stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säijärvi
Maantietoa

Järven pituus on 350 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Se sijaitsee peltomaiseman keskellä ja siihen laskee Säijoen lisäksi pitkä peltoaukean valtaoja kaakosta. Koillisesta laskee järveen Säijoen pääuoma, joka alkaa Urvantajärvestä. Järven oma laskuoja lähtee länsipäästä ja juoksee kilometrin verran kapeana uomana ja levenee sen jälkeen kilometrin pituiseksi vuonomaiseksi lahdeksi, joka laskee Pyhäjärven Säijänselkään. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Ranta-alue on peltojen reunustamaa suoja- ja suovyöhykettä. Pohjoisrannassa sijaitsee yksi asunto, jolle johtaa tie yhdystieltä 13780.
Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Säijärvelle on piirretty pitkä ja taivutettu muoto, mikä voi tarkoittaa järven vedenpinnan laskua.
Vuoden 1954 peruskartassa järvi oli autio ja nykyistä suuremman kokoinen. Ensimmäinen merkki järven vedenpinnan alenemisesta näkyy vuoden 1980 kartassa, kun itäranta oli työntynyt eteenpäin ja soistunut. Tilanne oli 1991 kartassa sama, mutta nykyään järvestä on jäljellä enää kaksi kolmasosa vuoden 1954 tilanteeseen verrattuna. Järven pohjoisrantaan ilmaantui vuoden 1991 karttaan ensimmäinen rakennus.
Sysipatterin luontopolku

Sysipatterin luontopolku on 2,6 km mittainen luontopolku Päijälässä, Kuhmoisissa. Polku on rengasreitti, joka kulkee 1,6 km metsässä ja palaa 1 km verran hiekkatietä alkupisteelle. Monipuolinen reitti alkaa Päijälän Pirtin pihasta (Päijäläntie 12), jossa on reilusti parkkitilaa ja puucee. Polku on merkitty sinisin täplin maastoon.
Polku lähtee kulkemaan pohjoiseen, kuusi- ja mäntymetsää pitkin kohti Sysipatterin mäkeä. Mäellä on mukava paikka pitää taukoa ja katsella maisemia. Mäki koostuu 2 pitkittäisharjusta, joiden välistä polku kulkee ja laskee siitä edelleen kohti suota. Suolla on pieni saareke, jossa voi myös pitää tauon ja ihastella suon ympäristöä. Suon jälkeen polku kiertää mäntykangasta pitkin itään. Polku ohittaa sähkölinjan ja yhtyy hiekkatielle Kohiseva talon kohdalla. Tietä pitkin palataan takaisin alkupisteeseen Päijälän Pirtille. Polulla on 15 tietotaulua, joissa kerrotaan ympäröivästä luonnosta ja alueen historiasta.
Reitti on rakennettu kesällä 2020 Luonnossa Liikkuen Päijälässä -hankkeiden tiimoilta ja toteutusta sekä markkinointia on avustettu Leader Vesuri-ryhmän myöntämällä maaseuturahaston tuella.
Nimen historia

Maastokartoissa kohteella on 2 rinnakkaisnimeä (Susipatteri eli Sysipatteri). Maanmittauslaitoksen kokoelmatiedon mukaan alue on vanha hiilenpolttopaikka. Kokoelmatiedon mukaan kummatkin nimet, Susipatteri ja Sysipatteri ovat olleet vuoden 1968 keruun aikaan käytössä; Sysipatterin mainitaan olevan vanhempi nimi. Vuoden 1965 peruskarttaan on valikoitunut nimistä Susipatteri. Vuonna 2020 karttaan on palautettu alkuperäinen nimi Sysipatteri rinnakkaisnimeksi. Luontopolun nimeksi valikoitui Sysipatterin luontopolku, sillä se viestii kiinnostavasta historiasta, hiilen poltosta (Sysi=hiili ja patteri= miilu).
Katso myös Pitkäveden melontareitti, Päijälässä sijaitseva 20 km mittainen melontareitti, joka kulkee hetken matkaa vieretysten Sysipatterin luontopolun kanssa Kohisevan kosken alajuoksulta Päijälän keskustaan. Reittejä ylläpitää Päijälän kylän yhdistykset yhteistyössä.
Sipi Ahokas

Sipi Ahokas (1. heinäkuuta 1861 Kurkijoki – 14. marraskuuta 1921 Parikkala) oli suomalainen Parikkalassa vaikuttanut kauppias ja tehtailija. Hän aloitti ensimmäisenä Suomessa huopajalkineiden valmistuksen.
Ahokas aloitti kansakoulun käytyään uransa Pösön liikkeessä Hiitolassa josta hän sitten siirtyi Parikkalaan perustaen oman kaupan sinne. Hän perusti sitten myös ensimmäisen meijerin Parikkalaan ja sen jälkeen harja- ja pensselitehtaan ja vuonna 1896 Suomen ensimmäisen huopajalkineita valmistaneen tehtaan. Hän palkkasi tähän tehtaaseen mestariksi venäläisen Simo (Semjon) Sujeffin. Jalkineita valmistettiin aluksi käsityönä. Vuonna 1909 tehdas siirrettiin Järvenpään ja Kangaskylän rajalle Ahokkaan omistaman Läherinteen tilan maille. Tehtaasta muodostettiin 1914 osakeyhtiö Oy Sipi Ahokas ja Kumpp. ja samalla vuosikymmenellä jalkineiden valmistus koneellistettiin.
Sipi Ahokkaan kuoltua jalkinetehtaan omistajaksi tuli 1921 tehtaan osakkaana ollut viipurilainen kauppaneuvos Artturi Helenius. Helenius osti vuonna 1927 myös Kirvun huopatehtaan ja Äyräpään Vuosalmella sijainneen Karjalan huopatehtaan. Parikkalassa Heleniuksen yritys toimi ensin nimellä Parikkalan Huopatehdas Oy, sitten nimellä Pohjolan Huopa Oy ja viimeksi nimellä Kirvun Huopatehdas Oy. Tehtaan toiminta päättyi Parikkalassa 1960 ja Kangaskylässä sijainnut tehdasrakennus paloi syksyllä 1965. Parikkalassa toimi myös muita huopajalkineita valmistaneita yrityksiä, joista merkittävin oli 1914 perustettu Matti Jantusen huopatehdas, joka oli 1970-luvulla Suomen suurimpia huopatossujen valmistajia. Tehdas toimi Jantuset Oy:n nimellä aina vuoteen 1988 saakka. Ahokkaan huopatehtaan rakennuksista on nykyisin jäljellä vain iso kaksikerroksinen lautaseinäinen tossuvarasto, jonka omistaa Parikkalan kunta.
Ahokkaalla oli useita kunnallisia luottamustoimia Parikkalassa. Hän osallistui nuorisoseuratoimintaan ja oli mukana perustamassa Parikkalan yhteiskoulua.
Taavi Vähäsarja

Taavi Johannes Vähäsarja (28. joulukuuta 1930 Kemi – 4. joulukuuta 1975 Kemi) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Kynä ja kivääri: romaani. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1972
Seychellit olympialaisissa

Seychellit osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Moskovassa 1980, ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta Soulin 1988 kisoja, joita se boikotoi tukeakseen Korean demokraattista kansantasavaltaa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Seychellit on lähettänyt olympialaisiin 6–11 urheilijan joukkueen. He ovat osallistuneet judoon, melontaan, nyrkkeilyyn, painonnostoon, purjehdukseen, sulkapalloon, uintiin ja yleisurheiluun. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet nyrkkeilijät Roland Raforme raskaassa keskisarjassa Barcelonassa 1992 ja Rival Cadeau ylemmässä välisarjassa Atlantassa 1996.
Seychellien olympiakomitea on perustettu 1979.
Student Nonviolent Coordinating Committee

Student Nonviolent Coordinating Comittee (SNCC; ”Opiskelijoiden väkivallattoman koordinoinnin komitea”) oli yksi Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeusliikkeen keskeisistä järjestöistä 1960-luvulla.
SNCC perustettiin vuoden 1960 alussa Raleighissa Pohjois-Carolinassa. Järjestön alkuperäisenä tarkoituksena oli tuoda yhteen mustien kansalaisoikeuksia väkivallattomin keinoin ajaneet mustat ja valkoiset. Rotuerottelun vastustamiseen tarkoitetut mustilta kiellettyjen julkisten tilojen kuten ravintoloiden valtaukset olivat tuolloin etenemässä monissa Etelävaltioiden kaupungeissa. Nämä rauhanomaiset protestit toivat SNCC:lle alkuvaiheessa paljon julkisuutta. Se tuki myös vuoden 1961 vapausmatkustus (freedom ride) -liikettä, vuoden 1963 marssia Washingtoniin ja vuoden 1964 kansalaisoikeuslakia. Se antoi vuonna 1966 tukensa myös Vietnamin sodan vastaiselle liikkeelle.
SNCC:n toiminnan lisääntyessä sen jäsenet joutuivat yhä useammin väkivaltaisten hyökkäysten kohteiksi. Tämän seurauksena järjestö alkoi 1960-luvun puolivälin jälkeen irtautua väkivallattomuuden periaatteestaan ja ryhtyi myötäilemään radikalisoituvien mustien aktivistien jyrkempää linjaa, kuten Black Power -liikettä. Vaikka järjestöön oli alkuvaiheessa kuulunut paljon valkoihoisia jäseniä, se alkoi nyt korostaa yhä voimakkaammin mustien omaa identiteettiä. Linjanmuutos henkilöityi Stokely Carmichaelissa, joka tuli John Lewisin tilalle SNCC:n puheenjohtajaksi vuonna 1966. Carmichaelin seuraaja H. Rap Brown osoittautui vielä radikaalimmaksi ja ryhtyi yhteistyöhön Mustien pantterien kanssa.
Järjestön nimeksi muutettiin vuonna 1969 Student National Coordinating Committee. Se lakkasi toimimasta 1970-luvun alussa.
Muita tunnettuja SNCC:ssä vaikuttaneita olivat muun muassa Ella Baker, Julian Bond,  Rubye Robinson ja Fannie Lou Hamer.
Suomi jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998 kultaa voittanut joukkue.
Suomen joukkue

| Pelipaikka | Num>  | Pelaaja | Joukkue (1997-1998) |
| --- | --- | --- | --- |
| MV | 29 | Niklas Bäckström |  HIFK |
| MV | 30 | Mika Noronen |  Tappara |
| P | 23 | Timo Ahmaoja |  Diskos |
| P | 28 | Marko Kauppinen |  JYP |
| P | 4 | Tomi Källarsson |  HPK |
| P | 15 | Ilkka Mikkola |  Kärpät |
| P | 2 | Pasi Petriläinen |  Tappara |
| P | 5 | Pasi Puistola |  Ilves |
| P | 17 | Timo Seikkula |  TuTo |
| P | 3 | Ari Vallin |  Tappara |
| H | 11 | Olli Ahonen |  HIFK |
| H | 24 | Johannes Alanen |  Tappara |
| H | 6 | Toni Dahlman |  Jokerit |
| H | 22 | Teemu Elomo |  TPS |
| H | 9 | Niklas Hagman |  HIFK |
| H | 12 | Olli Jokinen |  HIFK |
| H | 16 | Kari Kalto |  HIFK |
| H | 25 | Niko Kapanen |  HPK |
| H | 18 | Jyrki Louhi |  HPK |
| H | 8 | Eero Somervuori |  Jokerit |
| H | 20 | Tomek Valtonen |  Ilves |
| H | 19 | Timo Vertala  |  JYP |
Suomen joukkue > Valmentajat

Hannu Kapanen
Juha Hietanen
Säiliöinti

Säiliöinti (engl. containerization) tai käyttöjärjestelmätason virtualisointi tarkoittaa tietotekniikassa kevyempää eriyttämistä kuin hypervisorilla tehtävä virtualisointi.
Ratkaisuja ovat muun muassa FreeBSD:n jail, Linux container, NetBSD:n sysjail, AIX Workload Partitions ja Solaris Container/Zone.
Säiliöt eivät tarvitse hypervisoria, virtuaalikoneita eikä tarvitse suorittaa kokonaista asiakaskäyttöjärjestelmää varsinaisen käyttöjärjestelmän lisäksi. Myöskään levytilaa ei tarvitse varata toistuville tiedoille. Säiliöitä voi käyttää kuudesta kahdeksaan kertaa enemmän samalla laitteistolla kuin perinteisellä virtualisoinnilla.
Säiliöitä kutsutaan myös virtuaaliympäristöiksi (engl. Virtual Environment, VE) erona virtuaalikoneille. Virtuaaliympäristö on tiettyihin tarkoituksiin sopiva vaihtoehto virtuaalikoneille pilvipalveluiden toteutukseen.
Säiliöintiä käytetään muuttumattomien käyttöjärjestelmien kanssa: näissä varsinainen käyttöjärjestelmä on samanlainen jokaisella koneella ja sovellukset asennetaan säiliöihin.
Toteutustekniikat

Varhainen tapa on ollut Unixissa toteutettu chroot-rajoitus hakemistopuun rajaamiseksi, joka myöhemmin lisättiin 4.2BSD:ssä.
Linuxissa säiliöinnin toteuttamiseen käytetään yhdistelmiä ytimen tukemia mekanismeja kuten cgroups-resurssointia ja nimiavaruuksia sekä seccomp, AppArmor ja SELinux oikeusrajoitteita. Eri ratkaisuja ovat Docker, Linux-VServer, lmctfy, LXC, OpenVZ ja Podman. Ohjelmistot kuten Kubernetes, Mesos ja Swarm ovat suunnattu useiden säiliöiden hallintaan useilla eri koneilla klustereissa.
Myös Copy-on-write -tekniikkaa voidaan käyttää hyödyksi, jolloin oma tallennustila varataan vasta kun on tarvetta tallettaa eriävää tietoa.
Docker vaikutti merkittävästi säiliöinnin suosioon ja yleistymiseen.
Open Container Initiative

Open Container Initiative (OCI) on Dockerin ja Linux Foundationin vuonna 2015 perustama yhteenliittymä, joka on standardoinut käytettäviä tiedostomuotoja, ohjelmointirajapintoja ja ajonaikaisia ympäristöjä. Docker refaktoroi ohjelmistonsa pienempiin komponentteihin, joista osan se luovutti määrittelyjen kanssa OCI:lle. OCI:n ohjelmistot ja määrittelyt toimivat perustana useille muille.
Aiheesta muualla

Open Container Initiative (englanniksi)
Rootless containers with Podman and fuse-overlayfs (PDF) (englanniksi)
Image Format Specification (englanniksi)
Open Container Initiative Runtime Specification (englanniksi)
Säiliömuoto

Säiliömuoto (engl. container) on tiedostoformaatti, joka voi sisältää standardoitujen koodekkien pakkaamaa dataa. Säiliötä käytetään eri datatyyppien tunnistamiseen ja lomittamiseen. Yksinkertaisemmat säiliöt voivat tukea monia äänikoodekkeja, kun taas kehittyneemmät mahdollistavat äänen, videon, tekstityksen, kappaleiden ja metadatan (tägi) sisällyttämisen – nämä yhdessä synkronointi-informaation kanssa, jota tarvitaan eri datavirtojen toistamiseen yhdessä.
Säiliömuototyyppejä

Jotkin säiliöt ovat yksinomaan äänelle:
WAV (RIFF tiedostomuoto, laajasti käytetty Windows-alustalla)
AIFF (IFF tiedostomuoto, laajasti käytetty Mac OS -alustalla)
Muut joustavat säiliöt voivat sisältää monentyyppistä ääntä ja videota, kuten myös muuta mediaa. Suosituimmat multimediasäiliöt ovat:
IFF (ensimmäinen ympäristöriippumaton säiliöformaatti)
AVI (standardi Microsoft Windows säiliö, myös RIFF-perusteinen)
MOV (standardi QuickTime säiliö)
MPEG-2 transport stream (TS) (standardi säiliö digitaalisille lähetyksille; tyypillisesti sisältää monia video- ja äänivirtoja ja sähköisen ohjelmaoppaan) ja program stream (PS)
MP4 (stardardisäiliö MPEG-4 multimediaportfoliolle)
Ogg (standardisäiliö Xiph.org koodekeille)
ASF (standardisäiliö Microsoftin WMA:lle ja WMV:lle)
RealMedia (standardi säiliö RealVideolle ja RealAudiolle)
Matroska (avoimen standardin säiliö, ei vain tietylle koodekille tai järjestelmälle)
3gp (käytetään kännyköissä)
On monia muita säiliömuotoja, kuten NUT, MPEG, MXF, ratDVD, SVI, DivX Media Format ja VOB.
Muita säiliömuotoja on olemassa pelkkiä still-kuvia varten:
TIFF (Tagged Image File Format) on kääreformaatti still-kuville ja niiden metadatalle.
FITS (Flexible Image Transport System) on kääreenä still-kuville, raakadatalle ja niiden metadatalle.
Formaattien erot

Eri säiliömuodot poikkeavat toisistaan pääasiassa seuraavilla tavoilla:
Suosio; kuinka laajasti säiliö on tuettu.
Overhead. Tällä tarkoitetaan kokoeroa kahden eri samansisältöisen säiliömuodon välillä. Kahden tunnin elokuvaa varten AVI voi viedä 3 gigatavua enemmän tilaa kuin Matroska.
Tuki kehittyneille koodekkitoiminnoille. Vanhat formaatit, kuten AVI, eivät tue uusia koodekkiominaisuuksia kuten B-kehyksiä, VBR-ääntä ja VFR-videota natiivisti, vaikka se voidaankin "hakkeroida" niin tekemään, mutta luoden samalla yhteensopivuusongelmia.
Tuki kehittyneille sisällöille, kuten kappaleet, tekstitys, metatägit, käyttäjädata.
Tuki suoralähetykselle (streaming).
Aiheesta muualla

Video File Formats
DivX Media Format
Shizuko Natsuki

| Shizuko Natsuki> 夏樹静子.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1938 Tokio, Japani
Kuollut: 2016 (77–78 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: japani
Tuotannon kieli: japani
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Shizuko Natsuki (jap. 夏樹静子, 1938 Tokio, Japani – 19. maaliskuuta 2016) oli japanilainen jännityskirjailija. Hän sijoittaa kirjojensa tapahtumat usein ulkomaille., esimerkiksi Pariisiin. Romaanissa Tsuma-tachi no hanran hän asettuu vastustamaan perinteistä sukupuolijakoa.
Natsuki oli ensimmäisiä naispuolisia jännityskirjailijoita Japanissa. Hän sai romaanista Dai san no onna ranskalaisen prix du roman d'aventures -palkinnon. Lisäksi hän on saanut useita japanilaisia palkintoja. Hän kirjoitti esikoisromaaninsa opiskeluaikana Keiō-yliopistossa. Varsinaisesti hän aloitti kirjailijana 1970.
Suomen Liikunta ja Urheilu

SLU:n logo.
Suomen Liikunta ja Urheilu ry (lyhenne SLU) oli vuosina 1993–2012 toiminut suomalaisten liikuntajärjestöjen katto- ja palvelujärjestö. SLU muodostui urheilun ja liikunnan järjestörakenteen uudistuksen seurauksena. Rakennemuutoksessa SVUL (Suomen Valtakunnan Urheiluliitto) lakkautettiin ja TUL (Työväen Urheiluliitto), Suomen Palloliitto ja CIF (Centralidrottsförbundet) menettivät keskusjärjestöaseman.
SLU, Nuori Suomi ja Suomen Kuntoliikuntaliitto päättivät vuosikokouksissaan kesäkuussa 2012 uuden järjestön perustamisesta, toimintojen siirtämisestä uuteen järjestöön ja vanhojen järjestöjen yhdistystoiminnan lakkauttamisesta. Toiminnot ja henkilökunta siirtyivät uuteen järjestöön, Valoon vuoden 2013 alussa ja sen lakattua edelleen Olympiakomiteaan 1.1.2017.
SLU-yhteisö

SLU:n yli 130 jäsenjärjestössä oli jäseninä yli 1,1 miljoonaa suomalaista. Yhdessä jäsenjärjestöjensä kanssa SLU muodosti SLU-yhteisön.
SLU:ssa työskenteli hieman yli 50 ihmistä. SLU:n henkilöstön osaaminen liittyi liikunta- ja urheilupolitiikkaan, seurojen ja jäsenjärjestöjen tuntemukseen ja tarpeisiin sekä verkostotyöhön.
SLU:n jäsenjärjestöinä olivat muun muassa 76 lajiliittoa, 15 SLU-aluetta, neljä erityisryhmien liikuntajärjestöä sekä valtakunnallisia liikuntajärjestöjä (Työväen Urheiluliitto TUL, kahdeksan ruotsinkielistä järjestöä, neljä koululais- ja opiskelijajärjestöä, kaksi kuntoliikuntajärjestöä, Suomen Olympiakomitea, Suomen Paralympiakomitea ja Nuori Suomi) sekä 17 tukijäsenjärjestöä.
SLU:n puheenjohtajat

Martin Saarikangas 1993–1997
Kyösti Vesterinen 1998–1999
Carl-Olaf Homén 2000–2003
Timo Laitinen 2004–2012
SLU:n toiminnanjohtajat

Peter Tallberg 1994–1999
Jari Piirainen 1999–2001
Jukka Pekkala 2001–2012
Reilu Peli

Reilu Peli oli kaikkien SLU-yhteisön jäsenten yhteinen näkemys, jonka todelliseen tavoittelemiseen jäsenjärjestöt olivat sitoutuneet. Reilua Peliä päivitettiin syksyllä 2010, jolloin SLU ry hyväksyi syyskokouksessaan Reilun Pelin uudet ihanteet ja tavoitteet, jotka ovat seuraavat:
Lähtökohdat (mm. toisen ihmisen ja elämän kunnioitus)
Jokaisen tasavertainen mahdollisuus liikuntaan ja urheiluun
Vastuu kasvatuksesta
Terveyden, turvallisuuden ja hyvinvoinnin edistäminen
Luonnon kunnioittaminen ja kestävään kehitykseen pyrkiminen
Avoimuus, demokraattisuus ja oikeudenmukaisuus
Liikunnan ja Urheilun Maailma -verkkolehti

Suomen Liikunta ja Urheilu julkaisi Liikunnan ja Urheilun Maailma -nimistä verkkolehteä, jonka artikkelit käsittelivät liikuntakulttuuria ja -politiikkaa. LUM ilmestyi joka toinen viikko lukuun ottamatta kesäkautta.
Aiheesta muualla

Liikunnan ja Urheilun Maailma (Arkistoitu – Internet Archive)
Merkinnän syy: Historia puuttuu
Suomi jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2014

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 kultaa voittanut joukkue.
Suomen joukkue > Pelaajat

| Pelipaikka | Num>  | Pelaaja | Joukkue | Lippu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MV | 1 | Janne Juvonen | Pelicans |  |
| MV | 30 | Ville Husso | HIFK |  |
| MV | 31 | Juuse Saros | HPK |  |
| P | 4 | Mikko Lehtonen | TuTo |  |
| P | 5 | Rasmus Ristolainen | Buffalo Sabres |  |
| P | 7 | Esa Lindell | Jokerit |  |
| P | 9 | Julius Honka | Swift Current Broncos |  |
| P | 12 | Ville Pokka | Kärpät |  |
| P | 15 | Juuso Vainio | HPK |  |
| P | 19 | Mikko Vainonen | Kingston Frontenacs |  |
| H | 8 | Saku Mäenalanen | Kärpät |  |
| H | 10 | Juuso Ikonen | JYP |  |
| H | 11 | Joni Nikko | Lukko |  |
| H | 13 | Ville Leskinen | Kärpät |  |
| H | 14 | Topi Nättinen | JYP |  |
| H | 18 | Saku Kinnunen | KalPa |  |
| H | 20 | Teuvo Teräväinen | Chicago Blackhawks |  |
| H | 21 | Aleksi Mustonen | Jokerit |  |
| H | 22 | Henri Ikonen | Kingston Frontenacs |  |
| H | 25 | Henrik Haapala | Tappara |  |
| H | 26 | Rasmus Kulmala | TPS |  |
| H | 28 | Artturi Lehkonen | KalPa |  |
| H | 29 | Otto Rauhala | Tappara |  |
Suomen joukkue > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Karri Kivi
Apuvalmentaja: Mikko Haapakoski
Apuvalmentaja: Petri Karjalainen
Apuvalmentaja: Niilo Konttinen
Apuvalmentaja: Ari Sulander
Joukkueenjohtaja: Reijo Westerholm
Sérgio Eduardo Castriani

Sérgio Eduardo Castriani (31. toukokuuta 1954 – 3. maaliskuuta 2021) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 9. joulukuuta 1978 ja nimitettiin Tefén territoriaalisen prelatuurin koadjuuttoriprelaatiksi 27. toukokuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mário Clemente Neto, jota avustivat Antônio Agostinho Marochi ja Luís Herbst.
Castrianista tuli Tefén prelaatti 19. lokakuuta 2000. 12. joulukuuta 2012 hänet nimitettiin Manausin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2019.
Taavi Tuokkola

Taavi Uolevi Tuokkola (17. joulukuuta 1922 Rantsila – 24. elokuuta 1985) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Niittysaunassa : novelli. Seikkailujen Maailma 3/1943
Meteliä jäältä : novelli. Seikkailujen Maailma 6/1943
Partisaani : novelli. Seikkailujen Maailma 10/1943
Ikuinen vainolainen : novelli. Seikkailujen Maailma 1/1944
Helluntaiherätyksen historiaa Oulussa ja ympäristössä ; kirj. Toivo Laurin, Taavi Tuokkola. Oulun saalemseurakunta, Oulu 1961
Keisaria väkevämpi : historiallinen romaani Domitianuksen ajan kristittyjen vainosta. Ristin voitto, Tikkurila 1976
Viimeinen syksy Tobolskissa. Ristin voitto, Tikkurila 1978
Lähi-Idässä palaa. RV-kirjat, Vantaa 1980
Setomaan kunta

| Setomaan kunta (Setomaa vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Setomaa sijaitsee Kaakkois-Virossa.
 Koordinaatit: 57°52′N, 27°39′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Võrumaa
Meremäen, Mikitamäen ja Värskan yhdistyminen:  21.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  463,10 km²
Väkiluku (1.1.2023):  3 197
 – Väestötiheys:  6,9 as./km²
 
 setomaa.kovtp.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Setomaan kunta sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa. Se muodostaa Setumaan kulttuuris-historiallisen alueen Viron-osan.
Sijainti

Kunta rajoittuu lännessä Rõugeen, Võruun ja Räpinaan, idässä Venäjään. Se koostuu kahdesta maantieteellisesti erillisestä alueesta.
Hallinto

Setomaan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Meremäen kunta ja Misson kunnan Luhamaan kulmakunnan kylät sekä põlvamaalaiset Mikitamäen ja Värskan kunnat. Setomaalla on 3 197 asukasta (1.1.2023).
Kunta muodostuu Värskan pienkauppalasta (alevik) ja 155 kylästä (küla). Kunnan hallinnollinen keskuspaikka on Värska.
Liikenne

Koidulan rautatieasema on Viron rautatieliikenteen solmukohtia. Se on Venäjän vastainen raja-asema, ja sieltä on rautatie Tarton kautta Tallinnaan ja Valgan kautta Riikaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Setumaa Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meremäe Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikitamäe Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Misso Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Värska Wikimedia Commonsissa
Sérgio Dutra Santos

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sérginho kesäolympialaisissa 2016. |  Sérginho kesäolympialaisissa 2016. |  Sérginho kesäolympialaisissa 2016. |  |
Maa:  Brasilia
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | lentopallo |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | lentopallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Argentiina 2002 | lentopallo |  |
|  Kultaa | Japani 2006 | lentopallo |  |
Sérgio Dutra dos Santos (s. 15. lokakuuta 1975 Nova Londrina, Brasilia), pelaajanimeltään Sérgio ja Sérginho, on brasilialainen lentopalloilija, joka on voittanut kaksi olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa italialaista Copra Piacenzaa ja kotimaansa Serviço Social da Indústria-SP:tä.
Sérginho voitti olympiakultaa Ateenassa 2004 ja Rio de Janeirossa 2016 sekä saavutti olympiahopeaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 2002 ja 2006, maailmanliigan vuosina 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009 ja 2010 sekä maailmancupin vuosina 2003 ja 2007.
Sérginho valittiin vuonna 2001 maailmanliigan parhaaksi vastaanottajaksi ja vuonna 2002 parhaaksi puolustajaksi.
Suomi itkee

| ”Suomi itkee” MAC |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Finnlevy
MACin muut singlet
|   | ”Suomi itkee” 1981 | ”Joo joo / Metropoliitta” 1981 |
Suomi itkee / Ylistyslaulu virvoitusjuomille on porilaisen MAC-yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu vuodelta 1981. Singlen julkaisi Finnlevy vinyylinä. Singlen kappaleista "Suomi itkee" on myöhemmin julkaistu CD:nä Pertti Neumannin kokoelmalevyillä.
Kappaleet

Suomi itkee
Ylistyslaulu virvoitusjuomille