stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
New Castle (Delaware)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
City of New Castle – kaupungin viralliset internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Delawaren osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Kent  New Castle  Sussex 
Kaupungit:   Delaware City  Dover (pääkaupunki)  Harrington  Lewes  Milford  New Castle  Newark  Rehoboth Beach  Seaford  Wilmington 
Kunnat (town):   Bellefonte  Bethany Beach  Bethel  Blades  Bowers  Bridgeville  Camden  Cheswold  Clayton  Dagsboro  Delmar  Dewey Beach  Ellendale  Elsmere  Farmington  Felton  Fenwick Island  Frankford  Frederica  Georgetown  Greenwood  Hartly  Henlopen Acres  Houston  Kenton  Laurel  Leipsic  Little Creek  Magnolia  Middletown  Millsboro  Millville  Newport  Ocean View  Odessa  Selbyville  Slaughter Beach  Smyrna  South Bethany  Townsend  Viola  Woodside  Wyoming 
Kylät:   Arden  Ardencroft  Ardentown
New Castlen piirikunta

New Castlen piirikunta on Delawaren osavaltion pohjoisin piirikunta Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 538 479, mikä on suurin koko osavaltion alueella. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion suurin kaupunki Wilmington.
New Castlen piirikunnan oikeustalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Castlen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Delawaren osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Kent  New Castle  Sussex 
Kaupungit:   Delaware City  Dover (pääkaupunki)  Harrington  Lewes  Milford  New Castle  Newark  Rehoboth Beach  Seaford  Wilmington 
Kunnat (town):   Bellefonte  Bethany Beach  Bethel  Blades  Bowers  Bridgeville  Camden  Cheswold  Clayton  Dagsboro  Delmar  Dewey Beach  Ellendale  Elsmere  Farmington  Felton  Fenwick Island  Frankford  Frederica  Georgetown  Greenwood  Hartly  Henlopen Acres  Houston  Kenton  Laurel  Leipsic  Little Creek  Magnolia  Middletown  Millsboro  Millville  Newport  Ocean View  Odessa  Selbyville  Slaughter Beach  Smyrna  South Bethany  Townsend  Viola  Woodside  Wyoming 
Kylät:   Arden  Ardencroft  Ardentown 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:New Castle County, Delaware
Käännös suomeksi
Panttipataljoona

Panttipataljoona voi tarkoittaa seuraavia:
Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona
Panttipataljoona: suomalaisen SS-pataljoonan historia -teos (kirj. Mauno Jokipii)
Panttipataljoona : suomalaiset Tschikolan taistelussa 1942 : ne 200 urhoollista -sarjakuva-albumi (käsikirjoitus ja kuvitus: Marko Tiainen)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Panttipataljoona”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Neuvostoliiton 13. kaartin kivääridivisioona

Neuvostoliiton 13. kaartin kivääridivisioona oli Neuvostoliiton puna-armeijan jalkaväkidivisioona.
87. kivääridivisioonan ensimmäiset joukko-yksiköt saapuivat Stalindgradiin 14. syyskuuta 1942 ja se osallistui Vasili Tšuikovin komentaman 62. armeijan alaisuudessa Stalingradin taisteluihin tammikuusta 1943, jolloin divisioonankomentajana oli Aleksander Rodimtsev. Divisioona korotettiin 19. tammikuuta 1943 kaartindivisioonaksi nimellä 13. kaartindivisioona. Saman vuoden syyskuussa se sai kunnianimen "Pultava".
Vuodesta 1943 jälkeen 13. kaartindivisioona taisteli Voronežin rintamalla 5. kaartinarmeijan osana. Divisioona otti osaa Operaatio Polkovodets Rumjantseviin, jonka tavoitteena oli vallata Belgorod ja Harkova ja edetä Dneprille. Silloin se toimi osana 32. kaartinkivääriarmeijakuntaa. Sodan lopulla se liitettiin 1. Ukrainan rintamaan puna-armeijan edetessä Saksaan.
Sodan jälkeen divisioonasta tuli 13. kaartinmekanisoiduksidivisioonaksi organisoituna osa Eteläistä armeijanryhmää. Se lakkautettiin 1950.
Divisioonan yksiköt

42. kaartinkiväärirykmentti
39. kaartinkiväärirykmentti
34. kaartinkiväärirykmentti
32. kaartin Tykistörykmentti
4. kaartin Panssarintorjuntarykmentti
8. kaartin Pioneeripataljoona
14. tiedustelukomppania
139. viestintäpataljoona
12. kemiallisen sodankäynnin Komppania
11. kuljetuskomppania
17. kenttäkeittiö
15. lääkintäpataljoona
2. eläinlääkintäosasto
Aiheesta muualla

Yksikön toimien aikajana(englanniksi)
Yksikön historiaa (englanniksi)
Merkinnän syy: Malline puuttuu ja kerronta lähinnä satunnaisia otoksia yksikön historiasta
Nikaian keisarikunta

| Αυτοκρατορία της Νίκαιας Nikaian keisarikunta > 1204–1261 |
| --- | --- |
   Neljännen ristiretken jälkeen Bysantin valtakunta hajosi useaksi pikkuvaltioksi. Merkittävimpiä olivat latinalainen keisarikunta, Nikaian keisarikunta (sinisellä), Epeiroksen despotaatti ja Trebizondin keisarikunta. 
Valtiomuoto:  Keisarikunta
Hallitsija:  Keisari
Pääkaupunki:  Nikaia
Kielet:  kreikan kieli
Edeltäjä(t):  Bysantin valtakunta
Seuraaja(t):  Bysantin valtakunta
Nikaian (tai Nikean) keisarikunta oli yksi niistä valtioista, jotka syntyivät, kun Konstantinopoli vallattiin neljännen ristiretken yhteydessä vuonna 1204. Keisarikunta jatkoi Bysantin valtakunnan perinteitä, ja sen onnistui vallata Konstantinopoli takaisin vuonna 1261. Kaksi muuta ristiretken yhteydessä syntynyttä kreikkalaisten valtiota olivat Epeiroksen despotaatti ja Trebizondin keisarikunta.
Kun ristiretkeläiset valtasivat Konstantinopolin, Aleksios III:n vävy Theodoros I Laskaris pakeni Bithyniassa sijaitsevaan Nikaiaan, josta tuli ristiretkeläisiä vastustavien kokoontumispiste. Häntä vastaan lähetetty armeija joutui palaamaan bulgarialaisten hyökkäyksen takia. Theodoros Laskaris alkoi rakentaa uutta bysanttilaista valtiota Vähään-Aasiaan. Vuonna 1206 hän alkoi kutsua itseään keisariksi. Hän pyrki vakiinnuttamaan asemansa, mitä auttoi toisaalla sotiva Bulgarian tsaari Ivan Asen II, sillä tämän toiminta horjutti Nikaian vihollisia.
Seuraavien vuosien ajan Theodoros Laskaris joutui puolustautumaan useaan otteeseen latinalaisen keisarikunnan Henrik Flanderilaista vastaan. Myös Trebizondin keisarikunnan Aleksios I yritti laajentaa valtakuntaansa Nikaian kustannuksella. Laskaris teki myös vastahyökkäyksen Rûmin sulttaanikunnan sulttaania Kay Khusrau I:tä vastaan, jonka syrjäytetty Aleksios III oli saanut hyökkäämään Nikaiaa vastaan. Vuonna 1222 Theodoros Laskaris kuoli ja jätti vallan vävylleen Johannes III Dukasille.
Laajentuminen

Vuonna 1224 Epeiros valtasi Thessalonikan kuningaskunnan, mutta joutui itse bulgaarien vallan alle vuonna 1230. Trebizondilla ei ollut paljoakaan vaikutusvaltaa ja Nikaia oli näin ylivoimaisesti mahtavin Bysantin valtakunnan perillisistä. Liittoutumalla Bulgarian kanssa Johannes sai valtaansa Thessalonikan ja Epeiroksen. Kun mongolit hyökkäsivät alueelle vuonna 1242, Johannes pelkäsi heidän hyökkäävän Nikaiaa vastaan, mutta he valtasivatkin seldžukkien alueet eli Rûmin sulttaanikunnan. Vuonna 1245 Johannes liittoutui pyhän saksalais-roomalaisen keisarin Fredrik II:n kanssa ja meni naimisiin hänen tyttärensä Konstantian, Annan, kanssa. Vuoteen 1248 mennessä Johannes oli lyönyt entisen liittolaisensa Bulgarian ja saartanut latinalaisen keisarikunnan. Johannes kuoli kuitenkin vuonna 1254.
Johanneksen poika Theodoros II Laskaris puolusti alueitaan bulgaareja vastaan, jotka hyökkäsivät Traakiaan. Epeiros kapinoi ja liittoutui Sisilian kuninkaan Manfredin kanssa. Theodoros kuoli vuonna 1258, ennen kuin ehti tehdä asialle mitään. Theodorosta seurasi Johannes IV Laskaris, joka vielä oli lapsi, ja todellinen valta siirtyi kenraali Mikael Palaiologokselle. Mikael (VIII) julistautui Johannes IV:n hallitsijakumppaniksi vuonna 1259. Hän löi Epeiroksen ja Sisilian yhdistetyn hyökkäyksen. Hän löi myös latinalaisen Akaian ruhtinaskunnan.
Konstantinopolin valtaus

Vuonna 1260 Mikael aloitti hyökkäyksen Konstantinopolia vastaan. Hän liittoutui italialaisen Genovan kanssa. Mikaelin kenraali Aleksios Strategopoulos sai kaupungin vallattua heinäkuussa 1261. Latinalaisten joukot olivat sotimassa muualla, ja Aleksios sai ylipuhuttua kaupungin vartijat avaamaan portit. Aleksios antoi polttaa kaupungin venetsialaiskorttelin (Venetsia oli Genovan vihollinen ja pääsyyllinen siihen, että kaupunki oli vallattu bysanttilaisilta vuonna 1204). Mikael tunnustettiin keisariksi pian kaupungin valtauksen jälkeen.
Nikaian keisarit

Theodoros I Laskaris, (hallitsi 1204–1222)
Johannes III Dukas Vatatzes, (hallitsi 1222–1254)
Theodoros II Laskaris, (hallitsi 1254–1258)
Johannes IV Laskaris, (hallitsi 1258–1261)
Mikael VIII Palaiologos, (hallitsijakumppani vuodesta 1259, keisari Konstantinopolissa vuodesta 1261)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikaian keisarikunta Wikimedia Commonsissa
Near the Beginning

| Near The Beginning Vanilla Fudge |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: helmikuu 1969
 Tuottaja(t): Vanilla Fudge
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 44.10
 Levy-yhtiö: Atco (SD 33-278)
Vanilla Fudgen muut julkaisut
| Renaissance 1968 | Near The Beginning 1969 |  Rock & Roll 1970 |
Near the Beginning on Vanilla Fudgen levy, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Atco Records.
Kappaleet > A-puoli

Shotgun – 6.10 (säv. Autry DeWalt)
Some Velvet Morning – 7.34 (säv. Lee Hazlewood)
Where Is Happiness – 6.59 (säv. Carmine Appice)
Kappaleet > B-puoli

Break Song – 23.27 (säv. Appice, Tim Bogert, Vince Martell, Mark Stein)
Kappaleet > Vuoden 1998 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Good Good Livin’ (Unedited Version) – 5.45 (säv. Appice, Bogert, Martell, Stein)
Shotgun (Single Version) – 2.33 (säv. DeWalt)
People (Single) – 5.20 (säv. Appice, Bogert, Martell, Stein)
Kokoonpano

Carmine Appice – rummut, laulu
Tim Bogert – basso, laulu
Vince Martell – kitara, laulu
Mark Stein – laulu, kosketinsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Near The Beginning discogs.com-sivustolla
Pantxi Sirieix

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: François Pantxi Sirieix
Syntymäaika: 7. lokakuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Bordeaux, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Paino: 72 kg
Seura
Seura: Toulouse
Pelinumero: 14
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2004 | Auxerre | 28 | (1) |
| 2004– | Toulouse | 216 | (9) |
| 2013–2015 | → Toulouse II | 12 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 256 | (12) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. heinäkuuta 2016.
François Pantxi Sirieix (s. 7. lokakuuta 1980 Bordeaux, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskellä. Sirieix edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa Toulousea.
Sirieix nousi Auxerren kakkosjoukkueesta edustusjoukkueeseen kesällä 1999 ja pelasi seurassa 28 Ligue 1:n ottelua vuosina 2002–2004. Kesällä 2004 hän siirtyi Toulouseen, jossa hän on pelannut 216 Ligue 1:n ottelua (tilanne kauden 2015–2016 jälkeen).
Netta Muskett

| Netta Muskett> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Netta (Rachel) Muskett
Syntynyt: 1888 Sevenoaks, Britannia
Kuollut: 1963 (74–75 vuotta)
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Anne Hill
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Netta (Rachel) Muskett, o.s. Hill, kirjailijanimi myös: Anne Hill, (1888 Sevenoaks, Britannia – 1963) oli brittiläinen viihdekirjailija. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotasairaalan työntekijä. Jäätyään leskeksi hän aloitti kirjailijanuran elättääkseen neljä lastaan.
Muskettin romaanit kuuluvat perinteiseen romanttiseen viihteeseen, jossa nainen toipuu epäonnistuneesta suhteesta ja tavoittelee uutta onnea. Kirjat olivat aikanaan hyvin suosittuja, ja suuri osa niistä on myös suomennettu. Niitä ovat julkaisseet Otava ja Tammi. Ensimmäinen suomennettu teos  Olet minun (Nor any dawn) ilmestyi 1936 Otavan kustantamana, ja sen on suomentanut Rob Lehtonen. Teoksen on myöhemmin suomentanut uudestaan Terttu Järvilehto, ja sen on julkaissut vuonna 1959 Tammi  nimellä Aamu sarastaa. Viimeinen teos Päivänkoitto (Cloudbreak) ilmestyi Muskettin kuoleman jälkeen 1963. Sen suomennos on julkaistu 1964 suomentajanimellä Lea Karvonen, julkaisijana Tammi. Muskett käytti kirjailijana myös nimeä Anne Hill, mutta suomeksi teokset on julkaistu tekijänimellä Netta Muskett.
Suomennetut teokset

Aamun laulu
Anna takaisin eilispäivä
Christine ja rakkaus
Durrantin perhe
Eilispäivän kahleet
Eilispäivää ei ole
Elämä kutsuu
En päästä sinua
Erakkomaja
Erehdyksen hinta
Harhateillä
Karu maa kukkii
Kevään liekki
Koetinkivi
Kohtalokas safari
Kullattua hopeaa
Kultainen kehä
Kultaista viljaa
Kumpi on vaimoni?
Kuumaa hiekkaa
Lumottuja päiviä
Läpi tulen ja veden
Menneisyyden kudos
Noran kolme rakkautta
Olet minun
Onnen hinta
Onnen satamaan
Onnensa puolesta
Onni etsii omansa
Perhosen lento
Petetty sydän
Pitkä matka
Päivä valkenee
Päivänkoitto
Rakasta minua Cilla
Rohkea voittaa
Saat taivaan
Sinä olet elämäni
Sokea elämä
Sydän ei unohda
Sydän on arvaamaton
Talo meren rannalla
Tapaamme jälleen
Tienhaarassa
Toinen nainen
Tummat varjot
Tummat virrat
Turvasatama
Tähdet tuikkivat
Tällaista elämä on
Tämä päivä on meidän
Unelmien saari
Unten peili
Uskollinen sydän
Uusi onni
Uusia polkuja
Valkea kyyhky
Varastettu onni
Varjot väistyvät
Viheriä hämähäkki
Aiheesta muualla

Montako kirjaa on Netta Muskett kirjoittanut? Onko niitä painettu eri kielille? Kysy kirjastonhoitajalta, kirjastot.fi
Nahkapää

| Nahkapää |
| --- | --- |
 Nahkapää vuonna 2008.
Luoja(t):  Ryan Brown
Kustantamo:  Mirage Studios
Ensiesiintyminen:  Tales of the TMNT nro 6 (elokuu 1988)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  ei tiedossa
Status:  aktiivinen
Pituus:  213 cm 
Paino:  227 kg
Ryhmäsidokset:  Utromit
Henkilöllisyydet:  Jess Harley
Voimat:  Vahvuus Älykkyys
Nahkapää (engl. Leatherhead) on Mirage Studios -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä humanoidi alligaattori. Ryan Brownin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1988 Tales of the TMNT -sarjakuvalehden numerossa 6.
Sarjakuva

Nahkapää oli aluksi vasta pieni alligaattori, joka oli seikkaillut viemäristöön. Hänet löysi ryhmä TCRI Utromeja, jotka päättivät ottaa olennon päämajaansa. Vietetyn ajan Utromien kanssa, Nahkapää altistui mutageenille, joka mutatoi hänet humanoidiksi ja älykkääksi olennoksi. Asuessaan pitkään Utromien luona, Nahkapää joutui eroon heistä, kun TCRI rakennus itsetuhoutui. Jäätyään kodittomaksi hän joutui elämään viemärissä, jossa Nahkapää joutui jatkuvan hyökkäyksen kohteeksi herra Marlin metsästäjän vuoksi. Erään hyökkäyksen aikana Nahkapää tapasi Turtlesit, jotka auttoivat humanoidi alligaattoria voittamaan metsästäjän. Sen päätteeksi Turtlesit päättivät antaa hänen elää vanhassa kodissaan.
Aikanaan neljä Jalkaklaanin ninjaa kohtasivat Nahkapään viemärissä ja pelkäsivät olennon tappavan heidät. Ninjat yrittivät lupailla auttavansa Nahkapäätä luomaan siirtymälaitteen. Suostumisen jälkeen he ryhtyivät rakentamaan laitetta, jolloin Turtlesit ilmestyivät paikalle. Lyhyen yhteenoton jälkeen Turtlesit saivat huomata ninjojen auttavankin Nahkapäätä ja häpeissään päättivät olla myös avuksi ninjojen lisäksi. Laitteen valmituttua Nahkapää kykenisi vihdoin tavoittamaan Utromien kotiplaneetan, mutta teleportaamisen sijasta laite räjähti päin naamaa. Epäonnistumisen myötä Nahkapää menetti raivonsa ja tappoi kaksi Jalkaklaanin ninjaa, sekä vannoi kostoa Turtleseile, jotka hänen mielestään tuhosivat laitteen estääkseen pääsyn niin sanotulle kotiplaneetalleen.
Myöhemmin Nahkapää palasi pitkän hiljaiselon jälkeen Mestari Tikun hautajaisiin, jonka jälkeen hänet nähtiin painimassa Raphaelin kanssa ennen kuin ui karkuun. Nahkapää palasi takaisin henkisesti epävakaana, nähden harhoja. Raphael sai selville hänen tekevän toista siirtymälaitetta ja oli joutua tapetuksi Nahkapään luullessa häntä Donatelloksi, jota vastaan Nahkapää kantoi kaunaa. Laitteen valmistuessa se käynnistyi yhtäkkiä ja paikalle ilmestyi kolme Utromia. He ampuivat Nahkapään sädeaseella ja veivät alligaattorin mukanaan kotiplaneetalleen tuhoten samalla siirtymälaitteen. Myöhemmin joukko Utromeja pyytävät Turtleseja pelastamaan Nahkapään kapinallisilta radikaali Utromeilta, jotka kutsuvat ryhmäänsä "The Illuminated". He yrittävät kloonata Nahkapään luomalla hänestä mutanttiarmeijan valloittaakseen maailman ideologilleen. Palastui myös että kapinalliset Utromit olivat salaa huumanneet Nahkapäätä, jonka vuoksi hän rakensi tiedostamattaan toisen siirtymälaitteen. Turtlesit onnistuivat pelastamaan Nahkapään ja tuhoamaan kloonit, joka johti samalla Illuminated ryhmän tuhoon. Nahkapää palasi takaisin Maahan Turtlesien kanssa, eikä jäänyt Utromien kotiplaneetalle, kuten oli aikaisemmin halunnut.
Muissa medioissa > Animaatio > Turtles – mutanttikilpikonnat

Ensimmäisen kerran animaationa Nahkapää esiintyi 1980-luvun Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjassa, jossa se oli aluksi jättiläismäinen alligaattori ennen muuttumistaan humanoidiksi Krangin ja Silppurin saastuttaessa erään suon, josta syntyivät Punk sammakot. Nahkapäästä tuli samalla Turtlesien vihollinen sarjan myöhemmällä vaiheella.
Muissa medioissa > Animaatio > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)

Nahkapää esiintyi vuoden 2003 animaatiosarjassa, jossa hän oli edelliseen animaatioon verrattuna Turtlesien vihollisen sijasta liittolainen, erityisesti Donatellon.
Nahkapää esiintyi ensi kerran jaksossa "Salainen alkuperä, osa 3/3", jossa hän pakeni TCRI:n rakennuksesta mellakan aikana. Varsinaisen esiintymisen se teki jaksossa "Mikä kroko", jossa Nahkapää auttoi Baxter Stockmania. Myöhemmin hänelle selvisi Stockmanin työskennelleen Silppurin alaisuudessa, josta Nahkapää raivostui. Lopulta Stockman tuhosi Nahkapään kodin ja pelasti vasta vähän aikaa sitten ensi kertaa tapaamansa Turtlesit jääden itse romahtaneen käytävän vangiksi. Jaksossa "Maailmojen törmäys 2/3" kun Turtlesit kohtasivat ensi kertaa agentti Bishopin, he huomasivat Nahkapään selviytyneen ja joutuneen tämän vangiksi. Turtlesit onnistuivat vapauttamaan itsensä ja Nahkapään, mutta Bishopin tekemät kokeet olivat heikentäneet Nahkapään itsehillintää.
Muissa medioissa > Animaatio > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)

Vuoden 2012 animaatiosarjassa Nahkapää esiintyi ensi kerran jaksossa "Syvyyksien saalistaja". Kraangit olivat kauan sitten löytäneet hänet viemäreistä ja vieneet hänet Ulottuvuus X:ään, jossa he mutatoivat hänet ja tekivät kokeita. Nahkapää pakeni heiltä ja varasti voimanlähteen Kraangien portaalista. Hän tapasi Turtlesit, jotka lupasivat auttaa pitämään voimanlähteen poissa Kraangien käsistä. Jaksossa "TCRI" kun Kraangit olivat saane sen takaisin haltuunsa, Nahkapää paljasti TCRI-rakennuksen olevan yksi Kraangien tukikohdista. Nahkapää ja Turtlesit tunkeutuivat rakennukseen, jonne rakennetusta portaalista Kraangit toivat valtavan kivihirviö Traagin. Pysäyttääkseen Traagin Nahkapää vie sen mukanaan X-ulottuvuuteen. Toisella kaudella jaksossa "X-ulottuvuus kutsuu" Turtlet onnistuvat tuomaan Nahkapään takaisin Maahan.
Muissa medioissa > Videopelit

Nahkapää on yksi pomovastuksista Teenage Mutant Ninja Turtles III: The Manhattan Project -pelissä, jossa se muistuttaa figuuria.
Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time pelissä Nahkapää on myös pomovastus, jossa puolestaan tällä kertaa muistuttaa alkuperäisen animaatiosarjan versiota.
Teenage Mutant Hero Turtles: The Hyperstone Heist pelissä se on ensimmäisen tason pomovastus ja muistuttaa edellisen pelin tavoin alkuperäisen animaatiosarjan versiota.
Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexusissa Nahkapää on jälleen pomovastus ja on tällä kertaa vuoden 2003 animaatiosarjan näköinen.
Teenage Mutant Ninja Turtles 3: Mutant Nightmaressa se näkyy vain hetkellisesti taustalla leikatussa pätkässä.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989–1993 | Jim Cummings | Turtles – mutanttikilpikonnat |  | Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time |
| 2004–2005 | Frederick B. Owens | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) |  | Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus |
| 2006, 2009 | Gary K. Lewis | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) |  |  |
| 2009 | Michael Sinterniklaas |  |  | Turtles in Time Re-Shelled |
| 2012–2017 | Peter Lurie | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) |  |  |

Nahkapää Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjan jaksossa "Leatherhead Meets the Rat King" vuonna 1989.
Nahkapää vuoden 2003 animaatiosarjassa.
Nooshi Dadgostar

| Nooshi Dadgostar |
| --- | --- |
 Nooshi Dadgostar vuonna 2018.
Vasemmistopuolueen puheenjohtaja
 31.10.2020–  
Edeltäjä:  Jonas Sjöstedt
Ruotsin valtiopäivien kansanedustaja
 29.9.2014–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Ängelholm, Ruotsi
Ammatti:  juristi
Tiedot
Puolue:  vasemmistopuolue
Aiheesta muualla
storstockholm.vansterpartiet.se/personer/nooshi-dadgostar ja www.riksdagen.se/sv/ledamoter-partier/ledamot/nooshi-dadgostar_78d79a96-956f-4ac3-bbf7-2b15b3d86ce7
Mehrnoosh ”Nooshi” Dadgostar (s. 20. kesäkuuta 1985 Ängelholm) on ruotsalainen poliitikko, joka on vasemmistopuolueen puheenjohtaja ja valtiopäiväedustaja.
Elämä ja ura

Dadgostarin vanhemmat muuttivat Ruotsiin poliittisina pakolaisina Iranista 1980-luvun alussa. Göteborgissa koulunsa käynyt Dadgostar on opiskellut oikeustiedettä Tukholman yliopistossa sekä liikejuridiikkaa Southamptonin yliopistossa.
Dadgostar liittyi vasemmistopuolueen jäseneksi vuonna 1999. Hän on aikaisemmin toiminut puolueen nuorisojärjestön Ung Vänsterin varapuheenjohtajana 2006–2009 sekä Botkyrkan kunnanvaltuutettuna 2010–2013. Valtiopäiväedustajaksi hänet valittiin vuoden 2014 valtiopäivävaaleissa Tukholman vaalipiiristä. Vuonna 2018 Dadgostar valittiin vasemmistopuolueen varapuheenjohtajaksi ja lokakuussa 2020 puheenjohtajaksi Jonas Sjöstedtin seuraajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nooshi Dadgostar Wikimedia Commonsissa
Paulo Mandlate

Paulo Mandlate SSS (4. helmikuuta 1934 – 21. elokuuta 2019) oli mosambikilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1968 ja nimitettiin Teten hiippakunnan piispaksi 31. toukokuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Pedro Gonçalves, jota avustivat Luís Gonzaga Ferreira da Silva ja Alberto Setele.
Mandlate jäi eläkkeelle 18. huhtikuuta 2009.
Nikko Boxall

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Nikko Daniel Boxall
Syntymäaika: 24. helmikuuta 1992
Syntymäpaikka: Auckland, Uusi-Seelanti
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja, toppari
Pituus: 183 senttimetriä
Paino: 84 kilogrammaa
Seura
Seura:  SJK
Pelinumero: 2
Junioriseurat
0000-2011:  Auckland City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011-2015 |  Wildcats |  ? | (?) |
| 2015 |  Zweibrücken | 13 | (0) |
| 2015-2016 |  VPS | 40 | (1) |
| 2018-2020 |  Viborg FF | 72 | (2) |
| 2020- |  SJK | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2011 |  Uusi-Seelanti U20 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. July 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. elokuuta 2015.
Nikko Daniel Boxall (s. 24. helmikuuta 1992 Auckland) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan Boxall on puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Boxall aloitti uransa kotikaupunkinsa Auckland City FC:n juniorijoukkueissa. Vuonna 2011 hän siirtyi opiskelemaan Yhdysvaltoihin, jossa hän edusti myös Northwestern-yliopiston Wildcats-joukkuetta. Boxall opiskeli Yhdysvalloissa vuoteen 2015 asti. Tammikuussa 2015 hän siirtyi Saksan viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen SVN Zweibrückeniin, jossa hän pelasi 13 ottelua.
Elokuussa 2015 Boxall siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Suomen Veikkausliigassa pelaavaan Vaasan Palloseuraan.
Ura > Maajoukkueura

Boxall pelasi Uuden-Seelannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun vuoden 2011 Oseanian-mestaruusturnauksessa, joka päättyi Uuden-Seelannin voittoon. Hän kuului joukkueeseen myös saman vuoden MM-kilpailuissa, muttei pelannut yhdessäkään ottelussa.