stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päivi Rikala

Päivi Rikala (s. 29. huhtikuuta 1971 Hämeenkyrö) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti koko uransa ajan Kyröskosken Pontta, ja hänen valmentajanaan toimi Matti Yrjölä. Kalevan kisoista Rikala saavutti kuulantyönnön pronssia vuonna 1990. Vuoden 1990 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Rikala sijoittui kahdeksanneksi. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Putous 3

| Putous 3 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2011–2012
 Julkaistu: 13. helmikuuta 2012
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Kesto: 36.10
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  8. (10/2012)
Putous 3 on Putous-televisiosarjan kolmannen tuotantokauden kokoelmalevy, joka julkaistiin 13. helmikuuta 2012.
Kappaleet

Putous – Korttitalo – 4.35
Usko Eevertti Luttinen – Taivas varjele! – 3.21
Hieno Åhlgreen – Jokinen päivä on liikaa – 3.52
Jani-Petteri – Tschaikowsky (and Other Russians) – 1.02
Kari ”Köli” Rautiainen – Varamies – 3.07
Leena Hefner o.s. Herppeenluoma – Tahdon sinut – 3.34
Sulo – Tuhat yötä – 4.36
Yosefina ”Yossu” Samatha Näätä – Yossulla on toinen – 4.27
Piia Potka – Sydäntango – 2.55
Putous – Korttitalo vaan – 4.41
Piuhanjoki

| Piuhanjoki |
| --- | --- |
 Kuva otettu Raisionlahden pohjukassa Piuhanjoen ylittävältä kävelysillalta pohjoiseen päin.
Alkulähde:  Karevansuo, Masku
Laskupaikka:  Raisionlahti, Raisio
Pituus:  7 km
Virtaama:  2,51 m³/s
Valuma-alue:  31 km²
Piuhanjoki (myös Piuhanoja) on seitsemän kilometrin pituinen peltojen keskellä virtaavaa Maskusta alkava ja Raision Raisionlahteen laskeva joki, jonka valuma alue on 31 km². Se on Raisionlahden pääasiallinen kuormittaja jollei lasketa merestä itsessään tulevaa kuormitusta.
Sen latvaosat koostuvat kahdesta isommasta ojasta Maskussa: Noin kolmen kilometrin pituisesta Karevanojasta joka alkaa Karevansuosta ja lyhyemmästä nimettömästä ojasta joka alkaa Pirttimäestä. Joen alajuoksulla Raisio yhtymän tehtaiden kohdalla on isompi sivuhaara Kuuanoja, jonka pituus on neljä kilometriä. Kuuanoja alkaa Metsäsylttylästä ja kulkee osan matkaa maan alla Raisio yhtymän kohdalla.
Piuhanojasta kulkeutuva kiintoainekuormitus mataloittaa lahtea nopeasti.
Vuonna 1999 tehdyssä selvityksessä hajakuormitusarvot Raisionlahden pohjukassa, jonne Piuhanjoki laskee, olivat: 2,2–2,6 tonnia fosforia vuodessa ja typen 23–31 tonnia vuodessa. Piuhanjoen veden laatua ei tarkkailla säännöllisesti.
Kuuanoja

Kuuanoja padottiin vuonna 1989 Raisio yhtymän kohdalla. Pato estää piha-alueiden hulevesien pääsyn ojaan. Raisio yhtymä laskee sadevesiä ja voimalaitoksen neutralointivesiä pH-säädön jälkeen ojaan.
Kuuanojan veden laatua seurataan automaattisella näytteenottimella joka analysoi kemiallisen hapenkulutuksen, kiintoaineen, rasvan, kokonaisfosforin ja pH:n. Vuosina 2002–2006 vesi oli lievästi emäksistä, pH keskimäärin 7,5, fosfori 0,5 mg/l, kemiallisesti happea kuluttavia yhdisteitä 73 mg 02/l, kiintoainetta 48 mg/l ja rasvoja 2 mg/l.
Kasvillisuus

Piuhanojan varrella kasvaa järviruokoa koivikon seassa.
Pikkulammi (Keuruu)

| Pikkulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°12′13″N, 24°21′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Peräjärveen 
Järvinumero:  35.624.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,2 m  
Rantaviiva:  0,589 km  
Pinta-ala:  1,827 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikkulammi 
Pikkulammi  on Keski-Suomessa Keuruulla Riihon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Peräisenlammen valuma-alueeseen (35.624) se kuuluu.
Pieni-Höytiö

| Pieni-Höytiö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  61°02′30″N, 27°23′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Suuri-Höytiöön 
Järvinumero:  14.191.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,5 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,927 km  
Pinta-ala:  4,695 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Höytiö 
Pieni-Höytiö  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Munnen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,5 metriä mpy.
Pikkulammi (Tammelan Kyynärä)

| Pikkulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°39′22″N, 23°52′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  oja Lehesjokeen 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,8 m 
Rantaviiva:  0,19 km 
Pinta-ala:  0,0017 km² 
 fiPikkulammi 
Pikkulammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Lampi on vain 70 metriä pitkä, sillä on rantaviivaa 190 metriä ja pinta-alaa 0,17 hehtaaria ja se sijaitsee pienen suon keskellä. Lampeen laskee kaksi oja ja kolmas laskee Lehesjokeen, joka laskee vuorostaan Liesjärveen. Se on rakentamaton eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa lammen 200 metrin päässä.
Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Pikkulammin itäpuolella. Puiston raja ja sinne vievä tie ohittavat lammen 100 metrin päästä. Lähin pysäköintialue sijaitsee 400 metrin päässä ja ruokailupaikka 500 metrin päässä..
Historia

Lampi on piirretty vuoden 1884 Senaatin kartastoon, mutta sille ei ole merkitty nimeä.
Otava-konserni

| Otava Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1890
Perustaja:  Hannes Gebhard Eliel Aspelin-Haapkylä
Toimitusjohtaja:  Pehr Alexander Lindholm
Puheenjohtaja:  Henrik Ehrnrooth
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  rahoitusalan holdingyhtiöiden toiminta
Liikevaihto:   277,7 milj. € (2020)
Liikevoitto:   24,0 milj. € (2020)
Henkilöstö:   1 034 henkilöä (2020)
Tytäryhtiöt:  Kustannusosakeyhtiö Otava Otavamedia, Suomalainen Kirjakauppa, Like Kustannus, Moreeni, Otavan Kirjapaino, Jamera
Omistaja:  Reenpään suku ja Otavan kirjasäätiö
Kotisivu:  otavakonserni.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Otava-konserni (viralliselta nimeltään Otava Oy, vuosina 2000–2010 Otava-Kuvalehdet Oy) on suomalainen mediakonserni, joka keskittyy kirjojen ja aikakauslehtien kustantamiseen. Graafisen viestinnän kustantajana se on neljänneksi suurin Suomessa. Konserni on jaettu kirjaryhmään, jonka tärkein tytäryhtiö on Kustannusosakeyhtiö Otava sekä lehtiryhmään, jonka tärkein tytäryhtiö on Otavamedia Oy. Otava-konserni omistaa myös Suomalainen Kirjakauppa Oy:n, Like Kustannus Oy:n ja Otavan Kirjapaino Oy:n. Otava Oy:n omistavat Reenpään suku ja Otavan kirjasäätiö.
Historia

Kustannusosakeyhtiö Otava Oy perustettiin vuonna 1890. Kirjapainotoiminnan Otava aloitti 1908 ja aikakauslehtien kustantamisen Suomen Kuvalehden myötä 1916. Otava oli perustamassa Yhtyneitä Kuvalehtiä (nyk. Otavamedia) 1934 sekä Suurta Suomalaista Kirjakerhoa 1969. Vuodesta 1998 yhtiöt ovat olleet kokonaan konsernin omistuksessa. Asiakaslehtiä julkaiseva Kynämies tuli osaksi konsernia vuonna 2000. Vuonna 2006 Otava-Kuvalehdet osti Sonera Plazan (nykyinen Plaza.fi) ja Mach1 Oy:n (nykyinen NettiX Oy, sittemmin myyty Alma Medialle). Suomalainen Kirjakauppa siirtyi Sanomalta Otavan omistukseen 2011.
Otava oli pörssiyhtiö vuodesta 1945 vuoteen 1991, jolloin se vetäytyi pörssistä valtausuhan torjumiseksi. Nykyisin sen suurimmat omistajat ovat Reenpään suvun edustajat, jotka omistavat konsernista 97 prosenttia. Olli Reenpää, joka oli toiminut hallituksen puheenjohtana vuodesta 1968, luopui puheenjohtajuudesta täytettyään 80 vuotta vuonna 2014, ja uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Henrik Ehrnrooth, joka on ollut hallituksessa vuodesta 1988.
Otava-konsernin omistuksessa oli NettiX, kunnes Alma Media osti sen vuonna 2021. Kauppahinta oli 170 miljoonaa euroa.
Konsernin rakenne

Konsernin emoyhtiö on Otava Oy ja liiketoiminta-alueet ovat kirjojen kustantaminen (Kirjat), kirjakauppa (Kauppa), aikakauslehtien kustantaminen (Media) ja markkinapaikat (Otava Markkinapaikat). Otava-konserni on suurin kirjankustantaja Suomessa.
Konsernin rakenne > Kirjojen kustantaminen

Kustannusosakeyhtiö Otava
Like Kustannus Oy (vuodesta 2006)
Moreeni (2014)
F-Kustannus (2015)
Nemo (2016)
Finn Lectura (2018)
Satukustannus (2019)
Karisto (2020)
Atena Kustannus Oy (2020)
Otavan Kirjapaino Oy
Konsernin rakenne > Kirjakauppa

Suomalainen Kirjakauppa Oy
Jamera Oy (2018)
Konsernin rakenne > Aikakauslehtien kustantaminen

Otavamedia Oy
Ühinenud Ajakirjad AS
Konsernin rakenne > Otava Markkinapaikat

Otava Markkinapaikat Oy (emoyhtiö)
SL-Mediat Oy
Yritykset joiden liiketoiminta-aluetta ei kerrota vuosikertomuksessa:
Kirjatalo Oy
Otavanmäki Oy
Kirjavälitys Oy (konsernin om.osuus 40,2 %)
Kirjallisuutta

Salokannel, Juhani: Hengen paloa & painettua sanaa. Renqvist-Reenpäät kustantajina 1815–2015.  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-27838-2.
Aiheesta muualla

Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. (Arkistoitu – Internet Archive) Arvostelu Salokantelen kirjasta Hengen paloa & painettua sanaa. (Agricolan kirja-arvosteluja 26.5.2015.)
Pinkkipesu

Pinkkipesu (engl. pinkwashing) tai sateenkaaripesu on termi, jolla kuvataan valtioiden tai yritysten tapaa esittää itsensä LGBT-ystävällisinä vain omaa imagoaan kohottaakseen. Pehmeän vaikuttamisen on tarkoitus esittää tahot suvaitsevina ja nykyaikaisina, vaikka teot jäisivät vain mainonnan ja retoriikan tasolle.
Maittain > Yhdysvallat

Yhdysvalloissa Obaman hallintoa on syytetty pinkkipesusta. Kriitikoiden mukaan pinkkipesun varjolla pyrittiin viemään huomio pois politiikan ongelmakohdista, kuten miljoonien paperittomien maahanmuuttajien karkottamisesta sekä siitä, ettei terrorismin vastaisen sodan varjolla tehtyjä ihmisoikeusrikkomuksia tuomittu.
Maittain > Israel

Israelin on kritisoitu julkisuusdiplomatiassaan hyödyntävän pinkkipesua edistääkseen imagoaan "uudenaikaisena demokratiana", "turvallisena ja varmana sijoituskohteena" sekä "auringon ja hiekkarantojen turistikohteena".  Ulkoministeriön on uutisoitu tukeneen erilaisia LGBT-kampanjoita torjuakseen kielteisiä stereotypioita, joita monilla liberaaleilla amerikkalaisilla ja eurooppalaisilla on Israelista. Pinkkipesun avulla Israel on pyrkinyt oikeuttamaan miehitystään, hallituksen korostaessa LGBT-oikeuksien toteutuvan paremmin Israelissa kuin miehitetyssä Palestinassa. Israelin retoriikka jättääkin yleensä mainitsematta palestiinalaiset sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajavat järjestöt. Suvaitsevaisuuttaan korostamalla Israelin on nähty pyrkivän vetämään huomio pois sen palestiinalaisia kohtaan tekemistään ihmisoikeusrikkomuksista.
Maittain > Suomi

Suomessa Pride-viikon aikana monet yritykset liputtavat sateenkaarilippua, mutta eivät tee konkreettisia tekoja sateenkaari-ihmisten, oikeuksien ja yhteisöjen eteen. Pinkkipesusta on syytetty myös esimerkiksi Helsinki Priden yhteistyökumppaneita, kuten kokoomusta, kirkkoa ja poliisia.
Queer-anarkistinen kollektiivi Mashpritzot järjesti die-in-protestin vastalauseena Israelin pinkkipesulle.
Pyörii

| ”Pyörii” Maija Vilkkumaa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Joku muu, mikä
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Jurek
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.41
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Latauslista: 8.
Maija Vilkkumaan muut singlet
| ”Mul ei oo rahaa” 2017 | ”Pyörii” 2017 | ”Siks ku mä halusin” 2018 |
Pyörii on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2017 viidentenä singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään Joku muu, mikä. Se nousi Suomen virallisen latauslistan kahdeksanneksi.
Kappale on tehty yhteistyössä Jurekin kanssa. Vilkkumaa on kertonut kappaleen tarinan syntyneen vihaisen tunteen innoittamana.
Pythagoraan keskiarvo

Pythagoraan keskiarvoihin kuuluu kolme klassista keskiarvoa: aritmeettinen keskiarvo, geometrinen keskiarvo ja harmoninen keskiarvo. Geometrinen keskiarvo on suurempi kuin harmoninen keskiarvo ja aritmeettinen keskiarvo on taas suurempi kuin geometrinen keskiarvo.
Pythagoraan alkuluku

Pythagoraan alkuluku on alkuluku, joka on muotoa  4n+1, jossa n on luonnollinen luku. Toisin sanoen Pythagoraan alkuluvut ovat ne parittomat alkuluvut, jotka voidaan muodostaa kahden neliöluvun summana. Ensimmäiset kymmenen Pythagoraan alkulukua ovat 5, 13, 17, 29, 37, 41, 53, 61, 73 ja 89.
Luvut, jotka ovat yhden tai useamman Pythagoraan alkuluvun tulo, ovat samat kuin jaottomien Pythagoraan kolmikoiden hypotenuusat. Esimerkiksi lukua  5^{2}=25 vastaa jaoton Pythagoraan kolmikko (7, 24, 25).
Luvut, jotka ovat jaollisia yhdellä tai useammalla Pythagoraan alkuluvulla, ovat samat kuin kaikkien Pythagoraan kolmikoiden hypotenuusat. Esimerkiksi lukua  2\cdot 5=10 vastaa Pythagoraan kolmikko (6, 8, 10).
Pythagoraan elämä

Pythagoraan elämä voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin teoksiin:
Pythagoraan elämä, Iamblikhoksen teos
Pythagoraan elämä, Porfyrioksen teos
Pythagoraan elämä, Nikomakhos Gerasalaisen teos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pythagoraan elämä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Piura

| Piura |
| --- | --- |
 Piuran Plaza de Armas
 lippu:  vaakuna
 Piura
 Koordinaatit: 05°12′00″S, 80°38′00″W 
Valtio:  Peru
Alue:  Piura
Maakunta:  Piura
Perustettu:  1532
Väkiluku (2007):  377 496
 
 www.munipiura.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piura on kaupunki Perussa. Se on Piuran maakunnan ja Piuran alueen pääkaupunki. Vuonna 2007 Piurassa asui 377 496 asukasta ja se on vanhin espanjalaisten perustama kaupunki Etelä-Amerikassa. Piura on perustettu vuonna 1532.
Historia

Piura, kuten valtaosa Pohjois-Perua, on ollut ollut tallanit- ja yungat-nimisten alkuperäisasukkaiden asuttama. Alkuperäisasukkaat asuivat järjestäytymättöminä ilman selvää johtajaa, kunnes mochet ottivat alueen hallintaansa. Vuosisatoja myöhemmin, noin 40 vuotta ennen espanjalaisten tuloa, alue siirtyi inkojen haltuun.
Espanjalaiset saapuivat Piuran alueelle vuonna 1532, mikä johti voimakkaiden mestitsi- ja kreolikulttuureiden syntyyn. Mestitsikulttuuriin on tullut vaikutteita Etelä-Espanjasta, madagaskarilaisilta orjilta, Kiinasta tulleilta siirtolaisilta ja romaneilta, jotka ovat tulleet alueelle merirosvoina tai espanjalaisten mukana.
Konkistadori Francisco Pizarro julisti Piuran paikalla olleen asutuskeskuksen kaupungiksi, ja näin ollen ”perusti” sen vuonna 1532. Piurasta tuli ensimmäinen espanjalainen kaupunki Etelä-Amerikassa, ja se oli myös ensimmäinen kaupunki, josta lähetettiin inkojen kultaa takaisin Espanjaan. Piuran sijaintipaikka on kuitenkin muuttunut kolmesti ennen sen vakiintumista nykyiselle paikalleen. Piuran katedraali on rakennettu vuonna 1588.
Nykypäivänä

Piurassa toimii Piuran yliopisto, joka on yksityinen. Kaupungissa on myös lentokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piura Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Piura
Käännös suomeksi
Pyhän Kolminaisuuden katedraali (Pireus)

| Pyhän Kolminaisuuden katedraali Μητροπολιτικός Ναός Αγίας Τριάδας |
| --- | --- |
 Pyhän Kolminaisuuden katedraali.
Sijainti:  Pireus, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°56′40″N, 23°38′43″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Pireuksen hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1964
Tyylisuunta:  uusbysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Kolminaisuuden katedraali (kreik. Μητροπολιτικός Ναός Αγίας Τριάδας, Mitropolitikós Naós Agías Triádas; myös Pireuksen katedraali) on ortodoksinen kirkko Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se on Pireuksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle.
Kirkko sisältä.
Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin vuosina 1839–1845. Se tuhoutui, kun liittoutuneet pommittivat Pireuksen satamaa 11. tammikuuta 1944. Heti tämän jälkeen rakennettiin väliaikainen kirkko, joka oli käytössä 12 vuotta. Uuden katedraalin rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se otettiin käyttöön 17. toukokuuta 1964, vaikka valmistuikin lopullisesti vasta myöhemmin.
Kirkko sijaitsee Pireuksen keskustassa kahden keskeisen kadun kulmauksessa, aivan sataman laidalla. Kirkkorakennus edustaa uusbysanttilaista arkkitehtuuria. Kirkossa on kellotorni sekä suuri kupoli, jota tukevat holvaukset sekä kahdeksan suurta kaarta. Ikonostaasi on tehty marmorista. Kirkon ikonit edustavat makedonialaista ja kreetalaista koulukuntaa. Kirkon sisätilojen pinta-ala on 835 neliömetriä ja sisälle mahtuu yli 3 000 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Kolminaisuuden katedraali Wikimedia Commonsissa
Ιερός Καθεδρικός Μητροπολιτικός Ναός Αγίας Τριάδος Πειραιώς. (kreikaksi)
Päivi Romppainen

Päivi Kaarina Romppainen (s. 25. kesäkuuta 1961 Kuhmalahti) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan nuorisotyönohjaaja, mutta toimii myös freelance-toimittajana ja kirjailijana. Koko elämän kestänyt suuri rakkaus eläimiin näkyy hänen tuotantonsa lisäksi myös omana koirakouluna.
Tuotanto

Anna mun olla, nuorisoromaani 1991
Elämä pelissä, antologia 1991(yhdessä Ulla Saunaluoman kanssa)
Idusta isoksi, opas seurakunnan nuorisotyöhön 1992
Ykkösjuttu, materiaalia rippikouluihin 1992
Isoisen eväät, opas seurakunnan nuorisotyöhön 1992
Surutyttö, nuorisoromaani 1993
Vilman koiraklubi, nuorisoromaani 1996
Vilma ja Hurttien Hilton, nuorisoromaani 1997
Vilma ja maalarin muusat, nuorisoromaani 1997
Vilma ja Koiratunturi, nuorisoromaani 1998
Taikaturkki, lastenromaani 1998
Vilma ja villakoiran vainu, nuorisoromaani 1999
Vilma ja kapteenin koira, nuorisoromaani 2000
Ruuti-täti, lastenromaani 2000
Vilma ja koiraripari, nuorisoromaani 2001
Novelleja radio-ohjelmiin
Useita novelleja Samoissa farkuissa -ohjelmiin 1989
Useita lyhyitä tekstejä Mitä jos –radio-ohjelmaan 1994-1995
Osuudet antologioissa
Elämää suurempi nuoruus, toim. Erja Saarinen 1991
Sunnuntaitarinoita 2002
Ruuti-täti ja Ukko, 2003
Vilma ja koditon koira, 2004
Vainun varassa, 2007
Vilma ja kadonneet koirat, 2009
Vilma ja lampurin koirat, 2011
Pohjantähti-solki

Pohjantähti-solki on Suomen Partiolaisten ansiomerkki. Sen on suunnitellut Sami "Masi" Kukkonen.
Pohjantähti-solki voidaan myöntää yli 28-vuotiaalle partiolaiselle, joka on suorittanut partiojohtajan peruskoulutuksen ja toiminut ehdotushetkellä vähintään kolme vuotta partiojohtajan tehtävissä. Merkin saaja on sitoutunut partion arvoihin, toiminut ansiokkaasti ja innostuneesti partiojohtajan tehtävissä. Myös partion arvot näkyvät merkin saajan toiminnassa, niin partiossa kuin sen ulkopuolellakin.
Aiheesta muualla

PartioWikissä
Pohjantähti (Ashtabula)

Pohjantähti (myös Pohjan Tähti) oli Ohion Ashtabulassa vuosina 1886–1887 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden perustivat Ino Ekman ja Yhdysvaltain Sanomista lähtenyt Alex Wirtamo. Pian Ekmanista tuli lehden ainoa omistaja ja toimittaja. Vuonna 1887 hän aikoi muuttaa Pohjantähden päivälehdeksi ja syksyyn mennessä se saavutti 2 000 kappaleen levikin. Suunnitelma ei kuitenkaan onnistunut, ja vuonna 1888 Ekman muutti Michiganin Calumetiin, jossa hän alkoi julkaista Kansan Lehteä.
Aiheesta muualla

Pohjantähti digitoituna kansalliskirjastossa
Pitkäjärvi (Orivesi)

Melojia Laasojärvellä, Kaivannonjoen suulla.
Pitkäjärvi on Oriveden kunnassa sijaitseva kylä. Pitkäjärven asutus mukailee Längelmäveden rantoja.
Historia

Pitkäjärven kylä on Oriveden alueen vanhimpia asutuskeskittymiä. Kirkonkirjoissa on merkintöjä Pitkäjärven tiloista 1500-luvun puolivälistä lähtien. Nimi Pitkäjärvi tulee todennäköisesti Laasojärven ja Aurikkojärven ennen vedenpinnan laskua muodostamasta "pitkästä järvestä". Nykyisin lähialueella ei sijaitse Pitkäjärvi-nimistä järveä.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Kylän tärkeimpiä nähtävyyksiä on Aimo Tukiaisen perustama Purnun taidekeskus, jossa järjestetään vuosittain Suomen vanhin kesänäyttely.
Pitkäjärven nuorisoseuralla on aktiivista toimintaa seurantalo Lehtolassa ja kylän Kylänlahden yhteisrannassa. Nykyisin kylä on suosittua mökkiseutua. Alueella toimii vielä joitakin maatiloja.
Jalmari Finne on kirjoittanut kyläläisten elämään pohjautuvan näytelmän Pitkäjärveläiset (1923). Näytelmän lähteenä on käytetty muun muassa 1700-luvun oikeusasiakirjoja. Näytelmästä on tehty myös elokuvaversio Pitkäjärveläiset (1951), jonka on ohjannut Wilho Ilmari.
Purnun taidekeskus sijaitsee Pitkäjärvellä Längelmäveden rannalla.
Pinnan alla

| Pinnan alla> Into the Blue |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Stockwell
Käsikirjoittaja:  Matt Johnson
Tuottaja:  David Zelon
Säveltäjä:  Paul Haslinger
Kuvaaja:  Shane Hurlbut
Leikkaaja:  Nicolas De Toth
Pääosat:   Paul Walker  Jessica Alba  Scott Caan  Ashley Scott 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   30. syyskuuta 2005 (USA)  25. marraskuuta 2005 (Suomi) 
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pinnan alla (engl. Into the Blue) on yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, joka valmistui vuonna 2005. Elokuvan ohjasi John Stockwell.
Juoni

Bahamalla asuvat Jared Cole (Walker) ja Samantha "Sam" Nicholson (Alba) tekevät ylimääräisiä töitä rahoittaakseen intohimonsa – sukeltamisen. Jaredin veli Bryce (Caan) ja tämän tyttöystävä Amanda (Scott) tulevat vierailulle, ja nelikko löytää sattumalta laivan hylyn sukellusretkellä. Laivan hylyn huhutaan sisältävän arvokasta lastia.
He uskovat toiveidensa täyttyneen ja päättävät lähteä tutkimaan hylkyä. Tutkiessaan hylkyä he sattumalta törmäävät pudonneen lentokoneen jäännöksiin, mistä löytyy valtavat määrät kokaiinia. Kun paikallinen huumeparoni saa kuulla kätkönsä löytyneen, vaikeudet alkavat.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Walker  | … |  Jared   |
|  Jessica Alba  | … |  Sam   |
|  Scott Caan  | … |  Bryce   |
|  Ashley Scott  | … |  Amanda   |
|  Josh Brolin  | … |  Derek Bates   |
|  James Frain  | … |  Reyes   |
|  Tyson Beckford  | … |  Primo   |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Pinnan alla on taas yksi meriaarteen etsintäfilmi, joita on tehty satakunta vuotta ”vain siksi, että kimmoisa ihmisvartalo näyttää märkänä vähissä vaatteissa säädyllisesti seksikkäältä”. Hänestä käsikirjoituksessa on epäloogisuuksia ja epäuskottavuuksia, ja kaikkiaan elokuva maistuu ”tympeältä vaikka siihen yrittäisi suhtautua huolettomana matkailumainoksena”.
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)