stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Historical Illuminatus Chronicles
Aiheesta muualla

Internet Book List tiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
The Earth Will Shake lyhyt katkelma Robert A. Wilsonin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
The Widow's Son katkelma @ Robert A. Wilsonin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Wilsonin haastattelu jossa sarja mainitaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Hog Farm

Perustaja Wavy Gravy 2000-luvulla.
Hog Farm on yhdysvaltalainen pisimpään toiminut hippikommuuni. Se osallistui Woodstockin musiikkifestivaalin avustamiseen. Hog farmista on myös tehty elokuva.
Hog farmin perustajat ovat rauhanaktivisti ja klovni Wavy Gravy (Hugh Romney) ja hänen vaimonsa Jahanara Romney (Bonnie Jean Beecher).
Ruotsalainen muusikko Pugh Rogefeldt on tehnyt heistä laulun nimeltä "Hog Farm", jossa arvostellaan ryhmän huumeidenkäyttöä Hog Farmin vieraillessa Tukholmassa.
Hinaaja

Hinaaja Iso-Pukki Kotkan Kantasatamassa.
Höyryhinaaja Heikki Peuranen ja halkoproomu.
Entinen hinaaja-jäänmurtaja Achilles Toppilan satamassa Oulussa.
Hinaaja on vesiliikenteessä käytettävä työalus. Tyypillisesti hinaaja on hinattavaansa verrattuna pieni, mutta kokoonsa nähden voimakas ja liikehtimiskykyinen.
Käyttötarkoitus

Hinaajan tarkoitus on antaa muille laivoille näiltä puuttuvaa massojen liikuttelu- ja hallintatehoa. Hinaajia käytettiin varsinkin aikaisemmin avustamaan muita aluksia satamiin tultaessa ja niistä lähdettäessä. Nyttemmin muun muassa kääntöpotkurit ovat parantaneet alusten ketteryyttä ja vähentäneet hinaajien käyttötarvetta normaalissa satamaliikenteessä. Hinaajia käytetään myös ilman omaa voimakonetta olevien alusten, kuten proomujen ja lotjien käsittelyssä.
Puutavaraa voidaan kuljettaa uiton yhteydessä vesitse hinaajien vetäminä nippulauttoina. Käyttöympäristönsä ja merikelpoisuutensa perusteella hinaajat voidaan jakaa muun muassa satamahinaajiin ja avomerihinaajiin. Hinaajia on toisinaan käytetty myös pelastusaluksina tai miinanraivaajina. Myös eräillä jäänmurtajilla ja monitoimialuksilla on hinaajien ominaisuuksia.
Hinaajatyypit

Tavanomaisesti hinaaja kuljettaa hinattavaansa perässään köyteen tai vaijeriin kiinnitettynä. Myös kyljlä hinaaminen on mahdollista.
Työntöalus (pusher tug) työntää proomua edessään. Se ja proomu muodostavat tällöin yhtenäisen yksikön eli niitä pidetään yhtenä aluksena. Yksin liikkuvan työntäjän merikelpoisuus voi olla yhdistelmää huonompi.
Alankomaissa on kehitetty hinaajatyyppi, jonka hinauskoukku on kiinni kahden yhdistetyn teräsrenkaan muodostamassa rakenteessa. Toinen renkaista on kiinni hinaajassa ja hinauskoukku liikkuu vapaasti toisessa renkaassa. Tällainen hinaaja voi kääntyä 360° suhteessa hinattavaansa ja touvin veto kohdistuu aina aluksen painopisteeseen. Täten hinaaja ei ole vaarassa kaatua.
Kirjallisuutta

Käyhkö Arttu: Saimaa ja laivat. Kustantaja Laaksonen, 2015. ISBN 978-952-5805-75-8.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hinaajia ja meripelastusta käsittelevä romaani: Wilbur Smith: Ahne kuin meri. Helsinki: Otava, 1980. ISBN 951-1-05942-4.
Laivaluettelot: Suomen kuvitettu laivaluettelo (ilmestynyt vuodesta 1982 lähtien; osa luetteloista vuosittaisia osa kokoaa usean vuoden tilanteen) ISSN 0786-8472
Alfons Håkans – Suomalainen hinaajavarustamo
Pienet hinaajat Suomessa -kirjan esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
S/S Armas (Arkistoitu – Internet Archive)
Satamajäänmurtaja ja -hinaaja M/S Alpon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sven-Erik Hjelt

Sven-Erik Oskar Hjelt (s. 18. syyskuuta 1939 Helsinki) on suomalainen geofyysikko ja emeritusprofessori. Hän valmistui tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1970 ja on ollut Oulun yliopiston geofysiikan professori.
Hjelt valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1986 ja Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1993.
Julkaisut

Kakkuri, Juhani – Hjelt, Sven-Erik: Ympäristö ja geofysiikka. Ursa 2000. ISBN 952-5329-05-4
Histoire(s)

| Histoire(s) du cinéma |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean-Luc Godard
Käsikirjoittaja:  Jean-Luc Godard
Tuottaja:  
Säveltäjä:  Paul Hindemith
Leikkaaja:  Jean-Luc Godard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Sveitsi
Tuotantoyhtiö:  Canal+
Levittäjä:  Gaumont Netflix
Kesto:  267 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Histoire(s) du cinéma on ranskalaisen ohjaaja Jean-Luc Godardin 1980-luvun lopulla aloittama ja vuonna 1998 päättämä videoprojekti. Teoksen nimi kirjoitetaan aina ranskaksi sen sisältämän sanaleikin takia: histoire tarkoittaa niin ”historiaa” kuin ”tarinaakin”, ja ääntymätön s sulkumerkeissä viittaa monikkomuodon mahdollisuuteen.
Aiheesta muualla

La partition des Histoire(s) du cinéma de Jean-Luc Godard. Cri-image.univ-paris1.fr. Arkistoitu 26.2.2009. Viitattu 6.2.2009. (englanniksi)
Kirjallisuus

Scemama-Heard, Celine, Histoire(s) du cinéma de Jean-Luc Godard. La force faible d’un art, L’Harmattan, Paris, 2006. ISBN 2-296-00728-7
Hirssit

| Hirssit |
| --- | --- |
 Lännenhirssi (Panicum virgatum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Panicoideae
Suku::  Hirssit Panicum  L.
Katso myös
   Hirssit Wikispeciesissä   Hirssit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hirssit eli röyhyhirssit (Panicum) on heinäkasvien suku, jossa on noin 470 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy maailmanlaajuisesti. Sukuun kuuluva viljahirssi eli hirssi on yksi maailman tärkeimmistä viljakasveista, mutta hirssi-nimitystä käytetään myös muutamista muihin heinäkasvisukuihin kuuluvista viljalajeista. Hirssejä voidaan viljellä myös yksivuotisina koristeheininä ja käyttää leikkokasvina.
Lajeja

Panicum acuminatum – nukkahirssi (aikaisemmin Dichanthelium acuminatum)
Panicum calvum – juurtohirssi
Panicum capillare – hapsihirssi
Panicum dichotomiflorum – haarahirssi
Panicum grande
Panicum miliaceum – hirssi eli viljahirssi
Panicum repens – juolahirssi
Panicum sumatrense – pikkuhirssi
Panicum trichocladum – aasinhirssi
Panicum virgatum – lännenhirssi eli luutahirssi
Hapsihirssi (Panicum capillare)
Haarahirssi (Panicum dichotomiflorum)
Viljahirssi (Panicum miliaceum)
Lännenhirssi (Panicum virgatum)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hirssit (röyhyhirssit) (Panicum)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hirssit (Panicum)
Den virtuella floran: Panicum (ruotsiksi)
ITIS: Panicum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Panicum (englanniksi)
Flora of China: Panicum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q934037  Wikispecies: Panicum  APDB: 193381  APNI: 75784  BOLD: 120891  CoL: 8W23T  eFloraSA: Panicum  EoL: 108060  EPPO: 1PANG  FloraBase: 21046  FNA: 123762  FoC: 123762  GBIF: 2705064  GrassBase: gen00450  GRIN: 8795  iNaturalist: 60301  IPNI: 18661-1  IRMNG: 1294764  ITIS: 40901  NBN: NHMSYS0000461471  NCBI: 4539  NZOR: 215e5d40-06b1-4d9e-8d5a-c9819f7a99b0  Open Tree of Life: 709879  PLANTS: PANIC  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:1194715-2  Tropicos: 40000500  VASCAN: 1502  VicFlora: 49b1a555-a17c-4861-b874-40a4247fb74b  WFO: wfo-4000027882  WoRMS: 382440
Heinz Hofmann

Heinz Hofmann vuonna 1966.
Richard Heinz Hofmann (15. huhtikuuta 1919 Zwickau, Saksa – 14. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli saksalainen kuoronjohtaja ja kirkkomuusikko, joka toimi vuodesta 1962 alkaen Suomessa. Hän tuli tunnetuksi Cantores Minores -poikakuoron pitkäaikaisena johtajana.
Heinz Hofmann syntyi Zwickaussa kaivosmiehen poikana 15. huhtikuuta 1919. Hän lauloi koulun ohella Paul Kröhnen johtamassa Zwickaun Pyhän Katariinan kirkon poikakuorossa.
Saavuttuaan Suomeen vuonna 1962 Hofmann perusti Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan nuorisosekakuoron, joka sai nimekseen Laudamus. Cantores Minores-poikakuoron johtajana Heinz Hofmann aloitti vuonna 1963 ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka vuoteen 1987. Hofmannin kaudella kuoron ohjelmisto painottui saksalaiseen kuoromusiikkiin. Vuonna 1964 Hofmann alkoi johtaa Yleisradion Radion Nuorisokuoroa. Samana vuonna Hofmann meni naimisiin suomalaisen Daria Revon kanssa.
Hofmannin Cantores Minoresin johtajakaudella kuoro teki lukuisia ulkomaankiertueita ja kuoron koulutus- ja konserttitoiminnan muodot vakiintuivat.
DDR myönsi Hofmannille vuonna 1974 DDR:n valtion taidepalkinnon ja korkeakouluopettajan (Dozentur) pätevyyden. Vuonna 1976 Dresdenin Carl Maria von Weber -musiikkikorkeakoulu myönsi Hofmannille henkilökohtaisen professorin arvonimen. Vuonna 1978 presidentti Urho Kekkonen myönsi Hofmannille Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkin arvonosoitukseksi hänen Suomessa tekemästään ansiokkaasta musiiki- ja nuorisotyöstä.
Hofmann kuoli 14. kesäkuuta 1987. Hänen seuraajakseen Cantores Minores -poikakuoron johtajaksi tuli saksalainen Christian Hauschild.
Heinz Hofmannin poika Heinz-Juhani Hofmann (s. 1973) on säveltäjä.
Aiheesta muualla

Cantores Minoresin kotisivut.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1920

Hiihdon Suomenmestaruuskilpailut 1920 pidettiin Helsingissä 7. maaliskuuta ja Joensuussa 20.-21. maaliskuuta 1920. Mäenlaskun mestaruuskisat pidettiin Viipurissa 29. helmikuuta 1920.
Mitalistit > Maastohiihto, miehet > 10 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Matti Raivio | Ähtärin Urheilijat | 34.05 |
| 2 | Onni Oikari | Karstulan Kiva | 35.44 |
| 3 | Heikki Riihelä | Ähtärin Urheilijat | 36.18 |
| 4 | S. Hirvonen | Polvijärven Riento | 42.05 |
| 5 | P. Peltonen | Polvijärven Riento | 44.14 |
Kilpailu käytiin Joensuussa. Osanottajia kisassa oli kaikkiaan 11.
Mitalistit > Maastohiihto, miehet > 30 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Manne Vuorinen | Karstulan Kiva | 2.44.08 |
| 2 | Tapani Niku | Haapaveden Ns:n Urheilijat | 2.46.19 |
| 3 | T. Kujala | Haapaveden Ns:n Urheilijat | 2.47.45 |
| 4 | Arvo Mäkelä | Kuorsalon Saarenpojat | 2.47.54 |
| 5 | Santeri Tasa | Virolahden Sampo | 2.48.13 |
| 6 | G. Bryggman | Porvoon Akilles | 2.52.14 |
| 7 | A. Seppälä | Kuutsalon Aallottaren Pojat | 2.52.18 |
| 8 | V. Kyötikki | Virolahden Sampo | 2.55.34 |
| 9 | Anton Collin | Keuruun Kisailijat | 2.55.57 |
Kilpailu käytiin Helsingissä. Matti Raivio keskeytti. Olosuhteet kilpailussa olivat huonot. Sää oli kilpailun alkaessa sumuinen. Kilpailu käytiin jäällä, jossa oli leudosta säätilasta johtuen vettä ja sohjoa.
Mitalistit > Maastohiihto, miehet > 60 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Harry Vainio | Pylkönmäen Yrittävä | 5.56.16 |
Kilpailu käytiin Joensuussa. Osanottajia oli kolme, joista kaksi keskeytti.
Mitalistit > Maastohiihto, miehet > 5 × 2 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ähtärin Urheilijat | 3.12.33 |
| 2 | Karstulan Kiva | 3.15.20 |
| 3 | Polvijärven Riento | 3.31.51 |
Kilpailu käytiin Joensuussa.
Mitalistit > Naisten 5 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lydia Harjula | Vehkalahden Veikot | 27.08 |
| 2 | Miina Huttunen | Lemin Eskot | 28.16 |
| 3 | Vieno Vaara | Porvoon Akilles | 30.13 |
| 4 | Tyyne Palojoki | Hyvinkään Tahko | 30.24 |
| 5 | Marita Knuuttila | Orimattilan Jymy | 31.03 |
Kilpailu käytiin Helsingissä.
Mitalistit > Mäkihyppy

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Hyppyjen pituudet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Urho Kunttu | 18,87 | pisin 26,5 m |
| 2 | Sulo Jääskeläinen | 18,19 | pisin 25,5 m |
| 3 | E. Louhi | 17,66 | pisin 24 m |
| 4 | A. Eklöf | 15,50 | pisin 23,5 m |
Kilpailu käytiin Viipurissa 29.2. Silloin merkittävästä mäenlaskupaikkakunnasta Helsingistä kisoissa oli vain yksi edustaja A. Eklöf.
Sigurd Hiiliranta

Sigurd Albert Hillebrand
Sigurd Albert Hillebrand myöh. Hiiliranta (10. huhtikuuta 1887 Kerimäki – 21. huhtikuuta 1950) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat nimismies Albert Hillebrand ja Aina Lagerman, Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Agda Appelgrenin kanssa, josta hän erosi vuonna 1922 ja avioitui uudelleen vuonna 1938 Ingrid Kähren kanssa.
Opinnot

Hillebrand kävi viisi luokkaa Mikkelin klassillista lyseota ja suoritti farmaseuttitutkinnon vuonna 1908. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1913–1915 suorittaakseen proviisoritutkinnon.
Jääkärikausi

Tämä apteekkialalla työskennellyt kerimäkeläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin rintamakomennuksensa jälkeen 29. joulukuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähti anomalleen työlomalle.
Suomen sisällissota

Hillebrand saapui takaisin Suomeen 9. maaliskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen vänrikkinä ja hänet määrättiin aluksi Suomen sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan  4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1918 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan  1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Hillebrand palveli sisällissodan jälkeen edelleen joukkueenjohtajana 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa. Pataljoona nimettiin myöhemmin ensin Jääkäripataljoona n:o 3:ksi ja myöhemmin Kajaanin sissipataljoonaksi. Hänet siirrettiin 7. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een, joka sai myöhemmin nimen Pohjois-Savon Rykmentti. Hän toimi rykmentissä nuorempana upseerina 3. komppaniassa. Pohjois-Savon rykmentistä hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 komppanianpäälliköksi Käkisalmen läänin rykmentin II pataljoonan 7. komppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 5. toukokuuta 1920 takaisin Kajaanin sissipataljoonaan. Armeijasta hän erosi 20. lokakuuta 1920. Aktiiviaikanaan hän oli komennettuna Lapin rajavartiostoon 9. syyskuuta – 20. marraskuuta 1918 välisen ajan ja Tampereen rykmentin Helsinkiin sijoitettuun vartiokomennuskuntaan kesä–syyskuussa 1920.
Armeijapalveluksensa jälkeen hän toimi kruununvoutina, nimismiehenä ja henkikirjoittajan apulaisena vuosina 1923–1925, sekä Leppävirran ja Rantasalmen tuomiokuntain arkistonhoitajana vuosina 1925–1927. Myöhemmin hän toimi monissa toimissa, muun muassa Suojeluskuntain ase- ja konepaja Oy:n palveluksessa vuosina 1927–1931. Sen jälkeen hän sairastui ja pystyi vain satunnaisiin tilapäistöihin muun muassa maatalouden parissa Porvoon seudulla.
Opetustoimi

Hillebrand toimi opettajana Tuukkalan Aliupseerikoulussa 25. heinäkuuta – 25. marraskuuta 1919 välisen ajan.
Talvi- ja jatkosota

Hiiliranta osallistui talvisotaan joukkueenjohtajana Erillinen Pataljoona 19:ssä, mutta katosi Hovinmaalla , mutta osallistui jo jatkosotaan Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirin palveluksessa, josta hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 19:n palvelukseen. Koulutuskeskuksessa hän tosin palveli vain lyhyen ajan ja hänet siirrettiin vuonna 1942 takaisin Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin, josta hänet kotiutettiin vuonna 1944. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaahan.
Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
Iida Sofia Hirvonen

Iida Sofia Hirvonen on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Hirvonen on kirjoittanut muun muassa Helsingin Sanomiin ja Ylioppilaslehteen ja ollut mukana perustamassa Zelda-nimistä zineä eli pienlehteä. Hirvosen esikoisromaani Radalla oli yksi kolmesta vuoden 2022 Kalevi Jäntin palkinnon saajasta. Mikko Lamberg kehuu Kulttuuritoimitus-verkkolehdessä teosta monisanaisesti, muun muassa: "nousee muita kaltaisiaan reilusti pidemmäksi – ei vain pään vaan koko vartalon mitalla".
Teokset

Radalla, Helsinki: Kosmos, 2022 ISBN 978-952-352-114-8
Lyhytproosaa

Ikuisen elämän kirous. Teoksessa: Ohi : kirjoituksia kuolemasta ja sen vierestä, Helsinki: WSOY 2021 ISBN 978-951-0-47492-1
Lyhytproosaa > Esseet

Can´t Have It All? Teoksessa: 13 katseluasentoa : miltä televisio tuntuu? Helsinki: Kosmos 2020 ISBN 978-952-352-028-8
Koronacommunism. Teoksessa: Tartunta Helsinki: Kosmos 2020 ISBN 978-952-352-071-4
Hinnoittelu

Walmartin ”Everyday Low Price” -mainos.
Hinnoittelu on ostettavaksi tarjottavan hyödykkeen sopivan hinnan määrittämistä ja asettamista. Hyödykkeet ovat käytännössä tuotteita (tavaroita) ja palveluita. Hinnoitteluun vaikuttaa keskeisesti hyödykkeen tuotanto- tai hankintakustannus, mutta myös markkinoilla esiintyvä kysyntä (myös kilpailevien yritysten vastaavien hyödykkeiden hinnat). Hinnoittelu on yrityksen keskeisimpiä päätöksiä, sillä liian korkealla hinnalla hyödykkeen kysyntä on vähäistä ja toisaalta liian matala hinta johtaa hyödykkeen liikakysyntään ja toiminnan heikkoon kannattavuuteen. Alennukset kuuluvat hinnoitteluun. Myös arvopapereita täytyy hinnoitella niiden liikkeellelaskun yhteydessä.
Perusteita

Hyödykkeen myyntihinnan on katettava hyödykkeen tuotanto- tai hankintakustannus. Tuotanto- tai hankintakustannuksen alittavalla hinnalla myyminen on yritykselle tappiollista. Yrityksen voitot ovat sidoksissa hinnoitteluun: yksinkertaistetusti myyntihinnan ja tuotantokustannuksen erotus on yritykselle voittoa (ottamatta huomioon arvonlisäveroa tmv.). Hinnoittelussa on otettava huomioon, että yrityksen on tiettynä ajanjaksona saatava tuottoja niin paljon, että kaikki kustannukset (sekä muuttuvat että kiinteät) saadaan katetuiksi ja saavutetaan tavoitteen mukainen voitto.
Alennukset kuuluvat hinnoitteluun. Myönnetyt alennukset pienentävät yrityksen voittoja kyseisen tuote-erän osalta, jos myyntimäärä ei kasva (matalampi myyntihinta kuitenkin yleensä kasvattaa myyntimäärää).
Myös markkinoilla esiintyvällä kysynnällä (myös kilpailevien yritysten vastaavien hyödykkeiden hinnoilla) on merkitystä hinnoittelussa. Hinnoittelu on yrityksen keskeisimpiä päätöksiä, sillä liian korkealla hinnalla hyödykkeen kysyntä on vähäistä ja toisaalta liian matala hinta johtaa hyödykkeen liikakysyntään ja toiminnan heikkoon kannattavuuteen. Laskelmissa markkinoilla esiintyvää kysyntää kuvataan yksinkertaisimmillaan myyntimäärällä.
Hinnoitteluun on olemassa useita menetelmiä.
Aloittainen vaihtelu ja kilpailuetu

Hinnoittelu vaihtelee teollisuuden, kaupan alan ja muiden palvelualojen välillä, sillä kustannustekijät ovat näillä talouden aloille erilaisia ja kuluttajille suunnattujen hyödykkeiden hinnoittelussa (B2C-myynti) korostuvat erilaiset tekijät kuin muille yrityksille suunnattujen hyödykkeiden tapauksessa (B2B-myynti). Markkinointi keskittyy useisiin hinnoittelun kannalta merkityksellisiin tekijöihin kuluttajamarkkinoilla: hinta on esimerkiksi yksi tekijä 4P- ja 7P-malleissa, mutta markkinoinnissa keskitytään myös kykyyn hinnoitella hyödyke. Hinnoitteluun liittyy käsite hinnoitteluvoima (engl. pricing power), joka tarkoittaa yrityksen kykyä nostaa hyödykkeen hintaa kysynnän laskematta. Hinnoitteluvoima tarkoittaa suurempia voittomarginaaleja. Yritys voi pyrkiä saavuttamaan kilpailuetua kilpailijoistaan poikkeavalla hinnoittelutavalla (engl. pricing strategy).
Kielletyt toimintatavat

Hinnoitteluun liittyy useita kiellettyjä toimintatapoja. Kohtuuttoman korkea hinnoittelu on määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Liian matalalla hinnalla myymistä kilpailijoiden poissulkemiseksi kutsutaan saalistushinnoitteluksi. Hintaruuviksi kutsutaan sitä, kun yritys heikentää kil­pai­li­jan­sa toimintaedellytyksiä lop­pu­tuot­teen mark­ki­noil­la pe­ri­mäl­lä yli­hin­taa vä­li- tai lii­tän­näi­ses­tä hyö­dyk­kees­tä. Hintasyrjintä on mää­rää­vän mark­ki­na-ase­man vää­rin­käyt­tö­ä, jossa asiak­kai­ta kohdellaan toi­sis­taan poik­kea­val­la ta­val­la. Alennuksissa on myös kiellettyjä toimintatapoja: alennusjärjestelmät eivät saa olla asiakkaita syrjiviä tai alennusperusteet epäselvät. Suomessa kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) turvaa taloudellista kilpailua puuttumalla tarvittaessa tällaisiin tapauksiin.
Kiellettyä on myös bruttohintaperiaate, jossa jakelutien ylempi porras määrää alemman portaan ulosmyyntihinnan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VTT: Hinnoittelu – mitä se on käytännössä?
Douglas Hofstadter

Hofstadter Bolognassa vuonna 2002.
Douglas Hofstadter (s. 15. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen tietoisuuden tutkija ja viihdematematiikan kansantajuistaja, Nobelin palkinnon saaneen fyysikko Robert Hofstadterin poika. Hänen kirjansa Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braid voitti Pulitzerin palkinnon vuonna 1980.
Vuosina 1981–1983 Hofstadter julkaisi Scientific American -lehdessä kolumnia Metamagical themas. Ne käsittelivät muun muassa meemin käsitettä, Rubikin kuutiota, ihmisen kykyä käsittää suuria lukuja, seksistisiä ennakko-oletuksia, paranormaaleja ilmiöitä koskevien uskomusten leviämistä sekä vangin dilemmaa. Palstan nimi oli anagrammi Martin Gardnerin samassa lehdessä aikaisemmin ylläpitämän viihdematematiikkakolumnin nimestä Mathematical games. Kolumnit on myöhemmin julkaistu koottuna saman nimiseksi kirjaksi.
Teokset

Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braid (1979), ISBN 0-465-02656-7)
Metamagical Themas (kokoelma Scientific Americanissa julkaistuja kolumneja) (1985), ISBN 0-465-04566-9
Ambigrammi: un microcosmo ideale per lo studio della creatività (italiaksi), ISBN 88-7757-006-7
Fluid Concepts and Creative Analogies, ISBN 0-465-02475-0
Rhapsody on a Theme by Clement Marot. The Grace A. Tanner Lecture in Human Values, 1995
Le Ton beau de Marot: In Praise of the Music of Language, ISBN 0-465-08645-4
Eugene Onegin: A Novel Versification (1999), ISBN 0-465-02094-1
I Am a Strange Loop (2007), ISBN 0-465-03078-5
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Piispa Henrik

| Piispa Henrik |
| --- | --- |
 Lallia polkeva piispa Henrik seuraajineen Missale Aboensessa.
Suomen piispa
Seuraaja:  Rodolfus
Henkilötiedot
Kuollut: Perinteen mukaan 20. tammikuuta 1156 Köyliössä tai Nousiaisissa
Piispa Henrik tai pyhä Henrik (lat. Henricus) oli keskiajalta periytyvän käsityksen mukaan Suomen kristillistäjä ja ensimmäinen piispa. Pyhän Henrikin legenda kertoo hänen olleen syntyisin Englannista. Hän oli koko Suomen katolisen keskiajan ainoa paikallinen pyhimys. Henrik on murhaajansa Lallin ohella Suomen historian tunnetuimpia hahmoja.
Piispa Henrikin kuolinajasta on useita tulkintoja. Kansanperinteen mukaan hän kuoli 20. tammikuuta 1156. 1600-luvun historiankirjoittaja Johannes Messeniuksen mukaan hän kuoli vuonna 1151. Johannes Peringskiöldin 1700-luvulla julkaisemassa Messeniuksen Scondia Illustratassa kuolinvuodeksi ilmoitetaan ristiriitaisesti 1155.
Kaikki tiedot piispa Henrikistä ovat yli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Häntä ei mainita missään 1100-luvun lähteessä. Varhaisimmat tiedot Henrikistä ovat 1200-luvun lopulta, minkä takia Henrikin historiallisuutta ei ole voitu sitovasti osoittaa.