stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ateenalainen Apollonin temppeli

| Ateenalainen Apollonin temppeli |
| --- | --- |
 Ateenalaisen Apollonin temppelin rauniot.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  37°24′2″N, 25°16′1″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 425–417 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ateenalainen Apollonin temppeli oli antiikin aikainen Apollonille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Ateenalaisen Apollonin temppelin raunioita.
Ateenalainen Apollonin temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 425–417 eaa. Sen rakennuttivat Delokselle ateenalaiset, joiden vallassa saari tuohon aikaan oli. Temppeli oli myöhäisin kolmesta Deloksen Apollonille omistetusta temppelistä, ja sijaitsi niistä keskimmäisenä. Sen eteläpuolella sijaitsi jonkin verran aiemmin rakennettu Deloslainen Apollonin temppeli ja pohjoispuolella arkaainen niin kutsuttu Poros-temppeli. Ateenalainen Apollonin temppeli tunnetaan myös nimellä Seitsemän veistoksen temppeli.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 17 metriä ja leveys noin 11 metriä. Temppeli oli amfiprostyylitemppeli ja sekä sen etu- että takapuolella oli kuusi pylvästä. Lännen puolisen julkisivun pylväiden takana oli pronaos, jonka edessä oli neljä suorakulmaista pylvästä, ja niiden takana länteen avautunut naos eli cella. Naoksen sisällä oli puolikaaren muotoinen tila kulttipatsaille. Niitä oli seitsemän ja ne esittivät eri jumalia, mutta ei ole varmuutta siitä, mitkä jumalat olivat kyseessä.
Temppelin edessä sen länsipuolella sijaitsi Apollonille omistettu, sarvista tehty Keraton-alttari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ateenalainen Apollonin temppeli Wikimedia Commonsissa
Atalánti (saari)

Pieni Atalántin saari ylhäällä vasemmalla, keskellä suurempi Psyttáleian saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Tálanto (Τάλαντο), Talantonísi (Ταλαντονήσι)
Sijainti:  37°56′07″N, 23°34′21″E, Salamis Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,014 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Atalánti (kreik. Αταλάντη) eli Tálanto (Τάλαντο) eli Talantonísi (Ταλαντονήσι), antiikin Atalante (m.kreik. Αταλάντη, Atalantē, myös Ατάλαντα, Atalantā) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Attikan rannikon ja Salamiin saaren välissä länteen Psyttáleian saaresta. Saaren pinta-ala on noin 0,014 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Atalánti kuuluu Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saari luetaan osaksi Selínian kaupunkiyhdyskuntaa. Antiikin aikana saaren mainitsee Strabon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atalánti Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Atalánti  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa
Assyria (provinssi)

| Assyria Provincia Assyria> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Assyrian provinssin alue vuonna 117.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Irak
Perustettu:  116
Lakkautettu:  118
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  keisarin provinssi
Assyria (lat. Provincia Assyria) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisessä Irakissa. Provinssi oli lyhytikäinen, sillä alue oli Rooman hallussa vain vuosina 116–118.
Maantiede

Assyrian provinssi käsitti alueen Parthiassa Tigris-joen itäpuolella nykyisen Irakin koillisosassa. Provinssin länsipuolella sijaitsi Mesopotamian provinssi ja pohjoispuolella Armenian provinssi.
Maantiede > Kaupunkeja

Assyrian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Arbela
Ktesifon (Ctesiphon)
Opis
Sabdata eli Sabata
Historia

Assyrian provinssi perustettiin roomalaisten vallattua alueen parthialaisilta keisari Trajanuksen aikana vuonna 116. Siitä luovuttiin jo keisari Hadrianuksen aikana vuonna 118, jolloin parthialaiset valtasivat sen takaisin. Se oli kuitenkin olemassa juuri Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Itä-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Mesopotamia 115–119 |  | Mesopotamia  197– | Mesopotamia | Mesopotamia | (Irak pohjoinen) |
|  | Mesopotamia 115–119 |  | Osroene 195– | Osroene | Osroene | (Syyria Eufrat-joesta itään) |
|  | Assyria 116–118 |  |  |  |  | (Irak koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Astypálaia (kunta)

| Astypálaia Astypálaian kunta Αστυπάλαια Δήμος Αστυπαλαίας |
| --- | --- |
 Astypálaian kylän satama.
 Kunnan sijainti
 Astypálaia
 Koordinaatit: 36°33′N, 26°21′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kálymnos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  6103
 – Kuntakeskus:  Astypálaia
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,85 km²
Väkiluku (2011):  1 334
 – Väestötiheys:  13,77 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  859 00
Suuntanumero(t):  22430
Rekisterikilpi:  ΚΧ, ΡΟ, ΡΚ
 
 www.astypalaia.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Astypálaia (kreik. Αστυπάλαια eli Δήμος Αστυπαλαίας, Dímos Astypalaías) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kálymnoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 96,85 neliökilometriä ja väkiluku 1 334 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Astypálaia.
Astypálaian kunta käsittää koko Astypálaian saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat Adelfoín saaret Megálos Adelfós ja Mikrós Adelfós, Fokionísian saaret (mm. Megálo Fokionísi), Katsikópoulan saaret, Kténian saaret, Tría Nisián saaret Mesonísi, Plakída ja Stefánia, sekä saaret Agía Kyriakí, Avgó, Chondró, Chondronísi, Ftenó, Glynó, Katsagrélli, Kounoúpoi, Koutsomýti, Mikró Sofráno, Moní, Ofidoússa, Pontikoúsa, Sochás, Sýrna, Tigáni ja Zaforás eli Megálo Sofráno. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään.
Kunnan osat

Astypálaian kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |  |
| --- | --- | --- |
| Adelfoí (saaret) | 0 |  |
| Agía Kyriakí (saari) | 0 |  |
| Análipsi | 159 |  |
| Astypálaia | 1 055 |  |
| Avgó (saari) | 0 |  |
| Chondró (saari) | 0 |  |
| Chondronísi (saari) | 0 |  |
| Fokionísia (saaret) | 0 |  |
| Glynó (saari) | 0 |  |
| Katsagrélli (saari) | 0 |  |
| Kounoúpoi (saari) | 0 |  |
| Koutsomýti (saari) | 0 |  |
| Livádia | 110 |  |
| Mesonísi (saari) | 0 |  |
| Ofidoússa (saari) | 0 |  |
| Plakída (saari) | 0 |  |
| Pontikoúsa (saari) | 0 |  |
| Stefánia (saari) | 0 |  |
| Sýrna (saari) | 0 |  |
| Tigáni (saari) | 0 |  |
| Vathý | 10 |  |
| Zaforás (saari) | 0 |  |
Yhteensä: 1 334
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astypálaia Wikimedia Commonsissa
Δήμος Αστυπαλαίας. Astypálaian kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Etelä-Egean saarten alue
| --- | --- |
Ándroksen alueyksikkö:  Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö:   Agathonísi  Astypálaia  Kálymnos  Leipsoí  Léros  Pátmos 
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö:   Kárpathos  Kásos 
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö:   Kéa  Kýthnos 
Kosin alueyksikkö:   Kos  Nísyros 
Míloksen alueyksikkö:   Kímolos  Mílos  Sérifos  Sífnos 
Mýkonoksen alueyksikkö:  Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö:   Amorgós  Náxos ja Pienet Kykladit 
Pároksen alueyksikkö:   Antíparos  Páros 
Ródoksen alueyksikkö:   Chálki  Megísti  Ródos  Sými  Tílos 
Sýroksen alueyksikkö:  Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö:   Anáfi  Folégandros  Íos  Síkinos  Thíra 
Tínoksen alueyksikkö:  Tínos
Lauri Astala

Lauri Astala
Lauri Astala, Aurinkolabyrintti, 1999, Säveltäjänpuisto, Pukinmäki.
Aurinkolabyrintin keskikohta.
Lauri Ilmari Astala (s. 6. lokakuuta 1958 Valkeakoski) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen teoksensa käsittävät muun muassa veistoksia, videoita ja tietokoneavusteisia videoinstallaatioita. Astalan taiteessa on kysymys tilasta, etenkin tilan suhteesta kuviin. Hänen varhaistuotannoissaan kartografiset ja kosmologiset mallit ovat fyysisen todellisuuden abstrakteja kuvia.
Astala kirjoitti ylioppilaaksi 1978 ja suoritti opintoja Helsingin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1979–1984, taiteen kandidaatin tutkinnon Kuvataideakatemiassa vuosina 1985–1990 ja taiteen maisterin (M.F.A.) tutkinnon Art Institute of Chicagon taidekoulussa vuosina 1999–2001. Astala toimi opettajana teknillisessä korkeakoulussa 1982–1988 ja 1991–1999 sekä Taideteollisessa korkeakoulussa 2002–2004.
Vuonna 2007 Astalalle myönnettiin valtion kuvataidepalkinto ja vuonna 2012 Pro Finlandia -mitali. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Yksityiselämä

Lauri Astalan elämänkumppani on valokuva- ja videotaiteilija Elina Brotherus.
Teoksia

Lähde:
Videoinstallaatiot
Pieni spektaakkeli kohtaamisesta (2005/2010)
Pieni spektaakkeli kuvankaltaisuudesta (2005)
Pieni spektaakkeli läheisyydestä (2005)
Pieni spektaakkeli keveydestä (2005)
Näkemisestä (2008)
Videot
As Though Time Was All Around (2002)
Rome dérive I (2006)
Rome dérive II (2006)
Minun onneni on pyöreä (2007)
Rome dérive III (2008)
Gamelan (2010)
Transit (2013)
Installaatiot
Eräs maailma (1989)
Projektio (1990)
Maailma on fantasian kartta (1990)
Valtakunta (1990)
Nimetön (1992)
Songlines - Sävellys karttapallolle ja soittorasialle (1993)
Suunnitelma (1993)
Ars Magna Sciendi (1995)
Umbilicus Mundi (1995)
Harhaoppi (1997)
Prototyyppi N60°10'19.0323";E24°56'4.2900"; +21.84m (1998)
Self-Seeking - Journey to the Center Point of the Universe (1999)
Aurinkolabyrintti

Lauri Astalan teos Aurinkolabyrintti (1999) rakentuu kivilabyrintista sekä aurinkokellosta. Labyrintin keskellä olevan tornin sisällä on aurinkokello. Se on puolipallon muotoinen kulho ja ajan määrittelemistä varten sen keskellä on viisari, sekä pinnassa merkintöjä kellon- ja kalenteriajan havainnoimiseksi.
Aurinkolabyrintti oli kustannuksiltaan ja mittakaavaltaan suurin yksittäinen Helsingin taidemuseon hanke 1990-luvulla. Siihen on käytetty yli kymmentä eri graniittilajia. Teos koostuu lohkopintaisista verkkomuureista. Teos sijaitsee maakumpareen päällä ja hallitsee visuaalisesti ympäristöään. Se on myös maamerkki, leikkipaikka, tapaamispiste ja oleskelutila.
Asterix Britanniassa (elokuva)

| Asterix Britanniassa> Astérix chez les Bretons |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pino Van Lamsweerde
Käsikirjoittaja:  Pierre Tchernia
Perustuu:  René Goscinnyn ja Albert Uderzon sarjakuva-albumiin Asterix Britanniassa
Tuottaja:  Yannick Piel
Säveltäjä:  Vladimir Cosma
Kuvaaja:  Philippe Lainé
Leikkaaja:  Monique Isnardon Robert Isnardon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Belgia, Ranska, Tanska
Tuotantoyhtiö:  Dargaud Films
Levittäjä:  Gaumont
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  79 min.
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix Britanniassa (Astérix chez les Bretons) on vuonna 1986 valmistunut belgialais-ranskalais-tanskalainen animaatioelokuva, joka perustuu René Goscinnyn käsikirjoittamaan ja Albert Uderzon piirtämään samannimiseen sarjakuva-albumiin vuodelta 1966. Elokuvan ohjasi Pino Van Lamsweerde ja käsikirjoitti Pierre Tchernia.
Juoni

Julius Caesarin joukot ovat valloittaneet Britannian saarivaltakunnan. Yksi sinnikäs britannialaiskylä on kuitenkin vielä valloittamatta. Fritax lähtee Galliaan pyytämään apua pikkuserkultaan Asterixilta. Tietäjä Akvavitix valmistaa tynnyrillisen taikajuomaa, jota Fritax lähtee Asterixin ja Obelixin kanssa toimittamaan kotikylänsä asukkaille. Roomalaiset saavat tietää tynnyristä ja yrittävät estää sen perille pääsyn. Taikajuoma katoaa, ja sankareilla on täysi työ sen löytämisessä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi harmittelee, ettei hyvä piirrostyö pelasta elokuvan puisevaa toteutusta. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Asterix Britanniassa Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Aspitates ochrearia

| Aspitates ochrearia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lovimittarit Ennominae
Suku::  Aspitates
Laji::  ochrearia
Kaksiosainen nimi
 Aspitates ochrearia  (Rossi, 1794) 
Synonyymit
 Semiaspilates ochrearia 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aspitates ochrearia (syn. Semiaspilates ochrearia) on  lovimittareihin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

A. ochrearia -lajin siipien kärkiväli on 28–36 millimetriä.
Levinneisyys ja lentoaika

Laji lentää iltahämärästä alkaen, mutta varsinkin koiraat lähtevät häirittynä helposti lentoon lepopaikoiltaan pitkästä heinikosta myös päivällä. Naaraat ovat passiivisempia. Lajilla on ainakin Britanniassa kaksi sukupolvea, joista ensimmäinen lentää toukokuussa ja toinen elo-syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Lajin elinympäristöä ovat ruohostoiset hiekkakummut ja joutomaat sekä esimerkiksi vuorovesirannat ja muut korkeaa heinikkoa kasvavat alueet. Laji on laajalle levinnyt ja yleinen Etelä-Englannin rannikolla, mutta se ei ole levittäytynyt sisämaahan. Suomesta lajia ei ole tavattu.
Ravintokasvi

Lajin toukat käyttävät ravinnokseen villiä porkkanaa, liuskaratamoa ja kelttoihin kuuluvaa Crepis vesicaria -lajia. A. ochrearia talvehtii toukkana.
Athenopolis

| Athenopolis> Ἀθηνόπολις.Sijainti |
| --- | --- |
 Athenopolis
Koordinaatit:  43°16′12″N, 6°38′27″E
Valtio:  Ranska
Paikkakunta:  Saint-Tropez, Var, Provence-Alpit-Riviera
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Gallia / Gallia Narbonensis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Athenopolis (m.kreik. Ἀθηνόπολις, Athēnopolis) oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijoitetaan nykyisen Saint-Tropezin kaupungin paikalle.
Athenopolis sijaitsi Gallia Narbonensiksen rannikolla. Antiikin lähteistä ei saa selvää kuvaa kaupungin sijainnista. Se sijoitetaan jonnekin Olbian ja Forum Juliin välille, ja nykyisin sijaintipaikaksi arvellaan Saint-Tropezia.
Myöskään Athenopoliin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Kaupunki oli Massalian alaisuudessa. Stefanos Byzantionlainen mainitsee liguurien Athenai-nimisen kaupungin, joka voi olla sama paikka. Varro taas mainitsee athenaiopolitait (Athenaeopolitae), mikä viitannee etnonyyminä tämän saman kaupungin asukkaisiin.
Asyyliatsidit

Asyyliatsidien yleinen rakenne
Asyyliatsidit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa karbonyyliryhmän hiiliatomiin on sitoutunut atsidoryhmä ja niiden rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RCON3. Niitä voidaan pitää karboksyylihappojen johdannaisina, joiden rakenteessa hydroksyyliryhmä on korvautunut atsidoryhmällä. Asyyliatsidit ovat hyödyllisiä välituotteita orgaanisen kemian synteeseissä ja synteettisten peptidien valmistamisessa.
Ominaisuudet ja valmistus

Asyyliatsidit ovat hyvin reaktiivisia ja pienimolekyyliset asyyliatsidit hajoavat kuumennettaessa jopa räjähdysmäisesti. Asyyliatsidien valmistamiseen on useita menetelmiä, joista käytetympiä ovat karboksyylihappojen tai happokloridien reaktio natriumatsidin, trimetyylisilyyliatsidin tai difenyylifosforyyliatsidin kanssa, asyylihydratsidien reaktio typpihapokkeen kanssa ja aldehydien reaktio natriumatsidin ja Dess–Martin-perjodinaanin kanssa.
Reaktiot ja käyttö

Asyyliatsidit reagoivat kuumennettaessa Curtius-toisiintumisella isosyanaateiksi. Veden läsnä ollessa muodostuu isosyanaattien hydrolyysin seurauksena amiineja. Amiinien kanssa asyyliatsidit muodostavat amideja. Schmidt-reaktion välivaiheena tapahtuu Curtius-toisiintuminen yhtenä reaktiomekanismin osana.
Asyylihydratsideja käytetään monien reaktioiden lähtöaineina. Niiden reaktiota amiinien kanssa hyödynnetään synteettisten peptidien valmistuksessa. Aminohappojen, joiden N-terminaalipää on suojattu, asyylihydratsiinijohdannaiset reagoivat suojaamattomien nukleofiilisten aminohappojen kanssa muodostaen peptidisidoksen ja muodostuvasta peptidistä voidaan tehdä uusi asyyliatsidi, joka voi reagoida edelleen muiden aminohappojen kanssa ja näin peptidiketju pitenee. Reaktio suoritetaan emäksisissä olosuhteissa. Tämän menetelmän etuna on vähäinen rasemoituminen.
Atisha

Atishan muotokuva
Atiśa Dipankara Shrijnana (bengaliksi অতীশ দীপঙ্কর শ্রীজ্ঞান, Ôtish Dipôngkor Srigên) (n. 982–1054) oli 
bengalilainen buddhalainen oppinut, joka palautti buddhalaisuuden Tiibetiin. Buddhalaisuuden harjoittaminen oli tyrehtynyt kuningas Langdarman harjoittaman buddhalaisuuden vastaisen toiminnan myötä. Langdarma suosi Tiibetin muinaista bön-uskontoa.
Asuka-kausi

Paleoliittinen kausi
Jōmon-kausi
Yayoi-kausi
Yamato-kausi
Kofun-kausi
Asuka-kausi
Nara-kausi
Heian-kausi
Kamakura-kausi
Kenmu-restauraatio
Muromachi-kausi
Nanboku-chō-kausi
Sengoku-kausi
Azuchi-Momoyama-kausi
Nanban-kaupan kausi
Edo-kausi
Bakumatsu
Meiji-kausi
Taishō-kausi
Japani I maailmansodassa
Shōwa-kausi
Miehitetty Japani
Heisei-kausi
Reiwa-kausi
Asuka-kausi on ajanjakso Japanin historiassa. Se kesti noin vuodet 538-710 ja sai nimensä Asukan alueesta noin 25 km nykyisen Naran kaupungin eteläpuolella. Asuka- ja Kofun-kaudet muodostavat yhdessä Yamato-kauden.
Yhteydet Manner-Aasiaan lisääntyivät

Noin vuonna 405 Japanissa otettiin virallisesti käyttöön Korean kautta saapunut kiinalainen kirjoitusjärjestelmä. 500-luvulla buddhalaisuus saapui Japaniin Kiinasta Korean kautta. Noin vuonna 607 perustettu Hōryū-ji on Japanin vanhin säilynyt buddhalainen temppeli. Tang-dynastian aikana kontaktit Kiinaan lisääntyivät suuresti: 600-luvulta asti Kiinan hovissa oli Japanin lähettiläs. Korean kolme kuningaskuntaa lähettivät Japaniin pappeja. Nämä tapahtumat mullistivat Japanin kulttuurin ja aloittivat sen pitkäaikaisen kiinalaisvaikutuksen.
Hallintoa uudistettiin

Asuka-kaudella Yamatosta tuli selkeästi keskusjohtoinen valtio, joka hallitsi Japanin saarten keskiosaa. Prinssi Shōtoku uudisti 600-luvun alussa merkittävästi Japanin hallintoa voimistaen keskushallitusta ja buddhalaisuuden asemaa. Hallintomalli sai vaikutteita myös Kiinasta tulleelta kungfutselaisuudelta. Shōtokun uudistuksia seurasivat 600-luvun puolivälissä Taika-uudistukset, jossa keisarin valtaa kasvatettiin edelleen aatelin kustannuksella. Uudistukset aloittivat ritsuryō-lakijärjestelmän synnyn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asuka-kausi Wikimedia Commonsissa
Olavi K. Fält, Kai Nieminen, Anna Tuovinen ja Ilmari Vesterinen: Japanin kulttuuri, s. 15–18.  (Kolmas painos, v.2002)  Otava, 1994.  ISBN 951-1-12746-2
Astyra (Myysia)

| Astyra> Ἀστυρα.Sijainti |
| --- | --- |
 Astyra
Koordinaatit:  39°35′11″N, 26°53′18″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Akçay, Edremit, Balıkesir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Myysia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astyra (m.kreik. Ἀστυρα, myös Astyron, Ἄστυρον tai Astyra Mysia, Ἀστυρα Μύσια) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Myysiassa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Balıkesirin maakunnan Akçayta.
Maantiede

Astyran poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Myysian alueella Theben tasangolla Antandroksen ja Adramyttionin välisellä alueella. Pseudo-Skylaks luki kaupungin kuitenkin osaksi Lyydiaa. Kaupunki on sijoitettu Adramyttioninlahden (nyk. Edremitinlahti) rannalle lähelle nykyistä Akçayta noin 12 kilometriä länteen nykyisestä Edremitin kaupungista. Astyran kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Kaupungin lähellä oli Sapra-niminen järvi, joka oli yhteydessä mereen.
Pausanias kertoo, että Astyrassa oli mustaa ja kuumaa vettä virrannut lähde, jonka hän oli itse nähnyt. Hän kuitenkin sijoitti Astyran Atarneukseen. Tästä voidaan päätellä, että joko Atarneuksessa oli erillinen Astyra, tai sitten Pausanias tekee tässä virheen. Kaupunkia ei tule sekoittaa myöskään toiseen Astyraan eli Astyra Troikaan Troaksessa.
Historia

Astyran historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se oli olemassa klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Strabon kuvasi paikan kyläksi (kōmē), joka oli aiemmin ollut pieni kaupunki (polikhnē) Antandroksen alaisuudessa. Nykytutkimuksessa Astyra on luettu polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–438/437 eaa. Astyra löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupunki oli lakannut olemasta Plinius vanhemman aikaan tultaessa. Hän käytti kaupungista nimimuotoa Astyre.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Astyrēnos (Mysos) (Ἀστυρηνός (Μύσος)).
Rakennukset ja löydökset

Astyraa ei tunneta arkeologisesti. Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli Artemis Astyrenelle omistettu temppeli, jota antandroslaiset valvoivat.
Astyran lyömä raha, n. 400–395 eaa. Kuvituksessa Tissaferneen pää.
Atjurjevo

Atjurjevo (ven. Атю́рьево, mokšaksi Атерь, Ater) on kylä, maalaiskunta ja Atjurjevon piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Saranskin välisen maantien varrella 135 kilometriä Saranskista länteen. Kunnassa on 4 300 asukasta (vuonna 2015).
Atjurjevon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1443. Sen asukkaat ovat etupäässä mokšalaisia. Kylästä tuli piirikeskus vuonna 1937.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Atjurjevossa toimii muovitehdas. Palveluihin kuuluvat kaksi keskikoulua, musiikkikoulu, ammattikoulu, lasten harrastuskeskus, kulttuuritalo, piirisairaala ja hotelli. Kylässä on vuonna 1862 rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko.