stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leeds-Bradfordin kansainvälinen lentoasema
Lentoyhtiöt

Aer Arann (Cork, Galway)
Air Southwest (Bristol, Newquay, Plymouth)
Astraeus (Algarve, Alicante, Chambery, Dalaman, Faro, Funchal, Gran Canaria, Heraklion, Ibiza, Lanarca, Las Palmas, Madeira, Mahon, Málaga, Menorca, Palma de Mallorca, Reus, Ródos, Zakynthos)
British Midland International (Bryssel, Edinburgh, Glasgow, London-Heathrow, Pariisi-Charles de Gaulle)
Eastern Airways (Aberdeen, Inverness, Southampton)
Flybe (Aberdeen, Belfast-City, Bergerac, Exeter, Southampton)
KLM Royal Dutch Airlines
KLM Cityhopper (Amsterdam)
Jet2.com (Alicante, Almería, Amsterdam, Barcelona, Belfast International, Chambéry, Düsseldorf, Faro, Geneve, Ibiza, Krakova, Lanzarote, Málaga, Menorca, Murcia, Milano-Bergamo, Nizza, Palma de Mallorca, Pariisi-Charles de Gaulle, Pisa, Praha, Rooma-Fiumicino, Salzburg, Teneriffa-etelä, Valencia, Venetsia)
Manx2 (Mansaari)
Ryanair (Dublin)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leeds-Bradfordin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemat
| --- | --- |
Lontoo:   City  Gatwick  Heathrow  Luton  Stansted  Ashford  Southend 
Englanti:   Birmingham  Blackpool  Bournemouth  Bristol  Coventry  Doncaster-Sheffield  Durham Tees Valley  East Midlands  Exeter  Humberside  Leeds-Bradford  Liverpool  Manchester  Newcastle  Newquay  Norwich  Southampton  Brighton  Land’s End  Plymouth City  St. Mary’s 
Skotlanti:   Aberdeen  Edinburgh  Glasgow International  Glasgow Prestwick  Inverness  Sumburgh  Barra   Benbecula   Campbeltown   Dundee   Fair Isle   Islay   Kirkwall   Lerwick   North Ronaldsay   Papa Westray   Stornoway   Tiree   Westray   Wick  
Wales:  Cardiff
Pohjois-Irlanti:   Belfast City  Belfast International  Derry 
Kruununsiirtomaat:   Alderney  Guernsey  Mansaari  Jersey 
Merentakaiset alueet:   Anguilla  Ascension  Bermuda  Ambergris Cays  Anegada  Beef Island  Virgin Gorda  Little Cayman  Cayman Brac  Grand Cayman  Mount Pleasant  Port Stanley  Gibraltar  Montserrat  Saint Helena  Grand Turk  Middle Caicos  North Caicos  Pine Cay  Providenciales  Salt Cay  South Caicos 
Terminaali
Stella McCartney

Stella McCartney
Stella Nina McCartney (s. 13. syyskuuta 1971 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen muotisuunnittelija. Hän on Paul McCartneyn ja Linda McCartneyn tytär. McCartney tunnetaan suunnittelijana tyttömäisistä vaatteistaan sekä eettisistä arvoistaan. McCartney ei käytä vaatteissaan turkista eikä nahkaa, ja hänen kosmetiikkansa ja parfyyminsa ovat eläimillä testaamattomia sekä luonnonmukaisin menetelmin valmistetuista raaka-aineista valmistettuja. McCartney tunnetaan myös yhteistyöstään eläinten oikeuksia puolustavan PETAn kanssa.
Teini-iässä McCartney työskenteli muotisuunnittelija Christian Lacroix'lle ja haki oppia Lontoon Savile Row'lta. McCartney valmistui St Martins College of Art & Designista vuonna 1995 kokoelmalla, joka herätti kohua, sillä muotinäytöksen malleina toimivat supermallit Naomi Campbell ja Kate Moss ja eturivissä istui isä Paul McCartney. Kokoelmaa ostettiin näytöksen jälkeen myytäväksi muun muassa Neiman Marcus -tavarataloon.
Vuonna 1997 McCartney palkattiin muotisuunnittelija Phoebe Philon kanssa ranskalaiseen Chloén muotitaloon. Tuona aikana Chloén markkina-arvo ja arvostus muotimaailmassa kasvoi yhtiön oltua jo jonkin aikaa unohdetumpi.
McCartney perusti oman muotitalonsa Gucci Groupin suojaan vuonna 2001 lähdettyään Chloélta. Hänellä on liikkeitä Lontoossa, New Yorkissa, Beverly Hillsissä ja Pariisissa. Vuonna 2003 markkinoille tuli hänen ensimmäisen hajuvetensä, Stella, ja vuonna 2006 hän julkaisi oman ihonhoitotuotelinjan.
Stella McCartney on tehnyt yhteistyötä ruotsalaisen valmisvaateketju H&M:n kanssa vuonna 2005, sekä urheiluvaatevalmistaja Adidaksen kanssa vuosina 2004–2006. Hän suunnitteli myös puvustuksen poptähti Madonnan vuoden 2004 kiertueelle, muusikko Annie Lennoxin kiertueelle, elokuvaan Sky Captain and The World of Tomorrow sekä Paul McCartneyn baletin Ocean's Kingdom ensiesitykseen New York City Balletissa 2011.
Stella McCartney on naimisissa Alasdhair Willisin kanssa. Heillä on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Stella McCartneyn Liike Beverly Hillssissä.
Aiheesta muualla

Stella McCartney -merkin viralliset sivut
Stella McCartney ja Adidas (Arkistoitu – Internet Archive)
Stella Parton

| Stella Parton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1949 (ikä 75) Sevierville, Tennessee
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  country, gospel
Levy-yhtiöt:  Elektra, Soul, Country and Blues Raptor
Aiheesta muualla
stellaparton.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Stella Mae Parton (4. toukokuuta 1949 Sevierville, Tennessee) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän levytti 1970-luvulla erinäisiä menestyskappaleita, kuten "I Want to Hold You In My Dreams Tonight". Lisäksi hän on näytellyt muutamassa elokuvassa, kuten Coat of Many Colors.
Elämä ja ura

Stella Parton on kuudes kahdentoista lapsen katraassa. Hänen vanhempansa olivat Avie Lee Caroline (o.s. Owens; 1923–2003) ja Robert Lee Parton Sr. (1921–2000). Stella Partonin sisaruksia ovat muusikot Dolly Parton ja Randy Parton sekä näyttelijä Rachel Dennison.
Partonin esikoisalbumi In The Garden ilmestyi 1967. Se oli gospel-tuotanto Stella Partonin ja hänen sisartensa Willadeenen ja Cassien sekä heidän äitinsä kanssa. Vuonna 1975 Stella Parton perusti levy-yhtiön Soul, Country and Blues, ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa I Want to Hold You in My Dreams Tonight. Albumin nimikkosävellys menestyi erinomaisesti, ja 1976 Parton teki levytyssopimuksen Elektran kanssa. Syntyi kolme albumia: Country Sweet (1977), Stella Parton (1978) ja Love Ya (1979). Parton jätti Elektran 1980, ja hänen yleisönsuosionsa hiipui. Hän jatkoi levylaulajan uraansa, ja vuoteen 2018 mennessä hän oli julkaissut 22 albumia.
Vuonna 1984 Stella Parton duetoi Kin Vasseyn kanssa Rhinestone-komedian soundtrack-albumilla. Dolly Parton näytteli elokuvan naispääosan.
Käännös suomeksi
Life (Thin Lizzyn albumi)

| Life Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1981-1983
 Julkaistu: 16. lokakuuta 1983
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Phil Lynott & Thin Lizzy
 Tyylilaji: hard rock heavy metal
 Kesto: 97.47
 Levy-yhtiö: Vertigo Records (UK) Warner Bros (US)
Listasijoitukset
  29.  29.  185.
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Thunder and Lightning 1983 | Life 1983 | BBC Radio One Live in Concert 1992 |
Life on Thin Lizzyn livealbumi vuodelta 1983. Se jäi yhtyeen viimeiseksi viralliseksi albumijulkaisuksi sen ensimmäisenä toimintakautena.
Albumi nauhoitettiin yhtyeen jäähyväiskiertueella, suurimmaksi osaksi Hammersmith Odeonilla Lontoossa vuonna 1983. Näillä keikoilla vierailivat myös yhtyeen entiset kitaristit Eric Bell, Brian Robertson sekä Gary Moore ja heidän soittoaan kuullaan myös albumilla.
Kappaleet "Renegade", "Hollywood" ja "Killer on the Loose" on taltioitu vuoden 1981 kiertueella ja niissä kitaraa soittaa Snowy White, vaikka albumi kreditoi hänet vain "Renegade"-kappaleeseen.
Kappaleet

"Thunder and Lightning" (Brian Downey, Phil Lynott) -5:11
"Waiting for an Alibi" (Lynott) -3:17
"Jailbreak" (Lynott) -4:08
"Baby Please Don't Go" (Lynott) -5:02
"The Holy War" (Lynott) -4:53
"Renegade" (Lynott, Snowy White) -5:45
"Hollywood (Down on Your Luck)" (Scott Gorham, Lynott) -4:10
"Got to Give It Up" (Gorham, Lynott) -7:04
"Angel of Death" (Lynott, Darren Wharton) -5:56
"Are You Ready" (Downey, Gorham, Lynott, Brian Robertson) -3:00
"The Boys Are Back in Town" (Lynott) -4:53
"Cold Sweat" (Lynott, John Sykes) -3:08
"Don't Believe a Word" (Lynott) -5:12
"Killer on the Loose" (Lynott) -5:00
"The Sun Goes Down" (Lynott, Wharton) -6:45
"Emerald" (Downey, Gorham, Lynott, Robertson) -3:27
"Black Rose" (Lynott, Gary Moore) -6:40
"Still in Love With You" (Lynott, Moore) -9:00
"The Rocker" (Eric Bell, Downey, Lynott) -4:47
Muusikot

Phil Lynott: basso, laulu
Scott Gorham: kitara
John Sykes: kitara, taustalaulu
Brian Downey: rummut, perkussiot
Darren Wharton: kosketinsoittimet, taustalaulu
Eric Bell: kitara ("The Rocker").
Gary Moore: kitara ("Black Rose", "The Rocker").
Brian Robertson: kitara ("Emerald", "The Rocker").
Snowy White: kitara ("Renegade", "Hollywood", "Killer On The Loose").
Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma

Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma julkaistiin 26. toukokuuta 2021. Suunnitelma on osa Suomen kestävän kasvun ohjelmaa. Kaikkien EU-maiden pitää esittää kansallinen elpymis- ja palautumissuunnitelma (RRP), jotta ne voivat saada EU:n elpymis- ja palautumistukivälineen (RRF) rahoitusta. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma muodostuu neljästä kokonaisuudesta: vihreä siirtymä; digitalisaatio; työllisyys ja osaaminen sekä sosiaali- ja terveyspalvelut. Euroopan komissio julkisti myönteisen arvion Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta 4. lokakuuta 2021. EU-maiden valtiovarainministerit keskustelivat Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta videoneuvottelussaan 28. lokakuuta 2021. EU:n neuvosto hyväksyi suunnitelman muodollisesti kirjallisella menettelyllä 29. lokakuuta 2021.
Slovakian kansannousu 1848–1849

Slovakian kansanousu (slovakiksi Slovenské povstanie) oli pääasiassa slovakkien järjestämä aseellinen kapina Unkarin pohjoisosissa syyskuusta 1848 maaliskuuhun 1849. Se oli osa Euroopan hullua vuotta 1848.
Tausta > Unkarin kuningaskunta vuonna 1848

Habsburgien keisarikunnassa puhkesi vuoden 1848 aikana useita kapinoita. Unkarin kuningaskunta oli kuulunut Itävaltaan 1500-luvulta lähtien, mutta moni unkarilainen oli tyytymätön asemaansa valtakunnassa. Maa ajautui vuoden 1848 kuluessa yhä suorempaan kapinaan Wienin hallitusta vastaan, mikä johti lopulta täyteen vallankumoukseen, joka oli yhtä aikaa paitsi yhteiskunnallinen, niin myös kansallinen. Sen yhteiskunnalliset tavoitteet, kuten feudalismin kitkeminen, nauttivat kannatusta koko kuningaskunnassa, mutta unkarilaisen eliitin tavoite itsenäisestä ja yhtenäisestä Unkarista oli suora haaste maan etnisille vähemmistöille. Unkarin kapinalliset joutuivatkin sotimaan paitsi itävaltalaisia, myös kroaatteja sekä serbejä vastaan.
Tausta > Slovakkien historia osana Unkaria

Nykyisen Slovakian alueet kuuluivat kokonaisuudessaan Unkarin pohjoisosiin. Muinaisslaavit, joista nykyiset slovakit polveutuvat, saapuivat Keski-Eurooppaan jo 600-luvulla, mutta kansallisuusaate oli saavuttanut alueen vasta 1700-luvun lopulla. 1800-luvun kuluessa Unkari oli aloittanut aktiivisen unkarilaistamispolitiikan valtakunnassaan.
Syyskuussa 1848 slovakkinationalistit Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban ja Michal Miloslav Hodža perustivat Wienissä Slovakian kansallisneuvoston, joka väitti puhuvansa koko Slovakian kansan puolesta. Tämä sama ryhmä oli julkaissut jo toukokuussa Slovakian kansan vaatimukset, jossa vaadittiin muun muassa autonomiaa Unkarin slovakkien asuttamille alueille.
Tapahtumat > Kymmenen päivän sotaretki

Kansannousun katsotaan alkaneen 18. syyskuuta 1848, kun noin 500 aseistautuneen miehen ryhmä eteni Itävaltaan kuuluneesta Määristä nykyiseen Länsi-Slovakiaan. Ryhmä koostui slovakkien lisäksi myös tšekeistä, saksalaisista ​​ja kroaateista. Joukolla ei ollut yhtenäisiä uniformuja, vaan jokainen sen jäsen oli vaatetuttanut itse itsensä.
Seuraavana päivänä kapinalliset olivat edenneet Myjavaan. Kaupungissa sekä Štúr että Hurban pitivät puheen, joissa he julistivat slovakit itsenäiseksi kansaksi unkarilaisista. He myös vannoivat uskollisuutta Itävallan keisarille ja esitti toiveen saada slovakkien asuttamat maat omaksi Habsburgien kruununmaakseen, joka olisi erillinen Unkarista. Pian puheensa jälkeen Hurban sairastui vakavasti ja hän joutui jättäytymään pois aktiivitehtävistä.
Slovakkien armeija paisui nopeasti muutamaan tuhanteen mieheen, kun moni sekä Myjavan että Brezová pod Bradlomin asukkaista liittyi heidän joukkoihinsa. Kuitenkin vain alle tuhannella heistä oli ampuma-aseita. Loput olivat aseistaneet itsensä talonpoikien tavallisilla työvälineillä, kuten kirveillä tai viikatteilla. 22. päivänä unkarilaiset hyökkäsivät Brezováan, mutta slovakit onnistuivat torjumaan sen.
26. syyskuuta kapinalliset yrittivät edetä Senicaan, mutta kaupungin hyvin valmistautuneet unkarilaisjoukot saivat heidät perääntymään taisteluitta. Seuraavana päivänä he hyökkäisivät Stará Turan kylään, jonka unkarilaiset sytyttivät tuleen vetäytyessään. 28. syyskuuta slovakit vetäytyivät takaisin Määriin ja slovakkien itsenäinen toiminta unkarilaisia vastaan loppui.
Tapahtumat > Slovakkien vapaaehtoisjoukot Itävallan armeijassa

Perääntymisensä jälkeen Slovakian kansallisneuvosto päätti lähettää vapaaehtoisia slovakkitaistelijoita palvelemaan Itävallan armeijan alaisuudessa. Tämä alkoi joulukuussa 1848 ja päättyi marraskuussa 1849.
Seuraukset

Habsburgien armeijat onnistuivat kukistamaan unkarilaisten kapinan Venäjän armeijan tuella vuoden 1849 loppuun mennessä. Voittoisa Wienin hallitus päätti jättää huomiotta slovakkien toiveen omasta erillisestä kruununmaastaan. Slovakia pysyikin kiinteänä osana Unkaria aina Tšekkoslovakian itsenäistymiseen saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovakian kansannousu 1848–1849 Wikimedia Commonsissa
Slovakkisotilaita
Shades of a Blue Orphanage (albumi)

| Shades of a Blue Orphanage Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 1972
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Nick Tauber
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 38.34
 Levy-yhtiö: Decca Records
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Thin Lizzy 1972 | Shades of a Blue Orphanage 1972 | Vagabonds of the Western World 1973 |
Shades of a Blue Orphanage on Dublinissa perustetun Thin Lizzy -yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1972. Levyn on julkaissut Decca-levy-yhtiö sarjatunnuksella TXS 108. Albumi ei saanut suurempaa kaupallista menestystä. Musiikillisesti albumi on kelttiläisvaikutteista rockia ja Phil Lynottin sanoitukset käsittelevät ihmisiä ja tapahtumia Dublinissa Irlannissa.
Albumin tuotti Nick Tauber. Se äänitettiin Lontoon Wembleyssä De Lane Lea -musiikkikeskuksessa. Levykannen valokuvat yhtyeestä on ottanut Roy Esmond ja kansikuvan toimittaja on The Radio Times Hulton Picture Library. Albumin nimen mukaisesti kannen sininen värisävy vaihtelee. Kannen on tehnyt Englannissa Robert Stace.
Takakannen valokuvassa yhtyeen jäsenet ovat kävelyllä St. Stephens Greenissä 10. tammikuuta 1972. Albumissa on avautuvat kannet, ja sisäkannessa on nimikappaleen sanat sekä takakannesta hieman poikkeava yhtyeen valokuva. Albumin nimi on kombinaatio yhtyeen jäsenten aiemmista yhtyeistä Shades of Blue ja Orphanage.
Kappaleet

A-puoli
The Rise and Dear Demise of the Funky Nomadic Tribes - 7:06
Buffalo Gal - 5:30
I Don’t Want to Forget How to Jive - 1:46
Sarah - 2:59
Brought Down - 4:19
B-puoli
Baby Face - 3:27
Chatting Today - 4:19
Call the Police - 3:37
Shades of a Blue Orphanage - 7:06
Kappaleet on säveltänyt Phil Lynott lukuun ottamatta avausraitaa, jonka ovat säveltäneet Lynott, Eric Bell ja Brian Downey.
Kappaleet > Lokakuussa 2010 julkaistun remasteroidun ja laajennetun version kappaleet

"The Rise and Dear Demise of the Funky Nomadic Tribes"
"Buffalo Gal"
"I Don't Want to Forget How to Jive"
"Sarah (Version 1)"
"Brought Down"
"Baby Face"
"Chatting Today"
"Call the Police"
"Shades of a Blue Orphanage"
"Whiskey in the Jar" (täyspitkä versio)
"Black Boys on the Corner"
"Buffalo Gal"
"Sarah"
"Brought Down"
"Suicide"
"Black Boys on the Corner"
"Saga of the Ageing Orphan"
"Whiskey in the Jar"
kpl 1-9 alkuperäinen albumi
kpl 12-14 ovat vuoden 1977 dubattuja ja uudelleenmiksattuja versioita
kpl 15-18 BBC Radio One John Peel-sessio
Muusikot

Philip Lynott – basso, akustinen kitara ja laulu
Eric Bell – sähkökitara ja akustinen kitara
Brian Downey – rummut ja lyömäsoittimet
Clodagh Sim Onds – cembalo ja mellotron
Sokrateen puolustuspuhe (Ksenofon)

| Sokrateen puolustuspuhe> Ἀπολογία Σωκράτους.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Ksenofon
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  filosofia
Julkaistu:  300-luku eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Pentti Saarikoski
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1960
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sokrateen puolustuspuhe (m.kreik. Ἀπολογία Σωκράτους, Apologia Sōkratūs) on Ksenofonin versio Sokrateelle jälkikäteen kirjoitetuista puolustuspuheista.
Sisältö

Ksenofonin Sokrateen puolustuspuhe kuvaa Sokratesta tämän oikeudenkäynnin ja kuolemantuomion täytäntöönpanon aikana, ja erityisesti hänen näkemyksensä siitä, että oli parempi kuolla ennen seniliteettiä kuin paeta. Teosta verrataan usein Platonin samannimiseen teokseen.
Asiantuntijat uskovat,kenen mukaan? että Ksenofonin tulkinta oikeudenkäynnistä oli hänen vastineensa sille laajalle levinneelle kirjalliselle reaktiolle, jonka Sokrateen oikeudenkäynti ja tuomio saivat aikaan. Sokrates-kirjallisuudessa ateenalaiset julkisuuden henkilöt ja kirjailijat esittivät oman näkemyksensä Sokrateen syyllisyydestä. Teoksen ytimenä on Sokrateen vastustajan esittämien syytösten kumoaminen kohta kohdalta. Se antaa selkeän kuvan niistä syytöksistä, jotka Anytos esitti. Ksenofon ei ollut itse tuolloin paikalla, vaan osallistui kymmenentuhannen marssiin, jota kuvaa teoksessaan Kyyroksen sotaretki (Anabasis). Hän siteeraa faktojen osalta Hermogenestä, joka oli paikalla oikeudenkäynnissä. Platon ei tosin mainitse Hermogeneen olleen paikalla oikeudenkäynnissä, mutta kertoo tämän olleen paikalla Sokrateen nauttiessa myrkkyä.
Platonin teoksen ohella Ksenofonin toisen käden kuvaus on ainoa säilynyt ”silminnäkijäkuvaus” Sokrateen oikeudenkäynnistä. Vaikka teos ei todennäköisesti ole täysin puolueeton,kenen mukaan? se on silti historiallisesti arvokas. Ksenofonin versio eroaa Platonin versiosta muun muassa siinä, että Ksenofonilla Delfoin oraakkeli sanoo Sokrateen olleen mitä suurin moraalisessa ylevyydessä, kun taas Platonin tekstissä hänet nimetään mitä suurimmaksi viisaudessa. Tämä voi antaa lisävalaistusta siihen, pitikö Sokrates itseään moraalisesti parempana myöntäessään, ettei tiedä mitään, vai näkikö hän ymmärryksensä tietämättömyydestään ainoastaan älyllisenä ylivoimaisuutena.
Kirjallisuutta > Suomennos

Ksenofon: Sokrateen puolustuspuhe. Teoksessa Sokrates.  (Suomentanut ja selityksillä varustanut Pentti Saarikoski)  Helsinki:  Otava, 1960.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Xenophon: Apologia. Teoksessa Xenophon’s Works.  (Volume IV: Memorabilia and Oeconomicus. Symposium and Apologia. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Xenophon:  The Apology. Gutenberg-projekti (englanniksi)
Nightlife (Thin Lizzyn albumi)

| Nightlife Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhtikuu 1974 heinäkuu–lokakuu 1974
 Julkaistu: 8. marraskuuta 1974
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Phil Lynott Ron Nevison
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 37.11
 Levy-yhtiö: Vertigo Records (UK) Mercury Records (US)
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Vagabonds of the Western World 1973 | Nightlife 1974 | Fighting 1975 |
Nightlife on Thin Lizzy -yhtyeen albumi vuodelta 1974. Albumi on yhtyeen ensimmäinen Phonogram-yhtiölle, jonka alamerkit Vertigo ja Mercury jakelivat yhtyeen albumeja. Myös kokoonpano oli vaihtunut, kun kitaristit Brian Robertson ja Scott Gorham liittyivät yhtyeeseen Eric Bellin tilalle.
Nightlife oli yhtyeen mielestä pettymys niin myynnillisesti kuin tuotannollisestikin. Soul- ja bluesvaikutteisella albumilla yhtyeen myöhempien aikojen tunnusmerkiksi nousseet tuplakitaraharmoniat eivät vielä päässeet esille. Albumilta löytyy kuitenkin klassikoiksi myöhemmin nousseet kappaleet ”Still in Love With You” ja ”Sha-La-La”.
Kappaleet

”She Knows” (Scott Gorham, Phil Lynott) – 5:13
”Night Life” (Lynott) – 3:57
”It’s Only Money” (Lynott) – 2:47
”Still in Love With You” (Lynott) – 5:40
”Frankie Carroll” (Lynott) – 2:02
”Showdown” (Lynott) – 4:32
”Banshee” (Lynott) – 1:27
”Philomena” (Lynott) – 3:41
”Sha La La” (Brian Downey, Lynott) – 3:27
”Dear Heart” (Lynott) – 4:35
Kappaleet > Vuoden 2012 Deluxe Editionin bonus-CD

She Knows – 5.09
Sha La La – 3.36
It’s Only Money – 2.42
Philomena – 3.41
Dear Heart – 4.27
Banshee – 2.42
Showdown – 3.52
Still in Love With You – 6.25
It’s Only Money – 2.53
Showdown – 4.35
Still in Love With You – 6.02
1–4 BBC Radio 1 John Peel -sessio 3. lokakuuta 1974
5–6 BBC Radio Bob Harris -sessio 23. lokakuuta 1974
7–10 vaihtoehtoisia studioversioita
11 raakamiksaus
Muusikot

Phil Lynott: basso, laulu, kitara
Brian Downey: rummut, perkussiot
Brian Robertson: kitara, taustalaulu
Scott Gorham: kitara
Frankie Miller: laulu (”Still in Love With You”)
Gary Moore: kitara (”Still in Love With You”, sekä bonus-cd:n kappaleet 8 ja 9)
Vagabonds of the Western World

| Vagabonds of the Western World Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1973
 Julkaistu: 21. syyskuuta 1973
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Nick Tauber
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 39.59
 Levy-yhtiö: Decca
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Shades of a Blue Orphanage 1972 | Vagabonds of the Western World 1973 | Nightlife 1974 |
Vagabonds of the Western World on Thin Lizzyn kolmas albumi vuodelta 1973. Huolimatta samana vuonna julkaistun ”Whiskey in the Jar” -singlen menestyksestä albumi ei noussut listoille, ja se jäi yhtyeen viimeiseksi Decca Recordsilla. Lisäksi kitaristi Eric Bell lähti yhtyeestä albumin julkaisun jälkeen joulukuussa 1973.
Kappaleet

"Mama Nature Said" (Phil Lynott) – 4:52
"The Hero and the Madman" (Lynott) – 6:08
"Slow Blues" (Brian Downey, Lynott) – 5:14
"The Rocker" (Eric Bell, Downey, Lynott) – 5:12
"Vagabond of the Western World" (Lynott) – 4:44
"Little Girl in Bloom" (Lynott) – 5:12
"Gonna Creep Up on You" (Bell, Lynott) – 3:27
"A Song for While I'm Away" (Lynott) – 5:10
"Whiskey in the Jar" (Traditional arr. Bell, Downey, Lynott) – 5:44
"Black Boys on the Corner" (Lynott) – 3:21
"Randolph's Tango" (Lynott) – 3:49
"Broken Dreams" (Bell, Lynott) – 4:26
kappaleet 9-12 ovat vuoden 1991 cd-painoksella bonus-kappaleina
Kappaleet > Lokakuussa 2010 julkaistun remasteroidun ja laajennetun version kappaleet

CD 1:
"The Rocker"
"Things Ain't Working Out Down at the Farm" (Lynott)
"Slow Blues"
"Gonna Creep Up on You"
"Suicide"
"Vagabonds of the Western World"
"Gonna Creep Up on You"
"Little Girl in Bloom"
"Sitamoia" (Downey)
"Little Darling"
"Slow Blues"
"Showdown" (Lynott)
"Black Boys on the Corner"
kpl 1-5 BBC Radio One in Concert
kpl 6-7 ja 13 BBC Radio One John Peel-sessio
kpl 8 BBC Radio One Rock On-sessio
kpl 9-12 BBC Radio One Bob Harris-sessio
CD 2:
"Mama Nature Said"
"The Hero and the Madman"
"Slow Blues"
"The Rocker"
"Vagabonds of the Western World"
"Little Girl in Bloom"
"Gonna Creep Up on You"
"A Song for While I'm Away"
"Randolph's Tango"
"Broken Dreams"
"The Rocker" (single-versio)
"Here I Go Again" (Lynott)
"Cruising in the Lizzymobile" (Bell, Downey, Lynott)
"Little Darling" (Lynott)
"Sitamoia"
"Slow Blues" (vuoden 1979 dubattu ja uudelleenmiksattu versio)
"Randolph's Tango" (editoitu radio promo-versio)
"Whiskey in the Jar" (editoitu promo-versio)
kpl 1-8 alkuperäinen albumi
kpl 9-18 bonus-kappaleita
Muusikot

Eric Bell - kitarat
Brian Downey - rummut, perkussiot
Phil Lynott - basso, laulu, akustinen kitara
Jan Schelhaas - urut ("Mama Nature Said" ja "The Hero and the Madman")
Kid Jensen - ääni ("The Hero and the Madman")
Fiachra Trench - jousisovitukset ("A Song For While I'm Away")