stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2023
Sijoitetut pelaajat

| --- | --- |
 Miesten kaksinpeli Pääartikkeli: miesten kaksinpeli  Carlos Alcaraz (välierät)   Novak Đoković (mestari)   Daniil Medvedev (loppuottelu)   Holger Rune (1. kierros)   Casper Ruud (2. kierros)   Jannik Sinner (4. kierros)   Stéfanos Tsitsipás (2. kierros)   Andrei Rubljov (puolivälierät)   Taylor Fritz (puolivälierät)   Frances Tiafoe (puolivälierät)   Karen Hatšanov (1. kierros)   Alexander Zverev (puolivälierät)   Alex de Minaur (4. kierros)   Tommy Paul (4. kierros)   Félix Auger-Aliassime (1. kierros)   Cameron Norrie (3. kierros)   Hubert Hurkacz (2. kierros)   Lorenzo Musetti (1. kierros)   Grigor Dimitrov (3. kierros)   Francisco Cerúndolo (2. kierros)   Alejandro Davidovich Fokina (3. kierros)   Adrian Mannarino (3. kierros)   Nicolás Jarry (3. kierros)   Tallon Griekspoor (1. kierros)   Aleksandr Bublik (1. kierros)   Dan Evans (3. kierros)   Borna Ćorić (1. kierros)   Christopher Eubanks (2. kierros)   Ugo Humbert (1. kierros)   Tomás Martín Etcheverry (2. kierros)   Sebastian Korda (1. kierros)   Laslo Djere (3. kierros) :  Naisten kaksinpeli Pääartikkeli: naisten kaksinpeli  Iga Świątek (4. kierros)   Aryna Sabalenka (loppuottelu)   Jessica Pegula (4. kierros)   Jelena Rybakina (3. kierros)   Ons Jabeur (4. kierros)   Cori Gauff (mestari)   Caroline Garcia (1. kierros)   María Sákkari (1. kierros)   Markéta Vondroušová (puolivälierät)   Karolína Muchová (välierät)   Petra Kvitová (2. kierros)   Barbora Krejčíková (1. kierros)   Darja Kasatkina (4. kierros)   Ljudmila Samsonova (3. kierros)   Belinda Bencic (4. kierros)   Veronika Kudermetova (1. kierros)   Madison Keys (välierät)   Viktoryja Azaranka (2. kierros)   Beatriz Haddad Maia (2. kierros)   Jeļena Ostapenko (puolivälierät)   Donna Vekić (1. kierros)   Jekaterina Aleksandrova (3. kierros)   Zheng Qinwen (puolivälierät)   Magda Linette (2. kierros)   Karolína Plíšková (2. kierros)   Elina Svitolina (3. kierros)   Anastasija Potapova (1. kierros)   Anhelina Kalinina (1. kierros)   Elisabetta Cocciaretto (1. kierros)   Sorana Cîrstea (puolivälierät)   Marie Bouzková (3. kierros)   Elise Mertens (3. kierros)
Hålandsdalin kirkko

| Hålandsdalin kirkko Hålandsdal kyrkje |
| --- | --- |
Sijainti:  Bjørnafjorden, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1890
Suunnittelija:  Karl Hansen Askeland
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hålandsdalin kirkko (norj. Hålandsdal kyrkje) on Bjørnafjordenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1890.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hålandsdalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Italian paralympiakomitea

Italian paralympiakomitea ( ital. Comitato Italiano Paralimpico; CIP) on perustettu vuonna 1990 ja on kansainvälisen paralympiakomitean (IPC) jäsen. Se vastaa paralympialaislajien kehittämisestä ja hallinnasta Italiassa.
Presidentit

2005- eteenpäin: Luca Pancalli
1980-1990 Roberto Marson
1990-1992: Roberto Marson
1992: Mario Pescante ( CONI- komissaari)
1992 - 2000: Antonio Vernole
2000-2005: Luca Pancalli
Aiheesta muualla

Comitato Italiano Paralimpico comitatoparalimpico.it. (italiaksi)
Kotisivu IPC:n verkkosivustolla paralympic.org.
132 Aethra

| 132 Aethra |
| --- | --- |
 3D-kuva Aethrasta sen valokäyrän mukaan
Löytäminen
Löytäjät:  James C. Watson
Löytöaika:  13. kesäkuuta 1873
Kiertoradan ominaisuudet
Eksentrisyys:  0.39036
Kiertoaika Auringon ympäri:  4.21 vuotta
Inklinaatio:  24.997
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  40 km
Massa:  (0.41 ± 2.71) × 1018 kg 
Pyörähdysaika:  5.1684 tuntia
Asteroidiluokka:  M
132 Aethra on Marsin radan leikkaava, metallinen asteroidi. Se on halkaisijaltaan noin 40 kilometriä.
Asteroidin löysi James Craig Watson vuonna 1873. Se on ensimmäinen löydetty Marsin radan leikkaava asteroidi. Asteroidi oli kadotettu vuosina 1873 ja 1922.
Se on nimetty Theseuksen äidin, Aethran, mukaan.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 131 Vala | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: 133 Cyrene |
Hålandsmarka

| Hålandsmarka |
| --- | --- |
 Hålandsmarka
 Koordinaatit: 58°51′05″N, 5°34′39″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Sola
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,17 km²
Väkiluku (2023):  902
 – Väestötiheys:  5 305,9 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hålandsmarka on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,17 neliökilometriä ja asukasluku 902 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hålandsmarka Wikimedia Commonsissa
Žirkovo

| Žirkovo Жирково |
| --- | --- |
 Žirkovo
 Koordinaatit: 57°39′54″N, 32°24′18″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Demjansk
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  809,17 km²
Väkiluku (2010):  1 200
 
 zhirkovoadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Žirkovo (ven. Жирково) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Javonin sivujoen Tšernorutšenkan varrella noin viisi kilometriä Demjanskista länteen. Kylässä on 315 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2010).
Žirkovon kunnan pinta-ala on 809,17 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Parfinon piiriin ja Demjanskin piirin Jamnikin kuntaan, idässä Peskin, Demjanskin ja Iljina Goran kuntiin sekä etelässä Marjovon ja lännessä Staraja Russan piireihin. Pinta-alasta 86,3 % on metsää, 5,7 % vesistöjä ja 5,6 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Pola ja sen sivujoet Polomet, Javon ja Ladomirka. Niiden yhtymäkohdassa on 21 neliökilometrin laajuinen luonnonsuojelualue.
Tarasovon ja Veliki Zahodin kunnat liitettiin Žirkovoon vuonna 2010. Nykyään kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 57 kylää: Annino, Arkadovo, Bereznik, Boldyri, Borok, Borovaja, Dobrosli, Golovkovo, Hahili, Hmeli, Ignatitsy, Igoževo, Ikandovo, Jamnik, Jermakovo, Kamenka, Kljonka, Kluksovo, Korpovo, Kostkovo, Kovry, Krasnaja, Leoniha, Malyi Zahod, Maslino, Meglino, Mihaljovo, Narezka, Novoje Sohnovo, Novyi Brod, Novyje Ladomiri, Ohrino, Olzi, Pahino, Paseka, Pekahino, Penkovo, Petrovskoje, Podnovinka, Pridorožnoje, Privolje, Serki, Staroje Sohnovo, Staryi Brod, Staryje Ladomiri, Šumilov Bor, Šumilovo, Tarasovo, Tobolka, Tsemena, Veliki Zahod, Visjutši Bor, Vjazovnja, Vysokuša, Zabolotje ja Zarja. Viidenkymmenen–kahdensadan asukkaan kyliä ovat Tarasovo, Veliki Zahod ja Dobrosli. Kahdeksassatoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kylistä on linja-autoyhteydet Demjanskiin. Tärkeimmät työnantajat ovat maa- ja metsätalous (26,5 %) sekä opetusala (17,0 %). Žirkovossa toimii maatalousyritys ja Dobroslissa sekä Pridorožnojessa kaksi sahalaitosta. Työvoimasta 52 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Palveluja ovat Žirkovon lastentarha, Veliki Zahodin keskikoulu, kaksi kulttuuritaloa, neljä kirjastoa, kaksi postia ja kolme ensiapuasemaa.
Seudun nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat sekä kulttikivet, Petrovskojen ja Tarasovon kirkot, Petrovskojen kartanoalue sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Aiheesta muualla

Žirkovon kunnan sivusto (venäjäksi)
Isabel Soveral

Isabel Soveral
Isabel Soveral (s. 1961 Porto) on portugalilainen taidemusiikin säveltäjä. Hän opiskeli konservatoriossa Jorge Peixinhon ja Joly Braga Santosin johdolla.
Soveral aloitti vuonna 1988 opinnot Yhdysvalloissa. Tähän aikaan hän alkoi työstää laajamittaista, osin elektronista Morphoses-teosta. Soveralin musiikkia on esitetty paitsi eri puolilla Eurooppaa, myös Hongkongissa, Macaossa, Argentiinassa, Brasiliassa, Kuubassa ja Yhdysvalloissa.
Soveral on opettanut vuodesta 1995 musiikkianalyysiä ja sävellystä Aveiron yliopistossa.
Puhuva vaakuna

Seinäjoen vaakuna on puhuva vaakuna. Ylhäällä näkyvä tiiliseinä edustaa nimen alkuosaa ”seinä” ja lainehtiva vesi loppuosaa ”joki”.
Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna (1954–2008) on osittain puhuva vaakuna. Viljantähkät jyvineen viittaavat paikan nimeen ja hammasrattaan puolikas teollisuuteen.
Puhuvaksi vaakunaksi kutsutaan vaakunaa, jonka tunnuskuvio kuvaa vaakunan omistajan nimeä. Esimerkiksi tasavallan presidentti Mauno Koiviston vaakunassa koivunlehtiässäkoro viittaa sukunimeen Koivisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puhuva vaakuna Wikimedia Commonsissa
IP (täsmennyssivu)

IP voi tarkoittaa:
IP, Internet-protokolla
IP-paketti, Internet-protokollan perusyksikkö
IP-osoite, verkkoon kytketyn tietokoneen yksilöivä numerosarja
IP-tunnelointi, näennäisten yhteyksien muodostaminen IP-reitittimien välillä
IP-puhe, IP-protokollaa käyttävän verkon välityksellä käytävän reaaliaikaisen puheen mahdollistava tekniikka
IPv4, protokollan versio 4
IPv6, protokollan versio 6
IP-luokitus, sähkölaitteiden tiiviyden määrittelevä luokitus
.ip, näennäinen ylätason verkkotunnus
Ip, kylä Sălajissa Romaniassa
Deanie Ip, kiinalainen näyttelijä ja laulaja
Itsenäisyyden Puolesta (IP), Suomessa 1970–1980-luvuilla toiminut oikeistolainen poliittinen järjestö
ip, iltapäivällä, käytetty ennen kelloaikamerkinnöissä, katso tunti
intellectual property, immateriaalioikeus, usein lyhennetty muotoon IP
instruction pointer, ohjelmalaskurin nimi eräissä suorittimissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IP”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iso Ravonlampi

| Iso Ravonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  62°06′31″N, 27°06′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Kyyveteen 
Järvinumero:  14.932.1.049
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,3 m  
Pituus:  820 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,927 km  
Pinta-ala:  20,127 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Ravonlampi 
Iso Ravonlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Hirviniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 820 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,3 metriä mpy.
Håkon Kyllingmark

| Håkon Kyllingmark |
| --- | --- |
 Kyllingmark vuonna 1967.
Norjan liikenne- ja viestintäministeri
 Bortenin hallitus 12. lokakuuta 1965 – 17. maaliskuuta 1971  
Edeltäjä:  Erik Himle
Seuraaja:  Reiulf Steen
Norjan puolustusministeri
 Lyngin hallitus 28. elokuuta 1963 – 25. syyskuuta 1963  
Edeltäjä:  Gudmund Harlem
Seuraaja:  Gudmund Harlem
Suurkäräjäedustaja
 Nordlandin vaalipiiri 1954–1981  
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1915 Honningsvåg, Norja
Kuollut: 12. elokuuta 2003 (88 vuotta) Svolvær, Norja
Tiedot
Puolue:  Høyre
Kunnianosoitukset:  Pyhän Olavin ritarikunta Croix de Guerre
Håkon Kyllingmark (19. tammikuuta 1915 Honningsvåg – 12. elokuuta 2003 Svolvær) oli norjalainen upseeri ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1954–1981 ja toimi Norjan puolustusministerinä 1963 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 1965–1971. Toisessa maailmansodassa Kyllingmark osallistui Saksan vastaiseen vastarintaan Pohjois-Norjassa, missä hän johti noin 2 000 sotilaan tukikohtaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Håkon Kyllingmark Wikimedia Commonsissa
Håkon Kyllingmark Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
1330-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
(Don’t)

| ”(Don't) Give Hate a Chance” Jamiroquai |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dynamite
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2005
 Tuottaja(t): Jay Kay ja Mike Spencer
 Tyylilaji: Funk
 Kesto: 05.00
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Jamiroquain muut singlet
| ”Seven Days in Sunny June” 2005 | ”(Don't) Give Hate a Chance” 2005 | ”Runaway” 2006 |
(Don't) Give Hate a Chance on brittiläisen musiikkiyhtye Jamiroquain single. Se on kolmas julkaistu single Dynamite-albumilta, joka on yhtyeen kuudes pitkäsoitto. Single julkaistiin Britanniassa 7. marraskuuta 2005, ja se pääsi Britannian singlelistalla sijalle 27. "(Don't) Give Hate a Chance" -kappaleen ovat säveltäneet Jamiroquain laulaja Jay Kay, kitaristi Rob Harris ja kosketinsoittaja Matt Johnson. Kappaleen tuottivat Jay Kay ja Mike Spencer.
Italian miesten lentopallomaajoukkue

| Italia |
| --- | --- |

Lempinimi:  Azzurrit
Liitto:  Italian lentopalloliitto
Maanosaliitto:  CEV
Kenttä:  Palalottomatica, Rooma
Valmentaja:  Gianlorenzo Blengini
Kapteeni:  Ivan Zaitsev
Eniten otteluita:  Andrea Giani (312)
FIVB-sijoitus:  4. (heinäkuu 2017)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Italian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Italian tasavaltaa sekä lentopalloliittoa kansainvälisissä lentopallon arvokilpailuissa sekä muissa kilpailuissa. Se on yksi menestyneimmistä lentopallomaajoukkueista kautta aikojen.
Historia

Italian miesten lentopallomaajoukkue on ollut Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Euroopan ja ajoittain myös maailman parhaita lentopallojoukkueita. Se on voittanut neljä maailmanmestaruutta, seitsemän Euroopan-mestaruutta ja kahdeksan kertaa maailmanliigan. Olympiakisoissa se on saavuttanut kolme hopeaa ja kolme pronssia.
William O. Douglas

| William O>  Douglas |
| --- | --- |

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsen
 15.4.1939 – 12.11.1975  
Presidentti:  Franklin D. Roosevelt (nimittäjä)
Edeltäjä:  Louis Brandeis
Seuraaja:  John Paul Stevens
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1898 Maine Township, Minnesota, Yhdysvallat
Kuollut: 19. tammikuuta 1980 (81 vuotta) Bethesda, Maryland, Yhdysvallat
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Koulutus:  Whitman College Columbian yliopisto
William Orville Douglas (16. lokakuuta 1898 Maine, Minnesota – 19. tammikuuta 1980 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen juristi, joka toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1939–1975. Hänet nimitti presidentti Franklin D. Roosevelt. Ennätykselliset yli 36,5 vuotta virassa ollut Douglas tunnettiin liberaalina tuomarina, joka äänesti yksilön oikeuksien puolesta.
Varhainen elämä ja opinnot

Douglas varttui Yakiman kaupungissa Washingtonin osavaltiossa. Hänen isänsä oli presbyteriaanisen kirkon pastori, joka kuoli Douglasin ollessa lapsi. Douglas opiskeli Whitman Collegessa, teki pari vuotta töitä opettajana ja opiskeli sitten lakia Columbian yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa Wall Streetillä ja opetti Columbian ja Yalen yliopistoissa. Hän oli erikoistunut yhtiöitä koskevaan lainsäädäntöön (engl. corporate law).
Nimitys korkeimpaan oikeuteen

Vuonna 1936 Douglasista tuli Yhdysvaltain arvopaperimarkkinoita valvovan SEC:n jäsen ja seuraavana vuonna sen johtaja. Keväällä 1939 presidentti Franklin D. Roosevelt nimitti Douglasin eläkkeelle jääneen korkeimman oikeuden tuomarin, Louis D. Brandeisin, seuraajaksi. Senaatti vahvisti nimityksen äänin 62-4.
Douglas äänesti lähes aina yksilön oikeuksien puolesta ja viranomaisten kantaa vastaan. Etenkin uransa alkuaikoina hän myötäili erityisesti toisen liberaalin tuomarin, Hugo Blackin, lausuntoja. Douglas itse kirjoitti enemmistöpäätöksen muun muassa merkittävässä tapauksessa Griswold v. Connecticut (1965), jossa tuomioistuin kumosi Connecticutin osavaltiossa voimassa olleen ehkäisyvälineiden kiellon: päätös laillisti ehkäisyvälineiden käytön naimisissa oleville pareille. (Vuoden 1972 oikeustapaus Eisenstadt v. Baird laillisti sen myös naimattomille pareille.)
Politiikka

Kun Roosevelt oli valmistautumassa vuoden 1944 presidentinvaaleihin, hän nimesi Douglasin ja Harry S. Trumanin mahdollisiksi varapresidenttiehdokkaikseen. Ehdokkuuden sai Truman, josta tuli siten varapresidentti ja myös presidentti, kun Roosevelt kuoli vain muutama kuukausi vaalien jälkeen. Douglasia houkuteltiin demokraattipuolueen presidenttiehdokkaaksi seuraavissa vaaleissa vuonna 1948, ja Truman, joka oli ehdolla jatkokaudelle, tarjosi Douglasille varapresidenttiehdokkuutta, mutta Trumanin häviötä ennustanut Douglas kieltäytyi. Truman kuitenkin voitti vaalit.
Virkasyyte-uhat

Douglas yritettiin asettaa kaksi kertaa virkasyytteeseen. Ensimmäisellä kerralla syynä oli hänen myöntämänsä lykkäys Ethel ja Julius Rosenbergin teloitukselle kesäkuussa 1953. Koko tuomioistuin äänesti lykkäyksen kumoon parin päivän päästä. Virkasyyte ei saanut tarpeeksi kannatusta mennäkseen eteenpäin. Toisella kerralla virkasyytekäsittelyn aloitti silloinen edustajainhuoneen vähemmistöjohtaja, Gerald Ford. Ford syytti Douglasia taloudellisista väärinkäytöksistä ja mahdollisista kytköksistä alamaailmaan. Todisteita ei löytynyt, eikä tätäkään syytettä viety eteenpäin.
Eläkkeelle jääminen ja kuolema

Douglas sai aivohalvauksen 31. joulukuuta 1974. Terveytensä heikkenemisestä huolimatta hän jatkoi työtään korkeimmassa oikeudessa. Lopulta muut tuomarit alkoivat lykätä niiden tapausten käsittelyä, joissa Douglasin ääni olisi ollut ratkaisevassa asemassa. Douglas jäi eläkkeelle 12. lokakuuta 1975. Hänen yli 36 vuotta kestänyt virkakautensa on pisin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden historiassa.
Douglas kuoli 19. tammikuuta 1980 oltuaan sitä ennen kuukauden sairaalassa muun muassa keuhkokuumeen takia. Hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Yksityiselämä

Douglas oli naimisissa neljä kertaa, ja hänellä oli kaksi lasta ensimmäisestä avioliitosta. Douglasin viimeinen vaimo oli häntä lähes 50 vuotta nuorempi tarjoilija. He menivät naimisiin vuonna 1966 ja olivat naimisissa Douglasin kuolemaan asti.
Tuomarin työnsä ohella Douglas kirjoitti noin 30 kirjaa.
Douglas harrasti luonnonsuojelua, ja hänen mukaansa on nimetty erämaa-alue "William O. Douglas Wilderness" Washingtonin osavaltiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William O. Douglas Wikimedia Commonsissa
William O. Douglas Wilderness
Iso Rautavesi

| Iso Rautavesi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°04′25″N, 25°04′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Tulouomia:  Köllinoja, Survosenkoski Kalmavedestä
Laskujokia:  Rautavirta, Vähä Rautavirta Uuttanaan
Järvinumero:  14.522.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100 m
Pituus:  4,8 km
Leveys:  4,3 km
Rantaviiva:  45,1 km
Pinta-ala:  8,43 km²
Tilavuus:  0,028 km³
Keskisyvyys:  3,32 m
Suurin syvyys:  12,75 m
Keskivirtaama:  9,2 m³/s  
Saaria:  35
:  Mikkosaari, Retkusaaret, Niittusaaro
 fiIso Rautavesi 
Iso Rautavesi, joka kirjoitetaan myös Iso-Rautavesi, on Keski-Suomessa Jämsässä Koskenpään lähellä sijaitseva järvi. Se muodostaa osan Jämsän reitistä ja sen kautta kulkee Wanhan Witosen melontareitti.
Maantietoa

Iso Rautavesi on 4,8 kilometriä pitkä, 4,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 843 hehtaaria eli 8,4 neliökilometriä. Merkittävin järven muotoon vaikuttava piirre on pari kilometriä pitkä Selkäniemi, joka on 500–1300 metriä leveä. Se työntyy etelärannasta kohti järvenselkää jättäen vapaaksi 350 metriä leveän salmen ja samalla se jakaa järven kahdeksi suureksi järvialtaaksi. Itäpuolista järvenosaa kutsutaan Vähä Rautavedeksi ja suurempaa Iso Rautavedeksi, tosin viimeksi mainitulla nimellä tarkoitetaan myös koko järveä. Lisäksi Vähä Rautaveden etelärannassa on kapea Lamminsalmi, jonka päässä aukeaa pyöreä lahti Lammi.
Suurimman järvenselän muodostaa Iso Rautavesi, jonka ulappa on lähes saareton. Järvenosa kapenee kaakossa Pirttilahdeksi, joka on matalarantainen lahti. Järvenosan eteläranta on matalaa ja lähes rinteetöntä, vaikka kauempana kohoaa Vilusvuori, joka näkyy järveltä käsin selvästi. Tällä rannalla on myös useita saaria, kuten esimerkiksi Jorosaari, Tervasaari, Sikosaari ja Mikkosaari, joka sijaitsee Virransaaren edustalla. Keskellä järvenselkää kohoaa vedestä pieni Laakonsaari, joka on osa järvenpohjassa kulkevaa harjujaksoa. Harjun korkeimmat kohdat muodostavat alle metrin syvyisiä matalikkoja, joita esiintyy parin kilometrin matkalla Rajalahdelle asti. Siellä katkeileva harjujakso jatkuu maan pinnalla jatkuen Pirttipohjan ohi kaakkoon päin.
Vähä Rautavesi on matalampi ja saaristoinen järvenosa. Vallinsalmen eteläpuolella sijaitsevat esimerkiksi Retkusaaret, Vallinsaari, Korkeasaari ja Peltosaari. Keskellä järvenselkää voi hahmottaa saariketjun, jossa kapeat saaret seuraavat toisiaan: Selkäsaari, Hoikkasaari, Pieni Majasaari, Iso Majasaari ja Niittusaari. Lammissa sijaitsee Lamminsaari, jossa seisoo korkeajännitelinjan rinnakkaiset pylväät.
Järven tilavuudeksi on määritetty 28,01 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,3 metriä. Yli kymmenmetrisiä syvänteitä sijaitsee Iso Rautavedellä kuudessa kohtaa. Vain Selkäniemen länsipuolella lähellä järven pohjoisrantaa sijaitsee kaksi laaja-alaista syvännettä. Salmessa sijaitsevassa syvänteestä löytyy järven syvin kohta, jossa on 12,8 metriä vettä . Vähä Rautavesi on matala järvenosa ja sen syvin kohta on Korkeasaaren edustalla sijaitseva noin 8,4-metrinen kohta.
Järven rantaviivan pituus on 45,1 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoitellen matalaa ja soistunutta. Pirttilahdella ja Koskenpään suunnalta tulee rannan lähelle pienialaisia peltopalstoja. Järven itäpuolella sijaitsevan Korkenpään kylän kautta kulkee seututie 604, josta haarautuu kylässä yhdystie 6046, joka kulkee rannan suuntaisesti luoteeseen päin. Näiltä teiltä tulee rantaan asti lyhyitä mökkiteitä sekä Selkäniemeen ja Pirttipohjaan ulottuvat kylätiet. Selkäniemessä sijaitsee Rautatieläisten liiton kesänviettopaikka . Järven pohjoispuolella kulkee idästä länteen jatkuva yhdystie 16537, josta haarautuu monet pohjoisrantaan ulottuvat mökkitiet ja Lylyniemelle tuleva kylätie. Wanhan Witosen melontareitti kulkee Iso Rautaveden läpi. Reitin taukopaikkana on pohjoisrannan Lylyniemi .
Luontoarvoja

Järven ympäristössä on maaperä pääasiassa moreeni- ja turvemaastoa. Järvi on luonteeltaan karu erämaajärvi, jonka ekologinen tila on erinomainen. Selkäniemen pohjoiskärjessä sijaitsee Ökkösensuolla luonnonsuojelualue, joka sisältää vähäpuustoisen suoalueen ja järveen rajautuvia rantalettoja.