stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holger Sundström

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sundström vuonna 1964. |  Sundström vuonna 1964. |  Sundström vuonna 1964. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | Star |  |
Holger Bertil Sundström (17. huhtikuuta 1925 Göteborg – 9. huhtikuuta 2023 Göteborg) oli ruotsalainen purjehtija ja olympiamitalisti.
Sundström saavutti Star-veneluokassa Pelle Pettersonin parina olympiapronssia Tokiossa 1964.
Aiheesta muualla

Holger Sundström Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Saara Sihvonen

Saara-Maria Sihvonen (s. 18. huhtikuuta 1991 Helsinki) on kansainvälisesti menestynyt suomalainen malli. 179 senttimetriä pitkä Sihvonen aloitti uransa 19-vuotiaana Suomen Huippumalli haussa -kilpailusta vuonna 2010, jossa hän sijoittui toiseksi. Hänet otti talliinsa Toni Korpineva, joka edisti hänen uraansa alkaen muotimaailman kakkosmarkkinoilta eli Aasiasta ja Australiasta. Sittemmin Sihvosesta on Cosmopolitan-lehden mukaan tullut Huippumalli haussa -formaatin menestyneimpiin kuuluva löytö kansainvälisesti.
New Yorkissa Sihvonen on toiminut vaatemallina muun muassa Akriksen ja Club Monacon näytöksissä. Lontoossa hän on ollut Emilia Wicksteadin ja Mulberryn tehtävissä. Hän oli Suomen parhaiten ansaitseva malli vuonna 2017.
Sihvonen on toiminut mallina Chanelille, Yves Saint Laurentille, Mulberrylle, Pierre Balmainille, Célinelle, Armanille, Hermèsille, Hervé Légerille, Lacostelle ja Givenchylle. Hän on tehnyt myös muotijuttujen kuvauksia useisiin lehtiin, kuten Elleen (USA) ja Marie Claireen (USA).
Suomessa Sihvonen valittiin vuonna 2017 Raision uudeksi Elovena-tytöksi.
Aiheesta muualla

Models.com
Fashion Model Directory
Instagram
Sakari Syväoja

Sakari Syväoja (s. 12. tammikuuta 1963) on suomalainen pikajuoksija. Hän voitti 200 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1988 (ajalla 21,15). Lisäksi hän sai 200 metrillä SM-hopeaa 1989 ja SM-pronssia 1987 sekä 400 metrillä SM-pronssia 1984 ja 1985. Viestijuoksun SM-kisoissa hän sai Viipurin Urheilijoiden joukkueessa 4 × 100 metrin viestissä kultaa 1987 ja hopeaa 1984 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 1987, hopeaa 1984 ja pronssia 1985 ja 1988.
Syväojan ennätys 200 metrillä on 21,11 ja 400 metrillä 46,91.
Gregorius I

| Pyhä Gregorius I Suuri   Sanctus Gregorius I Magnus |
| --- | --- |
 Jacques Laudin, Pyhä Gregorius I, 1600-luku.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gregorius
Syntynyt: noin 540 Rooma, Bysantin valtakunta (nykyinen Italia)
Kuollut: 12. maaliskuuta 604 (63–64 vuotta) Rooma, Bysantin valtakunta
Arvonimi: Kirkonopettaja
Paavi
Paavius alkoi:  3. syyskuuta 590
Paavius päättyi:  12. maaliskuuta 604
Edeltäjä:  Pelagius II
Seuraaja:  Sabinianus
Pyhä Gregorius I (Gregorius Suuri) (noin 540 – 12. maaliskuuta 604) oli kirkonopettaja ja toimi paavina 3. syyskuuta 590 – 12. maaliskuuta 604. Paavina Gregorius oli Rooman kirkon aseman merkittävä rakentaja. Hän aloitti suuren käännytystoiminnan ja varmisti verotuksellaan kirkon taloudellisen riippumattomuuden. Hänen työtään oli myös kirkkoisä Augustinuksen ajatuksen ”kirkosta Jumalan valtakunnan edustajana maan päällä” vakiintuminen.
Ortodoksisessa kirkossa häntä kunnioitetaan pyhänä nimellä Gregorios Dialogos (kreik. Γρηγόριος ο Διάλογος) ja ennenpyhitettyjen lahjain liturgian ylöskirjoittajana. Lisänimen Dialogos hän on saanut teoksestaan Dialogit.
Martti Luther ja muut protestanttiset reformaattorit väittivät kirkon rappion ja pimeän keskiajan alkaneen Gregoriuksesta. Tämä korosti askeesia ja itsensä kuolettamista, kehitti kiirastulioppia ja edisti pyhimysten kunnioitusta.
Elämä ennen paaviutta

Gregorius oli lähtöisin rikkaasta, ylhäisestä ja hurskaasta roomalaisesta suvusta, vaikka suvulla ei nähtävästi ollut yhteyksiä Rooman perinteisiin patriisiperheisiin. Hänen isänsä oli Gordianus-niminen mies ja äitinsä Silvia, jonka puoleinen suku oli myös arvostettu. Gregoriuksen äiti Silvia on myöhemmin julistettu pyhimykseksi. Gregoriuksen äidin lisäksi myös hänen isänsä kaksi siskoa, Trasilla ja Emiliana, on myöhemmin kanonisoitu pyhimyksiksi.
Gregorius sai lainopillisen koulutuksen. Hiukan yli kolmikymmenvuotiaana hänestä tuli Rooman kaupunginprefekti. Noin vuonna 574 Gregorius päätti luopua tehtävistään ja ryhtyä munkiksi. Myöhemmin hän kuvaili kolmea munkkivuottaan elämänsä onnellisimmaksi ajaksi.
Kun hänen isänsä kuoli, Gregorius muutti sukupalatsinsa luostariksi. Siellä hän alkoi noudattaa askeettista benediktiiniläistä elämäntapaa ja vaaransi terveytensä ylenmääräisellä paastoamisella.
Vuonna 578 Gregoriuksesta tuli paavin päätöksellä yksi seitsemästä Rooman diakonista. Samaan aikaan paavilla oli ongelmia langobardien kanssa, jotka uhkasivat koko Italiaa. Paavi pyysi suojelusta Bysantin keisarilta Tiberius II Constantinukselta, mutta tämän lähettämä Bysantin armeija ei ollut järin tehokas langobardeja vastaan, minkä vuoksi Rooma oli alituisessa uhassa.
Gregorius toimi myös kuusi vuotta paavin lähettiläänä Konstantinopolissa keisarin hovissa. Gregoriuksen kanssa Konstantinopoliin matkusti myös joitain hänen tuntemiaan henkilöitä hänen munkkivuosiltaan, joiden kanssa hän vietti Konstantinopolissa aikaansa rukoillen ja lukien pyhiä kirjoituksia. Konstantinopolissa viettämänään aikana Gregorius myös joutui riitoihin Konstantinopolin patriarkka Eutykhioksen kanssa riidassa, joka koski ylösnousemusta, ja tarkemmin ylösnousseen ruumiin olemusta. Bysantin keisari ratkaisi riidan toteamalla, että Gregorius oli kiistassa oikeassa. Samalla Konstantinopolin patriarkan aiheesta kirjoittama kirja määrättiin poltettavaksi. Gregoriuksen ja patriarkan kiista oli ollut niin ahdistava, että he molemmat sairastuivat sen vuoksi. Gregorius kuitenkin parani, mutta patriarkka kuoli sairauteensa vuonna 582. Konstantinopolin vuosien jälkeen Gregorius palasi kotiluostariinsa, missä hänestä tuli apotti.
Paavina vuodet 590–604

Gregorius valittiin paaviksi 50-vuotiaana vuonna 590 vastoin omaa tahtoaan. Valinta tapahtui poikkeuksellisen yksimielisesti.
Keskiajan paaviuden voidaan katsoa alkaneen Gregoriuksen tultua valituksi paaviksi vuonna 590. Gregorius I oli paaviuden historian kannalta erittäin merkittävä henkilö, ja hänen pontifikaattinsa aikana vuosina 590–604 voidaankin katsoa läntisen kristillisyyden kirkon siirtyneen uuteen aikakauteen. Myöhemmin Gregoriukselle annettiin lisänimi Suuri, mikä on harvinainen kunnianosoitus kirkossa.
Gregorius oli ensimmäinen paaviksi valittu munkki ja hänestä tuli koko keskiajan ihannepaavi. Gregorius oli pätevä hallintomies, kokenut juristi ja taitava diplomaatti. Hänen tekoihinsa lukeutuu muun muassa paavillisen keskushallinnon järjestäminen, eikä hän ollut suinkaan pelkkä uskonnollinen johtaja vaan tämän lisäksi myös maallinen hallitsija ja yksi historian merkittävimmistä paaveista.
Gregorius kutsui itseään ”Jumalan palvelijoiden palvelijaksi”, joka vielä nykyäänkin on yksi paavillisen vuosikirjan ensimmäisellä sivulla olevista arvonimistä. Titteli kuvasti paitsi Gregoriuksen käsitystä itsestään nöyränä munkkina, se myös toimi vastavetona Konstantinopolin piispalle, joka oli alkanut kutsua itseään ”ekumeeniseksi patriarkaksi”.
Paavina vuodet 590–604 > Maatilojen organisointi

Gregoriuksen aikaan kirkko oli Italian suurin maanomistaja ja Gregorius organisoi maantilojen hoidon: torpparit viljelivät maita ja tuotto meni luostareille, papistolle ja köyhille. Hän tehosti viljelysmenetelmiä, tilojen hallintaa sekä huolehti, ettei viljelijöiden oikeuksia poljettu.
Gregoriuksen toimintaan maatilauudistuksessa kuului myös se, että maatilojen johtajat siirrettiin paavin suoraan alaisuuteen. Jokainen maatilan johtaja joutui vuosittain raportoimaan maatilansa toiminnasta suoraan paaville ja merkitsemään tulonsa muistiin.
Gregoriuksen uudistusten vuoksi paavin tulot lisääntyivät huomattavasti. Saamillaan rahoilla Gregorius saattoi uudistaa paavillista hallintojärjestelmää ja luoda siitä tehokkaamman. Gregorius ei kuitenkaan käyttänyt kaikkia rahoja hallintokoneistonsa ylläpitämiseen ja luomiseen, vaan hän myös harjoitti hyväntekeväisyyttä hallitsemillaan alueilla. Gregoriuksen tiedetään käyttäneen rahaa myös sosiaalisten epäkohtien korjaamiseen, minkä lisäksi hän myös jakoi hallitsemillaan alueilla viljaa köyhille. Tällainen toiminta takasi paaville myöhemmin hyvän maineen, minkä vuoksi syntyi myös Gregoriuksen yhteyteen usein liitetty legenda Roomaa piinanneesta ruttoaallosta. Legendan mukaan Gregoriuksen pontifikaatin eli paavinkauden ensimmäisenä vuonna Roomaa koetteli ruttoepidemia, minkä lopettamiseksi Gregorius I:n kerrotaan järjestäneen suuren kulkueen, jonka lopuksi arkkienkeli Mikaelin kerrotaan ilmestyneen kansalle ja ilmoittaneen ruttoepidemian päättyneen.
Maatilauudistuksena ohella Gregorius myös valvoi, että piispoiksi nimitettiin virkaan kykeneviä miehiä, jotka useimman olivat hänen tuttujaan Roomasta ja sen luostareista. Gregorius I arvosti piispannimityksiä päättäessään ehdokkaiden hurskautta ja oppineisuutta, mutta hän kiinnitti huomiota myös maallisiin asioihin – jopa sota-ansioihin.
Paavina vuodet 590–604 > Ulko- ja sisäpoliittiset suhteet

Gregorius Suuren aikana nykyisen Italian alue kuului Ravennan eksarkaattiin, joka kuului Bysantin valtakunnalle. Paavi Gregorius tunnusti tämän ylivallan. Vihollisten uhatessa Rooman kaupunkia Bysantin keisarista ja Ravennan eksarkista ei kuitenkaan ollut apua, joten olosuhteiden pakossa paavin oli neuvoteltava heidän kanssaan ja lahjottava heitä.
Gregoriuksen politiikka langobardeja kohtaan oli vastakohtana Bysantin käskynhaltijoille, jotka suhtautuivat passiivisesti langobardien muodostamaan uhkaan. Gregorius toimi aktiivisesti Rooman suojelemiseksi langobardeilta, mihin kuului esimerkiksi vuonna 592 solmittu rauhansopimus Ariulf-nimisen langobardiherttuan kanssa. Myöhemmin Ariulf tosin rikkoi sopimuksen ja aikoi valloittaa Rooman, mutta Gregorius sai hänet lahjottua luopumaan yrityksestä.
Maallisen vallan heikkous siis pakotti – tai toisesta näkökulmasta katsottuna mahdollisti – hänet ottamaan vastuuta myös maallisesta hallinnosta Rooman lähiseuduilla: näillä toimillaan hän aloitti Kirkkovaltion rakentamisen Keski-Italiaan sekä verotusjärjestelyillään varmisti kirkon taloudellisen riippumattomuuden. Näin paavista tuli käytännössä Italian niemimaan maallinen hallitsija.
Konstantinopolissa lähettiläänä ollessaan Gregorius huomasi, että keisarilla oli yksinvalta uskonasioissa. Hän ymmärsi, ettei hänen kannattanut yrittääkään levittää ajatusta paavin uskonnollisesta ylimmästä vallasta itään, joten hän päätti keskittyä länteen. Paavi Gregorius solmi tärkeitä suhteita Ranskan ja Espanjan hallitsijoihin sekä lähetti kotiluostarinsa johtajan ja neljäkymmentä munkkia Isoon-Britanniaan käännyttämään pakanoita. Gregorius esiintyikin lännessä kristittynä johtajana ja käskijänä sekä idässä keisarin uskollisena alamaisena.
Kirjoitukset

Gregorius kirjoitti paljon ollessaan paavi, ja hän oli myös ensimmäinen paavi, jonka kirjeenvaihdon tiedetään säilyneen. Tämän johdosta Gregorius kuvattiinkin varsinkin keskiaikaisessa taiteessa kirjoittamassa. Usein Gregoriukseen liittyvissä kuvissa hänen vierelleen kuvattiin Pyhää Henkeä symboloiva kyyhkynen, joka saneli ohjeita paavin korvaan. Gregoriuksen ajalla eläneet ihmiset kokivatkin paavin kirjoittamat tekstit juuri Pyhän Hengen sanelemiksi.
Gregorius kirjoitti raamatunselityksiä ja saarnoja. Näistä merkittävimmät ovat Jobin kirjan kommentaari Moralia in Job, joka on patristisen kirjallisuuden laajimpia teoksia, Hesekielin kirjaa tulkitsevat saarnat Homilia in Ezechielem, papin kutsumusta käsittelevä Regula Pastoralis, jota on sanottu keskiajan merkittävimmäksi johtamistaidon oppikirjaksi sekä kansantajuisempi saarnakokoelma 40 evankeliumisaarnaa.
Gregorius pyrki kirjoittamaan helppolukuista tekstiä, jotta lukijat ymmärtäisivät hänen sanomansa. Paavin teokset oli tarkoitettu Gregoriuksen papistolle, jonka joukossa oli paljon enemmän tai vähemmän oppineita ihmisiä, jotka kuitenkin osasivat lukea ja ymmärsivät paavin tekstien sanoman.
Hänen teoksensa levisivät laajalle alueelle ja Gregoriuksesta tuli keskiajan luetuimpia ja vaikutusvaltaisempia kirjailijoita. Hänen suosituimmassa teoksessaan Dialogit I–IV käsiteltiin italialaisia pyhimyksiä ja heidän ihmetekojaan. Gregoriuksen tarkoituksena oli näyttää aikalaisilleen, että askeetteja oli myös Italiassa eikä vain idässä. Gregoriuksen tekstit eivät olleet suosittuja vain paavin vaikutusalueella Italiassa ja Länsi-Euroopassa, vaan hänen teoksiaan käännettiin ranskan, italian ja englannin kielien lisäksi myös kreikaksi ja arabiaksi.
Arvostelua

Vaikka Gregorius I:tä pidettiin katolisessa kirkossa koko keskiajan ihannepaavina ja vaikka hänet usein esitettiin muiden suurten kirkkoisien joukossa näiden vertaisena, esitettiin häntä kohtaan myös jonkin verran arvostelua. Pääosa tästä kritiikistä oli Martti Lutherin ja tämän kannattajien esittämää, ja he katsoivat Gregoriuksen muun muassa aiheuttaneen koko katolisen kirkon rappion alkamisen. Samoin uskonpuhdistajat katsoivat, että juuri Gregorius I aloitti pimeän keskiajan. Gregorius I korostikin ja arvosti useita asioita, joita vastaan Luther ja muut reformaattorit hyökkäsivät. Esimerkiksi kiirastuliopin edelleen kehittäminen ja pyhimysten kunnioituksen edistäminen kuuluivat Gregorius I:n toimiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gregorius I Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Pelagius II | Paavi | Seuraaja: Sabinianus |
Merkittävimmät apostoliset isät ja kirkkoisät
Klemens I ·
Ignatios ·
Polykarpos ·
Papias ·
Hermas ·
Justinos Marttyyri ·
Irenaeus ·
Klemens Aleksandrialainen ·
Tertullianus ·
Origenes ·
Cyprianus ·
Eusebios Kesarealainen ·
Athanasios Suuri ·
Efraim Syyrialainen ·
Basileios Suuri ·
Gregorios Nazianzilainen ·
Gregorios Nyssalainen ·
Kyrillos Jerusalemilainen ·
Epifanios ·
Johannes Khrysostomos ·
Kyrillos Aleksandrialainen ·
Ambrosius ·
Hieronymus ·
Augustinus ·
Leo Suuri ·
Pseudo-Dionysios Areopagita ·
Gregorius Suuri ·
Maksimos Tunnustaja ·
Johannes Damaskolainen
Sebastiano Ricci, Paavi Gregorius I puhuu Taivaaseen, alttaritaulu, 1700.
Francisco de Zurbarán, Pyhä Gregorius I, 1626–1627.
Antonello da Messina, Pyhä Gregorius I, 1473.
Jusepe de Ribera, Pyhä Gregorius I, noin 1614. Pyhä Henki kuvattuna kyyhkysen muotoon sanelee paavi Gregoriukselle.
Gregorius Suuri. Kuva on peräisin 1300-luvulta.
Saara Soisalo

Saara Soisalo (s. 1965) on suomalainen laulaja. Uransa alkuaikoina Soisalo levytti pop-musiikkia mutta on sittemmin siirtynyt jazzin pariin.
Soisalo kertoo olleensa kiinnostunut musiikista jo kaksivuotiaasta lähtien. Kymmenvuotiaana hän oli esimerkiksi innostunut Tommy Dorseyn musiikista. Hän on käynyt myös pianotunneilla ja kokeillut kitaransoittoa. Viidenneltä koululuokalta lähtien hän oli Porvoossa musiikkiluokalla Yrjö Lehikoisen oppilaana. Hän harrasti myös kuorolaulua.
Myöhempiä vaikutteiden antajia ovat olleet sellaiset artistit kuin Roberta Flack, Billie Holiday, Liza Minnelli, Nina Simone ja Abbey Lincoln. Viimeksimainitun hän on tavannutkin 1990-luvulla April Jazz -tapahtumassa.
Soisalon levytysura käynnistyi vuonna 1984. Tuolloin hän lauloi Belaboris-yhtyeen nimissä julkaistun singlen ”Rakkauden jälkeen / Muut sen tietää”. Yhtyeeseen kuului myös sisko Minna Soisalo. Seuraavana vuonna Belaboriksen oli määrä tehdä yhteissingle Popedan laulusolistin Pate Mustajärven kanssa, mutta lopulta levytetty single ”Hei Paula / Mä lähden stadiin” ilmestyi Mustajärven ja Soisalon nimellä. Vuonna 1986 ilmestyi Saara-nimellä single ”Hiekkarantaa / Sympatiaa”, joka ei yltänyt kuitenkaan edellisten kaltaiseen menestykseen. Saman vuoden keväänä hän tapasi Mitja Tuuralan The Bullworkers -yhtyeestä ja pääsi yhtyeen laulusolistiksi. Yhtyeen kanssa on levytetty muun muassa kappale "Toiset meistä".
Vuonna 1988 Soisalo levytti jazz-albumin yhdessä Pekka Toivanen Quartetin kanssa. Pekka Toivanen Quartet Featuring Saara Soisalo -albumi ilmestyi Kompass-levymerkin kautta.
Vuonna 1996 Soisalo siirtyi Texicalli Recordsin artistiksi. Parin singlen jälkeen häneltä ilmestyi levymerkin kautta albumi Onnellinen.
Saara on toiminut myös toimittajana ja DJ:nä Groove FM:ssä vuosina 1999–2003. Lisäksi hän toimii DJ:nä myös Ravintola Rytmissä.
Diskografia

Second Life, CD (2011)
Onnellinen, CD (1997)
Aika palaa / Pala sydämestä, CD single (1997)
I Been Down / I Can Feel The Rain / Do Me / Mischief, EP, The Fabulettes (1996)
Stick Around, Pekka Toivanen Quartet Featuring Saara Soisalo, LP (1988)
Hiekkarantaa / Sympatiaa, single (1986)
Hei Paula / Mä lähden stadiin, single, yhdessä Pate Mustajärven kanssa (1985)
Rakkauden jälkeen / Muut sen tietää, single, Belaboris (1984)
Angels and Bandits, The Eternal Erection, CD (2009)
Bad Luck Soul, Niko Ahvonen & Regals, CD (2008)
Onnenlantti, Jorma Kääriäinen, CD (2005)
Svengaten - kaffilajengi ystävineen, Suomen Jazz ja Pop Arkisto, kokoelma, CD (2005)
Let's have a Sunny Side Party, CD (2005)
Pure Finnish rock - aitoa suomirockia, kokoelma, CD (2004)
Liisa Lux, Liisa Lux, CD (2002)
Haaveet, Liisa Lux, CD single (2002)
Bait's Motel, Whistle Bait, CD (2001)
No Funk About It, The Eternal Erection, CD (2000)
The Beast of Bulltone Records - a Fezful of Groove, kokoelma, CD (1999)
Eläköön vapaus, Niko Ahvonen, CD (1997)
Pienestä kiinni, CD Single (1997)
What Happened to the Girl Next Door?, Whistle Bait, CD (1995)
Suomirock 1985, kokoelma, CD (1994)
Pam Pam Pauli Vaan, Pauli Mustajärvi, kokoelma, CD (1991)
Finnish Jazz, Suomen Jazzliitto, kokoelma, LP (1988)
Ritmos Tropicales, The Bullworkers, EP 12” (1988)
Kuorotyttö, Yö, single (1985)
Saara Saarela

| Saara Saarela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1971 (ikä 53)
Ammatti:  elokuvaohjaaja elokuvakäsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Saara Eliisa Saarela (s. 18. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja Aalto-yliopiston elokuvaohjauksen professori.
Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Kuningas Hidas (2000), Hengittämättä ja nauramatta (2002), Väärät juuret (2009) ja Venetsialainen (2010), sekä televisiosarjan Yövuoro (2005).
Saarelan äiti oli kansainvälistä uraa tehnyt pankinjohtaja Annikki Saarela, ja tytär asui Helsingin lisäksi lapsena Washington D.C.:ssä ja teinivuosinaan Tokiossa.
Saara Saarela valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1990. Lukion jälkeen hän lähti opiskelemaan Pariisiin, Université de Paris 8:nteen. Hänestä tuli taiteen maisteri vuonna 1996. Pariisin-opintojen lopputyönä syntyi lyhytelokuva Laukaus, joka voitti Tampereen lyhytelokuvajuhlilla alle 30-minuuttisten elokuvien esikoispalkinnon. Sen jälkeen Saarela opiskeli Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osaston elokuva­ohjauksen linjalla ja valmistui vuonna 2008.
Vuonna 2020 kuvatun elokuvan Veden vartija (2022) budjetti oli 4,2 miljoonaa euroa. Elokuva perustuu Emmi Itärannan kansainvälisesti menestyneeseen romaaniin Teemestarin kirja. Elokuvaa kuvattiin Virossa, Saksassa ja Norjassa.  Veden vartija on kallein suomalaisen naisen ohjaama elokuva.
Suomen Elokuvaohjaajaliiton puheenjohtajana Saarela toimi vuosina 2016–2018.
Aiheesta muualla

Saara Saarela Elonetissä.
Saara Saarela Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Henrik Tallinder

| Henrik Tallinder |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1979 (ikä 45) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2018
Seurat:  AIK (Elitserien)  TPS (SML) Rochester Americans (AHL) Buffalo Sabres (NHL) Linköping (Elitserien) SC Bern (NL) New Jersey Devils (NHL) Hartford Wolf Pack (AHL) ZSC Lions (NL)
NHL-varaus:  48. varaus, 1997 Buffalo Sabres
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-Kilpailut  | MM-Kilpailut  | MM-Kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 2013 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. EM-Kilpailut  | Alle 18-v. EM-Kilpailut  | Alle 18-v. EM-Kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 1997 | jääkiekko |  |
Per Henrik Tallinder (s. 10. tammikuuta 1979 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkopuolustaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Ura

Buffalo Sabres varasi Tallinderin vuoden 1997 NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella numerolla 48. Ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan hän pelasi muutaman kauden Elitserienissä sekä yhden kauden SM-liigassa. Tallinder voitti Suomen mestaruuden TPS:ssä kaudella 2000–2001. Ensimmäinen kausi Pohjois-Amerikassa meni vielä farmijoukkue Rochester Americansissa, mutta seuraavalla kaudella hän vakiinnutti paikkansa Sabresin kokoonpanossa. Kesällä 2010 hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja, ja New Jersey Devils otti hänet. Hän ansaitsi 3,375 miljoonaa kaudessa. Sopimus oli neljävuotinen.
Työsulkukaudella 2004–2005 hän pelasi Elitserienissä Linköpingissä sekä Sveitsin jääkiekkoliigassa SC Bernin joukkueessa.
Kaudeksi 2015–2016 Tallinder palasi Turkuun 1+1-vuotisella sopimuksella.
Kaudeksi 2017–2018 Tallinder teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Syksyllä 2018 Tallinder ilmoitti lopettavansa uransa.
Ryan Carter

| Ryan Carter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1983 (ikä 41) White Bear Lake, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Anaheim Ducks Carolina Hurricanes Florida Panthers New Jersey Devils
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
Ryan Carter (s. 3. elokuuta 1983 White Bear Lake, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildissa. Taitava ja nopea hyökkääjä osaa pelata sekä keskellä että laidassa. Carterin kausipalkka on 725 000 dollaria.
Ura

Carteria ei ikinä varattu NHL:ään. Hän nousi sinne Minnesotan yliopistojoukkueen kautta. Carter pelasi siellä vuodet 2004–2006. Hän siirtyi vapaana agenttina kaudeksi 2006–2007 Anaheim Ducksin organisaatioon. Carter pelasi runkosarjan AHL-joukkue Portland Piratesissa, mutta pudotuspelit NHL:n puolella. Hän voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin 2007.
Kaudella 2007–2008 Carter pelasi vielä 13 ottelua farmissa, muttei sittemmin ole saanut sinne komennuksia. Hän teki keväällä 2008 Ducksin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen, mutta marraskuussa 2010, kesken kauden 2010–2011, Ducks kauppasi hänet Carolina Hurricanesiin vaihdossa Stefan Chaputiin ja Matt Kennedyyn. Carter pelasi Hurricanesissa muutaman kuukauden, kunnes siirtyi helmikuussa 2011 Florida Panthersiin osana pelaajakauppaa, jossa Panthers sai hänen lisäkseen Hurricanesin viidennen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2011, ja jossa Hurricanes sai vaihdossa Cory Stillmanin. Lokakuussa 2011 hän siirtyi New Jersey Devilsiin. Kolmen Devils-kauden jälkeen Carter siirtyi lokakuussa 2014 Minnesota Wildiin.
Maajoukkue

Carter pelasi miesten MM-kilpailuissa keväällä 2010.
Aiheesta muualla

Ryan Carter Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Ryan Carter Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Sainte-Radegonde

Sainte-Radegonde voi tarkoittaa seuraavia: