stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inari (kami)
Pyhäköt ja uhrit

Inari on suosittu kami, jolle on omistettu temppeleitä ja pyhäköitä ympäri Japania. Kansallisen šintopyhäkköjen liiton vuonna 1985 tekemän tutkimuksen mukaan 32 000 pyhäkköä – yli kolmasosa Japanin šintolaisista pyhäköistä – on omistettu Inarille. Tähän lukuun sisältyvät vain ne pyhäköt, joissa on täysiaikainen pyhäköllä asuva pappi; jos pienet tienvarsipyhäköt, koti- tai työpaikkapyhäköt, pienemmät pyhäköt ilman vakituista pappia ja buddhalaiset temppelit laskettaisiin mukaan, luku kasvaisi toiseen suuruusluokkaan.
Inari-temppelin sisäänkäynnillä on yleensä yksi tai useampi punainen torii ja joitakin kitsune-patsaita, joilla on usein yllään kunnioituksesta annettu punainen yodarekake (votiivirintalappu). Tämä punainen väri on tullut liitetyksi Inariin, koska sitä käytetään Inari-temppeleissä ja niiden toriissa yleisesti. Pää-Inaritemppeli on Fushimi Inari-taisha Fushimin alueella Kiotossa, jossa pyhäkkökukkulalle nousevat polut on merkitty toriilla. Kitsune-patsaita pidetään joskus Inarin muotona, ja ne esiintyvät yleensä pareittain, mies- ja naispuolisena hahmona. Kettupatsailla on symbolinen esine suussaan tai etutassunsa alla, useimmiten jalokivi ja avain, mutta myös riisilyhde, kirjoituskäärö ja ketunpentu ovat yleisiä. Lähes kaikissa, pienimmissäkin Inari-temppeleissä on ainakin yksi patsaspari, yleensä alttarilla tai sen kupeessa, tai pääpyhäkön edessä. Patsaat ovat harvoin realistisia; yleensä niissä kuvataan istuvaa eläintä, joka katsoo eteenpäin häntä pystyssä. Yhteisistä piirteistään huolimatta yksittäiset patsaat eroavat toisistaan huomattavasti, eikä yksikään ole aivan toisensa kaltainen.
Riisiä, sakea tai muuta ruokaa käsittäviä uhrilahjoja annetaan pyhäköllä miellyttämään kitsune-lähettiläitä, joiden oletetaan sitten vetoavan Inariin lahjoittajan puolesta.. Inari-zushi, japanilainen sushi-rulla paistetulla tofulla, on myös suosittu lahja. Paistetun tofun uskotaan olevan japanilaisten kettujen lempiruokaa, ja Inari-zushi-rullalla on ketun korvia muistuttavat terävät kulmat, mikä vahvistaa assosiaatiota. Papit eivät yleensä tarjoa kamille näitä ruokia, mutta usein Inari-pyhäkölle vievän tien varren kaupat myyvät paistettua tofua tarjottavaksi. Inari-pyhäköille tarjotaan usein kettupatsaita, ja joskus myös täytettyjä kettuja. Aiemmin joissain temppeleissä eli oikeita kettuja, joita kunnioitettiin, mutta se ei ole nykyinen käytäntö.
Festivaali

Inarin perinteinen juhlapäivä oli kuu-aurinkokalenterin toisen kuun ensimmäinen hevospäivä (kuudes päivä, nigatsu no hatsuuma).
Inari ilmestyy soturille. Tässä kuvauksessa Inarista näkyy buddhalaisuuden Dakiniten-käsitteen vaikutus.
Kitsune-patsas, koristettuna punaisella votiivirintalapulla pyhäkössä Inuyaman linnassa. Monissa japanilaisissa linnoissa on Inarin pyhäköitä.
Punaisia toriita Fushimi Inari-taishassa Kiotossa.
Insinöörimittari

Insinöörimittari on painelaitteiden kuten höyrykattilan tarkastuksessa käytetty erikseen säädetty ja tarkastettu painemittari jonka katsastaja tuo mukanaan ja jolla on oma kiinnityspaikka tarkastettavissa laitteissa.
Toni Innauer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Toni Innauer |  Toni Innauer |  Toni Innauer |  |
Maa:  Itävalta
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | normaalimäki |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | suurmäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vikersund 1977 | lentomäki |  |
Anton ”Toni” Innauer (s. 1. huhtikuuta 1958 Bezau, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 1975–1976 Toni Innauer voitti kolme osakilpailua mutta epäonnistui Innsbruckin kilpailussa sen verran, että jäi kokonaiskilpailussa neljänneksi. Samana talvena Innsbruckin olympialaisissa Innauer oli mäkikilpailujen suuri suosikki mutta joutui tyytymään suurmäessä hopeaan maanmiehensä Karl Schnablin takana ja normaalimäessä seitsemänteen sijaan. Edelleen vuonna 1976 Innauer voitti Holmenkollenin kilpailun ja paransi Oberstdorfin lentomäessä kaksi kertaa maailmanennätystä (174 ja 176 metriä) voittaen epävirallisen maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna hän saavutti virallisissa lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa hopeaa ja sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikolla jälleen neljänneksi voitettuaan yhden osakilpailun. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Innauer sijoittui 24:nneksi pienessä mäessä ja 38:nneksi suurmäessä.
Lake Placidissa 1980 Innauer voitti normaalimäessä olympiakultaa ja sijoittui suurmäessä neljänneksi. Jo muutama kuukausi ennen olympialaisia hän oli loukannut kehräsluunsa, ja joulukuussa 1980 kaatumisen yhteydessä häneltä murtui pohjeluu ja revähtivät nivelsiteet. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 29:nneksi. Sittemmin hän on toiminut valmennus- ja joukkueenjohtotehtävissä. Hänen poikansa Mario Innauer on myös mäkihyppääjä ja on kuulunut Itävallan a-maajoukkueeseen.
Inkereen lasitehdas

Inkereen lasitehdas toimi Perttelissä silloisessa Uskelassa, nykyisessä Salossa Varsinais-Suomessa vuosina 1794–1865. Tehtaan perustamisessa Perttelin Inkereen veroratsutilalle oli aloitteentekijänä maanmittaustirehtööri Johan Magnus Gottskalk, joka kuitenkin luopui tehtaasta jo vuonna 1799. Hänen jälkeensä tehtaan omistajana oli Abraham Hedström. Vuonna 1831 tehtaan omistajaksi tuli Magnus Leonard Alftan, joka pian hankki omistukseensa myös Johannislundin lasitehtaan naapuripitäjästä Kiikalasta. Tämän jälkeen Inkere ja Johannislund toimivat kiinteässä yhteistyössä 33 vuotta, kunnes kannattamattomaksi käynyt ja polttoainepulasta kärsinyt Inkereen lasitehdas vuonna 1865 luovutettiin konkurssiin ja tehtaan toiminta päättyi. Tuotteina tehtaassa olivat pullot ja ikkunalasi.
Aiheesta muualla

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus 1681–1931. I osa. Ruotsin vallan aika 1681–1809, s. 89-101.  Helsinki:  Otava, 1931.
Jun’ichi Inamoto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: 稲本潤一
Syntymäaika: 18. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Yūsui, Kagoshima, Japani
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 cm
Junioriseurat
1985–1992 1992-1997:  Seiei Gakuen SC  Gamba Osaka
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2004 2001–2002 2002-2004 2004-2006 2004-2005 2006-2007 2007-2009 2009 2010- |  Gamba Osaka → Arsenal FC → Fulham FC  West Bromwich Albion → Cardiff City  Galatasaray SK  Eintracht Frankfurt  Stade Rennais  Kawasaki Frontale | 105 (14) 0 (0) 41 (4) 28 (0) 14 (0) 25 (0) 43 (0) 5 (0) |
Maajoukkue
| 2000– |  Japanin maajoukkue | 72 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. joulukuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. joulukuuta 2009.
Jun’ichi Inamoto (jap. 稲本潤一, s. 18. syyskuuta 1979) on japanilainen jalkapalloilija.
Ura

Viimeisenä lukiovuotenaan Inamoto pelasi japanilaisessa Gamba Osakassa, johon hän liittyi vuonna 1998. Myöhemmin hän siirtyi Eurooppaan pelaamaan Arsenaliin, mutta hän ei päässyt ensimmäiseen FA Premier League -joukkueeseen, vaan pelasi vain Carling Cupissa. Inamoto teki kaksi maalia Japanin joukkueessa vuoden 2002 jalkapallon MM-kisoissa. Tämän jälkeen hän teki pitkäaikaisen sopimuksen Fulhamin kanssa, missä eurooppalainen joukkue lainasi pelaajaa Gamba Osakalta. Hän sopi hyvin lontoolaiseen joukkueeseen. Kansainvälisessä ystävyyspelissä Englantia vastaan Inamoto mursi sääriluunsa ja palasi Gamba Osakaan tekemään promootiotyötä. Fulham halusi tehdä hänen kanssaan vielä yhden sopimuksen, mutta loukkaantuminen herätti epäilyksiä, eikä sopimusta syntynyt.
Inamoto teki lopulta sopimuksen West Bromwich Albionin kanssa 200 000 punnan siirtomaksusta, joka maksettaisiin vasta, kun hän pelaisi Midlandsissa. Pian tämän jälkeen Gary Megson erosi West Bromwich Albionista, eikä hänen seuraajansa Bryan Robson ollut varma japanilaisen taidoista. Inamoto lainattiin Cardiff City FC:hen vuosien 2004–05 loppujaksoksi. Joukkueessa tekemänsä vaikutuksen vuoksi hänet kutsuttiin pelaamaan takaisin West Bromwich Albioniin Premiershipiin. Vuosina 2005–2006 hän pelasi usein WBA:ssa, ja hänet kutsuttiin vuoden 2006 MM-kilpailuihin, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa. Inamoto oli näin ensimmäinen West Bromwichin pelaaja MM-kisoissa 20 vuoteen. Vuoden 2006 elokuussa hän siirtyi Galatasaray SK:hon.
Ura Turkissa jäi yhteen kauteen ja kesällä 2007 Inamoto siirtyi Eintracht Frankfurtiin. Saksan Bundesliigassa japanilainen pelasi hienon debyyttikauden tehden viisi maalia, mutta kaudella 2008/09 paikka avauksessa oli tiukassa. Kesällä 2009 Inamoto jätti Eintrachtin ja siirtyi kahden vuoden sopimuksella Stade Rennaisiin. Siirron taustalla oli Gamba Osakasta tuttu päävalmentaja Frédéric Antonetti.  Pesti Ranskassa jäi kuitenkin lyhyeksi ja Inamoto pelasi syyskaudella vain viidessä ottelussa. Tammikuussa 2010 hän palasikin kotimaahansa Kawasaki Frontalen joukkueeseen.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 14 | 0 |
| 2001 | 11 | 1 |
| 2002 | 10 | 2 |
| 2003 | 10 | 1 |
| 2004 | 6 | 0 |
| 2005 | 10 | 0 |
| 2006 | 4 | 0 |
| 2007 | 3 | 0 |
| 2008 | 2 | 0 |
| 2009 | 4 | 1 |
| 2010 | 8 | 0 |
| Yhteensä | 82 | 5 |
Meriitit

FIFA Confederations Cupin hopeaa: 2001
Aasian mestaruus: 2000
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000
1 Narazaki |
2 Nakazawa |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Miyamoto |
6 Inamoto |
7 H. Nakata |
8 Myōjin |
9 Hirase |
10 Nakamura |
11 Miura |
12 Sakai |
13 Yanagisawa |
14 Motoyama |
15 Nishi |
16 K. Nakata |
17 Takahara |
18 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Kawaguchi |
3 Matsuda |
4 Morioka |
6 Hattori |
8 Mochizuki |
9 Nishizawa |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Morishima |
13 Yanagisawa |
14 Nakamura |
15 Oku |
17 Inamoto |
19 Kubo |
20 Takakuwa |
21 Shimoda |
22 Nakazawa |
24 Myōjin |
26 Kaimoto |
27 Kitajima |
29 Takahara |
30 Ono |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2003
1 Narazaki |
2 Narahashi |
3 Akita |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Ōkubo |
10 Nakamura |
11 Matsui |
12 Doi |
13 Oku |
14 Santos |
15 Myōjin |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Nagai |
19 Endō |
20 Takahara |
21 Tsuboi |
22 Yamada |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Narazaki |
2 Tanaka |
3 Chano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Tamada |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Miura |
18 Inamoto |
19 Motoyama |
20 Tsuboi |
21 Kaji |
22 Moniwa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Narazaki |
2 Abe |
3 Komano |
4 Tanaka |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 S. Nakamura |
11 Tamada |
12 Yano |
13 Iwamasa |
14 K. Nakamura |
15 Konno |
16 Ōkubo |
17 Hasebe |
18 Honda |
19 Morimoto |
20 Inamoto |
21 Kawashima |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Okada
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI
Inkerin Sanomat

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Inkerin Sanomat (vuonna 1920 Kirjasalon Sanomat) oli Raudussa ja Käkisalmessa vuosina 1920–1922 ilmestynyt sanomalehti.
”Inkeriläisten äänenkannattajana” kerran viikossa ilmestynyt lehti oli erikoistunut Inkerin ja sieltä Suomeen tulleiden pakolaisten asioihin. Syksystä 1922 lähtien sen työtä jatkoi Inkerin liiton aikakauslehti Inkeri. Vuoden 1926 lopussa Inkeri yhdistettiin Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean julkaisemaan Vapaaseen Karjalaan, josta tuli järjestöjen yhteinen lehti.
Sanomalehden luonteisena ilmestyneiden Kirjasalon ja Inkerin Sanomien päätoimittajina työskentelivät Kaarlo Stendahl ja S. Termonen yhdessä (1920) ja Termonen yksin (1921), vastaavana toimittajana Topi Orpana (1921–1922) ja toimittajana Antti Tiittanen (1921–1922).
Aiheesta muualla

Kirjasalon Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa
Inkerin Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa
Infuusio

Infuusionestettä tippatelineessä.
Infuusio eli tiputus tarkoittaa nesteen antamista verisuoneen (tavallisesti laskimoon). Tiputus on menetelmä, jolla toteutetaan suonensisäinen eli parenteraalinen (’suolen ohittava’) nestehoito. Arkikielessä infuusiota kutsutaan nimellä tippa. Nesteinfuusiolla voidaan esimerkiksi korjata hypovolemiaa. Lääkkeitä voidaan myös annostella pitkän ajan kuluessa sekoittamalla  infuusioliuokseen. Esimerkiksi metanolimyrkytyksessä hoitona käytetään infuusiona annettavaa etanolia.
Toteutus

Tiputus tapahtuu kanyylin kautta. Kanyyli asetetaan pinnalliseen laskimoon tai, mikäli on annettava väkevää infuusionestettä tai suuria määriä, keskuslaskimoon tai keuhkovaltimoon. Kanyyleita voidaan tarvita useita. Joissain tilanteissa voi tulla kyseeseen kanylointi luuydintilaan.
Infuusionesteet

Korvausnesteitä käytetään nesteiden menetyksestä kärsiville potilaille. Niitä ovat keittosuola- ja Ringer-liuokset. Plasmankorvikkeina käytetään kolloidiliuoksia kuten hydroksietyylitärkkelysliuosta.
Insubrit

Insubrit (lat. Insubres) olivat kelttiläinen heimo, joka siirtyi Alppien yli ja asettui asumaan Pojoen pohjoispuolelle Gallia transpadanaan 300-luvun alussa eaa. Insubrit olivat Gallia cisalpinan voimakkain kelttiheimo. Heidän tärkein kaupunkinsa oli Mediolanum, nykyinen Milano.
Insubrit kärsivät tappion roomalaisille Clastidiumin taistelussa vuonna 222 eaa., mutta heimo oli vielä Hannibalin liittolainen toisessa puunilaissodassa. Roomalaiset alistivat insubrit lopullisesti vuonna 196 eaa. Insubrit saivat latinalaisoikeudet (jus Latii) 89 eaa. ja 40 vuotta myöhemmin heille suotiin Rooman täydet kansalaisoikeudet.
Indoksyyli

| Indoksyyli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1H-indol-3-oli
CAS-numero:  480-93-3
PubChem CID:  50591
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C(=CN2)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H7NO
Moolimassa:  133,146 g/mol
Sulamispiste:  85 °C
Indoksyyli eli 3-hydroksi-indoli (C8H7NO) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste ja indolin johdannainen. Indoksyyli on oksindolin isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa indoksyyli on keltaista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuoksilla on tyypillinen vihertävänkeltainen fluoresenssi. Yhdisteellä on kaksi tautomerista muotoa enoli- ja ketomuodot. Näistä ketomuoto on stabiilimpi ja tasapainotilassa suurin osa indoksyylistä on ketomuodossa. Indoksyyli on reaktiivinen yhdiste ja hapettuu emäksisissä olosuhteissa helposti indigoksi.
Synteesi

Indoksyyli valmistetaan synteettisesti antraniilihaposta. Ensimmäisessä vaiheessa antraniilihappo reagoi kloorietikkahapon tai jonkin muun halogeenietikkahapon kanssa. Tämä alkylaatiotuote dekarboksyloidaan emäksen, kuten natriumhydroksidin tai natriumasetaatin avulla. Natriumasetaattia käytettäessä muodostuu indoksyyliasetaattiesteri, joka hydrolysoituu helposti.
Esiintyminen luonnossa ja indigon valmistus

Luonnossa indoksyyli muodostaa glukoosin kanssa indikaaniksi kutsutun glykosidin Indigon valmistuksessa indikaani hydrolysoituu indoksyyliksi ja glukoosiksi. Tämän jälkeen reaktiossa muodostuu indoksyyliradikaaleja, jotka dimerisoituvat värittömäksi leukoindigoksi, jonka ilman happi hapettaa indigoksi. Osa indoksyylistä hapettuu näissä olosuhteissa isatiiniksi ja reagoi isatiinin kanssa muodostaen punaista indirubiinia.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Indoxyl (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Indoxyl (englanniksi)
ChemBlink: 3-Hydroxyindole (englanniksi)
Indoksyylin tautomeriset muodot
Insinöörineuvos

Insinöörineuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 24 200 euroa tai 6 000 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 27.5.1992  | Pertti Voutilainen | johtaja, diplomi-insinööri | Kauniainen |   |
|  2.  | 23.5.2001  | Clas Palmberg | toimitusjohtaja, insinööri | Mäntyharju |    |
|  3.  | 23.11.2001  | Seppo Suominen | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri  | Pieksämäen mlk |    |
|  4.  | 25.11.2005  | Matti Vattulainen | tekninen johtaja, diplomi-insinööri  | Riihimäki |    |
|  5.  | 1.12.2006  | Hannu Haase | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Rovaniemen mlk  |   |
|  6.  | 15.6.2007  | Matti Viljanen | puheenjohtaja, insinööri | Pori |   |
|  7.  | 24.5.2013  | Martti Haapamäki | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Seinäjoki |  |

|     | 16.6.2017  | Aarno Alaluusua | ent. toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Kemijärvi |  |
Inna

| Inna |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  10. maaliskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Ina, Inga, Inka, Galina, Innocentia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inna on naisen etunimi. Nimi on syntynyt muunnoksena muista samantapaisista nimistä kuten Ina, Inga, Inka tai Galina, mutta Saksassa se on käsitetty myös latinalaisen, viatonta merkitsevän Innocentia-nimen lyhentymäksi.
Suomessa nimi Inna on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 925 henkilölle. Joskus tyttö on voitu nimetä Innaksi siksi, että nimi on äidin nimi Anni takaperin.lähde? Vuodesta 2020 lähtien Innan nimipäivä on 29. elokuuta.
Tunnettuja Innoja

Inna, oik. Elena Alexandra Apostoleanu (s. 1986), romanialainen tanssimusiikin laulaja
Inna Deriglazova (s. 1990), venäläinen florettimiekkailija ja olympiavoittaja
Inna Derusova (1970–2022), ukrainalainen sotilas ja lääkintämies, Ukrainan sankari
Inna Ilivitzky (s. 1946), suomalainen eläinlääkäri ja vasemmistoliittolainen poliitikko
Inna Koskenniemi  (1923–1995), suomalainen kieli- ja kirjallisuustieteilijä
Inna Lasovskaja (s. 1969), venäläinen kolmiloikkaaja
Inna Latiševa (s. 1955), suomenvenäläinen yritysjohtaja ja kirjailija
Inna Makarova (1928–2020), venäläinen näyttelijä
Inna Osypenko-Radomska (s. 1982), ukrainalais-azerbaidžanilainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Inna Patrakova (s. 1970), venäläinen kirjailija, tulkki ja mainosgraafikko
Inna Tähkänen (s. 1991), suomalainen näyttelijä
Inhibiittori

Inhibiittori on kemiassa aine, joka hidastaa kemiallista reaktiota ja biokemiassa aine, joka estää entsyymin toiminnan joko kokonaan tai osittain. Inhibiittorin vastakohta on katalyytti.
Inhibiittorit biokemiassa

Inhibiittorit voivat pysäyttää reaktion kulun kolmella eri tavalla:
Inhibiittori voi kiinnittyä entsyymin aktiiviseen kohtaan, jolloin substraatti ei pääse kiinnittymään. Esimerkiksi antibiootit kiinnittyvät bakteerien aineenvaihdunnassa toimivien entsyymien aktiiviseen kohtaan, jolloin bakteerit kuolevat.
Jotkin inhibiittorit muuttavat entsyymimolekyylin muotoa, jolloin substraatti ei pysty kiinnittymään sen aktiiviseen kohtaan. Syanidi, tietyt hermokaasut (esimerkiksi organofosfaatit) ja arsenikki estävät tällä tavalla joidenkin elämän kannalta välttämättömien reaktioiden tapahtumisen soluissa ja ovat sen takia tappavan myrkyllisiä.
Soluissa on luonnollisia inhibiittoreita. Kun entsyymireaktion lopputuotetta on riittävästi, voi lopputuote estää entsyymin tuotannon solussa toimimalla luonnollisena inhibiittorina. Näin solussa tapahtuvien kemiallisten reaktioiden tasapaino säilyy.
Inhibiittorit biokemiassa > Palautumaton ja palautuva inhibitio

Inhibitio voi olla joko palautuvaa tai palautumatonta eli reversiibeliä tai irreversiibeliä.
Palautumaton inhibiittori sitoutuu entsyymin tiukasti joko kovalenttisesti tai ei-kovalenttisesti hyvin pitkäksi aikaa. Tällaiset inhibiittorit saattavat pysyvästi estää entsyymin toiminnan. Esimerkiksi itsemurhainhibiittorit sitoutuvat entsyymiin palautumattomasti siten, että ne muuttuvat sitouduttuaan hyvin reaktiivisiksi yhdisteiksi.
Palautuva inhibiittori puolestaan sitoutuu entsyymin vain lyhyeksi aikaa. Palautuva inhibitio voidaan jakaa nonkompetitiiviseen inhibitioon tai kompetitiiviseen inhibitioon. Nonkompetitiivisessa inhibitiossa substraatti ja inhibiittori sitoutuvat eri kohtiin entsyymiä, jolloin ne voivat olla sitoutuneena entsyymiin samanaikaisesti. Nonkompetitiivinen inhibitio vaikuttaa itse katalyysireaktioon, eikä sen vaikutusta voida pienentää substraatin konsentraatiota lisäämällä toisin kuin kompetitiivisessa inhibitiossa. Kompetitiivisessa inhibitiossa sekä substraatti että inhibiittori pyrkivät kiinnittymään samaan kohtaan entsyymiä. Ne siis kilpailevat kiinnittymisestä entsyymin aktiiviseen kohtaan, mikä myös hidastaa katalyysireaktiota pienentämällä katalyysiin osallistuvien entsyymien määrää. Muun muassa katalyysireaktion lopputuote voi toimia kompetitiivisena inhibiittorina.
Kompetitiivinen inhibitio, jossa substraatti (S) ja inhibiittori (I) kilpailevat kiinnittymisestä entsyymin aktiiviseen kohtaan
Inosiinitrifosfaatti

| Inosiinitrifosfaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [(2R,3S,4R,5R)-3,4-dihydroksi-5-(6-okso-3H-purin-9-yyli)oksolan-2-yyli]metoksihydroksifosforyyli]fosfonovetyfosfaatti
CAS-numero:  132-06-9
PubChem CID:  135398643
SMILES:  C1=NC(=O)C2=C(N1)N(C=N2)C3C(C(C(O3)COP(=O)(O)OP(=O)(O)OP(=O)(O)O)O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H15N4O14P3
Moolimassa:  508,17 g/mol
Inosiinitrifosfaatti eli ITP (C10H15N4O14P3) on nukleotidi. Inosiinitrifosfaatti koostuu inosiinista, johon on liittynyt kolme fosfaattiryhmää. ATP:n ja GTP:n tavoin inosiinitrifosfaatti on hyvin energeettinen yhdiste. Inosiinitrifosfaatilla on ATP:n kaltainen tehtävä tietyissä biologisesti tärkeissä karboksylointireaktioissa.
Inosiinitrifosfaattia muodostuu nukleosididifosfaattikinaasientsyymin siirtäessä yhden fosfaattirymän ATP:ltä inosiinidifosfaatille. Fosfoglyseraattikinaasientsyymi katalysoi Inosiinitrifosfaatin muuttumista inosiinidifosfaatiksi.
Inosiinitrifosfaattipyrofosfataasi eli inosiinitrifosfaattihydrolaasi hajottaa inosiinitrifosfaattimolekyylin inosiinimonofosfaatiksi ja  pyrofosfaatti-ioniksi. Entsyymin puute aiheuttaa inosiinitrifosfaatin epänormaalia kertymistä punasoluihin ja valkosoluihin. Suurimmalla osalla ihmisistä puute ei kuitenkaan aiheuta oireita.
Aiheesta muualla

Terveysportti, metatesaurus: Inosiinitrifosfaatti
KEGG: Inosine triphosphate (englanniksi)
Intendentti (arvonimi)

Intendentin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 14. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 640 euroa tai 160 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1930. Vuosien 1918–2013 aikana intendentin arvonimi on myönnetty viidelle henkilölle.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 31.1.1930  | Vera Hjelt | ammattientarkastaja  | Helsinki  |   |
|  2.  | 9.9.1948  | Arvid Lydecken | kirjailija | Helsinki  |   |
|  3.  | 4.7.1969  | Paavo Aalto | ekonomi | Helsinki  |   |
|  4.  | 10.11.1972  | Arvo Kytölä | museoneuvoja | Urjala  |   |
|  5.  | 23.11.2001  | Juha Lankinen  | rakennusarkkitehti | Espoo  |   |