Carl Lewis
Urheilu-ura > Maailman huipulla

Lewis aloitti vuonna 1979 opinnot Houstonin yliopistossa ja sai yleisurheiluvalmentajakseen tähtivalmentaja Tom Tellezin. Lewis voitti pikajuoksut vuoden 1980 Yhdysvaltain nuorten mestaruuskilpailuissa. Hän selviytyi myös Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen pituushypyssä ja pikaviestissä, mutta Yhdysvallat päätti lopulta boikotoida Moskovan olympiakisoja. Loppuvuonna Kölnissä Lewis sijoittui viidenneksi huipputasoisessa sadan metrin kilpailussa. Kauden lopussa hänet oli rankattu pituushypyssä maailman kuudenneksi ja 100 metrillä seitsemänneksi.
Lewis keskittyi talvella 1981 voimaharjoitteluun. Hän hyppäsi pituudessa hallimaailmanennätyksen 849 ja hätyytteli 60 metrin maailmanennätystä. Seuraavana kesänä hän paransi 100 metrin ennätyksensä aikaan 10,00 ja voitti useita yliopistomestaruuksia. Roomassa järjestetyssä maailmancupissa hän voitti pituushypyn mutta jäi jalkavamman vuoksi 100 metrillä viimeiseksi. Hänet rankattiin kuitenkin kauden päätteeksi maailman ykköseksi molemmissa lajeissa, ja amerikkalainen Track & Field -lehti valitsi hänet vuoden amerikkalaiseksi yleisurheilijaksi.
Lewis liittyi vuonna 1982 Santa Monica Track Club -yleisurheiluseuraan. Hän opiskeli Houstonin yliopistossa TV- ja radioviestintää vuoteen 1984 saakka, minkä jälkeen hän teki hiukan töitä ABC:n televisioasemalla saadakseen työkokemusta alalta. Pituushypyssä hänen paras tuloksensa vuonna 1982 oli Indianapolisissa hypätty 876.
Lewis selviytyi Helsingin maailmanmestaruuskilpailujen 1983 Yhdysvaltain joukkueeseen hyppäämällä maan karsinnoissa pituudessa kaikkien aikojen toiseksi parhaan tuloksen 879 sekä voittamalla 100 metrin juoksun. Hän voitti myös 200 metrin juoksun maailmanennätystä hipovalla ajalla 19,75, mutta ei juossut matkaa MM-kisoissa. Helsingissä Lewis voitti ylivoimaisesti 100 metrin maailmanmestaruuden ajalla 10,07 ja pituushypyn tuloksella 855. Hän myös toi maansa pikaviestijoukkueen maaliin voittajana maailmanennätysajalla 37,86. Lewis paransi kauden aikana 100 metrin ennätyksensä aikaan 9,97, joka oli silloin historian paras merenpinnan tasolla juostu aika.
Los Angelesin olympiakisavuonna 1984 Lewis oli Yhdysvalloissa jo tähti, jota yleisö ja media seurasivat tarkasti. Hän oli erinomaisessa tuloskunnossa jo maansa olympiakarsinnoissa ja pääsi tavoittelemaan neljää olympiakultamitalia. Lewisin tähden elkeet ja lehdistötilaisuuksien välttely kuitenkin ärsyttivät joitakuita, ja media julkaisi hänestä myös kriittisiä kirjoituksia. Niissä muun muassa vihjailtiin hänen olevan dopingin käyttäjä ja homoseksuaali, mitkä Lewis aina kiisti. Los Angelesin olympialaisissa Lewis voitti kaikki tavoittelemansa neljä kultamitalia (100 metriä, pituushyppy, 200 metriä ja pikaviesti) melko selvillä eroilla. 100 metrillä hänen voittomarginaalinsa oli olympiahistorian suurin, 200 metrillä hän juoksi olympiaennätyksen 19,80, ja pikaviestijoukkueen voittoaika oli jälleen maailmanennätys.
Olympialaisten jälkeisinä vuosina Lewis tavoitteli Bob Beamonin vanhaa pituushypyn maailmanennätystä 890 siinä kuitenkaan onnistumatta. Koska arvokilpailuja ei ollut ennen vuotta 1987, Lewis kilpaili vuonna 1986 harvakseltaan ja keskittyi näyttelijän- ja laulajanuraansa. Hän opiskeli teatteria New Yorkissa ja alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Hän levytti musiikkia sekä esiintyi muutamassa elokuvassa ja televisio-ohjelmassa.
Vuonna 1986 kanadalainen Ben Johnson alkoi voittaa Lewisin toistuvasti 100 metrin kilpailuissa. Lewis ei koskaan hyväksynyt Johnsonin uutta vauhtia, vaan vihjaili sen johtuneen dopingin käytöstä. Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 Lewis otti 100 metrillä hopeaa ennätyksellään 9,93, mutta Johnson rikkoi maailmanennätyksen 10 sadasosaa nopeammalla ajalla. Seuraavana vuonna Soulin olympialaisissa Johnson voitti jälleen, ja Lewis jäi taas hopealle ennätyksellään 9,92. Johnson jäi kuitenkin kiinni dopingtestissä, joten Lewis julistettiin olympiavoittajaksi, maailmanmestariksi edellisen vuoden 100 metrillä, sekä maailmanennätysmieheksi. Lewis voitti 100 metrin voittojensa lisäksi Roomassa pituushypyn ja pikaviestin maailmanmestaruuden, Soulissa pituushypyn olympiakultamitalin, ja otti 200 metrillä olympiahopeaa.
Tokion maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Lewis juoksi 100 metrin maailmanennätyksen 9,86. Pituudessa hän ylitti vihdoin Bob Beamonin maailmanennätystuloksen hypätessään 891, mutta liian kovassa myötätuulessa (+2,9 m/s). Tulos riitti vain hopeaan. Sallitussa tuulessa hän hyppäsi henkilökohtaisen ennätyksensä 887. Barcelonan olympialaisissa 1992 Lewis voitti pituushypyn ja toi pikaviestijoukkueen maaliin maailmanennätysajassa 37,40. Lewis osallistui vielä Atlantan olympiakisoihin 1996, missä hän voitti neljännen pituushypyn olympiakultansa. Hän lopetti uransa seuraavana vuonna.
Lewis oli aktiiviuransa aikana 188 senttimetriä pitkä ja painoi 80 kilogrammaa.