stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pan Am (televisiosarja)
Näyttelijät > Pääosat

Christina Ricci - Margaret ”Maggie” Ryan: Pan Amin lentoemäntä, joka ei pelkää venyttää lentoyhtiön sääntöjä sekä esimiestensä hermoja.
Margot Robbie - Laura Cameron: Pan Amin aloitteleva lentoemäntä sekä Kate Cameronin nuorempi sisar. Laura esiintyy Life-lehden kannessa Pan Amin unoformussa, joka tekeekin tästä kuuluisahkon henkilön ja aiheuttaa kateutta tämän isosiskossa.
Michael Mosley - Ted Vanderway: Pan Amin perämies ja entinen merivoimien lentäjä.
Karine Vanasse - Colette Valois: ranskalainen Pan Amin lentoemäntä, joka jäi orvoksi Ranskan taistelussa Toisen maailmansodan aikana.
Mike Vogel - Dean Lowrey: Pan Amin kansainvälisten lentojen kapteeni, jolla on ollut suhde sekä Bridgetin, että Coletten kanssa.
Kelli Garner - Catherine ”Kate” Cameron: Kokenut, kolmikielinen lentoemäntä sekä Laura Cameronin isosisko. Pilottijakson aikana CIA värvää Katen kuriirikseen ja myöhemmin agentiksi.
Näyttelijät > Sivuosat

Annabelle Wallis - Bridget Pierce:lähde? Englantilainen lentoemäntä, joka seurusteli Dean Lowreyn kanssa ennen Pan Amilta lähtöään.
Jeremy Davidson - Richard Parks: Katen CIA välittäjä ja mentori. Ensimmäisen kauden viimeisessä jaksossa Parks ehdottaa, että Kate lähtisi Langleyhin koulutettavaksi yhdeksi ensimmäiseksi CIA:n naisagentiksi.
Kal Parekh - Sanjeev: Sanjeev on yksi miehistön jäsenistä.
David Harbour - Roger Anderson: Englantilainen SIS:n agentti sekä Katen kontakti Lontoossa. Ensimmäisen kauden lopussa paljastuu, että Anderson on kaksoisagentti.lähde?
Goran Visnjic - Niko Lonza: Jugoslavian diplomaatti, joka palvelee YK:ssa New Yorkissa. Aloittaa suhteen Katen kanssa, mutta löytää lopulta itsensä valitsemasta kotimaansa rakkauden sijaan.
Ashley Greene - Amanda Mason: Tedin lapsuudenystävä ja myöhemmin kiinnostuken kohde ja morsian. Eräissä juhlissa Amanda suutelee yllättäen Maggieta. Tedin kuullessa suudelmasta, Amanda myöntää tuntevansa olonsa kotoisammaksi naisten ympärillä ja Ted torjuu Amandan ehdotuksen avoimesta suhteesta.
Tuotanto

Pan Am -televisiosarjan pilottijakso maksoi noin 10 miljoonaa dollaria. Sony Pictures Television -tuotantoyhtiön tuottama sarja valittiin esitettäväksi ABC:llä toukokuussa 2011 ja sitä alettiin esittää saman vuoden syksynä. Marraskuussa 2011 ABC tilasi viisi käsikirjoitusta lisää ja myöhemmin loput neljätoista. Ensimmäisen kauden puolivälissä Steve Maeda palkattiin Pan Amin tuotantotiimiin.
Vaikka sarja keskittyykiin useaan eri maahan ympäri maailmaa, sarjaa kuvataan pääasiassa Brooklyn Navy Yardissa ja muualla New Yorkissa. Sarjan pilottijakso kuvattiin osittain Gold Coast Studiossa Bethpagessa Long Islandilla.
Oikean elämän Pan Am-lentoemäntä Nancy Hult Ganis on yksi sarjan vastaavista tuottajista ja mainitaan myös sarjan luojana.
Sarja sisältää Pan Amin tavaramerkiksi nousseet taivaansiniset lentoemäntien univormut. Puvustajat ovat maininneet muun muassa James Deanin ja Steve McQueenin tyylin innoittaneen sarjan mieshahmojen tyylejä.
Auxerren nainen

| Auxerren nainen |
| --- | --- |
 Auxerren nainen.
Nimi:  Auxerren nainen
Toinen nimi:  Auxerren kore
Valmistumisvuosi:  n. 640–620 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  kore
Materiaali:  kalkkikivi
Korkeus:  0,65 m
Leveys:  20,5  cm
Sijainti:  Louvre, Pariisi, Ranska
Auxerren nainen, joskus myös Auxerren kore, on antiikin kreikkalainen niin kutsuttua Daidaloksen kuvanveistoa edustava kore-veistos. Se ajoitetaan arkaaiselle kaudelle noin vuoteen 640–620 eaa. Nykyisin veistos on Louvressa.
Auxerren nainen kokonaisuudessaan (vasemmalla) sekä ennallistus veistoksen maalauskoristelusta.
Veistoksen katsotaan olevan peräisin Kreetalta. Se on tehty kalkkikivestä ja sen korkeus on noin 65 cm. Veistos esittää seisovaa naista, jolla on raskaat peruukkimaiset hiukset, kapea uuma ja vaate ja leveä vyö. Hahmo on pylväsmäinen ja esitetty frontaalisesti. Oikea käsi on nostettu rinnalle. Veistos on alun perin ollut maalattu värein.
Veistoksella on ilmeisesti ollut suuri vaikutus, sillä samankaltaisia veistoksia on löydetty muun muassa Rhodokselta, Korintista ja Taraksesta. Nykyisin Auxerren nainen on Daidaloksen kuvanveiston tunnetuin edustaja.
Veistos on saanut nimensä siitä, että se löytyi Auxerren museon varastohuoneesta vuonna 1907. Muutoin sen todellisesta löytämisestä ei tiedetä mitään. On arveltu, että se olisi löydetty Kreetan Eleuthernasta 1800-luvun lopulla. Koska veistoksen historiaa ja alkuperäistä sijaintia ei tunneta varmuudella, myöskään siinä kuvatusta hahmosta tai tämän käden asennon merkityksestä ei ole tietoa. Se on voinut esittää jotakin jumalatarta, mutta yhtä hyvin ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auxerren nainen Wikimedia Commonsissa
Vuosaari (elokuva)

| Vuosaari |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aku Louhimies
Käsikirjoittaja:  Aku Louhimies Mikko Kouki Niina Repo
Tuottaja:  Pauli Pentti Liisa Penttilä
Säveltäjä:  Kirka Sainio
Kuvaaja:  Tuomo Hutri
Leikkaaja:  Benjamin Mercer
Tuotantosuunnittelija:  Sattva-Hanna Toiviainen
Pukusuunnittelija:  Tiina Kaukanen
Lavastaja:  Sattva-Hanna Toiviainen
Pääosat:  Sean Pertwee Mikko Kouki Jasper Pääkkönen Laura Birn Amanda Pilke  Alma Pöysti Lenna Kuurmaa
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  First Floor Productions Edith film
Ensi-ilta:  3. helmikuuta 2012
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 460 000 € (SES-tuki 700 000 €)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuosaari on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Aku Louhimies. Vuosaaressa itsekin asunut ohjaaja kertoo elokuvastaan ”Paljon näyttelijöitä, paljon teemoja, päällimmäisenä halu tulla nähdyksi, kosketetuksi ja rakastetuksi.” Keskeisissä rooleissa nähdään Laura Birn, Deogracias Masomi, Matleena Kuusniemi, Pekka Strang, Amanda Pilke, Jasper Pääkkönen, Lenna Kuurmaa ja Mikko Kouki.
Elokuva julkaistiin DVD:llä ja Blu-raylla 8. kesäkuuta 2012.
Elokuvan nimi englanniksi on Naked Harbour.
Elokuvan kuvauksia Vuosaaressa 6. maaliskuuta 2011.
Juoni

Vuosaari on episodimuotoinen elokuva, joka sijoittuu Itä-Helsingissä sijaitsevaan Vuosaaren kaupunginosaan. Elokuva kertoo kahdeksan erilaista tarinaa ihmisistä, jotka etsivät rakkautta ja hyväksyntää ja jotka kohtaavat talven aikana jotain peruuttamatonta.
Juoni > Marika ja Aurora

Marika on syöpää sairastava, pienen Aurora-tytön yksinhuoltajaäiti. Hän yrittää valmistaa tytärtään hienovaraisesti mahdolliseen kuolemaansa ja he muun muassa käyvät yhdessä syöpähoidoissa. Äitiään syvästi rakastava Aurora pohtii jatkuvasti kuolemaa lapsen näkökulmasta, mutta Marika jaksaa olla pelostaan huolimatta positiivinen. Kun Aurora on päiväkodissa, Marika käy muun muassa harrastamassa seksiä naimisissa olevan tyttärensä isän kanssa. Tarina päättyy lääkärin diagnoosiin, jossa käy ilmi, että syöpä on selätetty.
Juoni > Make ja Iiris

Make ja Iiris ovat syrjäytynyt ja päihdeongelmainen nuori pariskunta, joka haaveilee paremmasta elämästä. Tummaihoisella Makella on isot huumevelat ja Iiriksen on pakko saada jatkuvasti siideriä. Tarinan alussa Make saa viikon aikaa maksaa velkansa Painijalle, ja seuraavaksi hän menee naimisiin Iiriksen kanssa. Tarinan kuluessa tuore aviopari riitelee, käyttää päihteitä ja harrastaa seksiä. Kun viikko on kulunut, Make joutuu Painijan hakkaamaksi ja Iiris hoitaa maksun nöyryyttävällä tavalla. Make päätyy isänsä Ukin avustamana ryöstämään apteekin. Lopulta satamassa työskentelevä Ukki salakuljettaa Maken ja Iiriksen Suomesta pois lähtevään laivaan ja lopuksi heidät nähdään juhlimassa etelän hiekkarannalla. Ukki puolestaan joutuu vankilaan.
Juoni > Robert

Robert on yhdysvaltalainen yrityskonsultti, joka on työmatkalla Suomessa. Hän on arvostettu työntekijä, mutta hänen avioliittonsa ei ole onnellinen ja hotellihuoneessa hän maksaa itselleen seuraa. Baarissa Robert törmää Iirikseen, joka yrittää iskeä häntä. Robert torjuu Iiriksen, mutta mustasukkainen Make hakkaa Robertin sairaalakuntoon. Lopuksi Robert poistuu Suomesta pahoinpitelyn jälkiä kasvoillaan.
Juoni > Milla

16-vuotias, kaunis ja viaton Milla asuu kahdestaan tositelevisiosarjoja rakastavan isänsä kanssa. Milla haluaa julkkikseksi hinnalla millä hyvänsä ja yrittää hakeutua kykyjenetsintäkilpailuun. ”Mä teen ihan mitä vaan”, on Millan hokema, jota hän toistaa kykyjenetsintäkilpailussa tapaamalleen valokuvaaja Andersille. Milla ihastuu Andersiin ja anoo häneltä apua päästä julkisuuteen. Lopulta Anders lupaa auttaa Millaa, vaikka varoittaakin, että tuollaisella asenteella hänelle voi käydä huonosti. Andersin avustuksella Milla päätyy tekemään nettiin pornovideon, ja todellisuuden lävähtäessä kasvoille julkisuuden viattomuus ja houkuttelevuus kaikkoavat.
Juoni > Waltteri

Waltteri on venäläisen yksinhuoltajaäidin poika, jota kiusataan koulussa. Kotona Waltteri pelaa usein laulupelejä ja koulussa musiikinopettaja antaa hänelle tehtäväksi laulaa soolon koko luokan edessä. Äiti tapaa perisuomalaista, metsästystä harrastavaa Anteroa, joka yrittää kömpelöllä tavalla huomioida poikaa. Eräällä kerralla Anteron kotona vieraillessa, kun äiti ja Antero haluavat kahdenkeskistä aikaa, Waltteri löytää kaapeista haulikon ja ottaa sen salaa mukaansa. Kiusaaminen koulussa jatkuu ja muuttuu entistä nöyryyttävämmäksi. Lopulta Waltterin mitta täyttyy, hän vie Anterolta ottamansa haulikon kouluun ja ottaa sen esiin uhaten ampua kiusaajan, joka lähtee itkien karkuun. Lopuksi, kun äiti ja Antero ovat jo eronneet, Waltteri heittää aseen mereen. Elokuvan lopussa Waltteri nähdään kotonaan laulamassa Millan kanssa.
Juoni > Aleksi

Ekaluokkalainen Aleksi asuu yksinhuoltajaäitinsä ja Max-koiransa kanssa. Aleksilla ei ole koulussa kavereita, vaan Max on hänelle kaikki kaikessa. Äiti tekee pitkiä työpäiviä ja pojan on oltava paljon yksin. Aleksi hoitaa ja ulkoiluttaa Maxia tunnollisesti ja he syövät muroja samasta kupista. Äidin mielestä Maxista on kuitenkin lähinnä haittaa, koska se ulostaa usein sisälle ja sen haukkuminen aiheuttaa häiriötä. Siksi hän on vihainen pojalleen ja vetoaa usein, että koira on Aleksin vastuulla ja Aleksin pitää kouluttaa Max paremmin. Lopulta äiti päättää päästä Maxista eroon; hän valehtelee kuljettaneensa koiran maaseudulle, vaikka todellisuudessa hän vie sen lopetettavaksi, minkä Aleksi sattumalta kuulee äidin kertoessa tarinaa humalassa kavereilleen. Aleksin sydän murtuu.
Juoni > Lauri, Sara ja Viivi

Naimisissa olevat Lauri ja Sara ovat kiireisiä uraihmisiä, jotka asuvat kahden pienen lapsensa kanssa vauraassa merenrantatalossa. Ulkoisesti heidän elämänsä on hyvin kunnossa, mutta Laurin ja Saran välit ovat kylmentyneet ja Lauri on ajautunut suhteeseen virolaisen taloudenhoitaja Viivin kanssa, jonka kanssa kemiat kohtaavat hyvin. Sara ei kuitenkaan halua eikä ehdi erota työkiireidensä takia. Kuitenkin Sara saa tietää suhteesta, minkä takia hän pyytää Laurin ja Viivin kotiin illalliselle nostaakseen asian esiin. Lopulta ero on väistämätön, Lauri lähtee kotoa Saran raivotessa hänelle ja lapset hoidetaan yhteishuoltajuuden turvin. Lopuksi Lauri ja Viivi nähdään kävelemässä yhdessä käsi kädessä.
Juoni > Pertti ja Teemu

Pertti on keski-ikäinen yksinhuoltajaisä 15-vuotiaalle Teemu-pojalle. Teemu on kiltti ja laiha poika, jota isä vaatii kuntoilemaan ja syömään terveellisesti pitäen kovaa kuria yllä huutamalla ja vetoamalla yhdessä tehtyihin sopimuksiin. Pertti yrittää itsekin innostua laihtumaan ja kuntoilemaan, mutta hän on keskivartalolihavuuteen taipuvainen, olutta ja roskaruokaa salassa nauttiva yksinäinen mies. Kun hän näkee Teemun hengailemassa kavereidensa kanssa, hän retuuttaa pojan treeneihin. Öisin Pertti yrittää kömpelösti iskeä naisia, mikä ei tuota toivottua tulosta. Pertti uskoo, että autoritäärisen otteen seurauksena pojasta ei tulisi isänsä kaltaista onnetonta miestä, mutta tiukka kuri ei tuota haluttua tulosta, vaan eräänä iltana poliisit tuovat Teemun kotiin kovassa humalassa. Myöhemmin Pertti pyytää pojaltaan anteeksi käytöstään, ja elokuvan lopussa Pertti ja Teemu nähdään painimassa kerrostalon kattoterassilla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alma Pöysti   | … |  Marika   |
|  Aino Louhimies   | … |  Aurora   |
|  Deogracias Masomi   | … |  Make   |
|  Laura Birn   | … |  Iiris    |
|  Konsta Mäkelä   | … |  Ukki   |
|  Kristjan Sarv   | … |  Painija   |
|  Sean Pertwee   | … |  Robert   |
|  Amanda Pilke   | … |  Milla   |
|  Taneli Mäkelä   | … |  Millan isä   |
|  Jasper Pääkkönen   | … |  Anders   |
|  Eemeli Louhimies   | … |  Waltteri   |
|  Jekaterina Novosjolova   | … |  Waltterin äiti   |
|  Pertti Sveholm   | … |  Antero   |
|  Topi Tarvainen   | … |  Aleksi   |
|  Meri Nenonen   | … |  Aleksin äiti   |
|  Pekka Strang   | … |  Lauri   |
|  Matleena Kuusniemi   | … |  Sara   |
|  Lenna Kuurmaa   | … |  Viivi   |
|  Mikko Kouki   | … |  Pertti   |
|  Teemu Heino   | … |  Teemu   |
Aiheesta muualla

Vuosaari Elonetin sivuilla
Aku Louhimiehen Vuosaari-elokuva - julmia rakkaustarinoita nykyaikaisessa ympäristössä (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuotantoyhtiön kotisivu - First Floor Productions[vanhentunut linkki]
Tuotantoyhtiön kotisivu - Edith Film (Arkistoitu – Internet Archive)
Elokuvan trailer
Tuija Pyhäranta: Vuosaari 2.2.2012. Filmgoer.fi. Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 22.5.2012.
Kirjallisuutta

Virtanen, Arto: ”Kielletty katharsis tai tutkimattomia ovat kyynelten tiet”, essee Aku Louhimiehen Vuosaaresta, Filmihullu 3/2012.
| n k Aku Louhimies |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Levottomat (2000)  Kuutamolla (2002)  Paha maa (2005)  Valkoinen kaupunki (2006)  Riisuttu mies (2006)  Käsky (2008)  60 Seconds of Solitude in Year Zero (2011)  Vuosaari (2012)  8-pallo (2013)  Tuntematon sotilas (2017)  Odotus (2021)  Omerta 6/12 (2021) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Näin meitä huijataan (1994)  Kotikatu (1996–2003)  Sydänten akatemia (1998)  Tähtitehdas (1998)  Elämä on näytelmä (osa: Jatkoaika) (1999)  Isänmaan toivot (1998–2002)  Irtiottoja (2003)  Uusi päivä (2014)  Rebellion (2016)  Tuntematon sotilas (2018–2019)  Rig 45 (2020) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Vastauksena valtaus (1991)  Pikkusisko (1994)  Ratkaisun paikka (1995)  Sinkkuristeily (1996)  Urpon ja Turpon salaisuus (1996)  Hispaniolan muukalainen (2004)  Uneternal City (2008) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Antakaa eläinten nukkua rauhassa (1992)  Minun punainen palloni (1992)  AB 139 (1995)  Sirpaleita (1996)  Juna (1996)  Ann Bell Fell: Rainy Dayz (1996)  Ultra Bra: Nainen, joka elää vapaaherran elämää (1996)  Ensi tiistaina Brahmsia (1998)  Iso poika (1998)  Ultra Bra: Videot 1996–2001 (2001)  Veikkaus Casino arpa – tuuletin (2005)  Talolliset.fi (2007)  Late Fragments (2008)  Vapaapäivä (2010)  Dreamland (2010)  Laura Närhi: Hetken tie on kevyt (2012)  The Rasmus: Stranger (2012)  Haloo Helsinki!: Vapaus käteen jää (2013)  Haloo Helsinki!: Tuntematon (2017)
La Delicata -kore

| La Delicata -kore |
| --- | --- |
 La Delicata -kore.
Nimi:  La Delicata -kore
Valmistumisvuosi:  505–490 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  kore
Materiaali:  marmori
Korkeus:  0,92 m
Sijainti:  Akropolis-museo, Ateena, Kreikka
La Delicata -kore (Akropolis Kore 674) on antiikin kreikkalainen kore-veistos, joka on löydetty Ateenan Akropoliilta. Se on tehty myöhäisellä arkaaisella kaudella noin vuonna 505–490 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Akropolis-museoon.
La Delicata -kore.
Veistos esittää nuorta neitoa, joka on pukeutunut khitoniin ja sen päällä olevaan himationiin. Se on ollut Akropoliin muiden kore-veistosten tavoin omistettu Athene-jumalattarelle. Se tunnetaan erityisesti suurista, mantelinmuotoisista silmistä (tai ”sfinksinsilmistä”), ja muutoinkin se erottuu arkaaisista kore-veistoksista kauneudellaan. Tästä se on myös saanut usein käytetyn nimensä La Delicata (”Herkkä”). Hiukset on kuvattu luonnollisesti, ja niin kutsuttu arkaainen hymy on lähes korvattu luonnollisemmalla ilmeellä. Alkuperäisestä värityksestä on säilynyt jäänteitä. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen säilyneen osan korkeus on noin 0,92 metriä. Veistoksen alaosa lanteista alaspäin on kadonnut.
Kore löydettiin Parthenonin lounaispuolelta Akropoliin arkeologisten kaivausten yhteydessä vuonna 1888.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Delicata -kore Wikimedia Commonsissa
Luettelo vuonna 1990 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1990 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Toukokuu

1. toukokuuta – Kurt Boege, suomalainen jääkiekkoilija (s. 1936)
2. toukokuuta – Evert Johansson, suomalainen ratameloja (s. 1903)
2. toukokuuta – David Rappaport, brittiläinen näyttelijä (s. 1951)
2. toukokuuta – Seppo Sariola, suomalainen näyttelijä (s. 1913)
3. toukokuuta – Pimen I (oik. Sergei Mihailovitš Izvekov), Moskovan ja koko Venäjän patriarkka, Venäjän ortodoksisen kirkon johtaja 1971–1990 (s. 1910)
4. toukokuuta – Emily Remler, yhdysvaltalainen jazzkitaristi (s. 1957)
5. toukokuuta – Seppo Pietinen, suomalainen suurlähettiläs (s. 1925)
7. toukokuuta – Pier Lorenzo De Vita, italialainen sarjakuvapiirtäjä (s. 1909)
8. toukokuuta – Saul Nieminen, suomalainen pappi, tietokirjailija, rehtori, päätoimittaja, Yleisradion ohjelmapäällikkö ja opetusneuvos (s. 1913)
8. toukokuuta – Luigi Nono, italialainen säveltäjä (s. 1924)
8. toukokuuta – Tomás Ó Fiaich, irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali (s. 1923)
10. toukokuuta – Sylvi Sääski, suomalainen opettaja ja kansanperinteen kerääjä (s. 1912)
11. toukokuuta – Eino Grönholm, suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (SDP) (s. 1931)
11. toukokuuta – Venedikt Jerofejev, venäläinen kirjailija (s. 1938)
12. toukokuuta – Andrei Kirilenko, neuvostoliittolainen poliitikko (s. 1906)
13. toukokuuta – Leila Kalliala, suomalainen lehtitoimittaja (s. 1930)
14. toukokuuta – Carl Deelsbo, ruotsalainen taidemaalari, kuvataiteilija, graafikko ja kuvanveistäjä (s. 1892)
16. toukokuuta – Sammy Davis Jr., yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä (s. 1925)
16. toukokuuta – Jim Henson, yhdysvaltalainen nukentekijä, nukketeatteriesiintyjä, elokuvaohjaaja ja elokuva- ja televisiotuottaja, Muppettien luoja (s. 1936)
17. toukokuuta – Jarl Fahler, suomalainen parapsykologi ja hypnologi (s. 1925)
17. toukokuuta – Astrid Öberg, suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä (s. 1907)
18. toukokuuta – Jill Ireland, englantilainen näyttelijä ja laulaja (s. 1936)
18. toukokuuta – Eje Thelin, ruotsalainen jazzpasunisti (s. 1938)
20. toukokuuta – Earl Seibert, kanadalainen jääkiekkoilija (s. 1910 tai 1911)
22. toukokuuta – Rocky Graziano (oik. Thomas Rocco Barbella), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, koomikko ja näyttelijä (s. 1919)
24. toukokuuta – Dries van der Lof, alankomaalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1919)
25. toukokuuta – Lauri Lahtinen, suomalainen oopperalaulaja (s. 1913)
25. toukokuuta – Sulo Saarits, suomalainen laulaja (s. 1911)
25. toukokuuta – Jeanne de Salzmann, sveitsiläinen tanssija (s. 1889)
27. toukokuuta – Vladimir Durdin, neuvostoliittolainen jääkiekkoilija (s. 1956)
27. toukokuuta – Emil Handschin, sveitsiläinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti (s. 1928)
27. toukokuuta – Vilho Perttunen, suomalainen hyönteistutkija ja professori (s. 1916)
27. toukokuuta – Aarne Unhola, suomalainen kirjailija ja kääntäjä (s. 1911)
28. toukokuuta – Erik Innala, ruotsalainen liikemies, salakuljettaja ja kauppias (s. 1908)
28. toukokuuta – Taiichi Ōno, japanilainen liikemies, insinööri ja Toyota Motor Corporationin tuotantomenetelmien asiantuntija (s. 1912)
31. toukokuuta – Pekka Brummer, suomalainen lääkäri ja professori (s. 1911)
Tuntematon päivämäärä

Pierre Kirby, englantilainen näyttelijä ja kamppailulajitaituri
Biologian historia

Yleistä
Teoriat
Historiankirjoitus
Jako aikakausittain
Esihistoriallinen aika
Antiikin tiede
Keskiajan tiede
Renessanssin tiede
Tieteellinen vallankumous
Valistusajan tiede
Tiede teollisen vallankumouksen aikana
1900-luvun tiede
Jako aloittain
Matematiikka
Filosofia
Luonnontieteet
Tähtitiede
Biologia
Kemia
Ekologia
Maantiede
Geologia
Fysiikka
Yhteiskuntatieteet
Taloustiede
Kielitiede
Valtiotiede
Psykologia
Sosiologia
Uskontotiede
Tekniikka
Maataloustiede
Sähkö ja elektroniikka
Rakennustekniikka
Arkkitehtuuri
Kartografia
Kemiantekniikka
Tietokoneteknikka
Tietojenkäsittelytiede
Materiaalitiede
Lääketiede
Farmasia
Katso myös: Näennäistieteen historia
Biologian historia on varsin lyhyt, sillä alaa pidetään varsin nuorena. Se oli pitkään pelkkää eliöiden luokittelua, ja kehittyi biologisten ilmiöiden selittämiseen pyrkiväksi kokeelliseksi tieteeksi vasta 1800-luvulla Charles Darwinin evoluutioteorian ja Gregor Mendelin perinnöllisyystieteen vaikutuksesta. Esimerkiksi järjestelmällinen merentutkimus alkoi vasta vuonna 1872, kun Atlantin pohjalle lasketut puhelinkaapelit vaativat merenpohjan tuntemusta.
Taksonominen tutkimus

Sanan biologia (oppi elämän tutkimuksesta) otti 1800-luvun alussa käyttöön ranskalainen Jean Lamarck. Jo tätä ennen oli ruotsalainen Carl von Linné luonut pohjan taksonomialle ja hän pyrki nimeämään eliölajit kaksiosaisilla tieteellisillä nimillä ja suurelta osalta myös toteutti kasvien, eläinten ja kivien taksonomian, vaikka tuolloin ei vielä tunnettu evoluutioteoriaa eikä eliölajien keskinäisiä sukulaissuhteita.
Solubiologia

Solu on monella tavoin keskeinen biologian tutkimuskohde. Solukalvot tunnettiin 1600-luvulta lähtien, kun mikroskooppi tuli tutkijoiden käyttöön. Solun toiminta ja merkitys opittiin ymmärtämään kuitenkin vasta 1800-luvulla. Menetelmien kehittyminen mahdollisti soluopin eli sytologian ja solufysiologian synnyn. Baltiansaksalainen Karl Ernst von Baer selitti vuonna 1827 nisäkkään munasolun toiminnan hedelmöittymisessä.
Evoluutioteoria

Charles Darwin sai osittain sattumalta 1830-luvun alussa kutsun osallistua Britannian laivaston tutkimusalus HMS Beaglen monivuotiselle tutkimusretkelle. Vuosina 1831–1836 tehty matka oli biologian historian käännekohta. Darwin ei kuitenkaan keksinyt evoluutioteoriaa matkan aikana, vaan evoluution käsite oli tuolloin jo vuosikymmeniä vanha. Jean Lamarck esitti ajatuksen vuonna 1809. Hänen ajattelussaan oli kuitenkin virhe, sillä se sisälsi hankittujenkin ominaisuuksien periytymisen. Dawin alkoi hahmotella ideaa vuonna 1842, mutta unohti sen luonnosvaiheessa kymmeneksi vuodeksi. Kun hän vuonna 1858 sai luettavakseen Alfred Russel Wallacen samansuuntaisen teoksen, hän heräsi esittelemään omansa. Darwinin teoria julkistettiin 1. heinäkuuta 1858 ja teos Lajien synty marraskuussa 1859. Yksi 1900-luvun evoluutioteoreetikoista on yhdysvaltainen Robert Trivers.
Molekyylibiologia

Solubiologia pystyi mikroskooppien kehittyessä tunkeutumaan solunsisäiseen elämään. Perintötekijöiden siirtyminen sukupolvelta toiselle pystyttiin selittämään 1800-luvun lopulla ilman kromosomien tuntemusta. Kromosomit kuitenkin havaittiin vuonna 1888. Banaanikärpästen risteytyskokeilla saatettiin tuottaa kärpäsiin halutunlaisia mutaatioita. Lopullinen alan läpimurto oli kuitenkin geenien ja niiden rakennusaineena toimivan DNA:n toiminnan selvittäminen. Tiedettiin, että jokin kromosomeihin liittyvä ilmiö ohjasi solujen kopioitumista. Asiaa tutkinut Nobel-palkittu Linus Pauling erehtyi kuvaamaan DNA:n rakenteen kolmikierteiseksi, eikä onnistunut tutkimuksissaan. Sen sijaan läpimurron teki Britanniassa työskennellyt tutkijanelikko Maurice Wilkins, Rosalind Franklin, Francis Crick ja James D. Watson. Kolmikierteisen sijasta DNA olikin kaksikierteinen. Asiaa koskeva selvitys julkaistiin Nature-lehdessä 25. huhtikuuta 1953. Siinä esitetty teoria oli rohkea, eikä sen kaikkia osia voitu osoittaa todeksi. Silti se vähitellen “muuttui kohtalaisen oikeasta todennäköisesti oikeaksi - - ja edelleen lähes varmasti oikeaksi.” Molekyylibiologiasta muodostui oma tieteenhaaransa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Biologian historia Wikimedia Commonsissa