stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Clarence Gilyard
Ura

Gilyard aloitti näyttelijän uransa 1980-luvun alussa sivuroolilla television rikosdraamasarjassa CHiPs, minkä jälkeen hän näytteli muun muassa elokuvissa Top Gun ja Die Hard. Vuosina 1989–1993 Gilyard näytteli Conrad McMastersia oikeussalidraamassa Matlock.
Vuosina 1993–2001 Gilyard näytteli James Trivetten roolia Chuck Norrisin tähdittämässä toimintasarjassa Walker, Texasista. James Trivette on sarjan jokaisen tuotantokauden vakiohenkilö. Gilyard palasi Jamesin rooliin televisioelokuvassa Walker, Texasista: Uhka idästä (2005), tuolloin tosin sivuosassa.
2010-luvulla Gilyard näytteli muun muassa elokuvissa Chasing Shakespeare (2013) ja A Matter of Faith (2014).
Puheteatterissa Gilyard näytteli miespääosaa komediassa Driving Miss Daisy. Hänen vastanäyttelijänään oli Walker, Texasista -sarjasta tuttu Sheree J. Wilson.
Gilyard vetäytyi aktiiviselta näyttelijänuralta 2000-luvun alussa. Hän suoritti teatteritaiteiden maisterin tutkinnon Southern Methodist Universityssä ja toimi sittemmin näyttämö- ja elokuvataiteen professorina Nevadan yliopistossa.
Yksityiselämä

Gilyard oli naimisissa kaksi kertaa ja kuuden lapsen isä. Hänen ensimmäinen liittonsa päättyi eroon, toisen vaimonsa Elena Castillon kanssa hän avioitui 2001. Gilyard kuoli pitkälliseen sairauteen 66-vuotiaana kotonaan Las Vegasissa.
D. J. Tholen

David James Tholen (s. 1955) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän työskentelee Havaijin yliopiston Institute for Astronomy-tutkimusyksikössä. Hänellä on PhD Arizonan yliopistosta. Hän on löytänyt 64 asteroidia.
Emmanuel Saez

Taloustieteilijä Emmanuel Saez 2019
Emmanuel Saez (s. 26. marraskuuta 1972) on taloustieteen professori Berkeleyn yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen on sanottu olevan maailman tunnetuimpia tulonjaon, verotuksen ja eriarvoisuuden tutkijoita Thomas Pikettyn ja Branko Milanovićin ohella. Saezin julkaisuja on siteraattu yli 70 000 kertaa ja hänen H-indeksinsä on 147. Hänen päätyönsä yhdessä Thomas Pikettyn ja Gabriel Zucmanin kanssa keskittyy köyhien, keskiluokan sekä varakkaiden tulojen globaaliin seurantaan.
Koulutus

1994 matematiikan B.A., École Normale Supérieure, Pariisi, Ranska
1996 taloustieteen tutkinto, DELTA, Pariisi, Ranska
1999 taloustieteen tohtori, MIT
Tutkimus

Emmanuel Saez on julkaissut laajasti optimaalisen verotuksen ja tulonsiirtojen teoriasta ja hänen tutkimuksensa ovat osoittaneet, että Yhdysvaltojen korkeimmin ansaitsevien osuus kattaa jatkuvasti suuremman osan väestön kokonaistuloista . Tutkimukset varallisuuden ja tulojen epätasa-arvosta ovat pääasiassa keskittyneet varallisuudeltaan ja tuloiltaan ylimpään prosenttiin kuuluviin (Yhdysvaltojen) kotitalouksiin.
Teoksissaan Saez suosittelee teoreettisissa töissään yleisiä standardeja korkeampia verotuksia rikkaille, jopa 70 % tai 90 % verokantoja. Teoreettisen työnsä lisäksi Saez on julkaissut empiirisiä tutkimuksia, mitkä soveltavat hänen teoreettisen työnsä tuloksia empiirisesti suoraan Yhdysvaltojen kotitalousdataan. Hänen uraauurtava työnsä fokusointi korkeimpaan tulo- ja varallisuusjakaumaan on synnyttänyt tieteellistä konsensusta ihanteellisesta varallisuudenjaosta.
Palkinnot

Saezille myönnettiin arvostettu taloustieteen John Bates Clark -mitali vuonna 2009 , MacArthur Fellowship vuonna 2010  ja Wihurin kansainvälinen palkinto (150 000 euroa) vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Saezin kotisivu Berkeleyn yliopiston verkkosivuilla
Palkittu taloustieteilijä: Suomi on vielä hyvinvointivaltio, mutta länsinaapurissa sen perusteet on jo rapautettu Yle Uutiset 20.6.2024
Elise Polko

| Elise Polko> Elise Vogel |
| --- | --- |
 Elise Polko 1870.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1823
Kuollut: 1899 (75–76 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, oopperalaulaja
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Elise Polko, s. Vogel, (1823 Leipzig – 1899 München, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hänen kykynsä musiikin ja runouden alalla ilmenivät jo varhain. Hän sai runsaasti kannustusta Mendelssohnilta ja esiintyi ensi kerran 1847 Frankfurt am Mainin oopperassa Paminan ja Zerlinan rooleissa, mutta avioiduttuaan 1849 insinööri Polkon (k. 1887) kanssa hän luopui näyttämöstä ja alkoi kirjoittaa. Hänen intomieliset kuvauksena tunnetuista muusikoista, taiteilijoista ja runoilijoista saivat paljon suosiota. Lisäksi hän julkaisi romaaneja, novelleja, kertomuksia lapsille ja antologioita.
Teokset

Musikalische märchen, phantasien und skizzen, 1852–1876
Aus der künstlerwelt, 1858–1863
Unsere pilgerfahrt von der kinderstube bis zum eignen herd, 1872
Künstlermärchen 1879
Bedeutende Menschen, Porträtskizzen, Lebenserinnerungen 1895
Meister der tonkunst, 1897
Suomennettu teos

Soitannollisia satuja ja jutelmia 1. suom. Ferd. Ahlman, Helsinki: Edlund 1880. Projekt Gutenbergissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elise Polko Wikimedia Commonsissa
César Ferioli

César Ferioli (s. 22. heinäkuuta 1959 Espanja) on Disneyn Mikki Hiiri -sarjakuvien piirtäjä, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Ferioli. Nykyään hän piirtää paljon myös Aku Ankkaa.
Ferioli ollut hyvä piirtäjä aina ja päätyi töihin sarjakuvastudiolle vuonna 1978 etsittyään töitä rahoittaakseen biologian opintonsa, mutta pian opinnot saivat jäädä kun työ vei mukanaan. Oppinsa Ferioli on saanut studiolla työskenneltyään vuosien varrella monien muiden taiteilijoiden kanssa. Sarjakuvia valmistui hollantilaiseen Donald Duckiin, ranskalaiseen Le Journal de Mickeyyn ja italialaiseen Topolinoon. 1980-luvun puolivälissä Ferioli oli töissä Bargada-sarjakuvastudiolla Espanjassa. Italialaisiin ja ranskalaisiin lehtiin tehdyt sarjakuvat herättivät Egmontin huomion ja vuodesta 1989 Ferioli on piirtänyt vain kyseiselle kustantamolle.
Feriolin jälki on tuttua enimmäkseen Aku Ankka -lehdestä, mutta hänen tarinoitaan on julkaistu myös esimerkiksi Aku Ankan taskukirjoissa. Aiemmin Egmontilla oli piirretty Mikki Hiiri -sarjoja Paul Murryn 1960-lukulaisella tyylillä, mutta 1990-luvun puolivälissä haluttiin Hiiri-sarjojen tyyliä vaihtaa ja silloin Ferioli oli sopivasti käytettävissä mukana vaihtamassa tyyliä tuoreemmaksi.
Vapaa-ajalla Ferioli mieluiten pelaa koripalloa tai viettää aikaa lastensa kanssa.
Aiheesta muualla

Feriolin haastattelu
Chip Reese

| David "Chip" Reese |
| --- | --- |
 Chip Reese vuoden 2005 WSOP:n pääturnauksessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1951 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  3
WSOP-rahasijat:  21
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 439 658
Päivitetty:  28. elokuuta 2007
David Edward ”Chip” Reese (28. maaliskuuta 1951 – 4. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen uhkapeluri ja pokeriammattilainen. Pokerin lisäksi hän pelasi myös muita korttipelejä.
Varhaiset vuodet

Reese varttui Daytonissa, Ohiossa, jossa hän oppi korttipelejä äidiltään jo lapsena. Kuusivuotiaana hän voitti saman kadun viidesluokkalaisia pokerissa. Reese jatkoi pokeriharrastustaan high schoolissa, mutta pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa. Hän voitti joukkueensa mukana Ohion mestaruuden ja pääsi mukaan kansallisiin finaaleihin. Reesen vanhemmat uskoivat poikansa menevän opiskelemaan Harvardiin (johon hänet oli valittu), mutta Reese valitsi Dartmouth Collegen sen sijaan.
Valmistumisensa jälkeen Reesellä oli tarkoitus jatkaa opiskelujaan Stanfordissa, mutta muuttikin sen sijaan Las Vegasiin, jossa alkoi pelata seitsemän kortin avopokeria. Hän oli työskennellyt ystävänsä isän yrityksessä, mutta voitettuaan turnauksessa Sahara Casinolla 40 000 dollaria hän aloitti pokeriammattilaisuuden. Kun opiskelu Stanfordissa olisi alkanut, Reesen pelikassa oli yli 100 000 dollaria ja hän ei ikinä aloittanut suunniteltuja lakiopintojaan.
Pokeriura

Reese kirjoitti seitsemän kortin avopokeriosuuden Doyle Brunsonin klassiseen vuonna 1978 ilmestyneeseen Super/System-pokerioppaaseen. Kirjassa Brunson kuvaa Reeseä "toiseksi kahdesta hienoimmista pokerinpelaajasta maailmassa" ja parhaaksi seitsemän kortin avopokerin pelaajaksi, jonka kanssa on koskaan pelannut.
Reese voitti seitsemän kortin avopokerissa kaksi World Series of Poker (WSOP) -ranneketta (1978 ja 1982), mutta turnauspelaamisen sijaan Reese tunnetaan erityisesti erinomaisena korkeiden panosten käteispelaajana. Reeseä pidettiin yleisesti maailman parhaana yleispelaajana. Pokerin lisäksi hän pelasi erinomaisesti myös ginirommia ja backgammonia.
Vuonna 1991 Reese valittiin kautta aikojen nuorimpana pelaajana Poker Hall of Fameen. Kolmannen WSOP-rannekkeensa Reese sai voittaessaan vuoden 2006 World Series of Pokerin 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.-turnauksen. Ykköspalkinto oli 1,716 miljoonaa dollaria. Tässä turnauksessa oli WSOP-historian korkein sisäänosto (buy-in) sekä pisin lopun kaksinpeli Reesen ja Andy Blochin pelattua 7 tuntia ja 286 jakoa. Lopulta Reesen A♣ Q♣ löi Blochin 9♣ 8♠ -käden yhteisten korttien oltua J♠ 7♣ 7♠ 4♥ 4♠. WSOP:n pääturnauksessa Reese on parhaimmillaan ollut 23. (vuonna 1989). World Poker Tourilla Reese oli finaalipöydässä The Fifth Annual Jack Binion World Poker Openissa vuonna 2004 sijoittuen neljänneksi ja ansaiten 207 304 dollaria.
Elokuussa 2007 Reesen pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,4 miljoonaa dollaria.
Reese kuoli 56-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Pokeriura > WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1978 | $ 1,000 Seven-Card Stud Split | 19 200 |
| 1982 | $ 5,000 Limit 7 Card Stud | 92 500 |
| 2006 | $ 50,000 H.O.R.S.E. | 1 784 640 |
Aiheesta muualla

WPT:n profiili
Haastattelu PokerListings.com:ssa (Arkistoitu – Internet Archive)
David Reese The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Elisenvaaran koulu ja lukio

Elisenvaaran yhtenäiskoulu Kyrössä.
Elisenvaaran lukio ja Elisenvaaran koulu (syksystä 2018 Elisenvaaran yhtenäiskoulun Elisenvaaran yksikkö) ovat Pöytyän kunnassa, entisen Karinaisten kunnan Kyrön asemanseudulla yhteisessä koulutalossa toimivat koulut. Yhtenäiskoulun rehtori on Vili Santala (2023), Elisenvaaran lukion rehtori on Ari Höyssä (2023).
Syksyllä 2018 Elisenvaaran koulusta tuli 1.8.2018 toimintansa aloittaneen Elisenvaaran yhtenäiskoulun Elisenvaaran yksikkö, kun Pöytyän kunnan koululaitoksen uudistuksessa siihenastiset Elisenvaaran koulu, Kyrön koulu, Heikinsuon koulu ja Kaulanperän koulu yhdistettiin Elisenvaaran yhtenäiskouluksi, joka syksystä 2018 toimi väliaikaisesti Elisenvaaran, Kyrön, Kaulanperän ja Heikinsuon yksiköissä. Syksyllä 2018 uusien pysyvien tilojen suunnittelu yhtenäiskoululle oli käynnissä ja niihin päästiin syksyllä 2022.
Historia

Elisenvaaran koulun ja Elisenvaaran lukion edeltäjä Elisenvaaran yhteiskoulu aloitti toimintansa  Kurkijoella Laatokan Karjalassa, josta se joutui muuttamaan sodan takia. Valtaosa evakkoon joutuneista kurkijokelaisista asutettiin Loimaan ympäristöön.
Ennen peruskoulu-uudistusta koulu oli yksityinen oppikoulu, jota piti yllä Karinaisten kunta, koululla oli myös kannatusyhdistys.
Elisenvaaran yhteiskoulu aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1927 Karjalassa Kurkijoen kunnan Elisenvaaran asemanseudulla. Oma koulutalo valmistui 1930 ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 1935. Koulu lakkautettiin 1940 talvisodan sytyttyä, mutta perustettiin uudelleen Elisenvaaraan 1942. Vuonna 1944 se siirrettiin Suolahden kauppalaan. 1948 koulu aloitti toimintansa neljännen kerran, nyt Karinaisten kunnan Kyrön asemanseudulla. Elisenvaaran yhteiskoulussa koulunsa käyneen toimittaja Hannu Taanilan mukaan koulun omistajien toivomus oli, että "junan vihellys täytyy kuulua tulevaan Elisenvaaran yhteiskouluun". Kyrössä koulu 1950 laajeni uudelleen 8-luokkaiseksi yliopistoon johtavaksi oppikouluksi. Vuonna 1955 koulu muuttui keskikoulun osalta kaksoiskouluksi ja kunnallistettiin 1969, jolloin keskikoulun nimeksi tuli Karinaisten-Auran kunnallinen keskikoulu ja lukiosta tuli Elisenvaaran yhteislukio. Vuonna 1971 koulun nimi muuttui Karinaisten-Auran-Pöytyän kunnalliseksi keskikouluksi, kun osa Pöytyää liitettiin koulupiiriin. Vuosina 1971–1976 koulu toimi Auranlaakson kunnallisena keskikouluna, lukion nimi oli Elisenvaaran lukio. 1976 keskikoulusta tuli Kyrönseudun peruskoulun yläaste ja 1998 nimi muutettiin Elisenvaaran kouluksi. Karinaisten ja Pöytyän kuntaliitoksen seurauksena koulun sijaintikunta on ollut Pöytyä vuodesta 2005.
Oppilaita ja opettajia

Koulun tunnettuihin oppilaisiin kuuluvat muiden muassa Suomen pitkäaikaisin naiskansanedustaja Sirkka-Liisa Anttila, kirjailija Pirkko Arhippa, kenraalimajuri Raimo Jokinen, kansanedustaja ja ministeri Eeva Kuuskoski , Mannerheim-ristin ritari Veikko Toivio, toimittaja Hannu Taanila ja keramiikkataiteilija, professori Heljä Liukko-Sundström. Koulussa opettajina toimineisiin kuuluu muiden muassa kirjallisuudentutkija Esko Ervasti
Aiheesta muualla

Linkit koulun ja lukion sivuille (Arkistoitu – Internet Archive)
Espora-luokka

| Espora |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 560 t (standardi) 1 790 t (kuormattu)
Pituus:  91,2 m
Leveys:  11,0 m
Syväys:  3,33 m
Koneteho:  2 x SEMT Pielstick 16 PC 2.5 V400 -dieselmoottoria, 22 600 bhp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  93, joista upseereita 11
Aseistus
Meritorjunta:  4 × MM38 Exocet 1 × OTO Melara 76 mm/62 DP -tykki 6 × 324 mm ILAS-3  torpedoputkea, joihin WASS A-244S torpedot 1 × Eurocopter Fennec
Ilmatorjunta:  2 × DARDO 40 mm ilmatorjuntatykkiä 2 × .50" konekivääriä
Espora-luokka on Argentiinan laivaston kuuden Argentiinassa valmistetun korvetin muodostama alusluokka. Ne perustuvat saksalaiseen MEKO 140A16:n suunnitelmiin, mikä taas perustuu Portugalin laivaston João Coutinho -luokkaan. Suunnittelijan luokitus on fregatti, mutta Argentiinassa alukset on luokiteltu korveteiksi. Luokan ensimmäinen alus otettiin palvelukseen 1985, mutta onnettomuuksien ja rahoitusvaikeuksien seurauksena viimeinen otettiin palvelukseen vasta vuonna 2004. Alukset muodostavat Puerto Belgranoon sijoitetun 2. korvettiviirikön.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ARA Espora | Rio Santiagon telakka | 10. maaliskuuta 1980 | 23. tammikuuta 1982 | 4. syyskuuta 1985 |  |
| ARA Rosales | Rio Santiagon telakka | 1. huhtikuuta 1981 |  | 14. marraskuuta 1986 |  |
| ARA Spiro | Rio Santiagon telakka | 1. huhtikuuta 1982 | 24. kesäkuuta 1983 | 24. marraskuuta 1987 |  |
| ARA Parker | Rio Santiagon telakka |  | 30. maaliskuuta 1984 | 2. huhtikuuta 1990 |  |
| ARA Robinson | Rio Santiagon telakka | 1. maaliskuuta 1983 | 25. marraskuuta 1984 | 2000 |  |
| ARA Gómez Roca | Astilleros y Fábricas Navales de Estado, Ensenada | 7. kesäkuuta 1983 | 14. marraskuuta 1984 | 2005 |  |
César Muñiz Fernández

| Muñiz Fernández> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  César Muñiz Fernández
Syntynyt: 18. toukokuuta 1970 (ikä 54) Bryssel, Belgia
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2000–2014 2007–2014 | Primera División FIFA |  |  |

César Muñiz Fernández (s. 18. toukokuuta 1970 Bryssel, Belgia) on belgialaissyntyinen espanjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi Espanjan Primera Divisiónissa vuosina 2000–2014. Kansainvälisenä erotuomarina Muñiz Fernándezista toimi vuodet 2007–2014.
Uransa alussa hän tuomitsi viisi kautta alueellisissa sarjoissa, kunnes vuonna 1991 siirtyi tuomitsemaan Tercera Divisióniin. Seuraavat yhdeksän vuotta hän tuomitsi Tercera, Segunda B ja Segunda Divisiónia. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa hän Osasunan ja Celta Vigon välillä.
Aiheesta muualla

Muñiz Fernándezin tilastot worldfootball.net-sivustolla
Erkki Imberg

Erkki Onni Ensio Imberg (22. toukokuuta 1929 Helsinki – 22. huhtikuuta 1996 Espoo) oli suomalainen elokuvaaja.
Imberg tuli Suomi-Filmin palvelukseen 1941 aluksi klaffipojaksi ja kuvausryhmän jäseneksi. Vuodesta 1946 lähtien hän oli kamera-assistenttina kuvaaja Eino Heinon ryhmässä ja B-kuvaajana hän oli ensimmäisen kerran kuvattaessa 1948 Valentin Vaalan ohjaamaa elokuvaa Ihmiset suviyössä. Hän oli pääkuvaajana ensimmäisen kerran vuonna 1951 kuvattaessa Valentin Vaalan elokuvaa Kulkurin tyttö. Vuodesta 1954 alkaen Imberg kuvasi kaikki Hannu Lemisen elokuvat.
Vuonna 1958 Imberg siirtyi Suomen Televisioon (myöhemmin TV 1) elokuvaajaksi ja vuonna 1962 hänestä tuli elokuvaajien esimies. Imberg toimi assistenttina 1978–1986.
Elokuvia joissa Imberg toimi kuvaajana

Ihmiset suviyössä 1948
Gabriel, tule takaisin 1951
Hän tuli ikkunasta 1952
Kulkurin tyttö 1952
Maailmat kohtaavat 1952
Rengasmatka eli peräkylän pikajuna 1952
Kultaa ja kunniaa 1953
Maailman kaunein tyttö 1953
Mustasukkaisuus 1953
Herrojen Eeva 1954
Sillankorvan emäntä 1954
Morsiusseppele 1954
Onnelliset 1954
Lähellä syntiä 1955
Riihalan valtias 1956
Ratkaisun päivät 1956
Muuan sulhasmies 1956
Vieras mies 1957
Elokuvaroolit

Kirkastettu sydän 1943, Lea ja Antti Helpin 14-vuotias Aarre-poika
Ernst Casparsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ernst Casparsson |  Ernst Casparsson |  Ernst Casparsson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten ratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | joukkuekenttäratsastus |  |
Ernst Gustaf Casparsson (15. marraskuuta 1886 Krokek – 7. syyskuuta 1973 Kolmården) oli ruotsalainen ratsastaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa joukkuekenttäratsastuksessa. Hän jäi kenttäratsastuksen yksilökilpailussa jaetulle viidennelle ja esteratsastuksen yksilökilpailussa jaetulle kuudennelle sijalle.
César Mendoza

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mendoza vuoden 1970 aikoihin. |  Mendoza vuoden 1970 aikoihin. |  Mendoza vuoden 1970 aikoihin. |  |
Maa:   Chile
Esteratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
César Leonidas Mendoza Durán (11. marraskuuta 1918 Santiago de Chile – 13. marraskuuta 1996 Santiago de Chile) oli chileläinen maata hallinneen sotilasjuntan jäsenenäkin toiminut järjestyspoliisin päällikkö ja esteratsastuksen olympiamitalisti.
Mendoza saavutti esteratsastuksen joukkuekilpailussa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui jaetulle 7. sijalle.
Chilen sotilasvallankaappauksessa 1973 Mendoza kuului järjestyspoliisi Carabinerosin edustajana maata hallinneeseen sotilasjunttaan. Hän kuului valtionhallintoon myös tämän jälkeen vuoteen 1985 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta César Mendoza Wikimedia Commonsissa
Cyclocoridae

| Cyclocoridae |
| --- | --- |
 Cyclocorus lineatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Kladi::  Uuskäärmeet Caenophidia
Yläheimo::  Elapoidea
Heimo::  Cyclocoridae  Weinell & Brown, 2017
Synonyymit
 Cyclocorinae Weinell & Brown, 2017 
Katso myös
   Cyclocoridae Wikispeciesissä   Cyclocoridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cyclocoridae on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, jota tavataan ainoastaan Filippiineillä. Siihen kuuluu kahdeksan lajia, joista ainakin yksi on uhanalainen.
Koko

Cyclocoridae-lajien koko vaihtelee pienestä keskikokoiseen. Korkeintaan 17 senttimetriä pitkäksi kasvava Levitonius mirus on Elapoidea-yläheimon pienin tunnettu laji. Suurimmat Cyclocoridae-käärmeet ovat 60 senttimetrin pituisia.
Elintavat

Cyclocoridae-heimon elintavoista on vain vähän tietoa, mutta luuston perusteella on todennäköistä, että kaikki lajit ovat kokonaan tai osittain kaivautuvia käärmeitä. Ne voivat elää esimerkiksi löysässä mullassa tai karikkeessa, ja ne eivät luultavasti ole hyviä kiipeilijöitä. Cyclocoridae jakautuu kallon muodon perusteella kahteen ryhmään, kapea- ja leveäpäisiin lajeihin, jotka myös kehityshistoriallisesti muodostavat kaksi kladia. Erot kallon muodossa johtuvat luultavasti sopeutumisesta erilaisiin ruokavalioihin. Kapeapäisillä lajeilla on pienempi kita, ja ne syövät ainakin kastematoja, kun taas leveäpäiset lajit voivat syödä myös kookkaampia selkärankaisia, kuten jalallisia liskoja.
Luokittelu

Cyclocoridae-lajit luettiin aiemmin tarhakäärmeisiin (Colubridae) tai Lamprophiidae-heimoon. Fylogeneettisten tutkimusten mukaan ne ovat kuitenkin oma 35–25 miljoonaa vuotta vanha kehityslinjansa.
Heimoon kuuluu viisi sukua ja kahdeksan lajia:
Cyclocorus
Cyclocorus lineatus
Cyclocorus nuchalis
Hologerrhum
Hologerrhum dermali
Hologerrhum philippinum
Levitonius
Levitonius mirus
Myersophis
Myersophis alpestris
Oxyrhabdium
Oxyrhabdium leporinum
Oxyrhabdium modestum
Hologerrhum- ja Cyclocorus-lajit ovat leveäpäisiä, kun taas kolmen muun suvun lajit ovat kapeapäisiä.
Kapeapäinen laji Oxyrhabdium leporinum on erikoistunut kastematoihin.
Elämää suurempaa

| Elämää suurempaa |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  48 minuuttia
Pääosissa:   Jussi Nikkilä  Misa Lommi  Matti Mäntylä  Mikko Virtanen  Vilma Melasniemi 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  11. marraskuuta 2012 –  16. joulukuuta 2012
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuottaja(t):  Pekka Ruohoranta
Ohjaaja(t):  Matti Kinnunen
Käsikirjoittaja(t):  Matti Kinnunen
Säveltäjä(t):  Lauri Porra
Leikkaaja(t):  Pekka Lehtikangas
Lavastaja(t):  Teija Vilkkovaara
Kuvaaja(t):  Juha Leskelä
Tuotantoyhtiö(t):  Yle Draama
Aiheesta muualla
IMDb 
Elämää suurempaa on Matti Kinnusen ohjaama ja käsikirjoittama kuusiosainen suomalainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Jussi Nikkilä, Misa Lommi, Matti Mäntylä, Mikko Virtanen sekä Vilma Melasniemi. Sarja esitettiin Yle TV1:llä marras–joulukuussa 2012.
Sarja kertoo pankkialalla työskentelevästä Anssista (es. Jussi Nikkilä), joka joutuu syrjäytetyksi työpaikallaan. Islantilaispankin kaatumisen myötä hän onnistuu sijoittajan turvin voittamaan suuren summan rahaa, mutta pankkikriisin myötä hänen perheensä asiat vaarantuvat.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jussi Nikkilä  | … |  Anssi Mäki   |
|  Misa Lommi  | … |  Erika Leino   |
|  Matti Mäntylä  | … |  Eki Leino   |
|  Mikko Virtanen  | … |  Jouni Väisänen   |
|  Vilma Melasniemi  | … |  Mari Mäki   |
|  Seppo Maijala  | … |  Sakari Mäki   |
|  Aamu Milonoff  | … |  Noora Mäki   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Heikki Kuusisto   |
|  Juha Kukkonen  | … |  Kari Ihalainen   |
|  Jessica Grabowsky  | … |  Taru Lundell   |
|  Armi Toivanen  | … |  Päivi Väisänen    |
|  Kalle Lamberg  | … |  Sami   |
|  Hanna Ollikainen  | … |  Peppi   |
|  Tommi Taurula  | … |  Hänninen   |
|  Amira Khalifa  | … |  sijoitusneuvoja   |
|  Marc Gassot  | … |  Jiipee   |
|  Miina Turunen  | … |  Annukka   |
|  Jarkko Nyman  | … |  naapuri   |
|  Pekka Ruohoranta  | … |  Ruokonen   |
|  Maria Nieminen  | … |  vieras tilalla   |
|  Kirsti Valve  | … |  Iineksen omistaja   |
|  Salla Kozma  | … |  eläinlääkäri   |
Aiheesta muualla

Elämää suurempaa Yle Areenassa
Elämää suurempaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Estradilla Paula Koivuniemi

| Estradilla Paul Koivuniemi Paula Koivuniemi |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 11. marraskuuta 2006 Tampere-talo
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Paula Koivuniemen muut julkaisut
|   | Estradilla Paula Koivuniemi 2007 | Vihdoinkin! 2008 |
Estradilla Paula Koivuniemi on Paula Koivuniemen vuonna 2007 julkaistu konserttitaltiointi, joka sisältää 23 kappaletta hänen 40-vuotisen uransa varrelta. Konsertti on taltioitu 11. marraskuuta 2006 Tampere-talolla Koivuniemen 40-vuotisjuhlakiertueen päätöskonsertissa.
Kappaleet

Kuka pelkää Paulaa
Tummat silmät, ruskea tukka
Perhonen
80-luvun potpuri
Äiti
Yöperhonen
Luotan sydämen ääneen
Muistatko
Aikaan sinikellojen
En antaa muuta voi
Laulut kun kuolevat
Kuuleeko yö
Hei Buona Notte
Sata kesää, tuhat yötä
Fantasiaa
Jos helmiä kyyneleet ois
Seikkailija (mukana Merja Larivaara)
Muutu ei mies milloinkaan
Nainen (laulajana Kari Tapio
Lady Like
Aikuinen nainen
Kun kuuntelen Tomppaa
En kadu mitään