stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fysiikka
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fysiikan etäopiskeluympäristö – Opetus.tv
Suomen fyysikkoseura
Suomen Fysiikanopiskelijat ry
European Physical Society
American Institute of Physics
Institute of Physics (Arkistoitu – Internet Archive)
International Union of Pure and Applied Physics
International Association of Physics Students
American Physical Society
Society of Physics Students
Einstein@home-projektin kotisivut
Physics – Khan Academy (englanniksi)
Suomenkielisen korkeakoulutasoisen fysiikan opetuksen tarjoajat:
Helsingin yliopiston fysiikan laitos
Joensuun yliopiston fysiikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylän yliopiston fysiikan laitos
Kuopion yliopiston sovelletun fysiikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenrannan teknillisen yliopiston fysiikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun yliopiston fysiikan laitos
Tampereen teknillisen yliopiston fysiikan laitos
Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan ja matematiikan osasto
Turun yliopiston fysiikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaasan yliopiston fysiikan ja materiaalitekniikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Åbo akademin fysiikan laitos (ruotsiksi)
Teknillisen korkeakoulun kylmälaboratorio (englanniksi)
Galileo Galilei
Sir Isaac Newton
Albert Einstein
Marie Curie
CERN:iin rakennetulla suurella hadronitörmäyttimellä (LHC) toivotaan saatavan selvyyttä Higgsin bosonin olemassaoloon.
Lamput ovat arkipäiväinen sähkömagnetismin sovellutus.
Sateenkaaren värit syntyvät valon dispersiosta.
Vuoden 1919 auringonpimennyksessä tehtiin yksi ensimmäisistä yleistä suhteellisuusteoriaa testaavia kokeita.
Taiteilijan näkemys heliumatomin rakenteesta.
Meissnerin ilmiötä havainnollistaen magneetti levitoi korkeanlämpötilan suprajohteen yläpuolella. Suprajohteen alla on höyrystyvää nestemäistä typpeä.
Kuvassa Orionin sumu
Kuva fysiikan oppikirjasta
Yhdysvaltain kieltolaki

Laitonta alkoholia kaadetaan viemäriin
Yhdysvaltain kieltolaki kielsi alkoholin valmistuksen, kuljetuksen ja myynnin koko Yhdysvalloissa vuosien 1920–1933 välillä. Kieltolaki vähensi aluksi alkoholin kulutusta, mutta sen kannatus hiipui 1920-luvun loppua kohti. Alkoholin salamyynti ja salakuljetus hyödyttivät järjestäytynyttä rikollisuutta, lain valvominen kävi kalliiksi, ja alkoholia juotiin kuitenkin salaa. Valtakunnallinen kieltolaki kumottiin vuonna 1933, joskin muutama osavaltio jatkoi kieltoa senkin jälkeen.
Taustaa

Alkoholin kieltämistä kannatettiin Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa eri syistä. Raittiusliike oli voimistunut 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Etenkin monet naiset näkivät alkoholin perheitä hajottavana voimana. Myös moni tehtaanomistaja halusi alkoholille kieltoa, jotta tehdasonnettomuudet vähenisivät ja tuottavuus paranisi. Yhteiskunnallinen mielipide kääntyi alkoholinvastaiseksi etenkin sen jälkeen, kun Yhdysvallat oli liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan. Joidenkin mielestä alkoholista nauttiminen oli moraalitonta samalla, kun maan nuoret miehet ovat sotimassa. Alkoholinvastainen Anti-Saloon League -järjestö julisti näkyvästi alkoholin olevan vahingollista maan yhteiskunnalle. Jotkut pitivät juomista Jumalan tahdon vastaisena. Käytännöllinen syy kieltolaille oli ohran ja muiden arvokkaiden viljojen säästäminen.
Merkittävänä lobbaajana kieltolain puolesta toimi Anti-Saloon Leaguen johtaja Wayne Wheeler.
Voimaanpano

Presidentti Woodrow Wilson asetti vuonna 1917 väliaikaisen kieltolain, jotta viljaa säästyisi ensimmäisen maailmansodan aikana. Kongressi esitti samana vuonna Yhdysvaltain perustuslakiin 18. lisäystä, jolla alkoholin valmistus, kuljetus ja myynti kiellettäisiin. Esitys sai vaadittavat kolme neljäsosaa maan osavaltioista taakseen 11 kuukaudessa. Lisäys ratifioitiin 29. tammikuuta 1919. Kieltolain käytännön toimeenpanosta säädettiin erillinen laki, joka tunnetaan nimellä Volstead Act. Laki astui voimaan vuonna 1920; siihen mennessä jo 33 osavaltiota oli ehtinyt säätää omat kieltolakinsa.
Korvatakseen alkoholista saatavia verotuloja Yhdysvalloissa säädettiin perustuslain lisäys tuloveron keräämisestä, minkä johdosta Yhdysvaltain liittovaltio kerää edelleen kyseistä veroa. Ennen kieltolakia monet osavaltiot keräsivät suurimman osan budjetistaan alkoholin myynnistä saatavista valmisteveroista (esim. New Yorkin kohdalla tämä oli 75 % osavaltion budjetista).
Valvonta ja vaikutus

Lain valvominen annettiin aluksi verohallinnolle ja myöhemmin oikeusministeriölle. Alkuvaiheessa alkoholinkulutus väheni 30 prosenttia ja juoppojen pidätykset vähenivät. Ajan myötä alkoholin ystävät onnistuivat kuitenkin keksimään eri tapoja päästä nauttimaan alkoholista sekä tuottamaan ja salakuljettamaan sitä. Alkoholin hinnannousun takia kieltolaki vaikutti eniten vähävaraisten kansalaisten alkoholinkäyttöön.
Lain toimeenpano onnistui sitä paremmin, mitä voimakkaammin alkoholia kullakin paikkakunnalla vastustettiin. Tällaisia alueita olivat etenkin maaseutu ja pikkukaupungit, kun taas suurissa kaupungeissa valvonta onnistui huonommin. Kieltolain valvomiseen erikoistunut ATF-viraston agentti Izzy Einstein saikin pidätettyä henkilön alkoholin hallustapidosta Chicagossa ja St. Louisissa 21 minuutissa, Atlantassa 17 minuutissa, Pittsburghissa 11 minuutissa ja New Orleansissa vain 35 sekunnissa kuhunkin kaupunkiin junalla saavuttuaan.
Kun republikaanisen puolueen Herbert Hoover asettui ehdolle presidentiksi vuonna 1928, häntä asettuivat kannattamaan uskonnollisten johtajien ja Anti-Saloon Leaguen lisäksi myös alkoholin salakuljettajat. Demokraattisen puolueen vastaehdokas Al Smith oli julistanut olevansa kieltolakia vastaan, eivätkä salakuljettajat halunneet menettää tulonlähdettään Smithin mahdollisen voiton vuoksi. Nevadan senaattori Key Pittmanin mukaan salakuljetuksen johtajat myös lahjoivat ja uhkailivat asiakkaitaan äänestämään Hooveria. Hoover voitti vaalit selvästi, joten kieltolaki jatkui.
Kieltolaki maksoi Yhdysvaltain liittovaltiolle 11 miljardia dollaria menetettyjä verotuloja, minkä lisäksi sen valvomiseen kului 300 miljoonaa dollaria.
Kumoaminen

Franklin D. Roosevelt nousi presidentiksi 1932 vastustamalla epäsuosittua kieltolakia. Laki kumottiin helmikuussa 1933 perustuslain 21. lisäyksellä, joka tuli voimaan joulukuussa 36:nnenkin osavaltion vahvistettua sen vuoden lopussa. Tämän jälkeen muutamat osavaltiot, kuten Georgia, Louisiana ja Oklahoma, jatkoivat omia kieltolakejaan. Vuosikymmenet kieltolakia noudattanut Mississippi kumosi sen vasta vuonna 1966.
Kieltolaki katsottiin epäonnistuneeksi monestakin syystä. Valvonta ja pidätykset tulivat kalliiksi. Laillinen alkoholiteollisuus sen sijaan loi työpaikkoja ja tuottoa. Lakia valvoneita kieltolakiagentteja oli liian vähän, ja heikosti palkattuina heidät oli helppo lahjoa. Maan rajat olivat niin laajat, että salakuljetusta oli vaikea valvoa. Kansalaisista moni vastusti kieltolakia ja jatkoi alkoholin käyttöä salakapakoissa. Gangsterit, kuten Al Capone ja Bugs Moran, hyötyivät salakapakoista, ja järjestäytyneen rikollisuuden harjoittama väkivalta yleistyi maassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain kieltolaki Wikimedia Commonsissa
CRC Press

| CRC Press |
| --- | --- |
Perustettu:  1903
Emoyhtiö:  Taylor & Francis
Kotisivu:  crcpress.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
CRC Press on yhdysvaltalainen kustantamo, joka julkaisee tieteellisiä teoksia.
Historia

CRC Press sai alkunsa vuonna 1903 nimellä Chemical Rubber Company Clevelandissa, jossa sen perustivat kolme veljestä Arthur, Leo ja Emanuel Friedman. Yhtiö toimi aluksi heidän isänsä vaatetusliikkeen yhteydessä ja se myi kumisia esiliinoja kemian opiskelijoille. Yhtiön valikoimaan lisättiin myös muita tieteellisiä välineitä ja kemikaaleja. Vuonna 1913 yhtiö jakeli nimellä Rubber Handbook taulukkokirjaa, jossa oli kaavoja ja taulukoita. Yhtiön julkaisema Handbook of Chemistry and Physics tuli merkittäväksi viiteteokseksi kemian alalla. Vuonna 1973 yhtiö myi valmistukseen liittyvät toiminnot ja keskittyi ainoastaan julkaisutoimintaan, jolloin nimeksi muutettiin CRC Press. Times Mirror Company osti CRC Pressin vuonna 1986. Information Ventures osti CRC Pressin vuonna 1997, ja vuodesta 2003 yhtiö on kuulunut Taylor & Francis Groupiin.
HJS (edustus)

HJS on hämeenlinnalainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Kakkosessa. Joukkue käytti aiemmin pelitoiminnassaan nimeä HJS Akatemia, mutta luopui Akatemia-liitteen käytöstä kauden 2020 päätteeksi.
HJS:n edustusjoukkue toimii junioriseura HJS:n yhteydessä. Sen tarkoituksena on tarjota pelaajapolun jatkumo HJS:n junioripelaajille.
HJS:n periaatteena oli pitkään olla harjoittamatta miesten edustusjoukkuetoimintaa, mutta kaudeksi 2015 koottiin joukkue Tampereen piirin Kutoseen FC Hämeenlinnan toiminnan hiipumisen myötä. HJS:n edustusjoukkue HJS Akatemia, joka eriytyi omaksi yhdistyksekseen syksyllä 2015, sai kaudeksi 2016 Parolan Visan paikan Nelosesta. Sieltä se nousi kaudeksi 2017 Kolmoseen ja edelleen kaudeksi 2018 Kakkoseen. Kaudella 2019 joukkue teki visiitin  Kolmoseen palaten takaisin Kakkoseen kaudelle 2020. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi Kakkosen B-lohkon kolmanneksi. Kaudella 2022-23 HJS:n sijoitus kakkosessa oli kymmenes.
Päävalmentaja

Joukkueen pelaaja-valmentajana toimi kauden 2022 loppuun asti Lauri Hakanen. Kaudella 2023 joukkuetta valmensi seuran A-junioreiden entinen päävalmentaja Tommi Silvennoinen. Silvennoinen erotettiin päävalmentajan tehtävästä kesken kauden elokuussa 2023. Perusteena oli joukkueen heikko menestys ja riski pudota sarjaporrasta alemmas. Silvennoisen tilalle päävalmentajaksi palkattiin edellisellä kaudella EIF:n valmentajana toiminut Mikko Manninen. Mannisen komennossa HJS säilytti sarjapaikkansa voittamalla kauden viimeisessä pelissä SexyPöxyt.
Seuratoimijoita

Toiminnan alussa puheenjohtajaksi valittiin Rovaniemen Palloseurassa ja FC Hämeenlinnassa pelannut Tomi Uusitorppa. Häntä tehtävässä seurasi Joni Meltoranta, jonka pelaajauralta löytyy vuosi FC Hämeenlinnan riveissä. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi kaudella 2019-20 Arto Viljanen, joka toimi aikanaan FC Hämeenlinnan pelaajana ja puheenjohtajana. Kauden 2020-21 alussa puheenjohtajaksi valittiin Olli Lehtimäki, joka niin ikään on kuulunut myös FC Hämeenlinnan organisaatioon. Lehtimäki pelasi FC Hämeenlinnan hyökkääjänä ja oli myös joukkueen kapteeni.
Kauden 2020 päätteeksi joukkue kärsi kovan menetyksen, kun pitkäaikainen kakkosvalmentaja ja Hämeenlinnalaisen jalkapallon kivijalaksikin kutsuttu Teuvo Palkki siirtyi Hämeenlinnasta Ouluun.
Kannatuslaulu

Joukkueen epävirallinen maalilaulu on Pojun Esson baariin.
Nykyinen joukkue

Joukkueen valmennus ja henkilökunta
Päävalmentaja Mikko Manninen
Valmentaja Atte Koivuniemi
Huoltajat Jari Markkula ja Kari Nokkonen
Fysioterapeutti Jaakko Puronaho
Joukkueenjohtaja Perttu Urponen
Joukkueenjohtaja Markus Heikkinen
Tiedottaja Marko Kouhia
Nykyinen joukkue > Entisiä pelaajia

Markus Joenmäki
Lauri Hakanen
Sarjasijoitukset

HJS Akatemian kaudet
Aiheesta muualla

HJS Akatemia (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtion vierastalo

| Valtion vierastalo |
| --- | --- |
 Valtion vierastalo heinäkuussa 2019.
Osoite:  Kalastajatorpantie 3, Munkkiniemi, Helsinki
Sijainti:  Kalastajatorpan vieressä
Koordinaatit:  60.192685°N, 24.874557°E
Rakennustyyppi:  hotellityyppinen asuintalo
Valmistumisvuosi:  1984
Suunnittelija:  Einari Teräsvirta
Rakennuttaja:  Suomen valtio, Oy Alko Ab, Arctia Oy
Urakoitsija:  Polar-rakennus
Omistaja:  Valtioneuvosto
Runkorakenne:  betoni
Kerrosluku:  3
Kerrosala:  2 500 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valtion vierastalo on Helsingissä Munkkiniemessä Kalastajatorpantie 3:ssa sijaitseva Suomen valtion omistama valtioneuvoston edustustila. Talon on suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta, ja se on valmistunut vuonna 1984.
Vierastalon suunnittelu alkoi 1970-luvun lopulla, koska Suomessa ei ollut asianmukaisia tiloja korkean tason valtiovierailujen järjestämiseen. Valtion vierastalo päätettiin rakentaa Munkkiniemeen hotelli Kalastajatorpan läheisyyteen. Näin talolle ei tarvittu omaa henkilökuntaa, vaan valtionyhtiö Arctian omistama hotelli hoiti sen palvelut. Tontti lohkaistiin Gert Skytten puistosta. Arctian mukaan talo oli maailman ensimmäinen varta vasten valtion vieraille suunniteltu rakennus. Palveluista vastaa nyttemmin Hilton Helsinki Kalastajatorppa.
Sisustuksen suunnitteli sisustusarkkitehti Antti Nurmesniemi työryhmänsä kanssa. Tavoitteena oli tuolloin ”nykyaikainen suomalainen ilme”. Materiaalit olivat pääosin kotimaisia ja kalusteet suomalaista tuotantoa. Huonekalut ovat pääasiassa Alvar Aallon töitä. Sisustus sai aikoinaan vuolaita kehuja ja Nurmesniemi palkittiin Vuoden sisustusarkkitehtina. Sittemmin sisustuksen nähtiin jääneen ajastaan jälkeen, mutta sitä uudistettiin peruskorjauksessa vuosina 2022–2024.
Rakennuksen kerrosala on 2 500 m², ja siitä keskeinen osa on 170 m²:n kokoinen päävieraan tila. Talossa on kaikkiaan 11 majoitushuonetta, oleskelutila, saunaosasto, uima-allas ja ruokasali 20:lle vieraalle. Turvallisuussyistä talon sisätiloja on esitelty harvoin.
Taloon hankittiin kaksi tilausteosta: pääportaiden nimetön kattoveistos on Raimo Utriaisen, toisen kerroksen ruokasalissa on Airi Snellman-Hännisen Talvimeri. Lisäksi huoneissa on teoksia suomalaistaiteilijoilta Sam Vanni, Pentti Kaskipuro, Ulla Rantanen, Reino Hietanen, Rafael Wardi ja Timo Sarpaneva.
Taloa käytetään muun muassa valtiovieraiden majoittamiseen. Muun muassa turvajärjestelyjen ansiosta Kalastajatorppa ja vierastalo sopivat hyvin arvovieraiden majoittamiseen. Vierastalo toimii korkean tason vierailujen majoituspaikkana kymmenisen kertaa vuodessa. Esimerkiksi Venäjän presidentti Boris Jeltsin yöpyi Valtion vierastalossa 1997, Yhdysvaltain presidentti George Bush vuonna 1990, Kiinan presidenttipari vuonna 2017 ja Donald Trump vuonna 2018. Presidentti Mauno Koivisto asui talossa muutaman päivän huhtikuussa 1986 virkamieslakon vuoksi.
Peruskorjaus 2022–2024

Valtion vierastalo peruskorjattiin vuosina 2022–2024. Kiinteistön talotekniikka uusittiin kokonaan, julkisivupinnat kunnostettiin ja rakennuksen turvallisuutta kehitettiin. Sisustusta ja tiloja uudistettiin ja entistettiin alkuperäistä arkkitehtuuria kunnioittaen. Rakennuksen katolle asennettiin aurinkopaneelit ja lämmityksessä siirryttiin pääosin maalämpöön.
Presidentin virka-asuntona

Valtion vierastalo toimii 2024–2026 tasavallan presidentti Alexander Stubbin tilapäisenä virka-asuntona, kun tasavallan presidentin virka-asunto Mäntyniemi peruskorjataan.
Aiheesta muualla

Valtion vierastalo. Rakennushistoriallinen selvitys. (Arkistoitu – Internet Archive) ark-byroo, julk. Senaatti-kiinteistöt 2013
Valokuvia Valtion vierastalon sisätiloista:
Senaatti-kiinteistöt
Ilta-Sanomat 2018
Ilta-Sanomat 2017
Ilta-Sanomat 2013
Kuuselankankaan asuinpaikka

| Kuuselankankaan asuinpaikka> Sijainti |
| --- | --- |
 Kuuselankankaan asuinpaikka
Koordinaatit:  65°21′38.2680″N, 25°56′4.4445″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  Asuinpaikka
Huippukausi:  kivikausi
Kaupunki:  Oulu, Yli-Iin kaupunginosa
Merkitys:  Myöhäiskivikautinen laaja asuinpaikka
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuuselankankaan asuinpaikka sijaitsee Oulun Yli-Iissä kilometrin päässä Kierikin voimalaitoksesta yläjuoksulle päin Iijoen pohjoisrannalla. Vuonna 1993 löytynyt muinainen asuinpaikka on osa Kierikin kivikautista löytökompleksia, jonka väestö on kuulunut sekä kampakeramiikan että Kierikin keramiikkan kulttuuriin. Sen kaivauksita löydetyt esineet muodostavat tärkeimmän osan Kierikkikeskuksen näyttelyä. Asuinpaikkaa asuttiin noin 500 vuotta ja se ajoitetaan myöhäiselle neoliittiselle kivikaudelle 3 700−3 130 eaa..
Ajoitus

Kuuselankankaan kaivauksissa löydetyistä nuotioista talletettuista palamatta jääneistä hiilenpalasista on teetetty joitakin ajoituksia. Tulokset mahtuvat välille 3 600−3 130 eaa., mikä ei sisällä virherajoja ja on siksi ajateltava asutuksen ydinajaksi. Varhainen ilmoitus asuinpaikan asuttamisesta on 3 780−3 340 eaa.. Kierikin keramiikka ajoitetaan alkavaksi samoihin aikoihin ja koska asuinpaikalla on myös tyypillistä kamapakeramiikkaa, on asutus saattanut alkaa aikaisemminkin. Paikalta on saatu myös yksi varhaismetallikauden ajoitus, joten kiinteän asumisen jälkeen paikalla on asuttu satunnaisesti paljon myöhemmin.
Asuinpaikka > Nykyinen sijainti

Kohde sijaitsee yhdystie 8540:n ja joen välisellä hiekkakankaalla, joka on 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Paikalta on löydetty noin 30 laajempaa asuinpainannetta, joista osa on kolmessa rannansuuntaisessa rivissä ja muut hajallaan. Tien pohjoispuolella on myös pieniä kuopanteita pohjois-etelä -suuntaisessa jonossa. Kuopanteet ovat niin pieniä, että ne saattavat olla pyyntikuoppia.
Asuinpaikka > Muinainen sijainti

Maankohoamiskäyrien asuinpaikan mukaan nykyinen korkeus 60 metriä merenpinnasta tarkoittaa Iijoen seudulla, että merenranta on kulkenut aivan asuinpaikan vierestä noin 3 500 eaa.. Tämä ajoitus sopii yhteen asuinpaikan radiohiiliajoitusten kanssa. Asuinpaikan rantaviiva on korkeuskäyrien mukaan ollut pohjois-eteläsuuntainen ja karttojen korkeuskäyristä huomaa, että joen suisto on ollut jo pitkään aallokon muodostamien rantavallien syntyaluetta.
Asuinpaikka > Samanaikaisuutta

Kuuselankankaan nuorin vaihe on samanaikainen Voima-Kuuselan asuinpaikan ja Kierikkisaaren asuinpaikan kanssa.
Asumukset > Tutkimukset

Kuuselankankaalla asumuspainanteita tunnetaan 27, joista ainakin 12 on tutkittu kaivamalla. Asumuksien sisällä olevasta likamaasta on löydetty sekä kampakeraamista- että kierikin keramiikkaa. Kampakeramiikka liittyy Kuuselankankaan varhaiseen asuttamiseen ja Kierikin keramiikka myöhäiseen asuttamiseen. Kampakeraamiset asumukset ovat olleet enemmän hajallaan kuin Kierikin keramiikan asumukset, jotka sijaitsevat väljissä riveissä.
Kuuselankankaan kaivauksissa kyettiin asumuksen lattiatason muoto määrittämään kolmessa asumuksessa. Asumuspainanteessa numero 18 lattian muodoksi pääteltiin soikea tai suorakaiteen muoto. Tämän asumuksen hiilinäyte ajoitettiin noin 3 540 eaa., mutta keramiikan puuttuessa sen kulttuurisidos jäi auki. Asumuspainanteessa numero 16 lattian likamaa-alue mahtui 8×5 metrin sisälle se oli muodoltaan soikea. Tästä painanteesta löytyi sekä kampakeramiikkaa että kierikin keramiikkaa. Painanteessa numero 15 likamaa-alue oli muodoltaan suorakaide ja sen mitat olivat 11×8 metriä. Tästäkään painanteesta ei löytynyt keramiikkaa, mutta sen arveltiin olleen kamapakeraamiselta kaudelta. Painanne numero 23 tutkittiin vain osittain, mutta silloin pääteltiin, että sen seinälinja oli suora ja 5 metriä leveä. Arveltiin myös, että asumuksen muoto on ollut nelikulmainen.
Asumuspainanteissa numero 2 ja 7 löytyi pieniä pyöreitä likamaajälkiä, jotka olivat kuin lahonneiden paalujen jättämiä jälkiä. Asumus 2:ssa jäljet seurasivat vastakkaisia seinälinjoja pareittain ja asumuksessa 7 oli joitakin tällaisia vastaavia jälkiä, jossa oli mukana mustaa hiiltä. Näitä voidaan tulkita maaseinien tueksi pystytetyiksi paaluiksi. Paalujen kärjet on voitu polttaa hiilipintaisiksi, koska hiili on hyvä suoja lahoamista vastaan. Rakennuksissa kaikki materiaali liesiä lukuun ottamatta on täytynyt olla orgaanista, joka Kierikin happamassa hiekassa häviää lähes täydellisesti.
Kuuselankankaalla käytettiin suuria kuoppiin rakennettuja keittöliesiä asumuksien sisällä. Myös ulkopuolella poltettuja pienempiä nuotioita käytettiin. Asuinpaikalta on löytynyt tulen polttamia ja särkemiä kiviä lukuisissa kasoissa. Vaikuttaa siltä, että asumuksia on lämmitetty kuumennettujen kivien varastoimalla lämmöllä.
Asumukset > Eteläharjun asuinpaikka

Eteläharjun asuinpaikka sijaitsee nykyisen joen rannan läheisyydessä ympäristöään korkeammalla matalalla harjulla. Se luetaan kuuluvaksi Kuuselankankaan asuinpaikkaan, vaikka sinne on matkaa 250 metriä. Harjulla näkyy 5 tai 6 asuinpainannetta. Vuoden 1999 kaivauksissa löytyi asuinpainanteen numero 4 kaakkoispuolelta pääasiassa kvartsi-iskoksia ja yksi T-muotoinen liuskeveitsi.
Asumukset > Rivitalojen rakentaminen

Niin sanottuja rivitaloja, jossa lähekkäin rakennetut asumukset yhdistettiin välikäytävillä, alettiin rakentamaan eri puolilla Suomea samanaikaisesti noin 3300−3000 eaa. Kierikissä tämä ei tapahtunut vielä Kuuselankankaalla, mutta vähän nuoremmassa Voima-Kuuselassa on jo rivitaloja.
Asumukset > Rekonstruktiot

Kierikin kivikauden kylässä olevista asumuksista neljä on rekonstruoitu Kuuselankankaan ja yksi Korvalan asuinpaikan tutkimusten sekä metsästäjäkansojen etnograafisten tietojen perusteella. Niitä ei pidetä aitoina kivikauden asumusten kopioina, vaan niitä rakennettaessa on tutkittu eri ideoita toteuttaa kivikauden rakennus ja samalla on selvitetty, mitä uusia kysymyksiä valitut ratkaisut nostavat esille. Kivikauden kylän talot on myös yhdistetty välikäytävällä, mitä ei ole ollut vielä Kuuselankankaalla käytössä, mutta Korvalassa taas oli.
Vuonna 1998 rakennettiin kaksi asumusta, joista toisen pohja oli suorakaide ja toisen soikio. Niiden pinta-alat olivat 49 m³ ja 54 m³. Niiden kattoa kannatteli kurkihirsi, jota tukivat maahan upotetut keskuspaalut, vaikka sellaisista ei ole kaivauksissa löydetty jälkiä. Katto rakennettiin kurkihirren varaan ja se katettiin tuohilevyillä sekä turpeella. Vuonna 1999 rakennettiin kolme asumusta lisää. Kaksi niistä olivat paalurakenteisia ja yksi hirsirakenteinen. Paalurakenteisen asumuksen seinärakenne toteutettiin ohuilla riu'uilla ja pyöreäpohjainen asumus jätettiin kattamatta. Kuuselankankaalta ei ole löydetty yhtään pyöreäpohjaisen asumuksen jäänteitä. Toisen paalurakenteisen asumuksen pohjan mitat olivat 8×5 metriä ja sitä vastaavat Kuuselankankalla tutkitut asumukset numero 16 ja 18. Tämän asumuksen kurkihirsi tuettiin A-pukkien varaan ja keskuspaalut jätettiin siten pois. Edellisten asumusten lattiataso tehtiin kaivamalla lattia puolen metrin syvyyteen maahan. Hiekkavallin seinämät valuivat lattialle, joten niitä oli tuettava jotenkin. Kierikissä seinä valmistettiin punomalla se pajunoksista ja tilkitsemällä seinän raot turpeella. Tällainen seinärakenne vaati tukipaalujen pystyttämisen ja sitomisen kattorakenteisiin. Kolmas vuoden 1999 aikana rakennettu asumus perustettiin maahan kaivettuun noin 60 senttimetriä korkeaan hirsisalvokseen, jonka sisämitat olivat 7,4×6,6 metriä. Salvos esti samalla hiekkaa valumasta seinämästä lattialle. Hirret liitettiin toisiinsa "koirankaula-salvoksella". Tässäkin asumuksessa käytettiin keskuspaaluja kurkihirren kannatteluun ja katto toteutettiin edellisten asumusten tapaan. Kattojen korkeutta ei kaivauksien materiaaleista ole voitu päätellä, joten kivikylän katot kallistettiin 45°.