stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sipe Santapukki
Yksityiselämä

Santapukki on innokas autourheilija. Vuonna 2004 hän voitti Formula 3 -luokassa SM-hopeaa. Santapukki harrastaa moottoripyöriä ja tunnetaan myös absolutistina. Santapukin kuvataidenäyttely Narrilaivan kapteeni oli vuonna 2003 esillä Heinolassa.
Santapukki seurusteli 2000-luvun puolivälissä kolmisen vuotta muusikko Anna Erikssonin kanssa. Ennen seurustelusuhdetta Eriksson lauloi Santapukin sooloalbumilla Sipe (2002). Santapukki tuotti Erikssonin albumin Ihode ja kirjoitti sille kappaleita.
Vuonna 2012 valmistui Heinolan Laajavuoreen Santaranta-niminen asunto, jossa Santapukki asuu avoliitossa suunnistaja Minna Kaupin kanssa.  He saivat poikalapsen tammikuussa 2017 ja toisen lapsen elokuussa 2020.
Soolotuotanto > Albumi

Sipe (2002)
Soolotuotanto > Singlet

Häiriintynyt kuu (2002)
Seurataan johtajaa (2002)
Kuu-ukko (2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rock, rauha ja raittius (Flinkkilä, Janne. Helsingin Sanomat NYT-liite. 21.1.2005)
Sipe Myspacessa (englanniksi)
Sipe Santapukki Ilosaarirockissa kesällä 2011.
Bruce Willis

| Bruce Willis |
| --- | --- |
 Bruce Willis San Diegon Comic-Conissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Walter Bruce Willis
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1955 (ikä 69) Idar-Oberstein, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Puoliso:   Demi Moore  (vih. 1987; ero 2000)  Emma Heming (vih. 2009) 
Lapset:  5
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  B. Willis lempinimi Bruno
Aktiivisena:  1979–2022
Merkittävät roolit:  John McClane (Die Hard-elokuvasarja) Butch Coolidge (Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta) Harry S. Stamper (Armageddon) Malcolm Crowe (Kuudes aisti) David Dunn (Unbreakable-elokuvasarja) John Hartigan (Sin City)
Palkinnot
 Emmy 1987 Konnankoukkuja kahdelle  2000 Frendit Golden Globe 1987 Konnankoukkuja kahdelle 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Walter Bruce Willis (s. 19. maaliskuuta 1955 Idar-Oberstein, Länsi-Saksa) on uransa näyttelijänä lopettanut yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja muusikko. Ura alkoi televisiossa 1980-luvulla ja jatkui toiminta-, komedia- ja draamafilmeissä. Hänet tunnettiin osastaan John McClanena Die Hard -elokuvasarjassa, joka oli kaupallinen menestys. Hän näytteli yli 70 elokuvassa, joihin kuuluvat menestysfilmit Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta (1994), 12 apinaa (1995), The Fifth Element (1997), Armageddon (1998), Kuudes aisti (1999), Sin City (2005), Red (2010), The Expendables (2010), Moonrise Kingdom (2012), Looper (2012) ja The Expendables 2 (2012).
Nuoruus ja opiskelu

Bruce Willis syntyi Yhdysvaltain armeijan sotilastukikohdassa Länsi-Saksassa nelilapsisen perheen esikoisena. Hänen äitinsä Marlene Willis on saksalainen ja isänsä David Willis oli yhdysvaltalainen sotilas. Willis myös puhuu saksaa mutta murtaen. Hänellä on sisar Flo ja veli David, joka on tuottanut useita Willisin elokuvia. Willisin toinen veli Robert kuoli haimasyöpään vuonna 2001.
Willisit muuttivat 1957 New Jerseyn Carneys Pointiin, sen jälkeen kun David Willis oli vapautettu palveluksesta. Willis kärsi lapsena ja nuorena änkytyksestä, minkä takia hän haki high schoolissa huomiota luokan pellenä. Se vei myös hänet high schoolissa teatteriin. Koulun jälkeen hän ei kuitenkaan vielä tiennyt, yrittäisikö uraa näyttelijänä. Hän änkytti, eikä hänen arvosanansa olleet kovinkaan hyviä eikä hänen perheellään ollut varaa maksaa korkeakouluopintoja.
Willis teki erilaisia töitä high schoolin jälkeen ja säästi rahaa collegea varten. Hän työskenteli muun muassa kemiantehtaassa ja turvamiehenä. Willis pääsi opiskelemaan Montclair State Collegeen, missä oli tunnettu näyttämölinja. Hän kuitenkin jätti koulun toisen vuoden jälkeen ja muutti New Yorkiin tehdäkseen uraa näyttelijänä.
Ura näyttelijänä > Pienistä rooleista sarjaan Konnankoukkuja kahdelle

Willisin uran alku ei ollut hohdokas, ja hän kävi monissa koe-esiintyimisssä ja elätti itsensä tarjoilijana sekä Manhattann Café Central -ravintolan baarimestarina. Willisin ensimmäinen rooli oli 1977 Off Broadway -näytelmässä Heaven and Earth. Sen jälkeen hän teki muitakin näytelmiä, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli Ensimmäinen kuolemansynti (1980), jossa hänellä oli pieni rooli.
Willis korvasi 1984 Ed Harrisin suositussa Off Broadway -näytelmässä Fool for Love. Tämän jälkeen hän lähti koe-esiintymiseen Hollywoodiin. Hän ei saanut roolia elokuvasta Missä olet, Susan?, mutta jäi vielä ylimääräiseksi päiväksi kaupunkiin koe-esiintyäkseen myös uuden komedian Konnankoukkuja kahdelle päärooliin. Willis vakuutti päättäjät, ja hän sai roolin yksityisetsivä David Addisonina. Blue Moon -etsivätoimiston toista etsivää näytteli Cybill Shepherd. Sarjaa esitettiin 1985–1989, ja se teki Willisistä tunnetun. Hän voitti roolista Emmyn ja Golden Globen.
Konnankoukkuja kahdelle auttoi Willisiä saamaan parempia elokuvarooleja sekä esimerkiksi rahakkaan mainossopimuksen Seagramin kanssa. Willis mainosti yrityksen wine cooler -juomia. Willisin seuraavia elokuvia oli romanttinen komedia Sokkotreffit (1987).
Ura näyttelijänä > Toimintatähdeksi elokuvassa Die Hard

Elokuvanäyttelijänä Willisin lähti tosissaan käyntiin vasta Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli -toimintaelokuvan pääroolin johdosta. Willis esitti elokuvassa New Yorkissa poliisina työskentelevää John McClanea, joka on sattumalta eräässä Los Angelesin pilvenpiirtäjässä tapaamassa vaimoaan, kun terroristit iskevät sinne. Die Hard oli menestys, ja se teki Willisistä toimintaelokuvien sankarin. Willis ei ollut ensimmäinen näyttelijä, jota McClanen rooliin ajateltiin, sillä ennen häntä sekä Sylvester Stallone että Arnold Schwarzenegger olivat kieltäytyneet. Tuottajat päätyivät lopulta Willisiin, joka toi rooliin myös lämpöä ja huumoria.
Die Hardin jälkeen Willis ääninäytteli pikkuvauvaa menestyneessä komediaelokuvassa Hei, kuka puhuu (1989) ja teki jatko-osan Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli (1990). Turhuuksien rovio sai vaihtelevia arvioita, ja Willisin käsikirjoittama Hudson Hawk – varkaista parhain floppasi pahoin. Parin heikomman elokuvan jälkeen Willis teki eräänlaisen paluun Quentin Tarantinon elokuvassa Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta. Willisin palkka elokuvasta oli maltillinen, mutta hän oli neuvotellut itselleen osuuden lipputuloista, jotka nousivat yli sataan miljoonaan dollariin.
Willis teki Pulp Fictionin jälkeen tieteiselokuvat 12 apinaa (1995) ja The Fifth Element – puuttuva tekijä (1997). Hän näytteli vuosituhannen vaihteessa edelleen monissa ison budjetin toimintaelokuvissa, kuten Armageddonissa (1998) ja Tears of the Sunissa (2003). Hänen elokuviin samalta ajalta kuuluu kuitenkin myös M. Night Shyamalanin ohjaama Kuudes aisti (1999), jossa Willis näyttelee psykologia, joka neuvoo kuolleita näkevää poikaa, sekä komediaelokuva Koko potti (2000) ja Shyamalanin yliluonnollinen jännityselokuva Unbreakable – särkymätön (2000). Hän esiintyi myös vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa Ally McBeal, Hulluna sinuun ja Frendit. Frendeistä Willis palkittiin Emmyllä.
Willis jatkoi 2000-luvulla toimintaelokuvissa, ja vuonna 2005 hän teki tyylitellyn Frank Millerin sarjakuvaromaanisarjaan perustuvan Sin Cityn, 2006 jännityselokuvan 16 Blocks ja vuonna 2010 komedian Pari kyttää. Hän oli mukana myös toimintaelokuvasarjoissa Red ja The Expendables. Red ilmestyi 2010 ja Red 2 2013. The Expendables sai puolestaan ensi-iltansa 2010 ja The Expendables 2 2012. Jälkimmäinen sarja toi yhteen monia ikääntyviä toimintaelokuvien tähteä.
Ura näyttelijänä > Uran loppu

Moonrise Kingdomissa (2012) Willis oli poikkeuksellisesti yksinäinen poliisi, mutta samana vuonna ilmestyivät myös toimintajännäri Looper ja draamakomedia Lay the Favorite. Toimintaelokuva G.I. Joe: Kosto ilmestyi 2013, ja sen jälkeen Willis esiintyi Sin Cityn jatko-osassa Frank Millerin Sin City: A Dame to Kill For (2014). Musikaalikomediassa Rock the Kasbah (2015) Willis näytteli palkkamurhaaja ja Extractionissa kidnapattua entistä vakoojaa. Samana vuonna hän teki myös Broadway-debyyttinsä Stephen Kingin Piinan näytlemäsovituksessa.
Willis teki 2018 vuoden 1974 toimintaelokuvan Väkivallan vihollinen uusintaversion Death Wish ja vuonna 2019 Unbreakablen jatko-osan Glass. Willisin viimeisten vuosien elokuvat olivat lähinnä suoraan DVD:lle julkaistuja pienen budjetin toimintaelokuvia, joissa Willis teki lyhyen roolin mutta joita mainostettiin Willisin nimellä.
Willisin perhe ilmoitti maaliskuussa 2022 näyttelijän lopettavan uransa afasian takia. Häiriö vaikuttaa kykyyn kommunikoida, ja monet elokuvantekijät ovat kertoneet Willisin terveyden selvästi heikentyneen viimeisten vuosien aikana. Hän oli monien mukaan menettänyt terävyytensä eikä muistanut enää vuorosanojansa. Willis sai repliikkinsä korvanappiin, ja koreografioiduissa toimintakohtauksissa jouduttiin käyttää sijaisnäyttelijää.
Ura muusikkona

Willis aloitti muusikon uransa lukion jälkeen soittamalla huuliharppua R&B-yhtyeessä Loose Goose. 1980-luvulla Willis levytti albumin nimeltä The Return of Bruno, jonka singlestä Respect Yourself tuli hitti. Myöhemmät kappaleet eivät menestyneet, vaikka Willis palasi studioon aina silloin tällöin. Willis on kuitenkin jatkanut muusikon uraansa ja esiintyi vuonna 2003 Irakissa Yhdysvaltain sotilaille yhtyeensä kanssa.[lähde? ] Tyylillisesti hänen levytyksensä edustavat lähinnä valkoista soulia.
Näkemyksiä

Willis on ilmaissut julkisuudessa tukevansa sotilaita, jotka sotivat Irakin sodassa, mutta ei ollut vakuuttunut siitä, että sota oli oikeutettu. Vuonna 2003 hän lupasi miljoona Yhdysvaltain dollaria sille, joka saa Saddam Husseinin kiinni. Myöhemmin kävi ilmi, että armeijan säännöt kieltävät sotilailta palkkiot. Vuonna 2005 hän lupasi miljoona dollaria vihjeestä, joka johtaa Osama bin Ladenin ja muiden Al-Qaida-terroristien pidättämiseen. Joidenkin lähteiden mukaan Willis yritti listautua armeijaan Irakin sotaa varten, mutta armeija ei hyväksynyt Willisiä mukaan korkean iän takia.
Willis aiheutti kansainvälisen konfliktin Kolumbian kanssa, kun Willis kommentoi lehdistötilaisuudessa, että hänen mielestään Kolumbian huumekauppa on terrorismia ja että se tappaa yhdysvaltalaisia. Myöhemmin Willis joutui perumaan puheitaan, koska Kolumbia hermostui asiasta.
Yksityiselämä

Willis oli naimisissa näyttelijä Demi Mooren kanssa 1987–2000, ja heillä on kolme yhteistä lasta, Rumer (s. 1988), Scout (s. 1991) ja Tallulah (s. 1994). Willis on seurustellut muun muassa Lara Flynn Boylen ja Maria Bravo Rosadon kanssa. Willis oli kihloissa Brooke Burnsin kanssa, mutta pari päätti erota vuonna 2004 kymmenen kuukauden seurustelun jälkeen.
Willis avioitui maaliskuussa 2009 valokuvamalli Emma Hemingin kanssa. Pariskunnan ensimmäinen yhteinen lapsi syntyi huhtikuussa 2012 ja toinen tytär  2014.
Vuonna 2006 Willis muutti Los Angelesista New Yorkiin, Trump Toweriin. Lisäksi Willis omistaa talon Malibussa, Kaliforniassa, maatilan Montanassa ja useita asuntoja Sun Valleyssa Idahossa. Haileyn Idahossa Willis myös omistaa The Mint Barin ja The Liberty Theaterin.
Willis haastoi elokuussa 2006 kiristyksestä oikeuteen vanhan ystävänsä, joka uhkasi julkaista yksityiskuvia ja levittää valheita Willisistä.
Maaliskuussa 2022 kerrottiin Willisin sairastavan afasiaa ja lopettavan sen vuoksi näyttelijän uransa. Helmikuussa 2023 Willisin kerrottiin sairastavan otsalohkodementiaa.
Diskografia > Albumit

The Return of Bruno (1987)
If It Don’t Kill You, It Just Makes You Stronger (1989)
Classic Bruce Willis: The Universal Masters Collection (2001)
Palkinnot ja tunnustukset > Elokuva ja televisio

People’s Choice Paras draamanäyttelijä 2000
Emmy Paras vieraileva tähti komediasarjassa Frendit 1999
Emmy Paras miespääosa draamasarjassa Konnankoukkuja kahdelle 1986–1987
Golden Globe Paras miespääosa musikaali- tai komediasarjassa Konnankoukkuja kahdelle 1986
People’s Choice Paras miespääosa uudessa televisiosarjassa 1986
Lisäksi Willis on ollut ehdolla Golden Globen saajaksi kolme kertaa vuosina 1986, 1988 ja 1990.
Palkinnot ja tunnustukset > Tunnustukset

Lokakuussa 2006 Willis sai tähden Hollywoodin Walk of the Famelle. Tähti sijaitsee Hollywood Bulevardilla Graumanin kiinalaisen teatterin edustalla osoitteessa 6915 Hollywood Blvd.
American Cinematheque 2000
Officer in the Order of Arts and Letters – kulttuuripalkinto Ranskalta vuonna 2005
Tähti Walk of the Famelle 2006.
Ranskan ritarikunnan Chevalier dans l’Ordre des arts et des Lettres -kunniamerkki vuonna 2013.
Kirjallisuus

Bruce Willis: The Unauthorized Biography (1998, Virgin Books)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bruce Willis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bruce Willis (Arkistoitu – Internet Archive) Royal Roster Magazine
Willis vuoden 1989 Oscar-gaalassa.
Willis vuonna 2010
Bruce Willis esiintyi Irakissa yhdysvaltalaisille sotilaille yhtyeensä kanssa vuonna 2003.
Bruce Willisin tähti Walk of Famella.
Georg Andreas Bull

| Georg Andreas Bull |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1829 Bergen, Norja
Kuollut: 1. helmikuuta 1917 (87 vuotta) Aker, Norja
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Taidesuuntaus:  kertaustyylit
Merkittävät työt:  Vestbanestasjonen Østbanestasjonen Jaakobin kirkko
Georg Andreas Bull (26. maaliskuuta 1829 Bergen – 1. helmikuuta 1917 Aker) oli norjalainen arkkitehti, jonka suunnittelemat rakennukset edustivat kertaustyylejä. Tunnetuimmat niistä ovat Oslon läntinen ja itäinen rautatieasema, eli Vestbanestasjonen ja Østbanestasjonen.
Bullin poika Henrik Bull oli myös arkkitehti. Viulisti Ole Bull oli Georg Andreas Bullin veli.
Vestbanestasjonen, Oslon läntinen rautatieasema, joka on nykyisin Nobelin rauhansäätiön käytössä.
Østbanestasjonen, joka on nykyisin osa Oslon keskusrautatieasemaa.
Jaakobin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Andreas Bull Wikimedia Commonsissa
Giulia Grillo

Giulia Grillo vuonna 2018
Giulia Grillo (s. 1975 Catania) on italialainen poliitikko ja lääkäri. Hän toimii terveysministerinä Conten hallituksessa. Grillo edustaa Viiden tähden liikettä.
Grillo on ollut Italian edustajainhuoneen jäsen vuodesta 2013.
Giulia Grillo on opiskellut lääketiedettä ja kirurgiaa Catanian yliopistossa.
Giulia Domenichetti

Giulia Domenichetti vuonna 2022.
Giulia Domenichetti (s. 29. huhtikuuta 1984 Ancona) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Italian naisten maajoukkueessa huhtikuussa 2005.
Domenichetti edusti Italiaa vuosien 2005, 2009 ja 2013 EM-kisoissa.
Domenichetti edustaa seuratasolla ASD Torresia.
Fujin 6 tunnin ajo 2016

|  Fujin 6 tunnin ajo 2016 |
| --- | --- |
 7 osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella FIA World Endurance Championship -kausi 2016. 

Päivämäärä:  16. lokakuuta 2016
Sijainti:  Fuji Speedway
Kilpailun kesto:  6 tuntia
Fujin 6 tunnin ajo 2016 oli FIA World Endurance Championship -kauden 2016 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 16. lokakuuta Fuji Speedwayn radalla Japanissa.
Kilpailun voitti Toyotalla ajaneet Stéphane Sarrazin, Mike Conway ja Kamui Kobayashi.
Giulia Ammannati

Giulia Ammannati
Giulia Ammannati (n. 1535 – 10. elokuuta 1620) oli italialaisen muusikon Vincenzo Galilein aviopuoliso ja kuuluisan italialaisen tiedemiehen Galileo Galilein äiti. Ammannati syntyi Pesciassa, Toscanassa. Ammanatit muuttivat Pisaan, jossa Giulia Ammannati tapasi tulevan aviomiehensä. Galilein äidistä ei tiedetä paljoakaan.
Fujinami

| Fujinami / 藤浪 |
| --- | --- |
 Fujinami

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Laskettu vesille:  20. huhtikuuta 1943
Palveluskäyttöön:  31. heinäkuuta 1943
Loppuvaihe:  upotettu 27. lokakuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 077 t (kuiva) 2 520 t (maksimi)
Pituus:  119,17 m (kokonaispituus) 117 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 hv
Nopeus:  35 kn (65 km/h)
Miehistöä:  228
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 tykkiä 4 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 24 tuuman torpedoputkea 36 syvyyspommia
Fujinami (jap. 藤浪, ’vistaria-aallot’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Palvelus

Fujinami oli Rabaulissa osana uudelleen muodostettua 32. hävittäjäviirikköä, johon kuuluivat lisäksi sen sisaralukset Tamanami, Suzunami ja Hayanami. Viirikkö osallistui Augustan lahden taisteluun, jossa Fujinamiin osui torpedo, joka aluksen onneksi oli suutari.
Kesän alussa viirikkö osallistui Mariaanien taisteluun.
Leytenlahden taistelussa Fujinami suojasi 1. harhautusryhmää, jota komensi amiraali Takeo Kurita. Alus kärsi lievää vahinkoa ilmaiskuista 24. ja 25. lokakuuta. Leyten taistelussa 25. lokakuuta Fujinami irrotettiin auttamaan Chōkaita, josta se pelasti henkiinjääneet ja upotti vaurioituneen laivan torpedolla. 27. lokakuuta, jolloin Fujinami matkasi auttamaan Hayashimoa, USS Essexin lentokoneet upottivat sen. Fujinami upposi miehistöineen, mukaan lukien Chōkailta selvinneet, 150 kilometriä pohjoiseen Iloilosta.
Aiheesta muualla

CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät (englanniksi)
CombinedFleet.com: Fujinamin historia (englanniksi)
Yūgumo-luokan hävittäjä
Georg Asp

Georg Asp noin vuonna 1866.
Georg August Asp (25. elokuuta 1834 Vaasa – 25. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen anatomian professori ja voimistelunopetuksen uranuurtaja.
Aspin vanhemmat olivat sotatuomari, hovioikeudenneuvos Carl Henrik Asp ja Sofia Wilhelmina Hellgren. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1860, lääketieteen lisensiaatiksi 1865 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1861. Aspin väitöskirjan aihe oli Om missbildningar inom urogenitalapparaten vid klyfning af nedre bukväggen (1865). Vuonna 1867 hän julkaisi tutkimuksen Bidrag till kärn- och hjärtnervernas funktionslärä. Seuraavana vuonna Aspista tuli Helsingin yliopiston fysiologian dosentti ja 1869 anatomian, kun hän oli julkaissut maksan rakennetta koskevan tutkimuksen. Hän tutki myös sylkirauhasten mikroskooppista anatomiaa. Professorin arvo hänelle myönnettiin 1874 ja 1884 hänet nimitettiin yliopiston ensimmäiseksi anatomian professoriksi. Asp oli opettajana kiivas ruotsinmielinen, mikä aiheutti vaikeuksia suomenkielisille opiskelijoille. Hän toimi vaimonsa Mathilda Aspin (1840–1920) kanssa voimistelunopetuksen uranuurtajana Suomessa ja johti tämän kanssa Helsingissä sinne perustamaansa voimisteluopistoa 1868–1871. Siellä opetettiin myös naispuolisia voimistelunopettajiksi aikovia. Vuonna 1874 hän perusti vielä erillisen lääkintävoimistelulaitoksen.
Aspin ja hänen puolisonsa (1865) Mathilda o.s. Wetterhofin poikia olivat kuvanveistäjä, taidemaalari ja monilahjakkuus Sigurd Wettenhovi-Aspa (1870–1946), insinööri ja arkkitehti Bertel Asp (1873–1936) sekä valtiotieteen tohtori, kauppakoulun johtaja ja päätoimittaja Thore Asp (1875–1947).
Aiheesta muualla

Lars-Landgrén, Folke: / Asp, Georg (1834–1901). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  20.10.2002. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
ASP Georg August. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 22.12.2013.
Om missbildningar inom uregenitalapparaten vid klyfning af nedra bukväggen (1865). (Viitattu 21.12.2013.)
Bildrag till ka̋rl- och hjertnerfvernas funktionslära (1867). (Viitattu 21.12.2013.)
Om de finare strukturförhållandena uti däggdjurslefvern (1869). (Viitattu 21.12.2013.)
Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous

| Pirates of the Caribbean:  Mustan helmen kirous> Pirates of the Caribbean:  The Curse of the Black Pearl |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Gore Verbinski
Käsikirjoittaja:  Ted Elliot Terry Rossio Stuart Beattie Jay Wolpert
Perustuu:  Walt Disneyn huvipuistolaitteeseen Pirates of the Caribbean
Tuottaja:  Jerry Bruckheimer
Säveltäjä:  Klaus Badelt
Kuvaaja:  Dariusz Wolski
Leikkaaja:  Stephen E. Rivkin  Arthur Schmidt  Craig Wood
Pukusuunnittelija:  Penny Rose
Pääosat:  Johnny Depp Geoffrey Rush Orlando Bloom Keira Knightley Jack Davenport Jonathan Pryce
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Jerry Bruckheimer Films First Mate Productions Inc.
Levittäjä:  InterCom Disney+ Netflix
Ensi-ilta:   9. heinäkuuta 2003  29. elokuuta 2003
Kesto:  144 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  noin 140 000 000 dollaria
Tuotto:  654 264 015 dollaria
Seuraaja:  Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu (2006)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous (engl. Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, joka pohjautuu Disneylandin ja Walt Disney Worldin Pirates of the Caribbean -laitteeseen. Elokuvan on ohjannut Gore Verbinski ja tuottanut Jerry Bruckheimer. Pääosissa esiintyvät Johnny Depp, Geoffrey Rush, Orlando Bloom ja Keira Knightley. Elokuva on Pirates of the Caribbean -elokuvasarjan ensimmäinen osa.
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 654 miljoonaa dollaria ja on Internet Movie Databasessa 250:n eniten pisteitä käyttäjiltä saaneiden elokuvien listalla.
Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous oli ensimmäinen Disney-elokuva, joka sai Yhdysvalloissa PG-13 -ikärajan. HMS Interceptor oli ainoa elokuvassa käytetty oikea laiva. Muut toteutettiin studiolavasteilla ja tietokoneanimaatiolla.
Johnny Depp kertoi ottaneensa rooliinsa Jack Sparrow’na mallia Henry Haisulista ja kitaristi Keith Richardsista. Richards esiintyykin elokuvissa Maailman laidalla sekä Vierailla vesillä Jack Sparrow’n isänä.[lähde? ]
Elokuvalle on tehty neljä jatko-osaa Kuolleen miehen kirstu, Maailman laidalla, Vierailla vesillä ja Salazar’s Revenge.
Vastaanotto > Tuotto

Aluksi elokuvan uskottiin menestyvän huonosti ja siihen suhtauduttiin epäluuloisesti, mutta ilmestyttyään elokuva tuotti yhteensä 653 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä kaikkien aikojen 21. menestyneimmän elokuvan.[lähde? ]
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva on saanut yhteensä 26 palkintoa ja 68 ehdokkuutta. Elokuva keräsi myös muutamia Oscar-ehdokkuuksia, mukaan lukien parhaan miespääosan palkintoehdokkuuden.
Soundtrack

Elokuvan musiikin on säveltänyt Klaus Badelt. 22. kesäkuuta 2003 julkaistiin elokuvan soundtrack.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Fog Bound |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Medallion Calls |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Black Pearl |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Will and Elizabeth |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Swords Crossed |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Walk the Plank |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Barbossa Is Hungry |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Blood Ritual |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Moonlight Serenade |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | To The Pirates’ Cave! |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Skull and Crossbones |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Bootstrap's Bootstraps |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Underwater March |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | One Last Shot |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | He's A Pirate |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleiden nimistä suurin osa on harhaanjohtavia; esimerkiksi ”Will and Elizabeth” soi Jackin ja Willin miekkailukohtauksen aikana, kappaleella ”One Last Shot” ei ole mitään tekemistä Jackin luodin kanssa ja ”Medallion Calls” on pikemminkin Jack Sparrow’n sisäänastumismarssi, sillä tämä teema alkaa Jackin purjehtiessa Port Royaliin ja loppuu tämän keskustellessa laiturinvalvojan kanssa.
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset sivut. (englanniksi)
Rantala, Jari: Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous. MTVuutiset.fi 27.1.2004.
Gaon

Gaon voi tarkoittaa seuraavia:
Gaonit, juutalaisia hengellisiä johtajia
Gaon Chart, korealainen musiikkilista
Gaon, vuoden 2018 intialainen draamaelokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gaon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.