stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vladimir Bagirov

Vladimir Bagirov Grieskirchen 1998
Vladimir Bagirov (16. elokuuta 1936 – 20. heinäkuuta 2000) oli neuvostoliittolainen shakinpelaaja ja suurmestari.
Vuosina 1960–1978 Bagirov osallistui yhdeksiin shakin neuvostoliitonmestaruuskilpailuihin parhaana tuloksenaan neljäs sija vuonna 1960. Vuodesta 1975 alkaen hän osallistui Garri Kasparovin opettamiseen shakissa.
Bagiroville myönnettiin kansainvälisen mestarin arvonimi vuonna 1963 ja suurmestarin arvonimi vuonna 1978.
Bagirov sai aivoverenvuodon pelatessaan 4. kierroksen peliään Heart of Finland- shakkiturnauksessa 19. heinäkuuta 2000 ja kuoli seuraavana yönä sairaalassa.
Aiheesta muualla

Vladimir Bagirov ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Достоверное прошлое - (В. Багиров) (Часть 1) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Walter Pérez Villamonte

Walter Pérez Villamonte (3. marraskuuta 1936 – 29. maaliskuuta 2018) oli bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. tammikuuta 1959 ja nimitettiin Sucren arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Curubiksen titulaaripiispaksi 16. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Jesús Gervasio Pérez Rodríguez, jota avustivat Giovanni Tonucci ja René Fernández Apaza.
Pérez Villamonte sai 7. maaliskuuta 1998 nimityksen Potosín piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 25. marraskuuta 2009.
Vol. 3: The Subliminal Verses

| Vol>  3: (The Subliminal Verses) Slipknot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Mansionissa Laurel Canyonissa, Los Angelesissa Akademie Mathematique of Philosophical Sound Researchissa Los Angelesissa
 Julkaistu: 5. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: nu metal alternative Metal
 Kesto: 60.09 (+Special edition) 101:15
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records Nuclear Blast Records
Listasijoitukset
  2.    2.    2.    2.    2.    5.
Slipknotin muut julkaisut
| Iowa 2001 | Vol. 3: (The Subliminal Verses) 2004 | 9.0: Live 2005 |
Singlet albumilta Vol. 3: (The Subliminal Verses)
 ”Duality” Julkaistu: 4. toukokuuta 2004  ”Vermilion” Julkaistu: 5. lokakuuta 2004  ”Vermilion Pt. 2” Julkaistu: 5. lokakuuta 2004  ”Before I Forget” Julkaistu: 8. maaliskuuta 2005  ”The Nameless (live)” Julkaistu: 1. marraskuuta 2005  ”The Blister Exists” Julkaistu: 24. tammikuuta 2006
Vol 3: The Subliminal Verses on metalliyhtye Slipknotin vuonna 2004 julkaisema kolmas studioalbumi.
Levyllä yhtye on ottanut huomattavasti paljon progressiivisemman linjan musiikkiinsa. Before I Forget kappaleesta on tehty musiikkivideo, jossa yhtyeen jäsenet esiintyvät ilman maskeja. Myös kappaleista Vermilion, Vermilion pt.2, Duality, The Nameless ja The Blister Exists on tehty musiikkivideot. Albumi on yhtyeen ainoa, joka ei ole Parental Advisory -merkitty. Eli toisin sanoen, se on Slipknotin ainoa "täysin puhdas" albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Shawn Crahan, Chris Fehn, Paul Gray, Nathan Jordison, Corey Taylor, Mick Thomson ja Sid Wilson..
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Prelude 3.0 | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Blister Exists | 5.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Three Nil | 4.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Duality | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Opium of the People | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Circle | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Welcome | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Vermilion | 5.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Pulse of the Maggots | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Before I Forget | 4.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Vermilion Pt. 2 | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Nameless | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Virus of Life | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Danger-Keep Away | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin version bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Scream | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| Special edition bonus-levy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Don't Get Close | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Scream | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Vermilion (Terry Date mix)  | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Danger – Keep Away (täysversio)  | 7.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Blister Exists (Live)  | 5.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Three Nil (Live)  | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Disasterpiece (Live)  | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | People = Shit (Live)  | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| Australian kiertueen bonus-levy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Don't Get Close | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Scream | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Vermilion (Terry Date mix)  | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Danger – Keep Away (täysversio)  | 7.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Disasterpiece (Live)  | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | New Abortion (Live)  | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | People = Shit (Live)  | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

#0 Sid Wilson - DJ
#1 Joey Jordison - Rummut
#2 Paul Gray - Basso ja taustalaulu
#3 Chris Fehn - Lyömäsoittimet ja taustalaulu
#4 James Root - Kitara
#5 Craig "133" Jones - Samplet, koskettimet
#6 Shawn "Clown" Crahan - Lyömäsoittimet ja taustalaulu
#7 Mick Thomson - Kitara
#8 Corey Taylor - Laulu
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Slipknot Online Fanisivu  (Arkistoitu – Internet Archive)
Slipknot
| --- | --- |
Albumit:  Slipknot – Iowa – Vol. 3: The Subliminal Verses –  All Hope Is Gone - .5: The Gray Chapter - We Are Not Your Kind - The End, So Far
Muut julkaisut:  9.0: Live | Luettelo Slipknotin demoista
Katso myös:  Stone Sour - Murderdolls - DJ Starscream - Roadrunner United - Korn - Ministry
Virolahden sakaristo

| Virolahden sakaristo |
| --- | --- |
 Virolahden kivisakaristo ja taustalla Virolahden kirkko.
Sijainti:  Virolahti
Koordinaatit:  60°30′34.3″N, 027°41′18.4″E
Seurakunta:  Haminan seurakunnan Virolahden kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  noin 1500–1530
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virolahden sakaristo on keskiaikainen kivisakaristo, joka sijaitsee Virolahdella, nykyisen Virolahden kirkon itäpuolella. Sakaristo rakennettiin arviolta noin vuosien 1500 ja 1530 välillä silloisen puukirkon viereen. Tarkoituksena oli rakentaa myöhemmin kokonainen kivikirkko, mutta muun muassa taloudellisista syistä tämä ei toteutunut. Sakariston rakennusaika on päätelty keskiajan loppuun viittaavista piirteistä, joita ovat esimerkiksi eteläisen seinän oven epäsymmetrinen sijainti ja holvauksen yksityiskohdat. Pohjoispäädyssä on suuri ristikomero, jonka muoto muistuttaa Inkoon kirkon länsipäätyä. Itäpäädyllä on ikkuna, jota on uudella ajalla hieman pienennetty alkuperäisestä.
Sakariston yhteydessä ollut puinen kirkkorakennus purettiin 1600-luvulla, ja sen tilalle rakennettiin uusi. Uudempi puukirkko purettiin vuonna 1847 huutokaupan jälkeen, vaikka nykyinen ristikirkko oli rakennettu sen länsipuolelle jo vuonna 1766. Sittemmin sakaristoa on käytetty esimerkiksi varastona ja hartaustilana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Virolahden sakaristo Wikimedia Commonsissa
Valoveteläisten saaga

Valoveteläisten saaga (isl. Ljósvetninga saga) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Valoveteläisten saagassa  kuvattujen tapahtumien keskiössä ovat usean sukupolven yli ulottuvat konfliktit ja kilpailu kahden päällikön, koillisislantilaisen Ljósavatnin tilan omistajan Þorgeirr Ljósvetningagoðin ("Valovedengoði") ja Eyjafjörður-vuonolla, Möðruvellirin tilalla asuneen Guðmundr Mahtavan (ríki Eyjólfsson, k. n. 1025) sukujen välillä. Saaga jakautuu kahteen osaan: ensimmäinen osa keskittyy Þorgeirrin poikien ja Guðmundrin keskinäisiin kiistoihin, ja toisessa osassa käsitellään Þorgeirrin ja Guðmundrin jälkeläisiin saakka ulottuvia konflikteja. Ajallisesti saagan tapahtumat sijoittuvat 900-luvun lopusta 1000-luvun jälkipuoliskolle (n. 990-1066). Saaga on kirjoitettu oletettavasti vuoden 1260 tietämillä eli usea vuosisata siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen. Valoveteläisten saagaa ei ole suomennettu.
Käsikirjoitukset ja versiot

Valoveteläisten saagasta on säilynyt kaksi eri versiota, A ja C, joista kumpikaan ei ole täydellinen mutta jotka juontuvat todennäköisesti yhdestä ja samasta alkuperäistekstistä. Näistä pitempi, C-versio, on oletettavasti alkujaan 1300-luvulla laadittu kokoelma, joka koostuu neljästä 1200-luvulla kirjoitetusta tekstistä (Ljósvetninga saga, Sörla þáttr (Brodd-Helgasonar), Ofeigs saga ok Reykhverfinga eli Ofeigs þáttr ja Möðruvellinga saga). C-versio sisältää muutamia lyhyempiä þáttr-tarinoita, joista osaa on pidetty myöhempinä lisäyksinä (esim. Þórarins þáttr ofsa, Vöðu-Brands þáttr sekä em. Ofeigs þáttr ja Sörla þáttr). Valoveteläisten saagan varhaisin säilynyt käsikirjoitus on noin vuodelta 1400 peräisin oleva AM 561 4to, joka sisältää saagan A-version. Tässä käsikirjoituksessa olevasta saagasta puuttuu kuitenkin saagan loppuosa (jota em. käsikirjoitus ei mahdollisesti ole koskaan sisältänytkään) ja myös sen alkuosassa on aukkokohtia. Toinen varhaisimmista käsikirjoituksista on 1400-luvulta peräisin oleva koodeksi (AM 162 C fol), jossa olevasta C-versiosta on säilynyt vain muutama sivu. C-versiosta on kuitenkin säilynyt useita kyseisen koodeksin paperikopioita.
Valoveteläisten saaga ja historia

On katsottu, että Valoveteläisten saagan päähahmoilla on todennäköisesti ollut todellinen historiallisen esikuvansa. Saagassa kuvattujen tapahtumien osalta on kuitenkin katsottu, etteivät ne välttämättä kerro todellisista tapahtumista. Sen sijaan jotkut saagan tapahtumista ja tarina-motiiveista kuvastavat muusta aikalaiskirjallisuudesta ja kertomusperinteestä tulleita lainoja, ja osa tapahtumista on selvästi fiktiivisiä.
Saagan näkökulma

Guðmundr on Valoveteläisten saagan hallitsevin hahmo, mutta saagassa hänet esitetään melko epäedullisessa valossa. Sen sijaan saagan kirjoittaja on suhtautunut huomattavasti myönteisemmin valoveteläisiin eli Ljósvetningar-sukuun, jonka pää, Þorgeirr Ljósvetningagoði Þorkelsson (s. n. 940), oli Islannin lainpuhujana, kun islantilaiset päättivät yleiskäräjillä Þorgeirrin esittämän kompromissin mukaisesti saarelaisten kääntymisestä kristinuskoon. Guðmundr mainitaan kuitenkin myös useassa muussakin islantilaissaagassa, kuten Lohilaaksolaisten saagassa, Grettir Väkevän saagassa ja Poltetun Njállin saagassa.
Käännökset ja editiot

Björn Sigfússon (toim.). 1940. Ljósvetninga saga með þáttum. Ljósvetninga saga. Reykdœla saga ok Víga-Skútu. Hreiðars þáttr. Íslenzk fornrit 10. Reykjavík: Hið Íslenzka Fornritafélag.
Guðmundur Þorláksson (toim.). 1880. Íslenzkar fornsögur I: Glúma og Ljósvetninga saga. Kaupmannahöfn: S. L. Möller.
Ljósvetninga saga. Teoksessa T. M. Andersson & W. I. Miller (toim.). 1989. Law and Literature in Medieval Iceland. Stanford.
Aiheesta muualla

Ljósvetninga saga islanniksi Sagadb.org -sivustolla
Ljósvetninga saga islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Ljósvetninga sagan tapahtumapaikat Islannissa Icelandic Saga Map -sivustolla
Sananlaskuista ja sanonnoista Ljósvetninga sagassa (englanniksi)
Ljósvetninga sagasta ja sen tapahtumapaikoista Islannissa The Saga-Steads of Iceland: A 21st-Century Pilgrimage -sivustolla (englanniksi)
Vinylshakerz

Vinylshakerz on saksalainen dance-yhtye, joka tunnetaan parhaiten vuonna 2005 tehdystä remixistä Murray Headin kappaleesta "One Night in Bangkok". Yhtye on tehnyt remix-versioita myös monista muista kappaleista. Yhtyeeseen kuuluvat Mike Red ja T.O.M.
Diskografia > Albumit

2006 "Very Superior"
2008 "Hypnotic Tango"
Diskografia > Singlet / Maxit / Vinyylit

2004 "One Night in Bangkok" (Murray Head)
2005 "Tekkno Trash (Pay No Cash)"
2005 "Club Tropicana" (Wham!)
2006 "Daddy Cool" (Boney M)
2006 "Luv in Japan"
2007 "Forget Me Nots" (Patrice Rushen)
2008 "Can U Hear Me"
2008 "Hypnotic Tango"
2011 "Rainbow"
Diskografia > Remixit

2004 "Dance United - Help Asia!"
2005 "Divided - Easy Lover (vs. Grooves)"
2005 "Sunset Strippers - Falling Stars"
2005 "Gift - Yummy Yummy Song"
2005 "666 - Supadupafly 2005"
2005 "Groove Coverage - Holy Virgin"
2005 "Mike Austin - Kylie"
2006 "Marcus Levin - Tempt the Fate"
2006 "Musikk Feat. John Rock - Love Changes (Everything)"
2008 "Mark´Oh - I don't like Mondays"
2010 "Charlee - Boy Like You"
Aiheesta muualla

Vinylshakerzin kotisivut
Vinylshakerz MySpacessa
Walter Pater

Walter Horatio Pater (4. elokuuta 1839 – 30. heinäkuuta 1894) oli englantilainen jälkiromantiikan kirjallisuuskriitikko, esseisti ja dekadentti kirjailija. Hän oli estetismin profeettoja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on The Renaissance.
Walter Patertilla oli huomattava vaikutus esim. Oscar Wildeen. G. K. Chesterton vastusti Walter Paterin filosofiaa.[lähde? ]
»Taiteesta tekee romanttisen outouden lisääminen kauneuteen.» 
(Walter Pater[lähde? ])
Valtteri Karnaranta

| Valtteri Karnaranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. marraskuuta 2002 (ikä 21) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Karna
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  72 kg
Seura
Seura:  Hermes
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Ässät (SML)
Valtteri Karnaranta (s. 19. marraskuuta 2002 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Karnaranta on Oulun Kärppien kasvatti. Hän toimi kaudella 2017–2018 seuran C-nuorten varakapteenina. Karnaranta jakoi tehoilla 24+28=52 koko C-nuorten SM-karsintojen pistepörssin kahdeksannen sijan TPS:n Niko Korpialhon kanssa. C-nuorten SM-sarjassa hän jakoi 13 osumallaan Kärppien sisäisen maalipörssin voiton Samu Tuomaalan kanssa. Karnaranta voitti kauden päätteeksi sarjan hopeaa ja hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2018–2019 Karnaranta siirtyi yhdessä joukkuetoverinsa Rami Määtän kanssa Porin Ässien organisaatioon. Kaudella 2020–2021 hän oli Ässien U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 18+25=43, joilla Karnaranta jakoi koko U20 SM-sarjan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun pistepörssin seitsemännen sijan Jukurien Kalle Matikaisen ja Tapparan Jere Henrikssonin kanssa. Kaudella 2021–2022 hän debytoi Ässien SM-liigajoukkueessa. Karnaranta teki liigadebyyttinsä runkosarjan neljännellä kierroksella 17. syyskuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin joukkueensa kolmosketjun vasempaan laitaan toisen debytantin, Feetu Knihdin sekä vasta toista liigaotteluaan pelanneen Jami Virtasen viereen. Karnaranta sai ottelussa jääaikaa 13.06 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Karnaranta pelasi SM-liigassa kauden aikana kaikkiaan 19 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Huhtikuussa 2022 Karnaranta teki Ässien kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2022–2023 SM-liigassa kuusi runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan Karnaranta pelasi kuitenkin Ässien U20-joukkueessa. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+39=53, joilla Karnaranta sijoittui koko U20 SM-sarjan pistepörssissä kolmanneksi. Pudotuspeleissä hän oli Ässien paras pistemies tehoilla 4+5=9. Karnaranta palkittiin kauden päätteeksi U20 SM-sarjan herrasmiespelaajana Jere Lehtinen -palkinnolla ja hänet valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Kausi 2023–2024 Karnarannalla osoittautui rikkonaiseksi loukkaantumisten vuoksi. Hän kärsi alkukaudella kahdesta eri vammasta, kunnes lokakuun 2023 lopulla Ässät lainasi Karnarannan Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa hän pelasi yhden ottelun. Karnaranta pelasi kauden aikana Ässien SM-liigajoukkueessa kaksi runkosarjaottelua. Suurimman osan kaudestaan Karnaranta pelasi yli-ikäisenä U20-joukkueessa. Hän voitti tehoilla 4+14=18 koko U20 SM-sarjan pudotuspelien syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin voiton Tapparan Benjamin Rautiaisen kanssa. Neljännessä finaaliottelussa 12. huhtikuuta 2024 Turun Palloseuraa vastaan Karnaranta sai syöttöpisteen Patrik Juholan tekemään maaliin, joka jäi Ässien 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle U20 Suomen-mestaruuden. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Juholan tekemään 1–1-tasoitusmaaliin.
Kaudeksi 2024–2025 Karnaranta siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Hän antoi kesällä 2024 näyttöjä myös kasvattajaseuransa Kärppien SM-liigajoukkueessa, kunnes elokuussa seura uutisoi Karnarannan siirtyvän Hermeksen vahvuuteen.
Ura > Maajoukkueura

Karnaranta pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin Karnaranta voitti hopeaa. Yhteensä hän on pelannut 26 poikien maaottelua.
Muuta

Karnarannan isoveli Veeti on pelannut hyökkääjänä alemmissa sarjoissa.
Valtteri Karnaranta on maininnut esikuvakseen Martin St. Louis'n.
Vertaismedia

Vertaismedia tarkoittaa sosiaalisessa mediassa tapahtuvaa sisällöntuotantoa. Tällä tarkoitetaan tiedon ja uutisten keräämistä, raportoimista, analysointia ja levittämistä. Toiminnan tarkoituksena on sellaisen riippumattoman, luotettavan, virheettömän, laaja-alaisen ja relevantin tiedon tarjoaminen, jota demokratian toteutuminen edellyttää. Näin ajatus vertaismediasta sisältää kaiken tiedonvälityksen sähköposteista ja statuspäivityksistä blogiteksteihin ja YouTube-videoihin.
Taustaa

Perinteisen viestintäkäsityksen mukaan viesti etenee lähettäjältä vastaanottajalle. Sosiaalisessa mediassa tämä on antanut tilaa kommunikoivan, kahdensuuntaisen viestinnän mallille. Näin viestin lähettäjä on vertaismedian aikakaudella muuttunut lähinnä keskustelun avaajaksi tai ehdottajaksi, ja varsinainen viesti kehittyy tämän alkusysäyksen, lähettäjän ja vastaanottajan vuorovaikutuksen tuloksena.
Taustaa > Käsitteestä

Sosiaalisessa mediassa tapahtuvasta vertaistuotannosta voidaan julkisessa keskustelussa puhua kansalaisjournalismina. Termi kansalaisjournalismi viittaa kuitenkin sekä englanninkieliseen termiin civic journalism että sisällöltään edeltävästä oleellisesti poikkeavaan käsitteeseen citizen journalism. Ensimmäinen viittaa ammattijournalistien ylläpitämään julkiseen keskusteluun ja journalismin uudistusliikkeeseen, jonka tavoitteena on kansalaisten osallistuminen valtamedian toimintaan ; tätä vastoin jälkimmäinen tarkoittaa kansalaisten oma-aloitteista sisällöntuotantoa nykyteknologian mahdollistamin keinoin.
Taustaa > Lähikäsitteet

Tutkimuskirjallisuudessa vertaismedialla on useita rinnakkaiskäsitteitä. Englanninkielisessä tutkimuksessa käytetään esimerkiksi termejä we media, user generated content, indymedia, participatory media, participatory journalism ja citizen journalism. Suomenkielisessä tutkimuksessa puhutaan muun muassa vertaisviestinnästä, kansalaisjournalismista, kansanjournalismista ja kansalaismediasta. Termit eroavat toisistaan lähinnä sillä, mitä osallistumismuotoja ne sisältävät. Toiset tutkijat käsittävät termillä vain journalistisesti merkittävät tekstit, toisille vertaismedia tarkoittaa kaikkea sosiaalisessa mediassa tapahtuvaa sisällöntuotantoa.
Ominaisuudet

Vertaismedia perustuu sosiaalisiin verkostoihin ja vapaaehtoisuuteen, ja toimii suurelta osin perinteisen viestintätalouden ansaintamallien ulkopuolella. Vertaismedian sisällöt syntyvät näin tekijän omista tai yhteisön yhdessä sopimista intresseistä lähtien. Sisällöntuottajat eivät saa työstään rahallista korvausta, vaan työstä saatu hyöty perustuu muunlaiseen palkkioon.
Vertaismedia on epävirallinen ja editoimaton alhaalta ylöspäin etenevä prosessi, joka syntyy internetissä käytyjen, samanaikaisten ja jaettujen keskusteluiden tuloksena. Olennainen osa vertaismedian ja valtamedian suhdetta on se, että jälkimmäinen ammentaa mediankäyttäjien tahoillaan käymistä keskusteluista ja puheenaiheista. Näin vertaismedian sisällöistä on tullut olennainen osa myös valtamedian tarinankerrontaa, ja kommentit tai sosiaaliseen mediaan liittyvät uutiset ovat valtamediassa jo yleisiä.
Keskustelu vertaismediasta kytkeytyy sekä hyödynnettävään teknologiaan ja sovelluksiin, sovellusten käyttäjiin eli aktiivisiin sisällöntuottajiin, ja tämän toiminnan merkitykseen valtamedian näkökulmasta. Vertaismedia vaikuttaa mediakenttään myös taloudellisesti, ja keskustelua käydään esimerkiksi maksullisten ja kaupallisten sisältöjen tarpeesta sekä markkinointikäytäntöjen tulevaisuudesta tilanteessa, jossa sisältöjä jaetaan ja tuotetaan ilmaiseksikin.
Minor-veneet

Sargo 28.
Sargo Oy Ab on suomalainen, Kokkolassa toimiva venevalmistaja.
Yritys toimi aiemmin nimellä Ab Sarins Båtar Oy ja yrityksen venemallisto tunnettiin aiemmin nimellä Minor. Yritys on valmistanut veneitä myös merkillä SB.
Sarins Båtar perustettiin vuonna 1967 . Aluksi yritys teki veneiden puusisustuksia alihankintana Nautorille, mutta vuonna 1975 aloitettiin lasikuituveneiden valmistus.
Sarins Båtar kehitti ja teki ensimmäisenä Euroopassa takahytillisen moottoriveneen, Minor 650:n (1976), joka oli yrityksen ensimmäinen venemalli. Siitä tuli menestys.
Tulipalo tuhosi yrityksen Öjassa sijainneet tuotantolaitokset vuonna 1979. Öjaan rakennettiin uusi tehdas, jossa rakennetaan edelleen yrityksen pienemmät mallit ja suurin osa veneiden puuosista. Kokkolassa Lahdenperän teollisuusalueella sijaitsevat suurten veneiden valmistukseen tarkoitetut tilat , jotka on rakennettu vuonna 2001. Alalla on poikkeuksellista, että yrityksellä on hallissaan merivesiallas, jossa jokainen vene testataan, ennen kuin se ajetaan mereen.
Sargojen lasikuituosat ja tekstiilit tulevat paikallisilta alihankkijoilta. Kolmen suurimman veneen rungot valmistaa Jussin venetuotanto Lohtajalla . Rosteriosat valmistetaan Itä-Suomessa. Puuosista lähes puolet hankitaan ulkoa.
Sarinin perhe on rakentanut veneitä kolmen sukupolven ajan. Yrityksen perusti Edy Sarin, Lillemor Sarin istuu yrityksen hallituksessa, toimitusjohtajana toimii Thomas Sarin, David vastaa tuotannosta ja Johannes taloudesta. Työntekijöitä yrityksellä on 53.
Yrityksen malli Minor Offshore 36 voitti Motor Boat of the Year -palkinnon vuonna 2013.
Vuonna 2014 yritys lanseerasi uuden Sargo-brandin, koska nimi Minor ei toiminut englanninkielisillä markkinoilla . Nimenmuutos vaikutti myyntiin positiivisesti.
Vuoteen 2014 mennessä Sarins Båtar oli valmistanut liki 2 000 venettä.  Vuoteen 2021 mennessä veneitä oli valmistunut noin 2 350 kappaletta.
Kaikki veneet valmistetaan tilauksesta. Sargoja valmistuu vuodessa enimmillään 70 kappaletta. Yhden veneen valmistuminen kestää lyhyimmillään kuusi viikkoa. Tuotannosta menee vientiin 88 prosenttia. Suurimmat markkina-alueet ovat Norja, Ruotsi ja Saksa, mutta myös Yhdysvallat ja Japani ovat merkittäviä kohdemaita.
Vuonna 2022 mallistoon kuuluu 13 venemallia. Ne ovat pituudeltaan välillä 25–45 jalkaa (7,85 – 14,60 m). 25-, 28- ja 36-jalkaiset mallit on suunnitellut Daniel Sundqvist.
Toimitusjohtaja Thomas Sarin pitää yrityksen vahvuuksina laatua ja turvallisuutta.
Offshore sarja

Nopeat perävetoiset veneet
Minor Offshore 37
Minor Offshore 34
Minor Offshore 31
Minor Offshore 28
Minor Offshore 27
Minor Offshore 25
WR sarja

Akselivetoiset puoliliukuvat veneet
Minor 34 WR
Minor 27 WR
Minor 25 WR
Minor 21 WR
Ammattiveneet

Tilaustyönä tehdyt veneet ammattilaisille