stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansainvälinen kirjeshakkiliitto
Olympialaiset

| # | Pelattiin | Kulta | Hopea | Pronssi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 1949-1952 |  Unkari |  Tšekkoslovakia |  Ruotsi |
| 2  | 1952-1955 |  Tšekkoslovakia |  Ruotsi |  Saksa |
| 3  | 1955-1958 |  Neuvostoliitto |  Unkari |  Jugoslavia |
| 4  | 1962-1964 |  Neuvostoliitto |  Itä-Saksa |  Ruotsi |
| 5  | 1965-1068 |  Tšekkoslovakia |  Neuvostoliitto |  Länsi-Saksa |
| 6  | 1068-1972 |  Neuvostoliitto |  Tšekkoslovakia |  Itä-Saksa |
| 7  | 1972-1976 |  Neuvostoliitto |  Bulgaria |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 8  | 1977-1982 |  Neuvostoliitto |  Unkari |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 9  | 1982-1987 |  Yhdistynyt kuningaskunta |  Länsi-Saksa |  Neuvostoliitto |
| 10  | 1987-1995 |  Neuvostoliitto |  Englanti |  Itä-Saksa |
| 11  | 1992-1999 |  Tšekkoslovakia |  Saksa |  Kanada |
| 12  | 1998-2004 |  Saksa |  Liettua |  Latvia |
| 13  | 2004-2009 |  Saksa |  Tšekki |  Puola |
| 14  | 2002-2006 |  Saksa |  Liettua |  Yhdysvallat |
| 15  | 2006-2009 |  Norja |  Saksa |  Alankomaat |
| 16  | 2010-2016 |  Tšekki |  Saksa |  Ranska |
| 17  | 2009-2012 |  Saksa |  Espanja |  Italia |
| 18  | 2012-2016 |  Saksa |  Slovenia |  Espanja |
| 19  | 2016-2021 |  Bulgaria |  Saksa |  Tšekki,  Puola |
| 20  | 2016-2019 |  Saksa |  Venäjä |  Espanja |
| 21  | 2020-2023 |  Saksa |  Luxemburg |  Yhdysvallat |
Naisten olympialaiset

| # | Pelattiin | Kulta | Hopea | Pronsi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 1974-1979 |  Neuvostoliitto |  Länsi-Saksa |  Tšekkoslovakia |
| 2  | 1980-1986 |  Neuvostoliitto |  Tšekkoslovakia |  Jugoslavia |
| 3  | 1986-1992 |  Neuvostoliitto |  Tšekkoslovakia |  Unkari |
| 4  | 1992-1997 |  Tšekki |  Venäjä |  Puola |
| 5  | 1997-2003 |  Venäjä |  Saksa |  Tšekki |
| 6  | 2003-2006 |  Liettua |  Saksa |  Italia |
| 7  | 2007-2009 |  Slovenia |  Liettua |  Saksa |
| 8  | 2008-2010 |  Puola |  Bulgaria |  Italia |
| 9  | 2011-2014 |  Venäjä |  Liettua |  Saksa |
| 10  | 2015-2018 |  Saksa |  Liettua |  Venäjä |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Celebrating 60 years of the ICCF ICCF 5.8.2011
Eric Ruch.
Karl August Wigg

Karl August Wigg (23. huhtikuuta 1864 Helsingin pitäjä – 12. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen seppä ja Helsingissä toimineen K. A. Wiggin takomo- ja ajokalutehtaan, myöhemmin K. A. Wigg Oy perustaja.
Wigg työskenteli aluksi maataloustöissä kotitilallaan mutta meni sitten 16-vuotiaana sepänoppiin Helsinkiin. Hän työskenteli sitten eri liikkeissä ensin seppänä ja sitten 1888–1889 työnjohtajana. Hän oli sitten pari vuotta metallitöiden opettajana Satakunnan maanviljelysseuran teollisuuskoulussa kunnes hän vuonna 1891 perusti Helsinkiin merkittäväksi kasvaneen takomon ja ajokalutehtaan.
1920-luvulla Korkeavuorenkatu 15:ssa toimineen Wiggin tehtaan valmistusohjelmaan kuuluivat rakennustakeet (portit, portaiden ja parvekkeiden kaiteet, palotikkaat, rauta-aidat, rautaovet, kassaholvinovet ym.) sekä ajurinrattaat, erilaiset kuormavaunut ja -rattaat sekä paketti- ja käsikärryt. 1930-luvulla K. A. Wigg Oy toimi Hernesaarenkadulla ja valmisti kaikkia rakennusalaan liittyviä rautatakeita. K. A. Wigg Oy valmisti myös muun muassa Tuisku-merkkisiä lumiauroja.
Wigg valmisti 1905–1913 Korkeasaaren eläintarhaan rautahäkkejä ja rauta-aitauksia.
Wigg oli Suomen Metalliteollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä sekä Suomen Yleisen Työnantajaliiton valtuutettuna ja hallituksen jäsenenä. Hän oli metalliteollisuustyönantajain ja työntekijäin välisen sovittelukomitean jäsenenä metalliteollisuuslakoissa vuosina 1906 ja 1908. Wigg oli lisäksi Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä, Helsingin Käsityö- Ja tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Helsingin Ammatti- ja Teollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä.
Aiheesta muualla

Helsingin kaupunginarkisto : K. A. Wigg Oy (1891 - 1948) arkistokokoelma
Keidaslampi

| Keidaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°02′00″N, 22°36′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  suo-oja Laholuomaan 
Järvinumero:  35.556.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,4 m 
Rantaviiva:  1,521 km 
Pinta-ala:  0,08071 km² 
 fiKeidaslampi 
Keidaslampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Kirjaskylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Keidaslampi on osa Laholuoman valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Se sijaitsee Horjunkeitaan eteläpuolella sen märimmän alueen reunalla. Keidaslammen ympäristö on ojitettua suota, mutta vain yksi suo-oja on kaivettu lampeen asti. Lammella ei ole lampeen kaivettua laskuojaa, mutta sen vedet suotuvat eteläpuolella olevaan suo-ojien verkostoon. Vaikka lampi on merkitty Laholuoman valuma-alueeseen, on arvailujen varassa, laskeko se sittenkin Iso Kivijärveen ja sitä kautta Kivijoen-Jämijoen valuma-aluetta. Maasto on täällä erittäin tasaista. Rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Rannat ovat kauttaaltaan pehmeää suota, joka kuuluu pienemmälle Rapalamminkeitaalle. Ainakin koillispuolella erottuu ilmakuvissa kermien raitoja, jotka seuraavat lammen rantaviivan muotoja. Lammen rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Asukkaat ovat ruopanneet rantaturpeikkoon 30–50 metriä pitkiä kanavia asunnon liepeelle. Asunnoille johtaa tiet  metsäautotieltä Ylisen Kirjasjärven tieltä. Parkanon ja Karvian välinen raja kulkee ohitse 400 metrin päästä lammen pohjoisrannasta.
Kankaanpään patteristo

Kankaanpään patteristo (lyhenne KanPsto) oli Niinisalon varuskunnassa Kankaanpäässä vuosina 1992–2001 toiminut Tykistöprikaatin joukkoyksikkö.
Historia

Kankaanpään patteristo perustettiin uutena joukkoyksikkönä Tykistöprikaatin aloittaessa toimintansa 1. maaliskuuta 1992. Sen tehtäväksi määrättiin sotilaskuljettajien koulutus Niinisalon varuskunnan käyttöön, minkä lisäksi sille siirrettiin aiemmin Tykistökoululle kuulunut päävastuu Tykistöprikaatille käskettyjen kertausharjoitusten järjestämisestä.
Niinisalon varuskunnassa vuodesta 1955 toiminut Eläinlääkintäkoulu lakkautettiin maaliskuun alussa 1994, jolloin sille kuuluneista tehtävistä sotakoirien ohjaajien ja sotilaspoliisien koulutus sekä eläinklinikka siirrettiin Kankaanpään patteristolle. Näistä muodostettiin patteristoon uusi esikuntapatteri.
Patteriston kertausharjoituspatteri järjesti 1990-luvun aikana Niinisalossa ja Rovajärven ampuma-alueella vuosittain 30–40 kertausharjoitusta, joissa koulutettiin yhteensä runsaat 2 000 reserviläistä.
Patteristo lakkautettiin vuoden 2001 alussa, jolloin se sulautettiin Tiedustelupatteristoon.
Organisaatio

Toimisto
Kuljetuspatteri
Alokasjaos
Kuljetusjaos
Kertausharjoituspatteri
Esikuntapatteri (1.3.1994 alkaen)
Toimitusjaos
Sotilaspoliisijaos
Koiranohjaajajaos
Eläinklinikka
Komentajat

Everstiluutnantti Kauko Kunnari 1. maaliskuuta 1992 – 1. huhtikuuta 1992
Kapteeni Mikko Kemppainen (vs.) 1. huhtikuuta 1992 – 1. kesäkuuta 1992
Everstiluutnantti Heimo Nordfors 1. kesäkuuta 1992 – 31. joulukuuta 1997
Majuri Hannu Lähde (vs.) 1. tammikuuta 1998 – 31. heinäkuuta 1998
Everstiluutnantti Matti Haavisto 1. elokuuta 1998 – 1. tammikuuta 2001
Perinteet

Kankaanpään patteriston vaalittaviksi perinteiksi määrättiin vuosina 1937–1939 toimineen Kankaanpään kertausharjoituskeskuksen, Niinisalossa talvisotaan perustetun Kenttätykistörykmentti 10:n III patteriston sekä jatkosotaan perustettujen Kenttätykistörykmentti 12:n esikunnan ja III patteriston sekä Kevyt patteristo 15:n perinteet. Kankaanpään patteriston perinnepäiväksi määrättiin talvisodan aikaisen KTR 10:n III patteriston perustamisen ja kokoamisen vuosipäivä 9. lokakuuta.
Graafikko Juhani Vepsäläisen suunnittelema Kankaanpään Patteriston pöytästandaari vihittiin käyttöön 9. lokakuuta 1994.
Keith Allen (jääkiekkoilija)

| Keith Allen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1923 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada
Kuollut: 4. helmikuuta 2014 (90 vuotta) Newtown Square, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bingo
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Seurat:  Detroit Red Wings
Hockey Hall of Fame
 1992 
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Detroit Red Wings | 1954  |
Courtney Keith ”Bingo” Allen (21. elokuuta 1923 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – 4. helmikuuta 2014 Newtown Square, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija, päävalmentaja ja General Manager. Viimeiseksi hän toimi NHL-joukkue Philadelphia Flyersin varapresidenttinä.
Pelaajaura

Keith Allen pelasi vuosina 1940–1941 juniorina Saskatoon Quakersin joukkueessa ja liittyi sen jälkeen EAHL-liigassa pelanneen Washington Eaglesin riveihin. Washingtonin vuoden jälkeen Allen siirtyi AHL-liigan Buffalo Bisonsin riveihin kaudeksi 1942–1943. Tässä vaiheessa toinen maailmansota katkaisi Allenin ammattilaisuran muutamaksi vuodeksi ja hän pelasi Saskatoonissa laivaston joukkueessa ja WCSHL-liigassa Saskatoon Elksin seniori-joukkueessa. Syksyllä 1946 Allen palasi AHL-liigaan Springfield Indiansin riveihin, jossa pelasi seuraavat viisi kautta. Syksyllä 1951 Allen siirtyi Springfieldistä Syracuse Warriorsin riveihin pelaten siellä seuraavat kaksi ja puoli kautta. Helmikuussa 1954 Warriorsin omistaja Eddie Shore yritti siirtää Allenin pelaamaan nyt Quebecin liigassa pelanneen Springfieldin riveihin, mutta Allen ja muutama muu pelaaja kieltäytyivät siirrosta ja heidät asetettiin pelikieltoon. Kaksi viikkoa myöhemmin Allen myytiin NHL joukkue Detroit Red Wingsiin, jossa hän pelasi 10 runkosarjan ottelua ja 5 ottelua pudotuspeleissä saaden näin nimensä Stanley Cup -pokaalin kylkeen. Allen pelasi vielä seuraavalla kaudella 18 ottelua Red Wingsin joukkueessa mutta pääosa kaudesta sujui farmiliiga WHL:n Edmonton Oilersin riveissä. Seuraavan kauden Allen pelasi WHL:n Brandon Regalsin joukkueessa ennen kuin siirtyi Seattle Americansin pelaaja-valmentajaksi. Allen lopetti pelaajauransa kevääseen 1957 ja siirtyi päätoimiseksi valmentajaksi.
Pelaajauran jälkeen

Vuodesta 1956 vuoteen 1965 Allen toimi Seattlen WHL-joukkueen valmentajana. Vuodet 1956–1958 joukkue pelasi Americansin nimellä ja sen jälkeen Seattle Totemsin nimellä. Yhdeksän kauden aikana joukkue jäi vain kerran pudotuspelien ulkopuolelle ja voitti keväällä 1959 WHL-liigan mestaruuden. 1967 Allen valittiin NHL:n laajennusjoukkue Philadelphia Flyersin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Joukkueen General Managerina toimi tuolloin Allenin entinen joukkuetoveri ja valmentaja Bud Poille. Flyers voitti divisioonansa ja oli paras uusista joukkueista. Allen toimi kaksi kautta Flyersin päävalmentajana kunnes korvasi Poillen joukkueen General Managerina. General Managerina hän oli luomassa legendaariseen maineeseen noussutta ”Broad Street Bullies” ryhmää, joka voitti Flyersille kaksi peräkkäistä Stanley Cup mestaruutta vuosina 1974 ja 1975. Hän oli myös perustamassa Flyersin farmijoukkue Maine Marinersia AHL-liigaan. Marinersista tuli aikaa myöten eräs AHL:n menestyneimmistä organisaatioista.
Allen kutsuttiin NHL:n Hall of Famen jäseneksi ns. rakentajien kategoriassa vuonna 1992
Aiheesta muualla

Keith Allen (jääkiekkoilija) The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Kati Ylä-Hokkala

Gandini-ryhmän esityksessä vuonna 2016 Kati Ylä-Hokkala ja Sean Gandini lähimpänä kameraa.
Kati Ylä-Hokkala on brittiläis-suomalainen sirkustaiteilija ja rytmisen voimistelun Suomen-mestari 1980-luvun puolivälistä.
Ylä-Hokkala on opiskellut tanssia ja tutkinut jongleerauksen ja tanssin suhdetta erilaisissa performansseissa ja teoksissa. 1990-luvun alussa hän perusti Sean Gandinin kanssa Gandini Juggling -esiintyjäryhmän, joka on esiintynyt ja opettanut eri puolilla Eurooppaa. Heillä on takanaan tuhansia esityksiä yli 50 maassa, ulottuen taidemuseoista oopperataloihin ja teattereista ulkoilmatilaisuuksiin. Kotimaassaan Britanniassa ryhmän esiintymispaikkoja ovat olleet muun muassa Lontoon Royal Opera House, Englannin kansallisooppera, The Royal National Theatre ja Sadler’s Wells.
2010-luvun lopussa Kati Ylä-Hokkala esiintyi Gandini-ryhmän mukana Philip Glassin oopperan Akhnaten tuotannoissa ensin Lontoossa ja sitten New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Yle Teema näytti Metropolitanin yli kolmituntisen esityksen helmikuussa 2024.
Aiheesta muualla

Kati Ylä-Hokkala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ken Davitian

Ken Davitian vuonna 2010.
Kenneth "Ken" Davitian (s. 19. kesäkuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu rooleistaan tuottaja Azamat Bagatovina komediaelokuvassa Borat (2006) ja rikollisjärjestön pikkupomo Shtarkerina elokuvassa  Salainen agentti 86.
Davitianin sukujuuret ovat Armeniassa. Hän perusti vuonna 2003 oman ravintolan kotikaupunkiinsa Los Angelesiin.
Aiheesta muualla

Ken Davitian Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ken Chu

| Ken Chu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1979 (ikä 45) Taiwan
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Ken Chu (kiin.: 朱孝天; pinyin: Zhū Xiàotiān; s. 15. tammikuuta 1979 Taiwan) on taiwanilainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
Aiheesta muualla

Ken Chu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keith Henson

Keith Henson
Howard Keith Henson (s. 1942) on yhdysvaltalainen elektroniikkainsinööri, joka tunnetaan aktiivisena skientologian vastustajana, sekä elämän pidennystä, kryoniikkaa, memetiikkaa ja evoluutiopsykologiaa käsittelevistä kirjoituksistaan.
1970-luvulla Henson perusti vaimonsa kanssa L5 Societyn, joka yhdistyi myöhemmin National Space Instituten kanssa ja muodosti National Space Societyn. 1980-luvulla hän kiinnostui kryoniikasta ja liittyi Alcor Life Extension Foundationiin. Lisäksi hän toimi Extropy Magazinen paperiversion toimittajana.
Henson vastaan skientologia

1990-luvulla Henson postitti skientologien salaisia kirjoituksia alt.religion.scientology uutisryhmään, koska halusi todistaa skientologien harjoittavan lääketieteellistä huijausta. Skientologit haastoivat Hensonin oikeuteen ja oikeustaistelun jälkeen Henson todettiin syylliseksi tekijänoikeusloukkaukseen (muun muassa Electronic Frontier Foundation on kritisoinut päätöstä). Henson haki itsensä konkurssiin ja osoitti mieltään skientologien elokuvastudio Gold Basen edessä, minkä jälkeen hänet pidätettiin.
Henson tuomittiin puolen vuoden vankeuteen, mutta hän uskoi, että vankilaan joutuminen asettaisi hänet hengenvaaraan skientologien taholta. Niinpä hän haki poliittista turvapaikkaa Kanadasta ja eli Brantfordissa, Ontariossa vuosina 2001-2005. Kun turvapaikka-anomuksesta päätettiin antaa lopullinen ratkaisu, Henson epäili hylkäävän päätöksen johtavan siihen, että viranomaiset palauttaisivat hänet USA:han ja päätti lähteä maasta päätöstä edeltävänä yönä. Henson pidätettiin Arizonassa vuonna 2007. Hänet vapautettiin samana vuonna.
Aiheesta muualla

KeithHenson.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Keith Hensonin kirjoituksia scientologiasta
Karl August Varnhagen von Ense

| Karl August Varnhagen von Ense |
| --- | --- |
 Karl August Varnhagen von Ense
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1785 Düsseldorf
Kuollut: 10. lokakuuta 1858 (73 vuotta) Berliini
Ammatti:  kirjailija, diplomaatti, sotilas
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl August Varnhagen von Ense (21. helmikuuta 1785 Düsseldorf – 10. lokakuuta 1858 Berliini) oli saksalainen kirjailija ja diplomaatti.
Varnhagen von Ense opiskeli yliopistossa Berliinissä, Hallessa ja Tübingenissä. Hän liittyi 1809 vänrikkinä Itävallan armeijaan, haavoittui taistelussa Wagramissa ja palveli sen jälkeen eversti Bentheimin ruhtinaan adjutanttina ja oli mukana tämän matkoilla. Sotaretkellä Pohjois-Saksassa ja Ranskassa 1813–1814 hän oli Venäjän armeijan kapteeni ja kenraali Friedrich Karl von Tettenbornin adjutantti. Hän julkaisi kirjoituksia aikalaistapahtumista. Pian hän siirtyi diplomaattiuralle Preussiin, oli kansleri Karl August von Hardenbergin mukana Wienin kongressissa ja Pariisissa. Hänet nimitettiin 1816 pääministeriksi Karlsruhessa, mutta nimitys peruttiin 1819 varomattoman puheen vuoksi, ja sen jälkeen hän asui Berliinissä salaisen lähetysneuvoksen tittelillä ja hoiti aika ajoin joitakin diplomaatintehtäviä.
Varnhagen von Ense kommentoi myöhemmin poliittisia oloja, joita hän tarkkaili lähietäisyydeltä, vaikka ei voinut osallistua niihin aktiivisesti. Varnhagen von Ensen julkaisuista merkittäväksi nousee hänen Adelbert von Chamisson kanssa 1804–1806 julkaisemansa Musenalmanach sekä monet elämäkerralliset teokset, joissa hän saattoi hyödyntää laajaa tuttavapiiriään. Hän kävi kirjeenvaihtoa aikansa saksalaisten merkkihenkilöiden kanssa. Kirjeenvaihtoa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen. Päiväkirjoja Tagebücher  julkaisi hänen sisarentyttärensä Ludmilla Assing, joka joutui asiasta syytteeseen. Varnhagen von Ensen puoliso oli kirjallisen salongin pitäjä Rahel Varnhagen von Ense.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl August Varnhagen von Ense Wikimedia Commonsissa
Kati Wolf

| Kati Wolf |
| --- | --- |
 Wolf vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1974 (ikä 50)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kati 
Laulukielet:  englanti, unkari
Tyylilajit:  Popmusiikki
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Sony Music 
Aiheesta muualla
www.wolfkati.hu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kati Wolf (s. 24. syyskuuta 1974 Szentendre) on unkarilainen laulaja. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia.
Wolf osallistui Unkarin X-Faktor-kilpailuun vuonna 2010. Seuraavana vuonna hänet valittiin edustamaan maataan Düsseldorfissa järjestettyyn vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuun. Hän osallistui kilpailuun kappaleella ”What About My Dreams?” ja sijoittui finaalissa 22:nneksi. Vuonna 2015 hän sijoittui Unkarin euroviisukarsinnassa kappaleella ”Ne engedj el” viidenneksi.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Kiesit

Hansom-mallin kyytikiesit, joissa kuomullinen matkustajaistuin ja takana kuskinpukki. Matkustajaistuimen edessä korkea roiskesuoja.
Avoimet kiesit, joissa jousitettu istuin, ajovalot ja jarrulaite.
Kiesit (ranskan sanasta chaise) eli rattaat (myös kääsit, keisit) ovat kaksipyöräinen kiinteäaisainen hevosajoneuvotyyppi. Kiesejä käytetään henkilöajoon ja kevyeen tavarankuljetukseen.
Nappularattaiksi on Suomessa kutsuttu kiesejä, joissa on pienalliset laidat. Nappula on murteellinen sana pienalle.
Kiesejä käytettäessä kuorman tasapainotus ja aisojen sopiva kiinnitys on tärkeässä asemassa: liian etupainoinen kuorma painaa hevosen selkää ja takapainoinen sen rintaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avoimia kiesejä Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuomullisia kiesejä Wikimedia Commonsissa
Kerbogha

Kerbogha piirittämässä Antiokiaa.
Kerbogha (arab. كربغا‎‎, turk. Kürboğa) oli Mosulin atabeg eli kuvernööri ensimmäisen ristiretken aikaan.
Vuonna 1098 Kerbogha sai tietää ristiretkeläisten piirittävän Antiokiaa, ja johti joukkonsa kaupungin avuksi. Saavuttuaan paikalle kaupunki oli jo ristiretkeläisten hallussa. Nämä eivät kuitenkaan olleet ehtineet muonittaa kaupunkia, joten Kerbogha alkoi vuorostaan piirittää Antiokiaa. Ristiretkeläiset lähettivät Pietari Erakon neuvottelemaan Kerboghan kanssa mahdollisuudesta ratkaista tilanne kaksintaistelulla, mutta Kerbogha kieltäytyi ja jatkoi piiritystä.
Piirityksen aikana ristiretkeläisten mukana ollut Pietari Bartolomeus väitti nähneensä näyn pyhästä keihäästä, jonka he pian löysivät kaupungista. Keihään löytymistä pidettiin hyvänä enteenä ja se kohotti kristittyjen moraalia vaikeassa tilanteessa. Samaan aikaan muslimien sotajoukoissa syntyi ristiriitoja, sillä se sisälsi armeijoita useilta alueilta. Ainoa sotajoukkoa yhdessä pitänyt asia olikin pelko siitä, että Kerboghan todellinen tavoite olisi heidän lääniensä valtaus.
28. kesäkuuta ristiretkeläiset hyökkäsivät Antiokiasta Bohemundin johdolla. Kerbogha yllättyi ristiretkeläisten voimakkaasta hyökkäyksestä, sillä oli odottanut huonosti organisoitua, heikkoa armeijaa. Tällöin Kerboghaa pelänneet emiirit päättivät nöyryyttää tätä ja jättäytyivät taistelusta kriittisellä hetkellä. Kerboghan täytyi perääntyä ja hän palasi Mosuliin epäonnistuneena.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kerbogha
Kankaanpään kaupunginmuseo

| Kankaanpään kaupunginmuseo |
| --- | --- |
 Kankaanpään kaupunginmuseo kesällä 2024.
Tyyppi:  Museokompleksi, museo, kaupunginmuseo 
Osoite:  Museokatu 10, 38840 Niinisalo  
Sijainti:  Niinisalo 
Kotisivut:  uusi.kankaanpaa.fi/kulttuuri-l... 
Koordinaatit:  61°50′53″N, 22°27′54″E
 fiKankaanpään kaupunginmuseo 
Kankaanpään kaupunginmuseo sijaitsee entisen kansakoulun tiloissa Kankaanpään Niinisalossa. Kulttuurihistoriallisen osaston ohella museoon kuuluu myös taidekokoelmia.
Näyttelytoiminta

Perusnäyttelyssä voi tutustua esimerkiksi kankaanpääläisen lastenvaatevalmistaja Reiman kehitykseen. Lisäksi museossa on vuosittain vaihtuvia näyttelykokonaisuuksia, jotka käsittelevät kuvataidetta ja paikallishistoriaa. Kaupungin huomattavan laaja, ulkotiloissakin esillä oleva julkinen taide kuuluu myös kaupunginmuseon toimialaan. Aiempi varuskunnan historiasta kertonut osasto suljettiin keväällä 2021.
Tilat

Vuonna 1977 Kankaanpään kaupunki päätti sijoittaa museon Niinisalon läntisen kansakoulun tiloihin. Sinne perustettiin samana vuonna myös valtakunnallinen tykistöaselajin erikoismuseo, Tykistömuseo. Tykistömuseo siirrettiin 1997 keskeisemmälle paikalle Hämeenlinnaan.
Tykistömuseolta vapautuneisiin tiloihin perustettiin kaupunginmuseon varuskuntaosasto (varuskuntamuseo), jossa on esillä muun muassa vuosina 1945–1947 toiminut Niinisalon internaatti eli sisäoppilaitos niille sotaveteraaneille, joilta koulu oli jäänyt kesken sodan vuoksi. Oppilaiden keski-ikä oli 25 vuotta ja vanhin oppilas oli 36-vuotias. Varuskuntamuseo-osasto suljettiin tiloihin sijoitetun Niinisalon koulun tieltä keväällä 2021.
Taidekokoelmat

Samaan aikaan Tykistömuseon poismuuton kanssa professori Kauko Räike ja taiteilija Sinikka Räike luovuttivat lähes koko hallussaan olleen tuotantonsa Kankaanpään kaupungille. Taidekokoelma päätettiin sijoittaa kaupunginmuseoon.
Kankaanpään kaupunginmuseon toimialaan kuuluu myös Kankaanpään runsas julkinen taide. Ulkotilassa sijaitsevista yli sadasta veistoksista ja muista teoksista on koottu kokonaisuus nimellä Kankaanpään taidekehä, ja näistä on laadittu esite ja teosluettelo teosten omatoimisen tutustumisen mahdollistamiseksi.
Aiheesta muualla

Kankaanpään kaupunginmuseon sivut
Kefiksiimi

| --- | --- |

Kefiksiimi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6R,7R)-7-[[(2Z)-2-(2-amino-1,3-tiatsol-4-yyli)-2-(karboksimetoksi-imino)asetyyli]amino]-3-eteenyyli-8-okso-5-tia-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 79350-37-1
ATC-koodi: J01DD08
PubChem CID: 5362065
DrugBank: DB00671
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H15N5O7S2 
Moolimassa: 453,47
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 31 %
Proteiinisitoutuminen: 70 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 3–4 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Kefiksiimi (C16H15S2N5O7) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. Kefiksiimi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.