stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hölmö nuori sydän

| Hölmö nuori sydän |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Selma Vilhunen
Käsikirjoittaja:  Kirsikka Saari
Perustuu:  Kirsikka Saaren romaaniin Hölmö nuori sydän
Tuottaja:   Elli Toivoniemi  Venla Hellstedt 
Säveltäjä:  Timo Dirksen
Kuvaaja:  Lisabi Fridell
Leikkaaja:   Michal Leszczyłowski  Yva Fabricius 
Lavastaja:  Eva Torsvall
Pääosat:   Jere Ristseppä  Rosa Honkonen  Ville Haapasalo  Abshir Sheikh Nur  Pihla Viitala  Katja Küttner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:   Tuffi Films  Windmill Film  Hobab 
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2018-09-088. syyskuuta 2018 (TIFF)  2018-10-1212. lokakuuta 2018 (Suomi)  
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  69 286 (Suomessa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hölmö nuori sydän on Selma Vilhusen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2018. Kirsikka Saaren oman romaaninsa pohjalta käsikirjoittama elokuva kertoo lähiönuorten romanssista, joka johtaa teiniraskauteen. Pääparia näyttelevät Jere Ristseppä ja Rosa Honkonen, ja muissa keskeisissä rooleissa nähdään Ville Haapasalo, Abshir Sheikh Nur, Pihla Viitala ja Katja Küttner.
Hölmö nuori sydän sai maailmanensi-iltansa Toronton kansainvälisen elokuvafestivaalin Contemporary World Cinema -esityssarjassa 8. syyskuuta 2018 nimellä Stupid Young Heart. Suomen teattereihin elokuva tuli 12. lokakuuta 2018, ja se sai 70 000 katsojaa. Elokuva palkittiin parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnolla. Se oli ehdolla myös parhaan elokuvan, ohjauksen, lavastussuunnittelun, pukusuunnittelun ja maskeeraussuunnittelun palkintoihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jere Ristseppä  | … |  Lenni   |
|  Rosa Honkonen  | … |  Kiira   |
|  Ville Haapasalo  | … |  Janne   |
|  Abshir Sheikh Nur  | … |  Abdi   |
|  Pihla Viitala  | … |  Ansku   |
|  Katja Küttner  | … |  Satu   |
|  Elsa Marjanen  | … |  Neea   |
|  Joona Helenius  | … |  Mylde   |
|  Timo Paarvala  | … |  Honkanen   |
|  Tuomas Tulikorpi  | … |  Edi   |
|  Miska Haakana  | … |  Määttä   |
|  Sonya Lindfors  | … |  Charlene   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Apu Valtteri Mörttinen: 
Episodi Susanna Karhapää: 
Film-O-Holic.com Juha Rosenqvist: 
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 

Helsingin Sanomien Leena Virtanen kirjoitti Hölmön nuoren sydämen nousevan kirkkaasti suomalaisten lähiökuvausten kärkeen: ”Se elää lähiömiljöössään luontevasti, rumentamatta tai kaunistelematta sitä mitenkään.” Hän sanoi elokuvan alkavan Vilhusen Tyttö nimeltä Varpu -elokuvan (2016) tavoin hieman hitaasti, mutta puhkeavan täyteen loistoonsa siinä vaiheessa, kun pääparin Lennin ja Kiiran elämät lähtevät haarautumaan eri suuntiin.
Episodi-elokuvajulkaisun Susanna Karhapään mukaan Itä-Helsingin lähiömaisemat lieveilmiöineen nousevat elokuvassa selvemmin esiin kuin elokuvassa Tyttö nimeltä Varpu, jossa päähenkilön asuinpaikka oli sama. Hänestä Vilhusen ja Kirsikka Saaren yhteistyö toimii elokuvassa yhtä hyvin kuin Oscar-ehdokkuuden saaneessa lyhytelokuvassa Pitääkö mun kaikki hoitaa?.
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä elokuvan teeman yhtäkkinen vaihtuminen teiniraskaudesta äärioikeistoon tekee kokonaisuudesta vaikeasti hallittavan ja toimii huonommin kuin Saaren romaanissa. Kokonaisuutena Hölmö nuori sydän on hänestä kuitenkin tärkeä ja terävä ajankuva, jolla on paljon, ehkä liikaakin, sanottavaa.
Urlus-säätiö

Urlus-säätiön omistama Helsingin suojeluskuntatalo Taka-Töölössä osoitteessa  Pohjoinen Hesperiankatu 15.
Urlus on suomalainen säätiö, jonka kotipaikkana on Helsinki.
Tammikuun 25. päivänä 1951 vahvistetut säännöt määrittävät Urlus-säätiön tarkoituksen ja perustamisajankohdan.
Säätiön tarkoituksena on tukea maan ja etenkin Helsingin kaupungin liikuntakasvatus- ja urheiluelämää. Säätiö edistää myös maanpuolustuksellista ja maan itsenäisyyttä tukevaa muuta toimintaa.
Helsingin erityisasemaa painottaen tuki voi kohdistua koko pääkaupunkiseudulle säätiön valtakunnallisuus samalla huomioon ottaen. Säätiö toteuttaa tarkoitustaan mm. myöntämällä avustuksia eri yhteisöille ja säätiön sääntöjen sekä hallituksen lähemmin määräämällä muulla tavalla.
Säätiön tuki keskittyy suomalaisen yhteiskunnan tulevaisuuden rakentamiseen. Painopistealueita ovat nuoriso, urheilu ja vapaaehtoinen maanpuolustus. Urheilussa säätiö tukee ensisijaisesti lasten ja nuorten suunnistusta, ampumaurheilua ja ampumahiihtoa. Nuorison tukemisessa uudeksi painopistealueeksi on lisäksi noussut lasten ja nuorten syrjäytymisen ennalta ehkäisy ja jo syrjäytyneiden auttaminen.
Säätiön omaisuuden peruspääoma on säädekirjassa mainittu 50 000 markkaa. Tällä ja pankkilainalla hankittiin Helsingin Suojeluskuntapiirin kiinteistö Pohjoiselta Hesperiankadulta. Tämä Helsingin Suojeluskuntatalo on edelleenkin säätiön toiminnan yksi keskeinen osa. Talossa on myös Helsingin Suojeluskuntapiirin perinnetila, jonka piirin historiaa ja perinteitä säätiö tukee.
Säätiön työtä edeltänyt osuuskunta perustettiin yhdessä yössä. Uhkana vuonna 1944 oli Helsingin Suojeluskuntapiirin omaisuuden pakkoluovutus silloiselle Neuvostoliitolle. Omaisuus säätiöitiin vuonna 1951.
Urlus-säätiö on jakanut viime aikoina avustuksia vuosittain yli miljoona euroa. Jakosumma kertyy säätiön vuokra-, arvopaperi- ja korkotuloista.
Aiheesta muualla

www.urlus.fi
Puutosti

| Puutosti Пудость, Pudost |
| --- | --- |
 Skuoritsan luterilainen kirkko.
 vaakuna
 Puutosti
 Koordinaatit: 59°36′59″N, 30°2′40″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Hatsinan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  147,26 km²
Väkiluku (2011):  9 100
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kunnan sijainti Hatsinan piirin kartalla.
Puutosti lähikylineen vuoden 1885 kartalla.
Puutosti (ven. Пу́дость, Pudost) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkereenjoen varrella kymmenen kilometriä Hatsinasta luoteeseen. Taajamassa on 2 600 ja kunnassa 9 100 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus

Puutostin kunnan pinta-ala on 147,26 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Hatsinan piirin Taaitsan, idässä Verevän, kaakossa Hatsinan, etelässä Suuren-Kolppanan, lounaassa Voiskovitsan ja lännessä Sääskelän kuntiin sekä pohjoisessa Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. Pinta-alasta 49,6 % on maatalousmaata, 36,0 % metsää ja 9,7 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Inkerin ylängöllä. Sen maisemaa leimaavat kumpuileva tasanko sekä pohjoisessa loivat harjut ja mäet. Seudulla on paljon karsti-ilmiöitä. Tärkeimmät joet ovat Inkereenjoki, sen sivujoki Paaritsa (ven. Paritsa) sekä Nuolijoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, dolomiitti, fosforiitti ja turve. Ympäristön kokonaistila on tyydyttävä, mutta pintavedet ovat saastuneita ja juomaveden laatu on heikko.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Myza-Ivanovkan ja Tervolan (ven. Tervolovo) taajamat sekä 25 kylää: Ahmosi (Ahmuzi), Ala-Purskova (Alapurskaja), Hintikkala (Hindikalovo), Huittula eli Pieni-Orava (Malaja Orovka), Hyttilä (Hjuttelevo), Kemppilä (Kempelevo), Kesälä (Kezelevo), Koljonkylä eli Pieni-Reisinä (Maloje Reizino), Korpikylä (Korpikovo), Kuitusi (Kuiduzi), Kämärä (Kjamjarja), Laitisi (Laiduzi), Mutakylä (Muta-Kjulja), Petrova (Petrovo), Peusala tai Peussala (Peušalovo), Pienhovi tai Pieni-Hovi (Penkovo), Pietilä (Pedlino), Pokkisen-Purskova (Pokizen-Purskaja), Reisinä eli Suuri-Reisinä (Bolšoje Reizino), Saalisi (Kotelnikovo), Skuoritsa, Sokkala (Sokkolovo), Sornova tai Sornuva tai Sornua (Tšornovo), Uurtaja eli Ivanovka ja Ylä-Purskova (Julja-Purskaja). Suurimmat asutuskeskukset ovat Puutostin ohella 2 000 asukkaan Tervola sekä yli tuhannen asukkaan Suuri-Reisinä, Ivanovka ja Myza-Ivanovka. Kunnan alueella on useita puutarhapalsta- ja huvila-alueita.
Historia

Inkereenjoen varrelta on löydetty keskiaikaisia kurgaanihautoja. Seudun kanta-asukkaat olivat karjalaisten sukuisia inkeroisia. Ruotsalaisten ja novgorodilaisten välillä käytiin vuonna 1348 jälkimmäisten voittoon päättynyt taistelu, jonka paikaksi on arveltu Tervolan lähellä sijainnutta Pellilää. Novgorodin Vatjan viidenneksen Tääkelin pogostaan kuulunut Puutostin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1499/1500 verokirjassa. Sen nimi juontuu itämerensuomalaisesta sanasta pudas (”takaisin pääjokeen yhtyvä joen haara”).
1600-luvulla alueelle muutti inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Skuoritsan, Spankkovan ja Hietamäen luterilaisiin seurakuntiin. 1700–1800-luvulla Puutostista louhittiin kalkkikiveä, jota käytettiin Pietarin, Hatsinan, Pauluskoin ja Saaren rakentamiseen. 1800-luvulla kylän lähellä sijaitsi Ivanovkan kartano, jossa on syntynyt arkkitehti Andrei Stackenschneider. Saman vuosisadan lopulla seudusta tuli suosittu kesänviettopaikka.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Strelnan, Kuippinan ja Hatsinan välinen maantie. Pohjoispuolelta sen ohittaa Pietarin ja Tallinnan välinen valtatie ja itäpuolelta Kraasselan, Hatsinan ja Pauluskoin välinen maantie. Myza-Ivanovkan taajamassa Pietarin ja Hatsinan välisellä rautatiellä on Puutostin asema. Linja-autoliikenne suuntautuu Hatsinaan, Taaitsaan ja Kraasselaan.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät maatalousyritykset ovat maitoa ja lihaa tuottavat Krasnogvardeiski ja Tšernovo sekä Lenoblptitsepromin suurkanala. Elintarviketeollisuutta edustavat kalanjalostamo ja meijeri. 39 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella (vuonna 2011), lähinnä Hatsinassa ja Pietarissa.
Kunnassa toimii neljä lastentarhaa, Puutostin keskikoulu, Tervolan peruskoulu ja piirin lasten harrastuskeskuksen haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat Puutostin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, Tervolan kulttuuritalo, Koljonkylän kerhotalo sekä Puutostin, Ivanovkan ja Tervolan kirjastot. Terveyspalveluihin kuuluvat Puutostin ja Tervolan poliklinikat, lääkärin vastaanotto ja kolme lääkintäsemaa. Tervolassa toimii Skuoritsan seurakunnan palvelukeskus.
Nähtävyydet

Puutostin rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuonna 1839 valmistunut Skuoritsan kirkko sekä 1600-luvulla rakennettu Hatsinan mylly Inkereenjoella. Myllyn lähellä sijaitseva Andrei Stackenschneiderin syntymäkartano on valtakunnallinen suojelukohde, mutta se on lähes kokonaan tuhoutunut 2000-luvun alussa. Kunnassa on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Aiheesta muualla

Puutostin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Puutosti Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (venäjäksi)
Pyhän Marian maa

Liivinmaa vuonna 1260.
Pyhän Marian maa eli Maarianmaa (myös Marianmaa, lat. Terra Mariana, vir. Maarjamaa) oli alue, johon kuului Latvia ja Viro. Katolinen kirkko julisti vuonna 1202 Latvian ja Viron alueen Pyhän Marian maaksi. Aluetta pidettiin yhtä tärkeänä kuin Palestiinaa, johon ristiretket kohdistuivat. Myös Pyhän Marian maalle järjestettiin ristiretkiä, ja kirkon tavoitteena oli liittää alue kokonaan kristinuskoon.
Adrian Mariappa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Adrian Joseph Mariappa
Syntymäaika: 3. lokakuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Macarthur
Junioriseurat
-2005: Watford
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2012 | Watford | 216 | (4) |
| 2012–2013 | Reading | 29 | (1) |
| 2013–2016 | Crystal Palace | 39 | (1) |
| 2016–2020 | Watford | 80 | (0) |
| 2020–2021 | Bristol City | 25 | (0) |
Maajoukkue
| 2012– | Jamaika | 63 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. heinäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. elokuuta 2022.
Adrian Mariappa (s. 3. lokakuuta 1986) on englantilais-jamaikalainen jalkapalloilija, joka edustaa australialaista Macarthuria. Lontoossa syntyneen Mariappan isä on fidžiläinen ja äidin vanhemmat jamaikalaisia, minkä vuoksi Mariappa olisi voinut halutessaan edustaa Englantia, Fidžiä tai Jamaikaa. Hän valitsi Jamaikan ja kuuluu Jamaikan jalkapallomaajoukkueeseen. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Mariappa aloitti jalkapalloilun Watford FC:ssä, jossa hän pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet; vuodesta 2005 aina vuoteen 2012. Watford pelasi Valioliigassa kaudella 2006–2007. Hän nousi Watfordissa joukkueen kapteeniksi. Mariappa siirtyi Valioliigaan nousseeseen Readingiin vuonna 2012. Hän pelasi vain yhden kauden Readingissä ennen kuin siirtyi vuonna 2013 myös Valioliigaan nousseeseen Crystal Palaceen. Vuonna 2016 Mariappa palasi Watfordiin.
Maajoukkueura

Jamaikan maajoukkueekseen valinnut Mariappa pelasi ensimmäisen maaottelunsa Jamaikan jalkapallomaajoukkueen paidassa toukokuussa 2012, kun Jamaika kohtasi Guyanan ystävyysottelussa ennen vuoden 2014 MM-kisojen karsintoja. Hän on pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Käännös suomeksi
Kari Mangrud Alvsvåg

| Kari Mangrud Alvsvåg> Borgin piispa |
| --- | --- |
 2022– 
Edeltäjä:  Atle Sommerfeldt
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1970 (ikä 54) Lørenskog, Norja
Kari Mangrud Alvsvåg (s. 31. heinäkuuta 1970 Lørenskog) on norjalainen teologi ja Borgin hiippakunnan piispa vuodesta 2022. Hän valmistui oslolaisesta MF vitenskapelig høyskole -korkeakoulusta vuonna 1998 ja on urallaan toiminut muun muassa merimiespappina Dubaissa vuosina 1999–2002.
Sarah Lipstate

| Sarah Lipstate |
| --- | --- |
 Sarah ”Noveller” Lipstate
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sarah Lipstate
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Birmingham, Alabama, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, säveltäjä, kitaristi
Muusikko
Taiteilijanimi:  Noveller, Sarah ”Noveller” Lipstate
Tyylilajit:  ambient, kokeellinen musiikki, kitaramusiikki, instrumentaalimusiikki, rock,
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Iggy Pop, Cold Cave
Levy-yhtiöt:  Saffron Records, Divorce Records, No Fun Productions, Important Records, Fire Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sarah Lipstate (s. 16. maaliskuuta 1984, Birmingham, Alabama) on amerikkalainen kitaristi ja säveltäjä, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Noveller. Hän tekee ensisijaisesti instrumentaali-musiikkia kitaralla. Hänen persoonallista musiikkia on kutsuttu usein ambient-musiikiksi.
Sarah Lipstate tunnetaan myös yhteistyöstään Iggy Popin kanssa. Vuonna 2019 hän soitti kitaraa ja sävelsi Iggy Popin sooloalbumille Free ja hän liittyi myöhemmin Iggy Popin kiertueiden kitaristiksi. Lipstaten kyky luoda ainutlaatuisia ääniä ja tekstuureja kitaralla on tehnyt hänestä halutun yhteistyökumppanin. Iggy Popin lisäksi hän on työskennellyt esimerkiksi Sonic Youth -yhtyeen kitaristin Lee Ranaldon, Rhys Chathamin Guitar Armyn, Nick Zinnerin ja Glenn Brancan kanssa.
Musiikki

Lipstaten opinnot elokuvamusiikin parissa vaikuttivat hänen ambient-sävellystensä elokuvallisiin elementteihin. Hänen tyylinsä perustuu usein kerroksellisten äänimaisemien luomiseen kitaralla  ja  efektipedaalien sekä e-bown käyttöön. All Music -verkkosivuston kriitikko Fred Thomas on kuvaillut hänen musiikkiaan sanoen että Lipstaten voimakkaasti prosessoidut kitaraloopit synnyttävät etäisiä, jäisen hämyisiä äänimaisemia, jotka vuorottelevat minimalistisen rauhallisuuden ja uhkaavan tunnelman välillä. Novellerin musiikkia on kuvailu myös usein kitaralla tehdyiksi äänimaalauksiksi. Iggy Pop on kuvaillut Sarah Lipstaten instrumentaaleja sinfonioiksi ihmisille, joilla ei ole paljon aikaa. Hänen mukaansa Sarah Lipstate luo kitarallaan synkkää ja aaltoilevaa myrskyä, kunnes lopulta kaikki vain räjähtää.
Elämäkerta

Sarah Lipstate syntyi vuonna 1984 Birminghamissa Yhdysvalloissa.  2-vuotiaana hän muutti perheensä kanssa Lafayetteen Louisianaan. Lapsena hän soitti pianoa lähes kymmenen vuotta. Hän siirtyi kitaran 17-vuotiaana ostettuaan edullisimman sähköisen kitaran, jonka pystyi kesätöillä hankkimaan. Sarahia innosti nuorena erityisesti Sonic Youth -yhtyeen musiikki.
Opiskellessaan Austinissa Texasissa vuosina 2003–2006 Lipstate soitti kitaraa kokeellisessa One Umbrella -duossa, jonka toinen jäsen, Carlos Villarreal, soitti syntetisaattoreita ja elektronisia laitteita. Lipstate siirtyi kuitenkin soolouralle vuonna 2005 ja alkoi esiintyä Noveller -nimellä. Hän osallistui muutamiin noise-kokoelmalevyihin ja teki pieniä omakustanteita. Vuonna 2007 muutto Yhdysvaltojen itärannikolle sai hänet esiintymään eri puolilla New Yorkia, missä hän lopulta tapasi äänitaiteilija Carlos Giffonin, joka julkaisi Novellerin kaksi ensimmäistä täyspitkää albumia, Paint on the Shadows ja Red Rainbows levy-yhtiönsä No Fun Productionsin kautta vuonna 2009. Samana vuonna kanadalainen Divorce Records julkaisi Colourful Disturbances -split-LP:n, jolla esiintyivät Noveller ja Aidan Baker.
Vuonna 2010 Lipstate perusti oman levymerkkinsä Saffron Recordingsin, jonka kautta hän julkaisi kolmannen sooloalbuminsa Desert Fires. Hänen neljäs varsinainen albuminsa Glacial Glow ilmestyi toukokuussa 2011 yhteistyössä Saffronin ja Weird Forest Recordsin kanssa. Albumien välissä Lipstate pysyi kiireisenä esiintyen erilaisilla festivaaleilla sekä keikkailemalla aktiivisesti Manhattanilla ja Brooklynissa sekä kiertäen ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Vuonna 2012 hän julkaisi vain kiertueella myynnissä olleen rajoitetun CD:n Artifact, ja vuotta myöhemmin hänen albuminsa No Dreams ilmestyi Important Records -levymerkillä. Kesäkuussa 2014 ranskalainen Shelter Press julkaisi Reveries-albumin, joka oli Novellerin ja Thisquietarmyn yhteistyö.
Noveller solmi levytyssopimuksen Fire Recordsin kanssa, joka julkaisi hänen elokuvallisempiin äänimaisemiin keskittyvän albuminsa Fantastic Planet vuoden 2015 alussa. LP sai kriitikoilta ylistystä, ja Fire Records julkaisi sen rohkaisemana uudelleen myös No Dreamsin ja Glacial Glow -albumin. Novellerin kahdeksas albumi A Pink Sunset for No One ilmestyi Fire Recordsin kautta vuonna 2017, ja sitä seurasi Arrow kesäkuussa 2020.
Sarah Lipstate teki televisiomaailman sävellystyö-debyyttinsä TV-sarjassa Breath of Fire vuonna 2024. Lipstate on aiemmin säveltänyt musiikin elokuvaan Stand Clear of the Closing Doors sekä lukuisiin lyhytelokuviin. Lisäksi hän teki sävellyksiä Morgan Nevillen ohjaamaan Anthony Bourdain -dokumenttiin Roadrunner: A Film About Anthony Bourdain.
Yhteistyö Iggy Popin kanssa

Vuonna 2015 Lipstate sai kuuluisan ihailijan – Iggy Popin, joka ei ainoastaan pyytänyt Novelleria kiertueensa lämmittelijäksi vaan alkoi lopulta myös tehdä musiikkia yhdessä tämän kanssaan. Vain kolme vuotta myöhemmin Lipstate oli yksi Popin keskeisistä yhteistyökumppaneista.
Iggy Pop muistelee:  ”Etsiessäni uutta musiikkia BBC:n radio-ohjelmaani varten näin Sarahin esittävän kappaleen "Into The Dunes" YouTubessa. Minuun teki vaikutuksen hänen rauhallinen, kiireetön olemuksensa soittaessaan melko monimutkaista kappaletta, jossa oli todellista melodista sisältöä ja rakennetta sekä upea äänimaailma. Hän näytti minusta kitarasankarilta.”
Ennen kuin Lipstate ehti edes tajuta, Popin manageri tarjosi hänelle lämmittelijän paikkaa vuoden 2016 Post Pop Depression -kiertueelle Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Kiertueen päätyttyä Iggy Pop lähetti Lipstatelle runoja ja pyysi tätä luomaan niihin sopivan äänimaiseman. Runonlausunta-kappaleet päätyivät Iggy Popin vuoden 2019 albumille Free. Pian tämän jälkeen Iggy Pop pyysi Lipstatea liittymään kiertuebändiinsä.
Sarah Lipstate nähtiin konserttilavalla Suomessa Kulttuuritalolla Helsingissä 12.06.2022 kun hän soitti kitaraa Iggy Popin yhtyeessä. Iggy Popin konsertti alkoi Sarah Lipstaten sooloesityksellä ”Rune”.
Diskografia > Noveller:

Paint On The Shadows (No Fun Productions, 2009)
Red Rainbows (No Fun Productions, 2009)
Desert Fires (Saffron Recordings, 2010)
Glacial Glow (Saffron Recordings, 2011)
Artifact (Saffron Recordings, 2012)
No Dreams (Important Records, 2013)
Fantastic Planet (Fire Records, 2015)
A Pink Sunset For No One (Fire Records, 2017)
Arrow (Ba Da Bing Records, 2020)
Aphantasia (Self-released, 2021)
Diskografia > Iggy Pop

Free (2019)
Live At Montreux Jazz Festival 2023 (2024)
Lähteet:

1 2  About NOVELLER. Viitattu 1.3.2025. (englanniksi)
1 2 3 4  Noveller Songs, Albums, Reviews, Bio & More | ... AllMusic. Viitattu 1.3.2025. (englanniksi)
1 2 3 4 5 6  Andy Beta: Under the “Noveller” Moniker, a UT Alum Conjures Anxious and Hopeful Guitar Symphonies Texas Monthly. 17.6.2020. Arkistoitu 20.12.2023. Viitattu 1.3.2025. (englanniksi)
↑  Sarah Lipstate Scoring Max Documentary Series ‘Breath of Fire’ | Film Music Reporter filmmusicreporter.com. Viitattu 1.3.2025. (englanniksi)
↑  Iggy Pop (us) @ Kulttuuritalo, Helsinki 12.06.2022 Keikkaguru. 14.6.2022. Viitattu 1.3.2025.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Sarah Lipstate/ Noveller
Sarah ”Noveller” Lipstate
Täpläkauris

| Täpläkauris |
| --- | --- |
 Lyhytsarvinen uros naaraiden lomassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Hirvieläimet Cervidae
Alaheimo::  Jalokauriit Cervinae
Suku::  Dama  Frisch, 1775
Laji::  dama
Kaksiosainen nimi
 Dama dama  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Cervus dama Linnaeus, 1758  Dama vulgaris Gray, 1843 
 Täpläkauriin levinneisyys: 1. Alkuperäinen alue 2. Mahdollisesti alkuperäinen 3. Varhain ihmisen siirtämä 4. Uudemmat siirtoistutukset muille mantereille
Alalajit
 D. d. dama – täpläkauris  D. d. mesopotamica – persiankauris 
Katso myös
   Täpläkauris Wikispeciesissä   Täpläkauris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläkauris eli kuusipeura (Dama dama)  on suhteellisen pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalokaurislaji. Sitä on siirretty riista- ja koriste-eläimeksi eri puolille maapalloa, ja sitä kasvatetaan myös tarhoissa lihantuotantoa varten. Täpläkauriit elävät yleensä laumoissa. Uroksilla on eläimen kokoon nähden suuret ja muodoltaan lapiomaiset sarvet. Täpläkauris jaetaan kahteen alalajiin, joista toinen on uhanalainen.
Nimet ja luokittelu

Kuuseen viittaavat lajinimet kuusipeura ja kuusihirvi perustuvat siihen, että suomalaiset täpläkauriit oleilevat talvisin tiheissä kuusikoissa, joissa ne ovat suojassa kylmiltä tuulilta. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin täpläkauris, mikä sai osakseen paljon arvostelua, ja esimerkiksi Suomen Metsästäjäliitto suositteli käyttämään lajista edelleen metsästyslaissakin esiintyvää kuusipeura-nimeä. Kielitoimiston sanakirjassa kuusipeuraa pidetään nykyisin vanhentuneena nimenä ja suositellaan käytettäväksi täpläkaurista, joka on myös Suomen Lajitietokeskuksen suositeltu yleiskielinen nimi. Uudessa nimistössä nimitys 'peura' on rajattu peuran sukuun Rangifer, kun taas 'kauris' viittaa yleisemmin hirvieläimiin (esimerkiksi kauriit ja jalokauriit).
Nykyisen luokituksen (2005) mukaan täpläkauris on oman Dama-sukunsa ainoa laji, joskin toiset lähteet pitävät sen alalajia persiankaurista D. d. mesopotamica erillisenä lajinaan Dama mesopotamica.
Täpläkauris on sukupuuttoon kuolleen jättiläishirven eli irlanninhirven (Megaloceros giganteus) lähin elossa oleva sukulainen. Lajien kantamuodot eriytyivät toisistaan noin kymmenen miljoonaa vuotta sitten.