stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sloane Stephens
Tennisura > Ammattilaisura

Stephens osallistui Grand Slam -turnaukseen ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2011. Samana vuonna hän osallistui myös Yhdysvaltain avoimiin. Yhdysvaltain avoimissa Stephens pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella Shahar Pe'erin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Ana Ivanovićille.
Australian avoimissa 2012 Stephens hävisi toisella kierroksella Svetlana Kuznetsovalle. Ranskan avoimissa 2012 hän pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan Jekaterina Makarovan, Bethanie Mattek-Sandsin ja Mathilde Johanssonin. Neljännellä kierroksella hän hävisi Samantha Stosurille. Wimbledonissa hän voitti toisella kierroksella Petra Cetkovskán, mutta hävisi kolmannella kierroksella Sabine Lisickille kolmessa erässä. Yhdysvaltain avoimissa Stephens hävisi kolmannella kierroksella Ana Ivanovićille.
Australian avoimissa 2013 Stephens pääsi ensimmäistä kertaa urallaan Grand Slam -turnauksen puolivälieriin, jossa hän voitti turnauksen suosikkeihin lukeutuneen Serena Williamsin luvuin 3–6, 7–5, 6–4. Välierissä hän hävisi turnauksen puolustavalle mestarille, Viktoryja Azarenkalle. Ranskan avoimissa Stephens hävisi neljännellä kierroksella Marija Šarapovalle. Wimbledonissa hän eteni puolivälieriin asti, jossa hävisi Marion Bartolille. Yhdysvaltain avoimissa Stephens hävisi neljännellä kierroksella Serena Williamsille.
Vuonna 2014 Stephens pääsi sekä Australian avoimissa että Ranskan avoimissa neljännelle kierrokselle. Yhdysvaltain avoimissa hän eteni toiselle kierrokselle ja Wimbledonissa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle. Hän kärsi kauden aikana loukkaantumisesta. Kaudella 2015 Stephens voitti yhden WTA-turnauksen Washingtonissa. Ranskan avoimissa hän pääsi neljännelle kierrokselle, Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle ja muissa Grand Slameissa hän hävisi avauskierroksen ottelunsa.
Kauden 2016 aikana Stephens voitti kolme WTA-turnausta. Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle ja Australian avoimissa ja olympialaisissa hän hävisi toisella kierroksella. Hän vetäytyi loukkaantumisen takia Yhdysvaltain avoimista.
Vuonna 2017 Stephens voitti Yhdysvaltain avointen kaksinpeliturnauksen päihittämällä loppuottelussa Madison Keysin. Stephens oli viides nainen, joka voittaa turnauksen sijoittamattomana pelaajana. Hän päätti kauden maailmanlistan sijalla 13.
Vuonna 2018 Stephens ylsi Ranskan avointen kaksinpelissä loppuotteluun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sloane Stephens Wikimedia Commonsissa
Sloane Stephensin kotisivut
Sloane Stephens WTA:n sivuilla (englanniksi)
Sloane Stephens ITF:n sivuilla (englanniksi)
Solvay

Solvay voi tarkoittaa:
Solvay, kylä Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa Onondagan piirikunnassa
Solvay Business School, yksityisen Université libre de Bruxellesin kauppakorkeakoulu Brysselissä
Ernest Solvay, kemisti, Solvayn menetelmän kehittäjä
Solvay, belgialainen lääke- ja kemikaalivalmistaja
Solvayn menetelmä, soodan valmistusmenetelmä
Solvay-konferenssi, Ernest Solvayn perustama fysiikan ja kemian kokous
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Solvay”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Soldier of Fortune II: Double Helix

| Soldier of Fortune II: Double Helix |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Raven Software
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  GOG.com
Pelisarja:  Soldier of Fortune
Pelimoottori:  Id Tech 3
Julkaistu:  2002
Lajityyppi:  Ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16 
Alusta:  Windows, Xbox
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Soldier of Fortune II: Double Helix on Raven Softwaren vuonna 2002 julkaisema FPS-peli. Se on jatko-osa Soldier of Fortune -pelille. Peli käyttää Quake III Arenan grafiikkamoottoria. Pelissä on julkaisuaikaan suhteutettuna hyvin realistisen näköinen ihmisen vahingoittumisen mallinnus, mikä saa pelin näyttämään erittäin raa’alta. Pelin juoni keskittyy terrorismin vastaiseen sotaan. Päähenkilö on agentti John Mullins, joka työskentelee The Shop -nimiselle järjestölle. Eräs tiedemies on kehitellyt tappavan viruksen, joka on joutunut terroristien käsiin. Mullinsin on löydettävä virus ja tuhottava se. Tiimien nimet ovat yleisesti Blue team ja Red team.
Vuonna 2007 Soldier of Fortune -pelisarjassa ilmestyi seuraava osa Soldier of Fortune: Payback.
Moninpeli

Pelissä on viisi eri pelityyppiä. Capture the Flag on nimenmukaisesti lipunryöstö. Infiltrationissa punainen joukkue yrittää puolustaa salkkua, kun taas sininen joukkue yrittää saada sen haltuunsa ja viedä sen helikopteriin. Team Deathmatch on perinteinen joukkueiden välinen taistelu, jossa tavoitteena on tappaa niin monta vastapuolen pelaajaa kuin mahdollista. Elimination muistuttaa hieman Infiltrationia, paitsi että salkkua ei ole ja toinen joukkue yritetään eliminoida. Deathmatch on perinteistä tappamista, jossa ensimmäisenä pisterajan saavuttanut voittaa. Eliminationiin on myös kätketty useita eri pelityyppejä, näistä suosituimpana Cops & Robbers (Poliisi ja rosvo), jossa pelipaikkana on katto. Poliisit yrittävät puukottaa rosvot. Kun kaikki rosvot on puukotettu, vaihtuvat poliisit yleensä rosvoiksi. Pelityypin asetukset ovat erilaiset kuin muissa tyypeissä. Pelaajat pystyvät hyppäämään pitkiä matkoja, ja näin ollen myös tekemään ns. trikkejä, jolla vastustaja saadaan pois kintereiltä.
Aiheesta muualla

Soldier of Fortune II: Double Helix MobyGamesissa (englanniksi)
Skandinaviankoira

| Skandinaviankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Skandinavia
Määrä:  Suomessa noin 200–500
Alkuperäinen käyttö:  rekikoira
Nykyinen käyttö:  rekikoira
Muita nimityksiä:  Scandinavian Hound, Eurohound
FCI-luokitus:  ei
Ulkonäkö
Paino:  18–24 kg
Väritys:  mikä tahansa, usein täplikäs kokomusta tai musta valkoisin merkein
Skandinaviankoira on rekikoiraksi tarkoitettu koiratyyppi, joka alaskanhuskyn tapaan on pikemminkin suunnitelmallisesti ja tiettyä käyttötarkoitusta varten jalostettu roturisteytys kuin vakiintunut koirarotu. Tämän vuoksi koiran ominaisuudet vaihtelevat melkoisesti, vaikka sillä onkin selkeä käyttötarkoitus. Risteytykseen on käytetty alaskanhuskyä ja pointtereita.
Ulkonäkö

Koska skandinaviankoiran jalostus on painottunut sen käyttötarkoitukseen ja suosituskykyyn, sen ulkonäkö vaihtelee. Ensimmäisen sukupolven risteytyksinä syntyneillä skandinaviankoirilla on usein puolipystyt korvat ja musta väritys pienin valkoisin aluein tai yksivärinen karvapeite laikuin tai täplin. Myös joitain täysin täplikkäitä koiria esiintyy. Pointteriosuuden pienentyessä koira alkaa muistuttaa enemmän alaskanhuskyä. Keskimääräinen paino on 18–24 kg.
Alkuperä

Skandinaviankoira on alaskanhuskystä ja pointterista polveutuva risteytyspopulaatio, jota jalostetaan mahdollisimman nopeaksi rekikoirakilpailuja silmällä pitäen. Se esiintyi ensi kertaa kilpailuissa Skandinavian alueella. Siinä yhdistyvät siperianhuskyn vuosisatojen ajan hiottu kyky reen vetoon sekä pointterin innokkuus ja atleettisuus.
Kahden rodun joiden taustalla on täysin toisistaan eroavat geenipoolit risteyttämisen syynä on yleensä heteroosi, mutta se voi myös jatkua risteyttamällä ensimmäisen polven risteytys takaisin toiseen kantarotuun jotta tietyt puhdasrotuisen kannan ominaispiirteet vahvistuisivat.
Skandinaviankoiran ensimmäisen polven risteytyskannalla (50 % pointteria, 50 % alaskanhuskyä) on lyhyt karvapeite, joka soveltuu lähinnä sprinttikilpailuihin joihin ei sisälly lepäämistä tai nukkumista reitin aikana. Kun ensimmäinen risteytyssukupolvi risteytetään takaisin alaskanhuskyyn, jälkeläisillä saattaa olla jo tiheämpi karvapeite, joka sopii paremmin pidemmän matkan rekikilpailuihin.
Alaskanhuskyä on jalostettu tarkasti  suorituskykyä silmällä pitäen siitä lähtien kun Alaskan rekikoirakilpailut aloitettiin. Lyhytkarvaisen saksanseisojan ja pointterin geenipooli on rajoitettu, sillä ne ovat virallisesti hyväksyttyjä rotuja. Tästä huolimatta myös niitä jalostettiin suorituskykyisyyden perusteella: Skandinaavisia pointtereita, joista ensimmäiset skandinaviankoirat myöhemmin syntyivät, käytettiin alun perin sekä rekikilpailuihin että metsästykseen.
Aiheesta muualla

Uusia rekikoiraristeytyksiä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Eurohound
Käännös suomeksi
Sole Agency and Representation

| Sole Agency And Representation The Javelins |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: RPM
Ian Gillanin muut julkaisut
| Cherkazoo and Other Stories 1992 | The Javelins 1994 | Dreamcatcher 1998 |
Sole Agency And Representation on The Javelins-yhtyeen vuonna 1994 levyttämä albumi.
Kappaleet

Too Much Monkey Business
It'll Be Me
You Really Got A Hold On Me
It's Only Make Believe
Can I Get You A Witness
Poison Ivy
Rave On
Blue Monday
You Better Move On
Somethin' Else
Money
Love Potion No. 9
Let's Dance
Roll Over Beethoven
Kokoonpano

Ian Gillan – laulu
Tony Tacon
Keith Roach
Gordon Fairminer
Tony Whitfield
Selenge

| Selengen provinssi Сэлэнгэ аймаг |
| --- | --- |
 Selengajoki
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Mongoliassa
Valtio:  Mongolia
Perustettu:  1934
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sühbaatar
Pinta-ala:  41 200 km²
Väkiluku (2010):  95 804
 – väestötiheys:  2,3 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MN-049
 
Provinssin internetsivut
Selenge (mong. Сэлэнгэ аймаг, Selenge aimag) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin pohjoispuolella ja ympäröi kokonaisuudessaan Darhan-Uulin provinssia. Se rajautuu lisäksi Hentiin, Tövin, Bulganin ja Orhonin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 95 804 asukasta ja sen pinta-ala on 41 200 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Sühbaatar.
Provinssi on saanut nimensä Selengajoelta.
Aluejako

Provinssi jakaantuu 17 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
| Sum | Mongoliksi | Väkiluku (2015) |
| --- | --- | --- |
| Altanbulag | Алтанбулаг | 4 729 |
| Bajangol | Баянгол | 5 403 |
| Baruunbüren | Баруунбүрэн | 3 111 |
| Hüder | Хүдэр | 2 384 |
| Hušaat | Хушаат | 1 831 |
| Jeröö | Ерөө | 6 393 |
| Mandal | Мандал | 26 600 |
| Orhon | Орхон | 2 306 |
| Orhontuul | Орхонтуул | 3 621 |
| Šaamar | Шаамар | 3 959 |
| Saihan | Сайхан | 9 130 |
| Sant | Сант | 1 961 |
| Sühbaatar | Сүхбаатар | 22 238 |
| Tsagaannuur | Цагааннуур | 4 687 |
| Tüšig | Түшиг | 1 694 |
| Žavhlant | Жавхлант | 1 974 |
| Züünbüren | Зүүнбүрэн | 2 704 |
Kuvia

Ovoo Selengessä
Amarbajasgalantin luostaria
Sühbaatarin kaupunkia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selenge Wikimedia Commonsissa
Provinssin internetsivut
Mongolian provinssit
Provinssit: Arhangai | Bajan-Ölgii | Bajanhongor | Bulgan | Darhan-Uul | Dornod | Dornogovi | Dundgovi | Govi-Altai | Govisümber | Hentii | Hovd | Hövsgöl | Ömnögovi | Orhon | Övörhangai | Selenge | Sühbaatar | Töv | Uvs | Zavhan
Kunta: Ulan Bator
Sigrid Wolf

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sigrid Wolf |  Sigrid Wolf |  Sigrid Wolf |  |
Maa:   Itävalta
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vail 1989 | supersuurpujottelu |  |
Sigrid Wolf (s. 14. helmikuuta 1964 Breitenwang) on itävaltalainen entinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja, hän kilpaili pääasiassa supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa.
Wolfin suurimmaksi saavutukseksi jäi olympiakulta supersuurpujottelusta 1988, mikä on hänen ainoa arvokisavoittonsa. Wolf voitti myös MM-hopeaa supersuurpujottelussa 1989, hän saavutti urallaan yhdeksän maailmancupin osakilpailuvoittoa. Hän on ollut kaksi kertaa maailmancupin kokonaispisteissä yhdeksäs kausina 1986/87 ja 1989/90.
Maailmancupvoitot

| Aika | Paikka | Kilpailu |
| --- | --- | --- |
| 7. maaliskuuta, 1987 |  Calgary | Syöksy |
| 13. maaliskuuta, 1987 |  Vail | Syöksy |
| 14. maaliskuuta, 1987 |  Vail | Syöksy |
| 28. marraskuuta, 1987 |  Sestriere | Supersuurpujottelu |
| 5. tammikuuta, 1988 |  Tignes | Supersuurpujottelu |
| 26. helmikuuta, 1989 |  Steamboat Springs | Supersuurpujottelu |
| 17. joulukuuta, 1989 |  Panorama | Supersuurpujottelu |
| 27. tammikuuta, 1990 |  Santa Caterina | Supersuurpujottelu |
Naisten supersuurpujottelun olympiavoittajat
Stade Josy Barthel

Stade Josy Barthel
Stade Josy Barthel on Luxemburgissa sijaitseva jalkapallo- ja yleisurheilustadion, maan kansallisstadion. Stadionin katsojakapasiteetti on 8 250. Luxemburgin jalkapallomaajoukkue pelaa stadionilla kotiottelunsa, ja se on myös CAL Spora Luxembourg -yleisurheiluseuran käytössä.
Stadion on nimetty Josy Barthelin, 1952 Helsingin olympialaisten 1 500 metrin juoksun kultamitalistin, mukaan.
Sonora

| Sonora (Estado Libre y Soberano de Sonora) |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sonoran sijainti Meksikossa
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Sonora
Liittynyt Meksikoon:  1824
Järjestys:  12.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hermosillo
 – suurin kaupunki:  Hermosillo
 – Kuvernööri:  
 – Senaattorit:  
Pinta-ala:  179 503 km²
Väkiluku (2014):  2 892 500
 – väestötiheys:  16,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  83–85
 – ISO 3166:  MX-SON
 
sonora.gob.mx
Sonora on osavaltio Meksikossa. Sen naapuriosavaltiot ovat Chihuahua, Sinaloa ja Baja California. Lännessä Sonora rajoittuu Kalifornianlahteen. Sonoran alue on hyvin kuivaa ja sen alueella on Sonoran aavikkoa.
Osavaltion pinta-ala on 179 503 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2014 noin 2,9 miljoonaa.
Osavaltio jakautuu 72 kuntaan ja sen pääkaupunki on Hermosillo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Osavaltion sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Sonoranagaave

| Sonoranagaave |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Agavoideae
Suku::  Agaavet Agave
Laji::  parviflora
Kaksiosainen nimi
 Agave parviflora  Torr. 
Katso myös
   Sonoranagaave Wikispeciesissä   Sonoranagaave Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sonoranagaave (Agave parviflora) on monivuotinen agaavejen (Agave) sukuun kuuluva kasvi.
Sonoranagaave on ikivihreä mehikasvi, joka kuolee 10-15 vuoden ikäisenä kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Se on sukunsa pienimpiä lajeja, lehtiruusuke kasvaa 10-25 cm korkeaksi ja 15-25 cm leveäksi. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä. Varsi on noin metrin korkuinen, siinä on sivuille tököttäviä lyhyitä oksia joihin puhkeaa kermanvärisiä kukkia.
Sonoranagaave on kotoisin Sonoran autiomaasta Yhdysvaltojen Arizonasta ja Meksikosta.
Aiheesta muualla

ITIS: Agave parviflora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Agave parviflora (englanniksi)
Skandinavian esihistoria

Skandinavian esihistoria on Ruotsin, Norjan ja Tanskan esihistoriaa koskeva esihistorian aikakausi. Skandinaviassa, kuten yleensä pohjoisilla leveysasteilla, ihmisasutus alkoi jääkauden lopulla noin 10 000 vuotta sitten. Ihmiset tulivat riistaeläinten mukana, niitä seuraten. Ihmiset tulivat etelän ja idän suunnasta pienissä ryhmissä. Noin 4 000 – 6 000 vuotta sitten siirryttiin metsästäjä-keräilijäkulttuurista maatalouskulttuuriin, jolloin alkoi neoliittinen kausi. Skandinavian alueella tehtiin pronssikaudella, noin vuosina 1800–1100 ekr. suuria hautakumpuja ja -röykkiöitä sekä maalattiin kalliomaalauksia. Noin vuonna 500 ekr. Skandinaviassa alkoi rautakausi, jolloin kulttuuri muuttui monella tapaa, mukaan lukien eräät asumiseen ja ihmisten keskinäiseen vuorovaikutukseen liittyvät seikat. Rautakaudella Skandinavian eri alueiden kulttuurit erosivat toisistaan. Kristinusko alkoi vähitellen levitä Skandinaviaan rautakaudella. Skandinavian esihistorian loppu ja varsinaisen historian alku on yleisti määritetty viikinkiajan alkuun.
Suppilopikari- ja Kuoppakeraaminen kulttuuri

Ruotsin alueella vaikuttivat muinoin ensin suppilopikarikulttuuri ja myöhemmin kuoppakeraaminen kulttuuri. Suppilopikarikulttuurin aikaa oli varhaisneoliittinen kausi. Kuoppakeraamisen kulttuurin aluetta oli enimmäkseen itäinen Ruotsi. Kuoppakeraamisessa tekniikassa oli samoja piirteitä kuin kampakeramiikassa.
Neoliittinen kausi ja pronssikausi

Neoliittisella kaudella Euroopassa asui vasarakirveskansa, jonka läntisimpiä asuinpaikkoja olivat Ruotsin keskiosat ja Norjan Trondheimin seutu. Vasarakirveskansan kulttuuria kutsutaan myös nuorakeraamiseksi kulttuuriksi johtuen vasarakirveskansan saviastioissa esiintyneistä nuorapainanteisista kuvioista.
Ensimmäiset maanviljelijät saapuivat Skandinaviaan 5 900 vuotta sitten. Tuolloin aiempi metsästäjä-kerääjäväestö hävisi alueelta muutamassa sukupolvessa. Tämä vuonna 2024 julkaistu tutkimustulos on vastoin aiempia käsityksiä. Havainto perustuu nykyisen Tanskan alueen kivikautisten asukkaiden luista ja hampaista tutkittuun perimäainekseen. Tätä muutosta on aiemmin pidetty rauhanomaisena, mutta uudet tutkimustulokset kertoivat päinvastaista. Väkivallan lisäksi metsästäjä-kerääjien kohtaloksi saattoivat koitua karjan kantamat taudit.
Tuhat vuotta myöhemmin Tanskan alueen väestö vaihtui jälleen. Tanskaan saapui uusi ihmisryhmä, jolla joka kantoi eteläiseltä Venäjältä lähtöisin olleen jamna-kansan geenejä. Jamnat olivat aroilla eläneitä paimentolaisia, jotka osasivat hyödyntää hevosia ja vaunuja. Uusi väestö oli sekoitus jamnoista ja nuoremmalla kivikaudella Itä-Eurooppaa asuttaneesta väestöstä. Nämäkin tulokkaat pyyhkäisivät tieltään aikaisemmat asukkaat. Heidän perimänsä on hallitseva nykyisissä Tanskan asukkaissa. Heitä edeltäneiden maanviljelijöiden perimä taas on lähes kadonnut tanskalaisista. Myös ruotsalaiset näyttävät olevan samojen puolipaimentolaisten jälkeläisiä.
Pronssikaudella tapahtui Seima-ilmiö eli eräänlainen metalliesineiden ja työkalujen valmistustapa levisi nykyisen Venäjän alueelta nykyisen Suomen kautta Skandinaviaan saakka. Seima-ilmiö sai ehkä alkunsa keskisen Volgan alueelta, missä tuolloin oli liikaväestöä. Tähän ilmiöön liittyi kaupankäynti. Seima-ilmiöön liittynyt valmistustapa näkyi muun muassa kirveissä ja miekoissa.
Kivi- ja metallitaide

Tutkijat ovat löytäneet yli 22 000 paikasta ympäri Skandinaviaa kivi- ja metalliesineitä, jotka ovat peräisin myöhäismesoliittiselta ajalta rautakaudelle. Monet löydetyistä esineistä esittävät laivoja. Laiva-aiheisia esineitä on tehty enemmän merenrannikolla kuin sisämaassa. Kivestä ja metallista tehtyihin esineisiin liittyvä taide on saattanut liittyä kosmologisiin uskomuksiin.
Solage

Solage oli 1300-luvun lopulla vaikuttanut ranskalainen säveltäjä. Hän työskenteli Berryn herttuan Juhanan palveluksessa ja omisti yhden kappaleistaan tälle. Kaksi muuta kappaletta hän sävelsi kuninkaallisia häitä varten. Codex Chantilly -kokoelmassa oli Solagen säveltämiä kappaleita eniten, kymmenen kappaletta. Osassa sävellyksistä kuuluu Guillaume de Machaut'n edustaman tyylin yksinkertaisuus ja selkeys, mutta joissakin on havaittavissa uudenlaisia vaikutteita muun muassa rytmisenä kompleksisuutena. Kappale "Fumeux fume" osoittaa huomattavaa kromaattisuutta.
Van Halen (albumi)

| Van Halen Van Halen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: (USA) helmikuussa 1978
 Tuottaja(t): Ted Templeman
 Tyylilaji: Hard rock, heavy metal
 Kesto: 35.13
 Levy-yhtiö: Warner Music Group
Van Halen:n muut julkaisut
|   | Van Halen (1978) | Van Halen II (1979) |
Singlet albumilta Van Halen
 ”You Really Got Me / Atomic Punk” Julkaistu: 28. tammikuuta 1978  ”Runnin' with the Devil / Eruption” Julkaistu: 6. toukokuuta 1978  ”Jamie's Cryin' / I'm the One” Julkaistu: 16. toukokuuta 19789  ”On Fire / Jamie's Cryin” Julkaistu: syyskuu 1978  ”Ain't Talkin' 'Bout Love / Feel Your Love Tonight” Julkaistu: 25. lokakuuta 1978
Van Halen on hard rock-yhtye Van Halenin debyyttialbumi, joka julkaistiin elokuussa 1978. Erityisesti kitarasoolokappale Eruption on näyte Eddie Van Halenin tapping-kitaransoittotekniikasta.
Se on yhtyeen myydyin albumi ja nosti yhtyeen suosituksi varsinkin sen kotimaassa. Albumi on myynyt pelkästään Yhdysvalloissa kymmenkertaista platinaa eli yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Albumi sisältää mm. hitit "Runnin' with the Devil", The Kinks -coverin "You Really Got Me", "Ain't Talkin' 'Bout Love", "Jamie's Cryin'" ja Eddie Van Halenin kuuluisan kitarasoolon "Eruption".
Mm. Guitar World -lehden lukijaäänestyksessä Eruption on valittu maailman toiseksi parhaimmaksi kitarasooloksi heti Led Zeppelinin Stairway to Heavenin kitarasoolon jälkeen. Vuonna 2003 albumi pääsi sijalle 415 Rolling Stone-lehden "500 parhainta albumia kautta aikojen" listalla
Kappaleet

Kaikki kappaleet, paitsi 3. ja 10. ovat koko yhtyeen tekemiä.
Runnin' with the Devil – 3.36
Eruption – 1.42
You Really Got Me – 2.37 (säv. Ray Davies)
Ain't Talkin' 'Bout Love – 3.49
I'm the One – 3.46
Jamie's Cryin' – 3.30
Atomic Punk – 3.01
Feel Your Love Tonight – 3.42
Little Dreamer – 3.22
Ice Cream Man – 3.19 (säv. John Britt)
On Fire – 3.00
Albumi

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Pop Albums | 19 |
| 1984 | The Billboard 200 | 117 |
Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978 | "You Really Got Me" | Billboard Hot 100 | 36 |
| 1978 | "Runnin' with the Devil" | UK singles | 52 |
| 1978 | "Runnin' with the Devil" | Billboard Hot 100 | 84 |
| 1978 | "Jamie's Cryin'" |  |  |


| 1978 | "Ain't Talkin' 'Bout Love" |  |  |
Kokoonpano

Eddie Van Halen - Kaikki kitarat, taustalaulu
Alex Van Halen - Rummut, taustalaulu
David Lee Roth - Laulu
Michael Anthony - Basso, taustalaulu
Arvostelut

All Music Guide lehden arvostelu:
Rolling Stone lehden arvostelu:
RIAA:n sertifikaattien ansaitsemiset

kultaa: 24. toukokuuta, 1978
Platinaa: 10. lokakuuta, 1978
Multi-Platinaa:
22. lokakuuta, 1984 (5x)
1. tammikuuta, 1989 (6x)
29. syyskuuta, 1993 (7x)
11. heinäkuuta, 1994 (8x)
Timanttia: 7. elokuuta, 1996 (10x)
Skandinavisen pronssikauden pitkätalo

Bauweisessa Pohjois-Saksassa oleva rekostruktio pronssikauden pitkätalosta (Alamannen-Museum).
Borum Eshøjn hautakumpujen yhteydestä löydetyn pitkätalon rekonstruktio.
Skandinavisen pronssikauden pitkätalo on lähinnä Skandinavisella pronssikaudella vallinnut rakennustraditio, jolla on vastineita etelässä Keski- ja Länsi-Euroopassa. Rakennustraditiolla on pitkät omakohtaiset juuret, mutta sen kehittymiseen vaikutti myös se, miten eteläisillä alueilla toimittiin. Tämä näkyy selvästi, kun pitkätalot muuttuivat äkisti kaksilaivaisuudesta kolmilaivaisiksi taloiksi koko eteläisessä Skandivaviassa.
Traditioon kuuluu käsitteet kaksi- ja kolmilaivainen rakennustraditio. Tällä tarkoitetaan samaa, mitä on ollut tapana ilmaista kirkkojen rakenteista. Kaksilaivaisen talon kattorakenne nojasi harjan suuntaiseen kurkihirteen, jota kannattelivat lattian keskelle pystytettyt tolpat. Harjaa seuraavien tolppien rivi jakoi talon pituussuunnassaan kahteen ”laivaan”. Kun myöhemmin talon kattorakennetta muutettiin sellaiseksi, että sitä tukemaan tarvittiin kaksi rinnakkaista pylväsriviä, aletaan tästä variaatiosta käyttämään nimitystä kolmilaivainen talo.