Fruška goran kansallispuisto
Kuvaus > Vesistö

Vuosittaisten keskimäärin suurten sademäärien ja monien pysyvien lähteiden ansiosta Fruška goran hydrografinen verkko on erittäin tiheä ja suhteellisen tasaisesti jakautunut. Pintavesiä edustavat lähteet, tiheä jokiverkosto, lammet ja tekojärvet. Pisimmät purot ja joet sijaitsevat Fruška goran pohjoisilla rinteillä, jossa on runsaasti syviä laaksoja ylä- ja keskivirroilla ja pitkänomaiset vuorenrinteet laskeutuvat toisinaan Tonavan rantaan asti. Eteläisen rinteen purot ovat huomattavasti lyhyempiä, usein vain purojen lähteet kuuluvat Fruška goran alueelle ja niillä on syviä ja kapeita laaksoja ilman tasankoja. Fruška goran kansallispuiston länsiosa sijaitsee itäkroatialaisen Šarengradin kylän ja Šidin välissä ja edustaa merenpintaa 200 metrin verran yläpuolella levittäytyvää tasaista aluetta. Useimmat sekä pohjoisten että eteläisten rinteiden puroista aiheuttavat intensiivistä maaston eroosiota.
Fruška goralla ei ole luonnollisia järviä ja siksi 1970-luvulla tai tarkemmin vuosina 1965–1986 rakennettiin 13 tekojärveä maatalousalueiden kasteluun ja kevättulvilta suojautumiseen sekä kalastukseen ja matkailuun. Joidenkin lähteiden mukaan keinotekoisia järviä on joko 12, 14, 16 tai enemmänkin, joista 5-6 sijaitsevat vuorella ja lähes kymmenkunta muuta sen juurella. Nykyään melko laiminlyöty Popovičko on tehty matkailutarkoituksiin, kaksi, Ledinačkon tai Ledincin ja Bešenovskon eli Beli Kamenin kaltaiset syntyivät vahingossa ja satunnaisista virtauksista, joiden vesi täytti hylätyt louhokset, ja kaikki muut altaat luotiin kasteluun.
Fruška Goran järvet ovat mm.:
• v. 1977 rakennettu ”Ljukovo” lähellä Jarkovacin kylää Sečanjin kunnassa.
• kahdeksankymmentäluvulla syntynyt 65 hehtaarinen ”Šelovrenac” tai ”Šelevrenac” lähellä Maradikaa on yksi Fruška goran suurimmista järvistä ja ainoa sitä suurempi on 70 hehtaarinen Moharač-järvi. Tämä järvi on yksityistetty ja kuuluu PIK "Agrounijalle".
• muita järviä kirkkaampi on pinta-alaltaan 45 hehtaarinen ”Dobrodol” lähellä Dobrodolin kylää.
• eteläisillä rinteillä lähellä Šatrinacin kylää on ”Međeš”, jota tunnetaan myös nimellä Šatrinačko-järvi, ja joka muodostui veden kerääntymisestä Međeš-padon rakentamisen jälkeen ja käytetään lähellä olevan suuren hedelmätarhan kasteluun.
• eteläisillä rinteillä lähellä Rumaa, sijaitseva noin 42 hehtaarinen, 2,5 km pitkä ja 5 metriä syvä, alun perin kastelutarkoitukseen käytetty, myöhemmin luonnonystävien ja kalastajien suosimana matkailukohteena tunnettu kalarunsas ”Borkovačko” tai ”Borkovač”-järvi, joka syntyi veden kerääntymisestä 1970-luvulla Borkovac-padon rakentamisen jälkeen. ”Borkovačko” on Sremin vanhin keinotekoinen järvi, jossa on ranta ja jonka jopa puoleentoista metriin läpinäkyvän kesäveden lämpötila on 29 astetta.
• vankan metsätalouden ympäröimä smaragdinen ”Popovič” tai ”Popovičko” lähellä samanimistä kesämökkialuetta.
• runsaskasvistoinen ja täynnä kalaa, joko 65 tai noin 75 hehtaarinen ja kuusi metriä syvä ”Kudoš”- tai Pavlovačko- tai Pavlovač-järvi lähellä Rumaa muodostui, kun rakennettiin samanniminen pato kastelua varten. Järveä hallinnoi Vojvodinan kalastusliitto.
• eteläisillä rinteillä ”Mutalj”-järvi louhoksessa lähellä Bešenovački Prnjavoria on entinen järvi, jossa oli pato ja joka kerran aivan kuten muut keinotekoiset järvet oli veden käyttöä varten. Järvi on ollut kuiva jo vuosia, koska alueella puuttuu kerättävä vesi.
• ”Testera”-järvi lähellä samanimistä piknikaluetta ja lomakeskusta.
• alun perin ympäröivien peltojen ja hedelmätarhojen kasteluun tehty ja nykyisin enimmäkseen kalastajien käytössä oleva ”Manđelos”- tai enemmän tunnettu ”Vranješ”-järvi lähellä Manđelosin kylää.
• 1970-luvulla perustettu ”Čalma” tai ”Čalmansko”, jonkun alun perin piti olla yksi järvi, mutta geologisten olosuhteiden vuoksi niitä tehtiin kolme eli Čalma I, II ja III. Kaikki kolme ovat täynnä pohjavettä ja lähteitä, joista suurin on aivan ensimmäisen järven vieressä virtaava Begovin lähde. Sen vesi valuu ensimmäisestä ja täyttää kaksi muuta järveä, jotka yhteensä näyttävät järvien luonnonsuojelualueelta ja jossa paikalliset paimenet laiduntavat lampaita ja aaseja.
• viinitarhojen, kynnettyjen peltojen ja metsän ympäröimä, 70 hehtaarin kokoinen, 2,5 kilometriä pitkä ja 10 metriä syvä, järvieläimiltä ja kasvillisuudelta erittäin rikas kalastajien suosima ”Moharač”, joka on kansallispuiston isoin järvi.
• Fruška goran länsiosassa, noin kymmenen kilometrin päässä Šidistä 1980-luvulla rakennettu, noin 20 tai 33 hehtaarin kokoinen ja noin 4 metriä syvä ”Sot”-järvi.
• 1980 -luvulla rakennettu 5 metriä syvän, 800 metriä-1 kilometriä pitkän ja noin 300 metriä leveän, 17 hehtaarinsuuruisen ”Bruje”n järven vedessä paljon jodia ja se on kirkasta, koska se on täynnä Banjan lähdevettä. 
• ”Kapavica” on Fruška goran pienin tekojärvi syvällä metsässä lähellä Vizićin kylää. Nykyisin se on täynnä sekä ruokoja että paikallista lähde- ja pohjavettä.
• eristäytynyt pieni ”Parloško” eli ”Podvezirac”-järvi muodostui hylättyyn kaivokseen ja ammentaa vettä Fruška goran koillisrinteen metsäisestä Stražilovon laaksosta tulevista kanavista. Järvi sai nimensä Vezirac-kukkulan mukaan, jonka alapuolella se sijaitsee.
• ”Hopovačko” on hyvin pieni järvi lähellä Novo Hopovo-luostaria.
• vuonna 1999 Srebron louhoksen pumppujen lakatessa toimimasta sekä pohjavedestä että ”Lukin svetac” ja ”Srebrni potok” nimisistä puroista syntyi ”Ledničko” (”Ledinačko” tai ”Ledinci”) järvi, jossa veden määrä kasvoi ajan myötä ja jossain vaiheessa järvi oli paikoittain 50 metriä syvä. Järvi tyhjennettiin kesällä 2009 ja harvinaisen vulkaanisen malmin louhinnan jälkeen suunniteltiin maan uudelleenviljelyä, joka todennäköisesti olisi muuttanut louhoksen "kauniiksi luonnonpuistoksi". Järvi on edelleen tyhjä ja sitä käytettiin kuvauspaikkana draamaelokuvalle ”Чарлстон за Огњенку” (suom.  Charleston Ognjenkan puolesta ), komedian ”Ми нисмо анђели” (”Emme ole enkeleitä”) kolmannelle jatko-osalle ”А3–Рокенрол узвраћа ударац” (”Rockenroll iskee takaisin”) sekä videokuvauksiin Zdravko Čolićin kappaleelle ”Ao nono bijela”.
• Fruška goran jalokivi ”Beli Kamen” eli ”Bešenovačko” tai ”Bešenova”-järvi kertyi kalkkikiveä hyödyntäneelle Beočin-sementtitehtaalle kuuluneeseen entiseen pintakaivokseen, sen sävykkyydeltä kirkas, puhdas, turkoosisininen vesi ja sen töyräitä reunustavat valkoiset kivet muistuttavat hieman Välimeren vesistöallasta. Kaivos alkoi täyttyä vedellä viime vuosisadan 80-luvulla, sen jälkeen kun kaivos hylättiin ja 20 vuoden kuluttua järvi saavutti 50 metrin syvyyden. Joidenkin tietojen mukaan tämä halkaisijaltaan noin 200 metrinen järvi saavuttaa parhaillaan jopa 57 metrin syvyyttä ja syvyys kasvaa edelleen. Joidenkin mukaan sillä uskotaan olevan parantavia ominaisuuksia ja voimia sisältämistä mineraaleista johtuvasti, niin että usein voi nähdä kävijöitä rannoilla hieromassa mutaa iholleen.
• pienellä kirkasvetisellä ”Bingula” tai ”Bingulsko”-järvellä oli aiemmin vesimyllyjä, jotka 1990-luvulla lakkasivat toimimasta.
• ”Jarkovci”-järvi on noin 300 metriä leveä ja noin kaksi kilometriä pitkä. Sen pinta -ala on 35 hehtaaria. Tätä järveä käytetään maatalousalueiden kasteluun, teollisuuslaitosten varustamiseen teknisellä vedellä, metsästykseen ja kalastukseen sekä kuumina kesäpäivinä uimiseen.
Borkovačkia ja Međešia lukuun ottamatta yhdelläkään järvellä ei ole rantaa.
Fruška gorassa on noin viisikymmentä puroa, joista tunnetumpia ovat ”Patka bara”, ”Ešikovački potok”, ”Čerevićki potok”, ”Novoselski potok”, ”Čitluk”, ”Tekeniš”, ”Almaš”, ”Potoranj”, ”Lišvar” ja ”Neštinski potok”. ”Morintovo”-purolla on noin 4 metrin korkuinen ”Lazin vir”-vesiputous, johon pääsee kävellen Vrdnikista alle 20 minuutissa. ”Dumbovački”-vesiputous sijaitsee Fruška goran pohjoispuolella, jossa ”Dumbovački potok” rikkoutuu noin 5 metriä korkealla rinteellä hetkeksi ja muodostaa keitaan tiheässä metsässä. Kuivana ja helteisenä kautena se ei kuivu, mutta veden virtaus vähenee merkittävästi. Beočinin kunnan Brankovacin niittyjen alapuolella sijaitseva vesiputous jäätyy talven alhaisissa lämpötiloissa. Fruška gorassa on useita arkeologisia kohteita kalkoliittiselta, pronssi- ja roomalaiselta kaudelta. ja kaksi kylpylää. Mm. Vrdnikin alue julistettiin kylpyläksi, koska tällä alueella on poikkeuksellisen paljon otsonia.
Fruška goran kansallispuiston rinteillä on luonnollisia juomaveden lähteitä. Mm. Vrdnikin kylässä lähde löydettiin vuonna 1953 ja siitä virtaa noin 50 litraa vettä minuutissa. Veden lämpötila on 15 astetta. Kuuluisa Jazak kylän lähteen vesi menee suoraan pullotuslaitokseen, jossa se pullotetaan sellaisenaan ilman käsittelyä tai lisäaineita. Joidenkin lähteiden mukaan Jazakin lähde sijaitsee Fruška Goran kansallispuiston ekosysteemisessä monivuotisessa jäätikössä, joka on 128 metriä kallioisen maanpinnan alapuolella.