stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfons Jerôme von Haartman

Alfons Jerôme von Haartman (29. syyskuuta 1836 Piikkiö – 14. marraskuuta 1890 Tampere) oli suomalainen insinööri ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Haartmanin vanhemmat olivat pääjohtaja, valtioneuvos Carl Daniel von Haartman ja Maria Helena Rosina Franzén (1800–1840). Hänen äitinsä oli runoilija ja piispa Frans Mikael Franzénin tytär.
Hänen puolisosa vuodesta 1875 oli Henny Mikaela Grafström. Vuonna 1853 ylioppilaaksi tullut von Haartman suoritti teknisiä opintoja Hannoverissa. Hän toimi insinöörinä tie- ja vesirakennuslaitoksen palveluksessa 1862–1890. Von Haartman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Päivi Hannula

Päivi Hannula (s. 1984/5) on suomalainen rikostoimittaja ja true crime -kirjailija.
Hannula aloitti uransa rikostoimittajana MTV:n palveluksessa keväällä 2010. Sittemmin hän on toiminut MTV:llä uutispäällikkönä. Vuonna 2024 Hannula julkaisi kirjan Väärän auton kyytiin – suomalaisia katoamistapauksia (Tammi), jossa käsitellään katoamistapauksia, joihin epäillysti liittyy auton kyytiin nouseminen. Kirjassa käsiteltyihin tapauksiin kuuluvat Merja Vaaran, Piia Ristikankareen ja Riina Mäkisen katoamistapaukset sekä Mika Moringiin kytkeytyviksi epäillyt katoamiset. Hannula kirjoitti lisäksi Jari Veijalaisen kanssa teoksen Someron murha – kadonneen Milla Arosen tapaus (Tammi, 2024).
Alfons Maria Stickler

Alfons Maria Stickler (23. elokuuta 1910, Neunkirchen – 12. joulukuuta 2007) oli itävaltalainen titulaariarkkipiispa ja katolisen kirkon kardinaali. Hänestä tuli kardinaali 25. toukokuuta 1985 ja vanhin kardinaali Johannes Willebrandsin (s. 1909) kuoltua 1. elokuuta 2006.
Stickler syntyi Neunkirchenissä, lähellä Wieniä Itävallassa kahdestatoista lapsesta järjestyksessä toiseksi. Hän liittyi nuorena salesiaaneihin ja sai pappisvihkimyksensä 27. maaliskuuta 1937.
Stickler toimi Vatikaanin salaisen arkiston hoitajana ja Vatikaanin kirjaston kirjastonhoitajana vuosina 1985–1988.
Andrew Buchan

Andrew Buchan (s. 1979 Stockport, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on valmistunut Royal Academy of Dramatic Artista vuonna 2005.
Buchan tunnetaan useita palkintoja voittaneesta Broadchurch-jännityssarjasta, jossa hän esitti perheenisä Mark Latimeria. Muita televisiorooleja hänellä on ollut sarjoissa  The Crown, Espanjalainen prinsessa, Fixer, Hercule Poirot: Aikataulukon arvoitus, The Honourable Woman ja Kotiopettajattaren romaani. Buchan on näytellyt myös elokuvissa All the Money in the World (2017) ja The Mercy (2018).
Buchan on naimisissa näyttelijä Amy Nuttallin kanssa. He avioituivat vuonna 2012, ja heillä on vuonna 2015 syntynyt lapsi.
Aiheesta muualla

Andrew Buchan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Andrew Bolt

Andrew Bolt (s. 26. syyskuuta 1959 Adelaide, Etelä-Australia) on australialainen konservatiivinen toimittaja, kolumnisti, radiokommentaattori, bloggaaja ja televisiojuontaja. Hän kirjoittaa kolme kertaa viikossa melbournelaiseen Herald Sun -sanomalehteen, ja hänen kolumninsa julkaistaan myös muissa News Corp Australian julkaisuissa. Bolt juontaa myös arkipäivisin The Bolt Report -talkshow’ta Sky News Australialla. Hänen kirjansa Still Not Sorry: The Best of Andrew Bolt ilmestyi vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Andrew Boltin blogi Herald Sunin sivuilla (englanniksi)
Retkikunta 8

Retkikunta 8 (engl. Expedition 8) oli Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) 8. miehistö.
Miehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Michael Foale (6)   | Komentaja   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Aleksandr Kaleri (4)   | Lentoinsinööri   | Venäjän avaruusjärjestö  |  Venäjä |
Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Retkikunnan komentaja Michael Foale ja lentoinsinööri  Aleksandr Kaleri sekä ESAn astronautti Pedro Duque laukaistiin  ISS:lle 18. lokakuuta 2003 lennolla Sojuz TMA-3.
Foale ja Kaleri suorittivat 27. helmikuuta 2004 ensimmäisen kahden hengen ISS:n miehistön suorittaman avaruuskävelyn. Aikaisemmista ISS:n avaruuskävelyistä poiketen avaruusaseman sisällä ei ollut ketään avaruuskävelyn aikana. Avaruuskävely kesti 3 tuntia 55 minuuttia. Kyseessä oli 27. avaruusasemalta suoritettu avaruuskävely ja kaiken kaikkiaan 52. ISS:n kokoonpanoon, toimintaan tai huoltoon liittynyt avaruuskävely. Se suoritettiin Pirs-telakointimoduulista venäläisillä Orlan-avaruuspuvuilla. Avaruuskävely jouduttiin keskeyttämään ennenaikaisesti Kalerin avaruuspuvun jäähdytysjärjestelmän rikkoontumisen vuoksi.
Foale ja Kaleri palasivat Maahan lennolla Sojuz TMA-3 30. huhtikuuta 2004 ESAn  astronautti André Kuipersin kanssa, joka oli saapunut yhdessä Retkikunta  9:n miehistön kanssa lennolla Sojuz TMA-4 yhdeksän päivää aikaisemmin.
Aiheesta muualla

Retkikunta 8 NASAn kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Retkikunta 8:n lehdistöpaketti (3,4 Mt pdf)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Foale avaruuskävelyllä
Pyhä Vitus

Pyhän Vituksen marttyyrius kiehuvassa öljyssä (1500-l.)
Pyhä Vitus
Pyhä Vitus (s. Mazara, Sisilia - k. n. 304 Lucania, Etelä-Italia) on kristitty marttyyri, jota katolinen kirkko kunnioittaa pyhimyksenä ja yhtenä neljästätoista hädässä auttajasta.
Elämäkerta

Pyhän Vituksen elämäkerran mukaan hänen pakanallinen isänsä, senaattori Hylas, yritti eri tavoin saada poikansa luopumaan kristinuskosta. Isä sulki hänet viettelevien tanssijattarien kanssa samaan huoneeseen, mutta enkelit suojelivat Vitusta lankeemukselta.
Vitus pakeni Roomaan, jossa hän paransi keisari Diocletianuksen pojan tätä riivaavasta  tanssitaudista. Siitä huolimatta keisari antoi muun muassa heittää Vituksen pataan, jossa oli kiehuvaa pikeä ja sulaa lyijyä. Vitus kuitenkin nousi vahingoittumattomana esiin padasta. Enkelit kuljettivat lopulta erilaisten tappamisyritysten kohteeksi joutuneen Vituksen Santa Ceciliaan lähelle Ebolia, missä hän seuralaisineen kuoli rauhallisesti  rukouksessa.
Vuoden 600 tienoilla Vituksen kultti tunnetaan kirjallisuudessa, ja Lukaniassa kirjoitetaan legendaarinen pyhimyselämäkerta, joka leviää nopeasti Pohjois-Italiaan, Ranskaan ja Saksaan.  Ala-saksalaisen legendan mukaan Vituksen luut tuotiin vuonna 583 Sisiliasta mantereelle. Reliikin osat siirtyivät ostojen ja ryöstöjen myötä paikasta toiseen. Monet luut, muun muassa pääkallo, päätyivät lopulta 1300-luvulle tultaessa Prahaan, minne rakennettiin Vitukselle pyhitettyä katedraalia.
Pyhimyskultti

Vitus on yksi neljästätoista hädässä auttajasta. He ovat pyhimyksiä, joita kunnioitetaan katolisessa kirkossa auttajina ja suojelijoina  erilaisia tauteja vastaan. Ryhmä muotoutui 1300-luvulla Reininmaalla Mustan surman aiheuttaman epidemian seurauksena.
Pyhimyskultti > Tanssitautisten parantaja

Koska Vitus oli parantanut keisarin pojan tanssitaudista, häntä alettiin pitää tanssitautisten parantajana. Arno Forsius kirjoittaa: "Saksalaisen kulttuurin maissa esiintyi keskiajalla massahysteriana tanssihulluutta, jota nimitettiin Pyhän Vituksen tanssiksi. Varsinkin maaseudun miehet ja naiset muodostivat piirejä ja ryhmiä, joissa he tanssivat musiikin tahdittamina mielettömästi ympäriinsä, kunnes kaatuivat uupuneina maahan, usein tajuttomina ja vaahtoa suusta sylkevinä."  Tanssitautisia saatettiin hoitaa ajamalla heistä pois riivaajia Pyhälle Vitukselle omistetuissa kappeleissa.
Forsius toteaa, että myös Italiassa oli tanssihysteriaa, mutta sitä nimitettiin tarantismiksi, koska sen katsottiin johtuvan tarantula-hämähäkkien puremista. Kun massahysterian kaltainen tanssitauti laantui, Pyhän Vituksen nimi liitettiin reumaattiseen tulehdukseen liittyvään tanssitautiin, chorea minoriin.
Elämäkertansa takia hänestä  tuli erityisesti tanssijoiden ja näyttelijöiden suojelija. Pyhältä Vitukselta pyydettiin apua monissa asioissa, kuten koiran- ja käärmeenpuremissa, epilepsiassa sekä salamoita ja myrskyjä vastaan. Kansanuskomuksissa Vitusta on alettu pitää myös oikeaan aikaan unesta herättäjänä, mahdollisesti muistopäivän takia, joka ajoittuu lähelle kesäpäivänseisausta. Pyhän Vituksen puoleen käännyttiin myös esimerkiksi säätä koskevissa toiveissa: "O heiliger Vitus, regne nicht, / damit es uns nicht am Korn gebricht, denn Regen am St. Vitustag, / die Gerste nicht vertragen mag." (Pyhä Vitus, älä anna viljaa sateen pestä.  Vituspäivän tienoolla ei ohra vettä kestä).
Pyhimyskultti > Ikonografia

Ikonografiassa Pyhä Vitus esitetään nuorena miehenä palmunlehvä kädessään, joskus myös kukon, koiran, korpin tai leijonan seurassa. Kaikki nämä eläimet liittyvät hänen pyhimyselämäkertaansa. Marttyyrikuolemaansa liittyvien tapahtumien johdosta  Pyhä Vitus kuvattiin useimmiten seisomassa suuressa padassa, jossa häntä korvennettiin hengiltä. Joskus hänet kuvattiin pienikokoisen padan kanssa, joka saattoi muistuttaa yöastiaa. Sen takia Vituksesta tuli kansanuskossa myös vuoteenkastelijoiden ja ripulitautisten parantaja.
Pyhimyskultti > Muistopäivä

Pyhän Vituksen muistopäivää vietettiin juliaanisen kalenterin mukaan 15. kesäkuuta, joka vastaa gregoriaanisen kalenterin 28. päivää. Vuonna 1969 paavi Paavali VI poisti Pyhän Vituksen muistopäivän yhdessä 92 muun keskiaikaisen pyhimyksen kanssa, joiden elämäkertatiedot olivat puutteelliset.
Pyhä Vitus on Prahan ja monen muun paikkakunnan suojeluspyhimys etenkin Saksassa. Hänelle on omistettu Prahan siluettia hallitseva Pyhän Vituksen katedraali.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic Online profile of Saint Vitus
Information on Saint Vitus, the saint, on saintvitus.com
San Vito
Wienin Ylä- ja Ala- St. Vituksen kaupunginosavaakuna
Alexander Starck

Alexander Starck (ven. Александр Александрович Старк, Aleksandr Aleksandrovitš Stark, 18. toukokuuta 1890 Pietari – 18. syyskuuta 1925 Leningrad) oli venäläinen laivastoupseeri, joka 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen jäi perheineen Suomeen asumaan ja sai myöhemmin myös Suomen kansalaisuuden. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti. 1920-luvun alussa hän vieraili lukuisia kertoja Pietarissa ja vakoili Neuvostoliittoa vastaan venäläisten vastavallankumouksellisten hyväksi.
Toiminta

Vuonna 1919 Starck oli Ison-Britannian asiamies Kuninkaallisen laivaston Pietarin saarron aikana. Hän vieraili kaupungissa useita kertoja, toimien brittien ja venäläisten vastavallankumouksellisten yhdysmiehenä. Kuninkaallisen laivaston poistuttua Itämereltä marraskuussa 1919, Starck jatkoi toimintaansa Venäjän valkoisen armeijan kuriirina ja vakoojana. Hieman myöhemmin hän ryhtyi valkoisten emigranttien monarkistisen vastavallankumouksellisen järjestön Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) salaisen tiedusteluosaston palvelukseen. ROVS:n tiedustelun Suomen-osastoa johtivat kenraalimajurit Eugèn Högström ja Theodor Charpentier. Mukana toiminnassa oli myös Suomen sotilastiedustelu, joka muun muassa järjesti rajanylitykseen tarvittavat paperit ja Neuvostoliitossa käytettävät väärät asiakirjat. Starckista tuli valkoisten tärkeimpiä Neuvostoliitossa käyviä asiamiehiä.
Kuolema

Starck matkusti Leningradiin viimeisen kerran elokuussa 1925. Neuvostoliiton salainen poliisi OGPU kuitenkin onnistunut pääsemään hänen jäljilleen. Koska Starck oli Suomen kansalainen, hänet olisi pitänyt tuomion kärsimisen jälkeen palauttaa Suomeen, minkä vuoksi OGPU päätti murhata Starckin. Hänet ammuttiin 18. syyskuuta 1925 Fontanka-kanavan rantakadulla. Sanomalehdissä tapausta väitettiin ryöstömurhaksi.
Perhe

Alexander Starckin isä oli venäläinen entomologi Aleksandr Aleksandrovitš Starck (myöh. Edward Alexander Starck[lähde? ]), joka omisti Ala-Mellolan maatilan Kuolemajärven Kaukjärvellä. Lokakuun vallankumouksen myötä koko perhe jäi asumaan Suomeen.
Reinheimenin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Norja Opplandin lääni, Møren ja Romsdalin lääni
Pinta-ala:  1969 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Reinheimen nasjonalpark
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  2006
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Reinheimenin kansallispuisto (norjaksi Reinheimen nasjonalpark) sijaitsee Norjassa Opplandin sekä Møren ja Romsdalin läänien alueella. Kansallispuisto levittäytyy Lesjan, Skjåkin, Vågån, Lomin, Norddalin ja Rauman kuntien alueelle. Pinta-alaltaan kansallispuisto 1969 neliökilometriä. Kansallispuisto on perustettu vuonna 2006.
Retkikunta 5

Retkikunta 5 (engl. Expedition 5) oli Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) 5. miehistö.
Miehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Valeri Korzun (2)   | Komentaja   | Venäjän avaruusjärjestö  |  Venäjä  |
| Peggy Whitson (1)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Sergei Treštšov (1)   | Lentoinsinööri   | Venäjän avaruusjärjestö  |  Venäjä |
Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Retkikunnan miehistö suoritti kaksi avaruuskävelyä. Miehistö  suoritti 25 uutta tieteellistä koetta ja jatkoi vanhoja kokeita. Lennon aikana Whitson nimitettiin NASAn ensimmäiseksi ISS:n tiedeupseeriksi (science officer).
Aiheesta muualla

Retkikunta 5 NASAn kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Retkikunta 5:n lehdistöpaketti (2,2 Mt pdf)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Peggy Whitson mikrogravitaatiota tutkivan koelaitteiston ääressä Destiny-laboratoriomoduulissa 8.7.2002
Pyöriäinen (Hirvensalmi)

| Pyöriäinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°39′06″N, 26°54′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Pitkälampeen 
Järvinumero:  14.922.1.051
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,4 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,876 km  
Pinta-ala:  2,705 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyöriäinen 
Pyöriäinen  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Keron lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,4 metriä mpy.
Retkikunta 9

Retkikunta 9 (engl. Expedition 9) oli Kansainvälisen avaruusaseman 9. miehistö. Se työskenteli vuonna 2004.
Miehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Gennadi Padalka (2)   | Komentaja   | Venäjän avaruusjärjestö  |  Venäjä  |
| Edward Fincke (1)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat  |

Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Varamiehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Leroy Chiao  | Komentaja   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Saližan Šaripov  | Lentoinsinööri   | Venäjän avaruusjärjestö  |  Venäjä  |

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Ritchie Jones

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Richard Glynn Jones
Syntymäaika: 26. syyskuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Manchester, Englanti
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Bradford City
Pelinumero: 8
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2008 2006 2006 2007 2007 2008–2010 2010–2011 2011– | Manchester United → Royal Antwerp (laina) → Colchester United (laina) → Barnsley (laina) → Yeovil Town (laina) Hartlepool United Oldham Athletic Bradford City | 0 (0) 6 (2) 6 (0) 4 (0) 9 (0) 69 (7) 31 (1) 35 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. marraskuuta 2012.
Richard Glynn ”Ritchie” Jones (s. 26. syyskuuta 1986 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin kakkosliigassa pelaavaa Bradford Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jones on Manchester Unitedin kasvatti ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 26. lokakuuta 2006 liigacupin ottelussa Barnetia vastaan. Käytyään lainalla useissa seuroissa Jones siirtyi kesällä 2008 Hartlepool Unitediin. Kesällä 2010 hän siirtyi Oldham Athleticiin, jossa pelasi yhden kauden. Seuraavana kesänä hän vaihtoi Bradford Cityyn.
Retkikunta 46

Retkikunta 46 (engl. Expedition 46) on  Kansainvälisen avaruusaseman 46. miehistö.
Lennolla Sojuz TMA-19M, jolla Juri Malentšenko, Timothy Kopra ja Timothy Peake, saapuivat ISS:lle tapahtui pieni ongelmatilanne. ISS:n telakoiduttaessa Sojuzin automaattinen Kurs-telakointijärjestelmä ei toiminut, minkä vuoksi lennon komentaja Malentšenko suoritti telakoitumisen käsin. Ongelma viivytti telakoitumista 10 minuuttia.
Scott Kelly ja Mihail Kornijenko viettivät asemalla kaikkiaan 340 päivää erityisessä pidemmän keston tehtävässä.
Miehistö

| Asema | Ensimmäinen osa joulukuu 2015 | Toinen osa joulukuu 2015 - maaliskuu 2016 |
| --- | --- | --- |
Komentaja: Scott Kelly, NASA
Lentoinsinööri 1: Mihail Kornijenko, RSA
Lentoinsinööri 2: Sergei Volkov, RSA
| Lentoinsinööri 3 |  | Juri Malentšenko, RSA |
| Lentoinsinööri 4 |  | Timothy Peake, ESA |
| Lentoinsinööri 5 |  | Timothy Kopra, NASA |

Lähde: Spacefacts
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Retkikunta 46 Wikimedia Commonsissa
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Ananaskala

| Ananaskala |
| --- | --- |
 Ananaskala espanjalaisessa akvaariossa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Limapääkalat Beryciformes
Heimo::  Ananaskalat Monocentridae
Suku::  Monocentris
Laji::  japonica
Kaksiosainen nimi
 Monocentris japonica  (Houttuyn, 1782) 
Katso myös
   Ananaskala Wikispeciesissä   Ananaskala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ananaskala (Monocentris japonica) on ananaskalojen (Monocentridae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji.
Ananaskalan tavallinen pituus on 12 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa 17 senttimetrin mittaiseksi. Sen selkäevässä on yhteensä 5–6 piikkiä. Ananaskalan ruumis on pyrstön viereistä aluetta lukuun ottamatta suurien, kiinteiden suomujen peitossa. Väritykseltään ananaskalan ruumis on keltainen ja alaleuka musta. Myös suomuilla on musta reunus. Isoananaskalasta (Cleidopus gloriamaris) ananaskala eroaa siten, että sen valoelin on alaleuan kärjessä, kun taas isoananaskalalla se on kyljissä. Lisäksi ananaskalan kuono on terävämpi.
Ananaskalaa tavataan indopasifisella merialueella. Sitä on havaittu 1–250 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Aikuiset ananaskalat elävät tavallisesti 20–200 metrin syvyydessä, nuoret yleensä matalammissa vesissä.
Ananaskala on yöaktiivinen ja viettää päivät luolien ja kielekkeiden suojissa.
Andecavit

Andecavien lyöttämiä stateereja.
Andecavit (lat. Andecavi) olivat gallialainen heimo, jotka Julius Sacrovir sai yllytettyä kapinaan vuonna 21. Andecavit asuivat Loirejoen laaksossa, joen pohjoisrannalla turoneiden länsipuolella. Andecavien pääkaupunki oli Juliomagus tai Civitas Andecavorum, nykyinen Angers.
Ritavuori

Ritavuori on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Heikki Ritavuori (1880–1922), poliitikko, kansanedustaja (Nuorsuomalainen puolue, Kansallinen edistyspuolue), sisäasiainministeri 1919–1920 ja 1921–1922, asianajaja ja henkirikoksen uhri
Heikki Ritavuori (1936–2008), elokuvakäsikirjoittaja, -ohjaaja ja -tuottaja
Marjo Ritavuori (1914–1988), kätilö, Kätilöopiston johtaja 1947–1952 ja 1960–1973 ja rehtori 1973–1976
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Andara

| Andara |
| --- | --- |
 Andara
 Koordinaatit: 18°04′00″S, 21°27′00″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Itäinen Kavango
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Andara on kylä Mukwen vaalipiirissä Itäisellä Kavangolla Namibiassa. Se sijaitsee n. 200 km itään Runnulta, ja siellä asuu lähinnä hambukushu-heimoon kuuluvia ihmisiä.
Saksalaiset lähetyssaarnaajat Oblati Mariae Immaculatae -järjestöstä perustivat Andaraan lähetysaseman  vuonna 1913. Tunnusteluja oli suoritettu jo vuonna 1903 ja 1907, ja tammikuussa 1908 aseman perustivat isät Franz Krist ja Franz Lauer sekä maallikkoveli Georg Kurz. Muutaman viikon kuluttua isä Krist lähti paluumatkalle kohti Grootfonteinia, mutta hän kuoli matkalla. Kun uusi retkikunta saapui Andaraan, sieltä löytyi vain kaksi hautaa. Isä Lauer ja Kurz olivat kuolleet mustavesikuumeeseen.
Uusi retkikuntakin oli epäonninen, sillä eräs sen jäsenistä ampui vahingonlaukauksen, ja hambukushujen kuningas Libebe muuttui lähetyssaarnaajille vihamieliseksi, jolloin lähetyssaarnaajien oli pakko siirtyä gcirikujen kuninkaan Nyanganan luo paikkaan, josta käytettiin samaa nimeä, Nyangana.
Libebe leppyi kuitenkin verrattain pian, ja saksalaiset paterit perustivat Andaran lähetysaseman uudelleen vuonna 1913. Uutta yritystä johti pater Joseph Gotthardt, josta myöhemmin tuli Lounais-Afrikan arkkipiispa.
1960-luvulla Andaraan rakennettiin katolinen sairaala sekä nuorisomaja. Nuorisomajaan mahtuu majoittumaan 130 henkeä kerrallaan.
Andreas Schlütter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andreas Schlütter |  Andreas Schlütter |  Andreas Schlütter |  |
Maa:   Saksa
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | 4 × 10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | 4 × 10 km viesti |  |
Andreas Schlütter (s. 17. elokuuta 1972 Suhl, Thüringen, Saksa) on saksalainen hiihtäjä. Hän on saavuttanut neljä arvokisamitalia, kaikki Saksan viestijoukkueissa.
Schlütter on sijoittunut arvokisoissa henkilökohtaisilla matkoilla viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon, paras saavutus on neljäs sija 2002 olympialaisten 50 kilometrin matkalla.
Urheilu-uransa jälkeen Schlütter on valmentanut saksalaisia hiihtäjiä.
Henkilökohtaiset arvokisasijoitukset kymmenen parhaan joukossa > Olympialaiset

2002 Salt Lake City: 4. (50 km)
2006 Torino: 7. (15 km)
Henkilökohtaiset arvokisasijoitukset kymmenen parhaan joukossa > MM-kisat

2003 Val di Fiemme 5. (15 km ja 30 km)
2005 Oberstdorf 10. (50 km)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andreas Schlütter Wikimedia Commonsissa
Andreas Schlütter Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Andante, Andante

| ”Andante, Andante” ABBA |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Super Trouper
 Äänitetty : 1980
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): Benny Andersson Björn Ulvaeus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.40
 Levy-yhtiö: Polar Music
Abban muut singlet
| ”Happy New Year” 1980 | ”Andante, Andante” 1981 | ”Lay All Your Love on Me” 1981 |
Andante, Andante on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen seitsemännellä studioalbumilla Super Trouper. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappaleen taltiointi aloitettiin 9. huhtikuuta 1980 Polar Music Studiolla ja sen työnimenä oli "Hold Me Close".
"Andante, Andante" julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä vuonna 1981 b-puolenaan "The Piper".
"Andante, Andante" on versioitu useaan kertaan. Sen ovat tulkinneet muun muassa Hazell Dean ja Andreas Martin, joka levytti sen saksankielisenä nimellä "Ich brauch' deine Liebe". Kappale on niin ikään mukana musikaalielokuvassa Mamma Mia: Here We Go Again!.
Käännös suomeksi