stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Westö

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
1996–2005: PPJ
2006–2009: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Klubi 04 | 44 | (18) |
| 2009–2010 | HJK | 24 | (3) |
| 2012 | SoVo | 10 | (6) |
| 2014 | PPJ | 2 | (1) |
| 2014 | SoVo | 5 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 85 | (30) |
Maajoukkue
| 2006 | Suomi U15 | 4 | (1) |
| 2007 | Suomi U16 | 9 | (2) |
| 2008 | Suomi U17 | 7 | (1) |
| 2008–2009 | Suomi U18 | 14 | (2) |
| 2009 | Suomi U19 | 5 | (1) |
| 2010 | Suomi U21 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Johannes Westö (s. 1. huhtikuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Veikkausliigaa Helsingin Jalkapalloklubissa vuosina 2009–2010. Westön pelipaikka oli laitalinkkinä tai -hyökkääjänä.
Westö on PPJ:n kasvatti ja hän on pelannut HJK:n reserviseurassa Klubi 04:ssä. Westö nostettiin HJK:n liigajoukkueeseen kaudella 2009. Hän pääsi pelaamaan liigassa kuitenkin vain kaksi ottelua, mutta oli mukana voittamassa Suomen mestaruutta. Kauden 2010 alussa Westö nousi HJK:n kokoonpanoon ja pelasi kauden avausottelussa KuPSia vastaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Westö teki FC Honkaa vastaan.
Westö on edustanut Suomen poika- ja nuorisomaajoukkueita.
Westö kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2010 ja aloittaa syksyllä 2010 filosofian opinnot Helsingin yliopistossa. Hänen isänsä on kirjailija Mårten Westö.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2009, 2010
Mustanruunikko

| Mustanruunikko |
| --- | --- |

Synonyymit ja lyhenteet
Lyhenne::  mrn
Genotyyppi
Perusväri::  EE tai Ee ja AtAt tai AtAa
Selitys::  Ainakin yksi E-lokuksen dominoiva alleeli; A-lokuksen t-alleeli homotsygoottina tai a-alleelin kanssa heterotsygoottina
Fenotyyppi
Runko::  Musta tai miltei musta
Jouhet::  Mustat
Jalat::  Mustat
Iho::  Tumma
Silmät::  Tummat
Muuta::  Ruskeaa turvan ja silmien ympärillä sekä nivusissa ja mahdollisesti kainaloissa
Musta rungon väri (tässä kulottunut) ja punaruskeat alueet turvan ja silmien ympärillä ovat tyypilliset mustanruunikoille.
Mustanruunikko on hevosväri, jossa runko on miltei musta mustin jouhin ja jaloin, mutta punertavia tai kellanruskeaa väriä on silmien, turvan, kainaloiden ja nivusen alueilla. Väri muistuttaa tummanruunikkoa, jossa on sanoin mustat jalat ja jouhet ja mahdollisesti miltei musta runko, mutta ei punaruskeita merkkejä.
Mustanruunikon värityksen geneettinen tausta on selvinnyt vasta hiljan. 1900-luvulla esiintyi useita erilaisia teorioita mustanruunikon värityksen synnystä. Nykyään aidot mustanruunikot voidaan erottaa muista väreistä DNA-testillä.
Tunnistaminen

Mustanruunikon pitäminen ruunikon sävyn sijaan erillisenä värinä perustuu melko uuteen tutkimukseen, joten aidon mustanruunikon tunnusmerkeistä on yhä epäselvyyttä. Kirjassaan Equine Color Genetics hevosvärien tutkija Dan Phillip Sponenberg kirjoitti "ylipäätään mustanruunikoiksi (engl. brown) kutsutaan kaikkia tummia mustajalkaisia ja -jouhisia värityksiä, jotka ovat mustaa vaaleampia mutta ruunikkoa tummempia". Tässä kirjassa hän luokittelee kaikki mustajalkaiset ja -jouhiset punertavat väritykset ruunikoiksi ja kaikki mustajalkaiset- ja jouhiset mustansekaiset väritykset mustanruunikoiksi (brown). Nämä määritelmät ovat täsmällisiä, mutta eivät uudemman tutkimuksen valossa enää paikkansapitäviä.
Aitoa mustanruunikkoa väriä voidaan luonnehtia lähinnä mustana tai lähes mustana värityksenä, jossa on puna- tai kellanruskeaa karvaa "pehmeissä kohdissa" eli turvan ja silmien seudulla, korvien sisäpuolella, vatsan alla, kainalossa ja takapolven edessä- Kuten muissakin hevosväreissä, myös mustanruunikoissa on sävyeroja. Kaikkein tummimmat ovat aivan mustia vaaleampia kohtia lukuun ottamatta ja vaaleammat sävyt sekaantuvat helposti tummanruunikkoon. Jouhet ja jalat ovat aina mustat.
Mustanruunikkopohjaisia värityksiä

Hopeageeni haalistanee mustanruunikon hevosen mustat osat kuten mustalla hevosella tehden peitinkarvasta ruskeanharmaan ja jouhista vaaleanharmaat tai valkoiset, mutta ei vaikuta punaruskeiden alueiden pigmenttiin.
Samppanjageenin haalistamaa mustanruunikko on sable champagne (samppanjaväreille ei toistaiseksi ole suomenkielisiä nimiä). Muiden samppanjavärien tavoin sable champagne -hevosella on vihertävänruskeat silmät ja vaaleanpunerva pilkullinen iho. Peitinkarva on haalea harmaan- tai purppuraan vivahtavan ruskea. Väritys muistuttaa erittäin paljon mustapohjaista classic champagnea.
Yksinkertaisen voikkogeenin haalistamalle mustanruunikolle ei ole suomessa erillistä nimitystä, joskin looginen nimitys voisi olla mustanruunivoikko. Voikkogeenin vaikutuksesta mustanruunikon hevosen mustat osat ovat mustat tai hieman vaaleammat, ja ruskeat alueet tavanomaista kullankeltaisemmat. Silmät saattavat olla tavanomaista vaaleammat. Voikkotekijää kantavia mustanruunikoita on usein vaikeaa tunnistaa tavallisista mustanruunikoista.
Kaksinkertaisen voikkogeenin haalistamalle mustanruunikolle ei ole suomenkielistä nimitystä, ja väritys on niin harvinainen, ettei myöskään englanninkielistä nimitystä ole. Väritys muistuttanee lähinnä mustapohjaista valkovoikkoa.
Hallakkogeenin haalistamaa mustanruunikkoa nimitetään todennäköisesti ruunihallakoksi, eikä väritykselle ole varsinaista suomenkielistä nimeä. Mustanruunikkopohjaisen hallakon alkukantaiset merkit ovat mustat ja peitinkarvan väri on hiirakon harmaan ja ruunihallakon vaaleanruskean väliltä.
Mustanruunikkopohjainen päistärikkö on mustanruunikonpäistärikkö.
Mustanruunikkopohjainen kimo on mustanruunikonkimo.
Mustanruunikkopohjainen kirjava on mustanruunikonkirjava.
Tämä hopeavärinen varsa on saattanut periä emänsä mustanruunikon pohjavärin.
Samppanjavärinen varsa, jonka muuta väriä hieman vaaleammat turvan ja silmien ympärykset viittaavat mahdolliseen mustanruunikkoon pohjaväriin.
Tämän päistärikön ponin pohjaväri on hallakko - vaaleat silmän- ja turvanympärykset viittaavat mustanruunikon pohjavärin mahdollisuuteen.
Mustaruunikonpäistärikkö: turvanympärys on erityisen ruskea
Mustanruunikonkirjavia muuleja
Mustanruunikkopohjainen tiikerinkirjava
Geneettinen tausta

Eräs eumelaniinin tuotantoon vaikuttava proteiini on melanokortiini 1 -reseptori eli MC1R. MC1R-proteiinin toiminnan määrää Extension-niminen lokus, jonka tunnus on E. MC1R-proteiinin toimimattomuuden aiheuttava mutaatio hevosen MC1R-geenissä tunnistettiin vuonna 1996. Tämän geenimuunnoksen lyhenne on pieni e, täydessä muodossaan Ee. Koska kaikilla hevosilla on kaksi MC1R-geeniä, jotka periytyvät toinen toiselta ja toinen toiselta vanhemmalta, ne hevosille, joilla on yksi "viallinen" alleeli (e) MC1R-geenistä, muodostuu eumelaniinia. Jos hevosella on kaksi "viallista" alleelia eikä siis yhtään toimivaa E-alleelia, siinä ei voi syntyä eumelaniinia karvoitukseen eikä sen karvoissa voi siis olla mustaa pigmenttiä. Tällaiset hevoset ovat pohjaväriltään rautiaita.
Mustanruunikon fenotyypin synnyssä tärkeimmässä roolissa on agouti-signaalipeptidi (ASIP) tai yksinkertaisesti Agouti. Toimiva Agouti-peptidi toimii kuin vaihdin punaruskean feomelaniinin ja mustanruskean eumelaniinin välillä. Juuri ASIP vastaa tumman ja vaalean värin vaihtelusta eläimen ruumiissa, joskin se vastaa myös koko väritykseen vaikuttavista vaikutuksista. ASIP kiinnittyy MC1R-proteiineihin ja estävät väliaikaisesti näitä jatkamasta eumelaniinin tuotantoa, jolloin sijaan tuottuu feomelaniinia. Agouti-geenissä on neljä eri alleelia:
A+ (villityyppi, dominantti) musta väri rajoittuu jouhiin ja jalkojen äärikärkiin, villiruunikko väritys.
AA (mutaatio, toisen asteen dominantti) musta väri rajoittuu jouhiin ja jalkoihin, ruunikko väritys.
At (mutaatio, kolmannen asteen dominantti) hiukan rajoittunut musta väri, mustanruunikko väritys.
Aa (mutaatio, resessiivinen) musta väri ei rajoitu, kokomusta väritys.
Aa- ja At-alleelit voidaan tunnistaa DNA-testillä. Mustanruunikolla hevosella on oltava vähintään yksi toimiva MC1R-geeni (E-lokuksessa alleelit EEEE tai EEEe) ja jompikumpi seuraavista genotyypeistä A-lokuksessa: AtAt tai AtAa. Myös ruunikoilla ja villiruunikoilla hevosilla voi olla yksi At-alleeli, mutta sen vaikutus estyy nämä väritykset tuottavien dominoivampien A+- tai AA-alleelien vuoksi.
Aiempia teorioita

Varhainen teoria nykyään tunnustetun hevosen agouti-geenin olemassaolosta esitettiin ensi kertaa vuonna 1951 Miguel Odriozolan artikkelissa A los colores del caballo ("Hevosen väreistä"), jonka William Ernest Castle myöhemmin katselmoi lehdessä Genetics. Tämä teoria oli vallitseva 1990-luvulle asti, jolloin samankaltaisia ilmiöitä havaittiin muissa lajeissa, mikä tarjosi perusteita uusille teorioille.
Aiempia teorioita > Musta ja pangare

Jonkin aikaa mustanruunikon fenotyyppiä kuvattiin pangare-tekijän muuntamaksi mustaksi väritykseksi. Pangare on yleinen piirre esimerkiksi przewalskinhevosella ja niin kutsutuilla primitiivisillä roduilla kuten exmoorinponilla. Pangare tuottaa vaaleaa yleensä luonnonvalkoista tai vaaleankellervää karvaa silmien ja turvan seudulle ja rungon alaosaan. Näin ollen mustanruunikoilla olisi siis Agouti-geenin lokuksessa resessiivinen AaAa-genotyyppi. Sponenberg kuvaili mustanruunikot näin ja esitti, että tummanruunikot (hänen määritelmänsä mukaan nokiset ruunikot) voitaisiin erottaa mustanruunikoista värin punertavuuden perusteella: "jauhokuonovaikutus on yleensä vaaleampi ja kellertävämpi kuin hyvin nokisten hevosten ei-mustiksi jääneet alueet (jotka tapaavat olla punertavampia)".
Tämä teoria hylättiin kun hevosten agouti-geeni (ASIP) jaksotettiin vuonna 2001, eikä yhdelläkään mustanruunikon fenotyypin hevosista ollut homotsygoottia resessiivistä AaAa-genotyyppiä.
Aiempia teorioita > Tyrosinaasi-ruskea

Tyrosinaasi-proteiini 1 (TYRP1) on proteiini, joka vaikuttaa melaniinin muodostumiseen ja jonka määrittää TYRP1-geeni, jota kutsutaan myös "ruskeaksi", brown, tai b-lokukseksi. Ihmisissä TYRP1-geenin mutaatiot aiheuttavat muutoksia "normaaleihin" ihon, silmien ja hiusten väreihin sekä varsinaisen albinismin tyyppeihin. Muilla nisäkkäillä geenin mutaatiot aiheuttavat joitakin punaruskeita värityksiä: hiirillä ruskean (brown), kissoilla ja koirilla suklaanruskean (chocolate) ja naudoilla hallavanruskean (dun).
TYRP1-geenin mutaatioihin yhdistetyt fenotyypit ovat tyypillisesti punertavia tai suklaanruskeita toisin kuin mustanruunikoiden hevosten mustavaltainen väritys, ja aiheuttaa usein myös punertavanruskean ihon ja vaaleasävyiset silmät. Tällaista ei mustanruunikoilla esiinny, ja TYRP1-geenin osuus väritykseen suljettiin pois geenin jaksottamisen jälkeen vuonna 2001.
Aiempia teorioita > Extension-brown ja dominanttimusta

Täysmusta väritys on kiehtonut hevosten kasvattajia vuosisatojen ajan, ja täysmustia rotuja kuten friisiläishevonen onkin jalostettu. Mustien hevosten jalostamisessa on kuitenkin kaksi vaikeutta: jotkut mustat hevoset kulottuvat valon ja hikoilun vaikutuksesta, ja kahden "mustan" hevosen yhdistelmästä saattaa joskus syntyä muita kuin mustia varsoja. Joissain tapauksissa kulottuneen mustan väri voi olla jopa vaaleampi kuin tumman ei-mustan hevosen.
Tästä syystä W.E. Castle oletti, että Extension-lokuksella olisi kolmas alleeli, ED eli "dominanttimusta". Perustuen siihen, että tällaista oli muissa eläimissä esiintynyt Castle esitti ED-alleelin estävän Agouti-lokuksen dominoivan AA-alleelin toiminnan, jolloin musta väri ei rajoittuisi jalkoihin ja jouhiin, ja tuloksena olisi mustia tai lähes mustia hevosia, jotka kuitenkin voisivat tuottaa ruunikkoja jälkeläisiä. Hänen olettamuksensa oli että usein melkein musta mustanruunikko väritys voisi aiheutua tästä alleelista.
Myös Sponenberg esitti Extension-brown-alleelia (EB), joka dominoisi villityyppialleelia EE. Hän kuvasi alleelin vastaavan nokikuviosta, joka olisi mustanruunikot ja kaikki ruunikon sävyt erottava tekijä.
Molemmat teoriat hylättiin kun hevosen MC1R- eli Extension-geenin tutkimuksessa mitään tällaista alleelia ei löydetty. Todennäköisesti nokikuviota kuitenkin ohjaa jokin geneettinen tekijä.
Tummanruunikko vai mustanruunikko?

Sekä ruunikoilla että mustanruunikoilla hevosilla on laaja skaala erilaisia sävyjä, jotka johtuvat muun muassa mustan karvan kulottumisesta, ruokinnasta ja esimerkiksi nokikuviosta tai vastavarjostuksesta.
Monet mustat hevoset kulottuvat tai haalistuvat auringonvalon ja hien vaikutuksesta. Haalistumattomia mustia voidaan kutsua sysi- tai kiiltomustiksi. Muidenkin väritysten mustat alueet voivat haalistua samoin. Haalistumaton tummanruunikko saattaa siis olla tummempi kuin auringon kulottama mustanruunikko. Myös mineraalien tai vitamiinien puutokset voivat vaalentaa väriä.
Mustajalkaisilla hevosilla, joiden runko ei ole musta, esiintyy usein nokikuvioksi kutsuttu ilmiö. Nokikuvioisessa värityksessä karvoituksessa on mustia tai tummia karvoja, jotka keskittyvät hevosen selän puolelle eikä juuri leviä mahan puolelle. Nokikuviota pidetään vastavarjostuksen muotona. Nokikuviotonta hevosta voidaan kutsua "puhtaaksi" tai "kirkkaaksi". Nokikuvio voi olla heikko tai hyvin voimakas, ja siihen liittyy usein papumuskuvio. Tummanruunikot hevoset ovat tyypillisesti nokisia. Joissain tapauksissa voimakas nokikuvio voi mustata hevosen selän ja kyljet ja tuottaa mustanruunikkoa paljon muistuttavan värityksen.

Resessiiviselle Aa-alleelille DNA-testin kehittänyt ranskalainen tutkimusryhmä keskusteli myös mahdollisuudesta, että Extension-geenin tsygoottisuudella voisi olla vaikutusta fenotyyppiin. Ryhmä löysi vaaleammilta ruunikoilta tilastollisesti merkittävän taipumuksen olla E-lokuksen suhteen heterotsygootteja (EEEe), ja tummemmat ruunikot olivat useammin homotsygootteja (EEEE). Tutkijat pitivät mahdollisena, että muut tekijät saattaisivat vaikuttaa tähän ilmiöön, ja uskoivat laajemman tutkimuksen olevan tarpeen.Tämänkaltaista tsygoottisuudesta riippuvaa käyttäytymistä ei havaittu Agouti-geenin suhteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustanruunikko Wikimedia Commonsissa
Vaaleat silmän- ja turvanympärykset ja nivunen sekä väristä puuttuva punertavuus viittaavat siihen, että tämän hevosen väri saattaa olla haalea mustanruunikon sävy.
Tämä tamma on selkeä esimerkki mustanruunikosta värityksestä.
Nämä exmoorinponit voivat olla tumman- tai mustanruunikoita, mutta niillä on pangarekuvio, joka on vaalea mustanruunikon punasävyisiin alueisiin verrattuna.
Haalistuneet mustat hevoset (AaAa) voidaan sekoittaa tumman- tai mustanruunikohin.
Selkeän punainen sävy, ylälinjalta leviävä nokikuvio ja suhteellisen rajoittunut mustuus jaloissa viittaavat tämän hevosen olevan tummanruunikko.
Myötätuulirock

Tarot-yhtye Myötätuulirockissa vuonna 2010
Myötätuulirock (lyhenteenä MTR) oli vuosittain Hakunilan Urheilupuistossa Vantaalla järjestettävä rockfestivaali. Festivaali ajoittui perinteisesti juhannusta edeltävälle viikonlopulle.
Myötätuulirock alkoi vuonna 1997 pienenä paikallistapahtumana ja kasvoi sittemmin täysmittaiseksi festivaaliksi. Myötätuulirockia järjesti Rockfest Finland Oy, toistaiseksi viimeinen Myötätuulirock järjestettiin vuonna 2012. Tapahtuma oli aina ikärajaton ja kaikille avoin. Myötätuulirockin kävijäennätys on vuodelta 2006, jolloin tapahtuma keräsi yleisöä noin 10 000 henkeä.
Esiintyjät > 2012

Vuonna 2012 festivaali järjestettiin 3.–4. elokuuta. Tapahtumassa esiintyivät ainakin Amoral, Los Bastardos Finlandeses, Turmion Kätilöt, FM2000, Insomnium, To/Die/For, Ensiferum, Blake, Hammerhed, Fear of Domination, Tracedawn, Amaranthe (SWE), Engel (SWE), Skindred (UK) ja Pelle Miljoona.
Myös Apocalyptican, Amorphiksen, Michael Monroen, Kotiteollisuuden ja Stam1nan oli määrä esiintyä, mutta sopimuskiistan vuoksi esiintymiset peruttiin.
Esiintyjät > 2011

Soilwork, Mustasch, Sparzanza, Protest The Hero, Bullet, Metsatöll, Pain, Finntroll, Ensiferum, Turmion Kätilöt, Mokoma, Korpiklaani, Deathchain, Kiuas, MyGrain, Brymir, Profane Omen, Crimfall, Moonsorrow, Rytmihäiriö, Battle Beast, FM2000
17.-19.6.
Esiintyjät > 2010

Doom Unit, Blake, Viikate, Tarot, Ensiferum, Exodus, The Milestones, Los Bastardos Finlandeses, Kiuas, Diablo, Mokoma, Korpiklaani, Swallow the Sun, Stam1na, Turisas, Reckless Love, Raaka-aine, Peer Günt, Royal Republic, Suburban Tribe, Mustasch, Amorphis
Festivaali järjestettiin 18.-20.6.
Esiintyjät > 2009

Apulanta, Pete Parkkonen, Sturm und Drang, Popeda, Haloo Helsinki!, The Wrecking Queens, Stratovarius, Anna Abreu, Happoradio, Dingo, Klamydia, Private Line, The Winyls.
Festivaali järjestettiin 12.-13.6.
Esiintyjät > 2008

The 69 Eyes, Hardcore Superstar, Stam1na, Teräsbetoni, Turisas, Charon, iRonica, RA, Graham Bonnet (UK) & Joe Lynn Turner (USA) – Back to the Rainbow, Negative, Malice In Wonderland, Sturm und Drang, Ensiferum, Yö, Ari Koivunen, Uniklubi
Esiintyjät > 2007

Machine Men, Ensiferum, Blake, Kotipelto, Mokoma, Leverage, Maj Karma, Poisonblack, Kotiteollisuus, Carmen Gray, Peer Günt, Private Line, Agnes, Bleak, Von Hertzen Brothers, Timo Rautiainen, Apulanta, Negative
Esiintyjät > 2006

The 69 Eyes, Stratovarius, Amorphis, Tarot, Charon, Viikate, Altaria, Lordi, Tiktak, Uniklubi, Poets of the Fall, Lovex, Private Line, End of You
Bob Hope (Emmerdale)

| Bob Hope |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Tony Audenshaw
Ensi- esiintyminen:  15. tammikuuta 2001 (FIN)  19. syyskuuta 2000 (UK)
Henkilötiedot
Ammatti:  baarimikko
Suhteet
Puoliso(t):  Viv Windsor (2001-05, 2006-) UK Clarissa Hope (1997-2000) (ex-vaimo) UK Vonda Lockhart (1994) (ex-vaimo) UK Darbara Hope (1988-91) (ex-vaimo) UK Jean Hope (1982-84, 1986) (ex-vaimo) UK
Lapset:  Dawn Woods (tytär) Jamie Hope (poika) Josh Hope (poika) Carly Hope (tytär) Roxy Lockhart (tytär)
Lastenlapset:  TJ Woods
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Robert "Bob" Reginald Hope on kuvitteellinen henkilö saippuasarja Emmerdalessa. Häntä esittää Tony Audenshaw.
Hahmon taustaa

Bob saapui Emmerdaleen vuonna 2001 (Suomessa) kiertävänä alusvaate- ja sukkaedustajana. Viv Windsor ja Bob tunsivat heti välillään kemiaa ja päätyivät seurustelemaan. Bob muutti Vivin luo ja yritti ystävystyä Vivin tyttären Donnan kanssa. Hän kosi Viviä juovuspäissään, mutta pari meni silti naimisiin jo seuraavana päivänä.
Muutaman vuoden päästä Bob koki elämänsä järkytyksen kun hänen ystävänsä Terry Woods palasi matkoilta kihlautuneena Bobin tyttären Dawnin kanssa. Terryllä ja Dawnilla oli lähes 30 vuotta ikäeroa, ja Terry oli jopa Bobiakin vanhempi. Bob kuitenkin oli iloinen kuullessaan tulevansa isoisäksi. Viv ja Bob erosivat vuonna 2008 ja menivät uusiin naimisiin seuraavan vuoden huhtikuussa (Suomessa).
Vaimot

Bob on ollut naimisissa seitsemän kertaa viiden eri naisen kanssa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Jean, jonka kanssa hän oli naimisissa kaksi kertaa. Heillä on kaksi lasta, Dawn Woods ja Jamie Hope.
Toinen vaimo oli nimeltään Barbara. Heilläkin on kaksi lasta, Josh ja Carly Hope. Bobin kolmas vaimo oli eksoottinen tanssija nimeltä Vonda Lockhart. He olivat naimisissa vain 24 tuntia ja sen jälkeen erosivat. Vonda oli tullut raskaaksi kertomatta Bobille, ja hänellä onkin tytär nimeltä Roxy Lockhart. Bob sai tietää tyttärestään vasta kun Viv otti yhteyttä Vondaan. Neljäs vaimo oli Clarissa. Myös heillä on kaksi lasta, Emma ja Oliver.
Bobin viides vaimo on Viv, jonka kanssa hän on nyt toista kertaa naimisissa. He menivät naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 2001, erosivat vuonna 2008 (Suomessa) ja menivät toisen kerran naimisiin seuraavana vuonna. He odottavat kaksosia.
Kaksoset

Kun Bob ja Viv menivät naimisiin toisen kerran, Viv halusi ehdottomasti myös lapsen Bobin kanssa, sillä Bobilla oli lapsi jokaisen edellisenkin vaimonsa kanssa. He olivat kuitenkin jo sen ikäisiä, että heille ei annettu paljon toivoa. Kun kylän lääkäri Adam Forsythe kertoi Viville tällä olevan vaihdevuodet, he alkoivat ajatella muita vaihtoehtoja lasten hankkimiseen. Viv jopa pyysi tytärtään Donnaa olemaan sijaissynnyttäjä hänen ja Bobin lapselle. Aluksi Donna kieltäytyi, mutta Viv ja Donna tekivät Bobin tietämättä sopimuksen, että Viv maksaisi käsirahan Donnan ja Marlonin uuteen taloon jos Donna puolestaan suostuisi sijaissynnyttäjäksi.
Dawnin hautajaispäivänä Viv voi huonosti eikä kyennyt osallistumaan hautajaisiin. Bob luuli Vivin huonovointisuuden johtuvan alkoholista, mutta Bobin jo lähdettyä hautajaisiin Viv tuupertui ja Donna vei hänet sairaalaan jossa Viv sai kuulla olevansa raskaana.
Dawnin kuolemasta järkyttyneenä Bob sanoi useaan otteeseen, ettei halua enää yhtään enempää lapsia. Viv päätti olla kertomatta Bobille raskaudestaan, ja varasi ajan klinikalle raskaudenkeskeytykseen. Bob sai kuitenkin kuulla mistä Vivin huonovointisuus oli johtunut, ja riensi klinikalle jossa he keskustelivat asiasta ja päätyivät pitämään lapsen. Kun Vivillä oli aika ultraäänitutkimukseen, he saivat tietää lapsia tulevankin kaksi.
Jussi Tiainen

Jussi Tiainen voi tarkoittaa seuraavia
Jussi Tiainen (s. 1954), suomalainen valokuvaaja
Costee, (s.1995) suomalainen laulaja-lauluntekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jussi Tiainen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jussi Tikka

Jussi Tikka (3. joulukuuta 1895 Savitaipale – 20. lokakuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Tikan vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Tikka ja Ida Maria Tukiainen ja puoliso vuodesta 1919 Ester Tuovinen. Teollisuusneuvos Esko Tikka oli heidän poikansa. Jussi Tikka kävi kansakoulun ja osuuskauppakurssin ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Hän oli liikeapulainen K. Noposen seka- ja puutavaraliikkeessä Lappeenrannassa 1913–1915, D. Valjakan sekatavaraliikkeen myymälänhoitaja 1915–1916, myyjä Maalaisten Osuuskaupassa 1916–1919, osastonhoitaja Rautakauppa Oy Ilmarisessa 1920–1922, Osuusliike Yhtymän keskusmyymälän hoitaja 1923–1925 ja johtokunnan jäsen 1924–1926, Rantasalmen Osuusliikkeen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1926–1927 ja Suur-Savon Osuuskaupan, vuodesta 1951 Osuuskauppa Suur-Savo, toimitusjohtaja Mikkelissä 1927–1962. Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen Tikka oli 1945–1950 ja kaupunginhallituksen jäsen 1948–1950. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Tikka sai kauppaneuvoksen arvonimen 1956.
Johannes Väyrynen

Johannes Väyrynen, sukunimi esiintyi myös muodossa Wäyrynen (16. huhtikuuta 1860 Oulu – 5. helmikuuta 1927 Kajaani) oli suomalainen rovasti ja Kajaanin kirkkoherra.
Väyrysen vanhemmat olivat kirvesmies Tuomas Väyrynen ja Maria Keränen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1881 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1884. Väyrynen vihittiin papiksi 1885.
Johannes Väyrynen toimi aluksi sijaispappina Haapajärvellä, Revonlahdella ja Siikajoella. Hän oli Kajaanin kappalaisena 1893–1925 ja Kajaanin kaupunki- ja maaseurakunnan muodostamisen jälkeen seurakunnan kirkkoherrana 1925–1927. Hän sai rovastin arvon 1910. Väyrynen oli Kajaanin kirkon rakennustoimikunnan sihteerinä ja myöhemmin puheenjohtajana. Hä kantoi päävastuun uuden kirkon rakentamisesta ja rakennustöiden organisoimisesta. Arkkitehti Jac. Ahrenbergin suunnitteleman uusgoottilaista nikkarityyliä edustaneen puukirkon rakennustyöt alkoivat elokuussa 1895 ja kirkko vihittiin käyttöön 29. marraskuuta 1896.
Johannes Väyrynen oli naimisissa 1885–1892 Neena Helanderin (k. 1892) ja vuodesta 1892 Siina Helanderin kanssa.
Julkaisuja

Nimellä Johannes Wäyrynen:
Taivasko vai helvetti?. Herättäjän kirjasia 6. B. B. Bergdahl, Oulu 1894, 2. painos 1905
Tie Jumalan lepoon. Herättäjä, Oulu 1895
Luomakunnan historia raamatun mukaan. WSOY 1899
Raamatun esihistorian käyttämisestä uskonnon opetuksessa: synodaalikirjoitus Kuopion Hiippakunnan pappeinkokousta varten v. 1912. Tekijä, Kajaani 1911
Kirjallisuutta

Martti Tyrkkö : Mies riensi levähtämättä. Kajaanin rovastin Johannes Väyrysen elämänvaiheita. WSOY 1945