stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martín López-Zubero

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 200 m SU |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Perth 1991 | 200 m SU |  |
|  Kultaa | Rooma 1994 | 100 m SU |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 200 m SU |  |
|  Pronssia | Perth 1991 | 100 m SU |  |
Martín López-Zubero Purcell (s. 23. huhtikuuta 1969 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on entinen uimari, joka syntyi Yhdysvalloissa, mutta edusti uransa aikana isänsä kotimaata Espanjaa. Hänellä on molempien maiden kansalaisuudet. Hän voitti 200 metrin selkäuinnin olympiakullan Barcelonassa 1992.
Hänen veljensä David voitti olympiapronssia 100 perhosuinnissa Moskovassa 1980, ja hänen siskonsa Julie on myös edustanut Espanjaa olympialaisissa.
López-Zubero osallistui uransa aikana kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. Siellä hän sijoittui yhdenneksitoista 200 metrin selkäuinnissa, mutta neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa voitti olympiakultaa samalla matkalla. Barcelonan olympialaisissa hän oli lisäksi neljäs 100 metrin selkäuinnissa ja seitsemäs 100 metrin perhosuinnissa. Kesäolympialaisissa 1996 hän uudelleen neljäs 100 metrin selkäuinnissa ja kuudes 200 metrin selkäuinnissa.
López-Zubero voitti urallaan kaksi maailmanmestaruutta, 200 metrin selkäuinnissa Perthissä 1991, ja 100 metrin selkäuinnissa Roomassa 1994. Lisäksi hän voitti pronssia 100 metrin selkäuinnissa 1991 ja hopeaa 200 metrin selkäuinnissa 1994. Lisäksi hän voitti viisi EM-kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja yhden 200 metrin selkäuinnissa.
Mathew Ryan

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mathew David Ryan
Syntymäaika: 8. huhtikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Plumpton, Australia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: AS Roma
Junioriseurat
2007: Plumpton/Oakhurst SC
2008–2010: Blacktown City
2009–2010: Central Coast Mariners
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010 | Blacktown City | 11 | (0) |
| 2010–2013 | Central Coast Mariners | 80 | (0) |
| 2013–2015 | Club Brugge | 77 | (0) |
| 2015–2017 | Valencia | 10 | (0) |
| 2017 | → Genk | 17 | (0) |
| 2017–2021 | Brighton & Hove Albion | 121 | (0) |
| 2021 | → Arsenal | 3 | (0) |
| 2021–2022 | Real Sociedad | 3 | (0) |
| 2022– | FC Kööpenhamina | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 2011–2012 | Australia U23 | 5 | (0) |
| 2012– | Australia | 74 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. syyskuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. syyskuuta 2022.
Mathew Ryan (s. 8. huhtikuuta 1992) on australialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa  AS Romaa. Hän kuuluu myös Australian jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Blacktown Cityssä ammattilaisuransa vuonna 2010 aloittanut Ryan siirtyi vain 11 ottelun jälkeen maan pääsarjan Central Coast Marinersiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Ryan pelasi yhteensä Marinersin riveissä 80 ottelua ja voitti maan mestaruuden kaksi kertaa. Kesällä 2013 hän siirtyi Belgian pääsarjassa pelaavaan Club Bruggeen. Hän pelasi loistavan kauden 2013–2014, torjuttuaan muun muassa viisi nollapeliä putkeen ja näin hänet valittiinkin sarjan parhaaksi maalivahdiksi kauden päätyttyä. Hän voitti Belgian Cupin 2015.
Ryan pelasi espanjalaisseura Valenciassa kymmenen Primera Divisiónin ottelua 2015–2016. Kevätkauden 2017 hän oli lainalla KRC Genkissä. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Brightoniin kuudella miljoonalla eurolla kesällä 2017. Hän pelasi Brightonissa 121 valioliigaottelua. Kevätkauden 2021 hän oli lainalla Arsenalissa, jossa hän pelasi kolme valioliigaottelua. Kaudella 2021–2022 Ryan pelasi espanjalaisessa Real Sociedadissa kolme Espanjan liigan, kolme Espanjan cupin ottelua ja kolme Eurooppa-liigan ottelua. Elokuussa 2022 hän siirtyi tanskalaisseura FC Kööpenhaminaan.
Ura > Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa pelannut Ryan teki debyyttinsä A-maajoukkueessa vuonna 2012 Pohjois-Koreaa vastaan. Maajoukkueen päävalmentaja Ange Postecoglou valitsi hänet mukaan vuoden 2014 MM-kilpailuihin, jossa hän pelasi Australian jokaisessa kolmessa ottelussa. Australia hävisi nuo kaikki ja putosi jatkosta. Ryan oli Australian ykkösmaalivahti myös mestaruuteen päättyneissä Aasian-mestaruuskilpailuissa alkuvuodesta 2015. Maanosaliittojen cupissa 2017 kuten myös vuoden 2018 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikki kolme ottelua. Myös Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi Australian kaikki viisi ottelua. MM-kilpailujen 2022 karsinnoissa hän oli maajoukkueen kapteeni. Hän on pelannut elokuun 2022 loppuun mennessä 74 maaottelua.
Käännös suomeksi
Marija Naryškina

Marija Naryškina 1800-luvulla tehdyssä maalauksessa.
Marija Antonovna Naryškina, alun perin ruhtinatar Maria Czetwertyńska-Światopełk (ven. Мария Антоновна Нарышкина, Marija Antonovna Naryškina), (2. helmikuuta 1779 Varsova – 6. syyskuuta 1854 Starnberginjärvi, Baijerin kuningaskunta) oli puolalainen ruhtinatar, joka tuli tunnetuksi Katariina II Suuren hovinaisena ja keisari Aleksanteri I:n rakastajattarena.
Suku ja perhe

Ruhtinatar Maria Czetwertyńska-Światopełkan vanhemmat olivat ruhtinas Anton-Stanislav Czetwertyńsk-Światopełk (1748–1794) ja tämän ensimmäinen vaimo paronitar Thekla Copenhausen (k. 1784). Hänellä oli viisi sisarusta: Jeanette (1777–1854), suuriruhtinas Konstantin Pavlovitšin erityinen suosikki ja puolalaisen kreivi Severin Vyshkovskyn vaimo; Boris (1784–1866), eversti ja hovitallimestari sekä velipuolet Konstantin (1792–1850), todellinen valtioneuvos ja kamariherra sekä Gustav (1794–1851), salaneuvos ja senaattori.
Venäläismielisenä pidetyn isän kuoleman jälkeen vuonna 1794 Varsovan kapinassa perhe pakeni toisen vaimon Koletta Adamovna Holonevskajan (1774–1840) johdolla Venäjälle. Keisarinna Katariina II lahjoitti heille 1 500 maaorjan omaisuuden, nimitti Koletan hovinaiseksi ja alaikäiset tyttäret hovineidoiksi. Varattoman 29-vuotiaan Jeanetten ja rahattoman kreivi Severin Vyshkovskyn (1771–1859) avioliittoa vuonna 1816 auttoi merkittävästi keisari Aleksanteri I:n myöntämät 200 000 ruplan myötäjäiset.
Marija Antonovna Czetwertyńska-Światopełkan oli naimisissa vuodesta 1795 lähtien hovijahtimestari Dmitri Lvovitš Naryškinin (1764–1838) kanssa, joka oli yksi aikansa rikkaimmista miehistä. Hänet tunnettiin meluisasta sekä hajamielisestä käytöksestään, hänen loistavilla vastaanotoillaan ja juhlissaan näki kaikki Pietarin seurapiirien merkittävimmät henkilöt. Keisari Aleksanteri lahjoitti hänelle arvonimien ja kunniamerkkien lisäksi laajoja maaomistuksia Tambovin kuvernementistä.
Keisarin rakastajatar

Marija Naryškinan kerrotaan olleen hyvin kaunis, mutta pukeutuneen yksinkertaisesti ja koruttomasti ja olleen juhlissa aina hieman syrjässä. Hän ei tavoitellut koskaan avioliittoa Aleksanterin kanssa tai paikkaa politiikassa, eikä hän pyrkinyt keräämään paljon omaisuutta. Vuonna 1799 hän tosin osti Šuvalovin palatsin, joka tuli hänen aikanaan tunnetuksi siellä pidetyistä tanssiaisista. Aleksanteri I piti Naryškinan kanssa virallisiakin tanssiaisia peittelemättä heidän kahden välistä suhdettaan.
Runoilija Gavrila Deržavin kuvasi keisarin rakastajatarta seuraavasti: "Mustat loistavat silmät, upeilla rinnoillaan hän tuntee, huokaa, hellä sielu on näkyvissä, eikä hän itse tiedä, mikä on parempaa kuin kaikki tämä." Muotokuvamaalari Élisabeth Vigée-Lebrun kirjoitti: "Hän oli ihastuttavan kaunis, tanssi täydellisen sulokkaasti ja valloitti pian Aleksanterin ... Hänen piirteensä olivat täydelliset, täysin kreikkalaiset, hoikka ja notkea vartalo houkutti puoleensa kaikkien katseet, mutta minun näkökulmastani häneltä puuttui keisarinna Elisabetin viehätys."
Hän oli ulkonäöltään "niin täydellinen", että hänen aikalaisensa F. F. Vigelin mukaan "se näytti mahdottomalta, luonnottomalta"- "hänen ystävällisyytensä ei näkynyt vain hänen silmissään, vaan myös hänen äänessään ja jokaisessa näyttäytymisessään."
Marija Naryškinan ja keisari Aleksanterin suhde kesti 13–15 vuotta (joittenkin lähteitten mukaan 19 vuotta) vuosina 1803–1813/1814/1818. Naryškinalla oli viisi lasta, joiden isä on tuntematon.
Elämä keisarin jälkeen

Rakkaussuhteensa päätyttyä keisarin kanssa Marija Antonovna Naryškina ei menettänyt suosiotaan, vaan lähti Venäjältä vuonna 1813 ja asui enimmäkseen Euroopassa. Hänen tyttärensä Sofia, joka oli yhteinen lapsi keisarin kanssa, kärsi huonosta terveydestä. Vuonna 1811 Marija matkusti tyttärensä kanssa etelään, missä he viettivät kesän Odessassa ja saman vuoden syksyllä kiersivät Krimiä. Myöhemmin he asuivat lääkäreiden suosituksesta Sveitsin ja Saksan terveyskylpylöissä ja vierailivat myös Pariisissa ja Lontoossa.
Lyhyellä Pietarin vierailullaan vuonna 1818 Naryškina järjesti vanhimman tyttärensä Marinan avioliiton ministeri Dmitri A. Gurjevin pojan, Nikolai Dmitrjevitš Gurjevin (1792–1849) kanssa. Vuonna 1824 Sofia kuoli keuhkotautiin Pietarissa nuoruuden ja kauneuden kukoistuksessaan, juuri ennen häitään kreivi, diplomaatti Andrei Petrovitš Šuvalov (1802–1873) kanssa. Tytön kuolema oli raskas isku keisari Aleksanterille ja synkensi hänen viimeisiä elinvuosiaan.
Vuonna 1835 Marija Naryškina asettui aviomiehensä kanssa Odessaan.
Tästä lähtien entinen sivuadjutantti Pavel Ivanovitš Brozin alkoi näytellä näkyvää roolia hänen elämässään. Joidenkin tietojen mukaan kun Naryškina jäi leskeksi vuonna 1838 hän meni naimisiin tämän kenraalin kanssa, mikä aiheutti tyytymättömyytä keisari Nikolai I:ssä.
Marija Naryškina vietti elämänsä viimeiset vuodet Brozinin kanssa ulkomailla. Hän tuli Odessaan vain satunnaisesti. Marija Antonovna Naryškina kuoli Starenberginjärvellä ja haudattiin Münchenin vanhalle eteläiselle hautausmaalle.
Lapset

Marija Antonovna Naryškinalla oli kuusi lasta, joista kolme kuoli pieninä. Kaikkia pidettiin virallisesti aviomies Dmitri Lvovitš Naryškinin lapsina. On yleisesti hyväksyttyä, että kolmen lapsen Jelisavetan, Sofian ja Zinaidan isä oli keisari Aleksanteri I. Kerran Marija Naryškina loukkasi keisarinna Elisabet Aleksejevnaa, joka kuvaili tätä tapausta äidilleen Badeniin lähettämässään kirjeessä:
"... sellaiseen tekoon täytyy olla häpeämättömyyttä, jota en voinut edes kuvitella. Se tapahtui juhlissa ... Puhuin hänelle, kuten kaikille muillekin, kysyin hänen terveydestään, hän valitti olevansa huonovointinen: "Luulen olevani raskaana" ... Hän tiesi hyvin, että tiesin mainiosti kenelle hän saattoi olla raskaana. En tiedä mitä tästä tulee ja miten tämä päättyy!”
Marina Dmitrjevna (1798–1871) aikalaisten mukaan Dmitri Lvovitš Naryškinin piti vain tätä lasta omana ​​lapsenaan; nai vuonna 1818 kreivi Nikolai Dmitrjevitš Gurjevin (1792–1849)
Jelisaveta Dmitrjevna (1802 – joulukuu 1803), kuoli sylilapsena
Jelena Dmitrjevna (marraskuu 1803 – elokuu 1804), kuoli sylilapsena
Sofia Dmitrjevna (1805–1824), kuoli keuhkotautiin häittensä aattona 18-vuotiaana. Sulhanen oli kreivi, diplomaatti Andrei Petrovitš Šuvalov (1802–1873), joka meni vuonna 1826 naimisiin Katariina II:n viimeiseksi jääneen suosikin Platon Zubovin upporikkaan, nuoren lesken ruhtinatar Tekla (Fjokla) Ignatievna Valentinovitš Zubovan (puol. Tekla Walentynowicz) (1801–1873) kanssa. Hän oli alhaista syntyperää ja lähes täysin kouluttamaton, mutta omisti miljoonia ruplia rahana ja timantteina sekä 8 000 maaorjaa ja Rundalin linnan. Heille syntyi neljä lasta jotka kaikki saivat hyvät asemat Nikolai I:n hovissa ja hallinnossa.
Zinaida Dmitrjevna (1806 – toukokuu 1810), kuoli lapsena
Aglaida Dmitrjevna (joulukuu 1807 –kesäkuu 1810), kuoli lapsena
Emmanuil Dmitrjevitš (1813–1901), ylikamariherra; mahdollisesti ruhtinas Grigori Ivanovitš Gagarinin (1782–1837) lapsi
Ruhtinatar Marija Naryškina, Josef Grassi 1807
Marja Kyllönen

| Marja Kyllönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Kajaani
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Lyijyuuma (romaani, 1997)
Pääteokset:  Lyijyuuma (1997)   Vainajaiset (2022)
Palkinnot
 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto (1997) Runeberg-palkinto (2023) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marja Susanna Kyllönen (s. 30. kesäkuuta 1975 Kajaani) on tamperelainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri. Kyllösen esikoisromaani Lyijyuuma (WSOY, 1997) voitti Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon. Kyllösen toinen romaani Rikot ilmestyi WSOY:n kustantamana 2001. Vuosikymmenten tauon jälkeen ilmestyi Teoksen kustantama kolmas romaani Vainajaiset (2022), josta Kyllönen sai Finlandia-palkintoehdokkuuden ja Runeberg-palkinnon.
Ura > Ensimmäiset kirjat

Kyllönen alkoi kirjoittaa päämäärätietoisesti 15-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän osallistui J. H. Erkon kirjoituskilpailuun, jossa hänelle myönnettiin ensimmäinen kunniamaininta. Kyllösen esikoisromaani Lyijyuuma ilmestyi WSOY:lta vuonna 1997. Teos sai ristiriitaisen vastaanoton, mutta sen omintakeinen kieli ja sanasto saivat huomiota. Kyllönen sai romaanistaan esikosteoksille tarkoitetun Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon.
Kyllösen toinen romaani Rikot ilmestyi 2001 ja sai kiittäviä arvioita. Tämän jälkeen Kyllönen valmistui Tampereen yliopistosta teatterin ja draaman tutkimuksen alalta filosofian maisteriksi. Kyllönen meni naimisiin ja sai kolme lasta.
Kyllöseltä julkaistiin vuonna 2008 kuunnelma Äänetön osakas. Teatteriohjaaja Mikko Kanninen oli pyytänyt Kyllöseltä kuunnelmaa, jonka Kanninen myös vuonna 2010 ohjasi Radioteatterille. Kuunnelma valittiin Suomen edustajaksi Prix Italia -tapahtumaan, mutta Kyllönen koki romaanikirjoittamisen olevan kuitenkin hänelle omin muoto.
Ura > Vainajaiset

Kyllönen oli jo 1998 aloittanut kolmannen romaaninsa kirjoittamisen, joten hän kirjoitti sitä samaan aikaan toisen romaaninsa ja pro gradu -työn kanssa. Hän kirjoitti sitä pitkään ja lähetti syksyllä 2006 käsikirjoituksen WSOY:lle. Kyllösen löytänyt kustannustoimittaja Eila Kostamo oli jäänyt kolme vuotta aiemmin eläkkeelle ja Kyllönen oli saanut uuden kustannustoimittajan. Kustantamo hylkäsi käsikirjoituksen.
Kyllönen on kertonut kustannustoimittajan menetyksen ja käsikirjoituksen torjumisen saattaneen hänet halvaannuttavaan häpeään, ammatilliseen kriisiin ja kirjailijaidentiteetin musertumiseen. Kyllönen antoi 2018 Nuori Voima -lehteen haastatteluun, missä kertoi siitä, miksi on lopettanut kirjoittamisen. Hän kuvaili itseään epäonnistuneeksi ja tähtensä sammuttaneeksi kirjailijaksi.
Kyllösen entinen kustannustoimittaja Eila Kostamo näki haastattelun ja otti yhteyttä. Kostamo kannusti Kyllöstä jatkamaan Vainajaisten kirjoittamista, ja tämä myös tarjosi kirjaa Teos-kustantamolle. Kyllönen alkoi kirjoittaa Teoksen kanssa kirjaa valmiiksi, ja se julkaistiin vuonna 2022. Vainajaiset sai jälleen myönteisen vastaanoton, esimerkiksi Helsingin Sanomien arvostelussa sitä kutsuttiin ”kirjasyksyn tapaukseksi”. Kyllönen sai romaanista Finlandia-palkinto-ehdokkuuden, mutta palkinnon voitti Iida Rauma romaanillaan Hävitys. Sen sijaan Kyllönen voitti teoksellaan Runeberg-palkinnon.
Tuotanto

Lyijyuuma. Romaani.  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-0-22048-5.
Rikot.  Helsinki:  WSOY, 2001.  ISBN 951-0-25543-2.
Äänetön osakas. Kuunnelma. Yle1, 2010.
Vainajaiset.  Helsinki:  Teos, 2022.  ISBN 978-952-363-292-9.
Palkinnot

J. H. Erkon kirjoituskilpailun kunniamaininta 1994
Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto 1997
Runeberg-palkinto 2023
Marija Bulatović

Marija Bulatović (montenegroksi Марија Булатовић; s. 16. toukokuuta 1995) on montenegrolainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Trebaljevo.
Bulatović sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotyylin sprintissä 92:nneksi. Vuoden 2018 talviolympialaisissa hän hiihti vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä 88:nneksi.
Mattas

Mattas on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kajsa Mattas (s. 1948), ruotsinsuomenruotsalainen kuvanveistäjä
Karl-Julius Mattas (1885–1957), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja
Marianne Mattas (s. 1979), korkeushyppääjä
Åke Mattas (1920–1962), taidemaalari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mattatias

Mattatias (hepr. ‏מתתיהו‎) oli juutalainen ylipappi, joka oli Juudas Makkabin isä ja yksi Makkabilaiskapinan johtajista. Hänestä on kerrottu Ensimmäisessä makkabilaiskirjassa. Kapina alkoi hänen kieltäydyttyään uhraamasta kreikkalaisille jumalille.
Matsumoto

Matsumoto voi tarkoittaa seuraavia:
Matsumoto, kaupunki Naganon piirikunnassa Japanissa
Matsumoton linna, linna Matsumotossa
Matsumoto Bizen no kami Ki no Masamoto (1400-luvulla), japanilainen samurai, toinen Kashima-Shinryū -taistelulajikoulukunnan perustajista
Gyoji Matsumoto (1934–2019), japanilainen jalkapalloilija
Hideto Matsumoto (1964–1998), japanilainen visual kei -muusikko
Hitoshi Matsumoto (s. 1963), japanilainen elokuvaohjaaja, koomikko ja tv-juontaja
Ikuo Matsumoto (s. 1941), japanilainen jalkapalloilija
Jun Matsumoto (s. 1983), japanilainen näyttelijä ja laulaja
Kaori Matsumoto (s. 1987), japanilainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari
Leiji Matsumoto (1938–2023), japanilainen mangapiirtäjä ja animaattori
Seicho Matsumoto (1909–1992), japanilainen kirjailija
Taishi Matsumoto (s. 1998), japanilainen jalkapalloilija
Yukihiro Matsumoto (s. 1965), japanilainen ohjelmoija
Rangiku Matsumoto, luutnantti animesarjassa Bleach.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matsumoto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mattebox

Matte box
DSLR Matte box
Mattebox on valo- ja videokuvaukseen (yleisimmin videokuvaukseen) tarkoitettu kameran eteen kiinnitettävä vastavalosuoja, joka estää auringon tai muiden epämääräisten valonlähteiden heijastumat ja häikäisyt. Se on haitarimallinen vastavalosuoja, jota myös Compendiksi kutsutaan. Matteboxiin saa erilaisia suotimia kiinni, joita pystyy käsittelemään. Yksinkertaisimmillaan näitä on alkanut olla myös muovista prässättynä ilman haitarimekanismin tuomaa pituuden säätöä. Sen avulla varjostus voidaan säätää eri kuvakulmille objektiivin pituuden mukaan. Myös ylhäällä oleva kääntyvä lippa,"French flag" kuuluu usein Matteboxin varusteisiin.
Mattea Pötzi

Pötzi vuonna 2019
Mattea Pötzi (s. 19. heinäkuuta 2000) on itävaltalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hänen paras tuloksensa maailmancupista on kahdeksas sija vuoden 2023 Villarsin osakilpailussa. Vuonna 2022 hän voitti Euroopancupin Zilinassa. Nuorten Euroopanmestaruuskisoissa vuonna 2019 hän voitti yhdistetyssä kiipeilyssä pronssia.
Marshall D. Teach

| Marshall D>  Teach |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  Mangaluku #223   Animejakso #146
Nimi japaniksi:  マーシャル・D・ティーチ
Nimi englanniksi:  Marshall D. Teach
Muita nimiä:  Mustaparta
Ääninäyttelijä (Seiyu):  Akio Otsuka
Ääninäyttelijä (FUNi):  Cole Brown
Henkilötiedot
Laji:  Ihminen
Palkkio:  2,247,600,000 berryä
Pirunmarja
Marja suomeksi:  Pimeyspimeysmarja
Marshall D. Teach (jap. マーシャル・D・ティーチ ) on One Piece -nimisessä manga- ja animesarjassa uusin Kaapparilordi. Hän on Mustaparta-piraattien kapteeni jonka Luffy tapasi Jayssa. Hän on yksi sarjan päävihollisista Maailmanhallituksen ohella.
Ulkonäkö ja luonne

Mustaparta on suurikokoinen mies, joka kasvattaa sarjassa mustaa partaa ja uskoo unelmiin Luffyn tavalla. Hän on kärsivällinen ja julma piraatti, jota ei mielestään pysäytä kukaan. Teachilla ja Luffylla on vähän yhteisiä asioita keskenään esim. suuri ruokahalu, pienen voimakkaan piraattijoukon kapteeni ja unelma tulla Merirosvokuninkaaksi.
Voimat

Marshall D. Teach on erittäin voimakas piraatti, joka aiheutti Shanksille kolmesta arvesta keskimmäisen. Syötyään pimeyspimeysmarjan, hänestä tuli voimakkaampi mutta myös kestävämpi taistelija pirunmarjan takia, sillä marja oli logia-tyypin marja joka näin ollen muuttaa syöjänsä ruumiinrakennetta joko kyseisen marjan elementtiin tai Mustaparran tapauksessa hän kykenee kestämään huomattavasti enemmän vahinkoa mitä normaalit ihmiset. Pimeys pimeys -marjalla oli ollut huomaamaton kyky varastaa kuolleen ruumiin pirunmarja voimat.  Se huomattiin vasta Valkoparran kaatumisesta, kun Mustaparta varasti hänen järistysjäristys marja voimansa.
Historia

Mustaparta oli entinen Valkoparran miehistön jäsen, mutta petti tämän saadakseen pirunmarjan nimeltään pimeyspimeysmarjan. Marshall D. Teach murhasi Valkopartapiraattien neljännen divisioonan päällikön Thatchin, koska tämä oli saanut haltuunsa Pimeyspimeysmarjan. Tämän jälkeen Teach pakeni ja perusti Mustapartapiraatit. Tämän takia Ace etsi Mustapartaa. Mustaparta oli myös se joka hyökkäsi Drumiin saadakseen kuuluisuutta merirosvona. Shanks vaati Valkopartaa pysäyttämään Acen Mustaparta-jahdin, koska Shanks oli taistellut Teachia ja tuntenut tämän voiman. Valkoparta ei tähän suostunut.
Laffitte kertoi Mariejoissa oman kapteeninsa, Mustaparran ilmoittavan haluavansa kaapparilordiksi, mutta uusimmissa luvuissa Mustaparta ilmoitti tähtäävänsä merirosvokuninkaaksi. Samaan aikaan Teach tapasi Luffyn ja yritti ottaa tätä kiinni. Kun Ace löysi Teachin piraattijoukkoineen, tämä kysyi Acea toveriksi ja ottamaan Luffyn kiinni korkean palkkion takia. Tästä tietenkään ei Ace riemastunut ja aloitti taistelun Teachia vastaan. Mustaparta kuitenkin voitti Acen Pimeyspimeysmarja-voimillaan, joka oli osoitus maailmanhallitukselle siitä, että Teachista tulee uusi kaapparilordi, koska tämä voitti Valkoparran toisen divisioonan johtajan. Kun Luffy murtautui Impel Down vankilaan pelastaakseen Acen Mustaparta ilmestyi myös paikalle ja aikoi vapauttaa itselleen uusia apureita. Marinefordin taistelussa Mustaparta esittelee uudet joukkonsa ja ilmoittaa pettäneensä Maailmanhallituksen. Hän voitti miehistönsä avulla valtavasti heikentyneen Valkoparran ja varasti hänen Pirunmarjavoimansa, jonka jälkeen hänestä tuli ainoa kenellä oli kaksi pirunmarjavoimaa. Kun Shanks ilmestyi paikalle ja oli valmiina taistelemaan Mustaparran ja tämän miehistön kanssa Mustaparta perääntyi, koska ei ollut valmiina taistelemaan niin voimakkaan vastuksen kanssa.
-maailma
| --- | --- |
Olkihattupiraatit:   Monkey D. Luffy  Roronoa Zoro  Nami  Usopp  Sanji  Tony Tony Chopper  Nico Robin  Franky  Going Merry  Thousand Sunny 
Ystävät:   Nefertari Vivi  Portgas D. Ace 
Pääviholliset:   Buggy-klovni  Kuro  Don Krieg  Arlong  Baroque Works  Wapol  Bellamy  Ener  Foxy  CP9  Thriller Bark 
Maailmanhallitus:   Smoker  Aokiji 
Merirosvot:   Shanks Punatukka  Valkoparta  Mustaparta  Gold Roger 
One Piece -merirosvoryhmät:   Arlong-merirosvot  Bellamy-piraatit  Buggyn merirosvojoukko  Foxy-piraatit  Krieg-merirosvot  Merirosvoliittouma Apinatarha  Mustan kissan merirosvot  Mustaparta-merirosvot  Olkihattupiraatit  Peltikunkku-merirosvot  Punapää-merirosvot  Thriller Bark  Valkoparta-merirosvot 
Muita organisaatioita:   Maailmanhallitus  Merivoimat Merivoimien jäsenet  Kaapparilordi  Cipher Pol  Baroque Works  Skypiean papisto  Shandiat  Galley-La Company  Frankyn perhe  Yonkou 
Muuta:   One Piecen paikat  Grand Line
Makaijat

| Makaijat |
| --- | --- |
 Makaija (Mackaya bella)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Akanttikasvit Acanthaceae
Suku::  Makaijat Mackaya  Harv.
Katso myös
   Makaijat Wikispeciesissä   Makaijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Makaijat (Mackaya) on akanttikasvien heimoon kuuluva ruohosuku.