stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rain Kooli

| Rain Kooli |
| --- | --- |
 Rain Kooli vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1971 (ikä 53) Harku, Viro
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  toimittaja, juontaja
Rain Kooli haastattelemassa virolaisia puoluejohtajia kaatosateessa Viron keskustelutapahtuman Arvamusfestivalin lopputentissä vuoden 2014 elokuussa.
Rain Kooli (s. 26. kesäkuuta 1971 Harku, Viro) on suomenvirolainen toimittaja ja juontaja.
Kooli on Ylen Viron-toimittaja, Turun Sanomien kolumnisti ja freelance-journalisti.
Hän on työskennellyt myös Kymen Sanomien, Kouvolan Sanomien ja Anjalankosken Sanomien toimittajana, Eesti Päevaleht -lehdessä sekä Viron yleisradioyhtiön ERR:n (Eesti Rahvusringhääling) toimittajana ja juontajana.
Kooli on niin ikään ollut Ylen Radio Itä-Uusimaan palveluksessa sekä Radio Kukun Suomen kirjeenvaihtaja.
Tv-toimittajana Rain Kooli toimitti ja juonsi Eesti Televisioonin ajankohtais- ja keskusteluohjelmia Kahekõne, Jüri Üdi klubi sekä Vabariigi kodanikud.
TV1:ssä hän on muun muassa juontanut helmikuussa 2018 esitetyn ohjelman Ystävät, toverit, naapurit.
Rain Kooli  sai arvostetun Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkin pitkästä ja ansioituneesta lehtimiestyöstä Suomen hyväksi toukokuussa 2024. Kunniamerkki luovutettiin Viron Suomen suurlähetystössä juhlallisessa tilaisuudessa suulähtettiläs Vesa Varasan toimesta.
Charles Perrault

| Charles Perrault |
| --- | --- |
 Charles Perrault, Philippe Lallemandin maalaama muotokuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1628 Pariisi, Ranska
Kuollut: 16. toukokuuta 1703 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  asianajaja, julkisten rakennusten tarkastaja
Vanhemmat:  Pierre Perrault, Paquette le Clerc
Uskonnollinen kanta:  katolinen
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aikakausi:  1653—1703
Tyylilajit:  uskonnollinen kirjallisuus, sadut
Pääteokset:  Hanhiemon tarinat (ransk. Les contes de ma mère l'Oye)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Charles Perrault (12. tammikuuta 1628 Pariisi, Ranska – 16. toukokuuta 1703 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten vuonna 1697 julkaisemastaan satukokoelmasta Hanhiemon tarinoita (ransk. Les Contes de ma mère l'Oye).
Varsinaiselta ammatiltaan Perrault oli asianajaja, ja hän toimi myös julkisten rakennusten tarkastajana.
Perrault oli yksi 1600-luvun suurista kirjailijoista, ja vuonna 1671 hänet nimitettiin Ranskan akatemian jäseneksi. Hän kertoi vanhat kansanomaiset satuaiheet omalla elävällä tyylillään huvittaakseen kuuluisaa Ludvig XIV:n hovia. Näin kansansaduista tuli hienoston suosimaa kaunokirjallisuutta. Hänen satujaan luetaan vieläkin lapsille ympäri maailmaa. Osa siihen kuuluvista saduista kuitenkin tunnetaan myös muiden kirjoittajien kuten Grimmin veljesten, versioina sekä Walt Disneyn piirroselokuvina, jotka enemmän tai vähemmän poikkeavat Perrault'n saduista. Satujen lisäksi hän kirjoitti myös uskonnollisia tekstejä. Hän tuli tunnetuksi antiikin kirjallisuuden ihailijoiden kanssa käymästään kiistasta, jossa hän väitti oman aikansa kirjallisuutta yhtä arvokkaaksi kuin antiikin kirjallisuutta.
Sukutausta ja opinnot

Charles Perrault syntyi porvarilliseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat Pierre Perrault, joka oli kotoisin Toursista ja toimi myöhemmin asianajajana Pariisissa, sekä Paquette Le Clerc. Charles oli seitsenlapsisen perheen nuorin. Perheen muut lapset olivat:
Jean (k. 1669), vanhin poika, isänsä tavoin asianajaja
Pierre (1611–1680), toimi verovirkailijana, mutta menetti viran Colbertin vaatimuksesta
Claude (1613–1688), lääkäri, arkkitehti ja luonnontieteilijä Ranskan tiedeakatemian jäsen,
Nicolas (1624–1662), teologi ja amatöörimatemaatikko, joka jansenistina erotettiin Sorbonnesta vuonna 1656
Marie, perheen ainoa tytär, kuoli 13-vuotiaana
François, Charles Perrault'n kaksoisveli, kuoli puolivuotiaana.
Charles Perrault kastettiin 13. tammikuuta 1628 Saint-Étienne-du-Montin kirkossa Pariisissa. Hänen kummejaan olivat hänen veljensä Pierre ja serkkunsa Françoise Pépin
Charles Perrault opiskeli kirjallisuutta menestyksellisesti Pariisin Collège de Beauvais'ssa. Muistelmissaan hän kertoo, että opiskeltuaan filosofiaa hän ja eräs hänen opiskelutoverinsa keskeyttivät opintonsa erään opettajansa kanssa käymänsä keskustelun jälkeen. Molemmat päättivät olla enää palaamatta collègeen, mutta he ryhtyivät innokkaasti lukemaan pyhää ja maallista kirjallisuutta, kuten kirkkoisien teoksia, Raamattua ja Ranskan historiaa, sekä laatimaan kaikista lukemistaan teoksista käännöksiä ja otteita. Näiden vapaiden opintojensa pohjalta Perrault laati oman runomuotoisen, mutta karkean koomisen muunnelmansa Aineiin kuudennesta kirjasta sekä teoksen "Troijan muurit eli burleskin alkuperä" (ransk. Les Murs de Troie ou l'Origine du burlesque).lähde?
Suoritettuaan vuonna 1651 oikeustieteellisen tutkinnon hän sai asianajajan oikeudet. Hän kirjoittautui Ranskan asianajajien järjestöön (Barreau) mutta kyllästyi pian "raahaamaan viittaa palatsissa", ja hän siirtyi veljensä palvelukseen, joka oli veronkantaja.lähde?
Akatemian palveluksessa

Colbertin läheisenä avustajana Perrault ryhtyi vuonna 1663 huolehtimaan Ludvig XIV:n taide- ja kirjallisuuspolitiikasta. Hän toimi myös Muinais- ja historiatieteiden ja kaunokirjallisuuden akatemian istuntojen sihteerinä ja myöhemmin kuninkaan rakennusten ylimpänä tarkastajana. Siitä lähtien Perrault käytti saamaansa ministerin suosiota kirjallisuuden, tieteiden ja taiteiden hyväksi. Hän osallistui myös hankkeisiin, joiden mukaan Ranskan ja Euroopan kirjailijoille ja oppineille myönnettiin eläkkeitä.
Perrault vaikutti osaltaan Ranskan tiedeakatemian perustamiseen ja Ranskan kuvataideakatemian toiminnan uudelleen aloittamiseen. Alusta alkaen hän oli mukana komiteassa, jonka työn tuloksena syntyi Ranskan muinais- ja historiatieteiden ja kaunokirjallisuuden akatemia. Vuonna 1671 hän tuli Ranskan akatemian jäseneksi, ja siellä hänen aloitteestaan virkaan­astujais­istunnot tehtiin julkisiksi. Hän laati vuonna 1694 Ranskan akatemian sanakirjan esipuheen.
Teokset > Sadut

Perrault menetti vuonna 1683 virkansa Ranskan akatemiassa, ja samana vuonna kuoli hänen vaimonsa. Hän päätti sitten omistautua lastensa kasvatukselle, minkä ohessa hän kirjoitti tunnetuimman teoksensa "Hanhiemon satuja, eli kertomuksia menneiltä ajoilta" (ransk. Contes de ma mère l’Oye, ou Histoires du temps passé), joka julkaistiin vuonna 1697.
Jo sitä ennen hän oli julkaissut muutamia satuja ja kertomuksia, osan niistä runomuodossa:
Saluzzon markiisi eli Griselidiksen kärsivällisyys (ransk. La Marquise de Salusses ou la Patience de Griselidis, 1691, runokertomus)
Naurettavat toivomukset (ransk. Les Souhaits ridicules, 1693, proosamuotoinen satu, ilmestyi kausijulkaisussa Mercure galant
Aasinnahka (ransk. Peau d'âne, 1694, runomittainen satu, ilmestyi kokoomateoksessa Recueil de pièces curieuses et nouvelles tant en prose qu'en vers, jossa olivat mukana myös kaksi edellistä
Kaunotar nukkuvassa metsässä ransk. La belle au bois dormant, Perrault'n versio satuaiheesta Prinsessa Ruusunen
Perrault'n tunnetuin teos Historie ou contes du temps passé, avec des moralités (’Tarinoita ja satuja menneiltä ajoilta, opetusten kera’) ilmestyi vuonna 1697 Claud Barbinin kustantamana. Teos tunnetaan paremmin nimellä Hanhiemon tarinoita (ransk. Contes de ma mère l'Oye). Siihen sisältyivät seuraavat sadut:
Prinsessa Ruusunen (Perrault'lla "Kaunotar nukkuvassa metsässä", ransk. La Belle au bois dormant)
Punahilkka (ransk. Le Petit Chaperon rouge)
Siniparta (ransk. La Barbe bleue)
Saapasjalkakissa (ransk. Le Maître chat ou le Chat botté)
haltiattaret (ransk. Les Fées)
Tuhkimo (ransk. Cendrillon ou la petite pantoufle de verre)
Riquet Töyhtöpää (ransk. Riquet à la houppe)
Peukaloinen (ransk. Le Petit Poucet)
Teoksesta julkaistiin jo samana vuonna Amsterdamissa kaksi uusintapainosta: Jacques Desbordesin toimittamana nimellä Histoire ou Contes du temps passé. Avec Moralitez ja Prince de Dombesin toimittamana Trévouxissa nimellä Histoires ou Contes du temps passé. Avec des Moralitez..
Tämänkaltaiset sadut olivat tuolloin muodissa aikakauden salongeissa: ylhäisön jäsenet kokoontuivat iltaisin ja kertoivat niitä. Nimitys "hanhiemo" viittasi lastenhoitajaan, joka kertoili satuja lapsille. Sadut perustuivat jo ennestään tunnettuihin satuaiheisiin. Osa niistä oli sitä ennen tunnettu vain suullisesta kansanperinteestä, osa oli eri versiona jo aikaisemmin saanut myös kirjallisen asun. Esimerkiksi Griselidis-tarinan varhaisin kirjallinen versio esiintyy jo Decameronessa. Perrault itse kuitenkin muokkasi satuja omalla tavallaan saadakseen ne paremmin soveltumaan lastenkasvatukseen. Sen vuoksi hän lisäsi jokaisen sadun loppuun lyhyen opetusrunon, jossa selitetään, mitä kustakin sadusta tulisi oppia. Monista myöhemmistä painoksista nämä runot on kuitenkin jätetty pois.
Teokset > Sadut > Kysymys satujen kirjoittajasta

Perrault julkaisi satukokoelmansa kolmannen poikansa, Pierre Darmancourin eli d’Armancourin nimellä. Armancour oli Perrault'n hankkiman maa-alueen nimi, jonka hän luovutti pojalleen Pierrelle. Vuonna 1678 syntynyt Pierre toivoi pääsevänsä Ludvig XIV:n veljentyttären Élisabeth Charlotte d'Orléansin ("Mademoisellen") sihteeriksi, ja kokoelma onkin omistettu Élisabethille.
Asiaan vaikutti sekin, että Perrault ei sadut julkaistessaan halunnut aloittaa enää uudestaan kiistaa antiikin ihailijoiden ja modernistien välillä. Hän olikin jo vuonna 1694 päässyt Boileaun kanssa sovintoon. Käyttämällä poikansa nimeä hän onnistui välttämään kiistan puhkeamisen uudestaan.
Vielä nykyäänkin esitetään kuitenkin silloin tällöin väitteitä, että sadut todella olisivat d’Armancourin kirjoittamia. Todisteena on esitetty että ne olisivat liian taitamattomasti kirjoitettuja ja moraalittomia ollakseen tämän isänsä käsialaa.
Teokset > Sadut > Balettisovituksia saduista

Muun muassa seuraavat klassiset baletit perustuvat aiheeltaan Perrault'n satuihin:
La Belle au bois dormant (Pjotr Tšaikovski, 1890)
Tuhkimo (Sergei Prokofjev, 1941—1944)
Teokset > Sadut > Elokuvasovituksia

Perrault'n saduista on tehty lukuisia elokuvia, joista tunnetuimpia ovat:
Il existe de très nombreuses adaptations cinématographiques de ses contes, parmi lesquelles :
Le Petit Chaperon rouge (Pieni Punahilkka), Alberto Cavalantin elokuva vuodelta 1929
Tuhkimo (Cinderella), Walt Disneyn piirroselokuva vuodelta 1950
Prinsessa Ruusunen (Sleeping Beauty), Walt Disneyn piirroselokuva vuodelta 1959
Peau d’Âne, Jacques Demyn musikaalielokuva vuodelta 1970
Le Petit Poucet, Olivier Dahanin elokuva vuodelta 2001
La Véritable Histoire du chat botté, Jérôme Deschamps'n, Pascal Héroldin ja Macha Makeïeffin elokuva vuodelta 2009.
Monet näistä tosin perustuvat pitkälti myös Grimmin veljesten versioihin samoista satuaiheista.
Kuolema

Perrault kuoli 16. toukokuussa 1703 talossaan rue de l'Estrapadella Pariisin Quartier latinissa. Hänet haudattiin seuraavna päivänä Église Saint-Benoît-le-Bétourné-kirkkoon poikansa Charlesin läsnä ollessa.
Luettelo julkaistuista teoksista

1653: Les Murs de Troie ou l’origine du Burlesque
1659: Portrait d’Iris
1660: Ode sur la paix
1663: Ode sur le mariage du Roi
1668: Dialogue de l’amour et de l’amitié, Discours sur l’acquisition de Dunkerque par le Roi
1669: Le Parnasse poussé à bout
1674: Courses de têtes et de blagues faites par le Roi et par les Princes et Seigneurs, Critique de l’Opéra
1679: Harangue faite au roi après la prise de Cambrai
1683: Épître chrétienne sur la pénitence
1685: Ode aux nouveaux convertis
1686: Saint-Paulin, évêque de Nole
1687: Le Siècle de Louis le Grand
1688: Ode de M. Le Dauphin sur la prise de Philisbourg, Parallèle des Anciens et des Modernes en ce qui regarde les Arts et la Science
1691: Au Roi, sur la prise de Mons
1692: La Création du Monde
1693: Ode du Roi, Dialogue d’Hector et d’Andromaque
1694: L’Apologie des Femmes, Le Triomphe de sainte Geneviève, L’idylle à Monsieur de la Quintinie
1696–1700: Les Hommes illustres qui ont paru en France…
1697: Histoires ou contes du temps passé (eli Conte de ma mère l’Oye), suom. nimellä Hanhiemon tarinat
1697: Adam ou la création de l’homme
1698: Portrait de Bossuet
1699: käännös teoksesta Fables de Faërne
1701: Ode au Roi Philippe V, allant en Espagne
1702: Ode pour le roi de Suède
1703: Le Faux Bel Esprit
1755: Mémoire de ma vie (postuumi)
1868: L'Oublieux (postuumi), Les Fontanges (postuumi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Perrault Wikimedia Commonsissa
Hans Charles Perrault'n satuja suomen kielellä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Charles Perrault
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  KulturNav  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Kaunotar nukkuvassa metsässä (Prinsessa Ruusunen), alkuteoksen kansikuva.
Tuhkimo, alkuteoksen kansikuva.
Käännös suomeksi
Tietokoneshakki

Shakkitietokone
Tietokoneshakki tarkoittaa tietokoneohjelman pelaamaa shakkia. Shakissa on jokaisessa asemassa suhteellisen vähän siirtovaihtoehtoja, joten shakkilaudan analysoiminen sopii verraten helposti brute-force tyyppiselle ohjelmalle. Myös sofistikoituneempia menetelmiä on kehitetty.
Nykyään tietokoneet pelaavat hyvin laadukasta shakkia, eivätkä käytännössä enää ole ihmisen voitettavissa (vaikkakin voitto yksittäisessä pelissä on teoriassa edelleen mahdollinen).  Viimeinen tunnettu ihmisen voitto huipputason tietokoneohjelmasta turnausolosuhteissa on Ruslan Ponomariovin voitto Fritz 9:stä 21. marraskuuta 2005.
Perusajatus

Shakkiohjelman perusrakenteeseen kuuluu arviointifunktio, joka arvioi pelitilanteiden edullisuutta (yksinkertaisimmallaan esimerkiksi laudalla olevien omien ja vastustajan nappuloiden määränä), ja hakualgoritmi, joka käy läpi mahdollisia tulevia siirtoyhdistelmiä etsien siirtoa, joka suurimmalla todennäköisyydellä johtaisi edulliseen pelitilanteeseen tulevaisuudessa. Shakin ohjelmoimisen päävaikeutena on, että mahdollisten pelitilanteiden määrä kasvaa nopeasti erittäin suureksi, joten kaikki mahdolliset siirtoyhdistelmät tutkimalla edes nykyiset supertietokoneet eivät pystyisi laskemaan peliä kovinkaan monta siirtoa eteenpäin. Sen vuoksi on kehitetty heuristiikkoja, joilla huonolta näyttävät hakupolut katkaistaan pian. Tietokone pystyy laskemaan siirtoja eteenpäin valtavan paljon nopeammin kuin ihminen, mutta toisaalta ihminen osaa paremmin sivuuttaa huonot siirtomahdollisuudet heti. Vastatakseen taitavan ihmispelaajan intuitiivisiin pitkän tähtäimen strategioihin, tietokone tarvitsee paljon laskentatehoa, koska siirtoja on laskettava kauas eteenpäin. Tämän vuoksi tietokoneet ovat pärjänneet shakissa ihmisille vasta viime aikoina.
Shakkiohjelmissa on myös mahdollista käyttää alku- ja loppupelikirjastoja johon on tallennettu hyväksi tai varmasti oikeaksi havaittuja siirtoja. Shakkiohjelmiin voidaan myös liittää tietokantoja johon on asennettu analysoituja pelejä joita seuraamalla tietokone pärjää mahdollisimman hyvin pelaajaa vastaan. Shakkiohjelmiin voidaan myös lisätä analysointiohjelma joka itse laskee asemaa eteenpäin ja tallentaa tietokantaan oikeaksi katsomiaan siirtoja parantaen näin vahvuuttaan.
Shakkiohjelmia

Chessmaster
Deep Blue
Fritz (shakkiohjelma)
Hydra (shakkitietokone)
Komodo
Stockfish
Rybka
Ruotsalainen tietokoneshakin harrastajien sivusto The Swedish Chess Computer Association (SSDF) vertailee aktiivisesti eri shakkiohjelmia pitäen ranking listaa parhaista shakkiohjelmista. Myös englantilainen tietokoneshakin harrastajien ryhmä CCRL (Computer Chess Rating Lists) tekee vastaavia vertailuja.. Saksalaiset CEGT, IPON ja SWCR vertailevat ohjelmia, chess engines, eri prosessoreilla, muistimäärillä ja eri käyttöympäristöissä.
Aiheesta muualla

WBEC Ridderkerk: Vapaasti saatavilla olevia shakkimoottoreita sekä tietokoneiden keskinäisiä otteluita
WBEC Ridderkerk: Linkkejä shakin ohjelmoimiseen
Bill Wallin tietokoneshakin historian aikajana
Tietokoneshakki roskapostisuodattimella
Shakkipeli tietokoneen ruudulla.
Skunk Works

| Skunk Works |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Quick, quiet and quality – K. Johnson
Perustaja:  Clarence Johnson
Kotipaikka:  Palmdale, CA 93550, Yhdysvallat
Toimiala:  aseteollisuus, avaruusteknologia
Emoyhtiö:  Lockheed Martin
Omistaja:  Lockheed Martin
Kotisivu:  www.lockheedmartin.com/us/aeronautics/skunkworks.html
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skunk Works on Lockheed Martin -suunnitteluyhtiö Advanced Development Programsin (ADP) aiempi peitenimi, nykyään virallinen aputoiminimi. 
Skunk Works on suunnitellut useita kuuluisia lentokoneita, mm. U-2-tiedustelukoneen, SR-71 Blackbirdin, F-117-häivekoneen ja F-22 Raptorin. Suurin sen nykyisistä tiedossa olevista projekteista on F-35 Lightning II.
Myös mystistä ja huippusalaista uuden sukupolven tiedustelukone SR-91 Auroraa epäillään Skunk Worksin suunittelemaksi, jos konetta ylipäänsä on olemassa.lähde?
Termiä ”Skunk works” tai ”skunkworks” käytetään yleisesti liike-elämässä ja suunnittelussa sekä muissa teknisissä yhteyksissä tarkoittamaan yksikköä, jolla on suuri autonomia ja jota ei rajoiteta byrokratialla. Tämänkaltaisen yksikön tehtävät ovat yleensä vaativia tai salaisia.
Skunk Works-osaston aloittajana ja vetäjänä toimi Lockheedilla Clarence L. ”Kelly” Johnson. Boeingin vastaava yksikkö on nimeltään Phantom Works.
F-117 sekä P-80 esillä Skunk Worksin sisääntuloaukiolla Palmdalessa, Kaliforniassa
Projektit > Lentokoneet

Lockheed P-38 Lightning (epävirallinen, kone oli laajalti käytössä tiedustelukoneena)
Lockheed L-1049 Constellation (epävirallinen, mutta kone oli myös sotilaskäytössä)
Lockheed P-80 Shooting Star (1943 aloitettu projekti, Skunk Worksin alkuna pidetty projekti)
Lockheed XF-90
Lockheed F-104 Starfighter
Lockheed U-2
Lockheed X-26 Frigate
Lockheed YO-3
Lockheed A-12
Lockheed SR-71 Blackbird
Lockheed D-21
Lockheed XST (Have Blue)
Lockheed F-117 Nighthawk
Lockheed Martin F-22 Raptor
Lockheed Martin X-35 ja Lockheed Martin F-35 Lightning II
Lockheed X-27
Lockheed Martin Polecat
Quiet Supersonic Transport
Lockheed Martin Cormorant
Lockheed Martin Desert Hawk
Lockheed Martin RQ-170 Sentinel
Lockheed Martin X-55
Projektit > Muut projektit

High beta fusion reactor
Sea Shadow (IX-529)
Skunk Worksin nykypäivän projekti käyttää vanhempaa projektia vipuvoimana: SR-71 Blackbirdin selässä on LASRE.
F-117 Nighthawk on Skunk Worksin suunnittelema
Simu Liu

| Simu Liu |
| --- | --- |
 Simu Liu vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  刘思慕
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Harbin, Heilongjiang, Kiina
Kansalaisuus:  Kanada
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Merkittävät roolit:  Paul Xie (Blood and Water) Jung Kim (Kim’s Convenience) Shang-Chi (Marvel Cinematic Universe)
Aiheesta muualla
IMDb 
Simu Liu (yksink.: 刘思慕; perint.: 劉思慕; pinyin: Liú Sī Mù) (s. 19. huhtikuuta 1989) on kanadalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja stuntmies. Hänet tunnetaan parhaiten Paul Xien roolista sarjasta Blood and Water (ja sai tästä myös Canadian Screen Awards -ehdokkuuden) sekä Jung Kimin roolista CBC Televisionin tilannekomediasta Kim’s Convenience. Hän näyttelee myös Shang-Chi’tä Marvel Studiosin ensimmäisessä aasialaisvetoisessa elokuvassa Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings | Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings | Xu Shang-Chi / Shaun |  |
| 2021 | Bright: Samurai Soul | Bright: Samurai Soul | Izno | dubbaus |
| 2021 | Women Is Losers | Women Is Losers | Gilbert |  |
| 2023 | One True Loves | One True Loves | Sam |  |
| 2023 | Simultant | Simultant | Casey |  |
| 2023 | Barbie | Barbie | turisti-Ken |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomautukset |
| 2012 | Nikita | Nikita | Hongkongin poliisivoimien virkailija | 1 jakso |
| 2013 | Warehouse 13 | Warehouse 13 | baarimikko | 1 jakso |
| 2013 | Played | Played | pyssymies | 1 jakso |
| 2013 | Lentoturmatutkinta | Mayday | Naritan lentokentän lennonvalvoja |  |
| 2015 | Blood and Water | Blood and Water | Paul Xie | päärooli |
| 2015 | Heroes Reborn | Heroes Reborn | stunttirooleja | 3 jaksoa |
| 2015 | Make It Pop | Make It Pop | Randy | 1 jakso |
| 2016– | Kim’s Convenience | Kim’s Convenience | Jung Kim | päärooli |
| 2017 | Taken | Taken | Faaron | 10 jaksoa |
| 2017 | Orphan Black | Orphan Black | herra Mitchell | 1 jakso |
| 2017 | Slasher: Guilty Party | Slasher: Guilty Party | Luke | 2 jaksoa |
| 2017 | Bad Blood | Bad Blood | Guy | 3 jaksoa |
| 2018 | Expanse | Expanse | luutnantti Paolo Mayer | 1 jakso |
| 2019 | Fresh Off the Boat | Fresh Off the Boat | Willie | 1 jakso |
| 2020 | Awkwafina Is Nora from Queens | Awkwafina Is Nora from Queens | roskakuski | 1 jakso |
| 2021 | Star Wars: Visions | Star Wars: Visions | Lah Zhima (ääni) | ”Yhdeksäs jedi” |
| 2024 | What If...? | What If...? | Xu Shang-Chi, Xu Shang-Chi / Kymmenen Rengasta (ääni) | 2 jaksoa |
| 2025 | Marvel Zombies | Marvel Zombies | Xu Shang-Chi (ääni) |  |
Aiheesta muualla

Simu Liu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei
Jouluprinssi

| Jouluprinssi> A Christmas Prince |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alex Zamm
Käsikirjoittaja:   Karen Schaler  Nathan Atkins 
Tuottaja:  Amy Krell
Säveltäjä:  Zack Ryan
Kuvaaja:  Viorel Sergovici
Leikkaaja:  Marshall Harvey
Lavastaja:  Viorel Sergovici
Pääosat:   Rose McIver  Ben Lamb  Tom Knight  Sarah Douglas  Daniel Fathers  Alice Krige  Tahirah Sharif 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Motion Picture Corporation of America
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  17. marraskuuta 2017
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jouluprinssi (A Christmas Prince) on vuonna 2017 Netflixissä julkaistu yhdysvaltalainen komedia-/draama-jouluelokuva. Elokuvan on ohjannut Alex Zamm sekä kirjoittanut Karen Schaler ja Nathan Atkins. Se kertoo toimittajasta, joka lähetetään ulkomaille tekemään juttua prinssistä, josta on tulossa kuningas.
Elokuvan yltiöromanttinen tunnelma, ohuesti kuvatut henkilöhahmot ja kliseinen juonenkulku ovat luoneet sille kulttimaineen.
Chet Baker

| Chet Baker |
| --- | --- |
 Baker vuonna 1983.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Chesney Henry Baker Jr.
Syntynyt: 23. joulukuuta 1929 Yale, Oklahoma, Yhdysvallat
Kuollut: 13. toukokuuta 1988 (58 vuotta) Amsterdam, Alankomaat
Ammatti:  trumpetisti, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Chet 
Aktiivisena:  1952–1988
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  trumpetti, flyygelitorvi, laulu
Levy-yhtiöt:  Pacific Jazz, RCA, Epic
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Chesney Henry ”Chet” Baker Jr. (23. joulukuuta 1929 Yale, Oklahoma, Yhdysvallat – 13. toukokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, flyygelitorven soittaja sekä laulaja. Hän oli yksi West Coast -jazzin merkittävimmistä edustajista 1950-luvulla. Bakerin elämää varjosti huumeriippuvuus, etenkin 1960-luvulla. Hän kuoli toukokuussa 1988 Amsterdamissa pudottuaan hotellin ikkunasta.