stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otto Ernst Remer

| Otto Ernst Remer |
| --- | --- |
 Otto Ernst Remer
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1912  Neubrandenburg, Saksa
Kuollut: 4. lokakuuta 1997 (85 vuotta)  Marbella, Espanja
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Palvelusvuodet:  1932–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi tammenlehvin
Otto Ernst Remer (18. elokuuta 1912 Neubrandenburg – 4. lokakuuta 1997 Marbella) oli Saksan maavoimien upseeri. Sotilasarvoltaan Remer oli korkeimmillaan kenraalimajuri. Remer osallistui 20. heinäkuuta 1944 tapahtuneen Claus von Stauffenbergin suunnitteleman vallankaappausyrityksen kukistamiseen. Tapausta kutsutaan nimillä operaatio Valkyyria ja heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Operaatio Valkyyria

Stauffenberg oli suunnitellut Adolf Hitlerin salamurhaa. Hänen onnistui viedä pommi Wolfsschanzeen (Sudenpesä) lähelle Hitleriä. Pommi räjähti 20. heinäkuuta 1944 klo 12.42 surmaten neljä ihmistä, mutta Hitler selvisi pienillä ruhjeilla ja mustelmilla.
Operaatio Valkyyria > Sudenpesän räjähdyksen jälkeen

Stauffenberg määräsi silloisen majuri Remerin pidättämään propagandaministeri Joseph Goebbelsin. Remer saapui Goebbelsin huvilalle ja sanoi, että Hitler oli kuollut salamurhaiskussa Sudenpesässä, ja tulleensa pidättämään Goebbelsin. Goebbels otti puhelun Sudenpesään, jossa Hitler vastasi puhelimeen ja kertoi olevansa kunnossa. Goebbels antoi puhelimen Remerille ja käski kuunnella Hitlerin ohjeet. Hitler määräsi Remerin ottamaan vastuun siitä, että Waffen-SS, Gestapo, kaikki radioasemat sekä hallintokortteli vapautettaisiin. Remer otti käskyn vastaan, keräsi joukkonsa ja teki vielä samana iltana rynnäkön entiseen Reichswehrin päämajaan Bendlerblockiin, jossa salaliittolaiset oleskelivat.
21. heinäkuuta 1944 Remer pidätti kaikki salaliittolaiset yhdessä kenraali Friedrich Frommin kanssa ja teloitti heidät Bendlerblockin pihalla. Teloitettujen joukossa olivat Claus von Stauffenberg, Friedrich Olbricht, Werner von Haeften ja Albrecht Mertz von Quirnheim. Fromm oli alkuun itsekin ollut mukana salaliitossa, mutta vetäytyi siitä viime hetkillä. Myöhemmin Frommin aikeet osallistua salaliittoon tulivat kuitenkin ilmi, ja hänetkin teloitettiin.
Myöhemmät vaiheet

Remer oli Wach-Bataillon Großdeutschlandin komentaja, jossa asemassa hän esti vallankaappausyrityksen aikana kaappareiden aikeet ottaa haltuunsa hallintorakennukset Berliinissä. Kaappauksen jälkeen Remer ylennettiin everstiksi. Vartiopataljoona laajennettiin rykmentiksi marraskuussa 1944.
Joukosta muodostettiin Führer-Begleit-Brigade marraskuussa 1944 ja Führer-Begleit-Division 26. tammikuuta 1945. Divisioona tuhoutui lähellä Sprembergiä huhtikuussa 1945.
Toisen maailmansodan jälkeen Remer perusti Saksassa Sozialistische Reichspartei -puolueen, joka kiellettiin 1952.
Elokuva

Heinäkuun 20. päivän salaliittoon perustuvassa vuoden 2004 Operaatio Valkyriessa Remeriä esittää Enrico Mutti ja vuoden 2008 elokuvassa Remeriä esittää Thomas Kretschmann.
RMS Albania (1900)

| RMS Albania |
| --- | --- |

Tyyppi:  postihöyrylaiva
Rakennustelakka:  C S Swan & Hunter, Wallsend, Yhdistynyt kuningaskunta
Vesillelasku:  3. helmikuuta 1900
Status:  romutettu 1930
Tekniset tiedot
Bruttovetoisuus:  7 640 brt
Koneisto:  kaksoispotkurinen T Richardson & Sons -höyryturbiini
Nopeus:  11 kn
RMS Albania oli höyrylaivaliikenteessä monilla eri varustamoilla toiminut höyrylaiva. Laiva rakennettiin C S Swan & Hunterin telakalla Wallsendissa Consuelo-nimellä.
Alus myytiin vuonna 1909 Thomson Line -varustamolle. Tuolloin sen nimi muutettiin Cairnronaksi.
Cunard Linen omistuksessa

Thomson Line myi laivan Cunard Linelle vuonna 1911, jolloin laiva sai nimen Albania (myöhemmin käytettiin nimeä: Albania I). 2. toukokuuta 1911 se aloitti liikennöinnin Southampton-Halifax -reitillä. Myöhemmin Albaniasta tuli ensimmäinen Cunard Linen alus, joka aloitti reitin St. Lawrence -joella Montrealiin. Talvikuukausina merijään johdosta se ajoi Portlandiin.
Kuuden kuukauden kuluttua ostosta, Albania laitettiin myyntiin.
Bank Linen omistuksessa

12. kesäkuuta 1912 Bank Line osti laivan 20 000 punnalla, jolloin se sai Poleric-nimen. Poleric pysyi varustamon palveluksessa vuoteen 1929. Vuonna 1930 laiva romutettiin.
Purppurakotilo

| Purppurakotilo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Lahko::  Kapeakielikotilot Neogastropoda
Yläheimo::  Muricoidea
Heimo::  Muricidae
Suku::  Purppurakotilot Nucella
Laji::  lapillus
Kaksiosainen nimi
 Nucella lapillus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Purppurakotilo Wikispeciesissä   Purppurakotilo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purppurakotilo (Nucella lapillus) on Muricidae-heimoon kuuluva kotilolaji. Se voi kasvaa yli 4 senttimetrin mittaiseksi ja elää 6-vuotiaaksi. Sukukypsyyden se saavuttaa noin 3-vuotiaana. Purppurakotilo elää pohjoisella Atlantin valtamerellä ja arktisella alueella. Purppurakotiloa ja värikotiloa on käytetty purppuravärin valmistukseen.
Rabi (vilja)

Vehnää
Kauraa
Rabi (arab. rabi ’kevät’) tarkoittaa Intiassa viljalajiketta, jota viljellään talvella.
Kylvö tehdään myöhään syksyllä tai alkutalvesta, ja vilja korjataan keväällä[lähde? ]. Näitä ovat siellä muun muassa vehnä, kaura ja ohra.
Rabi-viljat vaativat vettä keskimääräisen määrän.
Rabi-viljan vastakohta on kesän sateisella monsuunikaudella viljeltävä kharif-vilja, esimerkiksi riisi. Näiden välikautena viljellään kesällä joitain lyhytkasvukatisia zaid-lajikeita.
Rabi

Rabi-viljoja kasvatetaan joko kesän aikana maahan imeytyneellä sadevedellä tai kastelemalla maata.
Yleensä rabi-vilja kylvetään marraskuun keskipäivinä. Vilja korjataan huhti-toukokuusta lähtien. Rabi-viljat viihtyvät melko viileässä ja kuivassa ja niiden kasvukausi on 90-120 vuorokautta.
Rabi-viljoja uhkaavat Intiassa muun muassa yllättävät voimakkaat talvisateet, jotka tuovat tulvia ja raesateita. Myös kuivuus ja satunnainen halla uhkaavat näitä viljoja.
Pudasjärven kihlakunta

Pudasjärven kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Pudasjärvi ja Taivalkoski. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Primus Ikaalinen

Primus Ikaalinen on kansainvälinen avoin kutsukilpailu, joka järjestettiin joka vuosi Sata-Häme Soi -festivaaleilla. Kilpailussa huippuhanuristit eri puolilta maailmaa kilpailivat suorassa lähetyksessä. Raati valitsi 7–10 soittajaa hakemusten ja nauhojen perusteella. Suomen edustaja kilpailussa oli Kultaisen Harmonikan voittaja kyseisenä vuonna. Tuomaristo oli myös kansainvälinen. Ohjelmisto oli virtuoosi- ja varieteemusiikkia. Kilpailun juonsivat Silja Sillanpää ja Kimmo Mattila.
Primus Ikaalinen televisioitiin suorana lähetyksenä ja vuonna 2008 sen televisioi Yle TV2. Vuonna 2009 kilpailun voittaja tuli ensimmäistä kertaa Euroopan ulkopuolelta ja toisen kerran vuonna 2011.
Palkinnot

1. palkinto 3000€
2. palkinto 2000€
3. palkinto 1000€
4. ja 5. palkinto 500€
Voittajat

2005  Idoia Laburu, Espanja
2006  Dimitri Saussard, Ranska
2007  Julien Gonzales, Ranska
2008  Mario D'Amario, Italia
2009  Grayson Masefield, Uusi-Seelanti
2010  Pietro Adragna, Italia
2011  Cory Pesaturo, Yhdysvallat
2012  Tia Jia Liang, Kiina
2014  Joni Stein, Suomi
Aiheesta muualla

Sata-Häme Soi: Primus Ikaalinen (Arkistoitu – Internet Archive)
Accordions Worldwide: Primus Ikaalinen (englanniksi)
Rachel Nichols

| Rachel Nichols |
| --- | --- |
 Nichols vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rachel Emily Nichols
Syntynyt: 8. tammikuuta 1980 (ikä 44)  Augusta, Maine
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Jessica (Tosinuija ja vielä nuijempi) Rachel Gibson (Alias) Scarlett (G.I. Joe: The Rise of Cobra)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rachel Emily Nichols (s. 8. tammikuuta 1980 Augusta, Maine) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Nichols ryhtyi malliksi opiskellessaan Columbian yliopistossa 1990-luvun lopulla. Hän siirtyi vähitellen näyttelemään televisiossa ja elokuvissa 2000-luvun alussa; hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli romanttisessa draamassa Syksy New Yorkissa, jonka jälkeen hän sai yhden jakson roolin neljännen tuotantokauden Sinkkuelämää-sarjasta. Hänen ensimmäinen iso roolinsa oli elokuvassa Tosinuija ja vielä nuijempi.
Hänen tunnetuin roolinsa lienee Rachel Gibson sarjassa Alias sekä Kiera Cameron sarjassa Continuum. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa The Amityville Horror, The Woods, P2 ja G.I. Joe: The Rise of Cobra sekä televisiosarjassa Criminal Minds – FBI-tutkijat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rachel Nichols Wikimedia Commonsissa
Rachel Nichols Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Príncipe de Asturias

Príncipe de Asturias (Asturian ruhtinas) on Espanjan kruununperillisen arvonimi. Se voi tarkoittaa lisäksi seuraavia asioita:
Príncipe de Asturias Peak, 4680 metriä korkea huippu Vinsonin massiivissa Etelä-Mantereella
Príncipe de Asturias (1714), 30-tykkinen fregatti
Príncipe de Asturias (1717), 70-tykkinen linjalaiva
Príncipe de Asturias (1770), 14-tykkinen priki
Príncipe de Asturias (1794), 112-tykkinen linjalaiva
Príncipe de Asturias (1799), 24-tykkinen korvetti
Príncipe de Asturias (1914), risteilyalus
Príncipe de Asturias (R-11), lentotukialus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Príncipe de Asturias”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rachel Podger

Rachel Podger (s. 1968 Englanti) on brittiläinen viulisti.
Podger kävi Steiner-koulua Saksassa ja aloitti siellä varhain viulunsoiton. Englannissa hän opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa Pauline Scottin ja David Takenon johdolla. Hän haki ensimmäisenä vuonnaan suorittamaan barokkiviuluopintoja, mutta hänelle kerrottiin, että koulun ainoa barokkiviulu oli jo annettu toiselle opiskelijalle. Podger kuitenkin hankki instrumentin ja sai Micaela Combertilta epävirallista opetusta sen soitossa. Lopulta hän pääsi suorittamaan barokkiviulussa muodollisia opintoja ja suuntautui uralle solistina sekä kamarimuusikkona.
Podger on työskennellyt eri kokoonpanoissa, jotka ovat erikoistuneet historiallisesti autenttiseen esittämiseen. Varhaisella urallaan hän oli mukana perustamassa Florilegiumia vuonna 1991, soitti Palladian Ensemblessä, esiintyi London Baroquen kanssa ja johti vuosina 1997–2002 The English Concertia. Sittemmin hän on usein samanaikaisesti soittanut ja johtanut barokkikokoonpanoja. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Orchestra of the Age of Enlightenmentin, Santa Fe Pro Musican, Musica Angelican, Academy of Ancient Musicin, Robert Levinin, Jordi Savallin ja Masaaki Suzukin kanssa. Vuonna 2007 Podger perusti Johann Sebastian Bachiin ja tämän aikalaisiin erikoistuneen Brecon Baroquen.
Podger aloitti vuonna 2008 toimimisen barokkiviulun professorina Royal Academy of Musicissa. Hän on opettanut myös muissa oppilaitoksissa Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Tanskassa. Hän on levyttänyt usein Channel Classics -levymerkille. Hänen levyttämänsä ohjelmisto on koostunut enimmäkseen suosituista barokkiteoksista, mutta hän on levyttänyt myös Wolfgang Amadeus Mozartin musiikkia. Podger on saanut monia palkintoja, kuten useita Diapason d'Oreja. Vuonna 2018 Gramophone-lehti valitsi hänet Vuoden taiteilijaksi.
Myös Podgerin veli Julian on luonut musiikkiuran.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Pohjoinen (ympäristötaideteos)

Ympäristötaideteos Pohjoinen Turussa Varvintorilla.
Pohjoinen on israelilaisen taiteilijan Micha Ullmanin ympäristötaideteos, joka on osa Turun kaupungin Pro Cultura -säätiön taideprojektihanketta. Teos muodostuu 13 graniittikivestä, jotka on aseteltu laivan rungon muotoon. Paljastustilaisuus oli vuonna 1996 Turun Varvintorilla.
Teos on noin 20 m pitkä ja 6 m leveä ja se toimii myös istuskelupaikkana. Erilaiset tanssi- ja musiikkiesitykset voivat hyödyntää kivien luomaa tilaa ja muotoa. Pohjoinen limittyy taidokkaasti alueen historiaan: paikalla joskus sijainnut telakka liittyy nyt taiteen keinoin nykyiseen kaupunkikuvaan. Kivien voi ajatella viittaavan laivanrakennustyössä tarvittaviin paalutuksiin.
Pogoń Szczecin

MKS Pogoń Szczecin on puolalainen Puolan jalkapallon pääsarjassa Ekstraklasassa pelaava jalkapalloseura. Seura on kotoisin Länsi-Pommerin Szczecinin kaupungista Puolasta.
Historia

Seura perustettiin Lvivin puolalaisten toimesta vuonna 1948 Lvivin kaupungissa. Neuvostomiehityksen aikana joukkue siirrettiin läntiseen Puolaan. Seuralla on jalkapallo- ja nyrkkeilyjoukkueet perustamisestaan lähtien. Pogoń Szczecin aloitti jalkapallon Puolan C-sarjassa vuonna 1949. Pogoń Szczecin nousi ensimmäistä kertaa Puolan jalkapallon pääsarjaan vuonna 1958. Seuran menestys on ollut varsin vaihtelevaa noususta lähtien, mutta Pogoń Szczecin ei ole toistaiseksi yltänyt Ekstraklasan mestaruuteen. Vuonna 2002 seura päätyi konkurssiin, jonka seurauksena Pogoń Szczecnin fanit perustivat nykyisellään toimivan seuran ja nimeksi annettiin MKS Pogoń Szczecin. Seura aloitti toimintansa uudestaan konkurssin jälkeen Puolan neljännestä divisioonasta ja nousi pääsarjaan Ekstraklasaan kaudeksi 2009-2010. Ekstraklasan kaudella 2020-2021, Pogoń Szczecin ylsi kolmannelle sijalle.
Pohang

| Pohang |
| --- | --- |
 Pohang
 Koordinaatit: 36.0189°N, 129.3432°E 
Valtio:   Etelä-Korea
Maakunta:  Pohjois-Gyeongsang
Kaupungiksi:  15.8.1949
Väkiluku (2016):  516 775
 
 eng.pohang.go.kr/site/eng/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohang (kor. 포항시, Pohang-si, hanja 浦項市) on satamakaupunki Japaninmeren rannalla Etelä-Korean Pohjois-Gyeongsangin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 96 kilometriä suurkaupunki Busanista pohjoiseen ja 272 kilometriä Soulista kaakkoon.
Kaupungiksi se nimitettiin 15.8.1949. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 516 775.
Kaupungissa toimii myös Pohangin lentoasema.
Merenrantaa Pohangissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohang Wikimedia Commonsissa
Pohangin lentoaseman sivusto (englanniksi) (airport.co.kr)
Paunkülan tekojärvi

| Paunkülan tekojärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Harjumaa
Kunnat:  Kosen kunta
Koordinaatit:  59°06′55″N, 25°21′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Pirita jõen vesistö
Laskujoki:  Pirita jõgi
Järvinumero:  VEE2031910
Mittaustietoja
Rantaviiva:  25,541 km
Pinta-ala:  420,2  ha 
Tilavuus:  0,0101 km³
Keskisyvyys:  3,4 m
Suurin syvyys:  8,7 m
Valuma-alue:  90,1 km²
Saaria:  yli 30 
 fiPaunkülan tekojärvi 
Droonilla kuvattu video Paunkülan tekojärvista
Paunkülan tekojärvi  (vir. Paunküla veehoidla) on Virossa Harjumaalla Kosen kunnassa sijaitseva padottu järviallas, joka toimii Tallinnan kaupungin raakavesilähteenä.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 416 hehtaaria, johon voidaan lisätä 21 saaren yhteisala 31,3 hehtaaria. Suurimpien saarten nimiä ovat Seapilli, Tudre, Mustakannu ja Mesipuu. Tämä on Viron toiseksi suurin tekojärvi. Tekojärvi on muodostettu patoamalla sen etelä- ja lounaisrannat. Patoa seuraa kanava, jota pitkin ympäristön ojat johdetaan alajuoksulle ja lasketaan Pirita jõgeen. Ardun kylä on levittäytynyt järven eteläpuolella padon viereen, mutta Paunküla sijaitsee Pirita jõen varressa alempana.
Järvi on luodattu ja sen mukaan järven suurin syvyys on 8,7 metriä ja keskisyvyys 3,4 metriä. Järven tilavuuden arvioidaan olevan 0,010 kuutiokilometriä eli 10 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 25,5 kilometriä. Järvi tyhjennetään syksyisin.
Historiaa

Tekojärvi valmistui keväällä 1960 paikalle, missä aiemmin sijaitsi kolme luonnollista järveä: Turde järvi, Väikese- ja Suure Seapilli. Tekojärven järviallasta suurennettiin vuosina 1975–1976, jolloin aikaisempien järvien pinta-ala teki yhteensä yksi kahdeskymmenesosa tekojärven pinta-alasta. Väike Seapilli oli 4,8 metrin syvä ja Suuri Seapilli 4,2 metrin syvä ja Turde järv oli 3 metriä syvä. Tekojärven vedenpinta nousi Väiksese Seapillin kohdalla kolme metriä ja tekojärven suurin syvyys oli nyt 7,8 metriä. Kun tekojärveä suurennettiin, nousi vedenpinta 0,9 metriä. Tekojärven vedenpintaa säännöstellään ja se vaihtelee eri aikoina suuresti.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on matala ja siinä kasvaa runsas vesikasvillisuus ja rantaheinikko. Mataluudestaan ja laajuudestaan huolimatta se lämpötilakerrostuu talvella ja mahdollisesti kesälläkin. Veteen on liuennut kallioperän kalkkikivestä vetykarbonaattia niin paljon, että järven vesi luokitellaan keskikovaksi (80−240 mg/l). Vedenväri on tumma ja sen näkösyvyys on pieni.
Järvessä on kaloja, mutta ei kovinkaan paljon. Eniten siinä elää haukea, mutta myös särkeä, ahventa, kiiskeä, sorvaa, pasuria, lahnaa, ankeriasta, ruutanaa, suutaria, madetta, pikkunahkiaista ja seipiä. Joskus tavataan hopearuutanaakin.
Vesistösuhteita

Järven laskuoja on Pirita jõgi ja järveen laskevat Palgissaare oja ja Paunküla oja. Järven valuma-alueen laajuus on 90 neliökilometriä.
Kaksi venettä liikku Paunkülan tekojärvellä
Järvi elokuussa 2011
Iltarusko toukokuussa 2009
Rachel Portman

Rachel Mary Berkeley Portman (s. 11. joulukuuta 1960 Haslemere) on brittiläinen elokuvasäveltäjä. Hän oli ensimmäinen parhaan musiikin Oscar-palkinnon voittanut nainen.
Portman on harrastanut säveltämistä teini-iästä alkaen ja opiskeli sitä Oxfordin yliopistossa. Sävellettyään vuonna 1982 musiikin Oxfordin opiskelijoiden toteuttamaan elokuvaan Privileged hänet palkattiin BBC:lle, jossa hän sävelsi muun muassa tv-sarjoihin The Storyteller (1987–1988) ja Oranges Are Not the Only Fruit (1990) sekä tv-elokuvaan The Woman in Black (1989). Portman siirtyi säveltämään elokuvia 1990-luvun alussa ja hänen ensimmäinen Hollywood-elokuvansa oli Anna onnelle mahdollisuus (1992). Hän nousi tunnetuksi säveltämällä useita klassikkoromaaneista sovitettuja romanttisia elokuvia sekä hyödyntämällä toisinaan ei-länsimaisia musiikkityylejä ja soittimia. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan Oscarinsa hän voitti elokuvasta Emma (1996). Portman on saanut Oscar-ehdokkuudet myös elokuvista Oman elämänsä sankari (1999) ja Pieni suklaapuoti (2000), jälkimmäisestä myös Golden Globe -ehdokkuuden. Vuonna 2015 Portman voitti ensimmäisenä naissäveltäjänä Primetime Emmy -palkinnon tv-elokuvasta Bessie.
Portman on säveltänyt myös oopperoita ja konserttimusiikkia sinfoniaorkesterille. Hän sovittaa elokuvamusiikkinsakin useimmiten itse orkesterille. Portmanin puoliso on italialaissyntyinen elokuvatuottaja Uberto Pasolini.
Elokuvasävellyksiä

| --- | --- |
 Elämä on ihanaa (1990)  Antonia & Jane (1991)  Enkelten polku (1991)  Anna onnelle mahdollisuus (1992)  Rebecca’s Daughters (1992)  Benny & Joon (1992)  Ilon ja onnen tarinat (1993)  Friends (1993)  Ethan Frome (1993)  Matka onnelaan (1994)  Seireenit (1994)  Smoke (1994)  Tähtiin kirjoitettu (1994)  Nappien sota (1994)  Great Moments in Aviation (1994)  Kiitos kaikesta Wong Foo, parhain terveisin! (1995)  Tulinen rakkaus (1995)  Palookaville (1995)  Emma (1996)  Pinokkion seikkailut (1996)  Marvinin tyttäret (1996)  Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu (1997), suoraan videolle julkaistu animaatio  Rakkauden koukussa (1997)  Mitäs pienistä (1998)  Beloved – rakastettu (1998)  Vilpitön rakkaus (1998)  Oman elämänsä sankari (1999)  Rotanpyydystäjä (1999)  Bagger Vance – viheriön legenda (2000)  Pieni suklaapuoti (2000)  Amerikan apajat (2000) :  Totuus Charliesta (2002)  Hart’s War (2002)  The Emperor’s New Clothes (2002)  Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (2002)  Mona Lisa Smile (2003)  Ihmisen tahra (2003)  Mantsurian kandidaatti (2004)  Oliver Twist (2005)  Ystäväni Winn-Dixie (2005)  Kunniaton (2006)  Talo järven rannalla (2006)  Herttuatar (2008)  Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 (2008)  Grey Gardens (2009), tv-elokuva  Ole luonani aina (2010)  Sinä päivänä (2011)  Snow Flower and the Secret Fan (2011)  Bel Ami (2012), yhdessä Lakshman Joseph de Saramin kanssa  The Vow (2012)  Private Peaceful (2012)  Still Life (2013)  Paradise (2013)  The Right Kind of Wrong (2013)  Belle (2013)  Delfiinitarina 2 (2014)  Bessie (2015), tv-elokuva  Venäläinen vakooja (2016)  Their Finest (2016)  Race (2016)  A Dog’s Purpose (2017)
Pohjeluu

Pohjeluu eli fibula.
Pohjeluu (lat. fibula) on ohuempi kahdesta säären luusta. Se sijaitsee takaraajan (ihmisellä alaraajan) lateraalisella puolella sääriluun (tibia) vieressä siihen niveltyen. Luiden väliin jää vaihtelevan kokoinen aukko (spatium interossium cruris), jossa kulkee luut toisiinsa sitova sidekudoskalvo (membrana interossea cruris). Pohjeluu sijaitsee alempana kuin sääriluu eikä näin ollen kiinnity reisiluuhun (femur). Naudalla ja pienillä märehtijöillä pohjeluu on surkastunut lähes kokonaan, mutta hevosella vain osittain. Nilkkaluista pohjeluu niveltyy telaluuhun (talus), mutta kiinnittyy nivelsiteillä myös kantaluuhun (calcaneus).
Pohjoinen Patagonian jäätikkö

Campo de Hielo Norte jäätiköllä.
Pohjoinen Patagonian jäätikkö on jääkenttä Chilessä. Se on pienempi kahdesta Andeilla sijaitsevasta jääkentästä. Ne ovat jäänteitä laajaasta Patagonian mannerjäätiköstä, joka peitti suuren osan Patagoniaa noin miljoona vuotta sitten. Nykyisin Pohjoinen Patagonian jäätikkö kattaa enää 4 200 neliökilometriä. Se on silti laajin jäätikköalue napapiirien lämpimämmällä puolella.
Purppurakardinaali

| Purppurakardinaali |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Loistokardinaalit Passerina
Laji::  versicolor
Kaksiosainen nimi
 Passerina versicolor  (Bonaparte, 1838) 
Katso myös
   Purppurakardinaali Wikispeciesissä   Purppurakardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Purppurakardinaali, aikaisemmalta nimeltään kirjopeippo (Passerina versicolor) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Se on väriltään purppuransinertävä ja sillä on punainen laikku niskassa.
Levinneisyys

Purppurakardinaalia tavataan Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Guatemalassa. Sen populaation on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Osa minusta

| Osa minusta Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loppukesä–alkusyksy 1985
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: LP-levy (SLP 708)   C-kasetti (SMK 708)
 Tuottaja(t): Kaj Westerlund
 Tyylilaji: iskelmä, pop, balladi, beat, country 
 Kesto: 40.08
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Scandia
Listasijoitukset
  Suomi: 38. (toukokuu 1986) 
Kari Tapion muut julkaisut
| Ovi elämään 1984 | Osa minusta 1986 | Elämän viulut 1987 |
Singlet albumilta Osa minusta
 ”Auta tää yö kestämään” /   ”Kulkurin kyyneleet” Julkaistu: 1985 (KS 1118)  ”Portugalin huhtikuu” /   ”Mua paina syleilyys” Julkaistu: 1986 (KS 1122)
Osa minusta on suomalaislaulaja Kari Tapion yhdeksäs studioalbumi vuodelta 1986. Albumin sovitti ja tuotti Tapion luottomies Kaj Westerlund. Levy sisältää suurimmilta osin suomalaisia sävelmiä, mutta mukana on myös ulkomaisia käännöskappaleita.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1986.