stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ion Gheorghe Maurer

| Ion Gheorghe Maurer |
| --- | --- |
 Ion Gheorghe Maurer vuonna 1968.
Romanian 49. pääministeri
 2. kesäkuuta 1961 – 24. kesäkuuta 1974  
Edeltäjä:  Chivu Stoica
Seuraaja:  Manea Mănescu
Romanian kansantasavallan Korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja (=presidentti)
 7. tammikuuta 1958 – 1961  
Edeltäjä:  Petru Groza
Seuraaja:  Gheorghe Gheorghiu-Dej
Romanian ulkoministeri
 15. heinäkuuta 1957 – 15. tammikuuta 1958  
Edeltäjä:  Grigore Preoteasa
Seuraaja:  Avram Bunaciu
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1902  Bukarest, Romania
Kuollut: 8. helmikuuta 2000 (97 vuotta)  Bukarest, Romania
Tiedot
Puolue:  Romanian kommunistinen puolue
 Huomautukset  Romanian presidentti oli virallisesti Romanian kansantasavallan Korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja. 
Ion Gheorghe Maurer (23. syyskuuta 1902 Bukarest – 8. helmikuuta 2000 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko. Hän toimi Romanian ulkoministerinä 1957–1958, nimellisenä valtionpäämiehenä 1958–1961 ja pääministerinä 1961–1974.
Maurer oli osittain saksalaista sukujuurta. Hänellä oli keskiluokkainen tausta ja hän oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuului Romanian kommunistiseen puolueeseen vuodesta 1936. Toisen maailmansodan aikana hän oli vangittuna. Sodan jälkeen hän toimi kommunistisessa Romaniassa monissa johtavissa asemissa. Vuosina 1958–1961 hän oli suuren kansalliskokouksen presidiumin puhemies eli Romanian nimellinen valtionpäämies, minkä jälkeen hän siirtyi pääministeriksi. Pääministerikaudellaan hänen on sanottu olleen Romanian toiseksi vaikutusvaltaisin johtaja presidentti Nicolae Ceaușescun jälkeen. Maurer omistautui varsinkin ulkopolitiikalle. Hän pyrki Ceaușescun tavoin lisäämään Romanian itsenäistä liikkumavaraa suhteessa Neuvostoliittoon ja yritti myös sovitella 1960-luvulla Neuvostoliiton ja Kiinan välistä kiistaa. Ideologisesti häntä pidettiin maltillisena.
Maurerin on oletettu vetäytyneen pääministerin tehtävistä vuonna 1974 siksi, että hän ei hyväksynyt Ceaușescun voimistuvaa itsevaltaisuutta. Virallisesti eron syynä oli heikentynyt terveys. Maurer oli loukkaantunut vakavasti, kun häntä kuljettanut jeeppi suistui tieltä metsästysmatkan aikana vuonna 1970. Maurer kuoli Bukarestissa 97-vuotiaana vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ion Gheorghe Maurer Wikimedia Commonsissa
Ion Duca

| Ion Duca |
| --- | --- |
 Ion Duca.
Romanian pääministeri
 14. marraskuuta – 29. joulukuuta 1933  
Edeltäjä:  Alexandru Vaida-Voevod
Seuraaja:  Constantin Angelescu
Romanian ulkoministeri
 19. tammikuuta 1922 - 29. maaliskuuta 1926  
Edeltäjä:  Gheorghe Derussi
Seuraaja:  Ion Mitilineu
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1879  Bukarest
Kuollut: 30. joulukuuta 1933 (54 vuotta)  Sinaia, Romania
Ammatti:  Lakimies
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liberaalipuolue
Ion Gheorghe Duca (20. joulukuuta 1879 Bukarest – 30. joulukuuta 1933 Sinaia) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä marras–joulukuussa 1933. Hän joutui äärioikeistolaisen Rautakaartin salamurhaamaksi.
Kansallisliberaaliin puolueeseen (PNL) kuulunut Duca valittiin Romanian parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1907. Vuonna 1914 hän tuli ministeriksi Ion I. C. Brătianun hallitukseen. Vuosina 1922–1926 Duca toimi Romanian ulkoministerinä ja oli innokas Pikkuententen kannattaja. Kuningas Kaarle II nimitti hänet pääministeriksi vaalien alla 14. marraskuuta 1933. Pääministerinä Ducan päähuolena oli alusta alkaen Rautakaartin kurissapitäminen. Hän kielsi Rautakaartin poliittisena siipenä toimineen Kaikki isänmaalle -puolueen ja määräsi poliisit iskemään Rautakaartin jäseniä vastaan sekä pidättämään näitä joukoittain. Kostona tästä kolme liikkeen kannattajaa ampui hänet Sinaian rautatieasemalla päivää vaalien jälkeen.
Ducan salamurhaajat Nicolae Constantinescu, Ion Caranica ja Doru Belimace tunnettiin yhdessä lempinimellä Nicadori. Heidät tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Heidät sekä Rautakaartin toisen murhaiskuryhmän Decemvirin jäsenet ammuttiin vankilakuljetuksen yhteydessä 30. marraskuuta 1938.
Duca oli perustamassa Romanian partioliikettä Cercetașii Românieita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ion Duca Wikimedia Commonsissa
Ilkka Tuomi

Ilkka Tuomi laittaa paellaa
Ilkka Tuomi on suomalainen tietojenkäsittelytieteen ja etenkin internetin sekä innovaatioverkostojen tutkija. Hän on julkaissut useita kirjoja ja artikkeleja, joista etenkin Mooren lakia arvosteleva artikkeli First Monday -lehdessä vuodelta 2002 on tunnettu. Tuomi on ollut tutkijana Nokian tutkimuskeskuksessa sekä Euroopan komission yhteisesä tutkimuskeskuksessa (Joint Research Center) Sevillassa. 1980-luvulla Tuomi oli jäsen Sturm und Drang -nimisessä yhtyeessä.
Aiheesta muualla

Ilkka Tuomen henkilökohtainen sivu
IMEC

IMEC (Interuniversity Microelectronics Centre) on eurooppalaisen puolijohdeteollisuuden yhteinen tutkimuslaitos, joka sijaitsee Leuvenin lähistöllä Belgiassa. Vuonna 2005 on avattu osasto Alankomaissa (IMEC-NL) yhteistyössä TNO:n (Netherlands Organisation for Applied Scientific Research) kanssa. IMEC keskittyy seuraavan sukupolven elektroniikan tutkimukseen noin 3-10 vuotta ennen teollisuuden tarvetta. IMECin organisaatiossa on noin 1,400 henkeä.
IMECin perusti Prof. Roger Van Overstraeten 1984 voittoa tavoittelemattomana organisaationa Leuven Katolisen yliopiston yhteyteen ja sillä on valvova johtoryhmä, jossa ovat mukana teollisuuden edustajat, yliopistojen edustajat ja Flanderin hallinnon edustajat. Kesäkuussa 1999 professori Gilbert Declerck tuli Roger Van Overstraetenin seuraajaksi laitoksen johtajaksi.
Päätutkimuskohteita

CMOS-pohjainen nanoelektroniikka
Nanoteknologia ja  CMOS-tekniikan jälkeinen nanoelektroniikka
Ohutkalvorakenteiden karakterisointi, luotettavuus ja mallinnus
Multi-moodi multimedia (M4) tekniikka
Langattomien autonomisten lähettimien sovellukset
Aurinkokennot
Kehittyneet mikropiirien pakkaus ja liitostekniikat
Vähän kuluttuvat mikropiirit perustuen III-V Materiaaleihin (GaN, GaAs...)
Bioelektroniikka and Neuroproteesit
Orgaaninen elektroniikka
RF laitteet ja tekniikka
Suunnittelu metodiikka ja tekniikka koskien EDA (Electronic design automation) sovelluksia.
Aiheesta muualla

IMEC
IMEC-NL
Inga Jasinskaja-Lahti

Inga Jasinskaja-Lahti (s. 1971) on suomalainen sosiaalipsykologi. Hän työskentelee sosiaalipsykologian professorina Helsingin yliopiston Valtioteteellisessä tiedekunnassa. Jasinskaja-Lahti on erikoistunut tutkimaan ryhmien välisiä suhteita. Hänen pääasiallisena tutkimuskohteenaan ovat eri sosiaalisten ja kulttuuristen ryhmien välisten suhteiden dynamiikka sekä ryhmien välisen vuorovaikutuksen poliittiset ja sosiaaliset seuraukset ja suhteiden positiivisen kehityksen tukeminen.[lähde? ]
Koulutus ja tehtävät

Jasinskaja-Lahti opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui psykologian maisteriksi vuonna 1995 ja myöhemmin vuonna 2000 sosiaalitieteiden tohtoriksi. Vuonna 2003 hän sai sosiaalipsykologian dosentin arvonimen. Jasinskaja-Lahti nimitettiin Helsingin yliopiston sosiaalipsykologian professoriksi vuonna 2012. Jasinskaja-Lahti on Suomen Etnisten suhteiden neuvottelukunnan asiantuntijajäsen. Hän toimi myös kaksi kautta valtakunnallisen yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunnan jäsenenä vuoteen 2019 asti.[lähde? ]
Tutkimus

Jasinskaja-Lahden tutkimuksen ytimessä ovat sosiaaliset identiteetit ja identiteettineuvottelut, ryhmien väliset asenteet, emootiot, stereotypiat, ennakkoluulot ja syrjintä, ryhmien välinen kontakti sekä tosielämässä että verkossa, mukaan lukien virtuaalitodellisuudessa, maahanmuuttajien akkulturaatio ja kotoutuminen sekä ennakkoluuloja vähentävät interventiot.
Jasinskaja-Lahti johtaa ESSO-tutkimusryhmää [3], joka on moninainen, kansainvälinen ja tuottelias tiedeyhteisö, joka työskentelee ryhmien välisten suhteiden parissa Helsingin yliopistossa.
Jasinskaja-Lahti toimii useiden kansallisten ja kansainvälisten tutkimushankkeiden vetäjänä ja on kirjoittajana yli sadassa julkaisussa. (Julkaisuja: https://researchportal.helsinki.fi/en/persons/inga-jasinskaja-lahti)
Jasinskaja-Lahti on toiminut kansainvälisen Journal of Community and Social Psychology and The International Journal of Intercultural Relations -lehden apulaistoimittajana sekä ollut useiden muiden lehtien toimituskunnassa.
Julkaisuja

Jasinskaja-Lahti, I., Liebkind, K., & Solheim, E. (2009). To Identify or Not To Identify? National Disidentification as an Alternative Reaction to Perceived Ethnic Discrimination. Applied Psychology: An International Review, 58(1), 105-128.
Jasinskaja-Lahti, I., Celikkol, G., Renvik, T. A., Eskelinen, V., Vetik, R., & Sam, D. (2018). When Psychological Contract Is Violated: Revisiting the Rejection-Disidentification Model of Immigrant Integration. Journal of Social and Political Psychology,6(2), 484-510.
Jasinskaja-Lahti, I., Renvik, T.A., Van der Noll, J., Rohmann, A., & Verkuyten, M. (2020). Dual citizenship and perceived loyalty of immigrants. Group Processes and Intergroup Relations, 23(7), 996-1013.
Lisää julkaisuja: https://researchportal.helsinki.fi/fi/persons/inga-jasinskaja-lahti/publications/
Iso Kalliolampi (Keuruu)

| Iso Kalliolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°18′24″N, 24°28′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Pieneen Kalliolampeen 
Järvinumero:  35.625.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  164,2 m  
Rantaviiva:  1,776 km  
Pinta-ala:  4,145 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kalliolampi 
Iso Kalliolampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Simsiön kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Hepolammen valuma-alueeseen (35.625) se kuuluu.
Limonadi Elohopea

| Limonadi Elohopea> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1994–2004
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Laulukieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Limonadi Elohopea oli vuosina 1994–2004 toiminut turkulainen yhtye.
Historia

Limonadi Elohopea oli suomalainen rockyhtye, joka perustettiin Turussa syksyllä 1994 ja joka lopetti toimintansa vuonna 2004. Bändin laulaja-kitaristi ja lauluntekijä Tero-Petri Suovasen mukaan Limonadi Elohopea oli amerikkalaisen indie-kitararockin perillinen. Bändi erottui aikalaisistaan yhdistelemällä vaihtoehtorockia ja kirjavan fragmentaarisia suomenkielisiä sanoituksia.
Tero-Petri Suovanen, basisti Sakari Seppälä, kosketinsoittaja Petteri Eeva, rumpali Jussi Hämäläinen ja kitaristi Tero Kohtamäki perustivat Limonadi Elohopean vuonna 1994. Yhtye sai nimensä Syd Barrettin Baby Lemonade -kappaleen ja Mercury Rev -bändin mukaan. Limonadi Elohopea soitti ensimmäiset treeninsä Liedon nuorisotalolla syyskuussa 1994 ja ensimmäisen keikkansa Appelsiini-klubilla saman vuoden joulukuussa.
Keväällä 1995 Limonadi Elohopean ensimmäisestä demonauhasta vakuuttunut levy-yhtiö Poko Rekords teki bändin kanssa sopimuksen kolmen albumin julkaisusta. Debyyttialbumi Trukilla yli vaikeuksien ilmestyi syyskuussa 1995, Jani Lankisen tuottama Ahmatti helmikuussa 1997, Matti Nurron kanssa tehty Laavaa keväällä 1998.
Talvella 1999 yhtyeen kokoonpano muuttui, kun kitaristi Tero Kohtamaen paikan peri Juha Nousiainen. Uusi kokoonpano äänitti Limonadi Elohopean neljännen albumin äänittäjäkaksikko Heikki Merenkylän ja Pasi Kerkolan kanssa. Saippua-niminen levy ilmestyi maaliskuussa 2000. Saman vuoden kesällä basisti Sakari Seppälä erosi bändistä, joka pestasi hänen tilalleen Raine Hynnisen. Syksyllä 2001 myös rumpali Jussi Hämäläinen jätti Limonadi Elohopean, ja hänen paikalleen istui Mikko Erjossaari.
Limonadi Elohopean viimeiseksi jäänyt albumi Halaus ilmestyi maaliskuussa 2003 Merceedees Tuotannon kautta. Bändi soitti viimeisen keikkansa 10.6.2004 Turussa Down by the Laituri -festivaalilla.
Jäsenet

Tero-Petri Suovanen – laulu, kitara
Petteri Eeva – koskettimet
Sakari Seppälä – bassokitara
Tero Kohtamäki – kitara
Jussi Hämäläinen – rummut
Juha Nousiainen – kitara
Raine Hynninen – basso
Mikko Erjossaari – rummut
Julkaisut > Albumit

Trukilla yli vaikeuksien (1995)
Ahmatti (1997)
Laavaa (1998)
Saippua (2000)
Halaus (2003)
Taskuelokuvia 94–04 (2007, kokoelmalevy)
Julkaisut > Singlet

Magenta (1995)
Neiti nahkahansikas (1995)
Katkeran rauhallinen (1998)
Liekkimaja (2000)
Julkaisut > Videot

Neiti nahkahansikas (1995, ohj. Tommi Pietiläinen)
Menen Laurin luo (1997, ohj. Tommi Pietiläinen)
Ollaan kaheleita (1998, ohj. Tuukka Temonen)
Liekkimaja (2000, ohj. Lasse Ulven ja Mika Manninen)
Aiheesta muualla

https://limonadielohopea.com/ Viralliset kotisivut
Issy-les-Moulineaux

| Issy-les-Moulineaux |
| --- | --- |
 Villa Haussmann
 vaakuna
 Issy-les-Moulineauxin sijainti Pariisin metropolialueella
 Koordinaatit: 48°49′26″N, 02°16′12″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Boulogne-Billancourt
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,25 km²
Väkiluku (2014):  67 360
 – Väestötiheys:  15 849,4 as./km²
Postinumero:  92130
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Issy-les-Moulineaux on Pariisin läntinen esikaupunki 6,6 kilometriä Pariisin keskustasta. Moulineaux’n arrondissementti on Boulogne-Billancourt. Kunnassa on arviolta 67 360 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 4,25 neliökilometriä.
Issy-les-Moulineaux oli alun perin raskaan teollisuuden alue, mutta nykyään se on liike-elämän keskuksia. Ranskalaisen televisiokanava France 24:n lähetyspaikka sijaitsee Moulineauxissa.
Issy-les-Moulineaux’ssa on kaksi metroasemaa: Corentin Celton ja Mairie d'Issy, sekä kaksi RER-asemaa: Issy – Val de Seine ja Issy.
Issy-les-Moulineaux’ssa syntyneitä

Manu Larcenet, sarjakuvapiirtäjä
Ivan Tšerepnin, säveltäjä
Serge Tšerepnin, säveltäjä, edellisen veli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Issy-les-Moulineaux Wikimedia Commonsissa
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
Rue Ernest Renan Issy-les-Moulineauxssa
Lihan värinä

| Lihan värinä> Carne trémula |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pedro Almodóvar
Käsikirjoittaja:   Pedro Almodóvar  Jorge Guerricaechevarría  Ray Loriga 
Perustuu:  Ruth Rendellin romaaniin Live Flesh (1986)
Tuottaja:  Agustín Almodóvar
Säveltäjä:  Alberto Iglesias
Kuvaaja:  Affonso Beato
Leikkaaja:  José Salcedo
Tuotantosuunnittelija:  Antxón Gómez
Pukusuunnittelija:  José María de Cossío
Pääosat:   Javier Bardem  Francesca Neri  Liberto Rabal 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   El Deseo  Ciby 2000  France 3 Cinéma 
Levittäjä:  Warner Bros. Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   1997-10-99. lokakuuta 1997 (Espanja)  1997-10-2929. lokakuuta 1997 (Ranska)  1998-12-2525. joulukuuta 1998 (Suomi)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:   espanja  (esiintyy myös italiaa ja bulgariaa) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lihan värinä (esp. Carne trémula; ransk. En chair et en os) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Pedro Almodóvarin ohjaama espanjalais-ranskalainen eroottinen jännitysdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Javier Bardem, Francesca Neri ja Liberto Rabal. Sivuosia näyttelevät muun muassa Ángela Molina, José Sancho, Penélope Cruz ja Pilar Bardem.
Lihan värinä perustuu löyhästi brittiläisen rikoskirjailija Ruth Rendellin palkittuun psykologiseen jännitysromaaniin Live Flesh vuodelta 1986. Romaanin pohjalta Pedro Almodóvar sovitti elokuvan käsikirjoituksen Jorge Guerricaechevarrían ja Ray Lorigan kanssa. Elokuvan tuottajana oli Agustín Almodóvar.
Lihan värinä sai elokuvakriitikoilta myönteiset arvostelut ja muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Bafta-ehdokkuuden.
Juoni

Nuori Isabel-niminen prostituoitu (Penélope Cruz) synnyttää poikalapsen madridilaisessa linja-autossa jouluyönä 1970. Tapahtuneesta nousee suuri kohu, minkä seurauksena poikalapsi saa itse pormestarilta elinikäisen ilmaislipun kaikkiin kaupungin linja-autoihin.
Kaksikymmentä vuotta myöhemmin Víctor Plazasta (Liberto Rabal) on kasvanut rauhallinen mutta ailahteleva nuorimies, joka tapaa Madridin yöelämässä naisen, huumeriippuvaisen Elénan (Francesca Neri). Víctor ei saa häntä illan jälkeen enää mielestään ja etsii tämän käsiinsä. Hän löytää Elénan, joka kuitenkin kieltää tuntevansa hänet. He alkavat tapella naisen asunnossa, ja pian paikalle saapuvat naapurien hälyttämät poliisit David (Javier Bardem) ja Sancho (José Sancho), jotka tulkitsevat kiistan raiskausyritykseksi. Kamppailun aikana Víctor ampuu vahingossa Davidia, joka halvaantuu ja joutuu loppuelämäkseen pyörätuoliin, ja Víctor tuomitaan tästä vankilaan.
Kun Víctor vapautuu vuosia myöhemmin vankilasta, hän saa kuulla äitinsä menehtyneen hiljattain. Hän saa tietää myös Elénan raitistuneen ja menneen Davidin kanssa naimisiin. Davidista on tullut kansallinen kuuluisuus, pyörätuolikoripallon sankaripelaaja. Vaikka Víctor on edelleen rakastunut Elénaan, hän aloittaa suhteen Sanchon vaimon, yksinäisen Claran (Ángela Molina) kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Javier Bardem  | … |  David   |
|  Francesca Neri  | … |  Eléna   |
|  Liberto Rabal  | … |  Víctor Plaza   |
|  Ángela Molina  | … |  Clara   |
|  José Sancho  | … |  Sancho   |
|  Penélope Cruz  | … |  Isabel Plaza Caballero   |
|  Pilar Bardem  | … |  doña Centro de Mesa   |
|  Mariola Fuentes  | … |  Clementina   |
|  Álex Angulo  | … |  Tony   |
|  Josep Molins  | … |  Josep   |
Tuotanto

Lihan värinä -elokuvan kuvaukset alkoivat 3. helmikuuta 1997 ja päättyivät 15. huhtikuuta 1997. Elokuva kuvattiin työnimellä Carne de cañón Madridissa, Espanjassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat espanjalainen El Deseo ja ranskalaiset Ciby 2000 ja France 3 Cinéma.
Julkaisu ja vastaanotto

Lihan värinä sai ensi-iltansa Espanjassa 9. lokakuuta 1997 ja Ranskassa 29. lokakuuta 1997. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 1998. Elokuva tuotti Espanjassa 4 990 779 euron lipputulot ja Yhdysvalloissa 1 713 459 dollarin lipputulot. Lihan värinä oli Suomessa 54. katsotuin elokuva 22 541 hengen katsojamäärällään vuonna 1998. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Espanjassa El Deseo, Ranskassa Ciby Distribution ja Suomessa Warner Bros. Finland Oy.
Lihan värinä on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 80% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,2/10 keskiarvolla. Tulos perustuu 40 arviointiin. 13 273 käyttäjästä 87% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,9/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 18 arvostelun perusteella elokuva on saanut 69 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 19 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,7/10. Internet Movie Databasen 23 372 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,5/10.
Lihan värinä julkaistiin ensi kerran DVD:lle Espanjassa 13. huhtikuuta 1998, Ranskassa 25. lokakuuta 2000 ja Suomessa 16. lokakuuta 2003.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas / ehdokkaat | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Goya-palkinto | Paras miessivuosa | José Sancho | Voitto |
| Goya-palkinto | Paras miespääosa | Javier Bardem | Ehdokkuus |
| Goya-palkinto | Paras naissivuosa | Ángela Molina | Ehdokkuus |
| Unión de Actores y Actrices -palkinto | Elokuva: paras roolisuoritus pienessä sivuosassa | Pilar Bardem | Voitto |
| Unión de Actores y Actrices -palkinto | Elokuva: paras roolisuoritus pienessä sivuosassa | Penélope Cruz | Ehdokkuus |
| Unión de Actores y Actrices -palkinto | Elokuva: paras roolisuoritus sivuosassa | Ángela Molina | Ehdokkuus |
| Fotogramas de Plata -palkinto | Paras miesnäyttelijä elokuvassa | Javier Bardem | Voitto |
| Fotogramas de Plata -palkinto | Paras naisnäyttelijä elokuvassa | Ángela Molina | Voitto |
| Nastro d’argento | Paras naispääosa | Francesca Neri | Voitto |
| Nastro d’argento | Paras ulkomaalainen ohjaaja | Pedro Almodóvar | Voitto |
| Euroopan elokuvapalkinto | Paras elokuva | Agustín Almodóvar | Ehdokkuus |
| Euroopan elokuvapalkinto | Paras miespääosa | Javier Bardem | Ehdokkuus |
| Bafta-palkinto | Paras vieraskielinen elokuva | Pedro Almodóvar Agustín Almodóvar | Ehdokkuus |
| BIFA-palkinto | Paras ulkomaalainen independent-elokuva (vieraskielinen) | Pedro Almodóvar | Ehdokkuus |
| Satellite-palkinto | Paras vieraskielinen elokuva | Pedro Almodóvar | Ehdokkuus |
| Film Critics Circle of Australia -palkinto | Paras vieraskielinen elokuva | Lihan värinä | Ehdokkuus |
| ACCA-palkinto | Paras vieraskielinen elokuva | Lihan värinä | Ehdokkuus |
| OFTA-elokuvapalkinto | Paras vieraskielinen elokuva | Lihan värinä | Ehdokkuus |
| Yleisöpalkinto (Popcornin elokuvajuhlat) | Yleisöpalkinto (Popcornin elokuvajuhlat) | Pedro Almodóvar | Voitto |
| Yleisöpalkinto (SESC:n elokuvajuhlat) | Paras ulkomaalainen ohjaaja | Pedro Almodóvar | Voitto |
| Kriitikoiden palkinto (SESC:n elokuvajuhlat) | Paras ulkomaalainen ohjaaja | Pedro Almodóvar | Voitto |
| Kriitikoiden palkinto (SESC:n elokuvajuhlat) | Paras ulkomaalainen elokuva | Pedro Almodóvar | Voitto |
| Yleisöpalkinto (São Paulon elokuvajuhlat) | Paras elokuva | Pedro Almodóvar | Ehdokkuus |
| Yoga-palkinto | Huonoin espanjalainen miesnäyttelijä | Liberto Rabal | Voitto |
Aiheesta muualla

Lihan värinä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lihan värinä Elonet.
Lihan värinä AllMoviessa. (englanniksi)