stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alkeisreaktio
Palautuva 1. kertaluvun reaktio etenee tuotteeseen

Vakiotilaoletuksen käyttö kompleksisen reaktion kinetiikan ratkaisemisessa korostuu 1. kertaluvun reaktiossa, jossa on mukana välituote. Reaktiomekanismi jota tarkastellaan on
Reaktion nopeuslait ovat:
Yleinen ratkaisu esim. Laplace muunnoksen avulla näille differentiaaliyhtälöille on
Näissä yhtälöissä  \lambda _{2}\,\lambda _{3}=k_{1}k_{2},\,\,\lambda _{2}+\lambda _{3}=k_{1}+k_{-1}+k_{2},\,\,(k_{1}-\lambda _{2})(k_{1}-\lambda _{3})=-k_{1}k_{-1}. Viereisessä kuvassa on tilanne, jossa  k_{-1}=k_{2} ja  4k_{1}=k_{2}. Lopputuotteen muodostuminen viivästyy johtuen lähtöaineen ja välituotteen palautuvasta (reversiibelistä) reaktiosta. Jos  k_{-1} olisi erittäin pieni, niin reaktiot olisivat kuten peräkkäiset 1. kertaluvun reaktiot.
Sovellettaessa vakiotilaoletusta reaktio välituotteelle, saadaan sen konsentraatioksi
Tärkeätä on huomata, että välituotteen konsentraation pitää olla paljon pienempi kuin lähtöaineen konsentraation, joten  k_{1}\ll (k_{-1}+k_{2}). Vakiotilaoletusta soveltaen saadaan edellä mainituista tarkkoista integroiduista nopeuslaeista approksimoidut yhtälöt:
Viereisestä kuvasta on todettavissa, että approksimoidut yhtälöt lähestyvät tarkkoja yhtälöitä vasta riittävän pitkän reaktioajan kuluttua:  (k_{-1}+k_{2})t\ll 1.
Tätä aikaa voi lyhentää ottamalla nopeusvakio  k_{1} hyvin pieneksi kuten  200k_{1}=k_{2}. Vakiotilaoletuksen edellys on, että välituotteen konsentraatio on aina hyvin pieni tai se muuttuu reaktioajan funktiona hyvin hitaasti. Riippuen nopeusvakioiden suuruudesta, joko ensimmäinen reaktiovaihe (palautuva) tai toinen reaktiovaihe (palautumaton) voi olla kokonaisreaktionopeuden määräävä vaihe. Jos  k_{2}\ll k_{-1}, niin tuotteen muodostumiselle voidaan kirjoittaa
Toisaalta jos  {\frac {k_{-1}}{k_{2}}} on hyvin suuri, jolloin toinen reaktiovaihe on liian hidas vaikuttaakseen merkittävästi tasapainotilaan  {\text{A}}\rightleftharpoons {\text{B}}, niin tuotteen muodostumiselle saadaan
Tällöin toinen reaktiovaihe on kokonaisreaktionopeuden määräävä vaihe.
Palautuva 2. kertaluvun reaktio

Jos bimolekulaarisen reaktion palautuva reaktiosuunta on kinetiikaltaan merkittävä, pitää se ottaa huomioon nopeuslaissa. Tällöin on kysy palautuvasta 2. kertaluvun reaktiosta. Tasapainoreaktio on:
Reaktioyhtälön nopeuslaki on
Tässä  K={\frac {k_{1}}{k_{-1}}} on termodynaaminen tasapainovakio. Merkitään reaktion etenemistä   x:llä, jolloin nopeuslaiksi saadaan
Merkitään  \alpha =(k_{1}[A]_{0}[B]_{0}-k_{-1}[C]_{0}[D]_{0}),\,\,\,\beta =-[k_{1}([A]_{0}+[B]_{0})+k_{-1}([C]_{0}+[D]_{0})],\,\,\,\gamma =(k_{1}+k_{-1}). Nopeusyhtälö saadaan integroitavaksi:
Integroiduksi nopeuslaiksi saadaan
Tässä  q^{2}\,=\,\beta ^{2}\,-\,4\alpha \gamma
Palautuva 2. kertaluvun reaktio > Palautuva 2. kertaluvun reaktio, reaktion alussa vain lähtöaineita

Jos reaktion alussa vain  {\text{A}} ja  {\text{B}} ovat läsnä, niin nopeuslaki on
Merkitään nyt  \alpha =([A]_{0}[B]_{0}),\,\,\,\beta =-([A]_{0}+[B]_{0}),\,\,\,\gamma =(1-K^{-1}). Nyt nopeuslaki on kirjoitettavissa muotoon
Tässä yhtälössä  q\,=\,\beta ^{2}\,-\,4\alpha \gamma .
Jos lähtöaineiden alkukonsentraatiot ja tasapainovakio tunnetaan, voidaan  \alpha ,\,\beta ,\,{\text{ja}}\,\gamma  laskea. Nopeusvakio  k_{1} saadaan kuvaajasta jossa yhtälön vasen puoli on piirretty ajan funktiona.
Lisätietoa nimistöstä

| englanninkielinen vastine | suomenkielinen vastine |
| --- | --- |
zero-order reaction: 0. kertaluvun reaktio
first-order reaction: 1. kertaluvun reaktio
second-order reaction: 2. kertaluvun reaktio
rate constant: nopeusvakio
rate coefficient: nopeuskerroin (adsorptio mukana)
forward reaction: etenevä reaktio
reverse reaction: palautuva reaktio
elementary reaction: alkeisreaktio
parallel reactions: rinnakkaiset reaktiot
consecutive reactions: peräkkäiset reaktiot
branching ratio: haarautumissuhde
half-life: puoliintumisaika
mean lifetime: keskimääräinen elinaika
overall order of reaction: reaktion kokonaiskertaluku
steady-state approximation: vakiotilaoletus
principle of microscopic reversibility: mikroskooppisen käänteisyyden periaate
principle of detailed balancing: yksittäistasapainoperiaate

1. kertaluvun kinetiikka ja puoliintumisajat.
Konsentraatiosuhde on [A]/[A]0 tai [B]/[A]0 tai [C]/[A]0
Konsentraatiosuhde on [A]/[A]0 tai [B]/[A]0 tai [C]/[A]0
k2 = 3k3= 6k4
Konsentraatiosuhde on [A]/[A]0 tai [B]/[A]0
Konsentraatiosuhde on [A]/[A]0 tai [B]/[A]0 tai [C]/[A]0
Konsentraatiosuhde on [A]/[A]0 tai [B]/[A]0 tai [C]/[A]0
Sidney Sheldon

Sidney Sheldon (alkup. nimi Sidney Schechtel) (11. helmikuuta 1917 Chicago, Yhdysvallat – 30. tammikuuta 2007 Rancho Mirage, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja kirjailija. Sheldon on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan kaikkien aikojen käännetyin kirjailija, Raamatun kirjoittajien jälkeen. Hänen teoksiaan on myyty yli 300 miljoonaa kappaletta 150 maassa.lähde?
Sheldon aloitti uransa editoimalla televisio-ohjelmien ja B-elokuvien käsikirjoituksia. Toisen maailmansodan jälkeen hän kirjoitti musikaaleja Broadwaylle ja jatkoi käsikirjoittajana. Kirjoihin hän siirtyi vasta 1970.lähde?
Sheldon sai Oscarin käsikirjoituksesta elokuvaan Minä näin hänet ensin (1947), Tony-palkinnon musikaalista Redhead 1959 ja Oscarin ja Emmy-palkinnon televisiosarjasta Unelmatyttöni.
Sheldonin esikoisromaani Kuin rotta loukossaan (The Naked Face) ilmestyi 1970. Hän sai siitä Edgar Allan Poe -palkinnonlähde?. Hänen muiden tekstiensä tapaan myös kaikki romaanit ovat olleet menestyksiä.
Sheldon kuoli 89-vuotiaana keuhkokuumeen jälkiseurauksiin Rancho Miragessa.
Teokset

The Naked Face (1970), Kuin rotta loukossaan; suomentanut Erkki Hakala, WSOY 1976 ISBN 951-0-07736-4 Sarja: Sapo, 195
The Other Side of Midnight (1973), Sydänyön tuolla puolen, suom. Hilkka Pekkanen, WSOY 1977 ISBN 951-0-08011-X
A Stranger in the Mirror (1976), Pahan kasvot, 1978
Bloodline (1977), Veren perintö, 1979
Rage of Angels (1980), Enkelten raivo, 1981
Master of the Game (1982), Timanttidynastia, 1983
If Tomorrow Comes (1985), Jos huominen tulee, 1985
Windmills of the Gods (1987), Kuoleman enkeli, 1987
The Sands of Time (1988), Menneisyyden jäljet, 1989
Memories of Midnight (1990), Sydänyön muistot, 1990
Tuomiopäivän salaliitto.  (The Doomsday Conspiracy, 1991.)  Suomentanut Anja Meripirtti. WSOY, 1991.  ISBN 951-0-17190-5
The Stars Shine Down (1992), Kun tähdet sammuvat, 1992
Nothing Lasts Forever (1994), Mikään ei ole ikuista, 1994
Morning, Noon and Night (1995), Naamioiden aika, 1995
The Strangler (1996), Kuristaja, 1996
The Best Laid Plans (1997), Koston jumalat, 1997
Tell Me Your Dreams (1998), Kerro minulle unesi, 1998
The Sky Is Falling (2001), Kun taivas putoaa, 2000
Are You Afraid of the Dark? (2004), Pelkäätkö pimeää?, 2004
The Other Side Of Me (2005)
Kirjallisuutta

Ulkomaisia nykykertojia 2. Toimittaneet Ritva Aarnio ja Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu, 1998.
Aiheesta muualla

Sidney Sheldonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Shotgun Express

Shotgun Express oli vuosina 1966–1967 toiminut brittiläinen rhythm and blues -kokoonpano. Yhtye oli olemassa vain muutamia kuukausia, mutta se tunnetaan siitä, että useat kokoonpanossa soittaneista muusikoista tulivat tunnetuiksi muissa kokoonpanoissa tai soolourillaan.
Yhtyeeltä julkaistiin lokakuussa 1966 yksi single, I Could Feel The Whole World Turn Round/Curtains.
Kokoonpano

Beryl Marsden – laulu
Rod Stewart – laulu, huuliharppu
Phil Sawyer – kitara
Peter Green – kitara
Peter Bardens – kosketinsoittimet
Dave Ambrose – basso
Mick Fleetwood – rummut
Rod Stewart liittyi Jeff Beck Group -yhtyeeseen ja edelleen Faces-yhtyeeseen ja loi menestyksekkään soolouran. Peter Bardens soitti eri kokoonpanoissa, kuten Love Affairissa, ja tuli kansainvälisesti tunnetuksi Camel-yhtyeessä. Peter Greenistä tuli John Mayall’s Bluesbreakersin kitaristi, minkä jälkeen hän perusti Fleetwood Mac -yhtyeen Mick Fleetwoodin kanssa, joka niin ikään soitti lyhyen aikaa Bluesbreakers-yhtyeessä. Dave Ambrose liittyi Brian Auger Trinityyn, joka tuli tunnetuksi erityisesti Julie Driscolin kanssa 1970-luvulla. Phil Sawyer korvasi The Spencer Davis Groupin Muff Winwoodin tämän lähtiessä omalle uralle. Sawyer on toiminut säveltäjänä ja tuottajana sekä kaupallisena säveltäjänä yritysten mainosfilmejä varten.
Sidonius Apollinaris

Sidonius Apollinarista esittävä lasimaalaus Clermont-Ferrandin katedraalissa.
Sidonius Apollinaris eli Gaius Sollius Apollinaris Sidonius (n. 430 – n. 485) oli kristitty gallialaissyntyinen roomalainen piispa ja kirjailija. Sidonius Apollinaris syntyi Lugdunumissa eli nykyisessä Lyonissa ja seurasi Roomaan appeaan Avitusta, josta tuli Länsi-Rooman keisari vuonna 455. Majorianus syrjäytti sittemmin Avituksen 456, ja Sidonius Apollinaris vastusti tätä jonkin aikaa, mutta taipui sitten tukemaan tätä. Majorianuksen kuoltua Sidonius Apollinaris palasi kotikaupunkiinsa, mutta siirtyi sitten jälleen Roomaan, jossa hänestä tuli praefectus urbi vuonna 468. Sidonius Apollinariksesta tuli Augustonemetumin (nykyinen Clermont-Ferrand) piispa 470-luvulla. Virassaan hän yritti torjua visigoottien hyökkäyksiä huonolla menestyksellä.
Sidonius Apollinariksen tuotantoon kuuluu 24 runoa, joiden joukossa on ylistysrunot sekä Avitukselle että Majorianukselle ja ystäville kirjoitettuja runoja. Lisäksi häneltä on säilynyt laaja kokoelma sukulaisille ja ystäville kirjoitettuja kirjeitä, jotka ovat tärkeä 400-luvun historian lähde.
Naoya Shiga

| Naoya Shiga |
| --- | --- |
 Naoya Shiga
Henkilötiedot
Syntynyt: 1883 Ishinomaki, Japani
Kuollut: 1971 (87–88 vuotta) Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: japani
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Naoya Shiga (1883 Ishinomaki, Japani – 1971 Tokio, Japani) oli japanilainen kirjailija.
Shiga keskeytti kirjallisuudenopinnot Tokion yliopistossa ja ryhtyi kirjailijaksi. Hän perusti 1910 kirjailijoiden Mushanokōji Saneatsun ja Arishima Takeon sekä muutamien muiden kanssa kirjailijaryhmän Shirakaba ('valkoinen koivu'), josta hän kuitenkin pian irtautui. Ryhmä julkaisi saman nimistä lehteä. Shigan ottaa teksteihinsä aiheet omasta lapsuudestaan ja käyttää tarkkaa mutta korutonta kieltä. Tyylissä on huumoria, joka torjuu ylitunteellisuuden.
Suomennetut teokset

Seibee ja kurpitsapullo (Seibee to hyōtan), suom. Kai Nieminen, Pernaja: K. Nieminen 1986 (omakustanne)
Hanin rikos (Han no hanzai, 1913 antologiassa Shōsetsu: japanilaisia kertojia, toim. Veikko Polameri, Otava 1983 ISBN 951-1-07298-6
Kaksi novellia julkaisussa Synteesi 11(1992): 1
Manazuru
Kinosakissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naoya Shiga Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Luettelo vuonna 1793 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1793 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

1. tammikuuta – Francesco Guardi, italialainen taidemaalari (s. 1712)
4. tammikuuta – Bengt Lidner, ruotsalainen runoilija (s. 1757)
20. tammikuuta – Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau, ranskalainen vallankumousmies, kansalliskonventin jäsen ja henkirikoksen uhri (s. 1760)
21. tammikuuta – Ludvig XVI, Ranskan kuningas 1774–1792 ja vallankumouksellinen (s. 1754)
24. tammikuuta – Erik Peter Älf, ruotsalainen pappi ja runoilija (s. 1765)
30. tammikuuta – Armand Tuffin de La Rouërie, ranskalainen markiisi, vapaustaistelija ja vallankumouksellinen (s. 1751)
Helmikuu

2. helmikuuta – William Aiton, skotlantilainen kasvitieteilijä ja puutarhuri (s. 1731)
6. helmikuuta – Carlo Goldoni, italialainen dramaturgi, kirjailija ja oopperalibretisti (s. 1707)
11. helmikuuta – Gabriel Henrik Peldan, suomalainen virkamies, Vaasan vt. pormestari 1761, Uudenkaarlepyyn pormestari 1765 ja Kokkolan pormestari 1768 (s. 1731)
12. helmikuuta – August Jacob Liebeskind, saksalainen pastori ja kirjailija (s. 1758)
helmikuussa – Andreas Malm, suomalainen pappi ja ornitologi (s. 1728)
Maaliskuu

2. maaliskuuta – Carl Gustaf Pilo, ruotsalainen taidemaalari (s. 1711)
17. maaliskuuta – Leopold Hofmann, itävaltalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko (s. 1738)
30. maaliskuuta – Karl Gottlieb von Windisch, saksalainen kirjailija (s. 1725)
Huhtikuu

23. huhtikuuta – Johan Hinric Lidén, ruotsalainen historioitsija ja professori (s. 1741)
23. huhtikuuta – Fredrik Ulrik von Rosen, ruotsalainen kreivi, valtaneuvos ja Turun ja Porin läänin maaherra 1776–1781 (s. 1731)
29. huhtikuuta – John Michell, englantilainen pappi, luonnonfilosofi, tähtitieteilijä ja Royal Societyn jäsen (s. 1724)
29. huhtikuuta tai 29. toukokuuta – John Webber, englantilainen taidemaalari ja tutkimusmatkailija (s. 1751)
Toukokuu

7. toukokuuta – Pietro Nardini, italialainen viulisti ja säveltäjä (s. 1722)
20. toukokuuta – Charles Bonnet, sveitsiläinen luonnontieteilijä ja filosofi (s. 1720)
20. toukokuuta – Timur Šah, Dorrani-valtakunnan hallitsija 1773–1793 (s. 1746 tai 1748)
28. toukokuuta – Anton Friedrich Büsching, saksalainen teologi, maantieteilijä, opettaja ja professori (s. 1724)
Kesäkuu

26. kesäkuuta – Karl Philipp Moritz, saksalainen kirjailija (s. 1756)
26. kesäkuuta – Gilbert White, englantilainen pappi ja luonnontieteilijä (s. 1720)
Heinäkuu

5. heinäkuuta – Alexander Roslin, ruotsalainen muotokuvamaalari (s. 1718)
11. tai 14. heinäkuuta – Jacques Cathelineau, ranskalainen vallankumouksellinen ja yksi Vendéen kapinoiden johtajista (s. 1759)
13. heinäkuuta – Jean-Paul Marat, sveitsiläis-ranskalainen poliitikko, toimittaja, lääkäri, vallankumouksellinen ja henkirikoksen uhri (s. 1743)
17. heinäkuuta – Charlotte Corday, ranskalainen vallankumouksellinen ja Jean-Paul Maratin murhaaja (s. 1768)
20. heinäkuuta – Joseph-Antoine Bruni d’Entrecasteaux, ranskalainen merivoimien upseeri ja tutkimusmatkailija (s. 1737)
23. heinäkuuta – Roger Sherman, yhdysvaltalainen senaattori, edustajainhuoneen jäsen, juristi ja yksi Yhdysvaltain perustajaisistä (s. 1721)
Elokuu

28. elokuuta – Adam Philippe de Custine, ranskalainen kreivi, kenraali ja komentaja Ranskan vallankumoussotien alkuvaiheessa (s. 1740)
Syyskuu

9. syyskuuta – Peter Perez Burdett, englantilainen maanmittari, kartantekijä ja taiteilija (n. 1734)
26. tai 29. syyskuuta – Jean Baptiste Bulliard, ranskalainen sienitieteilijä ja lääkäri (s. 1752)
Lokakuu

3. lokakuuta – Fletcher Christian, englantilainen merimies ja Bounty-laivan kapinan johtaja (s. 1764)
3. lokakuuta – Ivan Jelagin, venäläinen kirjailija, teatterimies ja historioitsija (s. 1725)
5. lokakuuta – Balthasar Münter, saksalais-tanskalainen pappi ja virsirunoilija (s. 1735)
8. lokakuuta – John Hancock, yhdysvaltalainen kauppias, poliitikko, ensimmäinen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaja ja Massachusettsin kuvernööri 1780–1785 ja 1787–1793 (s. 1737)
14. lokakuuta – Samuel Alopaeus, suomalainen kirkkoherra ja mineralogi (s. 1721)
16. lokakuuta – Marie Antoinette, Ranskan kuningatar 1774–1792, kuningas Ludvig XVI:n puoliso 1770–1793 ja vallankumouksellinen (s. 1755)
17. tai 18. lokakuuta – Charles de Bonchamps, ranskalainen markiisi, vallankumouksellinen ja yksi Vendéen kapinoiden johtajista (s. 1760)
31. lokakuuta – Jacques Pierre Brissot, ranskalainen poliitikko, girondistijohtaja, kirjailija, abolitionisti ja vallankumouksellinen (s. 1754)
31. lokakuuta – Pierre Vergniaud, ranskalainen poliitikko, girondistijohtaja ja vallankumouksellinen (s. 1753)
Marraskuu

3. marraskuuta – Olympe de Gouges, ranskalainen näytelmäkirjailija, journalisti, feministi ja vallankumouksellinen (s. 1748)
4. tai 11. marraskuuta – Johan Gabriel Bergman, suomalainen lääkäri (s. 1732)
6. marraskuuta – Philippe Égalité, ranskalainen herttua, poliitikko ja vallankumouksellinen, kuningas Ludvig XVI:n serkku (s. 1747)
7. marraskuuta – Per Krafft (vanhempi), ruotsalainen muotokuvamaalari (s. 1724)
8. marraskuuta – Madame Roland, ranskalainen poliittinen vaikuttaja, girondistijohtaja, kirjailija ja vallankumouksellinen (s. 1754)
10. tai 15. marraskuuta – Jean-Marie Roland de La Platière, ranskalainen poliitikko, tehtaiden tarkastaja, Ranskan sisäministeri 1792 ja 1792–1793 ja vallankumouksellinen (s. 1734)
11. marraskuuta – Naimbana II, Koyan kuningaskunnan hallitsija 1755–1793 (s. 1720)
12. marraskuuta – Jean Sylvain Bailly, ranskalainen matemaatikko, tähtitieteilijä, poliitikko, alkuvaiheen vallankumousjohtaja, Pariisin pormestari 1789–1791 ja Ranskan akatemian ja Ranskan tiedeakatemian jäsen (s. 1736)
29. marraskuuta – Antoine Barnave, ranskalainen poliitikko ja vallankumouksen alkuvaiheen keskeinen vaikuttaja (s. 1761)
Joulukuu

4., 5. tai 9. joulukuuta – Yolande de Polignac, ranskalainen herttuatar ja hovinainen (s. 1749)
8. joulukuuta – Madame du Barry (oik. Jeanne Bécu), ranskalainen aatelinen ja Ranskan kuningas Ludvig XV:n rakastajatar (s. 1743)
Tuntematon päivämäärä

James Small, skotlantilainen keksijä ja insinööri (s. 1730 tai n. 1740)
Jean Smart

| Jean Smart |
| --- | --- |
 Jean Smart vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jean Elizabeth Smart
Syntynyt: 13. syyskuuta 1951 (ikä 73) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  John W. Norwalk Jr.  (vih. 1974; ero 1977) Richard Gilliland  (vih. 1987; k. 2021)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1975–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jean Elizabeth Smart (s. 13. syyskuuta 1951 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt sekä teatterissa, elokuvissa että televisiossa.
Vuonna 1975 ammatillisen näyttelijänuransa teatterissa aloittanut Smart on tunnettu erityisesti televisiotyöstään. Hänen läpimurtoroolinsa oli televisiosarjassa Designing Women, jossa hän näytteli vuosina 1986–1991. Lisäksi hänet tunnetaan rooleistaan esimerkiksi sarjoissa 24 (2006–2007), Samantha (2007–2009), Fargo (2015), Legion (2017–2019), Watchmen (2019) ja Hacks (2021–).
Uransa aikana Smart on palkittu muun muassa kuudella Primetime Emmyllä, kahdella Golden Globella ja kolmella Screen Actors Guild -palkinnolla. Hän sai vuonna 2022 televisio­urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Lapsuus ja nuoruus

Jean Elizabeth Smart syntyi Seattlessa 13. syyskuuta vuonna 1951. Hänen isänsä oli historianopettaja ja myöhemmin kiinteistönvälittäjäksi ryhtynyt Douglas Smart ja äitinsä Kathleen ”Kay” Smart. Hänellä on kolme sisarusta: kaksi veljeä Doug ja John sekä sisko Georgia. Hänellä on isänsä puolelta skotlantilaisia sukujuuria.
Smart varttui ja opiskeli Seattlessa. Hänellä todettiin 13-vuotiaana tyypin 1 diabetes. Valmistuttuaan Ballardin high schoolista vuonna 1969 hän aloitti teatteriopinnot Washingtonin yliopistossa. Kun hän oli vielä yliopisto-opiskelija, toimittajat huomasivat hänen näyttelijäntaitonsa. Opiskeluaikoinaan hän näytteli muun muassa äitiä Maxwell Andersonin näytelmässä The Bad Seed (1972) ja omalaatuista kreivitärtä Jean Giraudoux’n näytelmässä Hupsu kreivitär (1974), ja hänen roolisuorituksensa saivat paikallislehdistössä kiitettäviä arvosteluita. Hän sai B.F.A.-tutkinnon näyttelemisestä vuonna 1974.
Yksityiselämä

Smartin ensimmäinen aviopuoliso oli merijalkaväen sotilas John W. Norwalk Jr., jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1974–1977.
Smart tapasi näyttelijä Richard Gillilandin sarjan Designing Women kuvauksissa, ja he avioituivat vuonna 1987. He olivat naimisissa aina Gillilandin kuolemaan vuonna 2021 asti. Heillä on kaksi poikaa.
Smart on tehnyt vuosien varrella hyväntekeväisyystyötä diabeteksen ja Alzheimerin taudin hoitamiseksi.
Valikoitu filmografia > Elokuvia

Menikö taas pieleen? (Protocol, 1984)
Salainen projekti (Project X, 1987)
Murhaajatar (Overkill: The Aileen Wuornos Story, 1992)
Kotia kohti – uskomaton seikkailu (Homeward Bound: The Incredible Journey, 1993)
Rokkaava Bradyn perhe (The Brady Bunch Movie, 1995)
Toivoton taistelupari (The Odd Couple II, 1998)
Silmänräpäys onneen (Guinevere, 1999)
Rokulipäivä (Snow Day, 2000)
Pojasta mieheksi (The Kid, 2000)
Sweet Home Alabama (2002)
Bringing Down the House – elämä on laiffii (Bringing Down the House, 2003)
Garden State (2004)
I Heart Huckabees (2004)
Lucky You – onnenpeliä (Lucky You, 2007)
Youth in Revolt (2009)
Lemmenlomalla (Hope Springs, 2012)
The Accountant (2016)
Life Itself (2018)
Missä on Emily? (A Simple Favor, 2018)
Superintelligence (2020)
Babylon (2022)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjoja

Teachers Only (1983)
Designing Women (1986–1991)
High Society (1995–1996)
Style & Substance (1998)
Frasier (2000–2001)
Poliisipäällikkö Mannion (The District, 2000–2004)
Melkein sukua (In-Laws, 2002–2003)
Center of the Universe (2004–2005)
24 (2006–2007)
Samantha (Samantha Who?, 2007–2009)
Harryn laki (Harry’s Law, 2011–2012)
Fargo (2015)
Legion (2017–2019)
Watchmen (2019)
Mare of Easttown (2021)
Hacks (2021–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean Smart Wikimedia Commonsissa
Jean Smart Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Korea  Alankomaat 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef 
Smart näyttelemässä Babsia Doris Baizleyn näytelmässä Mrs. California, jota esitettiin Los Angeles Public Theatressa vuonna 1986.
Smart Primetime Emmy -gaalan punaisella matolla vuonna 1991.
Smart vuonna 2008.
Smart vuonna 2015.
Luettelo vuonna 1797 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1797 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

17. tammikuuta – Fredrik Ludvig de la Myle, suomalais-ruotsalainen majuri, vapaamuurari ja runoilija (n. 1752)
18. tammikuuta – Heinrich Johann Nepomuk von Crantz, itävaltalainen lääkäri ja kasvitieteilijä (s. 1722)
Helmikuu

2. helmikuuta – Pasquale Anfossi, italialainen säveltäjä (s. 1727)
19. helmikuuta tai 19. joulukuuta – Francesco Sabatini, italialainen arkkitehti (s. 1721 tai 1722)
22. helmikuuta – Paroni von Münchhausen, saksalainen vapaaherra (s. 1720)