stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lada-luokan sukellusvene
Alukset

Luokan alukset on suunnitellut Rubinin suunnittelutoimisto, joka nimesi sen Sankt Peterburg -luokaksi ensimmäisen valmistuneen aluksen mukaan. Alus luovutettiin Venäjän laivastolle huhtikuussa 2010  ja otettiin virallisesti palvelukseen toukokuussa 2010. Huhtikuussa 2010 kolme muuta luokan sukellusvenettä oli rakenteilla. Venäläinen sanomalehti Izvestija uutisoi kuitenkin marraskuussa 2011, että Lada-luokan operatiivinen käyttöönotto tullaan perumaan testeissä ilmenneiden ongelmien vuoksi.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sankt-Peterburg | Amiraliteetin telakka, Pietari | 26. joulukuuta 1997 | 29. lokakuuta 2004 | 8. toukokuuta 2010 | Venäjän Itämeren laivastossa |
| Kronštadt | Amiraliteetin telakka | 28. heinäkuuta 2005 | - | - | - |
| Sevastopol | Amiraliteetin telakka | 10. marraskuuta 2006 | - | - | liitettäneen Mustanmeren laivastoon |
Kurre

Kurre voi tarkoittaa:
Orava (Sciurus vulgaris), pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava jyrsijä
Kurre, Helsingissä vuosina 1870–1879 ilmestynyt pilalehti
Curt Lindström, ruotsalainen jääkiekkovalmentaja
Kurt "Kurre" Westerlund, muusikko
Kurre, opetusjärjestelyjen suunnitteluohjelma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kurre”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kävlinge

| Kävlinge |
| --- | --- |
 Kävlingen rautatieasema.
 Kävlinge
 Koordinaatit: 55°47′38″N, 13°6′48″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kävlingen kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,68 km²
Väkiluku:  9 049
 – Väestötiheys:  1 933,5 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kävlinge on samannimisen Kävlingen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 9 049 asukasta.
Kävlinge oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Kävlingen taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 578 | 3 578 |
| 1965 | 1965 |    | 4 373 | 4 373 |
| 1970 | 1970 |    | 4 975 | 4 975 |
| 1975 | 1975 |    | 5 804 | 5 804 |
| 1980 | 1980 |    | 5 670 | 5 670 |
| 1990 | 1990 |    | 7 265 | 7 265 |
| 1995 | 1995 |    | 7 776 | 7 776 |
| 2000 | 2000 |    | 8 006 | 8 006 |
| 2005 | 2005 |    | 8 550 | 8 550 |
| 2010 | 2010 |    | 9 049 | 9 049 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Skånen läänin kuntien keskustaajamat
Kun maailma muuttui

| Kun maailma muuttui Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2010 
 Tyylilaji: folk, rautalanka, kantri, rock-iskelmä
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: Unja Records
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Mies ja kitara 2009 | Kun maailma muuttui 2010 | Kultaa tai kunniaa – Satsangan rock-vuodet 1973–1979 2011 |
Kun maailma muuttui on Jukka Kuoppamäen 13. lokakuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Levyllä Kuoppamäki palasi folk-juurilleen. Albumilla on myös rautalankamusiikkia, kantria ja rock-iskelmää. kantaa ottavien kappaleiden lisäksi levyllä on kappaleita, jotka käsittelevät Suomea ja rakkautta. Levyn sävellykset ja sanoitukset ovat Kuoppamäen itsensä käsialaa, ja sovituksista vastaa Miika Kurtakko
Kappaleet

Ei ketjuin, ei kahlein! – 3.07
Taivas päällä maan – 3.23
Niille jotka rakastavat – 3.24
Aina matkalla kotiin – 3.37
Mitä rakkaus tekisi – 4.04
Kun maailma muuttui – 3.57
Tie sydämeen – 4.07
Laulu jota ei voi unohtaa – 3.22
Tartu hetkeen – 4.37
Vangitse kesäinen yö – 3.14
Rakasta enemmän – 3.34
Ystävät – 3.00
Kultalankaa

| Kultalankaa Martin Ilmoni |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox- ja Herodes-studiot,   tammi-helmikuussa 1994
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: MC
 Tuottaja(t): Matti Nurro
 Tyylilaji: Suomirock
 Kesto: 44.33
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Kultalankaa on Martin Ilmonin studioalbumi vuodelta 1994.
Albumin on julkaissut levy-yhtiö EMI Finland sarjanumerolla 7243-8 29336 4 (MC). Tuottaja on Matti Nurro. Levy on äänitetty Finnvox- ja Herodes-studiossa tammi-helmikuussa 1994. Äänittäjänä ja miksaajana on ollut Dan Tigerstedt. Masteroinnin on tehnyt Pauli Saastamoinen Finnvoxissa.
Levykannen valokuvan on ottanut Petri-Artturi Asikainen ja ulkoasun on suunnitellut Eero Heikkinen Neo-Geosta.
Kappaleet > A-puoli

1. Paperikuu – 3:17
2. Kipinä – 4:35
3. Beibi mä korjaan – 3:17
4. Ei kai taas – 4:21
5. Päiväntasaaja – 3:21
6. Kuutamotanssi (Moondance) – 3:51
Kappaleet > B-puoli

1. Sateiset silmät – 3:25
2. Paleltaa Johanna  – 4:26
3. Siitä sait – 2:49
4. Viides lause – 3:41
5. Tuulen huuhtomaa – 3:20
6. Lause vaan – 4:10
Muusikot

Martin Ilmoni - laulu
Matti Nurro – kitarat, kosketinsoittimet, sekvenssiohjelmat
Ari Laaksonen – bassot
Jarmo Hovi – rummut, lyömäsoittimet
Kallio Horns:
Heikki Keskinen
Matti Lappalainen
Antero Priha
Hannu Saarinen
Tero Saarti
Jukka Tuovinen
Käännekohta (televisiosarja)

| Käännekohta> Intimate Strangers |
| --- | --- |
Pääosissa:  Anthony Bate Patricia Lawrence Isabelle Amyes Robert Swann
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Esitetty:  1974 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  13
Tuotanto
Tuottaja(t):  Richard Bates
Ohjaaja(t):  Simon Langton Jim Goddard Mike Gibbon
Säveltäjä(t):  Christopher Gunning
Tuotantoyhtiö(t):  London Weekend Television
Aiheesta muualla
IMDb 
Käännekohta (Intimate Strangers) on 13-osainen brittiläinen television minisarja vuodelta 1974. Se kertoo sydänkohtauksen saaneen keski-ikäisen yritysjohtajamiehen toipumisesta ja sen aiheuttamasta elämänmuutoksesta hänen työssään ja avioliitossaan aikuisine lapsineen ja uusine rakastajattarineen. Sarjan avioparia näyttelevät Anthony Bate ja Patricia Lawrence.
Sarja esitettiin Suomessa Mainos-TV:n ohjelmistossa alkuvuodesta 1976. Helsingin Sanomien Jukka Kajava kirjoitti Käännekohdan olevan kevään ainoita katsomisen arvoisia televisiosarjoja, joka tarjosi televisiossa harvinaista materiaalia, vivahteista ihmiskuvausta. ”Katsojalle rakennettiin ajateltavaa, ei passivoitu pelkkään tarinan tuijottamiseen.”
Rooleissa

Lähde: British Film Institute
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anthony Bate  | … |  Harry Paynter	   |
|  Patricia Lawrence  | … |  Joan Paynter   |
|  Isabelle Amyes  | … |  Judith Carr   |
|  Robert Swann  | … |  Bob Blake   |
|  Tim Meats  | … |  Matthew Carr   |
|  Barrie Gosney  | … |  huutokauppias   |
|  Michael Craze  | … |  Steve   |
|  Marjie Lawrence  | … |  Rita   |
|  Edward Kalinski  | … |  Mel	   |
|  Jenny Donnison  | … |  Georgia	   |
|  Alison Hughes  | … |  Pauline	   |
|  Timothy Vaughan  | … |  Brian   |
|  Michael Hall  | … |  Andrew Hammond	   |
|  Hilary Hardiman  | … |  Celia Wilmhurst	   |
|  Neil Hallett  | … |  Neil Wilmhurst   |
|  Barbara Markham  | … |  Molly Hammond   |
|  Gordon Sterne  | … |  Ben Fisher	   |
|  Juliette James  | … |  Abby Fisher	   |
|  Bruce Purchase  | … |  vuokraisäntä   |
Laura Tressel

Laura Tressel (s. 1976) on espoolainen kirjailija, jonka esikoisteos Hengitys (WSOY) julkaistiin vuonna 2020. Hänen runouttaan on aiemmin julkaistu Tuli & Savu -lehdessä, ja hänen tekstejään on ollut esillä monitaiteellisena teksti-installaationa. Tressel on opiskellut kirjoittamista mm. Työväen Akatemiassa ja Kriittisessä korkeakoulussa. Häntä kiinnostaa erityisesti lajityyppejä sekoitteleva kirjallisuus. Tresselillä on kaupallinen ja terveydenhuoltoalan koulutus, ja ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli monipuolisissa tehtävissä Suomessa ja ulkomailla.
Aiheesta muualla

WSOY - Laura Tressel (https://www.wsoy.fi/kirjailija/laura-tressel)
HS kirja-arvostelu Laura Tresselin Hengitys-runokokoelmasta (https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000006452104.html)
Koruruhtinaskala

| Koruruhtinaskala |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Keisarikalat Pomacanthidae
Suku::  Genicanthus
Laji::  bellus
Kaksiosainen nimi
 Genicanthus bellus  Randall, 1975 
Katso myös
   Koruruhtinaskala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koruruhtinaskala (Genicanthus bellus)  on keisarikaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Koruruhtinaskala kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Keltasävyinen koiras ja tummasävyinen naaras poikkeavat toisistaan kovasti. Koiraalla on vaalealla pohjalla keltaiset juovat kyljessä ja selkäevän tyvessä. Sen pyrstö on lyyramainen. Naaraalla on tummanruskeat, melkein mustat kuviot.
Alkuperä

Koruruhtinaskala on kotoisin Tyynenmeren eteläosista. Sitä tavataan harvoin 30 metrin yläpuolella.
Käyttäytyminen

Koruruhtinaskaloja kannattaa pitää akvaariossa parina. Se on rauhallinen kala joka ei näyki koralleja.
Ravinto

Koruruhtinaskala syö planktonpitoista ruokaa.
Aiheesta muualla

Genicanthus bellus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
La Rochefoucauld (Charente)

Château de La Rochefoucauld
La Rochefoucauld on kunta Charenten departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 228 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. La Rochefoucauld’n pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Kultalampi (Pihtipudas)

| Kultalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°27′37″N, 25°08′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.486.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  178 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,52 km  
Pinta-ala:  1,447 ha  
Tilavuus:  0.000033 km³ 
Keskisyvyys:  2,27 m  
Suurin syvyys:  4,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKultalampi 
Kultalampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 32 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 4,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178 metriä mpy.
Laura Virkki

Laura Virkki-Kosonen (20. tammikuuta 1931 Uusikirkko – 11. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Laura Virkki opiskeli 1950-luvulla Tampereella ja hän oli myös jäsenenä Mäkelän piirissä.
Teoksia

Koko päivän on satanut, runokokoelma.   WSOY 1953
Aikuisten jatko- ja sarjakirjat,  toim. Elmikaarina Martin ja Laura Virkki-Kosonen.   3. painos Kirjastopalvelu, Helsinki 1980, 6. painos 1989
Valikoima pohjoismaista kaunokirjallisuutta suomeksi vuosina 1979-83, toim. Kristina Fagerholm, Laura Virkki-Kosonen.   1984
Maalaan sen mitä en näe. Runon ja maalauksen syntyprosessista Peter Sandelinin runojen valossa, teoksessa Sanojen liikkeitä, toim. Juhani Ihanus. Kirjastopalvelu, Helsinki 1985
Unen veräjä on auki, toim. Leena Sippola ja Laura Virkki.   Tammi 1987
Kotimaani maailma : kirjoja matkoista, kirj. Birgitta Långbacka, Laura Virkki-Kosonen ; kannen ja kuvituksen suunnittelu Jukka Urho.    Kirjastopalvelu, Helsinki 1990
Vain unen varjo : kaipuun ja surun runoja, toimittaneet Hannele Koivunen ja Laura Virkki.    Otava 1997
Käyhdynlampi

| Käyhdynlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°05′37″N, 27°37′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  Avarajoki Kivijärveen 
Järvinumero:  14.195.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,4 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  2,122 km  
Pinta-ala:  14,234 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKäyhdynlampi 
Käyhdynlampi  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Käyhtyn kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 14,2 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Avarajoen valuma-alueeseen (14.195) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,4 metriä mpy.
Lawrence Sabatini

Lawrence Sabatini CS (s. 15. toukokuuta 1930 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on Kanadassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Vancouverin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nasain titulaaripiispaksi 15. heinäkuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Francis Carney, jota avustivat John Fergus O'Grady ja Remi Joseph De Roo.
Sabatini sai 30. syyskuuta 1982 nimityksen Kamloopsin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 2. syyskuuta 1999. Hänen seuraajakseen tuli David John James Monroe.
Korurihmakala

| Korurihmakala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labyrinttikalat Anabantoidei
Heimo::  Rihmakalat Osphronemidae
Alaheimo::  Paratiisikalat Macropodinae
Suku::  Trichopsis
Laji::  pumila
Kaksiosainen nimi
 Trichopsis pumila  (Arnold, 1936) 
Katso myös
   Korurihmakala Wikispeciesissä   Korurihmakala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korurihmakala (Trichopsis pumila) on aasialainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se muistuttaa paljon lähisukulaistaan murisijarihmakalaa.
Koko ja ulkonäkö

Korurihmakala kasvaa 4 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään vaaleanruskeansävyinen, mutta kimaltelee punaisen, vihreän ja sinisen sävyissä; rintaevissä on pitkät rihmat, selkäevä jatkuu pitkänä viirinä.
Alkuperä

Korurihmakala on kotoisin Aasiasta: Thaimaasta, Laosista, Malesiasta ja Indonesiasta. Se elää luonnossa pienissä lammikoissa seisovassa vedessä, joka on usein pintakasvien peitossa.
Käyttäytyminen

Korurihmakaloja pidetään akvaariossa pareittain; koiraat saattavat taistella, jos ne eivät pääse välillä näkösuojaan kasvitiheikköjen taakse. Muiden labyrinttikalojen tapaan se käy pinnassa haukkomassa ilmaa. Korurihmakalakoiraat murisevat murisijarihmakalan tavoin osana soidinmenoja ja selvitellessään keskinäistä arvojärjestystään.
Ravinto

Korurihmakala syö luonnossa eläinplanktonia ja pieniä hyönteisiä, akvaariossa hiutaleita ja pakasteruokaa.
Aiheesta muualla

Helsingin akvaariokeskus
Sanna Vihavainen
Tim's Tropicals (Arkistoitu – Internet Archive)
Mihail Maksimotškin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihail Maksimotškin |  Mihail Maksimotškin |  Mihail Maksimotškin |  |
Maa:   Venäjä
Miesten mäkihyppy
| Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  |  |
|  Kultaa | Trentino 2013 | sekajoukkue |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 2015 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Trentino 2013 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Štrbské Pleso 2015 | sekajoukkue |  |
|  Pronssia | Trentino 2013 | normaalimäki |  |
Mihail Maksimotškin (ven. Михаил Максимочкин, s. 29. elokuuta 1993 Nižni Novgorod, Venäjä) on venäläinen mäkihyppääjä.
Maksimotškin kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Klingenthalissa marraskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan viides Zakopanessa tammikuussa 2014. Se on edelleen hänen paras maailmancup-sijansa. Continental Cupissa hän on sijoittunut toiseksi Klingenthalissa syyskuussa 2013.
Maksimotškin saavutti Predazzon universiadeissa 2013 kultaa sekajoukkuekilpailussa, hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia normaalimäessä.
Keski-Rehu

| Keski-Rehu |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°17′26″N, 26°50′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.936.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,2 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,684 km  
Pinta-ala:  2,779 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeski-Rehu 
Keski-Rehu  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,2 metriä mpy.
Kristiina Elstelä

| Kristiina Elstelä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Kristiina Elstelä
Syntynyt: 10. tammikuuta 1943 Helsinki, Suomi
Kuollut: 26. kesäkuuta 2016 (73 vuotta) Helsinki, Suomi
Ammatti:  musikaalilaulaja, näyttelijä
Puoliso:  Leo Kalsto  Jotaarkka Pennanen (1979–1995)
Lapset:  Hanna Kalsto  Kasimir Pennanen
Näyttelijä
Palkinnot
  parhaan naissivuosan Jussi  2007 Sooloilua  2006 Vuoden positiivisin helsinkiläinen  2005 Ida Aalberg  1998 Pro Finlandia  Valparaíson teatterikriitikoiden kunniamaininta parhaasta näyttelijätyöstä  1996 Gabriela Mistral  1982 Thalia  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Anna Kristiina Elstelä (10. tammikuuta 1943 Helsinki – 26. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Elstelä esiintyi myös monissa televisiosarjoissa, kuten ÄWPK – Älywapaa palokunta, Kaverille ei jätetä ja Helppo elämä. Elstelä tunnetaan myös kabaree- ja musikaalilaulajana.
Elstelä oli teatterisukua: hänen isänsä oli ohjaaja-näyttelijä Ossi Elstelä ja äitinsä näyttelijä Irja Elstelä. Myös hänen sisarensa Riitta Elstelä on näyttelijä, ja hänen veljensä ohjaaja Esko Elstelä esiintyi parissa elokuvassa. Elstelä oli naimisissa kahdesti  (Leo Kalsto sekä Jotaarkka Pennanen 1979–1995), joista hänelle syntyivät lapset Hanna Kalsto ja Kasimir Pennanen. Kasimir kuoli 25-vuotiaana vuonna 2006 jäätyään junan alle.
Kristiina Elstelä aloitti uransa isänsä Ossi Elstelän perustamassa ja johtamassa revyyteatterissa Punaisessa Myllyssä näyttelijänä ja tanssijana 1961–1963. Hänen uransa jatkui eri teattereissa. Ensimmäinen pieni elokuvarooli oli mannekiinina Taape Tähtenä -elokuvassa 1962.
Keväällä 2006 Elstelä oli yksi tanssivista julkkiksista MTV3:n ohjelmassa Tanssii tähtien kanssa, jossa hän sijoittui parinsa Marko Keräsen kanssa toiseksi.
Elstelä kuoli 73-vuotiaana sunnuntaina 26. kesäkuuta 2016 pitkän sairauden jälkeen.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elokuvat Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti (1985)  Viimeinen keikka (tv-elokuva, 1985)  Pekka Puupää poliisina (1986)  Onks Viljoo näkynyt (1988)  Kolme yötä (1989)  Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari (1990)  Pilkkuja ja pikkuhousuja (1992)  Pekko ja muukalainen (1996)  Kummeli Kultakuume (1997)  Kymmenen riivinrautaa (2002)  Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004)  Suden arvoitus (2006)  Ganes (2007)  Sooloilua (2007)  Myrsky (2008)  Roskisprinssi (2011)  Kekkonen tulee! (2013)  Onneli ja Anneli (2014)  |  Televisio ÄWPK – Älywapaa palokunta (1984–1985)  Pekka ja Pätkä (1986)  Satumainen onni (1987)  Siivotaan, siivotaan (1991–1992)  Takaisin kotiin (1995)  Uuno Turhapuro (1996)  Akkaa päälle (1996)  Ilman kavaluutta (1996)  Ota ja omista (1997)  Kun taivas repeää (1997)  Pappia kyydissä (1998)  Tuliportaat (1998)  Team Ahma (1998)  Kaverille ei jätetä (1999–2003)  Tunteen palo (1999–2000)  Taivas sinivalkoinen (2001)  Sydän kierroksella (2006)  Kolme suudelmaa (tv-elokuva, 2006)  Tanssii tähtien kanssa (2006)  Taivaan tulet (2010)  Helppo elämä (2010)  Tauno Tukevan sota (2010)  Punainen nauha (tv-elokuva, 2012)  |  Ääninäyttelijänä Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.  |
Teatteri

| --- | --- |
 Näyttelijänä Colombine pienoismusikaalissa Oli kevät  Eliza musikaalissa My Fair Lady  Lillian Holiday Brechtin ja Weillin Happy Endissä  Donna Rosita Lorcan näytelmässä Donna Rosita ja kukkien kieli  Kyllikki Jussi Kylätaskun näytelmässä Runar ja Kyllikki  Homsantuu Minna Canthin näytelmässä Työmiehen vaimo  Édith Piaf näytelmässä Piaf – Pikkuvarpunen  Niskavuoren nuoren emännän nimirooli  Faidran nimirooli  Helsingin Kaupunginteatteri musikaaleissa Cats, Oopperan kummitus, Les Miserables, Cabaret ja Tuhkimo  puheteatteri: Bernarda Alban talo, Platonov, Kissaleikki, Voiton päivä ja nimirooli näytelmässä Äiti Peloton  Éric-Emmanuel Schmittin monologin Oscar ja Mamma Roosa kaksoisrooli (Mamma Roosa ja pienenä syöpään kuolleena poikana Oscarina)  Leskirouva Ilpo Tiihosen musikaalissa Kaipaus, Teatteri Vantaa 2006  Komediateatteri Arenan revyyssä ”Lumikki ja Älykääpiöt” syksyllä 2007 :  Teatterikiinnitykset Kouluteatterin kiertueilla (1963–1964)  Rauman Kaupunginteatteri (1965–1967)  Porin Teatteri (1967–1971)  Oulun kaupunginteatteri (1971–1975)  Kuopion kaupunginteatteri (1975–1979)  Turun Kaupunginteatteri (1979–1985)  Helsingin Kaupunginteatteri (1985-2007)
Palkinnot

Thalia (1982)
Perussa Valparaíson teatterikriitikoiden kunniamaininta parhaasta näyttelijätyöstä (Gabriela Mistral) (1996)
Pro Finlandia (1998)
Ida Aalberg -näyttelijäpalkinto urasta (2005)
Vuoden positiivisin helsinkiläinen (2006)
Parhaan naissivuosan Jussi elokuvassa Sooloilua (2007)
Aiheesta muualla

Kristiina Elstelä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kristiina Elstelä Elonetissä.
Iltalehden Julkkislista: Kristiina Elstelä