stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasautumisteoria
Kasautumisteoriaa tukevat havainnot

Kertymäkiekon muodostuminen
Kertymäkiekkoja on havaittu lähes jokaisen nuoren tähden ympäriltä joko pölyn aiheuttamasta tähden säteilyn himmenemisestä tai infrapuna-alueella havaitusta infrapuna ylimäärästä (engl. infrared excess), joka viittaa tähden ympärillä olevaa pöly- ja kaasukiekkoon.
Pölyn kasautuminen
Laboratoriossa on onnistuttu varmistamaan, että pölyhiukkaset ja suuremmatkin kappaleet (aina senttimetrien kokoluokkaan asti) takertuvat helposti toisiinsa muodostaen suurempia kappaleita ja hiukkasia. Aivan pienimmässä mittakaavassaan kasautuminen on fraktaalista ja hiukkaset suorastaan liimautuvat toisiinsa.
Tietokonesimulaatiot
Tietokonesimulaatioiden avulla on varmistettu, että kun useiden metrien tai kilometrien kokoiset kappaleet törmäävät toisiinsa, ne muodostavat vielä suurempia kappaleita, siitäkin huolimatta, että osa kappaleiden aineesta pirstaloituu ja lentää törmäyksen voimasta kauemmas.
Havaitut planeettakunnat
Muiden planeettakuntien eli eksoplaneettakuntien havainnoista on saatu viitteitä asteroidivyöhykkeiden olemassaolosta. Myös tämä tukee kasautumisteoriaa, sillä asteroidien muodostumiseen kasautumisteoria on käytännössä ainoa vaihtoehto. Myös oman aurinkokuntamme asteroidivyöhyke ja Kuiperin vyöhyke ovat osoituksia kasautumisteorian oikeellisuudesta, sillä ne edustavat jäänteitä alkuperäisestä pölystä, joka ei vain päässyt, syystä tai toisesta, kasautumaan planeetoiksi asti.
Kasautumisteorian matematiikkaa

Kasautumisteoriaa on tutkittu tietokoneilla kahdesta lähtökohdasta käsin. Alussa eiplanetaarinen kiekko koostuu kaasusta ja suuresta määrästä toisiinsa törmäileviä pölyhiukkasia. Suuria kappalemääriä on käsitelty yksinkertaisilla "hiukkanen laatikossa" -systeemeillä, jossa nopeudella v liikkuva hiukkanen kasaa itselleen massa m ajassa t. Matemaattisesti yhden hiukkasen ajatellaan likkään kuin liikkuvan saman kuvitteellisen laatikon sisällä energiaansa menettämättä. Tässä tapauksessa yksittäinen hiukkanen ei käytännössä vaikuta vetovoimallaan triljooniin kiekon muihin hiukkasiin. Hiukkasten kasvunopeuteen vaikuttaa tässä tapauksessa hiukkasten keskinäiset nopeudet ja hiukkastiheys. Hiukkasten keskinäisiin nopeuksiin vaikuttavat ratojen soikeudet ja kaltevuudet.
Toisaalta kasautumismallin loppuvaiheessa, oligarkkisessa kasvussa, on olennaista suurehkojen kappaleiden toisiinsa kohdistamat radanmuutokset pitkän ajan kuluessa. Kasautumisen lisäksi tapahtuu törmäyksiä, jotka pilkkovat kappaleita. Oletetaan, että suurimmat hiukkset kasvavat jo alkuvaiheessa nopeimmin, kyse on niin sanotusta karkaavasta kasvusta.
Planeettojen kasautumisen vaiheet

Kiinteytyminen ja materiakiekon synty: Kaasu tiivistyy pölyksi, pölyhituset kasvavat kiven kokoisiksi järkäleiksi, kiinteä aines asettuu keskustähteä kiertävän kaasu -ja pölykiekon keskitasoon, meteoriittien kondrien synty.
Planetesimaalien synty Kiven kokoiset kappaleet kasvavat kilometrien läpimittaisiksi planetesimaaleiksi, sisemmillä kiertoradoilla kiertävät planetesimaalit kuumenevat
Kiihtyvä kasautuminen Kestää noin 100000 vuotta. Kappaleet kiertävät ympyräratoja miltei samassa tasossa, suuret kappaleet kasaavat itseensä pienempiä kappaleita "syöttöalueilta", kappaleet kasvavat noin Kuun kokoisiksi planetesimaaleiksi, kappaleiden vetovoima kerää pienempiä kappaleita laajalta alueelta ns painovoimakeskitys, suurimpien kappaleiden kiihtyvä kasautuminen.
Oligarkkivaihe: Vaihe kestää noin 100 miljoonaa vuotta. Marsin kokoisten tai suurempien planeetta-alkioiden eli protoplaneettojen synty. Kaasu- ja pölykiekko häviää noin 1-10 miljoonassa vuoden kuluttua, jolloin jättiläisplaneetat ovat jo syntyneet. Suuria protoplaneettojen keskinäisiä törmäyksiä tässä niin sanotussa oligarkkivaiheessa. Törmäysten tuloksena syntyy mm Maan Kuu. Vaiheen päätyttyä myös kiviplaneetat ovat syntyneet.
Aiheesta muualla

C.P. Dullemond: The formation of stars and planets 2005. University of Heidelberg. Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 24.3.2012.
Viečiūnai

| Viečiūnai |
| --- | --- |
 Koulu Viečiūnaissa.
 vaakuna
 Viečiūnai
 Koordinaatit: 54°03′29″N, 24°03′11″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Alytus
Kunta:  Druskininkain kunta
Väkiluku (2001):  1 786 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viečiūnai on kauppala eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 Viečiūnaissa asui 1 786 asukasta.
Sakari Katajamäki

Sakari Katajamäki (s. 1974) on filosofian tohtori ja toimii Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Edith – suomalaisen kirjallisuuden kriittiset editiot -yksikön päällikkönä. Hän on ollut Aleksis Kiven Seuran puheenjohtaja vuodesta 2014. Hän on opettanut myös Sibelius-Akatemiassa.
Katajamäki on toiminut Bibliophilos-lehden päätoimittaja. Hänen Lauri Viitaa käsittelevä väitöskirjansa Kukunor. Uni ja nonsensekirjallisuuden traditio Lauri Viidan runoelmassa ilmestyi 2016 (ntamo).
Teokset

Sakari Katajamäki & Johanna Pentikäinen (toim.): Runosta runoon : suomalaisen runon yhteyksiä länsimaiseen kirjallisuuteen antiikista nykyaikaan. Helsinki : WSOY, 2004. ISBN 951-0-28568-4.
Sakari Katajamäki & Harri Veivo (toim.): Kirjallisuuden avantgarde ja kokeellisuus. Helsinki : Gaudeamus, 2007 ISBN 978-952-495-030-5.
Aleksis Kivi: Nummisuutarit : komedia viidessä näytöksessä : kriittinen editio, toimittaneet Jyrki Nummi, päätoimittaja, Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2010  ISBN 978-952-222-150-6.
Aleksis Kivi: Nummisuutarit : komedia viidessä näytöksessä : kriittinen editio, toimittaneet Jyrki Nummi, päätoimittaja, Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma. Helsinki : Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, [2010] - (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768 ; 1284.). ISBN 978-952-222-271-8.
Aleksis Kivi: Kirjeet : kriittinen editio,  toimittaneet Juhani Niemi, päätoimittaja, Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma, Jyrki Nummi. Helsinki : Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, [2012] - (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768 ; 1386.). ISBN 978-952-222-390-6.
Aleksis Kivi: Kullervo : näytelmä viidessä näytöksessä : kriittinen editio,  toimittaneet Jyrki Nummi, päätoimittaja, Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma, Juhani Niemi. Helsinki : Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2014 - (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768 ; 1397.). - (Edith - suomalaisen kirjallisuuden kriittiset editiot.). ISBN 978-952-222-526-9.
Aleksis Kivi: Kihlaus ; Leo ja Liina ; Selman juonet : kriittinen editio, toimittaneet Pentti Paavolainen, Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma, Juhani Niemi, Jyrki Nummi. ISBN 978-952-222-683-9.
Kukunor : uni ja nonsensekirjallisuuden traditio Lauri Viidan runoelmassa. Väitöskirja : Helsingin yliopisto, 2016. ISBN 978-952-215-623-5.
Lauri Viita: Ne runot, jotka jäivät : runoja kokoelmien ulkopuolelta, toimittanut Sakari Katajamäki. ISBN 978-951-0-41606-8.
Luojan palikkaleikki : esseitä Lauri Viidasta. Olli Löytty (toim.) ; kirjoittajat: Siru Kainulainen, Sakari Katajamäki ym. Teos 2016. ISBN 978-951-851-736-1.
Aiheesta muualla

Sakari Katajamäki Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Sakari Katajamäki Lastenkirjallisuusinstituutti
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Kasvivärit

Eri sävyisiä hennoja Istanbulilaisessa kaupassa.
Kasvivärit ovat värikasvien sisältämiä väriaineita. Niitä käytetään tekstiilikuitujen, elintarvikkeiden, hiusten ja ihon värjäämiseen.
Kasvivärejä ovat muun muassa:
indigo, jota saadaan indigokasvista ja värimorsingosta
sahrami, jota saadaan maustesahramista
henna, jota saadaan hennapensaasta.
Suomalaisia kasvivärien lähteitä > Keltaiset ja ruskeat

Suomalaisessa värjäysperinteessä on käytetty monia kasveja. Keltaista väriä saadaan suopursusta, keltamatarasta, koiranputkesta, kultapiiskusta, poimulehdestä ja keltasauramosta. Harmaankeltaista väriä saadaan katajanhavuista, kuivuneesta koivun ja lepänkuoresta sekä kuivatusta nokkosesta. Ruskeankeltaisia sävyjä saadaan sipulinkuorista, kanervasta, peitejäkälästä, variksenmarjan varvuista ja korpipaatsaman kuoresta.
Suomalaisia kasvivärien lähteitä > Punaiset

Voimakasta punaista saadaan kelta- ja valkomataran juurista, sinipunaista mustaviinimarjojen ja alunan yhdistelmästä, harmaanpunaista kuusenkävyistä, punakeltaista erilaisista levistä sekä omenapuun ja tuomen kuoresta.
Suomalaisia kasvivärien lähteitä > Vihreät

Kirkkaan vihreää väriä saadaan katajanmarjoista yhdessä salmiakin, espanjanvihreän (keinotekoinen kuparin ja happohöyryjen avulla saatava pigmentti) ja kuparisulfaatin kanssa. Vihreänkeltaisia sävyjä tuottavat tuomen lehdet ja marjat, rantakukka yhdessä bromihappoisen kalin kanssa, katkerotatar, pietaryrtti ja ruiskaunokki. Oliivinvihreää saadaan ainakin piennarkaunokista ja saarnen kuoresta, harmaanvihreää niittysuolaheinästä. Punasipulin kuorista saadaan yllättäen havunvihreää väriä.
Eino Karvinen

Eino Karvinen (11. tammikuuta 1893 Savonranta - 23. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pekka Karvinen ja Sofia Hirvonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Taimi Elin Forsellin kanssa.
Opinnot

Karvinen kävi Joensuun kauppakoulun vuosina 1912–1914 ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1924 ja seitsemännen luokan Oulun yhteislyseossa vuonna 1929. Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuonna 1928 ja majurikurssin vuonna 1931.
Jääkärikausi

Karvinen työskenteli konttoristina, kunnes liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta hankkivan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Karvinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, ja hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Karvinen palveli sisällissodan jälkeen 3. komppanian päällikkönä 3. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonassa, mistä hänet siirrettiin myöhemmin perustettuun Kuopion vartiopataljoonaan. Vartiopataljoonasta hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonaan, mistä hänet siirrettiin edelleen 21. kesäkuuta 1920 Jääkäriprikaatin miinanheittäjäkomppanian päälliköksi ja 1. huhtikuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Kajaanin sissipataljoonaan. Sissipataljoonassa hänet määrättiin 31. toukokuuta 1924 alkaen 1. komppanian ja 17. elokuuta 1928 alkaen 2. komppanian päälliköksi, Hänet siirrettiin 5. lokakuuta 1928 Pohjanmaan kutsuntapiirin ja 27. marraskuuta 1931 alkaen Viipurin kutsuntapiirin päälliköksi. Kutsuntapiirin päällikön tehtävistä hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 Viipurin sotilaspiirin päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Karvinen osallistui edelleen samassa tehtävässä ja välirauhan aikana hänet siirrettiin Etelä-Pohjanmaan 1. suojeluskuntapiirin yleisesikuntaupseeriksi, josta hänet nimitettiin myöhemmin suojeluskuntapiirin komentajaksi. Jatkosodan puhjetessa hän toimi edelleen samassa tehtävässä sodan loppuun saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Luottamustoimet ja ampumaurheilu

Karvinen toimi Kajaanin sissipataljoonan kunnianeuvoston jäsenenä vuonna 1926 ja puheenjohtaja vuonna 1928. Hän oli Suomen ampujainliiton mestariluokan ampuja kivääri- ja kaksintaisteluammunnassa.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 1. kesäkuuta 1917  Varavääpeli 11. helmikuuta 1918  Vänrikki 6. toukokuuta 1918  Luutnantti 31. heinäkuuta 1919  Kapteeni 16. toukokuuta 1924  Majuri 6. joulukuuta 1929  Everstiluutnantti 1942 |     |  Vapaudenristi 2. lk.  Vapaudenristi 3. lk.  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. ritarimerkki  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Karnosiini

Karnosiini
Karnosiini (ß-alanyyli-L-histidiini) on beta-alaniini- ja histidiiniaminohapoista muodostunut dipeptidi. Sen kemiallinen kaava on C9H14N4O3, moolimassa 226.23 g/mol, sulamispiste 253 °C ja CAS-numero 305-84-0. Ihmisessä karnosiinia esiintyy erityisesti lihas- ja aivokudoksissa.
Yleistä

Karnosiini on yleinen dipeptidi, jota tavataan kaloista, linnuista, matelijoista ja nisäkkäistä. Karnosiinia ei ole suositeltavaa antaa henkilölle, jonka aivot ovat vielä kehitysvaiheessa.  lähde?
Karnosiini toimii lihasaineenvaihdunnassa puskuroivana aineena; muuta selkeää fysiologista tehtävää ei tunneta. Karnosiini on luokiteltu neuropeptideihin.
Karnosiinilla on kelaatio- ja antioksidantti-ominaisuuksia. Karnosiini on ravinnossa myös alaniini-aminohapon lähde.
Karnosiini eristettiin luurankolihaksesta vuonna 1900. Sittemmin havaittiin, että karnosiinia esiintyy muun muassa sydänlihaksessa, aivoissa, ihossa, maksassa ja munuaisissa. Lähes kaikkien eläinlajien lihasten karnosiinipitoisuudet tunnetaan.
Aineenvaihdunnassa

Karnosiinia syntyy aineenvaihdunnassa karnosiinisyntetaasin yhdistäessä alaniinin ja histidiinin, jossa alaniinin määrä on synteesiä rajoittava tekijä. Dipeptidaasit eli karnosinaasi-entsyymit (EC 3.4.13.3) pilkkovat karnosiinia veressä ja muissa kudoksissa.
Laajan kansainvälisen munuaisklinikoiden tutkimuksen mukaan karnosiini suojasi diabeetikoiden munuaisia korkean verensokerin aiheuttamilta vaurioilta.
Lihastyö ja lihassairaudet

Karnosiini kuuluu yhdisteisiin, jotka puskuroivat lihassolujen sisäistä pH-arvoa. Tällöin lihassolujen sisäinen pH-luku säilyy pitempään suoritusta tukevana rasituksen aikana syntyneen maitohapon pH-lukua laskevasta vaikutuksesta huolimatta.
Lihasten korkea karnosiinitaso korreloi lihasten kestävyyskyvyn kanssa.
Vuonna 1938 todettiin, että lihasrappeumatauteja sairastavien henkilöiden lihaksissa on normaalia vähemmän karnosiinia. Ikääntymisen myötä lihasten ja aivojen karnosiini vähenee myös terveissä ihmisissä. .
Karnosiinilla on merkitystä lihashermotaudeissa. ALS-tautia ja lihasrappeumaa sairastavien potilaiden lihasten karnosiinipitoisuus on huomattavasti vähentynyt.
Karnosiinin lähteet ravinnossa

Merilevä, kananmuna, liha, kala, pavut ja useat vihreälehtiset kasvit sisältävät paljon alaniiniä josta keho syntetisoi karnosiinia. Myös suun kautta nautittu beta-alaniini kohottaa kehon karnosiinitasoja.
Lihan karnosiini menettää kuumennettaessa antioksidantti- ja muita vaikutuksiaan. Sata grammaa naudan pihvilihaa sisältää noin 125 mg karnosiinia. Pihvin syönnin jälkeen plasman karnosiinipitoisuus nouse noin 10 mg/l:aan ja korkeimmillaan se on 3,5 tunnin kuluessa, jolloin pitoisuus on noin 30 mg/l. Sen jälkeen plasman karnosiini alkaa vähetä, kunnes 5,5 tunnin kuluttua sitä ei enää ole mitattavia määriä.
Ravintolisänä

Beta-alaniini- tai karnosiinilisän nauttiminen muutti lihasten suorituskykyä viivästyttämällä väsymystilaa ja joissain tutkimuksissa nopeutti palautumista, mutta ei lisännyt lihasvoimaa.
Suun kautta nautittu karnosiini hajoaa ruuansulatusjärjestelmässä beta-alaniiniksi ja L-histidiiniksi ja katoaa melko nopeasti aineenvaihdunnasta. Elimistön karnosiinimäärän kannalta rajoittava tekijä on beta-alaniini, jota suun kautta nauttimalla lihasten karnosiinitasoja voi korottaa.
Ravintolisänä > Sairauksien hoidossa

Karnosiinilisällä on yksittäisessä tutkimuksessa saatu myönteisiä tuloksia autismin hoidossa.
Karnosiini ehkäisee mahahaavaa ja nopeuttaa sen paranemista. lähde tarkemmin?
Karnosiini koeputkikokeissa

Karnosiini ehkäisee triglyseridien ja kolesterolin hapettumista sekä glykaatiota koeputkikokeissa.
Karnosiini saattaa suojata viljeltyjä soluja hapettumistressiltä, ja proteiinejä glykaatiolta. Karnosiini hidastaa ihmisen viljeltyjen sidekudossolujen (fibroblastien) vanhenemista ja pidentää niiden elinikää huomattavasti.. Vaikutus perustunee kromosomien DNA:n telomeerien vaurioiden ehkäisyyn.
L-karnosiini lisää sydänlihaksen iskuvoimaa yhtä tehokkaasti kuin verapamiili.
Eräät tutkijat ovat esittäneet hypoteesin, että karnosiini voi antioksidanttivaikutuksillaan lievittää Alzheimerin taudin aiheuttamaa solukuolemaa, muun muassa lievittää taudin alkuvaiheeseen liittyviä hapetusvaurioita sekä estää proteiinien glykaatiota ja siten  karnosiinilla saattaisi mahdollisesti olla potentiaalista käyttöä Alzheimerin taudin hoidossa.
Aiheesta muualla

PubChem: Carnosine (englanniksi)
Human Metabolome Database: Carnosine (englanniksi)
DrugBank: Carnosine (englanniksi)
KEGG: Carnosine (englanniksi)
ChemBlink: L-Carnosine (englanniksi)
Ville Wallén

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Wallén vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. kesäkuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Vantaa, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
0000–1988: JU-58
1989–1991: Kasiysi
1992–1994: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994 | VanPa | 8 | (0) |
| 1994–1999 | Honka | 108 | (0) |
| 2000–2003 | HJK | 19 | (0) |
| 2000 | → KäPa (laina) | 2 | (0) |
| 2002 | → FC Lahti (laina) | 8 | (0) |
| 2002 | → Jokerit (laina) | 11 | (0) |
| 2004 | Atlantis | 7 | (0) |
| 2004 | RoPS | 18 | (0) |
| 2005–2013 | HJK | 244 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 425 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ville Wallén (s. 26. kesäkuuta 1976 Vantaa) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti. Ammattilaisuransa jälkeen hän on toiminut vuodesta 2014 HJK:n maalivahtivalmentajana.
Wallén toimi Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin ykkösmaalivahtina. Hän on edustanut liigassa myös FC Lahtea ja Rovaniemen Palloseuraa. Lisäksi Wallén on pelannut Ykköstä ja Kakkosta FC Hongassa, FC Jokereissa ja Atlantiksessa. Wallén on voittanut HJK:ssa seitsemän Suomen mestaruutta, vuosina 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, ja 2013. Lisäksi hän on voittanut Suomen Cupin vuosina 2000, 2003, 2006, 2008 ja 2011 .
Palattuaan HJK:n maalille kaudeksi 2005 Wallén toimi seuran ykkösmaalivahtina ja seuran kapteenina. Wallén pelasi lähes kaikki liigaottelut siitä lähtien ja kaikkiaan hänelle kertyi yhteensä 257 liigaottelua. Kauden 2011 päätteeksi Wallén palkittiin kauden parhaana maalivahtina. Nykyisin Wallén toimii HJK:n maalivahtivalmentajana.
Wallén on pelannut kaksi ottelua Suomen futsalmaajoukkueessa.
Tim Sparv

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. helmikuuta 1987 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Oravainen, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 194 cm
Junioriseurat
1993–1995: OIF
1996–2003: Norrvalla FF
2003–2006: Southampton
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Southampton | 0 | (0) |
| 2007–2009 | Halmstads BK | 50 | (1) |
| 2008 | → VPS (laina) | 8 | (0) |
| 2010–2013 | FC Groningen | 98 | (4) |
| 2013–2014 | Greuther Fürth | 30 | (1) |
| 2014–2020 | Midtjylland | 134 | (3) |
| 2020–2021 | AEL | 19 | (1) |
| 2021 | HJK | 5 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 344 | (10) |
Maajoukkue
| 2002 | Suomi U15 | 6 | (1) |
| 2003 | Suomi U16 | 10 | (1) |
| 2003–2004 | Suomi U17 | 12 | (0) |
| 2004–2005 | Suomi U18 | 14 | (0) |
| 2004–2006 | Suomi U19 | 5 | (0) |
| 2006–2009 | Suomi U21 | 19 | (6) |
| 2009–2021 | Suomi | 84 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. joulukuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. joulukuuta 2021.
Tim Sparv (s. 20. helmikuuta 1987 Oravainen) on suomalainen pelaajauransa vuonna 2021 lopettanut jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana Suomen A-maajoukkueessa sekä monissa eri seurajoukkueissa ympäri Eurooppaa. Sparv toimi A-maajoukkueen kapteenina vuodesta 2018 EM-kisoihin 2021 saakka. Nykyään hän toimii  tšekkiläisen Sparta Prahan B-joukkueen apuvalmentajana.
Sparv siirtyi englantilaisen Southamptonin junioriakatemiaan vuonna 2003, ja hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudeksi 2006–2007. Marraskuussa 2006 Sparv siirtyi ruotsalaiseen Halmstadiin. Kolmen Halmstadissa pelatun kauden jälkeen Sparv siirtyi tammikuussa 2010 hollantilaiseen FC Groningeniin, jossa hän pelasi vajaat sata Hollannin liigan ottelua. Toukokuussa 2013 Sparv siirtyi saksalaisen Greuther Fürthin riveihin, josta edelleen tanskalaiseen Midtjyllandiin heinäkuussa 2014. Sparv pelasi kuuden kauden aikana Midtjyllandissa yhteensä 133 Tanskan liigan ottelua ja voitti Tanskan mestaruuden 2014–2015, 2017–2018 ja 2019–2020 sekä Tanskan Cupin 2018–2019. Sparv debytoi Midtjyllandin riveissä Eurooppa-liigassa kaudella 2015–2016. Elokuussa 2020 Sparv siirtyi kreikkalaisen AEL:n riveihin, josta palasi Suomeen HJK:n paitaan kesällä 2021.
A-maajoukkueessa Sparv debytoi 21-vuotiaana vuonna 2009 Japania vastaan, ja hän vakiinnutti paikkansa maajoukkueen vakiomiehistössä vuoden 2009 aikana. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan A-maaottelumaalinsa Sparv teki vuonna 2012 Pohjois-Irlantia vastaan. Sparv oli maajoukkueen runkopelaaja EM-karsinnoissa 2010–2011, MM-karsinnoissa 2012–2013, EM-karsinnoissa 2014–2015, MM-karsinnoissa 2016–2017, Kansojen liigassa 2018, EM-karsinnoissa 2019, Kansojen liigassa 2020 sekä EM-kisoissa 2021. Sparv kuului myös Suomen joukkueeseen vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, ja hän toimi turnauksessa Suomen kapteenina.
Suomen Palloliitto valitsi Sparvin nuorten maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2007 ja Vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2015. Hänet valittiin myös Midtjyllandin parhaaksi pelaajaksi kaudella 2014–2015.
Seurajoukkueet > Southampton

Vuonna 2003 englantilaisen Southamptonin junioriakatemiaan siirtyneen Tim Sparvin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2006–2007, kun hänet nimettiin seuran Championshipissa pelanneen edustusjoukkueen kokoonpanoon. Hän ei kuitenkaan esiintynyt syksyn aikana edustusjoukkueen kokoonpanossa sarjaotteluissa, vaan pelasi ainoastaan reservijoukkueen otteluita. Kohokohdaksi Southamptonissa jäi näin ollen nuorten FA-cupin finaali vuonna 2005, jossa hän pelasi yhdessä mm. Theo Walcottin ja Gareth Balen kanssa.
Seurajoukkueet > Halmstads BK

Tim Sparv siirtyi marraskuussa 2006 kolmen vuoden sopimuksella Ruotsin Allsvenskanissa pelanneen Halmstads BK:n riveihin. Hän debytoi Allsvenskanissa 9. huhtikuuta 2007 ottelussa Halmstad–Helsingborg. Ensimmäistä kautta Halmstadissa leimasivat loukkaantumiset ja Sparv pelasi vain 12 ottelussa. Joukkue oli kaudella 2007 sarjassa seitsemäs.
Alkukauden 2008 Sparv joutui olemaan sairastelun vuoksi pois kokoonpanosta, ja pelikuntoon tultuaan Halmstad lainasi hänet kahdeksan ottelun ajaksi Veikkausliigaan VPS:aan. Veikkausliigassa hän debytoi 8. toukokuuta ottelussa VPS–HJK. Sparv palasi heinäkuun alussa Halmstadiin ja vakiinnutti syksyn aikana paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Hän pelasi yhteensä 13 ottelussa joukkueen sijoittuessa kaudella 2008 sarjassa kahdeksanneksi.
Sparv jatkoi Halmstadissa avauskokoonpanon pelaajana kaudella 2009. Hän pelasi yhteensä 26 ottelua, joista 22 avauskokoonpanossa. Kaudella 2009 Sparv teki myös ensimmäisen maalinsa Allsvenskanissa 19. lokakuuta pelatussa ottelussa Halmstad–Hammarby. Hänen läpimurtokaudestaan huolimatta Halmstadin kausi oli heikko ja se jäi sarjassa kolmanneksitoista vain kolmen pisteen päähän putoamiskarsinnasta.