stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hymenochaetaceae

| Hymenochaetaceae |
| --- | --- |
 Inonotus nothofagi Uudesta Seelannista
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eukarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycotina
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae  Donk 1948
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hymenochaetaceae on sieniheimo, joka sisältää kääpiä ja kääpämäisiä sieniä. Heimo kuuluu Polyporales-kääpälahkosta erotettuun Hymenochaetales-lahkoon. Siihen kuuluvia sukuja ovat muun muassa kangaskäävät (Coltricia), kätkökäävät (Inonotopsis), lepänkäävät (Inonotus), huopakäävät (Onnia eli Pelloporus), arinakäävät (Phellinus) ja kynsikäävät (Trichaptum), mutta myös pillittömiä vuotikoita sisältävä Hymenochaete-suku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hymenochaetaceae Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q611343  Wikispecies: Hymenochaetaceae  AusFungi: 60013537  CoL: B9R  EoL: 5928  EPPO: 1HYMCF  FloraBase: 23315  Fungorum: 536196  GBIF: 8468  iNaturalist: 57518  IRMNG: 110275  ITIS: 936493  MycoBank: 536196  NBN: BMSSYS0000046428  NCBI: 40424  NZOR: 20a230f5-f648-4eaa-a5fb-ea2cbc14c219  Open Tree of Life: 569043  Plazi: D09BC5A9-26A0-D75A-120E-B89521E92553  Tropicos: 100370590  uBio: 238587  WoRMS: 426223
Coz I Luv You

| ”Coz I Luv You” Slade |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”My Life Is Natural”
 Julkaistu: 8. lokakuuta 1971
 Formaatti: 7" single
 Tekijä(t): Noddy Holder, Jim Lea
 Tuottaja(t): Chas Chandler
 Tyylilaji: glam rock, pop rock
 Kesto: 03.24
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Listasijoitukset
  Britannia: 1.
Sladen muut singlet
| ”Get Down and Get with It” 1971 | ”Coz I Luv You” 1971 | ”Look Wot You Dun” 1972 |
Coz I Luv You on brittiläisen Slade-yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1971. Noddy Holderin ja Jim Lean kirjoittama singleraita muodostui Sladen ensimmäiseksi Britanniassa listaykköseksi nousseeksi kappaleeksi. Se on musiikillisesti hieman pop-tyylinen.
Työstö

”Coz I Luv You” oli Noddy Holderin ja Jim Lean ensimmäinen sellainen kappale, jonka he tekivät tositarkoituksella laulunkirjoitus mielessään. Se sai alkunsa riffistä, joka heillä oli ollut jo pidemmän aikaa. Sitä oltiin soitettu ennen keikkoja pukuhuoneessa Jim Lean viulun virittämisen helpottamiseksi. Riffin päälle Holder ja Lea lisäsivät sointukulun. He soittivat kitaroita Holderin laulaessa melodiaa. Kappale edistyi yllättävän hyvin ja inspiraation vallassa Holder kirjoitti sanoituksen. ”Because I Love You” -niminen kappale oli käytännössä valmis noin 20 minuutissa.
Slade ei tehnyt tuolloin demoja, joten Holder ja Lea esittivät kappaleen  tuottaja Chas Chandlerille kitaroilla tämän toimistossa. Chandler oli vakuuttunut kuulemastaan ja uskoi yhtyeen saavuttavan kappaleella ensimmäisen ykköshittinsä.
Studiossa Jim Lea soitti kappaleeseen viulua saadakseen siihen lisäväriä. Yhtye ei pitänyt kappaletta ja sen nimeä tarpeeksi Sladen tyylisenä, joten se ehdotti tuottaja Chandlerille, että siihen lisättäisin edellissingle ”Get Down and Get with Itin” tapaan taputuksia ja tömistyksiä. Holder vaihtoi vielä kappaleen nimen muotoon ”Coz I Luv You”, joka kuvasti foneettisesti kirjoitettuna enemmän puhekieltä, eikä näyttänyt kirjoitettuna liian siloitellulta.
Julkaisu ja vastaanotto

Single ilmestyi 8. lokakuuta 1971. ”Coz I Luv You” nousi Britannian listaykköseksi kolmen viikon ajaksi, minkä lisäksi se nousi kärkeen myös Irlannissa sekä top 10:een Alankomaissa, Belgiassa ja Länsi-Saksassa. Menestyksen myötä Holder ja Lea ryhtyivät Sladen pääasialliseksi laulunkirjoituspariksi. Kappaleen suosio toi mukanaan enemmän keikkoja, radio- ja tv-esiintymisiä, haastatteluja ja lehtiartikkeleja. Monet teini-ikäisille suunnatut lehdet kiinnostuivat yhtyeestä, ja fanipohjaansa laajentaakseen Slade luopui lopullisesti aiemmasta skinhead-imagostaan.
Singlen b-puolella julkaistiin ”My Life Is Natural”, joka on tyylillisesti aggressiivista rockia. Sitä on verrattu yhtyeen edellisen Play It Loud -albumin musiikkiin.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Britannia | 1. | 15 | 30.10.1971 |  |
|  Irlanti | 1. | 9 | 11.11.1971 |  |
|  Alankomaat | 2. | 11 | 4.12.1971 |  |
|  Belgia (Flanderi) | 7. | 10 | 1.1.1972 |  |
|  Länsi-Saksa | 9. |  |  |  |
|  Ranska | 21. | 22 | 11.11.1971 |  |
Muut versiot

Kappaleesta ovat tehneet cover-version muun muassa James Blunt ja Böhse Onkelz. Lisäksi rap-artisti Evidence käytti samplea kappaleessaan ”Things You Do”. Arto Sotavalta levytti kappaleesta vuonna 1972 suomenkielisen version ”En syytä nää”, jonka sanoitus oli hänen itse kääntämä. Pate Mustajärvi julkaisi niin ikään itse kääntämänsä versionsa, ”Painilaulu”, vuonna 1995 albumilla Ikurin turbiini.
Hyatt (S23)

| Hyatt |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts-Lithgow, Greenock
Kölinlasku:  10. tammikuuta 1972
Laskettu vesille:  26. syyskuuta 1973
Palveluskäyttöön:  27. syyskuuta 1976
Poistui palveluskäytöstä:  joulukuu 1999
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 610 t (pinnalla) 2 410 t (sukelluksissa)
Pituus:  88,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,1 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  3 680 bhp/6000 shp
Nopeus:  17 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  62
Aseistus
Aseistus:  8 x 21" (533 mm) torpedoputkea
Hyatt (runkonumero S23) oli Chilen laivaston O'Brien-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 1969 Scotts-Lithgowilta Greenockista ja sen köli laskettiin 10. tammikuuta 1972. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1973 ja se valmistui 27. syyskuuta 1976.
Palvelus

Aluksella tapahtui räjähdys tammikuussa 1976. Alus on poistettu palveluksesta joulukuussa 1999, jolloin se sijoitettiin sisaraluksensa O'Brienin varaosiksi.
Hypetraali

Efesoksen Artemiin temppelin pienoismalli, jossa näkyy temppelin katon hypetraaliaukko.
Hypetraalitemppelin (Didyman Apollonin temppeli) poikkileikkaus ja pohjakaava.
Hypetraali (m.kreik. ὕπαιθρον, hypaithron < ὑπαίθριος, hypaithrios, ’taivasalla oleva’; lat. hypaethrus) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelin naoksessa eli ydinrakennuksessa ei ollut kattoa. Katto saattoi joko puuttua kokonaan tai olla ainakin osittain avoin.
Hypetraalia edustavat muun muassa Didyman Apollonin temppeli, Efesoksen Artemiin temppeli ja Selinuksen niin kutsuttu Temppeli G, ja mahdollisesti myös Akragaan Olympoksen Zeuksen temppeli.
Hydratsidit

Hydratsidien yleinen rakenne
Hydratsidit eli asyylihydratsiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on karbonyyliryhmä ja hydratsiineille tyypillinen funktionaalinen ryhmä. Hydratsidien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(=O)NRNR2, missä R on vety tai orgaaninen ryhmä.
Ominaisuudet ja valmistus

Hydratsidit ovat yleensä huoneenlämpötilassa kiinteistä aineita, jotka muistuttavat ominaisuuksiltaan amideja. Ne ovat hieman emäksisiä ja muodostavat suoloja esimerkiksi suolahapon kanssa. Ne hydrolysoituvat hyvin happamissa tai emäksisissä olosuhteissa karboksyylihapoiksi. Hydratsidit ovat myös pelkistimiä. Dihydratsidit, eli molekyylit, joissa on kaksi hydratsidiryhmää, muodostavat kuumennettaessa heterosyklisiä oksadiatsoleja.
Hydratsideja valmistetaan hydratsiinista ja karboksyylihapoista, karboksyylihappoanhydrideistä, estereistä, amideista tai happoklorideista. Usein käytetään joko metyyli- tai etyyliestereitä ja vaikeammin reagoivien substraattien tapauksessa happoklorideja. Dikarboksyylihappojohdannaiset johtavat dihydratsideihin ja esimerkiksi polyestereistä muodostuu polyhydratsideja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hydratsidit Wikimedia Commonsissa
Charlotte Corday

| Charlotte Corday |
| --- | --- |
 Corday Jean-Jacques Hauerin maalaamana muutama tunti ennen teloitustaan.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1768 Saint-Saturnin-des-Ligneries, Ranskan kuningaskunta
Kuollut: 17. heinäkuuta 1793 (24 vuotta) Pariisi, Ranskan ensimmäinen tasavalta
Kansalaisuus:  ranskalainen
Muut tiedot
Uhrit:  Jean-Paul Marat
Vangittu:  13. heinäkuuta 1793
Syyte:  murha
Rangaistus:  kuolemantuomio
 Nimikirjoitus
Charlotte Corday, koko nimeltään Marie Anne Charlotte Corday d’Armont (27. heinäkuuta 1768 Saint-Saturnin-des-Ligneries, Ranskan kuningaskunta – 17. heinäkuuta 1793 Pariisi, Ranskan ensimmäinen tasavalta) oli ranskalainen vallankumouksellinen, joka ihaili yhteiskunnallista vapautta ja paheksui jakobiinien hirmuvaltaa. Vuonna 1793 Corday surmasi jakobiinien johtajiin kuuluvan Jean-Paul Marat’n ja vaikutti osaltaan teollaan terrorin ajan alkamiseen.
Corday sai teostaan kuolemantuomion, ja hänet teloitettiin giljotiinilla.
Elämänvaiheet > Tasavaltalaisuuden aate herää

Corday syntyi Saint-Saturnin-des-Ligneries’ssä Normandiassa vähävaraiseen ylhäisöperheeseen. Hän polveutui menestyksekkään näytelmäkirjailijan Pierre Corneillen sisaresta, ja jo lapsuudessaan hän ihaili Corneillen murhenäytelmien sankareita. Kreikkalainen filosofi Plutarkhos oli hänen suosikkikirjailijansa, ja kirjojen ylväät henkilöt vaikuttivat häneen voimakkaasti.
Äitinsä kuoleman jälkeen vuonna 1782 Corday aloitti opiskelunsa Caenin Abbaye aux Dames -luostarikoulussa. Siellä hän vetäytyi mieluummin yksinäisyyteen lukemaan klassista kirjallisuutta kuin seurusteli toveriensa kanssa. Hän kävi koulua vuoteen 1791, jolloin luostari suljettiin.
Corday herätti huomiota tasavaltalaisuudellaan jo kuningasvallan aikana: kun Cordayn rojalistikodissa nostettiin malja kuninkaalle, hän itse jätti viinilasinsa koskemattomaksi ja jäi istumaan muiden noustessa seisomaan lasinsa kohottaen. Kun Cordaylta tiedusteltiin, oliko hän tasavaltalainen, hän vastasi: ”Kyllä olen, mikäli ranskalaiset olisivat tasavallan arvoisia!”
Elämänvaiheet > Päätös

Kesällä 1789 alkanut Ranskan suuri vallankumous vaikutti suuresti Cordayn elämään ja toi esille hänen luonteenlujuutensa ja vapaudenrakkautensa. Vuonna 1791 hän siirtyi opiskelemaan tätinsä luo Caeniin ja omistautui innokkaasti valistusajan aatteille. Opiskelunsa ohessa Corday luki paljon sanomalehtiä ja kohdisti huomionsa erityisesti liberaalien girondistien julkaisuihin. Hän seurasi tarkoin Jean Marie Roland de la Platieren ja tämän vaimon madame Rolandin tekoja vapauden hyväksi, ja kun Ranskan kuningas Ludvig XVI valitsi tärkeimmät ministerinsä girondistien puolueesta, Corday uhkui mielihyvää. Hän sekoitti todellisuuden henkilöt antiikin sankareihin ja odotti mahdollisuutta päästä uhrautumaan girondistien puolesta.
Cordayn suuri tilaisuus tuli vuonna 1793, kun Ranskan vallankumoussodissa kärsityt alkuvuoden menetykset olivat huonontaneet sotaa suosivien girondistien valtaa maakunnissa. Corday kuuli vuoripuolueen ja jakobiinien nousseen hallitsevaan asemaan tasavallassa ja kärsi girondistien puolesta. Kun girondistit oli erotettu parlamentista ja heitä saapui pakolaisina Caeniin kesäkuussa 1793, Corday kuunteli lumoutuneena heidän puheitaan jakobiinien rikoksista ja uhasta vapautta vastaan. Girondistien vihan kohteena oli varsinkin jakobiinien Jean-Paul Marat, joka oli tehnyt heidät naurunalaisiksi lehtikirjoituksissaan ja haukkunut heitä kavaltajiksi ja ”tusinavaltiomiehiksi”. Corday oli jo aiemmin harkinnut Marat’n murhaamista, ja Ludvig XVI:n mestaus sekä girondisti Jacques Pierre Brissot’n Marat’han kohdistuvat syytökset saivat hänet tekemään lopullisen päätöksen Marat’n murhasta. Corday uskoi vakaasti, että Marat’n surmaaminen lopettaisi väkivaltaisen aikakauden ja estäisi sisällissodan.
Elämänvaiheet > Matka Pariisiin

Corday matkusti Pariisiin 9. heinäkuuta 1793. Saavuttuaan perille hän osti leipäveitsen, hankki hotellihuoneen ja kirjoitti ranskalaisille kirjeen, jossa hän selitti tulevaa tekoaan. Hänen tarkoituksena oli surmata Marat Bastiljin valtauksen vuosipäivän juhlassa 14. heinäkuuta. Cordayn kuultua, ettei Marat jaksanut osallistua juhlaan huonon kuntonsa vuoksi, hän päätti toimia jo päivää aiemmin. Hän kirjoitti Marat’lle kirjeen, jossa pyysi päästä tämän puheille voidakseen paljastaa yksityiskohtia girondistien suunnittelemasta kapinasta. Kun kirjeeseen ei vastattu, Corday pyrki sisälle Marat’n taloon, mutta tämän rakastajatar Simone Evrard torjui hänet. Cordayn lähetettyä uuden viestin Marat suostui tapaamiseen.
Elämänvaiheet > Marat’n murha

Pahasta ihosairaudesta kärsivä Marat istui kylpyammeessa kirjoittamassa ammeen poikki asetetun laudan päällä, kun Corday tuli hänen puheilleen. Corday kertoi asiansa ja ryhtyi luettelemaan salaliittolaisten nimiä. Marat’in tehdessä muistiinpanoja Corday veti veitsen esiin ja iski sen uhrinsa rintaan. Tekonsa jälkeen Corday yritti paeta, mutta Marat’n huuto toi paikalle Simone Evrardin ja muita huoneistossa olleita, jotka pidättivät Cordayn. Cordayn henkilökohtaiset esineet vietiin, ja dantonisti François Chabot väitti Cordayn kätkeneen tärkeän asiakirjan pukunsa alle. Chabotin yrittäessä riisua Cordayta väkisin tämä puolustautui tehokkaasti. Murhan jälkeen Corday vietiin vankivaunulla ensin Abbayen vankilaan ja myöhemmin Conciergerieen.
Oikeudenkäynnissä Corday todisti, että hän oli toteuttanut salamurhan yksin ja julisti, että hän oli surmannut yhden miehen pelastaakseen 100 000 muuta ihmistä. Vankilasta Corday kirjoitti isälleen kirjeen, jossa hän pyysi anteeksi tekoaan. Hän myönsi ansainneensa kuoleman, mutta ei tunnustanut tehneensä rikosta vaan ainoastaan velvollisuutensa.
Oikeuden päätöksellä Corday tuomittiin yksimielisesti kuolemaan. Saksalainen taidemaalari Jean-Jacques Hauer piirsi Cordayn muotokuvan, ja kuvan valmistuttua virallinen pyöveli Henri Sanson toi Cordaylle isänmurhaajille tarkoitetun tulipunaisen paidan. Pyöveli leikkasi Cordayn hiukset niskasta, minkä jälkeen tuomittu kuljetettiin teloituspaikalle avoimilla rattailla kädet sidottuina. Vallankumouksen aukiolle kerääntyneen kansan herjaushuutojen saattelemana Corday teloitettiin giljotiinilla. Sveitsiläinen vahataiteilija Marie Tussaud teki Cordayn kasvoista kuolinnaamion, joka asetettiin näytteille Madame Tussaudsin vahakabinettiin Lontoossa.
Teloituksen jälkeen

Teloituksen jälkeen jakobiinit tekivät Cordaylle ruumiinavauksen selvittääkseen, oliko tämä ollut sukupuolisesti koskematon. Mahdollisen rakastajan osuutta murhan suunnittelussa ei pystytty osoittamaan, mutta monet asianhaarat osoittavat Cordayn olleen mukana girondistien salaliitossa. Hänen asuinkaupunkinsa Caen oli yhdistyneiden Departementtien liittoutuman keskuspaikka, ja girondistien suunnitelmiin oli kuulunut myös Robespierren ja Dantonin surmaaminen. Girondistien lehdistö oli tietoinen salajuonesta, sillä jo 11. heinäkuuta 1793 heidän julkaisemansa Chronique Paris vihjaili ennakkoon Marat’n kuolemasta. Saman lehden mukaan vuoripuolue ja jakobiinit olivat itse vaarassa joutua hautaan. ”Seuraavien päivien aikana me tulemme tanssimaan. Toivomme vain, että ainoastaan Marat’n, Dantonin, Robespierren ja kumppanien verta vuodatetaan!”
Marat’n murha antoi vasenta ääriryhmittymää edustaneelle vuoripuolueelle tekosyyn aloittaa vainot, joiden kohteeksi joutuivat ensin girondistit. Tämä suuren terrorin aikakautena tunnettu ajanjakso ajoittui lähinnä kesään 1794, jolloin mestattiin 1 400 ihmistä. Kuuluisin mestatuista oli epäsuosioon joutunut Ranskan kuningatar Marie Antoinette. Synkkä ajanjakso päättyi, kun terrorin johto, kärjessä triumviraatti Robespierre, Saint-Just ja Georges Couthon, joutuivat giljotiiniin.
Murhansa jälkeen Marat sai hetkellisesti osakseen kuolemanjälkeistä palvontaa, ja hänelle rakennettiin pyramidi Place du Carrouselliin. Palvonnan loppuessa muotokuvat ja muut Marat’sta muistuttavat esineet poistettiin. Hänen rakastajattarensa Simone Evrard jäi omilleen; kun Marat’n jäämistöä luetteloitiin, ainoa rahanarvoinen oli 25 soun eli neljännesfrangin assignaatti. Evrardilta evättiin vallankumoushallinnon myöntämä eläke, ja hän palasi entiseen ammattiinsa kellon osoittimien leikkaajaksi. Hän ylpeili lopun ikäänsä ”Marat’n lesken” arvonimellä.
1800-luvun loppupuolella aikansa kallotutkimuksista innostunut italialainen lääkäri Cesare Lombroso teki tarkan analyysin Cordayn haudasta otetusta pääkallosta ja kertoi tutkimustensa päätteeksi, että kysymyksessä oli ”tyypillinen rikollisen kallo”. Jälkeenpäin tehdyt tutkimukset osoittivat, että kallo ei kuulunut ollenkaan Cordaylle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Images of Charlotte Corday and of places related to her life
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef 
Corday Marat’n murhan jälkeen (Paul-Jacques-Aimé Baudry).
Corday vartiomiesten matkassa (Arturo Michelena).
Cowboy

Fred Pierce, Wyomingin cowboy. Kuva otettu vuonna 1888.
Cowboy (myös lehmipoika) on pohjoisamerikkalainen karjapaimen. Jotkut cowboyt osallistuvat myös rodeokilpailuihin, ja jotkut heistä työskentelevätkin vain rodeon parissa.
Historia

Hevoset ja naudat tulivat Meksikoon 1500-luvun alussa espanjalaisten uudisasukkaiden mukana. Karjankasvatuksesta tuli tuottoisa ja arvostettu ammatti. 1800-luvun puoliväliin mennessä myös Teksasissa ja Kaliforniassa kasvatettiin karjaa.
Yhdysvaltalaisten kiertelevien cowboyiden edeltäjiä olivat meksikolaiset vaquerot, joita lounaisen Amerikan cowboyista suuri osa 1800-luvun loppupuolella olikin. Noin viidesosa cowboyista oli mustaihoisia, ja lisäksi moni oli intiaani, etenkin Oklahomassa. Useimmat cowboyt tulivat Yhdysvaltain etelävaltioista, mutta osa myös idästä, keskilännestä ja Euroopasta. Karjankasvatuksen kukoistuskausi Yhdysvalloissa alkoi vuonna 1866 ja päättyi 1886, jolloin hinnat romahtivat, avoimet laitumet aidattiin ja talvi oli kylmä. Cowboyt olivat omana aikanaan huonomaineisia, mutta sittemmin heidän elämäntapaansa alettiin romantisoida ja heistä tuli villin lännen myyttisiä hahmoja.
Nykyisin cowboyita työskentelee karjankasvatusteollisuudessa. Vaikka automatisointi on helpottanut työtä, cowboyt käyttävät edelleen perinteisiä taitoja karjaa koottaessa ja hevosia kesytettäessä. Heidän vaatetuksensa on sama kuin entisaikaankin, mutta satulat ovat kehittyneempiä. Nykypäivänä cowboyt käyttävät yhteydenpitoon radiopuhelimia ja matkapuhelimia. Kulkuvälineinä he käyttävät myös maastoautoja, avolavapakettiautoja ja talvisin usein moottorikelkkoja.
Cowboysta tuli 1900-luvulla suosittu Hollywood-elokuvien hahmo. Tunnettuja cowboyiden esittäjiä ovat olleet esimerkiksi John Wayne ja Clint Eastwood. Radion suosituista cowboylaulajista Gene Autry oli kuuluisin. Nykyisin cowboyiden välisistä kilpailuista alun perin alkunsa saaneet rodeot ovat Yhdysvalloissa hyvin suosittuja.
Vaatetus

Hattuna cowboyt käyttivät esimerkiksi huovasta tehtyä sombreroa tai stetsonia. Hatun korkea kupu piti pään viileänä auringonpaisteessa ja leveä lieri suojasi silmiä ja niskaa. Hattu suojasi myös sateelta, piikeiltä ja matalilta oksilta, ja sitä saatettiin käyttää myös veden kantamiseen, raippana tai tyynynä. Cowboyt käyttivät yleensä punaista kokoaluspukua, joka lämmitti talvella ja imi hien kesällä. Tukevasta villasta ommellut päällysvaatteet olivat kovaa käyttöä kestäviä. Kaulahuivi suojasi pölyltä. Cowboysaappaat olivat korkeavartiset ja korkeakorkoiset jalan lipeämisen estämiseksi, ja niissä oli kannukset. Farmarihousujen päälle cowboyt pukivat nahkahousut eli chapsit.
Hevonen ja välineet

Cowboyiden suosikkihevosia olivat pienet ja kestävät mustangit sekä quarterhevoset.
Cowboyn tärkein työväline oli hänen satulansa, jolla hän istui jopa 15 tuntia päivässä. Cowboy käytti omaa satulaansa; hevosen hänelle yleensä lainasi karjanomistaja. Cowboyn satula maksoi ainakin kuukauden palkan. Cowboysatulat kehittyivät 1500-luvun espanjalaisesta sotilassatulasta. Satulassa on puinen runko, ja se päällystetään raakanahalla. Siinä on lassoamista varten paksu satulanuppi, rodeosatulaa lukuun ottamatta. Cowboyt kuljettivat tarvitsemansa tavarat mukanaan, joten satulassa oli myös satulalaukku ja hihnoja.
Cowboyt olivat taitavia karjan lassoajia. Tarvittavia perusheittoja 12-metrisellä lassolla olivat sarvien tai pään ympärille heitto sekä takajalkojen ympärille heitto. Lassoamisesta tuli näyttävyytensä ansiosta myös suurta viihdettä, jota esiteltiin sirkuksessa ja varieteeteatterissa.
Muita cowboyn välineitä olivat tuliase, kahvikannu, paistinpannu, kenttäpullo, satulahuopa ja makuupussi.
Työ

Cowboyn työ oli raskasta ja huonosti palkattua.
Karjanerotus oli yksi cowboyiden tärkeimmistä töistä. Cowboyt tekivät myös tuhansien kilometrien pituisia karjanajomatkoja, joista tuli osa Villin lännen tarustoa. Karjanajot olivat pitkästyttävää raatamista, jonka satunnaiset vaaratilanteet joskus keskeyttivät. Karjalauman vauhkoontuminen oli cowboyn suurin uhka. Cowboyt pyrkivät kääntämään pillastuneen karjalauman ampumalla ilmaan. Myös jokien ylittäminen oli vaarallista, sillä useat karjapaimenet olivat uimataidottomia. Tasangoilla ukkosmyrsky oli alituinen vaara, sillä kuoleminen salamaniskuun oli yleistä. Koska tasangoilla yöt ovat usein hyvin kylmiä, sateen jälkeen vilustuminen ja keuhkokuume olivat tavallisia.
Yönsä cowboyt nukkuivat siellä, missä milloinkin olivat – usein siis ulkona nuotiolla, pelkän huovan kanssa. Öisin pidettiin vahtivuoroja muiden nukkuessa. Aikaisin aamulla aloitettiin puurtaminen ja joskus satulassa oltiin yhteen menoon jopa 14 tuntia. Työ jatkui aamuvarhaisesta iltamyöhään, joskus jatkettiin yölläkin.
Ruokansa cowboyt saivat keittiövankkureista. Yleisin matka-ateria koostui leivästä, pavuista ja pekonista. Juomana oli kahvia. Karjanajomatkoilla ruokaa saatiin lisäksi ampumalla riistaa.
Pitkien karjanajojen jälkeen cowboyt herättivät usein pahennusta kaupungeissa rellestämällä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cowboy Wikimedia Commonsissa
Kaksi teksasilaista cowboyta
Hydroksyyliammoniumnitraatti

| Hydroksyyliammoniumnitraatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13465-08-2
PubChem CID:  26045
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NH3OHNO3
Moolimassa:  96,052
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  48 °C
Tiheys:  1,84 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Hydroksyyliammoniumnitraatti eli HAN (NH3OHNO3) on hydroksyyliammonium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä tutkitaan käytettäväksi ajoaineena sotilas- ja avaruusteknillisiin käyttötarkoituksiin.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hydroksyyliammoniumnitraatti on väritöntä hygroskooppista kiinteää ainetta. Se on puhtaana epästabiilia, koska se sisältää samassa yhdisteessä sekä pelkistimen (hydroksyyliammoniumioni) että hapettimen (nitraatti-ioni). Hydroksyyliammoniumnitraatti liukenee hyvin veteen. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa vesiliuoksenakin muodostaen kaasumaisia reaktiotuotteita ja hajoamisnopeus on suurempi verrattuna muihin hydroksyyliammoniumsuoloihin.
Valmistus ja käyttö

Hydroksyyliammoniumnitraattia voidaan valmistaa pelkistämällä typpihapon vesiliuosta elohopeaelektrodien avulla. Anodin ja katodin välinen tila erotetaan toisitaan puoliläpäisevällä ionomeerimembraanilla.
Hydroksyyliammoniumnitraatin vesiliuosta tutkitaan ajoaineena sotilas- ja avaruusteknillisiin tarkoituksiin. Sitä voidaan käyttää joko seoksena nitrometaanin ja isopropyylinitraatin kanssa tai sellaisenaan sidottuna kantajapolymeeriin. Yhdisteen etuna on sen korkea tiheysimpulssi (250-270 s) ja nykyisiin hydratsiinipohjaisiin ajoaineisiin nähden alhaisempi myrkyllisyys. Yhdistettä käytetään ajoaineena NASA:n Green Propellant Infusion Mission-projektin (GPIM) satelliiteissa ja luotaimissa ja ensimmäinen projektin satelliiteista on tarkoitus laukaista vuonna 2016.