stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timo T. A. Mikkonen
Elämä > 1980-luku

Mikkosen rooli televisiossa alkoi heiketä 1980-luvun alussa. Mainos-tv aloitti Kymmenen uutiset vuonna 1981, mutta Mikkonen jäi sivuun. Hänestä tuli viestintäyrittäjä, joka kiersi kanavalta toiselle ohjelmineen, mutta M-Show’n kaltainen suosio ei enää toistunut. Vuonna 1982 Mikkonen julkaisi osin omaelämäkerrallisen teoksen Takana loistava tulevaisuus. Kirjassa hän arvosteli Mainos-tv:n johtoa sekä monia kollegojaan väittäen muun muassa, että Mainos-tv:ssä johtopaikkoja jaettiin nöyryyden eikä kokemuksen perusteella.
Lähdettyään Mainos-tv:stä vuonna 1981 Mikkonen siirtyi saman vuoden syksyllä Rank Xeroxin tiedotuspäälliköksi. Seuraavana vuonna hän perusti yrityksen Timo T. A. Mikkonen Communications. Itsenäisenä tv-alan yrittäjänä hän toimi suurten amerikkalais-brittiläisten tv-yhtiöiden uutismateriaalin tuottajana kansainvälisten kriisien, sotien ja merkittävien uutistapahtumien yhteydessä yli sadassa maassa. Mikkonen työskenteli myös yritysviestinnän asiantuntijana ja esiintymiskouluttajana asiakkaanaan korkeakoulut. Mikkonen opetti noin kymmenen vuotta Maanpuolustuskorkeakoulussa aihetta mediasota. Lisäksi hän oli kehittämässä puolustusvoimien tiedotustoimintaa.
Mikkonen toimi vuodet 1984–1985 Ylen Hittimittari-musiikkivideo-ohjelman ensimmäisenä juontajana. Vuosina 1987–1989 Mikkonen juonsi Tänään, tässä ja nyt -makasiiniohjelmaa, joka oli Suomen ensimmäinen aamutelevisiolähetys. Mikkoselta ilmestyi vuonna 1989 albumi Joulusydän.
Elämä > 1990-luku

Mikkonen perusti vuonna 1990 kantrimusiikkiin erikoistuneen paikallisradioaseman Radio 103,4 Mäntsälään. Hänen juontamaansa Yhdysvaltain kantrilistaa esitettiin vuosia myös muissa paikallisradioissa ympäri Suomea.
Mikkonen piti vuosina 1993–1997 PTV- ja PTV4-kanavilla myöhäisillan keskusteluohjelmaa Illan päätteeksi Timo T. A.. Hän isännöi 29.–30. elokuuta 1998 pituudeltaan 17,1-tuntisen suoran talk show’n, jonka kesto on Suomen ennätys. Mikkonen kuvaili ohjelmaa läpileikkaukseksi Suomesta ja suomalaisista, sillä show’ssa esiintyi ihmisiä yhteiskunnan eri aloilta. Ohjelma oli tuottaja Olli Haikan idea. Samana vuonna 3. lokakuuta esitettiin Mikkosen isännöimä kuusituntinen talk show Missimaraton, jossa hän haastatteli eri aikakausien suomalaisia missejä. Kun PTV4 uudistui vuonna 1997 Neloseksi, Mikkosen ei annettu enää jatkaa ohjelmaansa kanavalla, koska PTV4:n ohjelmajohtajan Jorma Sairasen mukaan Mikkosen tyyli ja mielipiteet eivät sopineet uudelle valtakunnalliselle kanavalle.
Televisiouransa jälkeen Mikkonen jatkoi viestintäalan yrittäjänä. Nelosen Kova laji- ja Yrittäjä-TV-sarjojen puitteissa Mikkonen on kertonut tuottaneensa yli 200 yritysohjelmaa vuosina 1997–1998. Vuonna 1998 hänelle myönnettiin Suomen Yrittäjien Kultainen Yrittäjäristi ”kahden vuosikymmenen aikana suoritetusta pioneerityöstä tv- ja viestintäalan itsenäisenä yrittäjänä”.
Elämä > 2000-luku

Mikkoselta ilmestyi vuonna 2000 kirja Suomen kauneimmat – missivuodet 1931–2000, joka käsitteli 72:ta suomalaismissiä. Muita Mikkosen 2000-luvun teoksia olivat Johtajille johtamisesta (toim., 2003) ja Ajatuksia Itäväylältä (2006).
Timo T. A. ja Tuire Mikkosen avioliitto päättyi asumuseroon vuonna 2000. Vuonna 2001 voimaan astuneen avioeron syynä oli Mikkosen suhde tulevaan vaimoonsa, Nina Mikkoseen (o.s. Salonen). He menivät naimisiin maaliskuussa 2001 Helsingin vanhassa kirkossa. Timo T. A. ja Nina Mikkosella on kaksi poikaa, vuonna 2002 syntynyt Mikael Tapio Antero ja vuonna 2003 syntynyt Matias Timo Anshelm. Mikkosten perhe asui Myrskylässä vuodesta 2002 vuoteen 2016. Perhe muutti hetkeksi Orimattilaan ja vuodenvaihteessa 2016–2017 Itä-Helsinkiin.
Mikkonen asui vuonna 2008 Big Brother -tositelevisiosarjan talossa 36 tunnin ajan. Seuraavana vuonna Nelosella esitettiin Mikkosen perheen elämää käsittelevä tosi-tv-ohjelma Mikkosten maailma, jota tehtiin seitsemän jaksoa. Ohjelma ei kuitenkaan saavuttanut odotettua suosiota, joten se lopetettiin yhden kevään jälkeen. Mikkonen esiintyi perheensä kanssa Karavaanarit-tv-sarjassa vuonna 2011.
Mikkonen sai 1. lokakuuta 2011 kallonpohjavaltimotukoksen ja sen seurauksena useita aivoinfarkteja. Niiden takia hän menetti osan liikuntakyvystään ja sokeutui pysyvästi. Vaimo Nina Mikkosesta tuli hänen omaishoitajansa. Timo T. A. Mikkosen tila heikkeni vuoden 2016 kesällä, ja hän joutui jäykkähalvauksen vuoksi letkuruokintaan. Hän menetti myös lähimuistinsa.  Mikkonen kuoli 24. tammikuuta 2017, ja hänet haudattiin Mäntsälän hautausmaalle Mikkosten sukuhautaan isovanhempiensa ja vanhempiensa viereen.
Muu toiminta ja harrastukset

Mikkonen toimi 1960-luvun lopulla Kokoomusopiskelijoiden Helsingin paikallisjärjestön eli Kansallisten Ylioppilaiden toiminnanjohtajana. Vuonna 1999 Mikkonen oli ehdolla eduskuntavaaleissa keskustan sitoutumattomana ehdokkaana. Hän sai 1 302 ääntä, mikä ei kuitenkaan riittänyt paikkaan kansanedustajana.
Mikkonen oli aktiivisesti mukana maanpuolustustyössä. Hänet ylennettiin vuonna 1994 reservin kapteeniksi. Vuonna 1986 hänelle myönnettiin sotilasansiomitali ja vuonna 2001 maanpuolustusmitali kultaisella soljella. Reservin majuriksi Mikkonen ylennettiin 2003. Vuonna 2008 uutisoitiin tapauksesta, jossa Mikkonen oli yllättäen tullut maastopuvussa kutsumatta Koski 08 -suursotaharjoitukseen. Hän oli Iltalehden mukaan ärähtänyt harjoituksen tiedotuskeskuksessa kersantille, joka majurin arvomerkeissä olleen Mikkosen mielestä ei ollut tervehtinyt häntä asianmukaisesti. Myöhemmin Mikkonen selitti paikalla oloaan harjoituksessa muun muassa sillä, että hänellä oli siellä Puolustusvoimien antamia salaisia tehtäviä.
Urheilu oli Mikkosen tärkeitä harrastuksia pienestä asti. Hän on kertonut juosseensa 1 500 metriä vuonna 1975 neljään minuuttiin ja 1994 Helsinki City Marathonin noin kolmeen ja puoleen tuntiin. Vuosina 1979–1982 hän toimi Henri Toivosen kartanlukijana monissa rallikilpailuissa. 1990-luvun alkupuolella Mikkonen kertoi juoksevansa parhaimmillaan jopa 200 kilometriä viikossa. Mikkosen aloitteesta Mäntsälässä juostaan Einarin tonnia, jossa kilpaillaan vuoden 1916 tuhannen metrin maailmanennätystä, mäntsäläläisen Einari Anttilan juoksemaa aikaa 2.31.2 vastaan.
Mikkonen oli kiinnostunut Yhdysvalloista ja sen historiasta ja vieraili maassa kymmeniä kertoja. Mikkosen amerikkalaishenkiseen pukeutumiseen kuuluivat toisinaan cowboy-vaatteet. Yhdysvaltain historiassa Mikkosta kiinnosti erityisesti John F. Kennedyn salamurha. Mikkonen kertoi aihetta koskevista tutkimuksistaan muistelmissaan vuonna 1982 ja Sotilasaikakauslehden kirjoituksessaan vuonna 2003. Hänen mukaansa salamurhan takana oli kaksi salaliittoa, joista toinen peitti murhan ja valtiokaappauksen todisteet.
Henkilökuva > Juontaja ja toimittaja

Mikkosen juontajatyyliin kuului voimakas katsekontakti kameraan sekä huoliteltu pukeutuminen. Mallia esiintymiseensä Mikkonen otti muun muassa David Frostilta. Hänen suosikkiaiheitaan olivat erityisesti viihteen ja politiikan kuuluisuudet, joista monet olivat yhdysvaltalaisia. Yleisiä vieraita olivat myös nuoret, kauniit naiset. M-Show’n syntyaikaan ohjelmien nimeäminen yhden tekijän mukaan ei ollut Suomessa tavanomaista, mutta Mikkonen väitti esimiehilleen, että M viittasi ohjelmaa tuottaneeseen Mainostelevisioon ja yhtiön M-nimeä kantaneeseen studioon.
Mikkosen persoona jakoi suomalaisten mielipiteet. Kriittisimpien näkemysten mukaan hän oli juontajana itseriittoinen viisastelija. M-Show’n isäntänä vuosina 1971–1974 hänellä oli tapana sinutella vieraitaan kenraaleista lähtien, mikä ärsytti monia. Mikkoselle oli tyypillistä myös nostaa itsensä vierailevien tähtien rinnalle. Show’n kriittisissä arvioissa Mikkosen kysymyksiä pidettiin mitäänsanomattomina ja englannintaitoa heikkona. Toimittaja Esko Pirinen kirjoitti Helsingin Sanomissa vuonna 1974, että M-Show’n vetäjänä Mikkosen ulkokuoren takaa kuultaa epäaitous: ”Mikkonen ei elä ohjelman mukana, hän ei spontaanisti pysty luomaan eikä kasvamaan tilanteen vaatimusten mukaan. Yleensä keskustelu on hengetöntä, naiivia ja ikään kuin ennalta valmisteltua. Tarkoitus lienee päinvastainen.” MTV:n vuosien 1967–1971 asiaohjelmajaoksen päällikkö Matti Kohva on kertonut yrittäneensä opettaa Mikkoselle ”kultaista periaatetta”, jonka mukaan tärkeintä on esitettävä asia eikä juontaja itse, mutta Mikkonen pysyi linjassaan.
Mikkosta 1990-luvun lopulla haastatelleen toimittaja Axa Sorjasen mukaan ”tuomiokirkon kokoisella itseluottamuksella ryyditetty Mikkonen ei arkaile kehuessaan itseään tai kykyjään”. Toimittaja Mattiesko Hytönen puolestaan kirjoitti Helsingin Sanomissa vuonna 1993, että ”tv-toimittaja Timo T.A. Mikkonen on vuosikausia ollut suomalaisen television suurisuisin omakehuja”. Vuonna 1997 Hytönen kirjoitti samassa lehdessä Mikkosen olevan äärimmäisen pikkutarkka asioista, jotka koskevat häntä itseään.
Mikkosen kannattajat puolestaan näkivät hänessä suoraselkäisen miehen, jonka vakaumuksena oli kodin, kirkon ja isänmaan arvostaminen. Toimittajana Mikkonen oli laaja-alainen, ja hänelle olivat tuttuja niin missikisat, urheilu kuin politiikkakin. Esimiehenä häntä on kuvattu innostavaksi ja vaativaksi, jolla oli kunnianhimoa ja pyrkyä. Hän ei nöyristellyt mutta ei myöskään hyväksynyt alisuorittamista tai tavanomaisuutta. Mediavaikuttaja Tauno Äijälän mukaan Mikkonen oli toimittaja-tuottajana tunnollinen ja äärettömän ahkera.
Henkilökuva > Arvot

Mikkonen kuvasi itseään vuonna 2010 poliittiselta vakaumukseltaan arvokonservatiiviksi ja vaati ainakin 1990-luvulla Suomeen kuolemanrangaistusta ja hyvin tiukkaa linjaa ulkomaalaisia ja vähemmistöjä kohtaan. Mikkonen arvosteli yhdysvaltalaisten republikaanien tavoin aborttia ja äitejä, jotka tekivät töitä kodin ulkopuolella. Vuonna 2010 Mikkonen kertoi kannattavansa myös naisten pakollista asepalvelusta.
Merkitys

Mikkosta pidetään suomalaisen talk show -viihteen uranuurtajana, ja hän oli raportoimassa monista maailman suurhetkistä. M-Show’n myötä Mikkosen on sanottu tuoneen talk show’n Yhdysvalloista Suomeen. Ohjelman aikoihin Mikkonen erottui aiemmista suomalaisista televisioesiintyjistä persoonallisuutensa ja huomattavan harkitun televisioimagonsa ansiosta. Hän nousi uutta suuntausta edustaneeksi ruutukasvoksi, jonka tyyliä kommentoitiin aikakauslehdissä aktiivisesti ja osin kovasanaisesti.
Sari Elfvingin väitöskirjan mukaan Mikkonen oli Suomen ensimmäinen varsinainen julkkis. Elfvingin mukaan julkkis-termi syntyi vuonna 1970, kun sitä ennen oli puhuttu kuuluisuuksista. Mikkosen silloista suosiota kutsuttiin myös tähtikultiksi ja henkilökultiksi.
Tauno Äijälä sanoi Journalisti-lehteen laatimassaan muistokirjoituksessa, että Mikkonen oli uudenlaisen, vahvasti persoonakeskeisen ohjelmatyön uranuurtaja ja oli tottunut yksin suunnittelemaan, päättämään ja toteuttamaan tekemisiään. Ahtaisiin organisaatioraameihin sopeutuminen ei ollutkaan Äijälän mukaan Mikkoselle helppoa. Äijälä päätti kirjoituksensa seuraaviin sanoihin:
”Timo T. A. Mikkosen ura mediassa on hengästyttävän monipuolinen. Usein vahvoille oman tiensä kulkijoille ei suoda elinaikanaan ansaitsemaansa kiitosta ja kunnioitusta. Suomalaisen televisiotoiminnan historiaa kirjoitettaessa Mikkosen luovuus, rohkeus ja omatoimisuus ansaitsevat oman lukunsa.”
Julkaisut > Televisio-ohjelmat

”M-Show”.
”Tänään, tässä ja nyt”.
Illan päätteeksi Timo T. A., 1993–1997.
”Mikkosten maailma”.
Julkaisut > Kirjat

Takana loistava tulevaisuus. Tosikertomus kuvaruudun herroista ja narreista.  Porvoo:  WSOY, 1982.  ISBN 951-011-452-9
Suomen kauneimmat. Missivuodet 1931–2000.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-024-644-1
(toim.): Johtajille johtamisesta. Saatesanat RUK-kurssilta 123.  Helsinki:  Maanpuolustuskorkeakoulu, 2003.  ISBN 951-251-465-6
Ajatuksia Itäväylältä – ja vähän lännenpääkin (sic).  Myrskylä:  Timo T. A. Mikkonen Communications, 2006.  ISBN 952-921-231-3
Julkaisut > Diskografia

”Kesävalssi” / ”Hei naapurit”	(single, 1972)
”Näin kun rakastaa” / ”Kiittää kai saan” (single, 1973)
Joulusydän (LP, C-kasetti, CD, 1989)
”Kultainen mummi” / ”Avaruus” (single, 1989)
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Timo T. A. Mikkosen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Timo T. A. Mikkonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Timo T. A. Mikkonen Ylen Elävässä arkistossa:
Stiller kohtaa Timo T. A. Mikkosen.
Pirkko Mannola ja Timo T. A. Mikkonen laulavat dueton.
Timo T. A. Mikkonen puhuu avioliitosta.
Timo T. A. Mikkonen kohtaa Andyn.
Timo T. A. Mikkonen miettii mediaa.
Timo T. A. Mikkonen ja Amerikka.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle 
Timo T. A. ja Tuire Mikkosen häät vuonna 1970.
Timo T. A. Mikkonen televisiostudiossa vuonna 1971.
Kalervo Mielty

Kalervo Juhani Mielty (6. kesäkuuta 1947 Isokyrö – 16. toukokuuta 2019) oli isokyröläinen valokuvaaja ja kirjailija, jolta ilmestyi parisenkymmentä kirjaa. Mielty opiskeli Oulun yliopistossa muun muassa kansantalous- ja valtiotiedettä, matematiikkaa sekä englantia. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi. Mielty toimi opettajana yläasteella, lukiossa ja kansalaisopistossa sekä markkinointitehtävissä teollisuudessa, minkä jälkeen hän oli valokuvausalan yrittäjänä kolmekymmentä vuotta. Hänen kiinnostuksensa kohteita olivat filosofisten ja uskonnollisten suuntausten sekä paikallishistorian tutkiminen.
Teoksia

Herkkolan perheen aamukeskustelut : Osa 1 : Päivänavauksia yläasteille ja lukioille, 1997, ISBN 951-97721-0-3
Tuomaan evankeliumin avain, 2000, ISBN 952-9619-19-7
Muistosäkeitä surun hetkiin, 2002, ISBN 951-97721-1-1
Isonkyrön vanhan kirkon seinämaalaukset, 2003, ISBN 952-91-5800-9
Kiviset seinät äänite. Isonkyrön vanhaan kirkkoon luotu runo- ja musiikkiesitys, 2007, ISRC FI6MI0700001-7
Näin sen sanoisin, runoja ja ajatelmia, 2007, ISBN 978-952-5318-15-9
Kovien kokemusten kansaa, elämää Kyrönmaalla isonvihan aikaan, 2013, ISBN 978-952-93-2455-2
Käännöstyö: Pistis Sofia, Aatma Oy 2013, ISBN 978-951-8995-15-2
1800-luvun elämää Isossakyrössä, 2014, ISBN 978-952-93-4130-6
Romaani: Pietari Eerikinpojan jalanjäljillä, 2017, ISBN 978-952-68747-0-8
Käännöstyö: Jakob Böhme, 40 Kysymystä Sielusta & Yliaistisesta Elämästä, 2017, ISBN 978-952-68747-1-5
Jaakobin painia Johanneksen kanssa, Johanneksen evankeliumin selitystä, 2017, ISBN 978-952-68747-1-5
Esseekokoelma: Tosi kyseessä, Vakavasti puhuen ja Outo vierailu, 2017, ISBN 978-952-68747-4-6
Näytelmiä ja kuunnelmia, 2017, ISBN 978-952-68747-5-3
Runoja ja ajatelmia, 2017, ISBN 978-952-68747-6-0
Vuodatuksia Vuodatukseen, 2018, ISBN 978-952-68747-7-7
Käännöstyö: Tri Ravi Ravidra, Johanneksen evankeliumi intialaisen mystiikan valossa, 2018, ISBN 978-952-68747-8-4
24 runoa ajattoman ja ajallisen rajapinnalta, 2018, ISBN 978-952-68747-9-1
Metsäkirkon mietteitä, 2018, ISBN 978-952-69099-0-5
Käännöstyö: Tri Ravi Ravidra, Bhagavad Gita Navigointiopas Elämän Taistelussa, 2018, ISBN 978-952-69099-1-2
Aiheesta muualla

Kalervo Mieltyn kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Stone

Stone (englantia: kivi) voi tarkoittaa seuraavia:
Stone, keravalainen metallimusiikkiyhtye
Stone, Stone-yhtyeen julkaisema albumi
Q.Stone, suomalainen bluesrock-yhtye
Stone Pauli Pentin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1988
stone, anglosaksinen painon mittayksikkö
SS-26 Stone, RSS-40 Iskander, SS-X-26, venäläinen ohjus
Sukunimi

Angie Stone (1961–2025), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, kosketinsoittaja, levytuottaja ja näyttelijä
Bill Stone (1900–2009), englantilainen ensimmäisen maailmansodan veteraani
Biz Stone (s. 1974), yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija
Charles Pomeroy Stone (1824–1887), yhdysvaltalainen prikaatinkenraali ja insinööri
Curtis Stone (s. 1975), australialainen kokki, kirjailija ja televisioesiintyjä
David Stone (s. 1952), kanadalainen kosketinsoittaja
David R. Stone, yhdysvaltalainen historioitsija
Dean Stone (1930–2018), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Edward Durell Stone (1902–1978), yhdysvaltalainen arkkitehti
Emma Stone (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
Evan Stone (s. 1964), yhdysvaltalainen aikuisviihteen ammattilainen
George E. Stone, Gerschon Lichtenstein (1903–1967), puolalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Irving Stone (1903–1989), yhdysvaltalainen kirjailija
Jennifer Stone (s. 1993), yhdysvaltalainen näyttelijä
Joanna Stone (s. 1972), australialainen keihäänheittäjä
Joss Stone (s. 1987), englantilainen laulaja ja näyttelijä
Julia Sarah Stone (s. 1997), kanadalainen näyttelijä
Lewis Stone (1879–1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
Marianne Stone (1922–2009), brittiläinen näyttelijä
Mark Stone (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
Matt Stone (s. 1971), yhdysvaltalainen animaattori, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja ääninäyttelijä
Michael Stone (1949–2005), yhdysvaltalainen elokuvaaja
Michael Stone (s. 1990), kanadalainen jääkiekkoilija
Mike Stone (1951–2002), englantilainen äänittäjä ja tuottaja
Mike Stone (s. 1969), yhdysvaltalainen kitaristi
Milburn Stone (1904–1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Nikki Stone (s. 1971), yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä
Oliver Stone (s. 1946), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Philip Stone (1924–2003), brittiläinen näyttelijä
Richard Stone (1913–1991), brittiläinen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja
Richard Stone (1953–2001), yhdysvaltalainen säveltäjä
Roger Stone (s. 1952), yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja
Ruth Stone (1915–2011), yhdysvaltalainen runoilija
Ryan Stone (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
Samuel John Stone (1830–1900), englantilainen anglikaanisen kirkon pappi, runoilija ja hymnologi
Sean Ali Stone (s. 1984), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, kuvaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Sharon Stone (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Steve Stone (s. 1971), englantilainen jalkapalloilija
W. Clement Stone (1902–2002), yhdysvaltalainen liikemies ja itseapukirjailija
Witmer Stone (1866–1939), yhdysvaltalainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Aaron Stone, peliavatar samannimisessä yhdysvaltalaissa draamasarjassa
Jesse Stone, Tom Selleckin elokuvasarjan päähenkilö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chongqing

| Chongqing 重庆 |
| --- | --- |
 Näkymiä
 Chongqingin sijainti
 Koordinaatit: 29°33′0″N, 106°30′25″E 
Valtio:  Kiina
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maakuntatasolla itsehallinnollinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  82 401 km²
Korkeus:  237 m
Väkiluku (2010):  28 846 170 (kunta) 6 263 790 (kaupunki)
 – Väestötiheys:  350,1 as./km²
 
 www.cq.gov.cn 
 Alueellinen BKT (2013): 1 265,7 mrd. CNY (eli 2,0 % Kiinan BKT:stä) ja asukasta kohti 42 795 CNY (noin 5 127 EUR  eli 102 % Kiinan keskiarvosta) Kansallinen kirjaintunnus: CQ ISO 3166-2 -tunnus: CN-50 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chongqing (yksink.: 重庆; perint.: 重慶; pinyin: Chóngqìng), aikaisempi translitteraatio Chungking, vanha suomalainen latinalaistus Tšunking, on Kiinan suurin ja yksi neljästä maakuntatasolla itsehallinnollisesta kunnasta – muut ovat Peking, Shanghai ja Tianjin. Se on näistä kunnista ainoa, joka ei sijaitse lähellä vaurasta itärannikkoa. Chongqingin kunnassa asuu noin 28,8 miljoonaa asukasta ja sen kaupunkialueella 6,3 miljoonaa.
Nimi

Kaupungin nimen alkuperälle on hieman erilaisia selityksiä. Yhden mukaan kaupunki sai nimensä prinssi Zhao Dunilta (Eteläinen Song-dynastia) vuonna 1189. Hänestä tuli ensin kuningas ja sitten keisari, ja hän totesi tämän olevan "kaksinkertainen onnellinen juhla" (yksink.: 双重喜庆; perint.: 雙重喜慶; pinyin: shuāngchóng xǐqìng), mistä toinen ja neljäs merkki muodostivat sitten kaupungin nimen.
Toinen selitys lähtee myös nimestä, joka koostuu kahdesta ideogrammista, chóng ’kaksi’ ja qìng eli merkitys on ’kaksi qìngiä’. Tämä perustuu sille, että kaupunki sijaitsi aiemmin kahden ’qìng’ ideogrammiin päättyvän kaupungin välissä: yksi oli Shungqing (nykyinen Nanchong) ja toinen Shaoqing (nykyinen Pengshui). Ideogrammin qìng merkitys on ’juhlia’, joten kaupungin nimen merkitys on ’kaksinkertainen juhlinta’.
Maantiede

Chongqing rajoittuu Sichuanin maakuntaan lännessä, Shaanxiin pohjoisessa, Hubeihin idässä, Hunaniin kaakossa ja Guizhouhun etelässä. Chongqingin pinta-ala on 82 400 km2. Sen alue koostuu kolmesta lohkosta, jotka leviävät koilliseen, kaakkoon ja luoteeseen. Kaupungin ydinkeskustan kaupunkipiirit sijaitsevat lounaisessa lohkossa ja sitä ympäröivät muut kaupunkipiirit. Kaakkoinen lohko leviää pitkin Jangtsejoen laaksoa ja se koostuu laaksoista ja kukkuloista Hunanin ja Guizhoun maakuntien välissä. Chongqingin läntiset ja kaakkoiset alueet ovat osa Sichuanin allasta. Shaanxin vastaisella rajalla pohjoisessa sijaitsevat Dabavuoret ja koillisessa Wuvuoret. Jangtse kulkee Hubeihin Wuvuorten ohi kolmen rotkon kautta. Kaupungin itäiset osat koostuvat Fangdouvuorista ja etelässä Dalouvuoret jatkuvat etelään kohti Guizhouta. Kaupungin ydinkeskusta on rakennettu niemekkeelle, jota rajaa pohjoisessa Jialingjoki ja etelässä Jangtsejoki.
Kaupungin ilmasto on lauhkea ja erittäin kostea. Vuoret Shaanxissa suojaavat aluetta pohjoisen kylmiltä tuulilta, jonka takia alueella on talvisinkin suhteellisen lämmintä. Kylmimmät kuukaudet ovat tammi- ja helmikuu, joiden keskilämpötila on 8 °C ja 10 °C. Alueen kesä jatkuu toukokuusta syyskuuhun. Elokuun keskilämpötila on 29 °C ja lämpötila nousee usein jopa 38 °C asteeseen. Suurin osa sadannasta saadaan huhti- ja lokakuun välillä ja keskimääräinen sadanta on 1 100–1 400 mm. Ilman korkean kosteuden takia aluetta leimaavat sumut. Kaupunkia kutsutaankin joskus maan sumupääkaupungiksi (wudu). Sumuisuutta on nykyaikana pahentaneet ilmansaasteet ja Chongqing on yksi Kiinan saastuneimmista kaupungeista.
Hallinnollinen jako

Chongqingin itsehallinnollinen kunta jakautuu 38 piirikuntatason alueeseen: 26 kaupunkipiiriin, 8 piirikuntaan ja 4 autonomiseen piirikuntaan.
| Chongqingin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- | --- |

| # | Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
Kaupunkipiirit ydinkeskustassa
| 1 | Yuzhong | 渝中区 | Yúzhōng Qū |
| 2 | Dadukou | 大渡口区 | Dàdùkǒu Qū |
| 3 | Jiangbei | 江北区 | Jiāngběi Qū |
| 4 | Shapingba | 沙坪坝区 | Shāpíngbà Qū |
| 5 | Jiulongpo | 九龙坡区 | Jiǔlóngpō Qū |
| 6 | Nan’an | 南岸区 | Nán'àn Qū |
| 7 | Beibei | 北碚区 | Běibèi Qū |
| 10 | Yubei | 渝北区 | Yúběi Qū |
| 11 | Banan | 巴南区 | Bānán Qū |
Muut kaupunkipiirit
| 8 | Qijiang | 綦江区 | Qíjiāng Qū |
| 9 | Dazu | 大足区 | Dàzú Qū |
| 12 | Wanzhou | 万州区 | Wànzhōu Qū |
| 13 | Fuling | 涪陵区 | Fúlíng Qū |
| 14 | Qianjiang | 黔江区 | Qiánjiāng Qū |
| 15 | Changshou | 长寿区 | Chángshòu Qū |
| 16 | Hechuan | 合川区 | Héchuān Qū |
| 17 | Yongchuan | 永川区 | Yǒngchuān Qū |
| 18 | Jiangjin | 江津区 | Jiāngjīn Qū |
| 19 | Nanchuan | 南川区 | Nánchuān Qū |
| 31 | Kaizhou | 开州区 | Kāizhōu Qū |
| 21 | Tongnan | 潼南区 | Tóngnán Qū |
| 22 | Tongliang | 铜梁区 | Tóngliáng Qū |
| 24 | Rongchang | 荣昌区 | Róngchāng Qū |
| 25 | Bishan | 璧山区 | Bìshān Qū |
| 27 | Wulong | 武隆区 | Wǔlóng Qū |
| 30 | Liangping | 梁平区 | Liángpíng Qū |
Piirikunnat
| 26 | Dianjiang | 垫江县 | Diànjiāng Xiàn |
| 28 | Fengdu | 丰都县 | Fēngdū Xiàn |
| 29 | Chengkou | 城口县 | Chéngkǒu Xiàn |
| 32 | Wuxi | 巫溪县 | Wūxī Xiàn |
| 33 | Wushan | 巫山县 | Wūshān Xiàn |
| 34 | Fengjie | 奉节县 | Fèngjié Xiàn |
| 35 | Yunyang | 云阳县 | Yúnyáng Xiàn |
| 36 | Zhongin piirikunta tai Zhongxian | 忠县 | Zhōng Xiàn |
Autonomiset piirikunnat
| 20 | Youyangin tujioiden ja miaojen autonominen piirikunta | 酉阳土家族苗族自治县 | Yǒuyáng Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìxiàn |
| 23 | Xiushanin tujioiden ja miaojen autonominen piirikunta | 秀山土家族苗族自治县 | Xiùshān Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìxiàn |
| 37 | Shizhun tujioiden autonominen piirikunta | 石柱土家族自治县 | Shízhù Tǔjiāzú Zìzhìxiàn |
| 38 | Pengshuin miaojen ja tujioiden autonominen piirikunta | 彭水苗族土家族自治县 | Péngshuǐ Miáozú Tǔjiāzú Zìzhìxiàn |