin poika
Herman Standertskjöld-Nordenstam (1854–1934), ulkoministeriön virkailija, kuvernementin sihteeri, Laukon kartanon omistaja, Carl August Standertskjöldin (s. 1814) poika
Carl August Standertskjöld (1855–1935), Enson paperitehtaan perustaja, Carl August Standertskjöldin (s. 1814) poika
Edvard Robert Standertskjöld (1859–1918), upseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies, Carl August Standertskjöldin (s. 1814) poika
Alexander Robert Uno Standertskjöld (1863–1911), suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra, Carl Arvid Mauritz Standertskjöldin poika
Henrik Carl Axel Standertskjöld (1876–1951), tilanomistaja ja valtiopäivämies, Henrik Carl Gustaf August Standertskjöldin poika, Vanantaan kartanon omistaja
Edvard Standertskjöld (1890–1966), suomalainen jääkärikapteeni
Herbert Standertskjöld (1893–1941), kirjailija
Carl-Gustaf Standertskjöld-Nordenstam (1939–2020), lääkäri ja radiologian professori
Carola Christina Standertskjöld-Liemola (1941–1997), 1960-luvun suosituimpia suomalaisia laulajia
Peter Standertskjöld-Nordenstam, jalkapalloilija
Aiheesta muualla

/ Standertskjöld (1700–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Svenska adelns ättar-taflor
Suovillat

| Suovillat |
| --- | --- |
 Tupasvilla (Eriophorum vaginatum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Suovillat Eriophorum  L.
Katso myös
   Suovillat Wikispeciesissä   Suovillat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suovillat (Eriophorum) on 15 lajia sisältävä kasvisuku sarakasvien heimossa. Siihen kuuluu monia pohjoisen pallonpuoliskon suokasveja. Suovillojen tunnuspiirre on tiheä tähkäkukinto, jonka kehäsukaset pitenevät kukinnan jälkeen muodostaen valkoisen tai ruskean karvatuppaan.
Lajeja

Suovillalajeista seitsemän esiintyy Suomessa. Niistä luhtavilla ja tupasvilla kasvavat yleisenä koko maassa.
luhtavilla (Eriophorum angustifolium)
himmeävilla (Eriophorum brachyantherum)
hoikkavilla (Eriophorum gracile)
lettovilla (Eriophorum latifolium)
ruostevilla (Eriophorum russeolum)
töppövilla (Eriophorum scheuchzeri)
tupasvilla (Eriophorum vaginatum)
Suovillalajit risteytyvät joskus keskenään, Suomessa kasvaa ruostevillan ja töppövillan risteymäksi luokiteltu aapavilla eli aaparuostevilla (Eriophorum × medium, aikaisemmin E. russeolum subsp. rufescens).
Muita lajeja:
virginianvilla (Eriophorum virginicum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Suovillat (Eriophorum)
Suomen Lajitietokeskus: Suovillat – Eriophorum
ITIS: Eriophorum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Eriophorum (englanniksi)
Flora of China: Eriophorum (englanniksi)
Suovillaa.
Spark SRT05e

| Spark SRT05e |
| --- | --- |
 Nico Rosberg esittelemässä Gen2 autoa Berliinissä 2018.
Talli:   Nissan e.dams  DS Techeetah  Audi Sport ABT Schaeffler  HWA Racelab  TAG Heuer Porsche  BMW i Andretti Motorsport  Jaguar Racing  NIO Formula E Team  Envision Virgin Racing  GEOX Dragon  Venturi Formula E Team  Mahindra Racing  Mercedes-Benz EQ
Suunnittelija(t):  Kansainvälinen autoliitto FIA
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Jarrut:  Brembo
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Ad Diriyahin e-Prix 2018
Spark SRT05e, lyhyesti Spark Gen2, on Formula E -sarjassa käytettävä kilpa-auto. SRT05e otettiin käyttöön kaudeksi 2018–2019. Kyseessä on ensimmäinen kokonaan Kansainvälisen autoliiton suunnittelema kilpa-auto. Auton ensiesittely tapahtui Geneven autonäyttelyssä 2018, jossa sen esitteli FIA:n puheenjohtaja Jean Todt ja Formula E -sarjan toimitusjohtaja Alejandro Agag.
Auton edeltäjä oli ensimmäisen sukupolven auto Spark-Renault SRT 01E ja seuraaja on kolmannen sukupolven auto Formula E Gen3.
Kehitys ja muutokset

Auto on samanlainen kaikille sarjaan osallistuville talleille, lukuun ottamatta voimansiirtoa. Jokainen talli saa kehittää oman voimansiirron. Voimansiirto koostuu vaihtosuuntaajasta, moottorista, vaihteistoista, taka-akselin komponeista ja energiahallinnan ohjelmistosta.
Gen2 autossa on edeltäjäänsä nähden täysin uudelleen suunniteltu runko ja kori. Auton rungon on kehittänyt Spark Racing Technology. Autossa ei ole lainkaan takasiipeä, vaan pitovoima tuotetaan suurella takadiffuusorilla. Toisen sukupolven auton akuston toimittaa McLaren Applied Technology ja sen kapasiteetti on tuplasti isompi. Toisin kuin Gen1 auton akusto, Gen2 auton akusto kestää koko kilpailun eikä autoa tarvitse vaihtaa kilpailun keskellä. Autoon on tuotu myös Halo-turvakaari, johon on lisätty ledvalot. Auton renkaat ovat 18 tuumaiset Michelinit, joilla voi ajaa sekä sateella että kuivalla kelillä. Jarrut on valmistanut Brembo.
Auton aukosto on painavampi (uusi akusto on 385 kg) kuin edellisessä sukupolvessa ja auto on pidempi. Toisen sukupolven autossa akusto ei ole kantava rakenne kuten edellisessä sukupolvessa.
Käytettävä kapasiteetti on 54 kWh. Samaa akkua käytetään koko kauden ajan ellei ilmene teknistä vikaa tai turvallisuusongelmaa, jolloin se vaihdetaan. Akut käyttävät litium-ioni -tekniikkaa nikkeli-mangaani-kobaltti -yhdistelmässä.
Gen2 Evo

Gen2 autosta piti tulla päivitys nimeltään Gen2 Evo kaudeksi 2020–2021. Päivityksestä kuitenkin luovuttiin säästösyistä ja koronapandemian vaikutuksesta sarjaan. Päivityksen myötä auton korin olisi pitänyt muuttua. Muutoksen perumisella pyrittiin tasapainoittamaan tallien taloustilannetta.
Gen2 oli tarkoitus korvata Gen3 mallilla vuonna 2022, mutta koronaviruspandemian vuoksi muutosta lykättiin vuodelle 2023.
Tekniset tiedot

|   | Gen1 | Gen2 |
| --- | --- | --- |
| Pituus | 5000mm | 5160mm |
| Leveys | 1780mm | 1770mm |
Korkeus: 1050mm
| Raideväli edessä | 1528mm | 1553mm |
| Raideväli takana | 1492mm | 1505mm |
Maavara (max.): 75mm
Akseliväli: 3100mm
| Mininipaino (sis. kuljettajan ja akun) | 883kg | 903kg |
| Akun paino | 320kg | 385kg |
| Maksimiteho | 200 kW | 250 kW |
| Maksimiteho kilpamoodissa | 180 kW | 200 kW |
| Energian talteenotto | 150 kW | 250 kW |
| Huippunopeus | 225 km/h | 280 km/h |
Suolampi (Heinola, Vierumäki)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°07′41″N, 25°59′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskujoki:  suo-oja Lemmonjokeen 
Järvinumero:  14.142.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,1 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,594 km  
Pinta-ala:  1,986 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vierumäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (14.142) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Syreenitulppaani

| Syreenitulppaani |
| --- | --- |
 Jalostettu lajike liilasyreenitulppaani ('Lilac wonder').
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Suku::  Tulppaanit Tulipa
Laji::  saxatilis
Kaksiosainen nimi
 Tulipa saxatilis  Sieber ex Spreng. 
Katso myös
   Syreenitulppaani Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Syreenitulppaani eli kreetantulppaani (Tulipa saxatilis) on Kreikassa, Kreetalla ja Lounais-Turkissa villinä elävä tulppaanilaji. Aiemmin kaksi erillistä tulppaanilajia, kreetantulppaani (T. saxatilis) ja syreenitulppaani (T. bakeri) on yhdistetty yhdeksi lajiksi.
Laji kasvaa kivikkoisilla alueilla. Sen kukat ovat tyvestä keltaiset, muuten violetinpunaiset.
Triklosaani

| Triklosaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  3380-34-5
PubChem CID:  5564
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H7Cl3O2
Moolimassa:  289,54 g/mol
Sulamispiste:  55–57 °C
Kiehumispiste:  120 °C
Liukoisuus veteen:  0,0065 g/l (20 °C)
Triklosaani (5-kloori-2-(2,4-dikloorifenoksi)fenoli) on bakteereita ja sienikasvustoja tuhoava aine.
Kemia

Triklosaani on huoneenlämpötilassa valkoisena jauheena esiintyvä orgaaninen yhdiste, jonka sulamispiste on noin 55–57 celsiusastetta. Sillä on lievä aromaattinen, fenolin kaltainen tuoksu. Triklosaani on kloorattu aromaattinen yhdiste, jolla on sekä eetterin että fenolin funktionaaliset ryhmät. Kemiallinen kaava on C12H7Cl3O2 ja moolimassa 289,9 g/mol. Triklosaanin CAS-numero on 3380-34-5.
Triklosaani on heikosti veteen liukenevaa, mutta liukenee etanoliin, dietyylieetteriin ja vahvoihin emäsliuoksiin kuten 1-mooliseen natriumhydroksidiin useiden muiden fenolien tavoin.
Käyttö

Triklosaania käytetään laajalti saippuoissa, deodoranteissa ja hammastahnoissa, ja enenevässä määrin sitä lisätään käyttötavaroihin kuten ruokailuvälineisiin, leluihin, vuodevaatteisiin, sukkiin ja jätesäkkeihin.
Euroopan unionissa triklosaanin elintarvikekäyttö on kielletty vuonna 2010.
Huolet bakteeriresistenssistä ja haitallisista vesistövaikutuksista

Vuonna 1998 Nature-lehden elokuun 6. päivän numerossa oli mm. tohtori Stuart Levyn kirjoittama artikkeli, jossa varoiteltiin liiallisen triklosaanin käytön johtavan mahdollisesti bakteerien vastustuskyvyn lisääntymiseen. WWF:n mukaan tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet triklosaanin aiheuttavan haitallisia vaikutuksia vesistöissä. Metyylitriklosaania (C13H9Cl3O2, CAS-numero 4640-01-1) muodostuu, kun triklosaani hajoaa biologisesti jätevesiä käsiteltäessä. Tämä triklosaanin hajoamistuote on paljon pysyvämpi ja kertyy helpommin eliöihin kuin itse triklosaani. Triklosaania on havaittu Yhdysvalloissa puroissa ja joissa, jätevesissä ja sellaisten järvien kaloissa, joihin lasketaan kotitalouksien jätevesiä. Sen on osoitettu myös olevan myrkyllistä leville. Saippuoissa ja astianpesuaineissa käytetyn triklosaanin on osoitettu reagoivan klooratun vesijohtoveden kanssa ja synnyttävän näin kloroformia (CHCl3). Auringonvalo puolestaan voi muuttaa jätevesipäästöjen triklosaanin dioksiineiksi. Dioksiinit ovat hyvin myrkyllisiä kemikaaleja, jotka häiritsevät hormonitoimintaa ja voivat aiheuttaa syöpää. Triklosaani on osoitettu mitokondriotoksiseksi yhdisteeksi ja se on myös lisääntymisterveysriski, sillä se pysäyttää ihmisen siittiöiden liikkeen ja häiriköi sukupuolihormoneista riippuvia toimintoja.
Aiheesta muualla

WWF:n tiedote triklosaanista
Helsingin yliopisto Marianne Juntunen: Triklosaani, Kemian opettajan koulutusohjelma, Kandidaatin tutkielma (pdf)
Mirja Salkinoja-Salonen, Helsingin Yliopisto, Elintarvike- ja ympäristötieteiden laitos: Kemikaalicocktail työpaikalla! – mitä tulisi tietää terveysvaikutuksista?, Työterveys’15 tapahtuma, Helsinki, Finlandia Talo, 25.08.2015, Triklosaani sivut 11-19 (pdf)
PubChem: Triclosan (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Triclosan (englanniksi)
DrugBank: Triclosan (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Triclosan (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Triclosan (englanniksi)
ChemBlink: Triclosan (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Triclosan (englanniksi)
Taiteen keskustoimikunta

Taiteen keskustoimikunta oli opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan kuuluva asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli koordinoida valtion taidetoimikuntien taiteen edistämistyötä ja jakaa se valtion harkinnanvarainen taidetuki, jota ei ole osoitettu valtion taidetoimikuntien jaettavaksi. Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien jäsenet nimitettiin kolmen vuoden määräajaksi taidealan järjestöjen ja taidelaitosten esityksistä.
Vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa taiteen edistämiskeskus ja syyskuun alussa 2013 taideneuvosto.
Sven-Gösta Jonsson

Sven-Gösta Jonsson
Sven-Gösta Jonsson (30. heinäkuuta 1939 Ammarnäs – 14. joulukuuta 2013 Farsta) oli ruotsinsaamelainen rocklaulaja, joka levytti vuosina 1959–1963. Hänen ensimmäiset levytyksensä Jokkmokk Rokk ja Vid foten av fjället saavuttivat suuren suosion kotimaassaan ja Jonssonia alettiin kutsua rokkaavaksi saamelaiseksi. Hän palasi vielä myöhemminkin suosioon useaan otteeseen.