stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armand Hammer

Armand Hammer 82-vuotiaana 1980.
Armand Hammer (21. toukokuuta 1898 − 10. joulukuuta 1990) oli yhdysvaltalainen öljyliikemies, taiteenkeräilijä, teollisuusmies ja karjankasvattaja.
Hammer lähti Venäjän vallankumouksen jälkeen lahjoittamaan ambulanssia Venäjän uudelle bolševikkivaltiolle. Sillä matkalla hän tutustui Leniniin ja perusti Moskovaan kynätehtaan. Myöhemmin hän harjoitti bolševikkihallituksen luvalla kaivostoimintaa Uralilla. Tästä alkoivat monipuoliset taloussuhteet Neuvostoliiton kanssa: traktoreiden tuonti Yhdysvalloista, öljy-yhteistyö ja viimeisimpänä avunanto Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudessa.
Armand Hammer kertoi, että tavatessaan Leninin vuonna 1922 hän antoi tälle pienen patsaan, joka esitti simpanssia samassa asennossa kuin Rodinin veistos Ajattelija. Tämä kuvasi Leninin darwinistista ajattelua.
Vuonna 1930 Hammer myi yrityksensä ja palasi Yhdysvaltoihin mukanaan arvokkaita venäläisiä taideaarteita. 1950-luvun alkuvuosina hän aloitti liikesuhteet uudelleen johtamansa Occidental Petroleum -öljy-yhtiön johtajana. Hammer neuvotteli öljykaupoista Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin kanssa. Venäläistä öljyä myytiin nyt korkeammalla hinnalla kuin Stalin itse olisi voinut myydä, koska harvat halusivat ostaa öljyä Stalinilta. Occidental Petroleum ja Neuvostoliitto rakensivat kaksi suurta öljyjohtoa Neuvostoliiton öljykentiltä molemmin puolin Kaspianmerta vahingoittaakseen kilpailevan Anglo-Persian Oil Companyn hankkeita Iranissa. Seuraavat 45 vuotta Neuvostoliitto toimitti öljynsä salaisesti näitä öljyjohtoja pitkin, ja Standard Oil myi venäläistä öljyä maailmanmarkkinoilla kutsuen sitä Iranin öljyksi.[lähde? ]
Palattuaan Yhdysvaltoihin Hammer harjoitti monipuolista liiketoimintaa ja ylläpiti hyviä suhteita Neuvostoliiton johtajiin Leninistä Gorbatšoviin. Hammer sai muun muassa Leninin kunniamerkin ja National Medal of Arts -palkinnon.
Vuonna 1980 Hammer osti Leonardo da Vincin kirjoittaman Codex Leicesterin. Hammerin kuoltua Codex Leicester myytiin ennätyshintaan Bill Gatesille vuonna 1994.
Hammerin pojanpojanpoika on hänen mukaansa nimetty näyttelijä Armie Hammer (s. 1986).
Askanios

Aineias kantamassa Ankhisesta mukanaan Askanios ja puolisonsa. Punakuviotekniikalla koristeltu amfora, n. 470 eaa.
Askanios (m.kreik. Ἀσκάνιος, lat. Ascanius) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan prinssi Aineiaan ja Priamoksen tyttären Kreusan tai Lavinian poika. Liviuksen tekstistä voi ymmärtää näiden olleen eri perinteiden mukaisesti kaksi toisistaan erotettavaa hahmoa, joista aiempi olisi syntynyt Troijassa ja jäljempi vasta Latiumissa.
Hänen kohtalostaan Troijan tuhon jälkeen on useita erilaisia tarinoita. Erään mukaan hän pakeni isänsä kanssa Latiumiin Italiaan ja seurasi tätä latinalaisten kuninkaana. Liviuksen mukaan Askanios oli kuitenkin liian nuori hallitsemaan isänsä kuoleman jälkeen, ja kun hän saavutti miehen iän, hän jätti Laviniumin äitinsä hallittavaksi ja siirtyi Alba Longaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askanios Wikimedia Commonsissa
Askari

Askari-sotilas Etelä-Afrikassa vuonna 1943.
Askari (arab. عسكري‎‎) on arabian ja swahilin "sotilasta" tarkoittava sana, jolla tarkoitettiin alun perin alkuperäiskansoista koostuvia siirtomaavaltojen joukkoja Itä-Afrikassa ja Lähi-idässä. Sanaa on käytetty myös puolisotilaallisista-, turvallisuus- ja poliisijoukoista. Apartheidin aikana termiä käytettiin Etelä-Afrikan armeijan vangitsemista PAC:n ja ANC:n sissisotilaista, jotka "käännytettiin" apartheid-hallinnon vakoilijoiksi ja sotilaiksi. Toisen maailmansodan aikana natsit käyttivät termiä "askarit" puna-armeijasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askari Wikimedia Commonsissa
Asutus

Asutus tarkoittaa ihmisten pysyvää asumista ja elämistä jollain alueella, tai aluetta, jolla on asutaan pysyvästi. Asutus eli asuttaminen tarkoittaa myös uuden asutuksen perustamista; jonkin ryhmän siirtymistä asumaan uusille alueille. Asutukseen yleensä liittyy asumusten eli asuinrakennusten rakentaminen, niiden ympäristöön kehittyvä asumiseen käytetty tila sekä laajempi asuinalue.
Nykyisin Suomessa asutuksia jaetaan asukas- tai rakennustiheyden perusteella taajamiin ja haja-asutukseen.
Asutushistoria tutkii entisinä aikoina tapahtunutta asutusta ja asuttamista.
Emmi Piiroinen

| Emmi Piiroinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 2007 (ikä 17) Espoo
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Aktiivisena:  2010–
Laji:  rytminen voimistelu
Seura:  Olarin Voimistelijat
Valmentaja:  Larisa Gryadunova
Saavutukset
Voitot:  Suomen mestari 2024 ja 2023
Emmi Piiroinen (s. 8. elokuuta 2007 Espoo) on suomalainen rytminen voimistelija. Hän on vuosien 2024 ja 2023 senioreiden yksilöiden neliottelun Suomen mestari. Hän on myös vuoden 2024 Pohjoismaiden mestari. Juniorisarjassa hän saavutti kaksinkertaisen neliottelun Suomen mestaruuden sekä pronssimitaleja.
Ura

Piiroinen aloitti rytmisen voimistelun 3-vuotiaana. Hän on edustanut Olarin Voimistelijoita vuodesta 2019 lähtien. Sitä ennen hän edusti Espoon Voimistelu- ja Liikuntayhdistys ESVOLI ry:tä. Hänen valmentajansa on Larisa Gryadunova ja hän on kuulunut Suomen maajoukkueeseen vuodesta 2022 lähtien.
Saavutukset

2024
EM-kilpailut, Budapest. Neliottelu 25. ja keilat 14.
SM-kilpailut. Neliottelun Suomen mestari, pallo ja nauha 1.
World Cup Tashkent, vannefinaali 6.
Grand Prix Thiais, keilafinaali 6.
PM-kilpailut. Neliottelun Pohjoismaiden mestari.
Grand Prix Tartu, pallofinaali 4. ja vannefinaali 8.
2023
MM-kilpailut, Valencia. Neliottelu 30.
EM-kilpailut, Baku. Neliottelu 22.
SM-kilpailut. Suomen mestari, pallo ja keilat 1.
2022
Junioreiden EM-kilpailut, Tel Aviv. Vanne- ja pallofinaali 5., keilafinaali 6.
FIG Portimao IT, nauhafinaali 7.
Junioreiden SM-kilpailut. Neliottelu 3., vanne ja pallo 1., keilat 2. ja nauha 3.
Junioreiden PM-kilpailut. Neliottelu 3., pallo ja nauha 2.
FIG Sofia Cup. Vanne- ja nauhafinaalissa.
FIG Moscow IT: pallo, keilat ja nauha 3.
2021
Junioreiden SM-kilpailut. Neliottelun Suomen mestari sekä vanne, pallo, keilat ja nauha 1.
2020
Junioreiden SM-kilpailut. Neliottelun Suomen mestari, nauha 1., naru ja keilat 3.
Junioreiden PM-kilpailut. Neliottelu 2., pallo 1. ja keilat 2.
2019
FIG Marina Lobach Cup, Valko-Venäjä. Naru ja keilat 2.
2018
Pre-junioreiden SM-kilpailut. Joukkueiden Suomen mestaruus
Emmi Mäkelin

| Emmi Mäkelin |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 5.9.1922–17.10.1923  
Ryhmä/puolue:  SSTP
Vaalipiiri:  Kuopion läntinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1874 Lappi Tl
Kuollut: 6. elokuuta 1962 (88 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kätilö
Emma (Emmi) Serafia Mäkelin (o.s. Lindeman, 1. huhtikuuta 1874 Lappi Tl – 6. elokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SSTP:n kansanedustajana vuosina 1922–1923.
Elämä

Emmi Mäkelin syntyi Lapin Kullanperän Arvelan talossa. Hänen vanhempansa olivat Eurajoella syntynyt tiilitehtaan työnjohtaja Karl Fredrik Lindeman (1845−1897) ja Lapin Kivikylässä syntynyt Serafia Samuelintytär Grönlund (1847−1915). Mäkelin kävi Porin suomenkielisen yksityistyttökoulun ja suoritti vuonna 1899 Helsingin Kätilöopiston kurssin. Tämän jälkeen hän työskenteli kätilönä Sahalahdella, Tainiokoskella ja Porissa sekä vuodesta 1904 lähtien Kuopiossa.
Mäkelin lähti politiikkaan sisällissodan jälkeen hänen puolisonsa ollessa vankilassa. Mäkelin valittiin Kuopion kaupunginvaltuustoon SDP:n listoilta vuoden 1918 kunnallisvaaleissa. Hän oli mukana myös sosialidemokraattisen naisliiton toiminnassa. Siirryttyään kommunistisen SSTP:n riveihin Mäkelin valittiin kansanedustajaksi vuonna 1922. Mäkelinin kansanedustajakausi päättyi jo vuoden kuluttua, kun hänet elokuussa 1923 pidätettiin niin sanotun suuren kommunistijutun yhteydessä. Mäkelin vapautui tutkintavankeudesta helmikuussa 1924, eikä häntä asetettu syytteeseen.
Vapautumisensa jälkeen Mäkelin luopui politiikasta ja työskenteli kätilönä Kuopiossa vuoteen 1931 saakka. Mäkelin asui 1930-luvulta lähtien Helsingissä, jossa hän kuoli 88-vuotiaana elokuussa 1962. Mäkelin on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Perhe

Mäkelinin puoliso oli kansanedustaja Antti Mäkelin, jonka kanssa hän avioitui 1901. Pariskunnalla oli kolme lasta.
Emmi Parviainen

| Emmi Parviainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. marraskuuta 1985 (ikä 38) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Jussi Parviainen   Sanna-Kaisa Palo
Sukulaiset:   Ritva Valkama  Reino Valkama ja Irja Nissinen  Pertti, Tauno ja Sylvi Palo 
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Emmi Sofia Katariina Parviainen (s. 8. marraskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Ura

Teatterikorkeakoulussa opiskellut Parviainen valmistui vuonna 2013 teatteri­taiteen maisteriksi. Hän on näytellyt teatterissa, televisio­sarjoissa ja elo­kuvissa. Syys­kuusta 2004 helmi­kuuhun 2007 hän esiintyi Annika Sievisen roolissa MTV3:n saippua­sarjassa Salatut elämät. Parviainen on näytellyt myös sarjoissa Akkaa päälle (1996), Susi rajalla (2000) ja Mustan kissan kuja (2000). Kesällä 2007 Parviainen näytteli Karstulan kesä­teatterissa näytelmässä Emmauksen tiellä ja kesällä 2008 näytelmässä Siivoton juttu. Kevät­kaudella 2013 Parviainen näytteli nimi­roolin Kansallis­teatterin näytelmässä Eurydike.
Parviainen esiintyi sivu­rooleissa elo­kuvissa Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994) ja Juoppohullun päiväkirja (2012). Syksyllä 2013 ensi-iltaan tulleessa elo­kuvassa Silmä­terä hän esitti pää­osan 25-vuotiaana Marjana. Joulu­kuussa 2014 ensi-iltansa saaneessa komedia­elo­kuvassa Eila, Rampe ja Likka hänellä on yhden pää­henkilön, Likan, rooli. Joulukuussa 2014 Parviainen valittiin yhdeksi vuoden 2015 nuorista Shooting Stars -näyttelijöistä, jotka esiteltiin elo­kuva-alalle Berliinin elo­kuva­juhlien yhteydessä helmi­kuussa 2015.
Yksityiselämä

Parviainen on näyttelijä­sukua neljännessä polvessa: hänen vanhempansa ovat näytelmä­kirjailija Jussi Parviainen ja näyttelijä Sanna-Kaisa Palo. Äidin puolelta Parviaisen iso­vanhemmat ovat näyttelijät Ritva Valkama, jonka isä on Reino Valkama ja äiti Irja Nissinen, ja Pertti Palo, jonka vanhemmat ovat Tauno Palo ja Sylvi Palo.
Parviaisella on vuonna 2015 syntynyt lapsi.
Armand Maillard

Armand Maillard
Armand Maillard (s. 18. kesäkuuta 1943) on katolisen kirkon ranskalainen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1970, sitten piispaksi 5. lokakuuta 1996. Hän toimi vuosina 1996–2007 Lavalin hiippakunnan piispana, ja vuonna 2007 hän siirtyi Bourges'n arkkipiispaksi.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Archbishop Armand Maillard (englanniksi)
Armando Círio

Armando Círio (30. huhtikuuta 1916 Calamandrana, Italia – 11. elokuuta 2014) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului Pyhän Joosefin oblaatteihin, jonka papiksi hänet vihittiin 29. kesäkuuta 1940. Hänet nimitettiin 14. toukokuuta 1960 Toledon hiippakunnan piispaksi, ja hänet vihittiin piispaksi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Manoel da Silveira d’Elboux.
Círio nimitettiin 5. toukokuuta 1978 Cascavelin piispaksi; 16. lokakuuta 1979 Cascavelista tuli arkkihiippakunta ja Círiosta siten arkkipiispa. Hän toimi tehtävässään, kunnes jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 1995.
Círio osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Armand Gaétan Razafindratandra

Armand Gaétan Razafindratandra (7. elokuuta 1925 – 9. tammikuuta 2010) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihki papiksi Victor Alphonse Marie Sartre 27. heinäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Majungan hiippakunnan (vuodesta 1989 Mahajanga) piispaksi 27. huhtikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen tapahtui 2. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Victor Razafimahatratra, jota avustivat Albert Joseph Tsiahoana ja Francesco Vòllaro.[lähde? ]
Razafindratandra sai nimityksen Antananarivon arkkipiispaksi 3. helmikuuta 1994. Hänet valittiin kardinaaliksi 26. marraskuuta 1994, jolloin hän sai nimityksen Santi Silvestro e Martino ai Montin kardinaalipapiksi. Razafindratandra ehti osallistua vuoden 2005 konklaaviin ennen kuin jäi eläkkeelle 7. joulukuuta 2005. Hän kuoli runsaat neljä vuotta myöhemmin 84-vuotiaana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Catholic Hierarchy: Armand Gaétan Cardinal Razafindratandra (englanniksi)
Ari Lauanne

Ari Lauanne
Ari Lauanne (s. 4. huhtikuuta 1966) on suomalainen vatsastapuhuja, joka on toiminut vatsastapuhumisen ammattilaisena vuodesta 1985 lähtien. Hän on myös veitsenheittäjä. Hänet valittiin Viihdeohjelmien Suomen mestariksi 2006.
Vuonna 1991 Lauanne esiintyi televisio-ohjelmassaan Langalla Jaska ja Ari (Jaska oli Lauanteen nukke). Vuosina 2003 ja 2007 hän esiintyi Huips-ohjelmissa, ja vuonna 2004 hän esiintyi Katso pois ja Suoraa huutoa! -ohjelmissa. Vuonna 2007 Lauanne osallistui Talent Suomi -kilpailuun ja eteni semifinaaleihin. Samana vuonna hän osallistui myös Ennätystehtaaseen ja teki uuden lautasten ruoskimisennätyksen Suomessa: hän sivalsi halki 23 ilmaan heitettyä pahvilautasta 60 sekunnissa. Lauanne oli tunnistettavana yhtenä Tuntemattomana tammikuussa 2008 MTV3:lla esitetyssä Tuntemattomat-ohjelman jaksossa.
Vuonna 2009 Lauanne teki uuden aluevaltauksen veitsenheittäjänä ohjelmassa Suomen Las Vegas. 
Varsinaisesti Lauanteen vakavampi perehtyminen lajiin oli alkanut kymmenisen vuotta aiemmin saman ohjelmatuottajan Älä katso -ohjelmassa. Tuolloin nähtiin ohjelman juontaja Teemu Virtanen seinällä pelkäämässä. Tästä ohjelmasta lähtien Lauanne ryhtyi kehittämään veitsiohjelmaansa ja vuonna 2007 ohjelmassa Einstein nähtiin osia uudesta ohjelmasta ensiesityksenä. Sittemmin Lauanne ryhtyi kehittämään  omia Villin Lännen harrastuksiaan tuotteiksi niin, että yhteistyökumppaneidensa kanssa syntyi Wild West Show, jossa nähdään veitsenheittoshown lisäksi myös muun muassa Lauanteen Villin Lännen ruoskien ja revolverien showtaituruutta.
Aiheesta muualla

Ari Lauanne Productions (Arkistoitu – Internet Archive)
Ari Lauanne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ari Lauanne Wikimedia Commonsissa
Armas Makkonen

Armas Veikko Makkonen (18. elokuuta 1887 Karttula – 5. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen Helsingin Osakepankin pääjohtaja.
Makkosen vanhemmat olivat sahanhoitaja Henrik Makkonen ja Maria Katariina Karjalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Kuopion yhteiskoulusta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1908. Makkonen sai varatuomarin arvon 1911.
Makkonen toimi aluksi asianajajana Helsingissä 1912–1916, 1917–1918 ja 1923–1924. Hän oli eduskunnan notaarina 1912, Pellervo-seuran lainopillisen neuvontatoimiston hoitajana 1916–1917 ja Ulkomaankauppapankin johtokunnan jäsenenä 1919–1923, Makkonen oli vuodesta 1924 Helsingin Osakepankin palveluksessa eri tehtävissä ja toimi pankin pääjohtajan varamiehenä 1933–1948 ja pääjohtajana 1948–1956.
Makkonen oli Helsingin rahatoimikamarin jäsenenä 1918–1921 ja varapuheenjohtajana 1921.
Armas Makkonen oli naimisissa vuodesta 1916 Else Sofia Lagerlöfin kanssa.
Artur Edvard von Bonsdorff

Artur Edvard von Bonsdorff (23. helmikuuta 1872 Tampere – 30. kesäkuuta 1959 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Von Bonsdorffin vanhemmat olivat piirilääkäri Karl Edvard von Bonsdorff ja Hilda Fredrika Dahl ja puoliso vuodesta 1901 Sophia Wilhelmina (Minna) Lavonius, hovioikeudenneuvos Wilhelm Lavoniuksen tytär. Von Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1890, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1899 ja väitteli lääketieteen ja kiurgian tohtoriksi 1906 aiheesta Om fractura basis cranii. Toimittuaan ensin lääkärinä useissa eri sairaaloissa hän oli Turun kunnallissairaalan sisätautiosaston ylilääkäri 1908–1938 ja johtaja 1911–1935. Sotasairaalan ylilääkärinä von Bonsdorff toimi 1940. Hän sai professorin arvon 1952.
Von Bonsdorff  oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Ari Laine

| Ari Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aarne Laine
Syntynyt: 12. joulukuuta 1912 Nurmijärvi
Kuollut: 19. heinäkuuta 1998 (85 vuotta) Nurmijärvi
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1932-1974
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Aarne ”Ari” Tuovi Laine (12. joulukuuta 1912 Nurmijärvi – 19. heinäkuuta 1998 Nurmijärvi) oli suomalainen näyttelijä.
Ari Laine loi pitkän uran teattereissa operettien näyttelijä-ohjaajana. Hän oli oikealta nimeltään Aarne Laine, mutta vaihtoi nimensä, jotta hänet erotettaisiin toisesta Aarne Laine -nimisestä näyttelijästä. Laine esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa vuonna 1936. Hän näytteli kaikkiaan 26 elokuvassa, joista viimeisessä vuonna 1973.
Laine tunnetaan parhaiten Aaretti-rengin osasta Valentin Vaalan elokuvassa Siltalan pehtoori vuodelta 1953 sekä Mauno Kypenäisen osasta elokuvassa Putkinotko (1954). Hänen ainoa pääroolinsa oli Taneli Taivainen hupailussa Laivaston monnit maissa (1954).
Ari Laine loi pitkän uran myös televisio-ohjaajana. Hän kuului Helsingin Ympäristöteatterin perustajajäseniin.
Laine on haudattu Kirkon hautausmaalle Espooseen.
Filmografia

VMV 6 (1936)
Suviyön salaisuus (1945)
Kultainen kynttilänjalka (1946)
Houkutuslintu (1946)
Alaston malli karkuteillä (1953)
Siltalan pehtoori (1953)
Laivaston monnit maissa (1954)
Morsiusseppele (1954)
Laivan kannella (1954)
Putkinotko (1954)
Lähellä syntiä (1955)
Ryysyrannan Jooseppi (1955)
Lain mukaan (1956)
Yhteinen vaimomme (1956)
Ratkaisun päivät (1956)
Tirlittan (1958)
Yks' tavallinen Virtanen (1959)
Iloinen Linnanmäki (1960)
Voi veljet, mikä päivä! (1961)
Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
Totuus on armoton (1963)
Rakkaus alkaa aamuyöstä (1966)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut (1969)
Pohjantähti (1972)
Uuno Turhapuro (1973)
Ari Lohenoja

Ari Tapani Lohenoja (s. 13. toukokuuta 1958) on suomalainen entinen levy-yhtiöjohtaja, televisiotuottaja ja Puolustusvoimien markkinointiasiantuntija.
Helsinkiläinen Lohenoja pääsi jo teinipoikana tekemään Yleisradiolle ohjelmasarjaa Huippuhittejä ja juontamaan Nuorten Radiota. Radio- ja tiskijukan työt jatkuivat opiskeluvuosina Turun kauppakorkeakoulussa.
Lohenoja teki 15-vuotisen uran levy-yhtiöissä, ensin CBS:llä, josta siirtyi Warner Musicin markkinointipäälliköksi edistämään muun muassa Kaija Koon ja Taikapeilin levymyyntiä. Warnerilta Lohenoja siirtyi Sony Musiclle suomalaisen musiikin, kuten Aki Sirkesalon, markkinoijaksi.
Vuonna 1998 Lohenoja kutsuttiin mainoselokuvista televisio-ohjelmien tuottajaksi laajentuneen Storyfilmin yhdistetyksi markkinointi- ja varatoimitusjohtajaksi, myöhemmin toimitusjohtajaksi. Storyfilmin menestysohjelmiksi tuolloin nousivat tv-sarja Aaken ja Sakun kesäkeittiö sekä 1960-luvulle sijoittuva musiikkisarja Iskelmäprinssi.
2000-luvun alussa Ari Lohenoja työskenteli Fremantle Mediassa ja Filmiteollisuus Finen omistaman Mediastationin varatoimitusjohtajana. Vuosikymmenen puolessavälissä hän siirtyi Puolustusvoimien viestintäosastolle vastaamaan markkinoinnin suunnittelusta.
Aiheesta muualla

Ari Lohenoja Elonetissä.
Ari Lohenoja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Armas Lehtimäki

Armas Lehtinäki (1906 Turku – 1994) oli suomalainen Turussa asunut taidemaalari.
Lehtimäki teki alkuvuodesta 1938 lähes kolme kuukautta kestäneen opintomatkan Keski-Euroopan maihin. Hän kävi Varsovassa, oleskeli puolitoista kuukautta Prahassa ja vieraili myös Berliinissä ja Leipzigissa. Hän kävi useissa taidenäyttelyissä muun muassa Berliinissä järjestetyssä "rappeutuneen taiteen" (Entartete Kunst) näyttelyssä. Hän tutustui myös naisten kenkämuodin uutuuksiin Leipzigin messuilla ja opiskeli Prahassa naisten kenkien mallipiirustusta kenkätaiteilija Jean Drebnyn johdolla.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Armas Lehtimäki
Asutushallitus

Asutushallitus oli vuosina 1917–1938 ja 1959–1971 toiminut suomalainen keskusvirasto, joka johti asutustoimintaa Suomessa. Vuosina 1938–1959 sen tehtäviä hoiti maatalousministeriön asutusasiainosasto eli ASO. Viraston tehtävänä oli myös parantaa tilattoman väestön oloja.
Asutushallitusta edelsi Tilattoman väestön lainarahasto, joka perustettiin 5. joulukuuta 1898. Se lainasi maalaiskunnille, maanviljelysseuroille ja muille vastaaville yhdistyksille varoja apukassojen perustamiseen. Näillä varoilla rahoitettiin tilattoman väestön maanhankintaa ja talonrakennusta. Suomen senaatti asetti 1. toukokuuta 1906 varojen käyttöä valvomaan tarkastajan, joka vuodesta 1915 tunnettiin nimellä asutustarkastaja. Asutushallitus perustettiin 24. lokakuuta 1917 annetulla asetuksella, ja sen alaisuuteen asetettiin useita asutustarkastajia. Maatalousministeriön asutusasiainosasto hoiti Asutushallituksen tehtäviä 1. tammikuuta 1938 – 1. maaliskuuta 1959.
Asutushallitus yhdistettiin vuonna 1971 Maataloushallituksen kanssa uudeksi Maatilahallitukseksi.
Pääjohtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Asutushallituksen ylijohtajat Östen Elfving 1917–1926  Eino Kalmari vt. 1922, 1924, 1926  Eero Hatva 1926–1933  Väinö Parkkali vt. 1933–1937  |  Maatalousministeriön asutusasiainosaston päällikkö/ylijohtaja Väinö Parkkali 1938–1942  Veikko Vennamo 1944–1959  |  Asutushallituksen pääjohtaja Urho Kähönen 1959–1971  |
Elinkautisfunky

| Elinkautisfunky 6mäki |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : 2009 - 2013
 Julkaistu: 16. toukokuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): 6mäki
 Tyylilaji: Hip hop
 Kesto: 44.27
 Levy-yhtiö: 3rd Rail Music
6mäen muut julkaisut
|   | Elinkautisfunky  |   |
Elinkautisfunky on tamperelaisen rap-artistin ja tuottajan 6mäen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 3rd Rail Music-levy-yhtiön kautta 16. toukokuuta 2014.  Levyllä vierailevat rap-artistit Tykopaatti, Kalle Kinos, Taskumatti, Tapani Kansalainen, Huutava Vääryys, Jodarok, Kauhukoira sekä Hannibal.
Taustaa

Tyylilajiltaan albumi edustaa g-funk-genreä ja on kokonaan 6mäen itsensä tuottama. Rap-vokaalien lisäksi useilla kappaleilla kuullaan 6mäen talkbox-laulua. Kappale Paistettuja etanoita on ladattu YouTubeen vuonna 2009 ja oli alun perin tarkoitettu 6mäen ja Kauhukoiran yhteisalbumille. Levyn ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta Mansejuntti osa 2, jolla vierailevat Kalle Kinos ja Taskumatti. Kappale on jatkoa 6mäen aiemman Musta Perjantai-yhtyeen vuonna 2007 julkaistulle Mansejuntti-kappaleelle. Kappaleen kertosäe mukailee Tupac Shakurin California Love-kappaleen kertosäettä. Toinen musiikkivideo julkaistiin albumin nimikappaleesta, jolla vierailevat Huutava Vääryys ja Tykopaatti.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on tuottanut 6mäki.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | G-funk-rohto | Ville-Veikko Kuusimäki | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ala-rahola g-funk | Kuusimäki | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hakamettään (mukana Tykopaatti) | Kuusimäki, Tyko Haapala | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Meikän kämppä | Kuusimäki | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Mansejuntti osa 2 (mukana Kalle Kinos & Taskumatti) | Kuusimäki, Kalle Kinos, Matti Kuparinen | 4.47 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Bussissa | Kuusimäki | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hämärän rajamailla (mukana Tapani Kansalainen) | Kuusimäki, Vesa Tamminen | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Elinkautisfunky (mukana Huutava Vääryys & Tykopaatti) | Kuusimäki, Huutava Vääryys, Haapala | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Unissakävelyfunk (mukana Jodarok) | Kuusimäki, Matti Salminen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Niinku Ray Luv | Kuusimäki | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Smuuttia | Kuusimäki | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Paistettuja etanoita (mukana Tykopaatti, Kauhukoira & Hannibal) | Kuusimäki, Haapala, Kauhukoira, Hannu Stark | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 44.27 |  |  |  |  |  |  |