stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katharine Hepburn
Yksityiselämä > Lapsuus ja nuoruus

Katharine Hepburnin vanhemmat olivat suffragetti Katharine Martha Houghton (1878–1951) ja urologi Thomas Norval Hepburn (1879–1962). Katharine oli perheen toiseksi vanhin lapsi. Hänellä oli viisi sisarusta: Thomas ”Tom” Houghton Hepburn (1905–1921), Richard Houghton Hepburn (1911–2000), Robert Houghton Hepburn (1913–2007), Marion Houghton Hepburn Grant (1918–1986) ja Margaret Houghton Hepburn Perry (1920–2006).
Hepburnin isä kannusti lapsiaan, erityisesti tyttöjä, uimaan, ratsastamaan, golfaamaan ja pelaamaan tennistä ja Katharine menestyikin kaikissa näissä lajeissa. Kaunoluistelussa hän voitti pronssia Madison Square Gardenin luistelukerhossa. Golfissa hän ylsi aina semifinaaliin Connecticutin Young Women’s Golf Championship -kisoissa. Erityisesti hän nautti kuitenkin uimisesta ja pulahti usein kotinsa edustalla olevaan kylmään veteen vielä kahdeksankymppisenäkin.
Onnellinen lapsuus koki kovan kolauksen, kun 3. huhtikuuta 1921 Hepburn löysi rakkaan isoveljensä Tomin hirttäytyneenä ullakolta. Tämä oli kuollessaan vain 15-vuotias. Perhe ei myöntänyt itsemurhan mahdollisuutta, sillä he pitivät Tomia onnellisena poikana, jolla ei ollut mitään syytä itsemurhaan. Sen sijaan he väittivät, että kyseessä oli eräästä näytelmästä peräisin oleva temppu, joka oli epäonnistunut. Hepburn oli täysin murtunut ja vajosi masennukseen. Hän vetäytyi muiden lasten läheisyydestä ja hänellä oli tämän jälkeen enimmäkseen kotiopettaja. Useiden vuosien ajan hän käytti Tomin syntymäaikaa omanaan. Vasta omaelämäkerrassaan hän paljasti oikean syntymäaikansa.
Hepburn kävi koulua Oxford Schoolissa (nykyään Kingswood-Oxford School) West Hartfordissa, Connecticutissa. Sieltä hän siirtyi Bryn Mawr Collegeen. Hepburn erotettiin määräajaksi opinahjostaan kotiintuloajan rikkomisen ja tupakoinnin takia. Vuosia myöhemmin hän myös paljasti, että kävi pimeän tultua naku-uinnilla opiskelupaikan suihkulähteessä. Hepburn suoritti historian ja filosofian tutkinnon vuonna 1928. Samana vuonna oli hänen ensiesiintymisensä Broadwaylla, Night Hostess -näytelmässä. Hepburn löysi tiensä teatteriin, ja hän oli tehnyt päätöksen tulla näyttelijäksi. Hänen teatteriuransa alku oli ohdakkeinen eikä ollut ottaa tuulta alleen. Saavutettuaan lopulta läpimurtonsa The Warrior’s Husband-näytelmässä, agentti Leland Hayward löysi hänet ja pyysi mukaansa Hollywoodiin näyttelemään Erokirja-elokuvan naispääosan.
Yksityiselämä > Aikuisikä

Valmistujaisvuonna tapahtui muitakin merkittäviä asioita Hepburnin elämässä. Hän meni naimisiin Bryn Mawrissa tapaamansa liikemies Ludlow (”Luddy”) Odgen Smithin kanssa. Avioliitto oli myrskyisä, ja he asuivat yhä vähemmän aikaa yhdessä, kun Hepburn matkusti työnsä perässä. He erosivat Meksikossa 1934. Ludlow pelkäsi, että meksikolainen avioero ei olisi laillinen, joten hän hankki toisen avioeron Yhdysvalloissa 1942. Muutaman päivän kuluttua tästä hän meni uudestaan naimisiin toisen naisen kanssa. Hepburn ilmaisi toistuvasti kiitollisuutensa Ludlowin rahallisesta ja henkisestä tuesta uransa alkuvaiheessa. Ludlow pysyi Hepburnin ja tämän perheen elinikäisenä ystävänä. Hepburn päätti, ettei enää mene naimisiin, ja pysyi päätöksessään. Hänellä oli kuitenkin monikymmenvuotinen suhde naimisissa olevaan Spencer Tracyyn tämän kuolemaan vuonna 1967 asti.
21. syyskuuta 1938 Hepburn oli kotonaan Old Saybrookissa Connecticutissa, kun hurrikaani iski heidän taloonsa ja tuhosi sen. Hepburnin onnistui paeta täpärästi ennen kuin talo suistui alas kallioilta. Omaelämäkerrassaan Minä hän kertoo menettäneensä 95 % tavaroistaan hurrikaanissa, mukaan lukien Viattomuuden kukka -elokuvasta (Morning Glory) saamansa Oscar-patsaan, joka myöhemmin löydettiin vahingoittumattomana.
Hepburn oli ateisti.
Yksityiselämä > Hepburn ja Tracy

Hepburn näytteli ensimmäistä kertaa Spencer Tracyn kanssa vuonna 1942 George Stevensin ohjaamassa elokuvassa Tie miehen sydämeen (Woman of the Year). Näyttelijöiden kemiat kohtasivat myös valkokankaan takana, ja heidän välilleen syntyi vuosikymmeniä kestänyt romanssi. Tracy oli mennyt naimisiin Louise Treadwellin kanssa vuonna 1923, mutta katolilaisuuteensa vedoten hän ei koskaan eronnut vaimostaan. 
Hepburn ja Tracy kätkivät suhteensa suurelta yleisöltä, eivätkä ikinä asuneet yhdessä lukuun ottamatta Tracyn elämän viimeisiä vuosia. Myös silloin he pitivät omat asuntonsa.
Useimmat heidän yhteisistä elokuvistaan painottavat pariskuntien kohtaamia ongelmia, kun he yrittävät löytää suhteeseensa oikean voimatasapainon. He esiintyivät yhdessä yhteensä yhdeksässä elokuvassa.
Yksityiselämä > Kuolema

Katharine Hepburn kuoli 96-vuotiaana 29. kesäkuuta 2003 kotonaan Old Saybrookissa, Connecticutissa. Hänet on haudattu Cedar Hillin hautausmaalle Hartfordiin, Connecticutiin. Myös Broadwaylla muistettiin Hepburnin mittavaa teatteriuraa, ja Broadwayn valot himmennettiin tunniksi näyttelijän muistoksi.
A. Scott Berg julkaisi kirjansa Kate Remembered vain 13 päivää Hepburnin kuoleman jälkeen.
Hepburnin toiveiden mukaisesti hänen henkilökohtainen omaisuutensa huutokaupattiin Sothebyn huutokaupassa New Yorkissa 2004. Huutokaupattavana oli Hepburnin vuosien varrella keräämä suuri määrä hänen uraansa liittyvää materiaalia. Lisäksi joukossa oli henkilökohtaisia esineitä, kuten Hepburnin itsensä veistämä rintakuva Spencer Tracystä (sitä käytettiin rekvisiittana Arvaa kuka tulee päivälliselle? -elokuvassa, jossa se on pöydällä, jonka ääressä Sidney Poitier soittaa puhelun) sekä hänen öljyvärimaalauksiaan. Huutokaupasta saadut useat miljoonat dollarit Hepburn oli testamentannut perheelleen ja läheisille ystävilleen.
Kirjalliset julkaisut

Afrikan kuningatar eli Miten menin Afrikkaan Bogartin, Bacallin ja Hustonin kanssa ja olin tulla hulluksi. (The Making of the African Queen or How I Went to Africa With Bogart, Bacall and Huston and Almost Lost My Mind, 1987.) Helsinki: Tammi, 1988.
Minä. (Me. Stories of My Life, 1991.) Helsinki: WSOY, 1992.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Katharine Hepburnin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
BBC News: Film star Katharine Hepburn dies. (englanniksi)
Hollywood Reporter (Web archive): Four-time Oscar winner Katharine Hepburn dies. (englanniksi)
Katharine Hepburn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Smith, Zadie: The Divine Mrs H. The Guardian. (englanniksi)
José Luíz Barbosa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  José Luíz Barbosa |  José Luíz Barbosa |  José Luíz Barbosa |  |
Maa:   Brasilia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | 800 m |  |
|  Pronssia | Rooma 1987 | 800 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 1987 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Budapest 1989 | 800 m |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Mar del Plata 1995 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Caracas 1983 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | 800 m |  |
José Luíz Zequinha Barbosa (s. 27. toukokuuta 1961 Três Lagoas, Mato Grosso do Sul) on brasilialainen keskimatkojen juoksija, joka kilpaili arvokilpailuissa pääasiassa 800 metrin juoksussa.
Barbosa saavutti ulkoratojen MM-kilpailujen 800 metrillä hopeaa Tokiossa 1991 ajalla 1.44,24 ja pronssia Roomassa 1987 ajalla 1.43,76. Hän karsiutui samalla matkalla välierissä Helsingissä 1983 ja Stuttgartissa 1993, toisissa alkuerissä Ateenassa 1997 sekä alkuerissä Göteborgissa 1995.
Olympialaisissa Barbosa sijoittui 800 metrillä neljänneksi Barcelonassa 1992 ja kuudenneksi Soulissa 1988 sekä karsiutui välierissä Los Angelesissa 1984 ja Atlantassa 1996. 1 500 metrin juoksussa hän karsiutui alkuerissä Soulissa 1988.
Barbosa voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 800 metrillä Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,49. Hän sai samalla matkalla MM-hopeaa Budapestissa 1989 ajalla 1.45,55, ja keskeytti loppukilpailun Torontossa 1993.
Barbosa saavutti Pan-Amerikan kisoissa 800 metrillä kultaa Mar del Platassa 1995 ajalla 1.46,02 sekä hopeaa Caracasissa 1983 ajalla 1.46,65 ja Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,37.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metriä | 1.43,08 | Rieti | 6. syyskuuta 1991 |
| 1 500 metriä | 3.40,91 | Zürich | 16. elokuuta 1995 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metriä | 1.45,43 | Pireus | 8. maaliskuuta 1989 |
Juudaksen tuoli

Alkeellinen Juudaksen tuoli nähtävillä kidutusmuseossa, Saksan Freibugissa
Juudaksen tuoli on kidutusväline, jota käytti väittämän mukaan Espanjan inkvisitio. Sen toiminta perustuu istuimen keskelle asennettuun terään, jonka yläpuolella uhria riiputetaan tai hän joutuu riiputtamaan itse itseään käsivoimiensa varassa. Kun käsivoimat ehtyvät, uhri joutuu laskeutumaan terän päälle niin, että se aiheuttaa suurta vahinkoa sukupuolielimille ja peräaukolle.
Aiheesta muualla

Judas Cradle
Juho-Pekka Rantala

Juho-Pekka Rantala (s. 1962 Seinäjoki) on suomalainen televisio- ja radiotoimittaja, joka on työskennellyt Yleisradiossa vuodesta 1987. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.
Rantala aloitti Yle-uransa 1987 A-studion kesätoimittajana. Hän on toimittanut A-studion lisäksi Yle TV1:ssä lukuisia muita ajankohtaisohjelmia mm. ohjelmia A-piste, A-raportti, A-bros. ja Ulkolinja. Rantala muistetaan myös kriittisistä ja kovatempoisista vaalitenteistä vuoden 2006 presidentinvaaleissa. Vuodesta 2007 alkaen hän on toiminut tuottajana Ylen asiaohjelmissa. Hän on perustanut ja johtaa toimitusta, joka tekee TV1:n alkuillan hyväntuulista asiaohjelmaa Puoli seitsemän.
Vuoden 2013 alusta vuoden 2021 loppuun Rantala teki Yle Radio 1 -kanavalle viikoittaista talouden suoraa keskusteluohjelmaa Mikä maksaa?. 2010-luvulla Rantala tuli tunnetuksi myös television pitkäaikaisen haastatteluohjelman Itse asiassa kuultuna haastattelijana.
Hänen harrastuksiinsa kerrotaan kuuluvan kirjallisuuden ja kuntoilun lisäksi junioriurheilun tukitehtävät.[lähde? ] Savossa kasvaneena hänen on kuultu luonnehtivan itseään ikuisesti henkiseksi kuopiolaiseksi - mutta ei savolaiseksi.[lähde? ]
Juhlalevy (Reijo Viidan albumi)

| Juhlalevy Reijo Viita |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1964–1981
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Salix Ay
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 72.03
 Levy-yhtiö: Salix Ay
Reijo Viidan muut julkaisut
| Maailman matkamies 1980 | Juhlalevy 2007 | Vuosien takaa 2009 |
Juhlalevy on Reijo Viidan kokoelma-albumi, jonka on koonnut tamperelainen Salix Ay. Alkuperäisäänitteinä on käytetty alkuperäisiä masternauhoja. Kullervo Linna -säätiö on tukenut levyn tekoa.
Kappaleet

Elämän valttikortit
Haaveita tanssilavan luona
Harmaa kylä kertoo
Illan ensimmäinen tango
Ilta kotikujalla
Iltarusko
Kadotettu onni
Kohtalon kukka
Koskipuisto
Kultainen tango
Lucianella
Metsuri on metsuri
Miksi poistuit luotani
Miksi ystävä vain mulle
Mona Lisa
Moskovan valot
Mua varten ei
Muistojen Inari
Muistojen polku
On monta kertaa
Pustan ruusu
Syksyn sävel
Tyttö Helsingin
Unikuva
Yö Volgalla
Yöorvokki
José María Gironella

| José María Gironella> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1917 Darníus, Gerona, Espanja
Kuollut: 2003 (85–86 vuotta)
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
José María Gironella (1917 Darníus, Gerona, Espanja – 2003) oli espanjalainen kirjailija.
Gironella keskeytti katolisen seminaarin ja toimi ennen sisällissotaa useissa ammateissa. Sisällissodassa hän liittyi kansallismielisiin. Sodan päätyttyä hän työskenteli toimittajana.
Gironella julkaisi 1945 esikoisrunokokoelmansa ja 1946 esikoisromaaninsa Un hombre. Hänen pääteoksensa on historiallinen romaanitrilogia Sypressit uskovat Jumalaan (Los cipreses creen en Dios, 1953), Un millón de muertos (1961) ja Ha estallado la paz (1966). Hän käsittelee siinä sisällissodan syitä ensimmäisenä Espanjassa. Teos sai erinomaisen vastaanoton. Hän kirjoitti myös novelleja, matkakirjoja ja esseekokoelman.
Suomennetut teokset

Sypressit uskovat Jumalaan: romaani espanjalaisesta perheestä sisällissodan aattovuosilta 1–2 (Los cipreses creen en Dios), suom. Maija Westerlund, Otava 1958
Juuda

Juuda ja Tamar Horace Vernetin kuvaamana (1840).
Portugalilainen ääripiirros, jossa esiintyy nimi Juuda (jehuda).
Juuda on Vanhassa testamentissa Jaakobin ja Lean poika, josta Juudan heimon sanotaan polveutuneen.
Juudan heimo oli alkujaan vain yksi Israelin 12 heimosta, mutta se kasvoi vähitellen niistä ylivoimaisesti suurimmaksi ja merkittävimmäksi. Sen mukaan ovatkin juutalaiset saaneet nimensä. Juudan heimon mukaan sai nimensä myös Juudan kuningaskunta, joka syntyi, kun Israelin kuningaskunta Salomon kuoleman jälkeen jakautui kahtia.
Aiheesta muualla

Juuda suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Juha Mäkipää

Juha Mäkipää (s. 1946) on suomalainen prikaatikenraali.
Mäkipää on toiminut Maanpuolustuskorkeakoulun opettajana, sotilasasiamiehenä Saksassa sekä materiaalilaitoksen osastopäällikkönä. Sotavarustepäällikkönä hän toimi 2002–2005. Hänet nimitettiin apulaismaavoimapäälliköksi 2005. Everstiksi hänet ylennettiin 1998 ja prikaatikenraaliksi 2005.
Juho-Tuomas Appel

| Juho-Tuomas Appel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1983 (ikä 41) Kristiinankaupunki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  L
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2012
Seurat:  Kärpät (SML)   Hokki (Mestis)   RoKi (SS)   KooKoo (Mestis)   Sport (Mestis)   Kiekko-Laser (SS)   Neuilly-sur-Marne (Ligue Magnus)
Juho-Tuomas Appel (s. 23. tammikuuta 1983 Kristiinankaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan Kärpissä 13 SM-liigaottelua. Hän pelasi lisäksi Mestiksessä, Suomi-sarjassa ja Ranskassa.
Appel on kotoisin Kristiinankaupungista, mutta muutti jo ala-asteikäisenä Ouluun ja pelasi siellä juniorivuotensa lukuun ottamatta yhtä JYP-kautta B-juniori-ikäisenä. Appel debytoi liigassa jo kaudella 2001–2002, kun hän pelasi Kärpissä. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi Jari Viuhkolan ja Jari Laukkasen kanssa samassa ketjussa. Appel siirtyi Hokkiin armeijansa takia vuonna 2003 ja pelasi siellä vuoteen 2006. Hän siirtyi Hokista RoKiin opintojensa takia, mutta vaihtoi kesken kauden KooKoohon. Sieltä Appel siirtyi kaudeksi 2007–2008 Sportiin, jossa pelasi vuoden ja palasi takaisin Ouluun Kiekko-Laseriin.
Kiekko-Laserissa Appel pelasi kaksi kautta Suomi-sarjaa. Sen jälkeen hän siirtyi Neuilly-sur-Marneen Ranskan 1. divisioonaan. Appel valittiin sarjan tähdistökentälliseen, ja Neuilly-Sur-Marne nousi kauden päätteeksi Ranskan pääsarjaan. Hän pelasi vielä kauden joukkueessa mutta lopetti sen jälkeen uransa.
Jukka Kuusivuori

Jukka Kuusivuori (s. 21. heinäkuuta 1980 Kuopio) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen  jääkiekkomaalivahti.
Hän pelasi pitkään alasarjoja, kunnes hän liittyi Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Kuusivuori pääsi heti pelaamaan, mutta loukkaantuminen keskeytti hänen kautensa.
Syksyllä 2006 Kuusivuori käväsi Forssan Palloseurassa, mutta palasi Vantaalle, jossa hän jäi kolmosvahdiksi. Tammikuussa hän palasi Forssaan, jossa hän pelasi ykkösmaalivahtina. Kaudeksi 2007–2008 Kuusivuori lähti pelaamaan Serbiaan.
Vuonna 2010 hän aloitti maalivahtivalmentajana Kajaanin Hokissa.
Kuusivuori on kuulunut KooKoon valmennusryhmään vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Serbian sinivalkoinen kiekkosoturi – Jukka Kuusivuori luo kiekkouraa Belgradissa
Jonathan Sacks

Sacks vuonna 2006
Jonathan Sacks (8. maaliskuuta 1948 – 7. marraskuuta 2020) oli Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kansainyhteisön suurrabbi 1991–2013. Sitä ennen hän oli ollut muun muassa Western Marble Arch Synagogan hengellinen johtaja ja Jews’ Collegen rehtori. Hän oli myös collegen juutalaisen filosofian professori ja vieraileva teologian professori Lontoon King's Collegessa. Sacks kirjoitti yli 20 kirjaa uransa aikana, joista viimeinen, Morality: Restoring the Common Good in Divided Times, julkaistiin vain kuukausia ennen hänen kuolemaansa.
Kuningatar Elisabet II löi Sacksin ritariksi vuonna 2005. Sacks voitti vuonna 2016 Templeton-palkinnon, joka on 1,1 miljoonan punnan arvoinen.
Näkemyksiä

Vuonna 2016 Sacksin mukaan länsimainen sivilisaatio on romahduksen partaalla, koska nuori sukupolvi ei halua lastenkasvatuksen vastuuta. Sacks piti putoavaa syntyvyyttä ongelmana, jota valtio ja markkina eivät kykene ratkaisemaan. Sacks ennusti, että lopulta eurooppalainen yhteiskunta tulee kuolemaan demografisen kriisin vuoksi. Sacks varoitti, että massamaahanmuutto ei ole ratkaisu, sillä maahantulijoiden integroimiseen osaksi yhteiskuntaan liittyy ongelmia. Sacksin lisäksi vain kourallinen julkisuudenhenkilöitä on nostanut laskevan syntyvyysluvun vakavaksi yhteiskunnalliseksi ongelmaksi.
Aiheesta muualla

Chief Rabbi Sir Jonathan Sacks
Jonathan Sadowski

| Jonathan Sadowski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. marraskuuta 1979 (ikä 44)  Chicago, Illinois
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Paul Antonio (She’s the Man)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jonathan Sadowski (s. 23. marraskuuta 1979 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten elokuvasta She’s the Man, jossa hän näytteli Viola Hastingsin ystävää, Paul Antoniota.
Sadowski syntyi Chicagossa, Illinoisissa ja kävi Mount Carmel High Schoolia sekä University of Illinois at Urbana-Champaignia, josta hän valmistui pääaineenaan taiteet.
Ennen rooliaan Paul Antoniona Sadowski työskenteli The Griddle Cafe -nimisessä kahvilassa.
Osittainen filmografia

| Vuosi | Elokuva/TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2000 | ET on MTV | Oma itse |
| 2003 | NCIS Rikostutkijat (1 jakso) | Luutnantti Norski |
| 2004 | The Division (1 jakso) | Bruce Kelso |
| 2006 | She’s the Man | Paul Antonio |
| 2007 | Die Hard 4.0 | Trey |
| 2007 | House (1 jakso) | Tri. Mason |
| 2007 | Chuck (1 jakso) | Laszlo Mahnovski |
| 2008 | Terminator: Sarah Connorin aikakirjat (3 jaksoa) | Sayles |
| 2009 | Friday the 13th | Wade |
| 2009 | The Goods: Live Hard, Sell Hard | Blake |
Aiheesta muualla

Jonathan Sadowski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jonathan Rodríguez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Javier Rodríguez Portillo
Syntymäaika: 6. heinäkuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Florida, Uruguay
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: SL Benfica
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013- | Peñarol | 38 | (15) |
| 2015- | → SL Benfica (laina) | 1 | (0) |
| 2015- | → SL Benfica B (laina) | 6 | (7) |
Maajoukkue
| 2014- | Uruguay | 7 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. heinäkuuta 2015.
Jonathan Javier Rodríguez Portillo (6. heinäkuuta 1993, Florida) uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa lissabonilaista SL Benficaa, jossa on lainalla montevideolaisesta Peñarolista. Ammattilaisuransa Rodrígues aloitti 2013 Peñarolissa. Tammikuussa 2015 hän siirtyi lainalle Benficaan. Hän pelasi sitä ennen Peñarolissa 38 ottelua tehden niissä 15 maalia. Benficassa hän on pelannut suurimmaksi osaksi sen B-joukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa Benfican pääjoukkueessa Rodríguez pelasi 11. huhtikuuta 2015 Académicaa vastaan.
Rodríguez on pelannut Uruguayn maajoukkueessa seitsemän ottelua tehden yhden maalin. Ensimmäisen ottelunsa Rodríguez pelasi 10. lokakuuta 2014 ystävyysottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki Omania vastaan ystävyysottelussa 13. lokakuuta 2014. Rodríguez edusti Uruguayta myös vuoden 2015 Copa Américassa pelaten turnauksessa yhdessä ottelussa.
Tilastot > Seurajoukkue

| Kausi | Joukkue | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013-14 | Peñarol | 27 | 11 |
| 2014-15 | Peñarol | 11 | 4 |
| 2014-15 | SL Benfica B | 6 | 7 |
| 2014-15 | SL Benfica | 1 | 0 |
Tilastot > Maajoukkue

| Vuosi | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 4 | 1 |
| 2015 | 3 | 0 |

| Maalit maajoukkueessa> # | Maalit maajoukkueessa> Päivä | Maalit maajoukkueessa> Vastustaja | Maalit maajoukkueessa> Rodríguezin maali   (Ottelun lopputulos) | Maalit maajoukkueessa> Ottelutyyppi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 13. lokakuuta 2014 |  Oman | 0–3   (0–3) | Ystävyysottelu |
Juha Nieminen

Juha Nieminen (s. 31. elokuuta 1967 Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija. Nieminen edusti pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita, Jyväskylän Kiriä, Hyvinkään Tahkoa, Haminan Palloilijoita ja Kinnarin Pesistä. Hyvinkään Tahkossa pelatessaan Nieminen saavutti yhden SM-hopean kaudella 1996. Nieminen pelasi urallaan kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1993 ja 1994. Nieminen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 360 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 17 kunnaria ja 231 tavallista juoksua, toi 174 juoksua ja keräsi 1 210 kärkilyöntiä. Nieminen pelasi urallaan 27 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 65 kärkilyöntiä. Nieminen pelasi urallaan 34 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 25 tavallista juoksua, toi 25 juoksua ja keräsi 114 kärkilyöntiä.
Niemisen sisko Riikka Sallinen on Suomen maineikkaimpia naisjääkiekkoilijoita ja myös veli Lasse pelasi jääkiekkoa pitkään pääsarjatasolla.
Juho-Teppo Berg

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. marraskuuta 1992 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Tornio, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: PS Kemi
Pelinumero: 21
Junioriseurat
2003–2009: TP-47
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2009 | TP-47 | 29 | (1) |
| 2010–2011 | Assi IF | 22 | (11) |
| 2011 | RoPS | 15 | (0) |
| 2011 | → Santa Claus | 1 | (0) |
| 2012 | TP-47 | 17 | (3) |
| 2012–2014 | Assi IF | 44 | (12) |
| 2015– | PS Kemi | 18 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 146 | (28) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U16 | 7 | (0) |
| 2009 | Suomi U17 | 8 | (0) |
| 2011 | Suomi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. helmikuuta 2016.
Juho-Teppo Aksel Berg (s. 25. marraskuuta 1992 Tornio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2015 Ykkösessä pelaavaa PS Kemi Kingsiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Berg teki debyyttinsä Ykkösessä TP-47:n paidassa vain 14-vuotiaana. Berg pelasi kaudella 2010 pohjoisruotsalaisessa Assi IF:ssä, jossa hän viimeisteli 10 maalia 21 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän ehti pelata ruotsalaisseuran riveissä vain yhden ottelun, jossa teki yhden maalin ennen siirtymistään Rovaniemen Palloseuraan. Hän teki liigadebyyttinsä 19. toukokuuta 2011 Myllykosken Palloa vastaan ja pelasi kaudella 15 ottelua, ollen kahdesti aloituskokoonpanossa.
Berg on pelannut poikamaajoukkueissa yhteensä 17 ottelua.
Jonathan Soriano

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Soriano Casas
Syntymäaika: 24. syyskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: El Pont de Vilomara, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Red Bull Salzburg
Pelinumero: 26
Junioriseurat
2000–2001: Espanyol
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2005 | Espanyol B | 70 | (32) |
| 2002–2009 | Espanyol | 43 | (3) |
| 2006 | → Almería (laina) | 17 | (6) |
| 2007 | → Poli Ejido (laina) | 12 | (2) |
| 2009 | → Albacete (laina) | 11 | (3) |
| 2009–2012 | Barcelona B | 79 | (55) |
| 2012– | Red Bull Salzburg | 132 | (112) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. heinäkuuta 2016.
Jonathan Soriano Casas (s. 24. syyskuuta 1985 El Pont de Vilomara, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa itävaltalaista Red Bull Salzburgia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.