stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Internet-radio

Internet-radiostudio
Internet-radio on Internettiin digitaalisen audion suoratoistamista usein suorana lähetyksenä eli internetin välityksellä toimiva "radio". Osa Internet-radioista ei lähetä ollenkaan perinteisesti radioaalloilla ("maanpäällinen radiolähetys"), mutta niitä kutsutaan radioasemiksi lähettämänsä ohjelmatyylin (esimerkiksi juonnettua musiikkiohjelmaa) takia. Radioasemalle on myös tunnusomaista, että kuuntelija ei itse voi vaikuttaa lähetysajankohtaan tai -sisältöön. Varsinaisissa Internet-radioissa taas kuuntelijoilla on useinkin mahdollista vaikuttaa esimerkiksi soitettavaan musiikkiin.
Internet-radiolähetyksen äänenlaatuun vaikuttaa merkittävästi radion käyttämä bittivirta, joka on yleensä välillä 64–320 kilotavua sekunnissa[lähde? ]. Isompi bittivirta mahdollistaa paremman äänenlaadun.
Internet-radioita voi kuunnella esimerkiksi tietokoneella, älypuhelimella tai erityisesti internet-radion kuunteluun suunnitelluilla vastaanottimilla. Käytetystä laitteessa riippumatta internet-yhteys on välttämätön kuuntelun aikana.
Suomenkielisistä radioasemista Internetissä lähettävät muun muassa Yleisradio sekä useat kaupalliset asemat.
Tekninen totetus

Internet-radio toimii siten, että verkkoon lähetetään datavirtaa (streamataan) tietoverkkotekniikan välityksellä, jota kuuntelija vastaanottaa. Radioasemia ja niiden datavirtojen URL-osoitteita on kuitenkin tuhansia. Osaan internet-radiolaitteista ja -sovelluksista on tallennettu oletuskokoelma radiokanavien URL-osoitteita tai käyttäjä voi itse etsiä ja lisätä yksitellen kanavien osoitteita. Tämä on kuitenkin työlästä ja syntyi tarve luoda palveluita, joista hakea oikeat datavirtojen URL-osoitteet sekä niiden metadataa. Moni lähetystä vastaanottava laite ja ohjelmisto hakeekin nykyään tällaisten palveluiden rajapinnoista kanavien tiedot, jotta käyttäjän ei tarvitsisi muistaa toistoon tarvittavaa URL-osoitetta.[lähde? ]
Tekninen totetus > Lähetys

Tarvitaan jokin äänilähde, oli se sitten valmis tallenne tai suorana tulevaa ääntä. Seuraavaksi enkooderi enkoodaa äänilähteestä tulevan äänen halutun koodekin mukaan. Lähetykseen tarvitaan palvelin, joka lähettää protokollan mukaista datavirtaa tietoverkkoon (esim. Internet). Internet-radiotoiminnassa on käytössä lukuisia protokollia eikä ole yhtä oikeaa. Suosittuja ovat ainakin HLS, HTTP ja RTMP.[lähde? ]
Tekninen totetus > Lähetysten kokoaminen

Koska lähetyksiä eli radio-ohjelmia lähettäviä datavirtoja on internetissä tuhansia syntyi tarve alkaa kerämään datavirtojen URL:eja eli osoitteita ja kanavien metadataa (kanavan nimi, kuvake, kuvaus, kieli ja niin edelleen) ylös. Osoitteita keräävien palveluiden tietoihin internet-radio-ohjelmistot ja -laitteet taas pääsevät käsiksi palvelun rajapintojen kautta. Yksi tällainen kanavien tietoja ylös keräävä ja tarjoajava palvelu on avoimen lähdekoodin RadioBrowser.[lähde? ]
Tekninen totetus > Vastaanotto

Lähetyksiä voi kuunnella tietokoneilla, jotka tukevat tietoverkkotekniikoita. Laite voi olla niin pöytätietokone, älypuhelin kuin erillinen erityisesti internet-radion kuunteluun suunniteltu laite. Pöytäkoneille ja puhelimille on usein tarpeellista, muttei kuitenkaan pakollista, asentaa kuuntelua varten oma kuunteluohjelma, joka osaa hakea rajapintojen kautta internetistä olevista tietokannoista kanavien datavirtojen osoitteet ja metadatat. Ohjelmassa on usein myös kuuntelua silmällä pitäen tehty käyttöliittymä. Erityisesti internet-radion kuunteluun suunnitellut laitteet taas sisältävät oletuksena ohjelmiston kuunteluun.[lähde? ]
Vastaanotto ohjelmat ja laitteet usein aluksi hakevat kanavien tiedot ja niiden datavirtojen URL:it, jonkin näitä tietoja tietokantaan keräävän palvelun rajapinnasta tai elleivät käytä näitä on käyttäjän kerrottava haluttu URL-osoite laitteelle/ohjelmalle. Kun tiedot on kanavasta on saatu, ohjelma ottaa yhteyden halutun kanavan datavirtaan ja dekooderi dekoodaa vastaanotetun datan. Tämän jälkeen kuuntelu voi alkaa.[lähde? ]
Käsitteitä

Webcast-lähetys: ainoastaan Internetissä kuultava radiolähetys.
Simulcast-lähetys: maanpäällisen radiolähetyksen samanaikaista ja muuttamatonta lähettämistä Internetissä.
Internet-radio tietokantoja

Internet-radiolähetysten URL-osoiteita kootaan palveluihin ja tietokantoihin. Näistä voi käyttäjä itse käydä etsimässä radiolähetyksen osoitteen, mutta usein kuunteluun käytetty ohjelmisto osaa itse hakea nämä ja muuta tietoa palveluiden rajapinnoista. Tietokannat ottavat usein myös korjausehdotuksia verkkosivustollaan vastaan.
RadioBrowser
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RadioBrowser, tietokanta internet-radiokanavista.
Ensimmäinen erillinen Internet-radiolaite, Kerbango Internet Radio esiteltiin vuonna 2000.
Kalajoen kirjasto

| Kalajoen kaupunginkirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  pääkirjasto: Kalajoentie 1, 85100 Kalajoki
Koordinaatit:  pääkirjasto: 64.2596°N, 23.9473°E
Tyyppi:  kaupunginkirjasto, yleinen kirjasto
Kokoelman koko:   93 977 (2020)
Lainauksia vuodessa:   206 380 (2020)
Asiakkaita:  lainaajia  4 777 (2020)
Budjetti:   889 229 euroa (2020)
Työntekijöitä:   9,9 (2020)
Kalajoen kaupunginkirjasto on Kalajoen kaupungin ylläpitämä yleinen kirjasto.
Kalajoen pääkirjasto palvelee kaupungin keskustassa, Kauppa- ja kulttuurikeskus Merran toisessa kerroksessa (Kalajoentie 1). Himangan kirjasto toimii Himangan kirkonkylällä, Raumankarin koulun läheisyydessä osoitteessa Leipämäentie 4. Kaupunginkirjastoon kuuluu myös kirjastoauto Kirjameri, joka kiertää Kalajoen kaupungin alueella.
Tarjolla on myös verkkokirjasto ja lähikuntien kirjastojen kirjastovalikoima, sillä Kalajoen kaupunginkirjasto kuuluu Joki-kirjastoihin. Se on toukokuussa 2021 käynnistetty Pohjois-Pohjanmaan eteläosien yleisten kirjastojen kirjastokimppa.
Historia

Kaupunginkirjasto on entisen Oulun läänin vanhin kirjasto Pyhäjoen kirjaston kanssa. Kirjastotoiminta alkoi Kalajoella vuonna 1849, kun Helsingin yliopiston Pohjalaisen osakunnan ylioppilaat toimittivat Kalajoelle 25 nidettä käytettäväksi. Kyseinen kirjastotoiminta jäi kuitenkin lyhytikäiseksi. Vuonna 1865 alettiin seurakunnan varoilla perustaa kirjastoa. Projektia johti pastori K. Blåfeld. 1877 perustettiin toimikunta parantamaan kulunutta kokoelmaa.
Vuonna 1967 avattiin kirjasto kunnan uuden virastotalon tiloissa. 1970-luvulla toimi pääkirjaston ohella kahdeksan sivukirjastoa. 1977 pääkirjasto sai toimitilat uudesta yläasteen rakennuskompleksista. Samana vuonna Kalajoelle hankittiin kirjastoauto, jolloin sivukirjastojen toiminta väheni. Vuonna 1978 kirjastoauto vastasi 40 prosentista kaikista kaupunginkirjaston lainoista.
Uusissa tiloissa kirjaston toiminta laajeni. 80-luvulla aloitettiin äänitteiden ja videoiden lainaus. 1990-luvulla taidenäyttelyistä oli tullut kiinteä osa kirjaston toimintaa.
Uusi pääkirjasto rakennettiin Kauppa- ja kulttuurikeskus Merran toiseen kerrokseen ja avattiin 14. syyskuuta 2018. Samoissa tiloissa toimivat myös Kahvila Kirja sekä kulttuuri- ja elokuvasali VirtaSali.
Tapahtumat

Kirjastoissa järjestetään kertaluontoisia ja vakituisia tapahtumia, kuten lasten satutunteja, näyttelyitä, poistomyyntejä ja kirjailijavierailuita. Myös useita lukupiirejä on tarjolla vuosittain. Vuonna 2019 Kalajoen kirjastoissa järjestettiin 145 tapahtumaa. Koronan vuoksi poikkeuksellisena vuonna 2020 toimintaa oli vähemmän, 114 tapahtumaa.
Aiheesta muualla

Kalajoen kirjaston sivut
Katarina Elisabet Grubb

Katarina Elisabet Grubb (8. helmikuuta 1721 Tukholma – 31. maaliskuuta 1788 Turku) oli miehensä, vuorineuvos Johan Jacob Kijkin kuoltua Teijon ruukin omistaja yli 10 vuoden ajan.
Johan Jacob Kijkin kartuttama omaisuus oli yksi Suomen suurimmista. Tärkein osa siitä oli Teijon ruukki, ja koko omaisuus siirtyi lesken, Katarina Elisabet Grubbin elinikäiseen hallintaan.
Katarina Elisabet Grubbin suku oli Norrlannista Tukholmaan muuttaneita kauppiaita. Vuonna 1940 Katarina Elisabet Grubbista tuli itseään 15 vuotta vanhemman Johan Jacob Kijkin kolmas vaimo. Kijk oli itsekin aikanaan tullut Tukholmasta Turkuun puotipojaksi kauppias Hans Scheelen palvelukseen.
Teijon ruukkiyhtymään kuului Kijkin kuollessa tehdaslaitosten lisäksi viitisenkymmentä maatilaa Perniössä, Halikossa, Kemiössä, Piikkiössä ja Uskelassa. Elinikäinen hallintaoikeus merkitsi, että vasta Katarina Elisabet Grubbin kuoltua 1788 ruukkiyhtymä kiinteistöineen siirtyi Johan Jacob Kijkin liike-elämässä toimiville miespuolisille perillisille.
Vuorineuvoksetar Katarina Elisabet Grubb uudisti Teijon tehdasrakennuksia 1780-luvulla. Teijon ja Kirjakkalan ruukit olivat hänen hallinta-aikanaan Suomen menestyneimpiä metallialan yrityksiä. Rautatavaran ohella ruukit tuottivat jonkin verran tervaa, pikeä ja sahatavaraa. Ruukin maatiloilla harjoitettiin karjanhoitoa ja peltoviljelystä. Turusta Grubb oli perinyt tehtaiden ja laivojen osuuksia.
Kijkin ja Katarina Elisabet Grubbin pojat Johan Jakob ja Hans Henrik Kijk kuolivat ilman elossa  olevia lapsia. Nuorempi tytär Anna Charlotta Kijk (1750—1800) avioitui turkulaisen suurliikemiehen ja laivanvarustajan Jacob Bremerin pojan Josef Bremerin (1743–1814) kanssa , joka hankki Teijon omistukseensa 1794.
Katarina Elisabetin veli Mikael Grubb eteni urallaan Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian johtajaksi ja sai kaksi vuotta myöhemmin aatelisarvon af Grubbens -nimellä. Sisarensa kuolinvuonna 1788 hän otti toiseksi vaimokseen Perttelistä kotoisin olleen Sofia Elisabet Waszin. Heidän tyttärensä avioituivat Avellan- ja Hirn-sukuihin.
István Fekete

István Fekete (25. tammikuuta 1900 Gölle, Unkari – 23. heinäkuuta 1970 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti nuortenromaaneistaan ja eläintarinoistaan. Fekete voitti vuonna 1937 ensimmäisen palkinnon Géza Gárdonyi -yhdistyksen romaanikilpailussa. Vuonna 1960 hän voitti Attila József -kirjallisuuspalkinnon teoksellaan Tüskevár. Kirjaan perustuva elokuva valmistui vuonna 1967. Osa Feketen tuotannosta on julkaistu vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.
Teoksia

A koppányi aga testamentuma 1937
Zsellérek 1939
Csí – és más elbeszélések 1940
Doktor Kovács István 1940
Hajnalodik 1940
Öreg utakon 1941
Féltékenység 1942
Túlsó part 1942
Hajnal Badányban 1942
Aranypáva 1943
Egy szem kukorica 1944
Emberek között 1944
Emberpor 1944
Gyeplő nélkül 1947
Tíz szál gyertya 1947
Kele 1955
Lutra 1955
Halászat 1955
Tüskevár 1957
Bogáncs 1957
Téli berek 1959
Pepi-kert 1960
Őszi vásár 1962
Kittenberger Kálmán élete 1962
Vuk 1965
Csend – 21 nap 1965
Hu 1966
Barangolások 1968
Ballagó idő 1970
Tarka rét 1973
Rózsakunyhó 1973
Erdei utakon 1987
Vadászatok erdőn-mezőn 1987
Ci-Nyi 1993
Végtelen út 1994
Karácsony éjjel 2005
Kisértés 2006
Tűz mellett 2006
Erdély 2006
Fészekrablás 2007
Tojáshéjdarabkák 2007
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kari Saari

| Kari Saari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. lokakuuta 1956 Alavus
Kuollut: 4. toukokuuta 1997 (40 vuotta) Äänekoski
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  sosionomi
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  tytär
Kari Jyrki Johannes Saari (5. lokakuuta 1956 Alavus – 4. toukokuuta 1997 Äänekoski) oli Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtaja ja Vapaa ajattelija -lehden päätoimittaja. Kari Saari oli Ilkka Niiniluodon mukaan johtavia suomalaisia ateistisia vapaa-ajattelijoita V. T. Aaltosen, Väinö Voipion ja Erkki Hartikaisen ohella. Vapaa-ajattelijain liiton vuonna 1993 hyväksytty kulttuuriohjelma oli pitkälti Saaren käsialaa.
Elämä ja toiminta

Saari valmistui sosionomiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1980 ja työskenteli raittiussihteerinä Äänekoskella ja kuluttaja- ja velkaneuvojana Äänekoskella, Saarijärvellä ja Viitasaarella. Vapaa-aikanaan hän itseopiskeli filosofiaa ja muita aiheita. Saari julkaisi runsaasti artikkeleita Vapaa ajattelija -lehdessä vuodesta 1978 lähtien. Saari oli Vapaa-ajattelijain liiton hallituksessa 1987–1997, pääsihteerinä 1992–1993, liiton lehden päätoimittajana 1994–1997 ja liiton puheenjohtajana 1993–1997. Hän oli myös juhlapuhujana uskonnottomissa hautajaisissa ja muissa tilaisuuksissa ja oli ennen kuolemaansa laatimassa uskonnottomien juhlapuheiden kokoelmaa. Saari oli mukana tekemässä aloitetta Vapaa-ajattelijain liiton jakamalle Väinö Voipio -palkinnolle. Hän ajoi uskonnottomien muistolehdon perustamista sekä Äänekoskella että Jyväskylässä.
Saari osallistui sekä maakunnalliseen että valtakunnalliseen keskusteluun yleisempinä aiheinaan ateismi, uskonto, kirkko ja moraali. Saari oli Skepsis ry:n perustajajäsen. Hän osallistui myös humanistien järjestötoimintaan Jyväskylässä sekä Prometheus-leiritoimintaan. Saari osallistui Vapaa-ajattelijain liiton julkaisujen toimittamiseen ja muun muassa kirjoitti yhdessä Helena Klementjeffin kanssa Vapaa-ajattelijan käsikirjan (1993, toinen painos 2000). Saaren artikkeli ”Sekulaarihumanismin maailmankuva” on julkaistu elämänkatsomustiedon 10-vuotisjuhlakirjassa Arvot, hyveet ja tieto (1995) sekä teoksessa Kansanhumanismin ABC (1998). Saari kuoli äkillisesti sairauteen 40-vuotiaana. Hänen jälkeensä jäivät aviopuoliso ja tytär.
Julkaisuja

Ajatuksia, mietelmiä ja muistolauseita surun kohdatessa.  (Koonneet Helena Klementjeff, Kari Saari)  Helsinki:  Oy Vapaa Ajattelija Ab, 1993.
Vapaa-ajattelijan käsikirja.  Helsinki:  Oy Vapaa Ajattelija Ab, 1993 (2. painos 2000).  Teoksen verkkoversio.
Kalakoskenjärvi

| Kalakoskenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja, Salo
Koordinaatit:  60°13′23″N, 23°38′05″E
Järvinumero:  82.002.1.070
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  48,8 m 
Rantaviiva:  2,06 km 
Pinta-ala:  0,07 km² 
 fiKalakoskenjärvi 
Kalakoskenjärvi (myös Kalakoskenlampi) on saareton metsäjärvi Varsinais-Suomen ja Uudenmaan maakuntarajalla. Sen pinta-ala on 7,04 hehtaaria. Järvi sijaitsee pääosin Salossa, itäisin osa on Lohjan alueella. Etäisyys Lohjan keskustasta on 24 kilometriä länteen.
Maantiede

Kalakoskenjärvi on samantasoinen pohjoispuolisen Iso-Suonian kanssa. Järviä yhdistää kapea, noin 300 metriä pitkä salmi. Kalakoskenjärven pituus etelästä pohjoiseen on noin kilometrin, järven leveys vaihtelee sadan metrin molemmin puolin. Itärannalla sijaitsee muutamia pientaloja. Kalakoskenjärven itä- ja kaakkoispuolella on useita metsälampia, kuten Iilammi (56,4 metriä mpy) ja Vanhamaalammi (55,7 metriä mpy).
Kalakoskenjärvi laskee etelään Leilänlammiin (42,2 metriä mpy) ja edelleen Seljänalasen (41,0 metriä mpy) Leilänlahteen.
Kalakoskenjärvi (82.002.1.070) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Fiskarsinjoen alueella on 76 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Lohjanjärven lounaispuolella levittäytyvä Fiskarsinjoen alue sijaitsee Saaristomeren rannikkoalueen kaakkoisosassa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajaseudulla.
Jurassic Park: The Game

| Jurassic Park: The Game |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Telltale Games
Julkaisija:  Telltale Games Kalypso Media
Jakelija:  Kalypso Media, Steam, App Store ja Humble Store
Säveltäjä:  Jared Emerson-Johnson
Pelisarja:  Jurassic Park
Pelimoottori:  Telltale Tool
Julkaistu:   15. marraskuuta 2011 Windows, OS X NA 15. marraskuuta 2011 (Steam) EU 16. marraskuuta 2011 (Steam) EU 24. helmikuuta 2012 AU 26. heinäkuuta 2012 iOS 15. marraskuuta 2011 (Episode 1) 17. joulukuuta 2011 (Episode 2) 22. tammikuuta 2012 (Episode 3) 24. toukokuuta 2012 (Episode 4)  PlayStation Network NA 15. marraskuuta 2011 EU 21. joulukuuta 2011  AU 25. tammikuuta 2012 Xbox 360 NA 15. marraskuuta 2011 
Lajityyppi:  seikkailu, roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows, OS X, iOS, PlayStation Network, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Jurassic Park: The Game on Telltale Gamesin kehittämä ja julkaisema Jurassic Park -elokuvan jälkeisiin tapahtumiin perustuva seikkailu- ja roolipeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, OS X:lle, iOS:lle, PlayStation Networkissa ja Xbox 360:lle vuonna 2011. Pelin päähenkilönä toimii ensimmäisestä Jurassic Park -elokuvasta ja -kirjasta tuttu Gerry Harding ja tämän tytär Jessica. Pelissä nähdään uusia hahmoja ja dinosauruksia.
Juoni

Salakuljettajat ihmettelevät miksei Dennis Nedry (ensimmäisestä Jurassic Park -elokuvasta) ole tuonut lähetystään perille. Miles  Chadwick ja Nima Cruz lähtevät etsimään miestä ja löytävät tämän kuolleena autostaan. Dilophosaurus-lauma hyökkää kaksikon kimppuun ja Miles kuolee. Nima pääsee pakoon, mutta myrkyllinen Troodon ehtii purra häntä. Gerry Harding ja tämän tytär pelastavat Niman.
Gerry vie Niman saaren vierailukeskukseen ja hoitaa tämän kuntoon. Tyrannosaurus Rexin hyökätessä Nima jopa auttaa Gerryä suojelemaan Jessicaa pedolta. Myöhemmin saarelle saapuu kolme palkkasoturia (William "Billy" Yoder, Oscar Morales ja Daniel Cafaro) etsimään elossa olevia. Soturit pelastavat Gerryn tyttäreineen ja pidättävät Niman.
Matka jatkuu kohti saarella asuvaa tri. Laura Sorkinin ja tämän apurin David Pankitin majapaikkaa. David on kuollut, mutta tri. Sorkin löytyy. Nima yrittää paeta helikopterilla, jolloin se tekee pakkolaskun maahan.
Ryhmä pakenee Velociraptoreilta saaren huoltotunneleihin, johon he jäävät myös jumiin. Oscar saa surmansa, mutta muut onnistuvat pakenemaan. Heille selviää, että Nimaa purrut Troodon on tehnyt pesän tunneleihin ja samalla tappanut lentäjä Daniel Cafaron.
Elossa olevat pakenevat suurelle vesialtaalle, jossa pidetään valtavaa Tylosaurusta. Tylosaurus saa tri. Sorkinin saaliikseen ja samalla Billy Yoder nappaa Nimalla olleen partavaahto-purkin, jossa Nedryn varastamat alkiot ovat. Yoder pakenee paikalta, mutta Gerry, Nima ja Jessica löytävät tien ulos sukeltamalla vesialtaaseen itse ja uimalla viemäreihin.
Kolmikko törmää Yoderiin satamalla, jonne myös T.rex on saapunut. Rex tappaa Yoderin ja myös ehkä Niman (riippuu siitä haluaako pelaaja pelastaa alkiot vai Jessican). Pelin loputtua kuitenkin Gerry ja Jessica (sekä vaihtoehtoisesti myös Nima) lähtevät saarelta satamassa olleella veneellä.
| Jurassic Park: The Game> Yhteispisteet.Kerääjä | Jurassic Park: The Game> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 64,09 % (Xbox 360)  68,25 % (Windows)  68,12 % (PlayStation Portable)  66,65 % (PlayStation 3) 
Metacritic: 60/100 (Xbox 360)  68/100 (PlayStation Portable)  54/100 (Windows) 53/100 (PlayStation 3)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
IGN: 60/100 (Xbox 360)
Pelissä esiintyvät dinosaurukset

Tyrannosaurus rex
Velociraptor
Dilophosaurus
Triceratops
Pteranodon
Parasaurolophus
Troodon
Tylosaurus
Compsognathus
Herrerasaurus
Jällivaaran lentoasema

Jällivaaran lentoasema sijaitsee Jällivaarassa, Ruotsissa, noin kahdeksan kilometriä Jällivaaran keskustasta itään.
Lentokenttä oli aluksi sotilaskäytössä 800 metrin kiitotiellään. Ennen matkustajaliikenteen käynnistämistä kiitotie rakennettiin 1 350 metrin pituuteen. Ensimmäinen matkustajaliikenteen reittilento laskeutui kentälle 18. huhtikuuta 1971. Vuonna 1984 kiitotietä jatkettiin nykyiseen 1 714 metrin mittaansa. Vuonna 1989 kiitotietä levennettiin 45 metriin. Uusi terminaalirakennus valmistui vuonna 1994.
Jällivaaran lentoasema käyttää myös Lapland Airportin nimeä. Reittiyhteyksien lentoaika Tukholmaan on kaksi tuntia ja viisi minuuttia. Automatka Jällivaaran keskustasta lentoasemalle kestää noin kymmenen minuuttia.
Vuoden 2008 syksystä alkaen on NextJet-lentoyhtiö hoitanut Tukholman ja Jällivaaran välisen Ruotsin valtion ostoliikenteen. Talvikaudella 2008–09 reitillä kulkee 12 viikkovuoroa suuntaa kohden. Laivastona toimii 68-paikkainen BAe ATP -potkurikone.
Lentokonehalli

NextJet-lentoyhtiö on syksyn 2008 aikana ilmaissut tahtovansa Jällivaaraan lentokonehallin, joka helpottaisi laivaston jäänkäsittelyä. Jällivaaran kunta ei ole antanut lentoyhtiölle lupaa väliaikaisen hallin rakentamiseen. Kunta rakentaa itse pysyvän hallin, jonka arvioidaan valmistuvan syksyllä 2009. Rakentamisen arvioidaan maksavan noin kolme miljoonaa euroa, josta puolet on EU:n varoja. Halliin mitoitetaan tila yhdelle Boeing 737 -kokoluokan koneelle, jossa on noin 180 matkustajapaikkaa. Muut kokoluokan vaatimat lentoaseman puitteet aiotaan rakentaa vuoteen 2011 mennessä. Nykyisin tämän suuruisilla koneilla ei voida liikennöidä Jällivaaraan.
Aiheesta muualla

Jällivaaran lentoasema (Arkistoitu – Internet Archive) – virallinen kotisivu (ruotsiksi)
Ruotsin lentoasemat
| --- | --- |
Tukholman lentoasemat:   Arlanda  Bromma  Skavsta  Västerås 
Muut päälentoasemat:   Göteborg-Landvetter  Göteborg City  Malmö  Luulaja  Uumaja 
Muut yli 50 000 matkustajan lentoasemat:   Östersund  Ängelholm-Helsingborg  Sundsvall-Timrå  Visby  Skellefteå  Ronneby  Kalmar  Växjö  Kiiruna  Örnsköldsvik  Jönköping  Halmstad  Örebro  Kristianstad  Norrköping  Linköping  Trollhättan-Vänersborg 
Alueelliset lentoasemat:   Arvidsjaur  Jällivaara  Borlänge  Kramfors  Lycksele  Storuman  Vilhelmina  Hemavan  Oskarhamn  Mora  Sveg  Hultsfred  Pajala  Hagfors  Torsby
Kansakoulutyttö II

| Kansakoulutyttö II |
| --- | --- |

Nimi:  Kansakoulutyttö II
Tekijä:  Helene Schjerfbeck
Valmistumisvuosi:  1908
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  71  cm
Leveys:  40,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Kansakoulutyttö II on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1908. Kooltaan tämä työ on 71×40,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se ostettiin vuonna 1915.
Kansakoulutyttö II on Helene Schjerfbeckin modernistisia maalauksia, jonka hän maalasi Hyvinkäällä. Ns. Hyvinkään vuosinaan (jolloin hän ei sieltä pois matkustellut) Schjerfbeck lähetti usein töitään arpajaisvoitoksi Turkuun tai Helsinkiin. Kansakoulutyttö II on Turun taideyhdistyksen arpajaisvoitto huhtikuussa 1909, josta sen voitti rouva Anna Ramstadius. Maalauksen seuraava omistaja oli rouva W. Munsterhjelm, joka myi tämän Taideyhdistyksen kokoelmiin.
Maalauksen aiheesta syntyi samaan aikaan myös öljyvärein puulle maalattu Kansakoulutyttö I, 30×20 cm. Siinä on sama malli kuvattu vyötäröstä ylöspäin samoissa vaatteissa. Työ kuuluu yksityiskokoelmiin.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kansakoulutyttö II.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansakunnan Lehti

Kansakunnan Lehti oli suomalainen kansallismielinen sanomalehti, joka ilmestyi nelisivuisena Helsingissä 15. lokakuuta 1863 - 12. maaliskuuta 1864. Lehden perustaja, kustantaja ja kantava voima oli kielitieteilijä David Europaeus, joka tunnetaan paremmin yhtenä Suomettaren perustajista. Europaeus kirjoitti terävästi yhteiskunnallisista aiheista, ja perusti lehden, koska ei muuten saanut ajatuksilleen riittävästi palstatilaa. Kokonaisuudessaan lehden nimi kuului Kansakunnan Lehti - Kansakunnallinen keskustelemus-lehti Helsingistä.
Kansakunnan Lehteä julkaistiin kaikkiaan kahdeksan numeroa. Se ilmestyi epäsäännöllisin välein torstaisin. Kansakunnan Lehden levikki jäi kuitenkin niin pieneksi, ettei se elänyt puolta vuotta kauemmin.
Aiheesta muualla

Kansakunnan Lehden kaikki numerot sähköisessä muodossa (Kansalliskirjaston sanomalehtiarkisto)
Kane

Kane voi viitata seuraaviin:
Kanai eli Kane, antiikin aikainen kaupunki Arginusain saarilla
Kane (oik. Glen Thomas Jacobs, s. 1967), espanjalais-yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä
Citizen Kane, Orson Wellesin elokuva vuodelta 1941
Danity Kane, yhdysvaltalainen pop-R&B-yhtye
Kanen piirikunta, piirikunta Illinois'ssa Yhdysvalloissa
Kanen piirikunta, piirikunta Uhtahissa Yhdysvalloissa.