stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Motto

| ”The Motto” Tiësto & Ava Max |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Lostboy, Tiësto
 Tyylilaji: tanssipop
 Kesto: 02.44
 Levy-yhtiö: Musical Freedom, Atlantic Records
Tiëston muut singlet
| ”Don’t Be Shy” 2021 | ”The Motto” 2021 | ”Hot in It” 2022 |
Ava Maxin muut julkaisut
| ”Sad Boy” 2021 | ”The Motto” 2021 | ”Maybe You’re the Problem” 2022 |
The Motto on alankomaalaisen DJ-tuottaja Tiëston ja yhdysvaltalaislaulaja Ava Maxin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä Tiëston tulevalta seitsemänneltä studioalbumilta 4. marraskuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Pablo Bowman, Max, Claudia Valentina, Peter Rycroft, Sarah Blanchard ja Tiësto, joista viimeisin myös tuotti sen Lostboyn kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Christian Breslauer ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään kun Tiësto ja Max matkaavat ajassa taaksepäin ja juhlivat menneisyydessä.
"The Motto" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Norjassa, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa.
Käännös suomeksi
Miika J. Norvanto

Miika J. Norvanto (s. 21. syyskuuta 1982) on suomalainen kiinteistö- ja teknologiayrittäjä. Hän on tehnyt aiemmin pitkän uran elokuvatuottajana ja kansainvälisten sekä suomalaisten indie-elokuvien levittäjänä.
Norvannon tunnetuimpia elokuvia ovat Samppa Batalin Äiti (2019), Jesse Haajan Rendel (2017), Mika Rätön Samurai Rauni Reposaarelainen (2016), Joonas Makkosen Bunny the Killer Thing (2015) sekä Timo Peltokankaan Autolla Nepaliin – Unelmien elokuva (2014), joka sai vuoden 2015 Jussi-gaalassa yleisön suosikki -palkinnon eli Yleisö-Jussin. Norvannon tuottama Bunny the Killer Thing (2015) sai julkisuutta, kun elokuvalle solmittiin kansainvälinen myyntisopimus kanadalaisen Raven Banner Entertainmentin kanssa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2015. Lisää kansainvälistystä menestystä Norvanto saavutti, kun Suomen ensimmäinen supersankarielokuva Rendel (2017) pääsi levitykseen yli 60 maahan. Norvannon tuottamaa elokuvaa The Creeps, jossa näyttelee Christopher Lambert, kuvattiin Sotkamossa keväällä 2021. Rendelin jatko-osa, Rendel: Cycle of Revenge julkaistiin Euroopan Film Marketissa helmikuussa 2024.
Toukokuussa 2023 Norvanto ilmoitti lopettavansa independent-elokuvien levittämisen ja keskittyvänsä jatkossa kansainvälisiin tuotantoihin. Norvanto toimii nykyään kansainvälistymisen, teknologian ja yritysten kehittämisen parissa. Hän toimii toimitusjohtajana mm. konsultointiyritys Kajawood Investments Oy:ssä ja teknologia- ja kiinteistösijoitusyhtiö Kajawood Oy:ssä.
Rendel: Cycle of Revenge julkaistiin vuoden 2024 aikana mm. Saksassa, Yhdysvalloissa, Espanjassa, Ranskassa ja Suomessa. Suomen julkaisun aikaan julkaistiin dokumenttielokuva The Untold Secrets of the Rendel Trilogy, jossa Norvanto, Puustinen ja Lehtosaari kertovat elokuvan valmistumiseen liittyvistä ongelmista. Lisäksi dokumentissa Norvanto ja Puustinen kertovat Kajawood Studiosin sähkö- ja hulevesiongelmista sekä heidän kokemastaan vainosta.
Kajawood-hanke

Norvanto toimii Sotkamosta ja Vuokatista käsin ja on markkinoinut käsitettä "Kajawood – Suomen Hollywood". Toiminnan strategiana on tuoda elokuvantekijöitä eri puolilta maailmaa Kainuuseen.
Norvannon vetämä Kajawood Studios -hanke julkistettiin lokakuussa 2020. Virallisesti Kajawood esiteltiin kansainvälisesti kesällä 2022 Cannesin elokuvajuhlilla. Samalla Kajawood Studios esitteli kansainvälisen muotimoguli Karl Lagerfeldin elämäkertaelokuvahankkeen.
Keväällä 2023 valmistui Kajawood Studiosin ensimmäinen vaihe, Kajawoodin VFX-jälkituotantoyksikkö, johon haettiin kansainvälisesti 200 työntekijää. Tällöin Kajawood VFX aloitti operatiivisen toiminnan. Syksyllä 2023 uutisoitiin Kajawoodin saamasta kansainvälisestä rahoituksesta ja esiteltiin Kajawoodin VFX-tiloja medialle.
Syksyllä 2024 Norvanto kertoi Kajawood-hankkeen Sotkamossa kariutuvan sähkönsaannin riittämättömyyteen ja hulevesiongelmaan. Sähköyhtiö kiistää ongelmat. Hankkeelle etsitään Kajawood Oy:n tiedotteen mukaan nyt uutta sijaintipaikkaa.
Filmografia

Norvanto on tuottanut ja ohjannut useita pitkiä elokuvia, lyhytelokuvia, dokumentteja ja televisio-ohjelmia.
Tunnetuimmat hänen tuotannoistaan ovat Rendel, Rendel: Cycle of Revenge ja The Creeps.
Aiheesta muualla

Miika J. Norvanto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miika J. Norvanto Elonetissä.
Black Lion Picturesin verkkosivut
Barbaarit menneisyydestä -elokuvan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Karl Söderholm

| Karl Söderholm |
| --- | --- |
 Söderholm vuonna 1931
Suomen oikeusministeri
 Ingmanin I hallitus 27.11.1918–17.4.1919 Kaarlo Castrénin hallitus 17.4.1919–15.8.1919 Erichin hallitus 15.3.1920–28.6.1920 Svinhufvudin II hallitus 4.7.1930–21.3.1931  
Edeltäjä:  Hjalmar Kahelin Elieser Kaila
Seuraaja:  Hjalmar Kahelin Hjalmar Granfelt Toivo Kivimäki
Kansanedustaja
 22.5.1907–1.2.1914 4.4.1917–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1859 Loviisa
Kuollut: 17. kesäkuuta 1948 (88 vuotta) Pernaja
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  filosofian maisteri (1882) lakitieteen kandidaatti (1886) varatuomari (1888)
Karl Gustaf (K. G.) Söderholm (9. joulukuuta 1859 Loviisa – 17. kesäkuuta 1948 Pernaja) oli Vaasan hovioikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden presidentti sekä Åbo Akademin kansleri. Hän oli RKP:n kansanedustajana ja toimi oikeusministerinä neljässä eri hallituksessa. RKP:ssä Söderholm kuului sen sisäiseen ryhmittymään nimeltä Svensk Vänster.
Henkilöhistoria

Söderholmin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Gabriel Söderholm ja Christina Sofia Nyman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877, valmistui filosofian kandidaatiksi 1882 ja lakitieteen kandidaatiksi 1886 sekä sai varatuomarin arvon 1888. Naimisiin Söderholm meni vuonna 1885 Eva Öhbergin kanssa.
Opintojensa jälkeen Söderholm toimi senaatin oikeusosaston ylimääräisenä kopistina 1889–1892, maanviljelyshallituksen kanslistina 1892–1893, senaatin oikeustoimituskunnan kanslistina 1893–1897 ja senaatin oikeusosaston protokollasihteerinä 1897–1899. Tämän jälkeen Söderholm siirtyi Vaasan hovioikeuteen ja oli siellä asessorina 1899–1909, hovioikeudenneuvoksena 1909–1917 ja hovioikeuden presidenttinä 1917–1923. Viimeksi Söderholm oli korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä 1923–1929 ja Åbo Akademin kanslerina 1933–1941. Åbo Akademi myönsi Söderholmille filosofian kunniatohtorin arvon 1927.
Poliittinen ura

Söderholm oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Sen jälkeen hän oli RKP:n kansanedustajana 1907–1914 ja 1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan ensimmäinen varapuhemies 1910–1912, toinen varapuhemies 1909, 1910 ja 1913 sekä toimi lakivaliokunnan puheenjohtajana 1907–1908, 1909 ja 1913 sekä perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 1912. Söderholm oli RKP:n mandaatilla oikeusministerinä Ingmanin I hallituksessa 1918–1919, Kaarlo Castrenin hallituksessa 1919, Erichin hallituksessa 1920 ja Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931.
Vuoden 1925 presidentinvaalissa Söderholm oli RKP:n ehdokkaana ja sai ensimmäisellä kierroksella 35 valitsijamiesääntä. Hän oli myös jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa ja toimi Suomen lainopillisen yhdistyksen sihteerinä.
Christian Dietrich Grabbe

| Christian Dietrich Grabbe |
| --- | --- |
 Christian Dietrich Grabbe
Henkilötiedot
Syntynyt: 1801
Kuollut: 1836 (34–35 vuotta)
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christian Dietrich Grabbe (1801–1836) oli saksalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joiden vahvin puoli ei ole esitettävyys mutta joissa ilmenevä luonteenerittely on usein nerokas, joskin toisinaan erikoinen ja keinotekoinen. Hänen draamansa Herzog Theodor von Gothland on osaksi mauton, mutta suurisuuntainen ja syväajatuksinen. Hänen muista draamateoksistaan ovat huomattavia Don Juan und Faust (1829), Kaiser Friedrich Barbarossa (1829), Kaiser Heinrich VI (1830), Napoleon oder die hundert Tage (1831), Hannibal (1835) ja Die Hermansschlacht (julk. 1838). Monet arvostelijat pitivät aikoinaan Grabbea Heinrich von Kleistin rinnalla Friedrich Schillerin jälkeen Saksan suurimpana draamanerona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christian Dietrich Grabbe Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Juho Seppä-Murto

Juho Taavetti Seppä-Murto (7. joulukuuta 1868 Tyrvää – 22. marraskuuta 1942 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Juho Seppä-Murron vanhemmat olivat maanviljelijä David Seppä-Murto ja Johanna Heikintytär. Hän toimi maanviljelijänä Tyrväällä.
Seppä-Murto oli kansanedustajana 1909–1911 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Tyrvään kunnanvaltuuston jäsenenä.
Juho Seppä-Murto oli naimisissa 1895–1911 Sofia Kristianintyttären kanssa ja vuodesta 1916 Varma Synerva Välimäen kanssa.
Levoton veri

| Levoton veri |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Teuvo Tulio
Käsikirjoittaja:  Filmimies
Tuottaja:  Teuvo Tulio
Säveltäjä:  Tauno Tuomisto
Kuvaaja:  Pentti Lintonen
Leikkaaja:  Teuvo Tulio
Lavastaja:  Kosti Aaltonen
Pääosat:  Regina Linnanheimo Eino Katajavuori Toini Vartiainen Matti Nylund
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Teuvo Tulio
Ensi-ilta:  22. maaliskuuta, 1946
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levoton veri (ruotsinkielinen versio Oroligt blod) on Teuvo Tulion ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1946.
Elokuvassa sisarukset Sylvi ja Outi rakastavat samaa miestä, Sylvin puolisoa Valteria. Avioparin välit rikkoutuvat lapsen kuoleman vuoksi. Sokeutunut Sylvi aavistaa Valterin olevan hänelle uskoton ja vakoilee aviomiestään ja sisartaan. Vähitellen hänen mielenterveytensä järkkyy kohtalokkain seurauksin.
Helsingin Sanomien kriitikko Arto Pajukallio luonnehti elokuvaa hurjaksi ja hulluksi. Regina Linnanheimo sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Jussi-palkinnon. Elokuvan ruotsinkielisessä versiossa on mukana myös ruotsalaisia näyttelijöitä, muun muassa Hans Strååt (Valter) ja Harriet Philipson (Gunilla).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Regina Linnanheimo  | … |  Sylvi Sora, o.s. Kahra   |
|  Eino Katajavuori  | … |  lääkäri Valter Sora   |
|  Toini Vartiainen  | … |  Outi Kahra   |
|  Matti Nylund  | … |  Matti   |
|  Elli Ylimaa  | … |  Sylvin ja Outin täti   |
|  Nora Mäkinen  | … |  ilotyttö   |
|  Emma Väänänen  | … |  äiti vastaanotolla   |
|  Lauri Korpela  | … |  silmälääkäri Brauner   |
|  H. Stenroos  | … |  Liisa, palvelija   |
|  Lida Salin  | … |  baariemäntä   |
|  Laina Laine  | … |  taloudenhoitaja   |
The Devil’s Agent

| The Devil’s Agent> engl. The Devil’s Agent   saks. Im Namen des Teufels |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Paddy Carstairs
Käsikirjoittaja:   John Paddy Carstairs  Robert Westerby 
Perustuu:  Hans Haben romaaniin Im Namen des Teufels
Tuottaja:  Emmet Dalton
Säveltäjä:  Philip Green
Kuvaaja:   Gerald Gibbs  Jeff Seaholme 
Leikkaaja:  Tom Simpson
Pääosat:   Peter van Eyck  Marianne Koch  Christopher Lee  Macdonald Carey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Länsi-Saksa   Yhdistynyt kuningaskunta   Irlanti 
Tuotantoyhtiö:   Central Cinema Company Film (CCC)  Eichberg-Film  Emmett Dalton Productions 
Levittäjä:  British Lion Films
Ensi-ilta:   Syyskuussa 1962  27. marraskuuta 1962  8. marraskuuta 1963
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Devil’s Agent (saks. Im Namen des Teufels) on John Paddy Carstairsin ohjaama saksalais-brittiläis-irlantilainen draamaelokuva vuodelta 1962. Sen pääosissa ovat Peter van Eyck, Marianne Koch, Christopher Lee ja Macdonald Carey. The Devil’s Agent sijoittuu kylmän sodan aikaiseen Itä-Saksaan.
The Devil’s Agent perustuu Hans Haben romaaniin Im Namen des Teufels, jonka pohjalta ohjaaja Carstairs ja Robert Westerby laativat käsikirjoituksen. Elokuva on myös englanninkielinen versio saksalaisesta elokuvasta Im Namen des Teufels, joka tuli ensi-iltaan vuonna 1961.
Elokuva kuvattiin Irlannin Dublinissa. se sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa syyskuussa vuonna 1962. Länsi-Saksassa elokuva julkaistiin 27. marraskuuta vuonna 1962.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter van Eyck  | … |  Droste   |
|  Marianne Koch  | … |  Nora   |
|  Christopher Lee  | … |  Paroni von Staub   |
|  Macdonald Carey  | … |  Herra Smith   |
|  Albert Lieven  | … |  Komisario Huebring   |
|  Billie Whitelaw  | … |  Piroska   |
|  David Knight  | … |  Isä Zambory   |
|  Marius Goring  | … |  Kenraali Greenhahn   |
|  Helen Cherry  | … |  Kreivitär Cosimano   |
|  Colin Gordon  | … |  Kreivi Dezsepalvy   |
|  Niall MacGinnis  | … |  Paul Vass   |
|  Eric Pohlmann  | … |  Bloch   |
|  Peter Vaughan  | … |  Unkarin poliisin päällikkö   |
|  Michael Brennan  | … |  Horvat   |
|  Jeremy Bulloch  | … |  Johnny Droste   |
Lähde:
Aiheesta muualla

The Devil’s Agent 1962 Letterboxd. Viitattu 4.5.2021. (englanniksi)
Im Namen des Teufels Film (1961) Kino.de. Arkistoitu 4.5.2021. Viitattu 4.5.2021. (saksaksi)
Krypta (yhtye)

| Krypta |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2022– 
Tyylilaji:  suomirock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Henri Seger  
Levy-yhtiö:  Svart Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Krypta on suomalainen Tyrantti-yhtyeestä tutun Henri Segerin sooloprojekti, joka soittaa okkultista suomirockia.
Kokoonpano

Henri Seger – kitara, laulu
Eetu Lehtinen – basso
Toni Raukola – kitara
Miika Pylkkänen – koskettimet
Jere Kolehmainen – rummut
Julkaisut > Studioalbumit

Outo Laakso
Julkaisut > Singlet

Vala
Dorian Gray
Aiheesta muualla

Facebook
Bandcamp
Kari-Petteri Kakko

Kari-Petteri Kakko (s. 1976 Tampere) on suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen näkyvimpiin julkisiin teoksiin kuuluvat Turun uuden Myllysillan neljässä kulmassa sijaitseva veistosryhmä Tähtiin tähyävät, joka paljastettiin Turun päivänä syyskuussa 2013.
Tampereen Hervannan lähiössä kasvanut Kakko opiskeli Turun piirustuskoulussa. Helsingissä asuva Kakko tunnetaan esittävistä, usein sarjakuvamaisista veistoksistaan. Niiden vastapainona hän tekee abstrakteja maalauksia.
Vuodenvaihteessa 2013–2014 Kakko esitteli Myllysillan veistosten syntyprosessia näyttelyssä Näin tähtiin tähysin. Tähtiin tähyäjät -veistosryhmän synnystä tehtiin myös 28-minuuttinen dokumenttielokuva.
Kakon edellinen näyttely Auran Galleriassa, vuodenvaihteessa 2009–2010, oli nimeltään Animania & Huuto yx kax. Vuodenvaihteessa 2010–2011 Kakko oli mukana Jöötti ry:n kuvanveistäjien yhteisnäyttelyssä Hehku Aboa Vetus & Ars Nova -museossa Turussa. Huhtikuussa 2013 Kakon näyttely KÄ-SIS-TÄ – taidetta tavaaville oli esillä helsinkiläisessä Tila-galleriassa.
Valokuvia julkisista teoksista

Sibeliuksen muistomerkki, Korppoo, Parainen, 2006.
Eilen, osa neliosaisesta veistossarjasta Tähtiin tähyävät, Turku, 2013.
Hetki sitten, osa neliosaisesta veistossarjasta Tähtiin tähyävät, Turku, 2013.
Huomenna, osa neliosaisesta veistossarjasta Tähtiin tähyävät, Turku, 2013.
Tänään, osa neliosaisesta veistossarjasta Tähtiin tähyävät, Turku, 2013.
Puut, 2022, Vuores, Tampere.
Belgica antarctica

| Belgica antarctica |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Heimo::  Surviaissääsket Chironomidae
Alaheimo::  Chironominae
Suku::  Belgica
Laji::  antarctica
Kaksiosainen nimi
 Belgica antarctica  Jacobs, 1900 
Katso myös
   Belgica antarctica Wikispeciesissä   Belgica antarctica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belgica antarctica on surviaissääskiin kuuluva hyönteislaji. Se on Etelämantereen ainoa hyönteinen ja 2–6 mm pituudestaan huolimatta mantereen suurin kokonaan maalla elävä eläinlaji.
Belgica antarctica on sopeutunut monin  tavoin Etelämantereen ankariin olosuhteisiin. Antarktiksen lyhyen kesän takia B. antarctican toukkakehitys kestää kaksi vuotta. Toukat ovat väriltään tummia, jolloin niihin absorboituu enemmän Auringon lämpöä. Luultavasti pigmentti myös suojaa kudoksia ultraviolettisäteilyltä. Toukat elävät ryhmissä jolloin niiden aineenvaihdunnan tuottama lämpö ei pääse haihtumaan helposti. Toukat elävät mantereen rannikkoalueella tilapäisissä lammikoissa, jotka voivat muodostua niin sulamisvesien kuin merivedenkin vaikutuksesta. Tämän vuoksi ne sietävät elinympäristössään huomattavaa suolapitoisuutta, laajaa pH-aluetta ja muiden surviaissääskien tapaan selviytyvät myös erittäin vähähappisessa ympäristössä. Toisaalta ne selviytyvät myös omien ruumiinnesteidensä jäätymisestä ja voivat kuivuessaan tai altistuessaan merivedelle menettää nestettä jopa 35 % ruumiinpainostaan.
Aikuinen sääski elää vain noin kymmenen päivän ajan. Aikuiset yksilöt ovat siivettömiä, mikä luultavasti vähentää niiden riskiä tempautua Etelämantereen ankarien tuulien mukaan.
Aiheesta muualla

Putative Stress Regulated Genes of the Antarctic Midge, Belgica Antarctica (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q136577  Wikispecies: Belgica antarctica  BOLD: 521065  CoL: L9YC  EoL: 722654  GBIF: 1446616  iNaturalist: 353460  IRMNG: 11813890  NCBI: 315563  WoRMS: 494220
The Flying Bulls Aerobatics Team

Ryhmä esiintymässä Itävallassa.
Ryhmän lentäjät vasemmalta oikealle: Jiri Saller, Miroslav Krejci, Jiri Veprek ja Radka Machova.
The Flying Bulls Aerobatics Team on tšekkiläinen taitolentoryhmä. Se käyttää Zlín Z-50LX -lentokoneita, jotka on maalattu sen sponsorin, energiajuomayhtiö Red Bullin, väreihin.
Ryhmä perustettiin vuonna 1960. Sen nimi oli aluksi Box Trener ja myöhemmin Sky Box. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 2002.
Kokoonpanot

Ryhmä esiintyy pääasiassa kahdella eri kokoonpanolla. Neljän hengen ryhmään kuuluvat Radka Machova (johtokone), Miroslav Krejci (oikea siipimies), Jiri Saller (vasen siipimies) ja Jiri Veprek (keskikone). Vuonna 2014 mukaan tulleen duon muodostavat Stanislav Čejka sekä Jan Rudzinskij.
Ryhmä on esiintynyt Malmin lentoasemalla järjestettävässä Finland International Airshow’ssa kahdesti. Vuonna 2014 esiintymässä oli duo. Vuonna 2015 mukana oli duon lisäksi Miroslav Krejci.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Flying Bulls Aerobatics Team Wikimedia Commonsissa
Red Bullin The Flying Bulls -lentoryhmän YouTube-kanava
Eva-Riitta Siitonen

| Eva-Riitta Siitonen |
| --- | --- |
 Eva-Riitta Siitonen Tampereen Maanantaimarkkinoilla 2009.
Helsingin kaupunginjohtaja
 1996–2005  
Edeltäjä:  Kari Rahkamo
Seuraaja:  Jussi Pajunen
Uudenmaan läänin maaherra
 1990–1996  
Edeltäjä:  Jacob Söderman
Seuraaja:  Pekka Silventoinen
Kansanedustaja
 26.03.1983–31.12.1989  
Euroopan parlamentin jäsen
 01.01.2009–13.07.2009  
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1940 (ikä 84) Helsinki
Arvonimi: ylipormestari (1997)
Puoliso:  Matti Siitonen (vih. 1969; k. 2021)
Lapset:  2, mukaan lukien Hanna-Riikka Siitonen
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Eva-Riitta Siitonen (o.s. Hautamäki; s. 31. toukokuuta 1940 Helsinki) on suomalainen kokoomusta edustava poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 1983–1989, Uudenmaan läänin maaherrana 1990–1996, Helsingin kaupunginjohtajana 1996–2005 ja europarlamentaarikkona vuonna 2009.
Ura

Siitonen vietti osan kouluvuosistaan 1950-luvun alussa Ilmajoella. Hän valmistui merkonomiksi vuonna 1974 ja ekonomiksi vuonna 1979. Hän työskenteli Suomen koneliike Helkamassa vuodet 1956–1960, Helsingin kaupungilla vuonna 1960–1971 ja yksityisyrittäjänä vuodet 1974–1983. Hän työskenteli vuosina 1975–1983 MTV:n palveluksessa.
Vuoden 1983 eduskuntavaaleissa Siitonen valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1989 ja aloitti vuonna 1990 Uudenmaan läänin maaherrana. Vuonna 1996 hän siirtyi Helsingin kaupunginjohtajaksi ensimmäisenä naisena. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2005.
Vuoden 2009 alusta Siitonen astui Piia-Noora Kaupin tilalle Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän oli ehdolla vuoden 2009 eurovaaleissa, muttei tullut valituksi. Siitonen kuuluu myös kokoomuksen joulukuussa 2014 perustetun Seniorijaoston perustajajäseniin.
Siitonen on yksi vuonna 2015 alkaneen MTV3-kanavan Mummomafia-televisio-ohjelman isoäideistä.
Luottamustoimia

Presidentin valitsijamies 1982 ja 1988.
Eurocities-järjestön varapresidentti 1998–2000 ja presidentti vuodesta 2000.
Sibelius-Akatemian Tukisäätiön hallituksen jäsen 2005–
Esittävän Säveltaiteen Esittämiskeskuksen johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1991–97
Suomen Japanin Instituutin säätiön valtuuskunnan varapuheenjohtaja 1997–2005
HUS:n Syöpäklinikan Tuki RY:n hallituksen puheenjohtaja 2007–
Siitosella on ollut lukuisia luottamustoimia eduskunnassa, Helsingin kaupungilla, Kokoomuksessa ja liike-elämässä. Huhtikuussa 2009 hän oli Syöpäklinikan Tuki ry:n hallituksen pj. sekä Nordia Managementin  ja Suomen Erillisverkot Oy:n hallitusten jäsen.
Tunnustuksia

Ylipormestarin arvonimi 1997
Eläinlääketieteellisen korkeakoulun kunniatohtori 1995.
Stadin Friidu 1996
Helsingin Kauppakorkeakoulun kunniatohtori 2001.
Yksityiselämä

Siitonen oli vuodesta 1969 naimisissa laulaja-lauluntekijä Matti ”Fredi” Siitosen kanssa tämän kuolemaan saakka 2021. Hänellä on kaksi lasta, joista edesmennyt tytär oli laulaja-näyttelijä Hanna-Riikka Siitonen.
Triviaa

Laulaja-lauluntekijä Juice Leskinen mainitsee Siitosen  nimeltä Eesti (On My Mind) -nimisessä kappaleessaan.