stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anelma Järvenpää-Summanen
Teokset

Itkevä nukke, romaani, Weilin+Göös 1977,  nimellä Anelma Salo
Lumihäät, runokokoelma, Pohjoinen 1985
Voimasi tunnustan, runokokoelma, FinnEpos 1992
Valitse kohtalosi, runokokoelma, Maahenki 2000
Yö kuulas silkinmusta, romaani, Karisto 2002; Saga Egmont 2021
Tehtävänä elämä, Uusia ja valittuja runoja, runokokoelma, Maahenki 2005
Hidas yö, romaani, Karisto 2006; Saga Egmont 2021
Tahtoihmisiä, novellikokoelma, Karisto 2009; Saga Egmont 2021
Nostalgia, runokokoelma, Maahenki 2014
Kaidepuita kaaoksen keskellä. Kirjanrakastajan tunnustuksia. Esseekokoelma, Sanasato, 2015
Jätetään sut tolle kivelle. Esseitä ja sarjakuvia, Sanasato 2019
Teokset > Romaanit nimellä Anita Aure

Aamuun on ikuisuus, Karisto 1991
Sinä yönä tähdet, Karisto 1993; Saga Egmont 2021
Leikit tulella, Karisto 1995; Saga Egmont 2020
Ole minulle hän, Karisto 1999; Saga Egmont 2021
Luvaton avain, Karisto 2004; Saga Egmont 2021
Teokset > Muut

Runoilijat äänessä. CD, (KSL 1995) : Claes Andersson, Hector, Anelma Järvenpää-Summanen, Riina Katajavuori, Juice Leskinen, Satu Marttila, Arvo Salo, Tommy Tabermann, Arja Tiainen ja Ilpo Tiihonen
Palkinnot ja tunnustukset

J. H. Erkon novellikilpailu 1976, 1. palkinto
Suomen maakuntakirjailijoiden rakkausrunokilpailu 1988, 1. palkinto
Lahden valtakunnallinen runomaraton 1989, 1. palkinto
Olga ja Vilho Linnamon säätiön tunnustuspalkinto kirjailijan työstä 2002
taiteilijaeläke 2016.
Ars Auttoinen

Ars Auttoinen
Ars Auttoinen on 2009 kesällä näyttelytoimintansa aloittanut kuvataidetta ja muotoilua esittävä yksityinen keskus. Ars Auttoinen sijaitsee Päijät-Hämeessä Padasjoella Auttoisten kylässä. Ars Auttoisten näyttelyissä on esillä suomalaista kuvataidetta ja muotoilua.
Ars Auttoisen perustajat Teemu Salonen ja Kati Joki saivat kesän 2009 näyttelystä vuonna 2010 Etelä-Suomen Sanomien Aukusti-kulttuuripalkinnon.
Amanda Weir

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Weir vuonna 2011 |  Weir vuonna 2011 |  Weir vuonna 2011 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa |  Ateena 2004 | 4x100 m vuv |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa |  Rio 2016 | 4x100 m vuv |  |
|  Pronssia |  Lontoo 2012 | 4x100 m vuv |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Melbourne 2007 | 4x200 m vuv |  |
|  Kultaa | Shanghai 2011 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Montreal 2005 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2007 | 4x100 m vuv |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2007 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2011 | 4x100 m skuv |  |
|  Pronssia | Montreal 2005 | 4×100 m vuv |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 4x100 m vuv |  |
|  Kultaa | Windsor 2016 | 4x100 m vuv |  |
|  Kultaa | Windsor 2016 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 2004 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2006 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Dubai 2010 | 4x100 m vuv |  |
|  Hopeaa | Dubai 2010 | 4x100 m skuv |  |
|  Hopeaa | Doha 2014 | 4x50 m vuv |  |
|  Hopeaa | Doha 2014 | 4x100 m vuv |  |
|  Hopeaa | Doha 2014 | 4x50 m skuv |  |
|  Pronssia | Shanghai 2006 | 4x200 m vuv |  |
Amanda Weir (s. 11. maaliskuuta 1986) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on voittanut viesteistä lukuisia mitaleja, mukaan lukien kaksi olympiahopeaa Ateenassa 2004 4x100 metrin vapaauintiviestistä, jossa hän ui finaalissa, ja sekauintiviestistä, jossa ui alkuerissä. Hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4x100 metrin vapaauintiviestin pronssijoukkueessa Lontoossa 2012 ja hopeajoukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän ui pitkän radan MM-kilpailuissa alkuerissä Yhdysvaltojen voittoisassa 4x200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa Melbournessa 2007 ja 4x100 metrin sekauintiviestijoukkueessa Shanghaissa 2011. Lyhyen radan  maailmanmestaruuden hän on voittanut 4x100 metrin vapaauintiviestissä Indianapolisissa 2004 ja Windsorissa 2016 sekä alkuerissä uituaan 4x100 metrin sekauintiviestissä 2016.
Alkoholimuistisairaus

Alkohlimuistisairaus (kuvassa AD) on varhain alkavan muistisairauden yleisimpiä syitä. Kuvassa alle 65-vuotiaiden muistisairauksien suhteellinen yleisyys vuoden 2010 brittiläisessä populaatiossa.
Alkoholimuistisairaus on monitekijäinen muistisairaus, jonka synty liittyy pitkäkestoiseen alkoholin suurkulutukseen. Alkoholimuistisairaudelle ei ole määritelty yksiselitteisiä diagnostisia kriteeteitä, joten sen diagnostiikka on haastavaa ja epidemiologinen tieto sen esiintyvyydestä epäjohdonmukaista. Tästä huolimatta alkoholin merkitys muistisairauksien synnylle on kiistaton, ja esimerkiksi joka neljäs yli 65 vuotiaista alkoholin suurkuluttajista kärsii muistisairaudesta.
Etiologia

Alkoholimuistisairaus ei välttämättä aiheudu suoraan alkoholin keskushermostoon kohdistuvista toksiologisista vaikutuksista. Alkoholiin liittyvä muistisairaus saattaa olla seurausta esimerkiksi metabolisista muutoksista alkoholistin elimistössä. Näitä ovat etenkin maksan toimintahäiriön aiheuttama enkefalopatia sekä alkoholin käytön aiheuttama folaatin puute ja homokysteinemia.
Toisaalta muistisairaus saattaa liittyä myös pään vammoihin, joille alkoholin suurkuluttaja altistuu muuta väestöä yleisemmin. Myös alkoholin suurkuluttajilla valtaväestöä yleisemmät aivoverenkiertohäiriöt ja immunologiset puutokset saattavat olla muistisairauksien taustalla.
Alkoholisteilla yleinen tiamiinin puute yhdistettyn geneettiseen alttiuteen taas aiheuttaa alkoholimuistisairauden spesifillä oirekuvalla. Tätä tilaa kutsutaan Wernicke-Korsakoffin oireyhtymäksi.
Myös etanolin suora toksinen vaikutus keskushermostoon on mahdollisesti etiologisena syynä alkoholimuistisairauden syntymiseen. Näyttö tästä on kuitenkin ristiriitaista.
Epidemiologia

Alkoholimuisisairaus on verrattain yleinen alkoholin suurkuluttajien keskuudessa. Jopa joka neljäs yli 65 vuotiaista alkoholin suurkuluttajista kärsii muistisairaudesta.
Alle 65 vuotiaiden keskuudessa alkoholimuistisairaus on puolestaan yleisin yksittäinen muistisairautta aiheuttavista tiloista. Noin 34 % kaikista alle 65-vuotiaiden muistisairauksista liittyy alkoholimuistisairauteen.
Oireet

Alkoholimuistisairaudesta kärsivillä leimallisia muutoksia ovat valkean aineen muutokset sekä aivoatrofia, joka paikantuu etenkin pikkuaivojen alueelle ja otsalohkojen alueelle. Kognitiiviset oireet liittyvät useimmiten toiminnanohjeuksen heikkenemiseen ja visuospatiaalisten toimintojen ongelmiin. Myös erilaiset käytösoireet ovat tavallisia. Varsinaiset muistioireet ja verbaaliset puutokset ovat alkoholimuistisairaudessa usein suhteessa lievempiä.
Hoito

Alkoholin liikakäyttöön liittyvät kognitiiviset oireet ovat osin palautuvia, mikäli potilas raitistuu. Raittiuteen tukeminen onkin keskeinen alkoholiin liittyvistä muistongelmista kärsivän hoito.
Akuutissa tilassa keskeistä on varmistaa riittävä tiamiinin saanti, jotta vältetään tiamiinin puutteeseen liittyvät hermostolliset oireet. Kaikille alkoholivieroituspotilaille tulisikin aloittaa tiamiinikorvaushoito pistoksina vähintään 3-5 vuorokauden ajaksi. Akuutin vaiheen jälkeinen potilaan itsensä toteuttama korvaushoito tablettimuotoisella tiamiinilla on teholtaan epävarmaa.
Antti Simola

Antti Juhani Simola (20. elokuuta 1942 Tampere – 16. elokuuta 2022 Tuusula) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Simola syntyi opettaja Aimo Simolan ja Irja Äyräväisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 oli Marja-Leena Jaakkola.
Simola tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1962, Kadettikoulusta hän valmistui 1966 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Simola toimi Helsingin ilmatorjuntapatteristossa opetusupseerina vuodesta 1966, patterinpäällikkönä vuodesta 1970 ja toimistopäällikkönä vuodesta 1972. Puolustusministeriön vanhempi toimistoupseeri hän oli 1974–1977, Pääesikunnassa toimistoesiupseeri  komento-osastolla vuodesta 1977 ja opetusosastolla vuodesta 1982. Turun ilmatorjuntapatteriston komentajana Simola toimi vuodesta 1982, Pääesikunnan ilmatorjunta-osaston toimistopäällikkönä vuodesta 1988 ja komento-osaston erikoistehtävissä vuonna 1990 sekä Helsingin ilmatorjuntarykmentin komentajana vuodesta 1991. Vuonna 1994 Simolasta tuli Pääesikunnan henkilöstöosaston päällikkö ja vuonna 1996 puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuoden 2001 lopussa.
Simola ylennettiin vänrikiksi 1963, luutnantiksi 1966, yliluutnantiksi 1969, kapteeniksi 1972, majuriksi 1979, everstiluutnantiksi 1986, everstiksi 1991, kenraalimajuriksi 1996 ja kenraaliluutnantiksi 1999. Hän toimi aktiivisesti useiden eri urheilujärjestöjen johtoelimissä, kuten ringeten kotimaisen ja kansainvälisen liiton puheenjohtajana, SVUL:n liittovaltuustossa ja SUL:n hallituksessa. Simolalla oli itsellään jääkiekon Suomen mestaruus ja useita muita mestaruksia suunnistuksessa.
Aiheesta muualla

Antti Simolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Antti Tukeva

Antti Tukeva (s. 25. syyskuuta 1953 Jalasjärvi) on suomalainen agronomi, opettaja, maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Tukeva syntyi maanviljelijä Mauno Jaakko Tukevan ja Anni Rakel Koskenkorvan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on varatuomari Hanna-Leena Renko. Tukeva tuli ylioppilaaksi Jalasjärven yhteiskoulusta 1974 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1981. Ammatillisen opettajatutkinon hän suoritti Maatalousnormaalikoulussa Järvenpäässä 1983. Tukeva oli Ilmajoen maatalousoppilaitoksen opettaja ja apulaisrehtori 1981–1984, Etelä-Pohjanmaan maatalouskeskuksen suunnitteluagronomi 1984–1986, Hirvijärven Osuusmeijerin toimitusjohtaja Jalasjärvellä 1986–1988, Osuuskunta Maitojalosteen hankintajohtaja Seinäjoella} 1989–1991 ja toimitusjohtaja 1991–2006 ja Osuuskunta Normilkin toimitusjohtaja 1994–2014.
Tukeva toimi myös Osuuskunta Maitosuomen toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenä ja oli Nivalan Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–1995, Virtain Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–1998, Alavuden Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–2002, Keski-Suomen Maitokunnan toimitusjohtaja 1994–2002 ja 2005–2006, Osuuskunta Pohjolan Maidon toimitusjohtaja 1994–2002 ja Ähtärin Seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1997–1998. Maanviljelijä Jalasjärvellä hän on ollut vuodesta 1985 ja hänellä on ollut useita seudullisia ja kansallisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi Osuuskunta Metsäliiton hallituksen jäsenyys. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Tukeva sai 2013.
Antti Tossavainen

Anders (Antti) Tossavainen (11. kesäkuuta 1886 Nilsiä – 20. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen myymälänhoitaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Tossavaisen vanhemmat olivat loinen Johan Tossavainen ja Amanda Serafia Hedman. Hän oli lapsena huutolaisena. Tossavainen oli sittemmin Kajaanin osuuskaupan varastomiehenä 1914–1916 ja Juankosken työväen osuuskaupan myyjänä 1916–1918. Tossavainen toimi myymälänhoitajana Työväen ja pienviljelijäin osuuskaupassa Värtsilässä 1919–1920, Mäntän osuuskaupassa 1920–1922, Osuusliike Onnissa Lappeella 1922–1927 sekä Osuusliike Savonseudussa Kangasniemellä 1927–1947 .
Tossavainen oli kansanedustajana 1947–1948 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 22. elokuuta 1947 sosialidemokraattien Kalle Hakalan tilalle. Tossavainen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli jäsenenä Kangasniemen kunnanvaltuustossa.
Antti Tossavainen oli naimisissa vuodesta 1908 Anna Johanna Torvisen kanssa.
Antti Tulimaa

Antti Matias Tulimaa, vuoteen 1931 Lillström (25. helmikuuta 1928 Lapua – 25. elokuuta 2009 Kauniainen) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Tulimaan vanhemmat olivat junailija Onni Akseli Tulimaa, aiemmin Lillström, ja Helmi Susanna Koski ja puoliso vuodesta 1952 Oili Arlin Luoma. Tulimaa pääsi ylioppilaaksi Seinäjoen yhteislyseosta vuonna 1946 ja valmistui koneinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta vuonna 1949. Hän toimi vuoteen 1951 asti suunnittelijana Valion koneosastolla ja opiskeli samaan aikaan Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1952.
Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton neuvojaksi yliopistosta valmistuttuaan mennyt Tulimaa valittiin vuonna 1955 Par-Ma Oy:n toimitusjohtajaksi. Yhtiön lopetettua toimintansa hänestä tuli vuonna 1959 Kuivamaito-yhtiön tekninen johtaja. Vuonna 1963 Tulimaa siirtyi Seinäjoelle vasta perustetun Osuuskunta Maitojalosteen toimitusjohtajaksi. Tulimaan johdossa siitä tuli liikevaihdoltaan Suomen suurin meijeriosuuskunta. Eläkkeelle toimitusjohtajan työstään Tulimaa jäi vuonna 1988. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän oli saanut kymmenen vuotta aiemmin, vuonna 1978.
Amanda Lindhout

Amanda Lindhout
Amanda Lindhout (s. 12. kesäkuuta 1981) on kanadalainen journalisti, joka työskenteli iranilaiselle Press TV-yhtiölle kirjeenvaihtajana Bagdadista. Lindhoutia pidettiin panttivankina Somaliassa 23. elokuuta 2008 alkaen 15 kuukauden ajan. Hänet vapautettiin 25. marraskuuta 2009.
Ura

Amanda Lindhout toimi ennen sieppaamistaan freelancetoimittajana televisiossa ja lehdissä. Irakissa hän työskenteli kirjeenvaihtajana Iranilaiselle englanninkieliselle televisiokanavalle Press TV:lle. Lisäksi hän on kiertänyt eri Afrikan maissa tehden juttuja ranskalaisille tv-yhtiöille. Hän oli hyvin kokenut kriisialueiden toimittaja.
Sieppaus

Lindhout siepattiin 23. elokuuta 2008 hänen ollessaan matkalla Hawa Abdin pakolaisleiriin Afgooyeen. Al Jazeera julkaisi 17. syyskuuta 2008 videon jolla esiintyi siepattu Lindhout ja toinen siepattu, Nigel Brennan. Videolla Lindhout on asemiesten ympäröimä ja hunnutettu. 13. lokakuuta sieppaajat vaativat 2,5 miljoonaa dollaria lunnaina uhaten tappaa Lindhoutin 15 päivän kuluttua.
Arja Puikkonen

Arja Marjatta Puikkonen (o.s. Santanen, s. 26. lokakuuta 1948 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija ja sanataiteen opettaja.
Puikkonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän työskenteli kirjastossa ja suoritti kirjastoalan tutkinnon vuonna 1974.
Vuosina 1973–1978 Puikkonen työskenteli Helsingin kaupungin vesiensuojelulaboratorion tutkijana, kirjastonhoitajana ja informaatikkona. Hän opetti luovaa kirjoittamista Kirkkonummen kansalaisopistossa vuosina 1986–2005 ja oli sanataideopettaja Kirkkonummen sanapajassa 1994–2010 ja Espoon kulttuuritoimessa 1994–2009. Puikkonen on myös ollut Nuoren Voiman Liiton kriitikko.
Puikkosen teoksista on palkittu esikoisteos novellikokoelma Siskokulta (Otavan novellikilpailu 1983) sekä lastenkirja Haloo, kuuleeko kaupunki (Finlandia Junior -palkinto 2003). Helsingin kirjamessuilla 2002 hän sai Rakkaudesta kirjaan -palkinnon.
Puikkoselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. Hän asuu Kirkkonummella Veikkolassa.
Teokset

Siskokulta, novelleja, 1983, Otava
Mauri, romaani, 1985, Otava
Kunnes elämä erottaa, romaani, 1987, Otava
Ystäväni Nikolas, lastenromaani, kuvitus Elina Vanninen, 1990, Otava
F. Jokinen ja vintin väki, lastenromaani, kuvitus Leena Lumme, 1995, Otava
Haloo, kuuleeko kaupunki, lastenromaani, 2003, Otava
Minä ja Mozart, lastenromaani, 2006, Otava
Zum zum, lastenromaani, 2008, Otava
Sydän saappaanvarressa, nuortenromaani, 2010, Otava
Haapaneitty, mettäntyttö, musiikkisatu, 2011, Nemo
Vastalaukkaa, nuortenromaani, 2014, Otava
Käsikirja mielikuvituksen matkaajille: kirjoittamisen seikkailuopas (yhdessä Emma Puikkosen kanssa), Kirjapaja, 2015
Äänihäkki (yhdessä Emma Puikkosen kanssa) nuortenromaani, kuvitus Paula Mela. Otava 2017
Mustarastas, Karisto, 2017
Liitopoika, Karisto 2019
Löytölintu (yhdessä Emma Puikkosen kanssa), kuvitus Paula Mela. Otava 2020
Antonio Ciciliano

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 | Louhi |  |
Antonio Ciciliano (3. marraskuuta 1932 Napoli – 4. syyskuuta 2015) oli italialainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Ciciliano voitti Louhi-veneluokassa olympiapronssia Roomassa 1960.
Ciciliano kuoli 82-vuotiaana 4. syyskuuta 2015.
Anton Lindfors

| Anton Lindfors> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Suomi
Uran tiedot
Laji:  lumilautailu 
Maailmancup
Kaudet:  2009-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 25.4.2017 
Anton Lindfors (s. 22. huhtikuuta 1991) on suomalainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Lindfors oli 21:s ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 13:s ja Pyeongchnangissa 2018 9:s. Kreichsbergin MM-kisoissa 2015 hän oli 16:s. Aspenin X Gameseissa Lindfors oli 12:s vuonna 2014 ja kahdeksas vuonna 2015.
Lumilautailun maailmancupissa Lindfors kilpaili ensimmäisen kerran Chapelcossa syyskuussa 2009 ollen 44:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lech am Arlbergissa joulukuussa 2010 oltuaan 19:s. Kymmenen parhaan joukkoon Lindfors sijoittui ensimmäisen kerran Veysonnazissa tammikuussa 2012 oltuaan neljäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa toiseksi Veysonnazissa maaliskuussa 2014.
Myös Lindforsin sisar Emilia Lindfors on kilpaillut lumilautakrossissa kansainvälisellä tasolla.
Aiheesta muualla

Anton Lindfors Suomen Lumilautaliiton verkkosivuilla
Antonio Chimenti

Antonio Chimenti
Antonio Chimenti (s. 30. kesäkuuta 1970 Bari) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän edusti urallaan muun muassa AS Romaa, Lecceä, Juventusta ja Cagliaria.
Artūras Katulis

| Artūras Katulis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1981 (ikä 43) Elektrénai, Liettua
Kansalaisuus:   Liettua
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Joudupe Rokiškis
Sarja:  Liettuan jääkiekkoliiga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–
Aik. seurat:  SC Energija (EEHL)   Jantar Seversk (VHL)   Njoman Hrodna (EEHL)   Neftjanik Leninogorsk (VHL)   Kristall Saratov (VHL)   SønderjyskE (SIL)   SaiPa (SM-liiga)   Dizel Penza (VHL)   Neftjanik Almetjevsk (VHL)   Liepājas Metalurgs (BXL)   Berkut Kiova (PHL)
Artūras Katulis (s. 5. elokuuta 1981) on liettualainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana.
Katulis aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997, milloin hän teki kolmen vuoden sopimuksen SC Energijan joukkueessa. Hän keräsi Energija tehot 5 + 4. Sen jälkeen hän on pelannut Jantar Severskissa, H’K Njoman Hrodnassa, Neftjanik Leninogorskissa, Kristall Saratovissa ja tanskalaisessa Sønderjyskessä. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi SaiPaan ja oli SM-liigan ensimmäinen liettualaispelaaja.
SaiPasta Katulis siirtyi Venäjälle, Vysšaja Ligan Dizel Penzaan. Seuraavan kauden hän pelasi saman sarjan Neftjanik Almetjevskissa. Kauden 2010–2011 Katulis pelasi latvialaisessa Liepājas Metalurgsissa, joka pelasi Valko-Venäjän Ekstraliigaa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi ukrainalaiseen Berkut Kiovaan.
Katulis lukeutuu myös Liettuan maajoukkueen vakionimiin. Hän on edustanut Liettuaa monissa 2-divisioonan arvokisoissa.
Hänen vahvuutensa ovat hyvät syöttötaidot ja rauhallinen kiekonkäsittely.
Anek Lines

| Anek Lines |
| --- | --- |
Perustettu:  1967
Kotipaikka:  Chaniá, Kreeta, Kreikka
Toiminta-alue:  Adrianmeri Egeanmeri
Toimiala:  meriliikenne
Kotisivu:  anek.gr
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anek Lines (kreik. ΑΝΕΚ, Ανώνυμη Ναυτιλιακή Εταιρεία Κρήτης, Anónymi Naftiliakí Etaireía Krítis) on kreikkalainen laivanvarustamo, joka operoi matkustajaliikenteessä Adrianmerellä ja Egeanmerellä.
Historia

Anek Lines perustettiin Chaniássa vuonna 1967. Yhtiö listautui Ateenan pörssiin vuonna 1999.
Laivasto

Anek Linesin laivastoon kuuluu yhdeksän alusta (vuonna 2017):
| Alus | Rak> v. | GT | Pituus | Leveys | Matkust>  | Autoja | Nopeus | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Elyros | 1998 | 38 261 | 192,0 m | 27,0 m | 1 874 | 620 | 24 kn |  |
| Kydon | 1991 | 29 991 | 192,0 m | 27,0 m | 1 500 | 703 | 25 kn |  |
| Olympic Champion | 2000 | 32 694 | 204,0 m | 25,8 m | 1 850 | 670 | 30 kn |  |
| Hellenic Spirit | 2001 | 32 694 | 204,0 m | 25,8 m | 1 850 | 670 | 30 kn |  |
| Prevelis | 1980 | 15 354 | 142,5 m | 23,5 m | 991 | 310 | 19 kn |  |
| Asterion | 2007 | 27 414 | 186,6 m | 26,0 m | 800 | 196 | 24 kn |  |
| Kriti I | 1979 | 27 239 | 192,0 m | 27,0 m | 1 494 | 650 | 22 kn |  |
Vuokrattu muille yhtiöille
| Alus | Rak> v. | GT | Pituus | Leveys | Matkust>  | Autoja | Nopeus | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kriti II | 1979 | 27 239 | 192,0 m | 29,4 m | 1 500 | 719 | 23 kn |  |
Poissa käytöstä
| Alus | Rak> v. | GT | Pituus | Leveys | Matkust>  | Autoja | Nopeus | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| El. Venizelos | 1984 | 58 661 | 205,5 m | 32,5 m | 3 500 | 850 | 21 kn |  |
Reitit

Anek Linesin reitit yhdistävät Manner-Kreikan Kreetaan ja eräisiin Kykladien ja Dodekanesian saariin, sekä Italiaan (vuonna 2017).
Pireus – Kreeta
Pireus – Chaniá (Kydon)
Pireus – Iraklion (Kriti II)
Kykladit ja Dodekanesia
Pireus – Kálymnos – Kos – Ródos (Kriti I)
Pireus – Mílos – Santoríni (Thíra) – Kásos – Kárpathos – Chálki – Ródos (Prevelis)
Pireus – Mílos – Santoríni (Thíra) – Anáfi – Iraklion – Siteía – Kásos – Kárpathos – Ródos (Prevelis)
Kreikka – Italia
Patras – Igoumenítsa – Ancona  (Hellenic Spirit – Olympic Champion)
Patras – Igoumenítsa – Venetsia (Asterion)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anek Lines Wikimedia Commonsissa
ANEK Lines. Yrityksen verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Amanda Wyss

Amanda Wyss (2015)
Amanda Wyss (s. 24. marraskuuta 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Painajainen Elm Streetillä (1984) ja Pipo tiukalla (Better Off Dead, 1985).
Aiheesta muualla

Amanda Wyss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amanda ja Caitlin Fein

Amanda ja Caitlin Fein (s. 4. syyskuuta 1992 Kalifornia, Yhdysvallat) ovat yhdysvaltalaiset näyttelijäkaksoset. Heidät tunnetaan vuoden 1999 elokuvasta Vaippahousut vauhdissa. He ovat tehneet myös jonkin verran äänirooleja, kuten muun muassa animaatioelokuvassa Pikku kananen vuonna 2005. He ovat esiintyneet myös sarjassa Salaiset kansiot. Tytöt aloittivat näyttelemisen 4-vuotiaina, vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Amanda Fein Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Caitlin Fein Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Artūras Milaknis

| Artūras Milaknis |
| --- | --- |
 Milaknis vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Artūras Milaknis
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Liettua
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  195 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2006 2006–2007 2007–2008 2008 2008–2011 2011–2013 2013–2015 2015–:  Bremena Tauragė Žalgiris-Arvydas Sabonis-koulu BC Žalgiris Baltai Kaunas BC Žalgiris KK Prienai BC Žalgiris UNIKS Kazan
Maajoukkueet
:   Liettua
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ranska ym. 2015 |  |  |
Artūras Milaknis (s. 16. kesäkuuta 1986 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä tai pienenä laitahyökkääjänä pelaava Milaknis on voittanut urallaan useita Liettuan mestaruuksia, Liettuan cup-mestaruuksia ja Baltian liigan mestaruuksia. Heinäkuussa 2015 Milaknis siirtyi Venäjälle, UNIKS Kazaniin kaksivuotisella sopimuksella.
Liettuan maajoukkueessa Milaknis on saavuttanut EM-hopeaa vuoden 2015 kilpailuista.