Opel Insignia
Opel Insignia A (2008–2017)

| Opel Insignia A |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa  Venäjä
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2008–2017
Muut nimet:  Buick Regal Holden Insignia Vauxhall Insignia
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Opel Signum Opel Vectra C
Seuraaja:  Opel Insignia B
Teknisesti samankaltaisia:  Buick LaCrosse II Cadillac XTS Chevrolet Impala X Chevrolet Malibu VIII Saab 9-5 II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  GM Epsilon II
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,4–2,8 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Insignian sedan- ja hatchback-korimallit esiteltiin Lontoon autonäyttelyssä heinäkuussa 2008, Sports Tourer -farmarimalli puolestaan Pariisin autonäyttelyssä saman vuoden lokakuussa. Autoa myytiin Manner-Euroopassa ja suurimmassa osassa maailmaa Opelina, Isossa-Britanniassa Vauxhallina, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Holdenina sekä Kiinassa ja Pohjois-Amerikassa nimellä Buick Regal. Insignia valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2009.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Insignia sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Opel Insignian muotoilu perustuu pitkälti samannimiseen vuonna 2003 esiteltyyn konseptiautoon. Opel on kuvaillut muotoilukieltään ”veistoksellisena taiteellisuutena yhdistettynä saksalaiseen tarkkuuteen”. Insignia oli ensimmäinen malli, jossa Opel ja Vauxhall ottivat käyttöön uudet logonsa. Samalla Vauxhall luopui tunnusomaisesta V-maskistaan. Auton perusrakenteena on Epsilon II, jolle perustuvat myös esimerkiksi Chevrolet Malibu ja Saab 9-5. Myös suuremman kokoluokan Buick LaCrosse perustuu saman pohjalevyn pidempiakseliväliselle versiolle. Ulkomitoiltaan Insignia kasvoi huomattavasti Vectraan verrattuna. Sisätilojen koko taas säilyi suurilta osin ennallaan, mutta pääntilaa on takaistuimella Vectraa niukemmin farmaria lukuun ottamatta. Ohjaamo oli linjakkaampi verrattuna Vectran kulmikkaaksi ja pelkistetyksi sanottuun ohjaamoon ja käytetyt materiaalit olivat selvästi aiempaa laadukkaampia. Insignian ilmanvastuskerroin on poikkeuksellisen matala 0,25. Vertailun vuoksi Opel Calibran ilmanvastuskerroin on 0,26, joka oli sarjavalmisteisen auton pienin vuosina 1989–2000.
Insigniaa valmistettiin Saksan Rüsselsheimissa sekä pienemmissä määrin Venäjän Kaliningradissa. Myös Buick-merkillä myytävät autot koottiin samalla linjalla Saksassa vuoteen 2011 asti, jolloin tuotanto siirtyi Kanadan Ontarioon.
Opel esitteli ensi kertaa uudessa Insigniassa AFL- ja Opel Eye -turvajärjestelmänsä, jotka ovat saaneet paljon kehuja ja kiitosta.
AFL (Adaptive Forward Lighting) on sopeutuva ajovalojärjestelmä, joka on edelleen kehitetty versio Vectran AFS-valoista. Se valitsee automaattisesti tilanteen mukaisen valaistuksen yhdeksästä eri valotoiminnosta, jotka tuottavat valmistajan mukaan parhaan mahdollisen valaistuksen kaikissa ajotilanteissa häikäisemättä muita kuljettajia. Ajovalot kääntyvät ohjauskulman ja nopeuden mukaisesti 15 astetta kaarteen suuntaan. Järjestelmä vaihtaa automaattisesti lyhyiltä valoilta kaukovaloille ja toisin päin, mikäli havaitsee vastaantulevan tai edellä ajavan ajoneuvon. Bi-xenon-ajovalojen lisäksi autossa on LED-päiväajovalot.
Opel Eye on hahmontunnistukseen perustuva kamerajärjestelmä, joka lukee ja muistaa ohituskielto- ja nopeusrajoituskyltit ja näyttää voimassa olevat kiellot ja varoitukset kojetaulussa. Järjestelmä varoittaa myös tahattomasta ajokaistalta siirtymisestä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,6- (115 hv) ja 1,8-litraiset (140 hv) vapaasti hengittävät Ecotec-moottorit sekä 1,6- (180 hv) ja 2,0-litraiset (220 hv) Ecotec Turbot. Tehokkain vaihtoehto oli 2,8 V6 Turbo (260 hv), jonka yhteydessä oli aina neliveto. Dieselmoottorina oli 2,0-litrainen CDTI-turbodiesel, josta oli saatavana neljä tehoversiota (110/130/160/190 hv). Nelivetoisena sai V6:n lisäksi seuraavat moottorit: 2,0 Turbo (220 hv) ja 2,0 CDTI (190 hv). Insignian nelivetojärjestelmä on sopeutuva ja perustuu Haldex-kytkimeen.
Vuosimallin 2012 moottorivalikoimaan lisättiin 140-hevosvoimainen 1,4 Ecotec Turbo -bensiinimoottori, joka korvasi 1,8-litraisen vapaasti hengittävän version. Kulutuksen luvattiin pienentyneen noin kahdella litralla. Myös vääntö oli edeltänyttä moottoria suurempi.
Perusvarustetaso oli alun perin Essentia. Siihen kuului kuusi turvatyynyä, ESP, aktiiviset pääntuet, turvavyönmuistutin, lämmitettävät sähköpeilit, 16 tuuman teräsvanteet pölykapselein, Radio/CD 300 -soitin, puoliautomaattinen ilmastointi, lukuvalot edessä ja takana, kauko-ohjattu keskuslukitus ja sähköikkunat edessä.
Editionissa oli sen lisäksi sivuturvatyynyt takana (yht. kahdeksan turvatyynyä), nahkaverhoiltu monitoimiohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi, vakionopeudensäädin, 17 tuuman muotovanteet, kromilistat ikkunalinjassa ja sumuvalojen kehyksissä, takaistuimen keskikyynärnoja, sähköikkunat takana, valaistu meikkipeili ja automaatti-ilmastointi.
Malliston huipulla oli Cosmo, jossa oli Editionin lisäksi sähköinen käsijarru mäkilähtöavustimella, tummennetut takaikkunat (vain Sports Tourer), kromatut ovenkahvat, kuljettajan istuimen sähkötoiminen korkeussäätö, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, sähkötoiminen takaluukku (vain Sports Tourer), osittain nahkaverhoillut istuimet, kojelaudan puujäljitelmäkoristeet, 18 tuuman kevytmetallivanteet ja kaksivyöhykkeinen automaatti-ilmastointi.
Alkuvuodesta 2011 uusiksi varustetasoiksi tulivat Pro, Edition ja Sport. Väri- ja verhoiluvalikoimaan tehtiin pieniä muutoksia.
Prossa oli aikaisemman Essentian lisäksi pysäköintitutka edessä ja takana, vakionopeudensäädin ja automaatti-ilmastointi.
Editioniin lisättiin etusumuvalot, 17 tuuman kevytmetallivanteet ja Radio/CD 400 -soitin.
Uudessa Sport-varustelussa oli Editionin lisäksi 19 tuuman kevytmetallivanteet, urheiluohjauspyörä, mukautuvat AFL-ajovalot, OPC Line -ulkoasupaketti, urheiluistuimet, ajonopeuden mukaan säätyvä ohjaus, tummennetut takaikkunat sekä sähkötoiminen käsijarru ja takaluukku (vain Sports Tourer).
Keväällä 2013 markkinoille tulivat Black & White Edition -erikoismallit. Niissä oli NAVI 600 -navigointijärjestelmä seitsentuumaisella värinäytöllä, mukautuvat AFL-ajovalot, lämmitetty ohjauspyörä, sähkötoiminen takaluukku (Sports Tourer), urheiluistuimet, pysäköintitutka edessä ja takana, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, tummennetut takaikkunat ja sähkötoiminen käsijarru mäkilähtöavustimella. Moottoriksi sai 1,4-litraisen bensiinimoottorin tai 2,0-litraisen (160 hv) dieselin. Värivaihtoehdot olivat Summit White (valkoinen perusväri), Carbon Flash (musta metalliväri) ja Magnetic Silver (sinihopea metalliväri). Erikoismalli oli saatavilla viisiovisena tai farmarina.