stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Železnodorožnyi

| Železnodorožnyi (Железнодорожный) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Železnodorožnyi
 Koordinaatit: 55°44′46.8″N, 38°00′32.6″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Moskovan alue
Perustettu:  1861
Kaupunkioikeudet:  1952
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,08 km²
Väkiluku (2010):  131 729
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  143980-143989
Suuntanumero(t):  (+7) 495
 
 www.zheldor-city.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Železnodorožnyi (ven. Железнодоро́жный) on runsaan 130 000 asukkaan kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 25 kilometriä Moskovan keskustasta itään, samaan suuntaan johtavan pääradan varrella.
Historiaa

Železnodorožnyi perustettiin vuonna 1861 linnoitukseksi, jonka tehtävä oli palvella läheistä Obiralovkan rautatieasemaa. Leo Tolstoin Anna Karenina -kirjan päähenkilö Anna Karenina kuolee juuri kyseisellä asemalla. Železnodorožnyi sai kaupunkioikeudet vuonna 1952. 1960-luvulla siihen liitettiin neljä naapurikaupunkia. Tunnettu runoilija Andrei Belyi asui kaupungissa 1920-luvulla.lähde?
Kaupungin rautatieasema on nykyään Železnodorožnaja (Železnodorožnyi).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Železnodorožnyin sivusto (venäjäksi)
Kaupungin blogi (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Kaupungin rautatieaseman sisäänkäynti
Lähijuna Železnodorožnaja-asemalla
Asuinalue Sawwino
Jiangxi

| Jiangxi 江西省 Jiāngxī Shěng Kiangsi |
| --- | --- |

 Jiangxin (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:  Kiina
Prefektuuritaso:  11 yksikköä
Piirikuntataso:  99 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Nanchang
Pinta-ala  ():  164 800 km² (18.)
Väkiluku (2013)  ():  45 221 500 (14.)
 – väestötiheys:  274,4 as./km²
BKT (2013):  1 433,9 mrd. CNY (eli 2,3 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  31 771 CNY, noin 3 806 EUR (76 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010 ):  0,662
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  JX
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-36
 
www.jiangxi.gov.cn
Jiangxi (kiin.: 江西; pinyin: jiāngxī) on yksi Kiinan eteläisistä maakunnista. Maakunnan kiinalainen lyhennenimi on Gàn ja sen vanha suomalainen latinalaistus on Kiangsi.
Maantiede

Jiangxin naapurina ovat Hubei ja Anhui pohjoisessa, Fujian ja Zhejiang idässä, Guangdong etelässä sekä Hunan lännessä.
Lushanin kansallispuisto on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1996 lähtien.
Historia

Han-dynastian aikana vuonna 202 perustettiin Yuzhang-komentopiiri, joka sai nimensä Yuzhang-joen mukaan. Se oli Ganjoen alkuperäinen nimi. Tätä käytetään yhä maakunnan lyhennenimenä. Läntisen Jin-dynastian aikana maakunnasta tuli Jiang-prefektuuri.
Sui-dynastian aikana Jiangxissa oli seitsemän komentopiiriä ja 24 aluetta. Tang-dynastia lisäsi yhden komentopiirin ja 14 aluetta.
Maakunta sai nimensä 700-luvulla, kun eräs Jangtsen eteläpuolinen alue jaettiin itä- ja länsiosaksi. Läntisen osan nimeksi vakiintui sanoista jiāng ’joki’ ja xī ’länsi’ johdettu Jiangxi.
Viiden dynastian kaudella Jiangxi jaettiin kuuteen prefektuuriin ja neljään armeijan alueeseen. Tällä kaudella Jiangxi kuului ensin Wu-kuningaskuntaan, sitten Eteläiseen Tang-kuningaskuntaan.
Yuan-dynastian aikana Jiangxin osaset yhdisteltiin Xing-maakunnaiksi, johon kuului myös suurin osa nykyistä Guangdongia. Muodollisesti maakunnan aseman se sai vasta Qing-dynastian aikana.
Kiinan sisällissodan aikana 1. elokuuta 1927 Jiangxissa tapahtui Nanchangin kansannousu. Kiinan neuvostotasavallan hallitus sijaitsi Ruijinissa, Jiangxissa.
Talous

Vuonna 2013 Jiangxin maakunnan osuus Kiinan bruttokansantuotteesta oli 2,3 prosenttia (1 433,9 mrd. Kiinan yuania (CNY) eli noin 171,8 mrd euroa).. Kutakin maakunnan asukasta kohden kansantuotetta kertyi 31 771 CNY eli 3 806 EUR.  Taso on 76 % Kiinan keskiarvosta.
Jiangxista on 947 kilometriä pitkän Zhejiang–Jiangxi-rautatien päätepiste. Rata yhdistää Hangzhoun ja Hunanin Zhuzhoun.
Kiinalaisen keramiikan valmistajana kuuluisa on maakunnassa sijaitseva Jingdezhenin kaupunki. Siellä on perinteisesti tuotettu korkealaatusta posliinia.
Hallinnollinen jako

Jiangxi on jaettu 11 prefektuuriin, jotka kaikki ovat kaupunkeja.
| --- | --- |
 1. Nanchang  2. Fuzhou  3. Ganzhou  4. Ji’an  5. Jingdezhen  6. Jiujiang :  7. Pingxiang  8. Shangrao  9. Xinyu  10. Yichun  11. Yingtan
Väestö

Jiangxin väkiluku oli 44 567 797 vuonna 2010. Vuoden 2013 arvio oli jo yli 45 miljoonaa. Jiangxissa asuu 38 etnistä ryhmää. Väestöstä 99 prosenttia on han-kiinalaisia. Vähemmistöjä ovat mm. hui-kiinalaiset, shet, zhuangit ja yaot.
Kulttuuri

Gan-kiinan murteita puhutaan lähinnä Jiangxin pohjoisosissa, ja maakunnan pääkaupungissa Nanchangissa puhutaan kielen standardimurretta. Muita kieliä ovat hakka etelässä sekä mandariini, hui ja wu pohjoisrajalla.
Lushan, lähellä pohjoista Jiujiangin satamakaupunkia, on suosittu matkailukohde kauniiden maisemiensa ja historiallisten paikkojensa vuoksi. Kaupungin lähellä on kaksi tärkeää buddhalaista temppeliä, Donglin-temppeli ja Tiefo-temppeli (rautainen Buddha).
Lähellä Yingtanin pikkukaupunkia on alue nimeltä Longhushan, jonka väitetään olevan taolaisuuden synnyinsija. Siellä on lukuisia temppeleitä, luolakomplekseja, vuoria ja kyliä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto Jiangxin maakunta. Arkistoitu 27.10.2009. Viitattu 12.3.2013. (kiinaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jiangxi Wikimedia Commonsissa
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Posliiniruukun koristelua Kiinan keramiikkatuotannostaan kuuluisassa Jingdezhenin kaupungissa.
Jiangxin prefektuurit
Pihkovan alue

| Pihkovan alue Псковская область |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Pihkovan alueen sijainti Venäjän federaatiossa
 Koordinaatit: 57.82°N, 28.33°E 
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  23. elokuuta 1944
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pihkova
 – suurin kaupunki:  Pihkova (203 279 as.)
 – kuvernööri:  Andrey Turtšak
Pinta-ala:  55 300 km²
Väkiluku (2010)  ():  673 423
 – väestötiheys:  12,2 as./km²
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  84 344,7 milj. RUB
 – asukasta kohti:  125 248 RUB,  noin 3 068 EUR
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:  Pihkovan alueen lippu
 – vaakuna:  Pihkovan alueen vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  60
 – ISO 3166:  RU-PSK
 
www.pskov.ru
Pihkovan alue (ven. Псковская область, Pskovskaja oblast) on hallinnollinen alue Länsi-Venäjällä Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin alueeseen, idässä Novgorodin ja Tverin alueisiin, kaakossa Smolenskin alueeseen, etelässä Valko-Venäjään sekä lännessä Latviaan ja Viroon.
Maantiede

Pihkovan alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla. Viron vastaisella rajalla sijaitsevat Pihkovanjärvi ja Peipsijärvi. Merkittävin joki on Pihkovanjärveen laskeva Velikaja.
Väestö

Pihkovan alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 673 423 henkeä. Kaupunkitaajamien asukkaat muodostivat 70,2 prosenttia ja maaseutuväestö 29,8 prosenttia maakunnan asukasluvusta. Suurimmat kaupungit tai kaupunkityyppisiset taajamat käyvät ilmi oheisesta taulukosta. Kaupunkien ja muiden piirikeskusten paikka ilmenee kartasta:
Pihkovan alueen suurimmat kaupungit ja taajamat
| Kaupunki tai  kaupunki- tyyppinen taajama | Venäläinen nimi | Venäläinen nimi, kyrillinen | Kunnallis- piiri | Väki- luku  2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pihkova | Pskov | Псков | Pihkovan kaupunkipiiri | 203 281 |
| Velikije Luki | Velikije Luki | Великие Луки | Velikije Lukin piiri | 98 778 |
| Ostrov | Ostrov | Остров | Ostrovin piiri | 21 670 |
| Nevel | Nevel | Невель | Nevelin piiri | 16 324  |
| Opotška | Opotška | Опо́чка | Opotškan piiri | 11 601 |
| Petseri | Petšory | Печоры | Petserin piiri | 11 195 |
| Porhov | Porhov | По́рхов | Porhovin piiri | 10 608 |
| Dno | Dno | Дно | Dnon piiri | 9 061 |
| Dedovitši | Dedovitši | Дедовичи | Dedovitšin piiri | 8 798 |
| Strugi-Krasnyje | Strugi Krasnyje | Струги Красные | Strugi-Krasnyjen piiri | 8 447 |
| Novosokolniki | Novosokolniki | Новосоко́льники | Novosokolnikin piiri | 8 119 |
Aiemman, vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä 94,3 prosenttia oli venäläisiä, 1,6 prosenttia ukrainalaisia ja 1,3 prosenttia valkovenäläisiä. Alueen luoteisosassa sijaitsevassa Petserin piirissä asuu virolaisiin kuuluvia setukaisia. Vuonna 2002 virolaisia oli 1 122 henkeä (0,1 % väestöstä), näistä 172 henkeä ilmoitti olevansa setukaisia. Suomalaisia oli samana vuonna 356 henkeä.
Väestö > Asukasluvun kehitys

846 000 (1989, väestönlaskenta)
827 100 (2000)
760 810 (2002, väestönlaskenta)
746 652 (2004)
736 728 (2005)
673 423 (2010, väestönlaskenta)
Uskonto

Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän väestön uskonnollista vakaumusta kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Pihkovan alueen väestö jakautui uskonnollisen vakaumuksensa perusteella seuraavasti:
50 % ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko),
17 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei käytännössä tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
19 % ateisteja, ei usko jumalaan,
5 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolisia tai protestantteja,
2 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
1 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia,
1 % vanhauskoisia,
< 1 % protestantteja (luterilaisia, baptisteja, evankelikalisteja, anglikaaneja),
< 1 % katolisia ja
< 1 % helluntailaisia.
Hallinto

Pihkovan alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Pihkova. Alue on jaettu hallinnollisesti 24 piiriin ja kahteen kaupunkipiirikuntaan. Alueen johdossa ovat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous.lähde?
Piirit:
Bežanitsyn piiri (Бежаницкий район)
Dedovitšin piiri (Дедовичский район)
Dnon piiri (Дновский район)
Krasnogorodskin piiri (Красногородский район)
Kunjan piiri (Куньинский район)
Loknjan piiri (Локнянский район)
Nevelin piiri (Невельский район)
Novorževin piiri (Новоржевский район)
Novosokolnikin piiri (Новосокольнический район)
Opotškan piiri (Опочецкий район)
Ostrovin piiri (Островский район)
Outovan piiri (Гдовский район)
Palkinon piiri (Палкинский район)
Petserin piiri (Печорский район)
Pihkovan piiri (Псковский район)
Pljussan piiri (Плюсский район)
Porhovin piiri (Порховский район)
Puškinskije Goryn piiri (Пушкиногорский район)
Pustoškan piiri (Пустошкинский район)
Pytalovon piiri (Пыталовский район)
Sebežin piiri (Себежский район)
Strugi Krasnyjen piiri (Стругокрасненский район)
Usvjatyn piiri (Усвятский район)
Velikije Lukin piiri (Великолукский район)
Kaupunkipiirikunnat:
Pihkova
Velikije Luki
Talous

Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Pihkovan alueen osuus Venäjän vuoden 2010 bruttokansantuotteesta oli 84,3 miljardia ruplaa. Vuoden 2010 väestönlaskennan asukasluvun mukaiselle väestölle tämä tarkoittaa 125 200 ruplaa eli noin 3 068 euroa henkeä kohti vuodessa. Tämä on vain 48 prosenttia Venäjän federaation keskimääräisestä tasosta ja Luoteis-Venäjän alhaisin. Tällä mittarilla eli BKT:n kannalta alue kuuluu Venäjän 25 vähiten tuottavan federaatiosubjektin joukkoon henkeä kohti.lähde?
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, kevyt-, elintarvike- ja puunjalostusteollisuus. Lisäksi alueella on turpeen tuotantoa. Maatalous tuottaa viljaa, pellavaa ja vihanneksia. Alueella harjoitetaan myös on karjanhoitoa.lähde?
Alueella on hyvät rautatie- ja maantieyhteydet.lähde?
Historia

Pihkova mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 903. Pihkovan alue kuului Novgorodin valtioon vuoteen 1348 asti, jolloin siitä tuli itsenäinen Pihkovan valtio. Pihkova liitettiin Venäjään 1510. Toisessa maailmansodassa Pihkovan alue oli Saksan miehittämä vuosina 1941–1944. Pihkovan alue muodostettiin 23. elokuuta 1944 Leningradin alueen lounaisosasta. Kun Viro oli liitetty Neuvostoliittoon, siirrettiin sen itäiset osat Venäjään kuuluviksi. Pihkovan alueeseen liitettiin tällöin Petserin piiri, jonka väestö on pääasiassa virolaista. Viron uudelleen itsenäistyttyä Viro ja Venäjä ovat kiistelleet rajan paikasta.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pihkovan alue Wikimedia Commonsissa
Pihkovan alueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pihkovan alueen matkailusivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi), (englanniksi)
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
| n k Luoteinen federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Pietari
|  Arkangel  Nenetsia  Kaliningrad  Leningrad  Murmansk  Novgorod  Pietari  Pihkova  Karjala  Komi  Vologda  |  Arkangel  Nenetsia  Kaliningrad  Leningrad  Murmansk  Novgorod  Pietari  Pihkova  Karjala  Komi  Vologda  |  |
Petserin luostarialue on paitsi hengellinen keskus, myös merkittävä nähtävyys lähellä Viron rajaa
Gansu

| Gansu 甘肃省 Gānsù Shěng |
| --- | --- |

 Gansun (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  14 yksikköä
Piirikuntataso:  86 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Lanzhou
 – suurin kaupunki:  Lanzhou (2 628 426 as.)
Pinta-ala:  366 500 km² (8.)
Väkiluku (2013)  ():  25 821 800 (22.)
 – väestötiheys:  70,5 as./km²
BKT (2013):  626,8 mrd. CNY (eli 1,0 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  24 296 CNY, noin 2 911 EUR (58 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,635
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  GS
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-62
 
www.gansu.gov.cn
Gansu (yksink.: 甘肃; perint.: 甘肅; pinyin: Gānsù) on Kiinan maakunta, joka sijaitsee maan luoteisosassa. Kiinalainen lyhennenimi Gān (myös Long). Vanha suomalainen latinalaistus Kansu.
Gansussa on paljon hui-kiinalaisia. Gansu tunnetaan Kiinassa islamilaisesta ruokakulttuuristaan.lähde?
Maantiede

Maakunnan pohjoispuolella sijaitsee Mongolia, sekä Kiinan maakuntatason alueista Sisä-Mongolia ja Ningxia. Idässä naapurina on Shanxi, etelässä Sichuan, lounaassa Qinghai ja luoteessa Sinkiang.
Suurin osa Gansusta sijaitsee yli kilometrin korkeudella meren pinnasta. Se sijaitsee Sisä-Mongolian Qingzang- ja Huangtu-tasankojen välissä. Keltainenjoki kulkee maakunnan eteläosan halki. Osa Gobin autiomaasta sijaitsee Gansussa.
Keskeisten Kiinaa koskevien tilastotietojen kirjavuutta kuvastaa hyvin Gansun maakunnasta esitettyjen pinta-alatietojen suuri vaihtelevuus. Esimerkiksi maakunta kertoo itse sivullaan pinta-alaksi 454 000 neliökilometriä, Kiinan kauppaministeriön antama on 425 800 km2, Kiinan tilastoviranomaisen tietoihin lukunsa pohjaava citypopulation.de -sivusto 366 500 km2 ja toinen tilastoviranomaisten aineistoon nojautuva julkaisu 404 091 km2.
Maantiede > Ilmasto

Gansussa vaikuttaa lauhkea monsuuni-ilmasto, johon yhdistyy mannerilmaston selväpiirteisiä muutospiirteitä. Vuoden keskilämpötila on +9 °C. Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 20...24 °C ja kylmintä on tammikuussa, jonka keskilämpötila on -12...-2 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä vaihtelee välillä 50–500 mm, ja pienenee länttä kohti.
Historia

Maakunnan nimi Gansu on vuodelta 1281, Yuan-dynastian alkuvuosilta. Nimi on yhdistelmä kahden prefektuurin ensimmäisistä idiogrammeista Ganzhou ja Suzhou. Maakunnan nimen merkityksen voi ajatella olevan ’lempeä kunnioitus’, sillä gān tarkoittaa ’lempeää, miellyttävää’ ja sù ’kunnioitusta, vakavuutta’.
16. joulukuuta 1920 Gansun maakunnassa tapahtui maanjäristys, jonka voimakkuus oli 8,6 Richterin asteikolla. Maanjäristyksessä kuoli 180 000 ihmistä.
Hallinto

Suoraan Gansun hallinnon alaisuudessa on 14 hallintoaluetta: 12 prefektuuritason kaupunkia ja kaksi autonomista prefektuuria:
1. Jiuquan (酒泉市)
2. Jiayuguan (嘉峪关市)
3. Zhangye (张掖市)
4. Jinchang (金昌市)
5. Wuwei (武威市)
6. Baiyin (白银市)
7. Lanzhou (兰州市)
8. Linxian hui-kansan autonominen prefektuuri (临夏回族自治州)
9. Gannanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri (甘南藏族自治州)
10. Dingxi (定西市)
11. Longnan (陇南市)
12. Tianshui (天水市)
13. Pingliang (平凉市)
14. Qingyang (庆阳市)
Matkailu

Matkailun kannalta merkittäviä paikkoja ovat muun muassa:
Mogao-luolat (Unescon maailmanperintökohde)
Kiinan muurin Jiayu-sola (Jiayuguan)
Ming-dynastian aikaan rakennettua Kiinan muuria Gansussa.
Kallioluolia.
Talous

Gansun maakunnan bruttokansantuote oli yksi maan pienimmistä: 626,8 miljardia renminbia (yuan, CNY) eli 75,1 miljardia euroa. Tämä oli 1,0 prosenttia koko Kiinan BKT:stä. Henkeä kohti laskettuna se teki 24 296 CNY, eli 2 911 EUR. Tämä oli 58 % Kiinan keskiarvotasosta ja Kiinan toiseksi alhaisin henkeä kohti laskettu BKT-arvo.
Gansun maakunnassa on kemian raaka-aineiden, energian ja muiden raaka-aineiden varantoja ja se toimii avainasemassa Länsi-Kiinan teollisessa tuotannossa. Maakunnassa on petrokemian, ei-rautametallien, koneenrakennuksen ja elektroniikan, rakennusmateriaalien, elintarvikkeiden, lääkkeiden, tekstiilien ja kevyen teollisuuden tuotantoa.
Maatalous tuottaa pääasiassa vehnää, puuvillaa, pellavaa ja sokerijuurikasta. Erityisesti pellavatuotanto on kansallisesti merkittävää.
Maakunnassa on 33 ammattikorkeakoulua tai yliopistoa sekä yli 1500 tutkimuslaitosta.
Talous > Maailman suurin tuulipuisto

Gansuun on rakenteilla maailman suurin tuulivoimala-alue, Gansun tuulipuisto. Tuotantoa on pystytetty laajalle alueelle vaiheittain, eri tuulivoimavalmistajan rakentamia tuulivoimalakenttiä yhteen liittämällä (esimerkki satelliitti/ilmakuvassa: 40.658°N, 96.233°E). Vuoden 2015 alussa tästä 20 GW:n megatuulivoimalahankkeesta raportoitiin pystytetyn jo 7,9 GW:n osuus. Hankkeen kustannusarvio oli 120 miljardia Kiinan yuania (13,6 mrd. €). Kyseessä on yksi Kiinan monista megarakennusprojekteista.
Ystävyyskaupungit

Gansun maakunnalla oli vuonna 2012 yhteensä 23 maakuntatason "ystävyyskaupunkia". Lisäksi maakuntaan kuuluvilla kaupungeilla oli yhteensä 22 ystävyyskaupunkiaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto Gansun maakunta. Arkistoitu 15.10.2016. Viitattu 28.2.2013. (kiinaksi)
Gansu China - Basic Facts Gansun maakunta, gansu.gov.cn. Arkistoitu 27.4.2015. Viitattu 19.4.2015. (englanniksi)
Gansu (englanniksi) (chinadaily.com.cn)
Gansu Province China Travel Guide. Arkistoitu 15.6.2006. Viitattu 29.3.2006. (englanniksi)
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Gansun prefektuuritason aluehallinnollinen jako.
Katukauppaa Lanzhoussa.
Lintujen torikauppaa Linxiassa.
Muuttuvaa maisemaa: 200 tuulivoimalan tuotantokenttä Guazhoussa, Gansun länsiosassa.
Potšinok (kaupunki)

| Potšinok Починок |
| --- | --- |
 Smolenskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Potšinok
 Koordinaatit: 54°24′28.7″N, 32°26′31.1″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Smolenskin alue
Piiri:  Potšinok
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7 km²
Korkeus:  200 m
Väkiluku (2010):  8 776
 – Väestötiheys:  1 254 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  216450
Suuntanumero(t):  +7 48149
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Potšinok (ven. Почи́нок) on kaupunki Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Hmarajoen varrella 62 kilometriä Smolenskista kaakkoon. Sen kautta kulkee Smolenskin ja Roslavlin välinen rautatie. Kaupunki on Potšinokin piirin keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 8 776 henkeä ja koko piirissä 30 959.
Potšinok on saanut alkunsa vuonna 1868 rakennetusta asemataajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1926. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämänä. Nykyään siellä on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Aiheesta muualla

Potšinokin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pähkinälinna

| Pähkinälinna Шлиссельбу́рг, Šlisselburg |
| --- | --- |
 Pähkinäsaaren linna
 lippu:  vaakuna
 Pähkinälinna
 Koordinaatit: 59°56′42″N, 31°02′06″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:    Kirovskin kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  13 305
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  187320
Suuntanumero(t):  +7 81362
 
 http://www.moshlisselburg.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pähkinälinna (ven. Шлиссельбу́рг, Šlisselburg, vuoteen 1611 saakka Оре́шек, Orešek, vuosina 1611–1702 Нотебург, Noteburg ja vuosina 1944–1992 Петрокрепость, Petrokrepost, saks. Schlüsselburg, ruots. Nöteborg) on kaupunki Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan niskassa lähellä Laatokkaa 41 kilometrin päässä Pietarista. Kaupungissa asui 13 305 henkeä (vuonna 2010).
Historia

1400–1500-luvulla Pähkinälinna oli merkittävä kauppapaikka ja samannimisen Novgorodin Vatjan viidenneksen läänin keskus. Entinen läänijako säilyi Ruotsin vallan aikana. 1620-luvulla Pähkinälinnaan rakennettiin luterilainen kirkko, ja siellä toimi myös valtion rahoittama lastenkoulu.
Nykyinen Pähkinälinnan kaupunki on syntynyt Nevan vasemman rannan esikaupungista. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1780. Saksankielisestä nimestä Schlüsselburg (”Avainlinna”) väännettiin suomenkieliset nimitykset Lyyssinä ja Lyyssinlinna. Laatokan kanavien ansiosta kaupungista tuli huomattava tavaraliikenteen keskus.
Toisessa maailmansodassa kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Neuvostojoukkojen murtaessa Leningradin piirityksen se kärsi suuria vahinkoja. Nykyään kaupungissa on laivanrakennusteollisuutta.lähde?
Vuodesta 2006 lähtien Pähkinälinna on osa Kirovskin piiriä. Kaupungin päämies on Juri Kudrjavtsev ja kaupunginhallituksen päämies Anatoli Rogozin.
Liikenneyhteyksiä ja nähtävyyksiä

Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu Pietarista Laatokan eteläpuolitse Murmanskiin vievä valtatie M18 (Kuola, osa E 108:aa), joka kulkee 4 kilometriä Pähkinälinnan eteläpuolella. Myös Nevan eteläpuolitse kiertävä, kuntapiirin keskuksen Kirovskin kautta Pietariin vievä paikallistie H135 on merkittävä. Pähkinälinnasta on linja-autoyhteys esimerkiksi Kirovskiin (8 km) ja Pietariin. Lähin rautatieasema Petrokrepost sijaitsee Nevan oikeanpuoleisella rannalla naapurikunnassa, jonne on kaupungista lauttayhteys; lauttareitti kulkee Pähkinäsaaren linnan kautta. Tärkeitä lähistön rautatieasemia on myös Korotkan eli Kirovskin asema ja 25 kilometrin päässä etelässä sijaitseva Namkkun asema (Mga).
Tärkein nähtävyys on museona toimiva Pähkinäsaaren linna. Kaupunkia halkovat vanha ja uusi Laatokan kanava sekä niistä haarautuva Nevan kanava. Vanhan kanavan ja Nevan yhtymäkohdassa on vuonna 1836 rakennettu sulkulaitteisto. Kirkkorakennuksista ovat säilyneet ortodoksiset Jumalansynnyttäjän ilmestyksen katedraali ja pyhän Nikolauksen kirkko. Kaupungissa on kotiseutumuseo.