stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo ampumahiihdon olympiamitalisteista
Miehet > Miesten 20 km

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1960 Squaw Valley tulokset |   Klas Lestander (SWE) |   Antti Tyrväinen (FIN) |   Aleksandr Privalov (URS)  |  |
| 1964 Innsbruck tulokset |   Vladimir Melanin (URS) |   Aleksandr Privalov (URS) |   Olav Jordet (NOR)  |  |
| 1968 Grenoble tulokset |   Magnar Solberg (NOR) |   Aleksandr Tihonov (URS) |   Vladimir Gundartsev (URS)  |  |
| 1972 Sapporo tulokset |   Magnar Solberg (NOR) |   Hansjörg Knauthe (GDR) |   Lars-Göran Arwidson (SWE)  |  |
| 1976 Innsbruck tulokset |   Nikolai Kruglov (URS) |   Heikki Ikola (FIN) |   Aleksandr Jelizarov (URS)  |  |
| 1980 Lake Placid tulokset |   Anatoli Aljabjev (URS) |   Frank Ullrich (GDR) |   Eberhard Rösch (GDR)  |  |
| 1984 Sarajevo tulokset |   Peter Angerer (FRG) |   Frank-Peter Roetsch (GDR) |   Eirik Kvalfoss (NOR)  |  |
| 1988 Calgary tulokset |   Frank-Peter Roetsch (GDR) |   Valeri Medvedtsev (URS) |   Johann Passler (ITA)  |  |
| 1992 Albertville tulokset |   Jevgeni Redkin (EUN) |   Mark Kirchner (GER) |   Mikael Löfgren (SWE)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |   Sergei Tarasov (RUS) |   Frank Luck (GER) |   Sven Fischer (GER)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |   Halvard Hanevold (NOR) |   Pieralberto Carrara (ITA) |   Aleksei Aidarov (BLR)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |   Ole Einar Bjørndalen (NOR) |   Frank Luck (GER) |   Viktor Maigurov (RUS)  |  |
| 2006 Torino tulokset |   Michael Greis (GER) |   Ole Einar Bjørndalen (NOR) |   Halvard Hanevold (NOR)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Emil Hegle Svendsen (NOR) |   Ole Einar Bjørndalen (NOR)  Sjarhei Novikau (BLR) |  ei jaettu  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Martin Fourcade (FRA) |   Erik Lesser (GER) |   Jevgeni Garanitšev (RUS)  |  |
  Lähde: Biathlon Men's 20 kilometres Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 24.12.2009. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 7,5 km

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1992 Albertville tulokset |   Anfisa Reztsova (EUN) |   Antje Misersky-Harvey (GER) |   Jelena Belova (EUN)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |   Myriam Bédard (CAN) |   Svetlana Paramygina (BLR) |   Valentyna Tserbe-Nesina (UKR)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |   Galina Kukleva (RUS) |   Uschi Disl (GER) |   Katrin Apel (GER)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |   Kati Wilhelm (GER) |   Uschi Disl (GER) |   Magdalena Wallin-Forsberg (SWE)  |  |
| 2006 Torino tulokset |   Florence Baverel-Robert (FRA) |   Anna-Carin Olofsson-Zidek (SWE) |   Lilija Jefremova (UKR)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Anastasija Kuzmina (SVK) |   Magdalena Neuner (GER) |   Marie Dorin-Habert (FRA)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Anastasija Kuzmina (SVK) |   Olga Viluhina (RUS) |   Vita Semerenko (UKR)  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 7.5 kilometres Sprint Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 19.8.2009. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 10 km takaa-ajo

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |   Olga Pyljova (RUS) |    Kati Wilhelm (GER) |    Irina Nikultšina (BUL)  |  |
| 2006 Torino tulokset |   Kati Wilhelm (GER) |   Martina Glagow (GER) |   Albina Ahatova (RUS)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Magdalena Neuner (GER) |   Anastasija Kuzmina (SVK) |   Marie Laure Brunet (FRA)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Darja Domratševa (BLR) |   Tora Berger (NOR) |   Teja Gregorin (SLO)  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 10 kilometres Pursuit Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 21.11.2010. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 12,5 km yhteislähtö

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2006 Torino tulokset |   Anna-Carin Olofsson-Zidek (SWE) |   Kati Wilhelm (GER) |   Uschi Disl (GER)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Magdalena Neuner (GER) |   Olga Zaitseva (RUS) |   Simone Hauswald (GER)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Darja Domratšava (BLR) |   Gabriela Soukalová (CZE) |   Tiril Eckhoff (NOR)  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 12.5 kilometres Mass Start Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 21.11.2010. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 15 km

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1992 Albertville tulokset |    Antje Misersky-Harvey (GER) |    Svetlana Petšorskaja (EUN) |    Myriam Bédard (CAN)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |    Myriam Bédard (CAN) |    Anne Briand-Bouthiaux (FRA) |    Uschi Disl (GER)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |    Ekaterina Dafovska (BUL) |    Olena Petrova (UKR) |    Uschi Disl (GER)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |    Andrea Henkel (GER) |    Liv Grete Skjelbreid-Poirée (NOR) |    Magdalena Wallin-Forsberg (SWE)  |  |
| 2006 Torino tulokset |   Svetlana Išmuratova (RUS) |   Martina Glagow (GER) |   Albina Ahatova (RUS)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Tora Berger (NOR) |   Jelena Hrustaljova (KAZ) |   Darja Domratševa (BLR)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Darja Domratševa (BLR) |   Selina Gasparin (SUI) |   Nadzeja Skardzina (BLR)  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 15 kilometres Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 19.8.2009. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 3 × 7,5 km viesti

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1992 Albertville tulokset |   RanskaCorinne Niogret Véronique Claudel Anne Briand  |   SaksaUschi Disl Antje Misersky Petra Schaaf  |   Yhdistynyt joukkueJelena Belova Anfisa Reztsova Jelena Melnikova   |  |
  Lähde: Biathlon Women's 3 × 7.5 kilometres Relay Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 26.2.2010. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 4 × 7,5 km viesti

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |   VenäjäNadežda Talanova Natalja Snytina Luiza Noskova Anfisa Reztsova |   SaksaUschi Disl Antje Misersky Simone Greiner-Petter-Memm Petra Schaaf |   RanskaCorinne Niogret Véronique Claudel Delphyne Heymann Anne Briand  |  |
| 1998 Nagano tulokset |   SaksaKatrin Apel Uschi Disl Martina Zellner Petra Behle |   VenäjäAlbina Ahatova Olga Melnik Galina Kukleva Olga Romasko |   NorjaAnn-Elen Skjelbreid Annette Sikveland Gunn Margit Andreassen Liv Grete Skjelbreid Poirée  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |   SaksaKatrin Apel Uschi Disl Andrea Henkel Kati Wilhelm |   NorjaAnn-Elen Skjelbreid Linda Tjørhom Gunn Margit Andreassen Liv Grete Skjelbreid Poirée |   VenäjäAlbina Ahatova Olga Pyljova Galina Kukleva Svetlana Išmuratova  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 4 × 7.5 kilometres Relay Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 26.2.2010. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Naiset > Naisten 4 × 6 km viesti

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2006 Torino tulokset |   VenäjäAnna Bogali-Titovets Svetlana Išmuratova Olga Zaitseva Albina Ahatova |   SaksaMartina Glagow Andrea Henkel Katrin Apel Kati Wilhelm |   RanskaDelphyne Peretto Florence Baverel-Robert Sylvie Becaert Sandrine Bailly  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   VenäjäAnna Bogali-Titovets Svetlana Sleptsova Olga Medvedtseva Olga Zaitseva |   RanskaMarie-Laure Brunet Marie Dorin Sylvie Becaert Sandrine Bailly |   SaksaKati Wilhelm Simone Hauswald Martina Beck Andrea Henkel  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Ukraina Vita Semerenko Juliya Dzhyma Valj Semerenko Olena Pidhrushna |   Venäjä Jana Romanova Olga Zaitseva Jekaterina Šumilova Olga Viluhina |   Norja Fanny Welle-Strand Horn Tiril Eckhoff Ann Kristin Flatland Tora Berger  |  |
  Lähde: Biathlon Women's 4 × 6 kilometres Relay Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 19.8.2009. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Sekaviesti

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Norja Tora Berger Tiril Eckhoff Ole Einar Bjørndalen Emil Hegle Svendsen |   Tšekki Veronika Vítková Gabriela Soukalová Jaroslav Soukup Ondřej Moravec |   Italia Dorothea Wierer Karin Oberhofer Dominik Windisch Lukas Hofer  |  |
  Lähde: Biathlon Mixed 2 × 6 kilometres and 2 × 7.5 kilometres Relay Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 4.8.2014. Viitattu 18.12.2016. (englanniksi)
Mattia Binotto

| Mattia Binotto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1969 Lausanne, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Muut tiedot
Aktiivisena:  1995–
Mattia Binotto (s. 3. marraskuuta 1969 Lausanne, Sveitsi) on sveitsiläinen entinen Formula 1 -talli Ferrarin tallipäällikkö.
Vuonna 1994 Binotto valmistui Lausannen teknillisestä korkeakoulusta koneinsinööriksi. Sen jälkeen hän suoritti Italiassa moottoriajoneuvoinsinöörin maisterintutkinnon.
Vuodet 1995–2003 hän toimi Ferrarin testitallin moottori-insinöörin johtajana. Vuodet 2004–2006 Binotto toimi tallin kisainsinöörina ja vuonna 2007 Kimi Räikkösen pääinsinöörinä. Lokakuussa 2013 hänet nimitettiin tallin moottori- ja elektroniikkayksikön apulaisjohtajaksi.
Heinäkuussa 2016 hänet nimitettiin Ferrarin tekniseksi johtajaksi korvaten tehtävässään James Allisonin. Tammikuussa 2019 ilmoitettiin, että Binotto korvaa Maurizio Arrivabenen Ferrarin tallipäällikkönä. Hän toimi Ferrarin tallipäällikkönä vuoden 2022 loppuun asti, jolloin hänet korvasi Frédéric Vasseur.
Käännös suomeksi
Maa (Aikakoneen albumi)

| Maa Aikakone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. lokakuuta 1998
 Tyylilaji: pop, elektroninen musiikki
 Kesto: 44.38
 Levy-yhtiö: BMG Finland
Aikakoneen muut julkaisut
| Toiseen maailmaan 1996 | Maa 1998 | Hear Me Now 2001 |
Singlet albumilta Maa
 ”Anna mun bailaa” Julkaistu: maaliskuu 1999
Maa on Aikakoneen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. lokakuuta 1998 levymerkillä BMG Finland. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle seitsemän. Albumilta julkaistu single ”Anna mun bailaa” debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, jolla se vietti yhteensä 8 viikkoa.
Vastaanotto

Soundin Mika Junna antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan yhtyeen siihenastisista ehein ja harkituin kokonaisuus.
Kappaleet

Perhosten yö – 5.19
Magiaa – 3.25
Tulisitko – 4.07
Anna mun bailaa – 4.18
Onnencowboy – 4.52
Valokuva – 3.39
Aikapyörä – 3.39
El Sol – 5.26
Seis – 4.34
Hiljaisuus – 5.08
Arvostelut

Soundi:
Michał Spisak

Michał Spisak (14. syyskuuta 1914 Dąbrowa Górnicza – 28. tammikuuta 1965 Pariisi) oli puolalainen säveltäjä.
Spisak opiskeli Katowicen musiikkiakatemiassa vuosina 1930–1937 viulunsoittoa Józef Cetnerin ja sävellystä Aleksander Brachockin johdolla. Vuosina 1936–1937 hän sai myös yksityistä sävellysopetusta Kazimierz Sikorskilta Varsovassa. Spisak sai vuonna 1937 Sleesialaisen musiikkiseuran stipendin, jonka turvin hän pääsi Pariisiin suorittamaan sävellysopintoja Nadia Boulangerin johdolla. Spisak liittyi Pariisissa Nuorten puolalaisten muusikoiden seuraan ja toimi sen varapuheenjohtajana vuoden 1939 jälkeen. Hän oli toisen maailmansodan aikana Voironissa ja palasi Pariisiin vuonna 1945. Spisak kuului Puolan säveltäjäliittoon vuodesta 1947. Hänen sävellyksiään esitettiin säännöllisesti muun muassa Varsovan syksy -festivaalissa ja Poznańin musiikkikeväässä.
Spisak sai kahdesti Lili Boulanger -palkinnon (1945, 1946). Hänet palkittiin myös Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa kahdesti: vuonna 1953 Serenadista orkesterille ja vuonna 1957 Concerto giocososta kamariorkesterille. Vuonna 1955 voitti Olympiahymnillään kansainvälisen kilpailun olympialaisten tunnussävelmästä Monacossa. Spisak sai vuonna 1962 kunniamaininnan teoksestaan Improvisazione Kansainvälisessä Henryk Wieniawski -viulukilpailussa Poznańissa. Vuonna 1964 Spisakille myönnettiin Puolan säveltäjäliiton vuosipalkinto.
Spisak oli yksi johtavista uusklassisen suuntauksen edustajista puolalaisessa musiikkielämässä. Hänen sävellyksiään julkaistiin Puolassa, Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Itävallassa. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa ranskalaisen Andrée Thibaultin kanssa. Spisak kärsi läpi elämänsä terveysongelmista lapsuudessa sairastamansa polion johdosta.
Mexicanan lento 940

Kuvan Boeing 727 on samanlainen kuin onnettomuuteen joutunut kone.
Mexicana lennolle 940 sattunut onnettomuus tapahtui 31. maaliskuuta 1986 Mexicana de Aviaciónin Boeing 727 koneen ollessa lennolla México – Puerto Vallarta  – Mazatlán  – Los Angeles. Kaikki konessa olleet 158 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä menehtyivät. Onnettomuus on yksi pahimmista onnetomuuksista, joita on sattunut Boeing 727 -koneille.
Lento 940 lähti Méxicosta kello 08:40 lennolle Puerto Vallartaan. Kun kone oli saavuttanut 15 000 jalan korkeuden, sen lähdön aikana kuumentunut koneen vasemmanpuoleisen renkaan jarru aiheutti renkaan räjähtämisen. Koneen polttoaine- ja hydrauliletkut katkesivat räjähdyksen seuraksena. Myös sähköjohdot katkesivat, mikä johti matkustamon paineistuksen menetykseen. Vuotanut polttoaine syttyi, mikä aiheutti tulipalon koneessa. Se menetti ohjattavuutensa, minkä seurauksena se törmäsi Sierra Madren vuorelle 9 000 jalan korkeudessa lähellä Maravation kaupunkia noin 130 kilometrin päässä Méxicosta.
Mexicanan huoltomekaanikkoja syytettiin siitä, että koneen rengas oli täytetty paineilmalla typen sijaan. Typpeä käytetään reinkaissa monien etujen takia, mutta yksi niistä on sen passiivisuus kemiallisissa reaktioissa.
Aiheesta muualla

Stockton, William: 166 Feared dead in the fiery crash of a Mexican jet others reach Los Angeles The New York Times.  1986. Viitattu 25.6.2018.
Seiler, Michael: All 166 on Jet Die in Mexican Crash : Mexicana 727, En Route to L.A., Hits Mountain West of Capital and Burns The Latin Times.  1.4.1986. Viitattu 25.6.2018.
Martti Linna (kirjailija)

Martti Olavi Linna (s. 1966 Kivijärvi) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan metsätalousinsinööri ja asuu nykyisin Haminassa. Linna on kirjoittanut romaanien ja tietokirjojen lisäksi muun muassa kolumneja, pakinoita ja novelleja.
Tuotanto

Linna julkaisi esikoisromaaninsa Syysmarkkinat vuonna 2005. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi dekkari Ahventen valtakunta. Ranskalainen Gaia Editions -kustantamo julkaisi sen maaliskuussa 2013 nimellä La Royaume des perches. Käännös oli samana vuonna ehdolla Ranskan arvostetuimman rikoskirjallisuudelle myönnettävän palkinnon, eli Grand prix de Littérature policièren saajaksi.
Vuonna 2008 Linnalta ilmestyi tietoteos Metsänhoitoa Suomen Karjalan Kannaksella. Se kertoo metsänhoidosta Karjalan kannaksella 1800-luvulta aina vuoteen 1939.
Linnan vuonna 2009 julkaistu rikos- ja avioliittoromaani Tammikoti jatkaa Ahventen valtakunnassa ensiesiintymisensä tehneen rikosylikonstaapeli Reijo Sudenmaan tarinaa. Samoin tekevät myös romaanit Kuolleita unelmia (2010), Liian iso juttu (2011), Kultainen sääntö (2013), Rakkausarpia (2015), Kasvuaikaa (2017) sekä Impivaara (2019).
Vuonna 2012 Linnalta ilmestyi ihmisen sisäisestä tarinasta, ja tragikoomisesta parisuhteesta kertova romaani Ristimitta, sekä metsätietokirja Metsänomistajan rahakirja. Vuonna häneltä 2014 ilmestyi vaihtoehtoishistoriallinen romaani Niobe. Se joka kertoo elämästä rotupuhtaassa Suomessa Saksan voittaman toisen maailmansodan jälkeen.
Vuonna 2015 ilmestynyt romaani Kaksi hautaa saarella pohjautuu Haminan edustalle Majasaareen haudattujen Aleksei Osipovin ja hänen Maija-rakastettunsa tarinaan. Osipov oli keväällä 1918 punaisten Savon rintaman viimeinen ylipäällikkö. Vuonna 2017 ilmestynyt Linnan ensimmäinen lastenromaani Isän luokse taas kertoo ilmastonmuutoksesta yhdeksänvuotiaan Katri-tytön silmin.
Linna on jatkanut myös tietokirjallisuuden kirjoittamista. Vuonna 2018 ilmestynyt Keisareita ja kalastajia: tarinoita itäiseltä Suomenlahdelta kertoo tuon merialueen rikkaasta historiasta, luonnosta ja ihmisistä. Keväällä 2020 ilmestynyt tietokirja Tanssilavojen Suomi kertoo suomalaisesta, yli satavuotiaasta tanssilavakulttuurista sekä tanssijoiden, tanssipaikkojen rakentajien ja pyörittäjien että tanssimuusikoiden näkökulmasta. Elokuussa samana vuonna ilmestyi Linnan kirjoittama Hamina Tattoo -sotilasmusiikkifestivaalin 30-vuotisjuhlakirja.
Teokset

Syysmarkkinat, Otava, 2005.
Ahventen valtakunta, Myllylahti Oy, 2007. Ranskannos 2013: La Royaume des perches
Tammikoti, Myllylahti Oy, 2009.
Kuolleita unelmia, Myllylahti Oy, 2010. Ranskannos 2016: La maison de vos rêves
Liian iso juttu, Myllylahti Oy, 2011.
Ristimitta, Karisto Oy, 2012.
Kultainen sääntö, Myllylahti Oy, 2013.
Niobe, T:mi Martti Linna, 2014.
Rakkausarpia, Myllylahti Oy, 2015.
Kaksi hautaa saarella, Karisto Oy, 2015.
Kasvuaikaa, Myllylahti Oy, 2017.
Isän luokse, Myllylahti Oy, 2017.
Impivaara, Myllylahti Oy, 2019
Tämä nuori maa, Karisto Oy 2022
Metsänhoitoa Suomen Karjalan Kannaksella, Kustannus HD, 2008.
Juurikkalan 500 mottia, Metsäkustannus, 2011.
Metsänomistajan rahakirja, Metsäkustannus, 2012.
Harjusta maailmalle - ensimmäiset 125 vuotta, Harjun Oppimiskeskus, 2014.
Talonpojista maaseutuyrittäjiksi - MTK 100 vuotta Kaakkois-Suomessa, MTK-Kaakkois-Suomi, 2017.
Keisareita ja kalastajia - Tarinoita itäiseltä Suomenlahdelta, T:mi Martti Linna, 2018.
Tanssilavojen Suomi, Karisto, 2020.
Hamina Tattoo. 30-vuotisjuhlakirja, Haminan kaupunki/Hamina Tattoo,2020.
Haminan Rauha - 200 vuotta naisen elämästä, Teatteri Kurkiaura, 2009.
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Maakuntakirjailijat -mitali, Suomen Maakuntakirjailijat ry, 2013
Grand Prix de Littérature Policière -ehdokkuus parhaaksi ranskaksi käännetyksi rikosromaaniksi, Le Royaume des perches, 2013
Lasten LukuVarkaus -lastenkirjallisuuskilpailun finalisti 2018 romaanilla Isän luokse
Masters (Leskinen)

| Masters Juice Leskinen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1986
 Levy-yhtiö: FIN Amulet
Juice Leskisen muut julkaisut
|   | Masters  |   |
Masters on vuonna 1986 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy. Levyn kuusi englanninkielistä Juice Leskisen säveltämää ja sanoittamaa kappaletta julkaistiin alun perin Juice Leskinen Grand Slam-yhtyeen vuonna 1983 ilmestyneellä Deep Sea Diver -minialbumilla.
Kappaleet

15th Night (Viidestoista yö)
Kulttuuri saapui Ähtäriin
Rock’n Roll’n Blues’n Jazz
Kvartetti
You Never Get Out of This Life Alive (Ei elämästä selviä hengissä)
One More Cup of Coffee (live) (Bob Dylan -cover)
Do the stönö
Ollaan ihmisiksi (live)
Symptoms of Poisoning (Myrkytyksen oireet)
Eesti (On My Mind) (live)
Marilyn
Jalkahiki-Viki
Deep Sea Diver (Syvänmerensukeltaja)
Nenästä verta, sielusta kultaa
Poliisikouluun (ennen julkaisematon live)
Hellurei ja Onni Gideon (ennen julkaisematon live)
Maurice White

Maurice White Earth, Wind & Firen konsertissa vuonna 1982.
Maurice White (19. joulukuuta 1941 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat – 3. helmikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä sekä Earth, Wind & Fire -yhtyeen perustaja ja johtohahmo.
White perusti yhtyeen kierrettyään Santanan, Weather Reportin ja Uriah Heepin mukana. Hän halusi perustaa kunnianhimoisen yhtyeen, joka olisi riippumaton ihonvärin, kulttuurin ja luokittelun rajoista. White teki myös sooloalbumeja.
Mamadyš

| Mamadyš Мамадыш Mamadış |
| --- | --- |
 Näköala Mamadyšiin
 Vaakuna
 fiMamadyš 
 55°42′58″N, 51°24′36″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Tatarstan
Perustamisvuosi:  1781
Väkiluku 2021:  15 726 
 mamadysh.tatarstan.ru/rus/about.htm 
Mamadyš (ven. Мамады́ш) eli Mamadış (tat. Мамадыш) on runsaan 14 000 asukkaan kaupunki Tatarstanin pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee Vjatkan rannalla lähellä sen suuta, 167 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään. Mamadyš on tekstiili- ja kenkäteollisuuskaupunki ja noin 45 000 asukkaan Mamadyšin piirin keskus. Kaupunki perustettiin vuonna 1781.
Väestö

Asukasluvun kehitys:
9 000 (1959)
13 500 (2002)
14 435 (2010)
Aiheesta muualla

Goroda i regiony RT/ Mamadyšski raion (venäjäksi) (tatcenter.ru)
Pääkaupunki: Kazan (Qazan)


Agryz (Ägerce) |
Almetjevsk (Älmät) | 
Arsk (Arça) |
Aznakajevo (Aznaqay) |
 Bavly (Bawlı) |
Bolgar (Bolğar) |
Bugulma (Bögelmä) | 
Buinsk (Bua) |
Jelabuga (Alabuğa) | 
Laiševo (Layış) |
Leninogorsk |
Mamadyš (Mamadış) |
Mendelejevsk (Mendeleyev)  |
Menzelinsk (Minzälä) |
 Naberežnyje Tšelny (Yar Çallı) | 
 Nižnekamsk (Tübän Kama) |
Nurlat |
Tetjuši (Täteş) |
 Tšistopol (Çístay) | 
Zainsk (Zäy) |
Zelenodolsk (Yäşel Üzän)
Tatarstanin lippu
Kentin prinssi Michael

| Michael |
| --- | --- |
 Kentin prinssi
 
Syntynyt:  4. heinäkuuta 1942 (ikä 82) Iver, Buckinghamshire
Puoliso:  Paronitar Marie-Christine von Reibnitz
Lapset:  lordi Frederick Windsor lady Gabriella Windsor
Koko nimi:  Michael George Charles Franklin
Suku:  Windsor
Isä:  prinssi George, Kentin herttua
Äiti:  Kreikan ja Tanskan prinsessa, Kentin herttuatar Marina
Kentin prinssi Michael (Michael George Charles Franklin, s. 4. heinäkuuta 1942 Iver, Buckinghamshire) on Britannian kuninkaallisen perheen jäsen.
Perhe

Hänen isänsä prinssi George, Kentin herttua oli Elisabet II:n isän Yrjö VI:n veli, joten Kentin prinssi Michael on Elisabet II:n serkku. Hänen äitinsä oli maanpakoon joutuneen Kreikan kuningashuoneen jäsen.
Prinssi Michael meni naimisiin paronitar Marie-Christine von Reibnitzin kanssa Wienissä vuonna 1978. Heillä on kaksi lasta. Esikoinen Frederick Windsor syntyi vuonna 1979 ja vuonna 1981 syntyi Gabriella Windsor. Koska prinssi Michaelin vaimo on roomalaiskatolinen, prinssi joutui luopumaan kruununperimysoikeudestaan. Tämä perustui kahteen lakiin: vuoden 1689 Bill of Rights ja vuoden 1701 Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki. Tämä kuitenkin peruttiin vuoden 2013 kruununperimyslaissa ja kruununperimysoikeus palautettiin. Vuonna 2023 hän oli kruununperimysjärjestyksessä sijalla 52.
Ura

Prinssi Michael aloitti sotilasopinnot The Royal Military Academy Sandhurstissa (RMAS) vuonna 1961. Hän palveli upseerina YK:n rauhanturvajoukoissa Saksassa, Hongkongissa ja Kyproksella. Hän palveli Britannian puolustusvoimien sotilastiedustelussa. Kentin prinssillä on lukuisia kunnia-arvoja puolustusvoimissa.
Armeijauran jälkeen kuningatar Elisabet antoi prinssi Michaelille luvan ansaita elantonsa työskentelemällä. Hän johtaa konsulttiyhtiötä, joka on erikoistunut kiinteistöalaan, koulutukseen, autoteollisuuteen, ilmailualaan, lääketieteeseen ja uusiin teknologioihin. Toisin kuin muut kuningasperheen jäsenet, hän ei saa vaimonsa kanssa valtiolta rahaa elämiseen.
Prinssi Michael edusti kuningatar Elisabetia valtiollisissa hautajaisissa Intiassa, Kyproksella ja Swazimaassa.
Prinssi Michael on mukana yli sadassa hyväntekeväisyysjärjestössä ja yhdistyksessä. Hän on pan-eurooppalaisen Genesis Initiativen suojelija. Genesis Initiative tukee pieniä ja keskisuuria yrityksiä Euroopan unionin alueella.
Kentin prinssi Michael ilmoitti jättävänsä julkisen elämän vuonna 2022.
Hän puhuu sujuvasti ranskaa, italiaa, venäjää ja saksaa.