stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moreno Argentin

| Moreno Argentin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1960 (ikä 63)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Lempinimi:  il capo
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  klassikkojen erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1981–1984 1985–1986 1987–1989 1990–1992 1993 1994:  Sammontana Sammontana-Bianchi Gewiss-Bianchi Ceramiche Ariostea Mecair-Ballan Gewiss-Ballan
Suurimmat voitot
 Maantieajon maailmanmestaruus 1986 Liège-Bastogne-Liège 1985, 1986, 1987, 1991 Lombardian ympäriajo 1987 Flanderin ympäriajo 1990 La Flèche Wallonne 1990, 1991, 1994 Italian ympäriajo, 13 etappia Ranskan ympäriajo, 2 etappia Italian maantiepyöräilymestari 1983, 1989 
 Tiedot päivitetty: 10. joulukuuta 2007 
| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Miesten maantiepyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Colorado Springs 1986 | maantieajo |  |
|  Hopeaa | Villach 1987 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Giavera Montello 1985 | maantieajo |  |
Moreno Argentin (s. 17. joulukuuta 1960 San Donà di Piave) on entinen italialainen maantiepyöräilijä, maailmanmestari ja moninkertainen klassikoiden voittaja.
Argentin kilpaili ammattilaisena vuosina 1981–1994. Hän saavutti pronssia maantieajon MM-kilpailussa vuonna 1985 Joop Zoetemelkin ja Greg LeMondin jälkeen. Seuraavana vuonna Argentin voitti maailmanmestaruuden Colorado Springsissä ennen Charly Mottetia ja Giuseppe Saronnia. Vuonna 1987 hän sai MM-hopeaa Stephen Rochen takana.
Argentin voitti Liège-Bastogne-Liègen neljä kertaa, La Flèche Wallonnen kolmesti, Lombardian ympäriajon vuonna 1987 sekä Flanderin ympäriajon vuonna 1990.
Etappikilpailuissa hänen paras saavutuksensa oli Italian ympäriajon kolmas sija vuonna 1984. Hän voitti Girossa yhteensä 13 ja Ranskan ympäriajossa kaksi etappia.
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Maantieajon MM-kilpailu: 1985 pronssia, 1986 kultaa, 1987 hopeaa
Liège-Bastogne-Liège: 1985 voitto, 1986 voitto, 1987 voitto, 1990 kuudes, 1991 voitto, 1993 viides
Lombardian ympäriajo: 1981 toinen, 1987 voitto
Flanderin ympäriajo: 1990 voitto
Milano–San Remo: 1982 kolmas, 1990 neljäs, 1992 toinen
La Flèche Wallonne: 1985 toinen, 1988 toinen, 1990 voitto, 1991 voitto, 1994 voitto
Créteil-Chaville: 1985 toinen
Giro di Romagna: 1982 voitto
Trofeo Matteotti: 1982 voitto
Giro del Veneto: 1984 voitto, 1988 voitto
Giro dell'Appennino: 1989 voitto
Coppa Sabatini: 1983 voitto, 1990 voitto
Giro dell'Emilia: 1987 toinen
GP di Prato: 1981 voitto, 1982 voitto
Giro della Provincia Reggio Calabria: 1988 voitto
Italian maantiepyöräilymestari: 1983, 1989
Saavutuksia > Etappikilpailut

Italian ympäriajo:
1981 etappien 8 ja 12 voitto, toinen etapilla 4
1982 etapin 8 voitto
1983 etappien 7 ja 21 voitto, toinen pistekilpailussa sekä etapeilla 4 ja 16 b
1984 kokonaiskilpailussa kolmas, etappien 3 ja 5 voitto, kolmas mäkikilpailussa sekä etapeilla 19 ja 20
1987 etappien 2, 4 ja 7 voitto
1989 kokonaiskilpailussa 15., kolmas etapilla 17
1993 kokonaiskilpailussa kuudes, etappien 1 a ja 13 voitto, toinen etapilla 15 sekä kolmas etapilla 19
1994 kokonaiskilpailussa 14., etapin 2 voitto
Ranskan ympäriajo:
1990 etapin 3 voitto
1991 etapin 15 voitto
Sveitsin ympäriajo:
1982 etapin 3 voitto
1990 etapin 9 voitto
Tirreno-Adriatico:
1983 etappien 2 ja 3 voitto
1985 etapin 1 voitto
1987 etappien 2 ja 4 voitto
1992 etappien 5, 6 ja 7 voitto
Tanskan ympäriajo:
1985 kokonaiskilpailun voitto
1987 etapin 1 voitto
Tour de Romandie: 1985 prologin voitto
Critérium International: 1988 etapin 1 voitto
Giro del Trentino: 1994 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
Ruta del Sol: etapin 1 voitto
Välimeren ajo: 1993 etapin 6 voitto
Sardinian ympäriajo: 1983 etapin 3 voitto
Subida a Arrate: 1989 etapin 4 voitto
Semaine Cycliste Internationale:
1984 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
1986 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 2 voitto
1987 etapin 3 voitto
1989 etapin 5 voitto
1992 kokonaiskilpailun sekä etappien 4 ja 6 voitto
Coors Classic:
1986 etapin 12 voitto
1987 etapin 19 voitto
Myyrmäen jäähalli

Myyrmäen jäähalli on Vantaalla Myyrmäen urheilupuistossa sijaitseva 2 jäinen jäähalli.
Jääkiekkoilijoiden lisäksi jäähallissa viihtyvät kaukalopallon ja ringeten pelaajat sekä taito- ja muodostelmaluistelijat.
Jäähalli 1:ssä on lisäksi 62 m2 peilisali balettiin, tanssiin sekä oheisharjoitteluun.
Jäähallissa harjoittelee pääsääntöisesti Kiekko-Vantaa, Etelä-vantaan Taitoluistelijat sekä Etelä-Vantaan Urheilijat.
Monster Hunter Rise

| Monster Hunter Rise |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Nintendo eShop ja Steam
Pelisarja:  Monster Hunter
Pelimoottori:  RE Engine
Julkaistu:   26. maaliskuuta 2021
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12 
Alusta:  Nintendo Switch, Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Monster Hunter Rise on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli, joka kuuluu Monster Hunter -pelisarjaan. Peli julkaistiin 26. maaliskuuta 2021 Nintendo Switchille ja 12. tammikuuta 2022 Windowsille.
Monster Hunter Rise kertoo oman alkuperäistarinan, joka alkaa Kamuran kylästä. Kamuran kylä toimii myös pelin pääkeskuksena.
Peli käyttää Capcomin omaa RE Engine -pelimoottoria.
Pelaaminen

Monster Hunter Risen kartta perustuu saumattomaan ympäristöön. Pelin pääteemana pysyy hirviötaistelut. Pelissä keskitytään enemmän pystysuoraan liikkeeseen ja siihen on lisätty uusia liikkumismahdollisuuksia, kuten Wirebug-työkalu, jolla pystyy vetämään pelihahmoa ylöspäin, ja koira, jolla pystyy ratsastamaan.
Kohdatessa hirviön ensimmäisen kerran esitetään lyhyt välikohtaus, joka saa inspiraationsa japanilaisesta kabuki-teatterista.
Vastaanotto

Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut The Guardianin arvostelussa neljä tähteä viidestä. Pelissä oleva moninpeli, jossa pelaajat voivat liittyä tai poistua toistensa peleistä, sai kehuja sen saumattomasta toimivuudesta.
Myynti

Capcom ilmoitti peliä toimitetun neljä miljoonaa kappaletta kolmessa päivässä perjantaille sijoittuneen julkaisun jälkeen. Capcomin ilmoittama lukema sisältää sekä digitaalisen jakelun että fyysiset kappaleet, jotka on lähetetty jälleenmyyjille mutta ei vielä myyty.
Aiheesta muualla

Pelin virallinen sivusto (englanniksi)
Angry Birds Transformers

| Angry Birds Transformers |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rovio Entertainment Hasbro
Julkaisija:  Rovio Entertainment
Jakelija:  Hasbro, Google Play ja App Store
Säveltäjä:  Vince DiCola
Pelisarja:  Angry Birds
Julkaistu:  Suomi, Kanada, Australia, Uusi-Seelanti 25. syyskuuta 2014 iOS 15. lokakuuta 2014 Android 30. lokakuuta 2014
Lajityyppi:  shoot ’em up
Alusta:  Android, iOS, Windows Phone
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Angry Birds Transformers on Rovio Entertainmentin kymmenes Angry Birds -peli, joka julkaistiin lokakuussa 2014 iOS:lle ja Androidille. Peli kehitettiin yhdessä Hasbron kanssa. Hasbro on julkaissut myös pelin mukaisia leluja, joita on mahdollista skannata QR-koodien avulla peliin pelattaviksi hahmoiksi.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Red (punainen lintu)  | … |  Optimus Prime, Ultra Magnus   |
|  Sakke (keltainen lintu)  | … |  Bumblebee   |
|  Tero (isovelilintu)  | … |  Heatwave, Sentinel Prime   |
|  Hemmo (vihreä lintu)  | … |  Grimlock   |
|  Stella (pinkki lintu)  | … |  Arcee, Airachnid   |
|  Ilmo (oranssi lintu)  | … |  Jazz   |
|  Munat  | … |  Ikikipinä ja Munabotit   |
|  Kuningaspossu  | … |  Megatron, Bludgeon, Brawl   |
|  Kätyripossu  | … |  Starscream   |
|  Viiksipossu  | … |  Lockdown   |
|  Korpraalipossu  | … |  Galvatron   |
|  Kokkipossu  | … |  Soundwave/Soundblaster   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Angry Birds -pelisarja
| --- | --- |
Angry Birds::   Angry Birds  Seasons  Rio  Space  Magic  Trilogy  Star Wars  Star Wars II  Go!  Epic  Transformers  Angry Birds 2 
Spin-offit::   Bad Piggies  Stella 
Muuta::   Angry Birds Toons  Angry Birds Blues  Angry Birds Stella  Piggy Tales 
Elokuva::   Angry Birds -elokuva  Angry Birds -elokuva 2 
Transformers
Morbihan

Morbihan (bretoniksi Mor-Bihan, ääntäminen IPA: [mɔʀbiˈɑ̃]) on Ranskan departementti numero 56, joka on saanut nimensä Morbihanin lahden mukaan. Morbihan sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnessa. Departementti on pinta-alaltaan 6 823 neliökilometriä ja siellä on 694 818 (2006) asukasta. Morbihanin pääkaupunki on Vannes. Morbihan on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 42 kantoniin ja 261 kuntaan.
Morbihan oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Morbihan muodostettiin osasta Bretagnen provinssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morbihan Wikimedia Commonsissa
Morbihanin departementin kotisivut (ranskaksi)
Carnacin menhirit sijaitsevat Morbihanissa.
Morbihan'n alueen kartta
Nagu merelaine

|  Nagu merelaine> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Silvi Vrait
Säveltäjä(t):  Ivar Must
Sanoittaja(t):  Leelo Tungal
Euroviisutiedot
Vuosi:  1994
Maa:  Viro
Kieli:  viro
Sijoitus:  24.
Pisteet:  2
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Urmas Lattikas
Nagu merelaine on Silvi Vraitin esittämä kappale, joka edusti Viroa Eurovision laulukilpailussa 1994 Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25. maan joukosta sijalle 24. 2 pisteellä.
Angola kesäolympialaisissa 2020

Angola osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Kyseessä olisi kymmenes kerta, kun Angola osallistuu kesäolympialaisiin. Angolalaisurheilijat ovat saavuttaneet yhden paikan (14 urheilijaa) yhdessä lajissa. (tilanne 19. marraskuuta 2019).
Mitalistit

Ei mitalisteja
Joukkue > Käsipallo

Voitettuaan Afrikan karsintaturnauksen varmisti Angola paikan naisten käsipalloturnaukseen.
Nagqu Dagringin lentoasema

Nagqu Dagringin lentoasema on suunnitteilla oleva lentoasema, joka rakennetaan Senin kaupunkipiirin lähelle prefektuuritason kaupunki Nagquun Tiibetiin. Rakennustöiden on ilmoitettu alkavan vuonna 2012. Lentoasema rakennetaan 4 436 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolelle, joten siitä tulee korkeimmalla paikalla sijaitseva lentoasema maailmassa. Lentoasema tulee sijaitsemaan noin sata metriä korkeammalla kuin vuoteen 2013 asti korkeimmalla sijaitseva Qamdo Bamdan lentoasema, joka sijaitsee myös Tiibetissä. Vuonna 2013 Daocheng Yadingin lentoasema Sichuanin maakunnassa nousi maailman korkeimmalla sijaitsevaksi lentoasemaksi 4 411 metrin korkeuteen.
Vuonna 2015 on ilmoitettu, että tämän lentoaseman rakentamissuunnitelmat jäädytettiin turvallisuuteen liittyvistä varotoimenpiteistä johtuen, eikä niitä jatketa ennen kuin tekniset standardit on saavutettu tälle tyypilliselle lentoasemalle.
Mirja Kuivaniemi

| Mirja Kuivaniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mirja Inkeri Kuivaniemi
Syntynyt: Isojoki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija ja runoilija (aiemmin sihteeri)
Kirjailija
Tyylilajit:  nuortekirjat, näytelmät, romaanit ja runot
Esikoisteos:  Neitoperho, 1984.
Palkinnot
 Vaasan läänin taidepalkinto. 1985.  Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinto. 1989.  Artturi Leinosen palkinto. 1996.  Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Pohjanmaan rahaston kulttuuripalkinto. 2005 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mirja Inkeri Kuivaniemi on Isojoella syntynyt ja Seinäjoella asuva suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan merkonomi ja aloitti kirjoittamisen 1980-luvun alussa ja vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 1996 lähtien.
Elämäkerta

Kuivaniemen isä oli Eino Julius Kiviniemi ja äiti Katri Sylvia (Sylvi) o.s. Kangasjärvi. Hän on koulutukseltaan merkonomi ja asui aikoinaan jonkin aikaa Ruotsissa, sitten Kuoreveden Hallissa, Hämeenlinnassa, Ilmajoella ja vuodesta 1964 lähtien Seinäjoella.
Kuivaniemi toimi pitkään asianajajien sihteerinä eri asianajotoimistoissa. Määrätietoisen kirjoittamisen hän aloitti 1980-luvun alussa ja vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 1996 lähtien. Hän on julkaissut romaaneja, näytelmiä, novellikokoelmia ja nuortenkirjoja sekä yhden runokokoelman. Kirjailijantyön ohella Kuivaniemi on silti toiminut kolumnistina, toimittajana sekä kriitikkona. 1980-luvulla hän oli useita vuosia kulttuurilehti Lakeuden Kutsun toimituskunnan jäsen, 1984–2002, 2006–2010 ja satunnaisesti 2011 sanomalehti Ilkan kulttuuriavustaja: muun muassa kolumnit sekä kirja- ja teatteriarvostelut. 2003–2006 ja 2008 Ortodoksiviesti -lehden kirjallisuuskriitikko.
Teoksia

Heinäsirkat. Näytelmä. 1981.
Akka katees. Näytelmä. 1982.
Älä itke äiti. Näytelmä. 1983.
Lapsuus kuin sadekuuro. TV-runoelma.
Neitoperho. Esikoisromaani. 1984.
Pekka Niemisen kesä. Romaani. 1985.
Tyttö ikkunan takana. Romaani.1986.
Verestä kudottu verkko. Romaani. 1988.
Punainen suru. Romaani. 1989. (Ilmestynyt myös äänikirjana)
Lasillinen Saint Amouria. Runoja. 1991.
Salaperäiset kirjeet. Nuortenromaani. 1991. (Ilmestynyt myös äänikirjana)
Hyvä aviomies. Novelleja. 1992.
Mikset sä vastaa? Nuortenromaani. 1993.
Jää hyvästi, Dublin. Romaani. 1994.
Ihmisten lainaajat. Novelleja. 1996.
Pojat ja pankkiryöstäjä. Nuortenromaani. 1999 (yhdessä Hellevi Salmisen kanssa).
Puhumattomien Naiset. Monologi. 1997.
Hinta. Romaani. 2004.
Virta. Romaani. 2007.
Sudenkuopat. Novelleja. 2009.
Siantappajat. Romaani. 2014
Kuivaniemi on yksi kirjoittajista muun muassa seuraavissa teoksissa:
Kirjailijakuvia 2. 1983.
Suomalaisia Kirjailijakuvia. 1987.
Väkivallasta vapaaksi (toim.) 1996.
Kuivaniemi on osallistunut muun muassa seuraaviin antologioihin:
Pännä. 1969.
Jokivarsilta. 1972.
Asemalaiturilla minusta pusertui kaikki. 1976.
Runo Pohjanmaalla. 1977.
Viisi näytelmää. 1981.
Asuinpaikkana maisema. 1981.
Eteläpohjalaisia pienoisnäytelmiä. 1982.
Näytelmärengas. 1983.
Rakkauden kirjo. 1989.
Kitisen kontio. 1989.
Kirjailija-antologia. Äänikirja. 1990.
Ajatus on lahja. 1992.
Ilossa elämän siivet. Lahden runomaraton. 1993.
Runon vuoksi. 1997.
Kotiutua - Att göra sig hemmastad. 1998.
Suon syvä syli. 1999.
Runua ja tarinoota krannilta. Kirjoituskokoelma 2002.
Lakeuden taivaan alla. Valokuvia ja runoja. 2006.
Lähde. Monitaiteellinen teos. 2009.
Palkintoja

Vaasan läänin taidepalkinto. 1985.
Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinto. 1989.
Artturi Leinosen palkinto. 1996.
Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Pohjanmaan rahaston kulttuuripalkinto. 2005
Kuivaniemi on lisäksi saanut useita palkintoja kirjoituskilpailuissa.
Jäsenyyksiä

Suomen Kirjailijaliitto 1985 -
Suomen Näytelmäkirjailijaliitto, asiakasjäsen.
Pohjanmaan Kirjailijat ry:n kunniajäsen, sihteerinä usean vuoden ajan 1970-luvulla.
Suomen Maakuntakirjailijat ry:n kunniajäsen, johtokunnan jäsen 1987-1993.
Valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 1995-1997.
Pohjanmaan taidetoimikunnan varapuheenjohtaja 1995-1997, puheenjohtaja 1998-2000.
Suomen arvostelijain liitto.
Aiheesta muualla

Tihinen, Anne: Mirja Kuivaniemen Neitoperhon ja Eira Pättikankaan Olkileijona murisee -teoksen eteläpohjalaisesta murteesta.  (Pro gradu -työ)  Oulu:  Oulun yliopisto, 2006.
Sunnuntaivieraana Mirja Kuivaniemi – Mirja Kuivaniemen suosikkilista Seinäjoen kaupunginkirjasto. Arkistoitu 28.10.2020. Viitattu 28.10.2020.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1976

Vuoden 1976 Innsbruckin talviolympialaisten kilpailuohjelmassa oli kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Kilpailupaikkoina oli normaalimäen kilpailussa Toni Seelos Olympiaschanze ja suurmäen kilpailussa Bergiselschanze. Kaikki mitalisijat menivät itävaltalaisille ja itäsaksalaisille hyppääjille.
|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Normaalimäki tulokset |   Hans-Georg Aschenbach (GDR) |   Jochen Danneberg (GDR) |   Karl Schnabl (AUT)  |  |
| Suurmäki tulokset |   Karl Schnabl (AUT) |   Toni Innauer (AUT) |   Henry Glaß (GDR)  |  |
Ahostenlampi

| Ahostenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°02′39″N, 25°35′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Maatianjärveen 
Järvinumero:  14.221.1.309
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,437 km  
Pinta-ala:  1,096 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhostenlampi 
Ahostenlampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Savipohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1972

Vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisten kilpailuohjelmassa oli kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Kilpailupaikkoina oli Ōkurayaman mäkihyppykeskus. Normaalimäen K-piste oli 70 metriä ja suurmäen 90 metriä.
Sapporon mäkihyppykilpailut olivat yksi olympiahistorian parhaiten muistettuja. Isäntämaa Japani saavutti normaalimäessä kolmoisvoiton, suurmäen voittoon hyppäsi tuntematon puolalainen Wojciech Fortuna. Hänen mitalinsa oli samalla Puolan ensimmäinen talviolympialaisten kultamitali.
|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Normaalimäki tulokset |   Yukio Kasaya (JPN) |   Akitsugu Konno (JPN) |   Seiji Aochi (JPN)  |  |
| Suurmäki tulokset |    Wojciech Fortuna (POL) |   Walter Steiner (SUI) |   Rainer Schmidt (GDR)  |  |
Natalie Griffith

Natalie Griffith
Natalie Olivia Griffith (s. 1990) on kanadalaissyntyinen barbadoslainen missi, josta tuli vuonna 2008 Miss Barbados World. Hän pääsi edustamaan maataan Etelä-Afrikassa järjestettyyn vuoden 2008 Miss Maailma -kilpailuun, jossa hän oli semifinalisti ja Miss World Talent.
Natalie Horler

| Natalie Horler |
| --- | --- |
 Horler Eurovision 2013-laulukilpailun lehdistötilaisuudessa Malmössä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Natalie Horler
Aktiivisena:  1990-luku-nykyhetki
Tyylilajit:  eurodance
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Cascada
Levy-yhtiöt:  Zooland Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Natalie Christine Horler (s. 23. syyskuuta 1981 Bonn, Saksa) on saksalaisen eurodance-ryhmä Cascadan laulaja. Hän on sekä Saksan että Englannin kansalainen. Natalien musiikkiura alkoi 1990-luvulla, ja hän liittyi Cascadaan vuonna 2003.
Horler aloitti laulajanuransa laulamalla baareissa ja kasinoilla. 18 vuotta täytettyään hän pääsi työskentelemään eri DJ:den kanssa ja levytti useita kappaleita studiossa. Tämän myötä hän sattumalta tutustui tuleviin bändijäseniinsä DJ Manianin ja Yanouhin. Natalie on myös hakenut Saksalaiseen musiikkiohjelmaan Star Search vuonna 2004, jossa hän esitti Mariah Careyn kappaleen Hero.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Narratologia

Narratologia tarkoittaa narratiivien eli kertomusten ja narratiivisten rakenteiden sekä niiden vaikutusten teoriaa ja tutkimusta eli kertomuksen teoriaa. Termin narratologie esitti ensimmäisen kerran Tzvetan Todorov vuonna 1969 julkaistussa teoksessaan Grammaire du Décaméron. Narratologisella metodilla voi tutkia kaikenlaisia kertomuksia tai tekstejä, vaikka usein narratologia keskittyykin kaunokirjallisten tekstien tutkimukseen. Sitä on kuitenkin joskus sovellettu uutisteksteihin ja sairauskertomuksiin. Tutkimuksen kohteina siinä erotetaan tarina (tapahtuma-aines) ja diskurssi (kertomuksen muoto).
Historiaa

Narratologisen kirjallisuudentutkimuksen taustalla vaikuttaa kielen struktuuria koskeva tutkimus. Sitä 1900-luvun alkupuolella tehneiden strukturalistien kanssa samantapaisia ajatuskulkuja oli venäläisellä formalistien koulukunnalla, jonka piirissä työskenteli lähinnä kielitieteilijöitä, kuten Viktor Šklovski ja Roman Jakobson. Formalistien pyrkimys oli tehdä kirjallisuudentutkimuksesta eksaktia tiedettä ja analysoida taidetta nimenomaan tekniikkana.  He pohtivat kysymystä mikä tekee kirjallisuudesta juuri kirjallisuutta. Tätä piirrettä ryhdyttiin kutsumaan "kirjallisuudellisuudeksi" (venäjäksi literaturnost, ranskaksi littérarité, englanniksi literariness).[lähde? ]
Venäläis-yhdysvaltalaisen Roman Jakobsonin välityksellä formalistien tutkimussuunta jatkoi matkaansa Moskovasta Prahaan ja edelleen länteen. Jakobsonin kollega Prahassa oli René Wellek, joka julkaisi yhdessä Austin Warrenin kanssa teoksen Theory of Litérature (1949), joka vaikutti kirjallisuuden tutkimukseen ja opetukseen useiden vuosikymmenten ajan. Jakobson muutti 1940-luvun alussa Yhdysvaltoihin. New Yorkissa hän tutustui myös maanpaossa olevaan Claude Lévi-Straussiin, joka sovelsi Jakobsonilta omaksumiaan ideoita omaan strukturalistiseen antropologiaansa ja etnologiaansa. Lévi-Straussin ansiosta strukturalismista tuli erittäin suosittua Ranskassa 1950-luvun puolivälissä. Kirjallisuudentutkijoista varsinkin Roland Barthes, Gérard Genette, Julia Kristeva ja Tzvetan Todorov ovat soveltaneet strukturalistista metodia kirjallisuuden tutkimiseen.[lähde? ]
Kirjallisuustieteessä oltiin erityisen kiinnostuneita kertomuksen teoriasta. Narratologiaa onkin kutsuttu kertomustieteeksi, jossa keskitytään kertomuksen “kielioppiin”. Se on edelleen vallitseva tutkimussuunta länsimaisessa kirjallisuuden tutkimuksessa. Narratologien pyrkimyksenä oli luoda sellainen välineistö, jolla saattoi tutkia mitä tahansa kertomusta ja kaikenlaisia kertovia, myös ei-fiktiivisiä tekstejä. Tutkimuksessa on kuitenkin keskitytty ensisijaisesti fiktiivisten tekstien tutkimiseen.