stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut
Aiheesta muualla

LEN
Tilastot
Ukkosenjohdatin

Ukkosenjohdatin katolla.
Ukkosenjohdatin on rakennusten suojana toimiva järjestelmä, jonka tehtävänä on johtaa salama maahan niin, että se ei aiheuta vahinkoa. Tavallinen ukkosenjohdatin on rakennusta ylemmäs kohoava metallinen piikki eli salamansieppain, johon on yhdistetty maahan johtavat kaapelit. Nämä on yhdistetty maassa olevaan rengasjohtoon ja tämä kauemmas tehtyyn maadoitukseen.
Salama etsii lyhimmän reitin maahan ja iskee salamasieppaimeen, josta sähkövirta johtuu kaapeleita pitkin maahan. Näin sähkövirta ei pääse kulkemaan rakennuksen osien läpi eikä aiheuta esimerkiksi palovaaraa. Järjestelmä muodostaa niin sanotun Faradayn häkin, joka estää salamaa tunkeutumasta häkin sisäpuolelle. Rengasjohto torjuu lisäksi maan kautta tulevat, esimerkiksi puun juurien ohjaamat jännitteet. Koko rakennelma kytketään sähkömaadoitukseen.
Historia

Uuden ajan ensimmäiset ukkosenjohdattimet rakensi 1700-luvulla yhdysvaltalainen keksijä Benjamin Franklin. Ukkosenjohdattimien käytöstä on kuitenkin viitteitä jo antiikin ajalta, jolloin egyptiläisiin ja minolaisiin temppeleihin rakennettiin metallisia mastoja, joiden tarkoituksena mahdollisesti oli vetää salamoita puoleensa.
Suomen ensimmäinen ukkosenjohdatin asennettiin Turun tuomiokirkkoon 1791.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rantanen, Kalevi: Ukkostekniikka kesyttää salaman Tiede.fi.  7.7.2006.
Benjamin Franklinin ”ukkoskoe”.
Vaasa-67

| V-67 |
| --- | --- |
Perustettu:  1967
Lakkautettu:  1996
Kotikunta:  Vaasa
Jääpalloseura V-67 perustettiin joulukuussa vuonna 1967 jatkamaan Vaasan Palloseuran ja Vasa IFK:n vaasalaisia jääpalloperinteitä. Seura osallistui jääpallon Suomensarjaan vuonna 1968 ja nousi heti ensimmäisenä kautenaan SM-sarjaan.
V-67 sijoittui ensimmäisenä SM-sarjakautenaan vuonna 1969 seitsemänneksi. Mitaleista seura taisteli aina sarjan viimeisille kierroksille asti, mutta se jäi lopulta kolmannesta sijasta neljän pisteen päähän. Seuraavana kautena 1969–1970 seura sijoittui kuudenneksi. Kuudes sija jäi myös seuran historian parhaaksi sijoitukseksi jääpallon SM-sarjassa, sillä seuraavan kauden mestaruussarjasta V-67 luopui.
V-67 ei enää noussut takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Seura pelasi vielä alemmilla sarjatasoilla pari vuosikymmentä, ennen kuin seuran toiminta hiipui 1990-luvun puolivälissä.
Underworld: Blood Wars

| Underworld: Blood Wars |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anna Foerster
Käsikirjoittaja:  Cory Goodman
Tuottaja:   David Kern  Tom Rosenberg  Gary Lucchesi  Len Wiseman  Richard Wright 
Säveltäjä:  Michael Wandmacher
Kuvaaja:  Karl Walter Lindenlaub
Leikkaaja:  Peter Amundson
Pääosat:   Kate Beckinsale  Theo James  Tobias Menzies  Lara Pulver  Charles Dance 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Lakeshore Entertainment  Sketch Films  Screen Gems 
Levittäjä:  Screen Gems InterCom Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 2016
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Underworld: Awakening
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Underworld: Blood Wars (myös nimellä Underworld 5) on Anna Foersterin vuonna 2016 julkaistu toiminta- ja jännityselokuva. Sen nimenä oli alun perin Underworld: Next Generation mutta sen nimi vaihdettiin huhtikuussa 2016. Se on viides Underworld-elokuvasarjan osa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kate Beckinsale  | … |  Selene   |
|  Theo James  | … |  David   |
|  Tobias Menzies  | … |  Marius   |
|  Lara Pulver  | … |  Semira   |
|  Charles Dance  | … |  Thomas   |
|  James Faulkner  | … |  Cassius   |
|  Peter Andersson  | … |  Vidar   |
|  Bradley James  | … |     |
Lähde:
Underworld-sarja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Kronologinen järjestys | Nimi | Julkaistu |
| 2 | Varjojen valtakunta | 2003 |
| 3 | Underworld: Evolution | 2006 |
| 1 | Underworld: Rise of the Lycans | 2009 |
| 4 | Underworld: Awakening | 2012 |
| 5 | Underworld: Blood Wars | 2016 |
Aiheesta muualla

Underworld: Blood Wars Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta

Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Uzbekistanin SNT (uzb. Ўзбекистон Совет Социалистик Республикаси, Ўзбекистон ССР, ЎзССР, O‘zbekiston Sovet Sotsialistik Respublikasi, O‘zbekiston SSR, O‘zSSR, ven. Узбе́кская Сове́тская Социалисти́ческая Респу́блика, Узбе́кская ССР, УзбССР, Uzbekskaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika, Uzbekskaja SSR, UzbSSR), oli Neuvostoliiton osavaltio Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Uzbekistanin alueen.
Historia

Uzbekistanin SNT perustettiin 27. lokakuuta 1924 samaan aikaan lakkautettujen Turkestanin ASNT:n, Horezmin SNT:n ja Buharan SNT:n osista. Uzbekistanin perustaminen oli osa Keski-Aasian rajojen uudelleenjärjestelyä kansallisuuksien mukaan. Uzbekistanin SNT liittyi Neuvostoliittoon 13. toukokuuta 1925. Uzbekistanin SNT:n pääkaupunkina oli aluksi Samarkand, mutta vuonna 1930 pääkaupunki siirrettiin Taškentiin.
Uzbekistanin SNT:n rajoissa tapahtui muutoksia 1920- ja 1930-luvuilla. Vuoteen 1929 asti sen alaisuuteen kuului Tadžikistanin ASNT, josta tuli samanarvoinen Tadžikistanin SNT. Vuonna 1936 Uzbekistaniin puolestaan liitettiin Karakalpakian ASNT, joka oli aikaisemmin kuulunut Kazahstanin SNT:aan. Toisen maailmansodan jälkeen tapahtui vielä lukuisia pieniä rajansiirtoja Uzbekistanin SNT:n ja Kazakstanin SNT:n välillä.
Uzbekistanin SNT nimettiin uudelleen 1. syyskuuta 1991 Uzbekistanin tasavallaksi, joka muodollisesti oli osa Neuvostoliittoa. Kun Neuvostoliitto virallisesti lakkautettiin 26. joulukuuta 1991, Uzbekistanista tuli itsenäinen valtio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta Wikimedia Commonsissa
Neuvostotasavallat
Venäjän SFNT
Ukrainan SNT
Kazakkien SNT
Uzbekistanin SNT
Valko-Venäjän SNT
Azerbaidžanin SNT
Georgian SNT
Moldavian SNT
Liettuan SNT
Kirgiisien SNT
Tadžikistanin SNT
Armenian SNT
Latvian SNT
Turkmenistanin SNT
Viron SNT
Lyhytikäiset
Karjalais-suomalainen SNT
Transkaukasian SFNT
Abhasian SNT
Horezmin SNT
Buharan SNT
Tyhjä joukko

Tyhjä joukko ei sisällä alkioita.
Tyhjän joukon merkki
Tyhjä joukko on joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota.  Tyhjän joukon merkki on isohko poikkiviivallinen ympyrä ∅, mutta vaihtoehtoisesti tyhjää joukkoa voidaan merkitä myös tyhjillä aaltosulkeilla {}. Epätyhjä joukko A puolestaan on joukko, joka ei ole tyhjä joukko. Tällöin merkitään A ≠ ∅.
Koska tyhjässä joukossa ei ole yhtään alkiota, on tyhjän joukon jokaiselle alkiolle jokainen väite tosi. Tämä helpottaa monesti tyhjää joukkoa koskevien lauseiden formalisointia. Sen sijaan tyhjälle joukolle kaikki väitteet eivät ole tosia. Epätosi on esimerkiksi väite ”tyhjässä joukossa on alkio”.
Metrisissä avaruuksissa tyhjä joukko on määritelty sekä avoimeksi että suljetuksi.[lähde? ]
Esimerkkejä

{x ∊ ℝ : x² < 0} = ∅ eli sellaisten reaalilukujen joukko, joiden neliö eli toinen potenssi on negatiivinen, on tyhjä joukko.
{n ∊ ℕ : n < 0} = ∅ eli negatiivisten luonnollisten lukujen joukko on tyhjä joukko, sillä ei ole olemassa negatiivista luonnollista lukua.
Tyhjä joukko osajoukkona

Tyhjä joukko on minkä tahansa joukon osajoukko. Tämä voidaan todistaa seuraavasti:
Tyhjän joukon merkit tietokonejärjestelmissä

Tyhjän joukon merkin otti käyttöön ranskalainen matemaatikko André Weil vuonna 1939. Alun perin kyseessä oli norjalainen Ø-kirjain, jolle Weil täten antoi uuden matemaattisen merkityksen.  Nykyisin se käsitetään kuitenkin muun muassa Unicodessa eri merkiksi, joka on saanut koodiarvon U+2205.
Koska tyhjän joukon merkkiä on kuitenkin hankala tuottaa tavanomaisella näppäimistöllä eikä se edes sisälly kaikkiin merkistöihin tai fontteihin, korvikkeena voidaan käyttää Latin 1 -merkistöönkin sisältyvää suuraakkosta Ø (U+00D8), joka tosin ei yleensä ole muodoltaan täydellinen ympyrä. Melkein samannäköinen kuin tyhjän joukon merkki mutta pienempi on halkaisijan merkki ⌀ (U+2300).
Teknisesti turvallisin tyhjän joukon merkintätapa ovat aaltosulkeet, sillä ne sisältyvät jo ASCII-merkistöön ja toimivat siis käytännöllisesti katsoen tilanteessa kuin tilanteessa.
| Merkki | Unicode> tunnus | Unicode> nimi | Unicode> lohko | HTML-viittaus | Laajennettu suomalainen näppäimistö | Alt-koodi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ∅ | U+2205 | tyhjä joukko | Matemaattisia operaattoreita | &empty; &#8709; &#x2205; |  | Alt·8709 |
| Ø | U+00D8 | latinalainen suuraakkonen o ja vinoviiva yli | Latinalaisen merkistön täydennys Latin 1:ksi | &Oslash; &#216; &#xD8; | AltGr·⇧ Shift·Ö | Alt·0216 |
| { | U+007B | vasen aaltosulje | Latinalainen perusosa | &#123; &#x7B; | AltGr·7 | Alt·0123 |
| } | U+007D | oikea aaltosulje | Latinalainen perusosa | &#125; &#x7D; | AltGr·0 | Alt·0125 |
Kirjallisuutta

Merikoski, Jorma; Virtanen, Ari; Koivisto, Pertti: Diskreetti matematiikka I.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2001 (1993).  ISBN 951-44-3604-0.
Lipschutz, Seymour: Set Theory and Related Topics.  McGraw-Hill, 1964.  ISBN 0070379866.
Underworld: Awakening

| Underworld: Awakening |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Måns Mårlind
Käsikirjoittaja:   Len Wiseman  John Hlavin  J. Michael Straczynski  Allison Burnett 
Tuottaja:   Tom Rosenberg  Gary Lucchesi  Len Wiseman  Richard Wright 
Säveltäjä:  Paul Haslinger
Kuvaaja:  Scott Kevan
Leikkaaja:  John Smith
Pääosat:   Kate Beckinsale  Stephen Rea  Michael Ealy  Theo James  India Eisley  Charles Dance 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Lakeshore Entertainment  Sketch Films  Screen Gems 
Levittäjä:  Sony Pictures Entertainment InterCom Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 20. tammikuuta 2012  Suomi 8. elokuuta 2012 
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  70 milj. USD
Tuotto:  160 milj. USD
Edeltäjä:  Underworld: Rise of the Lycans
Seuraaja:  Underworld: Next Generation
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Underworld: Awakening (aikaisemmin nimellä Underworld: New Dawn) on vuonna 2012 julkaistu kauhutrilleri, jonka ohjasi Måns Mårlind. Elokuva on Underworld-elokuvasarjan neljäs osa. Kuvaukset aloitettiin Vancouverissa maaliskuussa 2011 ja Yhdysvaltojen ensi-ilta oli 20. tammikuuta 2012.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kate Beckinsale   | … |   Selene   |
|   Stephen Rea   | … |   Tr. Jacob Lane   |
|   Michael Ealy   | … |   Etsivä Sebastian   |
|   India Eisley   | … |   Eve   |
|   Theo James   | … |   David   |
|   Charles Dance   | … |   Thomas   |
|   Sandrine Holt   | … |   Lida   |
|   Kris Holden-Ried   | … |   Quint Lane   |
|   Catlin Adams   | … |   Olivia   |
|   Adam Greydon Reid   | … |   Alan   |
|   Scott Speedman   | … |   Michael Corvin   |
|   Wes Bentley   | … |   Edward Vronski   |
Underworld-sarja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Kronologinen järjestys | Nimi | Julkaistu |
| 2 | Varjojen valtakunta | 2003 |
| 3 | Underworld: Evolution | 2006 |
| 1 | Underworld: Rise of the Lycans | 2009 |
| 4 | Underworld: Awakening | 2012 |
| 5 | Underworld: Blood Wars | 2016 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tyhjäkäyntikoe

Tyhjäkäyntikokeen piirikaavio
Tyhjäkäyntikoe on menetelmä, jolla voidaan määrittää sähkötekniikan keinoin muuntajan haarojen tyhjäkäynti-impedanssi. Tyhjäkäynti saadaan aikaan avoimella virtapiirillä, joka esitetään kuvassa aukkona tai epätäydellisenä piirin osana.
Menetelmä

Muuntajan toisiopuoli jätetään avoimeksi. Tehomittari kytketään ensiöpuolelle ja virtamittari sarjaan ensiökäämin kanssa. Jännitemittari on vapaavalintainen lisävaruste, sillä jännite on lähdejännitteen suuruinen. Ensiökäämiin syötetään nimellisjännitettä.
Jos lähdejännite on vakiojännitettä, syntyy vakiovuo. Koska raudan häviöt riippuvat lähdejännitteestä, muuntajassa tapahtuu tavallisia tehohäviöitä eniten jännitteen ollessa suurimmillaan. Raudan tehohäviöiden huippuarvo mitataan tehomittarilla. Koska muuntajan sarjakäämin impedanssi on hyvin pieni ensiökäämin virransyöttöhaaraan verrattuna, käytännössä kaikki jännitehäviöt tapahtuvat tässä haarassa. Tämän vuoksi tehomittarilla mitataan vain raudan tehohäviöitä. Tyhjäkäyntikokeessa mitataan ainoastaan raudan kokonaishäviöt, jotka kostuvat hystereesi- ja pyörrevirtahäviöistä. Hystereesihäviöt ovat pienempiä kuin pyörrevirtahäviöt mutta eivät merkityksettömiä. Nämä kaksi häviötä voidaan erottaa vaihtelemalla muuntajan lähdejännitteen taajuutta, sillä hystereesihäviöt muuttuvat lineaarisesti taajuuden muuttuessa, ja pyörrevirtahäviöt vaihtelevat taajuuden neliönä.
Hystereesi- ja pyörrevirtahäviöt:
P_{h}=K_{h}B_{max}^{n}f
P_{e}=K_{e}B_{max}^{2}f^{2}
Koska muuntajan toisiokäämi on avoin, ensiökäämiin syntyy vain tyhjäkäyntivirta, jolla saattaa olla kuparin aiheuttamia häviöitä. Tyhjäkäyntivirta on hyvin pieni, ja koska kuparin häviöt ensiökäämissä ovat verrannollisia tämän virran neliöön, häviöt ovat merkityksettömiä. Toisiokäämissä ei ole kuparin tehohäviöitä, koska siinä ei kulje sähkövirtaa.
Koska muuntajan toisiopuoli on avoin, toisiopuolella ei ole kuormaa. Tehoa ei siis tässä tapauksessa siirry ensiöpuolelta toisiopuolelle, joten toisiokäämien läpi kulkee ainoastaan merkityksetön virta. Kun toisiokäämien läpi ei kulje virtaa, myöskään magneettikenttää ei synny eikä toisiopuolelle indusoidu virtaa. Tämän vuoksi sarjaimpedanssia ei tarvitse huomioida, sillä voidaan olettaa, että tämän impedanssin läpi ei kulje ollenkaan sähkövirtaa.
Sydämen häviöitä kuvataan vastaavan virtapiirikaavion rinnankytkettyllä osalla. Sydämen häviöt syntyvät magneettivuon suunnan muuttumisen ja pyörrevirtojen vaikutuksesta. Pyörrevirtahäviöt aiheutuvat muuttuvan vuon synnyttämistä rautaan indusoituvista virroista. Toisin kuin rinnankytketty osa, piirikaavion sarjaankytketty osa edustaa muuntajan käämien sähkövastuksesta johtuvia häviöitä.
Virta, jännite ja teho mitataan ensiökäämityksestä admittanssin ja tehokertoimen kulman määrittämiseksi.
Oikosulkukoe on toinen menetelmä, jolla voidaan määrittää muuntajan sarjaimpedanssi.
Laskuja

Virta  \mathbf {I_{0}}  on todella pieni.
Jos  \mathbf {W}  on tehomittarin lukema sitten,
Tämä yhtälö voidaan kirjoittaa muotoon:
Täten
Laskuja > Impedanssi

Käyttämällä yllä olevia yhtälöitä  \mathbf {X_{0}}  ja  \mathbf {R_{0}}  voidaan laskea
Täten
tai
Laskuja > Admittanssi

Admittanssi on impedanssin käänteisarvo, siis
Konduktanssi  \mathbf {G_{0}}   voidaan laskea:
Täten suskeptanssiksi saadaan
tai
Tässä
\mathbf {W}  on tehomittarin lukema
\mathbf {V_{1}}  on käytetty nimellisjännite
\mathbf {I_{0}}  on tyhjäkäyntivirta
\mathbf {I_{m}}  on tyhjäkäyntivirran magnetisoiva osa
\mathbf {I_{w}}  on tyhjäkäyntivirran ydinhäviöosa
\mathbf {Z_{0}}  on piirin impedanssi
\mathbf {Y_{0}}  on piirin admittanssi
Käännös suomeksi
Underworld: Evolution

| Underworld: Evolution |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Len Wiseman
Käsikirjoittaja:   Danny McBride  Kevin Grevioux  Len Wiseman 
Tuottaja:   Tom Rosenberg  Gary Lucchesi  Richard Wright  Len Wiseman  Kevin Grevioux  Danny McBrid 
Säveltäjä:  Paul Haslinger
Kuvaaja:  Tony Pierce-Roberts
Leikkaaja:  Martin Hunter
Pääosat:   Kate Beckinsale  Scott Speedman  Tony Curran  Derek Jacobi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lakeshore Entertainment
Levittäjä:  Screen Gems Netflix
Ensi-ilta:   Australia 12. tammikuuta 2006  Yhdysvallat 20. tammikuuta 2006  Suomi 30. elokuuta 2006 
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 milj. USD
Edeltäjä:  Varjojen valtakunta
Seuraaja:  Underworld: Rise of the Lycans
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Underworld: Evolution on vuonna 2006 julkaistu yhdysvaltalainen toiminnallinen kauhuelokuva, jonka ohjasi Len Wiseman. Elokuva on jatkoa Varjojen valtakunta (Underworld) elokuvalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kate Beckinsale   | … |   Selene   |
|   Scott Speedman   | … |   Michael Corvin   |
|   Tony Curran   | … |   Markus Corvinus   |
|   Derek Jacobi   | … |   Alexander Corvinus/Lorenz Macaro   |
|   Steven Mackintosh   | … |   Andreas Tanis   |
|   Shane Brolly   | … |   Kraven   |
|   Bill Nighy   | … |   Viktor   |
|   Zita Görög   | … |   Amelia   |
|   Brian Steele   | … |   William Corvinus   |
|   Andrew Kavadas   | … |   Selenen isä   |
|   John Mann   | … |   Samuel   |
Underworld-sarja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Kronologinen järjestys | Nimi | Julkaistu |
| 2 | Varjojen valtakunta | 2003 |
| 3 | Underworld: Evolution | 2006 |
| 1 | Underworld: Rise of the Lycans | 2009 |
| 4 | Underworld: Awakening | 2012 |
| 5 | Underworld: Blood Wars | 2016 |
Aiheesta muualla

Underworld: Evolution Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wikia - Underworld: Evolution (englanniksi)
Vahingonkorvausoikeus

Vahingonkorvausoikeus on yksityisoikeuden osa, joka jakautuu sopimusperusteiseen ja sopimuksenulkoiseen vastuuseen. Vahingonkorvausoikeus on vahvasti yhteydessä rikosoikeuteen ja ennen vuotta 1974 vahingonkorvauksista säädettiinkin rikoslaissa.
Vahingonkorvauslain pääperiaate ilmenee lain 2. luvun 1 §:stä: ”Joka tahallisesti tai tuottamuksesta aiheuttaa toiselle vahingon, on velvollinen korvaamaan sen - -.”
Vahingonkorvauslakia sovelletaan niin sanottuun delikti- eli  sopimuksenulkoiseen vastuuseen. Klassinen esimerkki deliktivastuusta on taloyhtiön vastuu vahingosta, joka syntyy jalankulkijan liukastuessa huonosti hiekoitetulla jalkakäytävällä. Deliktivastuun vastakohtana on sopimusvastuu, jota käsittelee oikeudenaloista sopimusoikeus. Tällöin vastuukysymykset on usein sovittu sopimusneuvottelujen yhteydessä.[lähde? ]
Vahinkolajit

Vahingot voidaan jakaa seuraavasti:
Henkilövahingot: kuten ruumiinvamma, sairaus tai eräät psyykkiset häiriöt.
Esinevahingot: irtaimen tai kiinteän esineen vaurioituminen tai tuhoutuminen
Varallisuusvahingot :
Henkilö- tai esinevahingosta seuraavat taloudelliset vahingot
Taloudelliset vahingot, jotka eivät ole yhteydessä henkilö- tai esinevahinkoon eli niin sanotut puhtaat varallisuusvahingot
Kolmannelle aiheutuneet vahingot, jotka ovat seurausta muiden osapuolten ensivahingosta. Nämä ovat erityisasemaan asetettuja varallisuusvahinkoja.
tai seuraavasti:
Aineelliset vahingot, kuten esineen vaurioituminen tai taloudellinen menetys
Aineettomat vahingot, kuten kipu ja särky sekä pysyvä tai tilapäinen haitta
Vahinkolajit > Korvauskelpoisuus

Henkilö- ja esinevahingot ovat korvauskelpoisia ilman erityisedellytyksiä samoin kuin näistä vahingoista seuraavat taloudelliset vahingot, mutta niin sanotun puhtaan varallisuusvahingon korvaaminen sopimuksenulkoisissa suhteissa edellyttää joko erityissäännöstä tai vahingonkorvauslain 5. luvun 1 §:n mukaisia perusteita, jolloin vahinko on korvauskelpoinen, kun vahinko on aiheutettu
rangaistavaksi säädetyllä teolla,
julkista valtaa käytettäessä tai
kun korvaamiseen on muissa tapauksissa erittäin painavia syitä.[lähde? ]
Sopimukseen perustuvan korvausvastuun piiriin kuuluvat taloudelliset vahingot korvataan osapuolten sopimuksen ja sopimusoikeuden periaatteiden mukaisesti, ja niihin ei sovelleta vahingonkorvauslakia. Vahingonkorvauksen suuruuden määrittämiseen liittyy käsite eduntasoitus. Se tarkoittaa, että vahingon määrästä vähennetään korvauksen saajalle vahingosta koitunut hyöty tai vahingolta säästyneen omaisuuden arvo.[lähde? ]
Ankara vastuu

Joillakin aloilla on voimassa ns. ankara vastuu, joka aktualisoituu riippumatta siitä, onko vahingon aiheuttajan toiminta ollut tahallista, huolimatonta vai onko kyseessä ollut puhdas vahinko. Yleensä ankaran vastuun alaiselle vahingolle on tyypillistä, että vahingon aiheutumisen syytä on vaikea määrittää kiistattomasti tai olisi kohtuutonta vaatia vahingon kärsijää osoittamaan tahallisuus.[lähde? ] Esimerkkejä tällaisista toimialoista ovat:
Ydinvoiman tuottaminen
Öljytankkereiden liikennöinti
Turvetuotanto
Lentoliikenne[lähde? ]
Myös valtiollisten toimijoiden rokotuskampanjan aiheuttamaan vahinkoon on korkeimman oikeuden ennakkopäätöksessä sovellettu ankaran vastuun periaatetta.[lähde? ]
Vaporware

Vaporware (tai vapourware) on termi jolla kuvataan tuotetta, yleensä tietokonelaitteistoa tai -ohjelmaa, joka julkistetaan mutta jota ei julkaista koskaan. Se voi myös tarkoittaa ohjelmaa, joka ei ole vielä tuotannossa, mutta jonka aiottu julkaisupäivämäärä on mennyt jo aikoja sitten.
Termi on ilmestynyt ensi kertaa painettuna vuonna 1983 ja sitä on kuvattu vuonna 1984 InfoWorldin artikkelissa esimerkkien kera. Alkujaan sillä tarkoitettiin ohjelmistotuotetta, joka ei ilmesty kuukausiin tai ei lainkaan. Termin analogiana on käytetty "savun myymistä". Termiä voidaan käyttää videopeleistä, jotka ovat pitkän aikaa kehityshelvetissä.
Vappu Heinonen

Talja jakoi kansanedustajille turvavyöt toukokuussa 1961. Istumassa Vappu Heinonen.
Vappu Linnea Heinonen (1. toukokuuta 1905 Turku – 10. tammikuuta 1999 Turku) oli suomalainen lastenhoidontarkastaja ja vuosina 1951–1962 ja 1966–1970 kansanedustaja Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän kuului ensin sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään, sitten sosialidemokraattisen opposition ryhmään ja lopulta Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattiseen liittoon (TPSL).
Heinonen kävi kansakoulun ja myöhemmin Työväen Akatemian vuonna 1941. Hän työskenteli kirjapaino- ja sitomoapulaisena vuoteen 1938, tyttöjen voimistelu- ja kerhotyöohjaajana 1928–1938, Sosialidemokraattisen raittiusliiton lastentyönohjaaja 1938–1942 ja Turun kaupungin lastensuojelulautakunnan lastenhoidontarkastajana 1942–1968, jolloin jäi eläkkeelle.
Vuoden 1950 presidentinvaalissa Heinonen oli valitsijamiehenä. Seuraavana vuonna hän pääsi eduskuntaan sosialidemokraattisena kansanedustajana. Hän oli kansanedustaja vuoteen 1962 ja uudestaan kauden 1966–1970. Hän siirtyi vuonna 1958 sosialidemokraattisen opposition ryhmään ja vuonna 1959 Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattiseen liittoon (TPSL). Toisen kerran hän oli valitsijamiehenä historiallisissa vuoden 1956 presidentinvaaleissa, joissa Urho Kekkonen valittiin presidentiksi kahden valitsijamiesäänen enemmistöllä.
Heinonen oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen.
Tyhjyys

| Tyhjyys Ajattara |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004 Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2004
 Tuottaja(t): Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: dark metal
 Levymerkki: Spikefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 27.
Ajattaran muut julkaisut
| Kuolema 2003 | Tyhjyys 2004 | Äpäre 2006 |
Tyhjyys on Ajattaran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2004. Se ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 27.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pasi Koskinen.
Intro – 0.48
Sortajan kaipuu – 3.40
Katumuksen kyinen koura – 3.34
Naaras – 3.42
Armon arvet – 3.23
Pahan tuoma – 3.26
Harhojen renki – 3.24
Langennut – 3.00
Uhrit – 3.59
Tyhjyydestä – 3.41
Outro – 3.22
Kokoonpano

Ruoja – laulu, kitara
Samuel Lempo – kitara
Atoni – basso
Malakias III – rummut
Irstas – koskettimet
Kokoonpano > Tuottaja

Tuomo Valtonen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Niklas Sundin – kansikuva
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Tyhjyys Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tyhjyys discogs.com -sivustolla