stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkoposkitiira
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 26 cm ja paino 60–100 g. Vanha kesäpukuinen lintu muistuttaa tuttuja kala- ja lapintiiraamme, mutta pyrstön lovi on matala ja puku kauttaaltaan harmaampi. Koivet ja nokka ovat punaiset.
Esiintyminen

Esiintyy laikuittain Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä sieltä itään Intiaan ja Kiinaan. Yksi alalaji pesii Australiassa ja toinen Itä-Afrikassa. Euroopassa ja Aasiassa asuvat valkoposkitiirat muuttavat talveksi Afrikkaan ja Etelä-Aasiaan.
Elinympäristö

Pesii umpeen kasvavilla ja ruohottuneilla sisämaan järvillä ja jokien varsilla ja suistoissa. Ruokailumaastona voivat olla myös pellot, suot ja muut kosteikot sekä erilaiset lammikot ja altaat.
Lisääntyminen

Valkoposkitiira tekee 2–3 munaa kelluvaan pesään. Matalassa vedessä pesä voi olla pohjassa kiinni. Haudonta-aika on 18–20 päivää. Sukukypsä 2-vuotiaana. Se pesii joskus naurulokkien seassa hakien näiltä suojaa pedoilta.
Ravinto

Valkoposkitiira syö ennen kaikkea hyönteisiä, jotka se sieppaa lennosta. Se syö myös pieniä rapuja, kaloja ja sammakoita.
Aiheesta muualla

Rajasärkkä, Ari, Vickholm, Markku & Virolainen, Erkki 1987: Valkoposkitiira Chlidonias hybridus ensi kertaa Suomessa*. – Lintumies 1.1987 s. 37–38. LYL.
Valkoposkitiira Lintukuva-verkkopalvelussa
Valkoposkitiira.
Sunnin talo

| Sunnin talo |
| --- | --- |

Osoite:  Aleksanterinkatu 26, 00100 Helsinki
Sijainti:  Kruununhaka, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′8″N, 24°57′06.6″E
Valmistumisvuosi:  1770
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sunnin talo on Helsingin keskustassa Senaatintorin varrella Aleksanterinkatu 26:ssa sijaitseva kolmikerroksinen empiretyylinen talo. Talon rakennutti kauppias Per Hansson Sunn (1716–1774) kauppiastalokseen vuosina 1763–1770. Talo oli alun perin satulakattoinen ja siihen saattoi sisältyä paikalla 1758–1761 olleen piipputehtaan rakennuksen säilyneitä osia. Sunnin talon Sofiankadun puoleinen siipirakennus valmistui 1776. Tämä siipirakennus oli alun perin mansardikattoinen ja kaksikerroksinen. Vuonna 1819 perusti turkulainen Helsinkiin muuttanut ravintoloitsija Cajsa Wahllund majatalon, ravintolan ja biljardisalin Sunnin taloon. Talo muutettiin ulkoasultaan empiretyyliseksi 1833–1834 ja samalla Sofiankadun siipeä korotettiin kolmikerroksiseksi.
Myöhemmin Sunnin taloon rakennettiin Aleksanterinkadun puolelle näyteikkunat 1880-luvulla. Taloon tehtiin 1931 muutostöitä kun se muutettiin virastokäyttöön. Talossa tiloissa toimi sitten muun muassa poliisilaitos ja rakennusvirasto. Sunnin taloa on peruskorjattu 1982–1984 ja 2009–2011. Nykyisin talossa toimii ravintola.
Staffan Bergsten

Staffan Bergsten (12. marraskuuta 1932 Örebro, Ruotsi – 8. tammikuuta 2022) oli ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja kirjallisuudentutkija. Hän väitteli 1960 Uppsalan yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hän julkaisi sekä kaunokirjallisuutta että kirjallisuudentutkimuksen alalta.
Kaunokirjalliset teokset

Gamle Kant, 1979
Olyckan, 1982
Omvägen hem, 1985
Kaunokirjalliset teokset > Suomennettu tuotanto

Ylös syvyyksistä. Julkaisussa Parnasso 46 (1996) nro 1
Sugar Ramos

| Sugar Ramos |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ultiminio Ramos Zaqueira
Syntynyt: 2. joulukuuta 1941 Matanzas, Kuuba
Kuollut: México, Meksiko 3. syyskuuta 2017 (75 vuotta)
Kansalaisuus:  Meksiko/Kuuba
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Sugar
Pituus:  164 cm
Painoluokka:  höyhensarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  66
Voitot:  55
– tyrmäysvoitot:  40
Tappiot:  7
Ratkaisemattomat:  4
Sugar Ramos (2. joulukuuta 1941 Matanzas, Kuuba – 3. syyskuuta 2017 México, Meksiko) oli kuubalaislähtöinen meksikolainen nyrkkeilijä, ammattilaisten maailmanmestari höyhensarjassa.
Ura

Kovasta oikean kätensä lyönnistä tunnettu Ramos aloitti nyrkkeilyuransa synnyinmaassaan Kuubassa vuonna 1957 ja voitti vuonna 1960 maansa höyhensarjan mestaruustittelin pisteillä Orlando Castilloa vastaan. Fidel Castron kommunistihallinnon noustua valtaan hän pakeni maasta Meksikon pääkaupunkiin Méxicoon.
Maaliskuussa 1963 Ramos voitti WBA- ja WBC-ammattilaisliittojen maailmanmestaruustittelin keskeytystuomiolla Davey Moorea vastaan. Muutama päivä ottelun jälkeen Moore kuoli saamiinsa vammoihin. Ramos puolusti titteliään heinäkuussa Rafiu Kingiä vastaan voitolla kaikin tuomariäänin, seuraavassa maaliskuussa Japanissa Mitsunori Sekiä vastaan kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä sekä toukokuussa hajaäänivoitolla Floyd Robertsonia vastaan Ghanassa käydyssä ottelussa. Hän menetti mestaruuden Vicente Saldivarille saman vuoden syyskuussa keskeytystuomiolla 12. erässä.
Ramos pääsi vielä iskemään kevytsarjan maailmanmestaruudesta Carlos Ortizia vastaan kahdesti, vuosina 1966 ja 1967, mutta kärsi molemmilla kerroilla tappion ennen täyttä aikaa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 1972 saakka.
Vuonna 2001 Ramos nimettiin International Boxing Hall of Fameen.
Strusshamnin kirkko

| Strusshamnin kirkko Strusshamn kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Askøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1969
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Strusshamnin kirkko (norj. Strusshamn kirke) on Askøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1969.
Kuvia

Vanha Strusshamnin kirkko, joka paloi vuonna 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strusshamnin kirkko Wikimedia Commonsissa
Stephen Elop

| Stephen Elop |
| --- | --- |
 Elop vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1963 (ikä 60) Ancaster, Ontario
Muut tiedot
Yritys:  Nokia
Asema:  Toimitusjohtaja (2010–2013)
Stephen Andrew Elop (s. 31. joulukuuta 1963 Ancaster, Ontario) on kanadalainen yritysjohtaja, joka toimi Nokian toimitusjohtajana 21. syyskuuta 2010 – 3. syyskuuta 2013. Elop oli yhtiön ensimmäinen ei-suomalainen toimitusjohtaja, ja seurasi tehtävässään Olli-Pekka Kallasvuota.
Etukäteen arvioitiin, että Kallasvuon seuraaja olisi Nokian langattomien palvelujen yksikön johtaja Anssi Vanjoki. Elopin valinta julkistettiin 10. syyskuuta 2010, ja Vanjoki ilmoitti eroavansa Nokiasta 13. syyskuuta puolen vuoden irtisanomisajalla. Myöhemmin tammikuussa 2011 selvisi, että Nokian hallituksen puheenjohtajaa Jorma Ollilaa oli sijoittajien taholta uhkailtu ja vaadittu, että hänen pitää valita tehtävään pohjoisamerikkalainen Elop, erotuksena Ollilan omasta ehdokkaasta Vanjoesta. Nokia kiisti väitteet johtajapelistä. Microsoftin toisen perustajan Paul Allenin jahti kävi Helsingin satamassa heinäkuussa 2010, juuri ennen Elopin valitsemista toimitusjohtajaksi.
Ennen Nokiaa Elop toimi vuodesta 2008 Microsoftin yritysratkaisuista vastaavan yksikön johtajana. Hänen aiempia työnantajiaan ovat muun muassa Juniper Networks, Adobe Systems ja Macromedia.
Nokian jälkeen

Elop siirtyi Nokiasta Microsoftille, kun Microsoft osti Nokian matkapuhelimet. Elop aloitti tammikuussa 2016 työt entisessä yliopistossaan McMasterissa Kanadassa. Hänen tittelinsä oli Distinguished Engineering Executive in Residence, eli toimi neuvonantajana insinööritieteiden laitoksella. Elop on työskennellyt australialaisella Telstralla.
Koulutus ja yksityiselämä

Elopilla on tietotekniikan ja -hallinnon alempi korkeakoulututkinto McMaster University -yliopistosta, joka sijaitsee Hamiltonissa Kanadassa. Opiskeluaikanaan Elop työskenteli osa-aikaisesti yliopiston teknillisessä tiedekunnassa.
Hänellä on vaimonsa Nancyn kanssa viisi lasta, joista yksi on adoptoitu Kiinasta. Alun perin Elopin perheen piti muuttaa Suomeen, mutta perheen muuttaminen Suomeen ei ollut järkevää, koska Stephen itse oli Suomessa vain vähän. Elopin harrastuksiin kuuluvat muun muassa lentäminen, jääkiekko ja ruoanlaitto.
Suomessa Elop asui Helsingin Kruununhaassa kerrostalossa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephen Elop Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Olli-Pekka Kallasvuo | Nokian toimitusjohtaja 2010–2013 | Seuraaja: Timo Ihamuotila |
São Paulon obeliski

Galileo Ugo Emendabili, São Paulon obeliski, 1932–1970.
São Paulon obeliski (port. Obelisco de São Paulo) on obeliski Parque Ibirapuera -puistossa São Paulon kaupungissa São Paulon osavaltiossa Brasiliassa.
Obeliski on rakennettu vuonna 1932 tapahtuneen vallankumouksen muistoksi, jossa menehtyi noin 3000 ihmistä. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1947 ja obeliski valmistui vuonna 1970.[lähde? ] Veistoksen suunnitteli ja veisti italialainen kuvanveistäjä Galileo Ugo Emendabili. Obeliski on valmistettu valkoisesta marmorista ja se on 72 metriä korkea.[lähde? ]
São Paulon obeliski
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Obelisk of São Paulo
Säbyn piiri

Säbyn piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Säbyn piiri (Småland), piiri Tranåsin kunnassa
Säbyn piiri (Västmanland), piiri Hallstahammarin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Säbyn piiri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Staffan Lindberg

Staffan Lindberg (s. 16. lokakuuta 1971) on kilpapurjehtija ja Suomen menestynein parikilpailija.
Staffan Lindberg valittiin vuonna 2006 Vuoden Kansainväliseksi purjehtijaksi Suomessa. Lindberg edustaa Åländska Segelsällskapetia, ÅSS. Lindberg on kilpailut Parikilpailun ja Star-luokan lisäksi aikaisemmin seuraavissa luokissa Soling, H-vene, Laser, E-jolla, Optimistijolla.
Parikilpailu

Vuodesta 1993 lähtien parikilpailuja Lindbergin johdolla purjehtinut joukkue on noussut yhdeksi maailman parhaista parikilpailujoukkueista. Vuoden 2007 lopulla joukkue oli kuudes Kansainvälisen purjehtijaliiton, (ISAF), World Match Race Rankingissä.
Parikilpailun tärkeimmät saavutukset ovat sekä MM-pronssia että EM-kultaa Match Racessa vuodelta 2006.
Star

Yhdessä Erkki 'Eki' Heinosen kanssa tavoitteet oli asetettu korkealle ja Tavoitteena oli Star-luokan olympiapaikka vuoden 2008 Pekingin olympialaisiin. Heinonen on aikaisemmin purjehtinut Star-venettä olympialaisissa ja opastaa Lindbergiä venetyypin saloihin. Sijoituksella 34. jäi olympiapaikka Suomen veneelle kuitenkin saavuttamatta Starin maailmanmestaruuskilpailuissa 2007.
Aiheesta muualla

Staffan Lindbergin parikilpailujoukkueen kotisivut, Alandia Sailing Team (Arkistoitu – Internet Archive).
Säde

Säde voi viitata seuraaviin asioihin:
säde, ympyrän keskipisteen ja kehän välinen jana matematiikassa
säde, vanhentunut nimitys kiilalle (heraldinen airutkuvion sukuinen tunnus)
säde, säteilyyn viittaava termi.
Säde, naisen etunimi
Säde, sukunimenä:
Juhana Säde (s. 1975), suomalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Säde”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomen Harmonikkainstituutti

Suomen harmonikkainstituutti on yksi Suomen viidestä musiikki-instituutista. Sen tarkoituksena on koota ja levittää tietoa harmonikkamusiikista.
Toiminta

Harmonikkainstituutti sijaitsee Ikaalisissa. Instituutti arkistoi nuotistoa, äänitteitä, valokuvia ja muita harmonikkamusiikkiin liittyvää aineistoa. Se myös julkaisee nuotteja ja äänitteitä, järjestää alan kursseja, sekä tukee harmonikkamusiikin tutkimusta ja kehittämistä. Vuonna 2007 instituutin arkistossa oli yli 10 000 nuottia, satoja äänitteitä, videonauhoja, valokuvia sekä yli 20 000 lehtileikettä. Monia vanhoista nuottipainoksista ei ole enää muualta saatavissa.
Instituutin ylläpitämässä Ikaalisten harmonikkamuseossa on esillä noin 80 instrumenttia aina 1880-luvun lopulta 1900-luvun alkuun.
Instituutti toimii yhteistyössä myös alan kansallisten ja kansainvälisten festivaalien ja kilpailujärjestäjien kanssa sekä edistää suomalaisen harmonikkamusiikin vientiä ulkomaille sekä nuottien että äänitteiden muodossa. Se on tärkeä yhteistyökumppani muun muassa Sata-Häme Soi -festivaalin järjestämisessä. Instituutin tiloissa Ikaalisissa toimii nykyisin myös alan kansainvälisen kattojärjestön, Kansainvälisen Harmonikkaliiton, arkisto.
Toimintaa ylläpitää muun muassa Opetusministeriön ja Ikaalisten kaupungin tukema kannatusyhdistys.
Historia

Instituutti perustettiin vuonna 1980.
Aiheesta muualla

Suomen Harmonikkainstituutin kotisivut
Tangenttiavaruus

Differentiaaligeometriassa tangenttiavaruus on vektoriavaruus, joka määritellään moniston avulla. Moniston M tangenttiavaruus  T_{x}M määritellään pisteittäin kuhunkin moniston pisteeseen x liittyvien tangenttivektoreiden muodostavana avaruutena.
Tangenttiavaruuden dimensio on sama kuin moniston dimensio.
Suomen Kuurosokeat

| Suomen Kuurosokeat ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1971
Toimiala:  vammaisjärjestö
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  valtakunnallinen
Puheenjohtaja:  Timo Lehtonen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Kuurosokeat ry on suomalainen kuurosokeiden ja vaikeasti kuulonäkövammaisten asioita ajava yhdistys. Yhdistys valvoo heidän oikeuksiaan, tuottaa palveluja, järjestää yhteistä toimintaa ja toimii kuurosokeusalan asiantuntijana.
Yhdistyksen toiminta-ajatuksena on ”kuurosokeiden omaehtoinen, itsenäinen ja hyvä elämä tasavertaisessa yhteiskunnassa”.
Kuurosokeiden Toimintakeskus, Hervanta, Tampere
Yhdistys on perustettu vuonna 1971.
Yhdistyksen jäseniin kuuluu kuurosokeita ja heidän omaisiaan, mutta ääni- ja päätäntävalta on kuurosokeilla varsinaisilla jäsenillä. Vuoden 2020 lopussa yhdistyksen jäsenmäärä oli 422 henkilöä. Jäsenyydestä riippumatta järjestön palvelut ovat avoimia kaikille vaikeasti kuulonäkövammaisille ja kuurosokeille.
Yhdistyksen keskustoimisto sijaitsee Kuurosokeiden Toimintakeskuksella Tampereen Hervannassa. Toimintakeskus on valmistunut vuonna 1983.
Suomen Kuurosokeat on SOSTEn jäsenjärjestö.
Suomen Kuurosokeat ry saa toimintaansa rahoitusta Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta (STEA) sekä Kelalta, kunnilta, sairaalalaskutuksesta, vuokrista ja muun oman toiminnan tuotoista.
Taustaa

Kuurosokeiden määrää ryhdyttiin selvittämään ja silloinen Sokeain Keskusliitto perusti ensimmäisen kuurosokeiden huoltosihteerin toimen. Suomen Kuurosokeat ry:n perustava kokous pidettiin 16.12.1971.
Yhdistykselle palkattiin RAY:n rahoituksella ensimmäinen työntekijä, toiminnanjohtaja Inger Lindgren. Jyväskylään perustettiin Lasten Keskus ja Tampereelle valmistui palvelutalo, Kuurosokeiden Toimintakeskus 1983.
Pohjoismainen kuurosokeuden määritelmä julkaistiin 1980 ja vammaispalvelulaki astui voimaan 1987.
Tietokoneiden yleistyminen ja sisäkorvaistutteet paransivat tiedonsaantia. Viittomakielen tulkkikoulutus muuttui ammattikorkeakoulututkinnoksi.
Toimintojen keskittäminen ja Toimintakeskuksen alueelle rakentaminen ovat olleet painopistealueita. Vuosi 2021 on yhdistyksen 50-vuotisjuhlavuosi. 50-vuotisjuhlavuoden suojelijana toimii Tasavallan presidentin puoliso rouva Jenni Haukio. Yhdistyksen historiikki valmistuu syksyllä 2021 Jenny ja Antti Wihurin rahaston tuella.
| --- | --- |
1971–1975: Inger Lindgren
1975–1978: Ossi Jalo
1978–1979: Paavo Korhonen
1979–1984: Marja-Leena Mielityinen (Avila)
1984–1986: Ulla Kungas (Tikkanen)
1986–1997: Pirkko Virtanen
1997–1999: Raimo Korpela
2000–2001: Seppo Jurvanen
2002–2005: Ulla Kungas
2006–2007: Tuula Hartikainen
2008–2016: Seppo Jurvanen
2016–2021: Tuula Hartikainen
2022-: Timo Lehtonen
| --- | --- |
1980–1985: Inger Lindgren
1985–1994: Kaija Salekari
1994–1999: Elisa Mikkola
1999–2002: Eirik Julin
2003–2020: Kai Leinonen
2021–: Risto Hoikkanen
Yhdistyksen organisaatio

Suomen Kuurosokeat ry:n hallitukseen kuuluu puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja viisi muuta jäsentä. Jäsenistö käyttää ylintä päätäntävaltaa kahdessa vuosikokouksessa: syys- ja kevätkokouksessa. Syyskokous valitsee hallituksen jäsenet. Puheenjohtaja valitaan joka toinen vuosi.
Hallituksen alaisuudessa toimii yhdistyksen toiminnanjohtaja, joka vastaa järjestötoiminnasta ja kuntoutus- ja asumispalveluista. Lisäksi yhdistyksen toimintojen toteuttamisesta vastaavat johtoryhmä, järjestöryhmä (JÄP) ja kuntoutumis- ja asumispalveluryhmä (KAP). Yhteensä yhdistyksen palveluksessa työskentelee noin 100 henkilöä.
Yhdistyksen organisaatio > Yhdistyksen toiminta

Toiminta jakaantuu jäsen- ja  järjestöpalveluihin, kuntoutumis- ja asumispalveluihin sekä tukitoimintoihin.
Yhdistyksellä on Tampereen lisäksi aluetoimistot myös Helsingissä, Kuopiossa, Oulussa, ja Jyväskylässä. Aluetoimistojen palveluasiantuntijat opastavat ja neuvovat kuurosokeita ja kuulonäkövammaisia erilaisiin palveluihin tai apuvälineisiin liittyvissä asioissa ja ohjaavat heitä vertaistuen ja yhdistyksen toiminnan pariin.
Järjestötoimintaan kuuluvat olennaisesti vaikuttaminen ja oikeuksienvalvonta, kokemusasiantuntijoiden kouluttaminen ja kansainvälinen yhteistyö. Järjestö toteuttaa kuurosokeille ja kuulonäkövammaisille voimavaroja vahvistaa toimintaa, kuten leirejä, kursseja, alueellista ja valtakunnallista  kerhotoimintaa ja tapahtumia Helsingin ja Tampereen alueella.  Vuonna 2021 kerhoja toimii 14 kappaletta ja ne ovat jäsenten itsensä vapaaehtoistyönä ohjaamia.
Alueellisesti järjestetään ryhmämuotoisia Toimintakykyä muutoksessa -sopeutumisvalmennuskursseja. Kuurosokeiden Toimintakeskuksessa Tampereella toteutetaan kuntoutumis- ja asumispalveluja. Kuntoutus tuottaa yksilöllisiä kuntoutuspalveluja kuurosokeille ja kuulonäkövammaisille aikuisille ja lapsille.
Asumisen palveluissa tuotetaan asiakkaan elämäntilanteen huomioivaa ammattitaitoisesti toteutettua palveluasumista turvallisessa asuinympäristössä. Palvelukokonaisuus pohjautuu asiakkaan päivittäisiin tarpeisiin.
Pirkanmaalaisilla viittomakielisillä ja kuulonäkövammaisilla on mahdollisuus saada kotipalvelua. Kotipolku toimii asiakkaiden omissa asuin- ja toimintaympäristöissä. Palvelussa huomioidaan asiakkaiden elämäntilanne, aistirajoitteet ja yksilöllinen kommunikaatio.
ICT-palvelut palvelee kuurosokeita ja kuulonäkövammaisia valtakunnallisesti sopivien digitaalisten järjestelmien ja apuvälineiden valinnassa, hankinnassa, käytön tuessa ja opastuksessa. Tällä tavoin tuetaan kuurosokeiden ja kuulonäkövammaisten henkilöiden mahdollisuuksia tiedonsaantiin, sosiaaliseen kanssakäymiseen ja sähköisten asiointipalvelujen käyttöön.
Yhdistyksen kommunikaatiopalvelut kouluttaa, ohjaa ja kehittää kommunikaatiomenetelmiä kuurosokeiden ja kuulonäkövammaisten sekä heidän lähipiirinsä viestinnän avuksi sekä tuottaa materiaalia. Kommunikaatiopalvelujen toiminta on valtakunnallista.
Yhdistyksen viestintäyksikkö julkaisee järjestölehti Tuntosarvea.
Suomen Kuurosokeat ry tekee yhteistyötä aistivammaisten ja sosiaali- ja terveysalan toimijoiden kanssa, osallistuu eri ministeriöiden työryhmiin ja on jäsenenä kuurosokeusalan kansainvälisissä verkostoissa. Yhdistyksen vuotuiset yleisötapahtumat ovat kansainvälinen kuurosokeuspäivä 27.6., joka on Helen Kellerin syntymäpäivä, ja Euroopan kuurosokeiden päivä 22.10.
Suomen Gummitehdas

Suomen Kumitehtaan liikemerkki vuonna 1965.
Suomen Gummitehtaan Nokian tehtaat vuonna 1957.
Suomen Kumitehdas Osakeyhtiö (vuoteen 1959 asti Suomen Gummitehdas Osakeyhtiö) oli suomalainen, vuosina 1898–1966 toiminut yritys, joka valmisti erilaisia kumituotteita, kuten jalkineita, polkupyörän ja auton renkaita, letkuja ja mattoja. Yhtiön tehtaat olivat Nokialla, ja yhtiö käytti Nokia-tuotenimeä muun muassa kalosseissaan jo vuosisadan alussa. Yhtiön tytäryhtiöt Suomen Kaapelitehdas ja Nokia Ab, jotka sen toimitusjohtaja ja pääomistaja Eduard Polón oli ostanut Gummitehtaan omistukseen, fuusioitiin siihen vuonna 1966 osaksi vuoden 1967 alusta toimintansa aloittanutta Nokia-konsernia. Aikaisempi osakeyhtiölaki ei sallinut näiden konserniyhtiöiden fuusioitumista. Nokia luopui kumiteollisuudesta 1980–1990 -luvuilla, minkä jälkeen Suomen Kumitehtaan aloittamaa valmistustoimintaa jatkoivat Nokian Jalkineet Oy, Nokian Renkaat Oyj ja Teknikum Oy. Nokian Jalkineiden tuotemerkki siirtyi vuonna 2005 Berner Oy:lle, joka valmistuttaa jalkineita Suomen ulkopuolella. Kumijalkineiden valmistustoimintaa Suomessa jatkoi Suomen Kumitehdas Oy ja sen tytäryhtiö PK Kappi Oy Lieksassa vuoteen 2019. Nokian polkupyörän renkaiden liiketoiminnan osti vuonna 2004 Suomen Rengastehdas Oy ja myöhemmin vuodesta 2019 toimintaa jatkoi Lieksa Tyres Oy.
Historia ja toimipaikat

Suomen Gummitehdas Oy perustettiin maaliskuussa 1898 ja se toimi aluksi Helsingissä. Tehdas valmisti aluksi kumijalkineita (kalosseja) ja erilaisia teknisen kumin tuotteita. Tuotanto kärsi aluksi laatuongelmista ja yhtiön toiminta oli tappiollista aina vuoteen 1906 saakka. Vuonna 1900 yhtiön toimitusjohtajaksi tuli Eduard Polón ja tekniseksi johtajaksi Antti Antero. Antero hoiti tehtäväänsä aina vuoteen 1939 saakka. Anteroa ja Polónia voidaan pitää suomalaisen kumiteollisuuden ja sen tuotekehittelyn perustajina.
Yhtiön päätehdas oli vuodesta 1904 Nokialla, jossa valmistettiin kumijalkineita ja vuodesta 1933 alkaen autonrenkaita. Kumitehdas oli aloittanut omaan tuotekehittelyyn perustuneen polkupyöränrenkaiden valmistuksen vuonna 1930 ja autonrenkaiden tuotannon aloittamisen mahdollisti tuontirenkaille asetettu tulli. Ilman suojatulleja Suomen Gummitehdas ei olisi kyennyt kilpailemaan ulkomaisten rengastehtaiden kanssa. Tehdas esitteli ensimmäiset talvirenkaansa 1934 (Kelirengas) ja 1936 (Lumihakkapeliitta).
Suomen Kumitehdas hankki vuonna 1918 osake-enemmistön puunjalostusalalla toimineesta Nokia Oy:stä ja vuonna 1922 enemmistön Suomen Kaapelitehdas Oy:stä. Parinkymmenen seuraavan vuoden aikana Suomen Kumitehdas hankki enemmistöosuudet konkurssin tehneestä Osakeyhtiö Nurmesta (1930), Savion Kumitehdas Oy:stä (1932) ja Tampereella toimineesta Kumiteollisuus Oy:stä (1937). Tässä vaiheessa Suomen Kumitehdas hallitsi jo suomalaista kuminvalmistusta.
Keravan Savion tehtaalla valmistettiin vuodesta 1935 erilaisia teknisen kumin tuotteita sekä tehtiin telanpäällystystä. Viipurin lähellä Vahvialassa sijainneessa Oy Nurmen entisessä selluloosatehtaassa valmistettiin 1930-luvulla lattianpäällysteitä ja kumikorkoja. Sodan jälkeen valmistui vielä uusi tuotantolaitos 1956 Vammalaan.
Vuonna 1963 Suomen Kumitehtaan liikevaihto oli 68,5 miljoonaa markkaa ja siinä työskenteli noin 3 400 henkilöä. Kyseisenä vuonna tehdas valmisti autojen ja polkupyörien ulko- ja sisärenkaita yhteensä 5 268 tonnia, kumijalkineita neljä miljoonaa paria sekä sadetakkeja, letkuja ja teknisiä kumituotteita 4 183 tonnia.
Toimitusjohtajat

Yhtiön toimitusjohtajina toimi vuosina 1900–1930 Eduard Polón, hänen jälkeensä vuosina 1930–1958 Torsten Westerlund ja vuodesta 1959 vuoteen 1966 Ensio Salmenkallio.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Nokian kumisaapastehtaalla 1964 (video, 7 min 50 s)
Suomen Gummitehdas Osakeyhtiö, Suomen Kuvalehti, 08.11.1924, nro 45, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen Gummitehtaan vuoden 1958 kesäkenkiä.