stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sega Mega Drive
Myynti

Konsoli oli Segan menestynein pelikonsoli myyden yli 40 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Lisälaitteet

Sega julkaisi kaksi lisälaitetta Mega Driven ominaisuuksien parantamiseksi. Ensimmäinen on Sega Mega-CD (Sega CD Yhdysvalloissa), laitteella on mahdollisuus pelata pelejä CD-ROM formaatissa. Toinen lisäosa on 32-bittinen Sega 32X, lisäosalla pystyy pelaamaan 32-bittisiä pelejä pelikasetin välityksellä.
Lisälaitteet > Sega Mega CD

Laitteella pystyy toistamaan tavallisia CD-levyjä sekä pelejä CD-ROM formaatissa.
Lisälaitteet > Sega 32 X

Sega 32X, suunniteltiin lisäämään Mega Driven käyttöikää, ennen Sega Saturnin julkaisua. Laiteella pystyy pelaamaan 32-bittisiä pelejä.
Pelit

Aladdin
Altered Beast
Bubsy
Comix Zone
Desert Strike (jatko-osat Jungle Strike ja Urban Strike)
Dune 2
Earthworm Jim 1 & 2
Ecco the Dolphin 1 & 2
Golden Axe 1, 2 & 3
Gunstar Heroes
Kid Chameleon
Lion King
Mortal Kombat 1, 2 & 3
Mickey Mouse: The Castle of Illusion
NHL Hockey
Phantasy Star II - IV
Quackshot
Road Rash I & II
Shining Force I & II
Shinobi-pelisarja
Sonic-sarjan pelit:
Sonic the Hedgehog
Sonic the Hedgehog 2
Sonic the Hedgehog 3
Sonic & Knuckles
Sonic 3D: Flickies' Island
Sonic Spinball
Dr. Robotnik's Mean Bean Machine
Streets of Rage I - III
Street Fighter II
Syndicate
Toejam & Earl
Zero Wing (tunnetaan lauseesta All your base are belong to us)
Vectorman
Shadow Of The Beast
Tekniset ominaisuudet

Prosessori: 16/32-bittinen Motorola 68000
Kellotaajuus: 7,61 MHz (PAL) / 7,67 MHz (NTSC)
Ääniprosessori: 8-bittinen Zilog Z80A
Kellotaajuus: 3,55 MHz (PAL) / 3,58 MHz (NTSC)
Keskusmuisti: 64 kilotavua
Ääniprosessorilla 8 kilotavua
Tekniset ominaisuudet > Grafiikka

Grafiikkapiiri: VDP (Video Display Processor)
Paranneltu versio Sega Master Systemin VDP:stä, joka puolestaan perustuu Texas Instrumentsin TMS9918:een
Paletti:
512 väriyhdistelmää
61 eri väriä ruudulla yhtä aikaa
varjo- ja korostus -efektiä käyttämällä voidaan jopa kolminkertaistaa värien määrä
Värejä voi vaihtaa keskellä ruudun piirtämistä, saaden 61 muuta väriä
Hyvä esimerkki tästä on Sonic the Hedgehog -pelit, joissa käytettiin tätä tekniikkaa veden väreihin.
Resoluutio:
PAL: 320×240 pikseliä
NTSC: 320×224 pikseliä
Tekniset ominaisuudet > Ääni

Pää-äänipiiri: Yamaha YM2612 – 6-kanavainen FM-synteesi
5 normaalia FM kanavaa, 1 FM/DAC kanava
Lisä-äänipiiri: Texas Instruments SN76489 – 4-kanavainen ohjelmoitava äänigeneraattori
3 äänigeneraattoria, joissa kussakin 4 oktaavia ja yksi kohinageneraattori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sega Mega Drive Wikimedia Commonsissa
Sega Mega Drive (Arkistoitu – Internet Archive) Sega Archives -sivulla (japaniksi)
Mega Drive Open Directory Project -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Neljännen sukupolven pelikonsolit
CD-i
Commodore CDTV
LaserActive
Neo-Geo
Sega Mega Drive (Sega Genesis)
Super A'Can
Super Nintendo Entertainment System
PC Engine
PC Engine SuperGrafx
Mega Drive model 2 Sega CD 2 ja 32X lisälaitteilla varustettuna
Sega Genesis 2
Simona Krupeckaitė

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Simona Krupeckaitė EM-kilpailuissa 2015. |  Simona Krupeckaitė EM-kilpailuissa 2015. |  Simona Krupeckaitė EM-kilpailuissa 2015. |  |
Maa:   Liettua
Naisten ratapyöräily
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pruszków 2009 | 500m aika-ajo |  |
|  Kultaa | Ballerup 2010 | keirin |  |
|  Hopeaa | Manchester 2008 | 500m aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Manchester 2008 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Ballerup 2010 | 500m aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Apeldoorn 2011 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2012 | eräajo |  |
|  Pronssia | Melbourne 2004 | 500m aika-ajo |  |
|  Pronssia | Pruszków 2009 | eräajo |  |
|  Pronssia | Pruszków 2009 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Ballerup 2010 | eräajo |  |
|  Pronssia | Ballerup 2010 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Apeldoorn 2018 | keirin |  |
| Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Panevėžys 2012 | keirin |  |
|  Kultaa | Panevėžys 2012 | joukkuesprintti |  |
|  Kultaa |  Saint-Quentin-en-Yvelines 2016 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Pruszków 2010 | keirin |  |
|  Hopeaa | Berliini 2017 | keirin |  |
|  Pronssia | Pruszków 2010 | eräajo |  |
|  Pronssia | Panevėžys 2012 | eräajo |  |
|  Pronssia | Saint-Quentin-en-Yvelines 2016 | keirin |  |
|  Pronssia | Saint-Quentin-en-Yvelines 2016 | joukkuesprintti |  |
Simona Krupeckaitė (s. 13. joulukuuta 1982 Utena) on liettualainen ratapyöräilyn maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 170 cm.
Krupeckaitė voitti 500 metrin aika-ajon maailmanmestaruuden Pruszkówissa 2009 maailmanennätysajalla 33,296. Hän voitti keirinin maailmanmestaruuden Ballerupissa 2010. MM-hopeaa hän on saavuttanut 500 metrin aika-ajossa 2008 ja 2010 sekä eräajossa 2008, 2011 ja 2012. MM-pronssia hän sai 500 metrin aika-ajossa 2004, eräajossa 2009 ja 2010, joukkuesprintissä 2009 ja 2010 sekä keirinissä 2018.
Krupeckaitė voitti 2012 Euroopan-mestaruuden sekä keirinissä että Gintarė Gaivenytėn parina joukkuesprintissä. EM-hopeaa hän sai keirinissä 2010 sekä EM-pronssia eräajossa 2010 ja 2012. Hän saavutti kultaa eräajossa sekä pronssia keirinissä ja joukkuesprintissä 2016. Keirinin EM-hopeaa h'n sai 2017.
Krupeckaitė sijoittui 2004 Ateenan olympialaisissa 500 metrin aika-ajossa neljänneksi ja eräajossa seitsemänneksi. Pekingissä 2008 hän oli eräajossa kahdeksas. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui eräajossa viidenneksi ja keirinissä seitsemänneksi.
Krupeckaitė teki 200 metrin lentävän lähdön maailmanennätyksen 10,793 Moskovassa 29. toukokuuta 2010. Ennätyksen rikkoi Anna Meares 2012.
Krupeckaitė voitti maailmancupin kilpailut 500 metrin aika-ajossa, eräajossa ja keirinissä Calissa 2008 ja Pekingissä 2009. Keirinin hän voitti myös Calissa 2011, Lontoossa 2012 ja Hongkongissa 2016.
Krupeckaitė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 2009 ja 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simona Krupeckaitė Wikimedia Commonsissa
Supayalat

| Supayalat |
| --- | --- |
 Supayalat myöhemmin väritetyssä valokuvassa.
Burman kuningatar
 1878–1885  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1859 tai 1860
Kuollut: 1925 Rangoon
Puoliso:  Thibaw
Supayalat (1859 tai 1860 – 1925) oli Burman eli nykyisen Myanmarin viimeisen kuninkaan Thibawin vaimo ja maan kuningatar. Supayalatin on usein kuvailtu käyttäneen maan todellista valtaa heikon miehensä kulisseissa. Burman Konbaung-dynastian itsenäisyys päättyi brittien vastaisessa kolmas anglo–burmalaisessa sodassa vuonna 1885. Hallitsijapari karkotettiin Intian Ratanagiriin. Thibaw kuoli vuonna 1916 ja Supayalatin sallittiin palata Burmaan kolme vuotta myöhemmin. Hän vietti lopun elämäänsä kotiarestissa köyhissä olosuhteissa Rangoonissa.
Elämäkerta

Supayalat syntyi eri lähteiden mukaan joko vuonna 1859 tai 1860. Hänen äitinsä oli Burman kuningas Mindonin leski Sinpyumashin. Supayalatin aviomies Thibaw oli Mindonin poika toisen vaimon kautta ja näin myös Supayalatin velipuoli. Thibaw nousi Burman kuninkaaksi isänsä kuoltua käydyn verisen valtaistelun jälkeen vuonna 1878. Thibawin nostattivat valtaan Burman hovi, jonka jäsenet pitivät nuorta kuningasta helposti ohjailtavana.
Thibawia on pidetty isäänsä heikompana hallitsijana. Supayalatin ja ministeri Taingda Mingyin onkin katsottu käyttäneen todellista valtaa kuninkaan taustalla. Supayalatin uskotaan myös sekaantuneen miehensä 80–100 sukulaisen joukkomurhaan helmikuussa 1879. Hänen miehensä sai verilöylyn jälkeen pahan maineen, mutta samalla oli raivattu tieltä monet hänen mahdollisista kilpailijoistaan. Supayalat tunnettiin aikalaislähteissä julmana ja ahneena, sekä kateellisena miehelleen. On tosin mahdollista, että aikalaislähteet ovat liioitelleet hänen mainettaan. Supayalat itse kiisti useampaan otteeseen syyllisyytensä vuoden 1879 murhiin. Hänen vaikutusvaltansa mieheensä oli kuitenkin selvä. Supayalat esimerkiksi esti miestään ottamasta uusia vaimoja, kun taas esimerkiksi Mindonilla oli ollut yli sata jalkavaimoa. Thibawin valtakaudella Supayalatilla oli myös vaikutusta Burman hovin jyrkkään kantaan brittejä vastaan. Epäonnistunut diplomatia ja brittien provosointi esimerkiksi tullimaksuilla johti osaltaan kolmanteen ja viimeiseen anglo–burmalaiseen sotaan. Kyse oli kuitenkin myös valtakamppailusta brittien ja Ranskan välillä.
Brittijoukot hyökkäsivät Burmaan vuonna 1885, kun burmalaiset olivat kieltäytyneet noudattamasta brittien antamaa uhkavaatimusta esimerkiksi maan ulkopolitiikan hallinnasta. Lyhyen sodan päättyessä britit saapuivat maan pääkaupunki Mandalayihin 28. marraskuuta. He valtasivat Mandalayn Kultaisen palatsin ja vangitsivat hallitsijaparin. Supayalat, Thidaw ja parin tyttäret karkotettiin Brittiläisen Intian Ratanagiriin. Tuhannet burmalaiset olivat seuraamassa hallitsijaparin siirtoa Mandalaysta heidät Intiaan vieneelle laivalle Iravadi-joella. Thidaw kuoli sydänkohtaukseen Intiassa vuonna 1916. Kolme vuotta myöhemmin Supayalatin sallittiin palata Burmaan. Hän vietti loppuelämänsä kotiarestissa Rangoonissa. Burmassa hänestä tuli nousevan kansallisen liikkeen tärkeä symboli ja hän säilytti brittienvastaiset mielipiteensä loppuunsa saakka. Tästä huolimatta hän eli Rangoonissa varsin köyhissä olosuhteissa. Supayalat kuoli vuonna 1925 ja hänelle järjestettiin juhlalliset hautajaiset.
Supayalat sai Thibawin kanssa kaikkiaan kuusi lasta. Parin ainoa poikalapsi kuoli vain kuuden kuukauden ikäisenä. Kirjailija F. Tennyson Jesse kuvaili Supayalatia teoksessaan The Lacquer Lady.
Supayalat ja hänen miehensä Thibaw valokuvassa Burman leijonavaltaistuimella.
Supayalatin ja Thibawin neljä tytärtä valokuvassa vuodelta 1914.
Supayalatin hauta Yangonissa eli entisessä Rangoonissa.
Sofieron linna

Sofieron linna Helsingborgissa
Sofieron linna on Helsingborgin kaupungissa samannimisessä Helsingborgin kunnassa, Ruotsissa, sijaitseva linna, joka alun perin oli Ruotsin kuninkaallisen perheen käytössä. Sen rakennutti vuonna 1864 tuolloinen prinssi Oskar ja hänen puolisonsa Sophia kesälinnakseen.
Nykyiseen kokoonsa linna laajennettiin, kun Oskarista tuli kuningas Oskar II. Vuonna 1905 prinssi Kustaa Aadolf ja hänen puolisonsa Margareta saivat linnan haltuunsa, kun Oskar II antoi sen parille häälahjaksi. Margareta pystytytti linnan lähelle puutarhan, ja linna toimi pariskunnan virallisena kesänviettopaikkana.
Kuningas Kustaa VI Aadolf testamenttasi Sofieron linnan Helsingborgin kunnalle, jolle se siirtyi kuninkaan kuoltua vuonna 1973. Nykyisin linna toimii ravintolana, kahvilana, sekä ajoittain myös galleriana. Kesäisin linnan mailla järjestetään joskus myös konsertteja.
Sofieron linnan puisto voitti Euroopan kauneimman puiston palkinnon vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sofieron linna
Sofiero slott och slottsträdgård (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Syötti (vuoden 1995 elokuva)

| Syötti> L’Appât |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bertrand Tavernier
Käsikirjoittaja:   Colo Tavernier  Bertrand Tavernier 
Tuottaja:   René Cleitman  Frédéric Bourboulon 
Säveltäjä:  Philippe Haïm
Kuvaaja:  Alain Choquart
Leikkaaja:  Luce Grunewaldt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Hachette Première et Compangie  Little Bear Productions  France 2 Cinéma  M6 Films 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syötti (ransk. L’Appât) on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1995. Se kertoo tytöstä ja kahdesta pojasta, jotka toteuttavat murhan tytön toimiessa ”syöttinä”.
Syötti perustuu Morgan Sportèsin vuonna 1990 ilmestyneeseen romaaniin L’Appât. Elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Kultaisella karhulla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Marie Gillain   | … |   Nathalie Magnan   |
|   Olivier Sitruk   | … |   Eric   |
|   Bruno Putzulu   | … |   Bruno   |
|   Richard Berry   | … |   Alain   |
|   Philippe Duclos   | … |   Antoine   |
|   Marie Ravel   | … |   Karine   |
|   Clotilde Courau   | … |   Patricia   |
|   Jean-Louis Richard   | … |   ravintolanpitäjä   |
|   Christophe Odent   | … |   Laurent   |
|   Jean-Paul Comart   | … |   Michel   |
|   Philippe Héliès   | … |   Pierre   |
|   Jacky Nercessian   | … |   Monsieur Tapiro   |
|   Alain Sarde   | … |   Philippe   |
|   Daniel Russo   | … |   Jean-Pierre   |
|   Philippe Torreton   | … |   poliisipäällikkö   |
|   François Berléand   | … |   Durieux   |
Sterzing

| Sterzing Vipiteno |
| --- | --- |
 Sterzingin keskusta
 vaakuna
 Sterzing
 Koordinaatit: 46°53′N, 11°26′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Etelä-Tiroli
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Friedrich Karl Messner
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,17 km²
Korkeus:  948 m
Väkiluku (2014):  6 803
 – Väestötiheys:  205 as./km²
 
 www.vipiteno.eu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sterzing (ital. Vipiteno) on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa, pohjoisessa Italiassa lähellä Brennersolaa. Vuonna 2014 kunnassa asui 6 803 ihmistä. Pinta-alaltaan se on 33 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys on 205 as./km². Kunnan asukkaista 75,03 prosenttia ilmoitti puhuvansa äidinkielenään saksaa ja 24,67 prosenttia italiaa vuoden 2001 väestönlaskennassa. Sterzingin läpi virtaa Eisack-joki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sterzing Wikimedia Commonsissa
Sterzingin viralliset sivut
Etelä-Tirolin maakunta
Ahrntal |
Aldein |
Algund |
Altrei |
Andrian |
Auer |
Badia |
Barbian |
Bolzano |
Brenner |
Brixen |
Bronzolo |
Bruneck |
Burgstall |
Corvara |
Deutschnofen |
Eppan |
Feldthurns |
Franzensfeste |
Freienfeld |
Gais |
Gargazon |
Glurns |
Graun im Vinschgau |
Gsies |
Hafling |
Innichen |
Jenesien |
Kaltern |
Karneid |
Kastelbell-Tschars |
Kastelruth |
Kiens |
Klausen |
Kuens |
Kurtatsch |
Kurtinig |
Laas |
Laives |
Lajen |
Lana |
Latsch |
Laurein |
La Val |
Lüsen |
Mals |
Mareo |
Margreid |
Marling |
Martell |
Meran |
Mölten |
Montan |
Moos in Passeier |
Mühlbach |
Mühlwald |
Nals |
Naturns |
Natz-Schabs |
Neumarkt |
Niederdorf |
Olang |
Partschins |
Percha |
Pfalzen |
Pfitsch |
Plaus |
Prad |
Prags |
Prettau |
Proveis |
Rasen-Antholz |
Ratschings |
Riffian |
Ritten |
Rodeneck |
Salorno |
San Martin de Tor |
Sand in Taufers |
Santa Cristina Gherdëina |
St. Leonhard in Passeier |
St. Lorenzen |
St. Martin in Passeier |
St. Pankraz |
Sarntal |
Schenna |
Schlanders |
Schluderns |
Schnals |
Sëlva |
Sexten |
Sterzing |
Stilfs |
Taufers im Münstertal |
Terenten |
Terlan |
Tiers |
Tirol |
Tisens |
Toblach |
Tramin |
Truden |
Tscherms |
Ulten |
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix |
Urtijëi |
Vadena |
Vahrn |
Villanders |
Villnöß |
Vintl |
Völs am Schlern |
Vöran |
Waidbruck |
Welsberg-Taisten |
Welschnofen
Sinister Vibes

| Sinister Vibes Hard Action |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Astral Studio, Tampere
 Julkaistu: 12. kesäkuuta 2015
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 35.21
 Levy-yhtiö: Svart
Hard Actionin muut julkaisut
|   | Sinister Vibes 2015 | Hot Wired Beat 2017 |
Singlet albumilta Sinister Vibes
 ”Dead Dogs” Julkaistu: 30. lokakuuta 2014
Sinister Vibes on Hard Actionin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2015.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Imperiumi : 
Inferno : 
Kaaoszine : 
Noise.fi : 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Janne Rintala arvioi albumin maanläheiseksi ja oikeaoppiseksi hard rock -albumiksi, joka on velkasuhteessa 1970-luvun rock- ja punkmusiikille. Metallimusiikkilehti Infernon Mika Kuusinen piti albumia niin ikään mainiona lisänä garage rock -levytysten perinteikkääseen joukkoon, ja totesi yhtyeen nostaneen kierroksia ”Dead Dogs” -esikoissinglestä. Hänestä räyhäkkään startin saanut kone jokseenkin hyytyy puolenvälin jälkeen, eikä yhtye kykene ”vielä” käymään genrelle tunnusomaisesti vaadittavilla ylikierroksilla loppuun saakka. Kaaoszinen Jyri Kinnari piti debyyttialbumia katu-uskottavana, jota ei ole onnekseen viilattu liian timanttiseksi. Hän ei myöskään pitänyt mahdottomana yhtyeen nousemista johtavien retrorock-yhtyeiden kastiin. Niin ikään Noisen Mikko Nissinen piti yhtyettä kotimaisen rokkikukkoilun suurimmaksi nimeksi. Jokseenkin negatiivisena asiana hän piti laulaja Gyntsän Hellacoptersin Nicke Anderssonilta ottamia vaikutteita, ja toivoi lisää röyhkeyttä ja omaperäistä hyökkäävyyttä tulkintaan.
Kappaleet

Dead Dogs – 3.29
Chosen Few – 2.46
Cut to the Bone – 3.35
Night Moves – 4.07
Deadweight (Cut Me Loose) – 4.00
Watch Me Burn – 3.31
Hey You – 2.57
Sinister Vibes – 3.37
Gunpoint – 2.42
No Lesson Learned – 4.37
Kokoonpano

Gyntsä – laulu, kitara
Ville – kitara
Aapee – basso
Markus – rummut
Springbok Radio

Springbok Radio on vuosina 1950–1985 toiminut Etelä-Afrikan ensimmäinen kaupallinen radiokanava. Kanava esitti ohjelmistoa englanniksi ja afrikaansiksi. Kanava toimi Etelä-Afrikan julkisen palvelun yleisradioyhtiön South African Broadcasting Corporationin alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Springbok Radio Preservation Society of South Africa (afrikaansiksi) (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinta 2010

| Eurovision laulukilpailu 2010>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |

Juontaja(t):  Mikko Peltola  Jaana Pelkonen
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  15
Semifinaalissa:  10
Voittaja:  Kuunkuiskaajat ”Työlki ellää”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 2009  2011 ► 
Suomen euroviisukarsinta 2010 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustuskappale vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuun. Karsinnat käytiin 30. tammikuuta 2010.
Karsintojen formaattia uudistettiin siten, että karsintoihin kutsuttiin 11 artistia, edellisen vuoden tangokuninkaallinen sekä kolme kisaajaa avoimen kilpailun kautta. Toisena uudistuksena oli avoin karsinta, johon kuka tahansa artisti saattoi lähettää oman kappaleensa ehdolle Suomen edustuskappaleeksi. Näistä Ylen raati valitsi 30 kappaletta äänestykseen, joista äänestettiin kolme parasta alkueriin. Kolme alkuerää järjestettiin Ylen studiolla Ristimäessä ja lopuksi finaali Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa.
Yhteensä 15 artistia kilpaili kolmessa alkukarsinnassa. Kussakin alkukarsinnassa oli viisi esitystä: neljä kutsuartistia ja yksi avoimen kilpailun kautta tullut artisti. Kunkin alkukarsinnan kolme parasta artistia pääsi suoraan finaaliin, minkä lisäksi Ylen raati valitsi pudonneista yhden kappaleen finaaliin niin sanotun villin kortin turvin. Finaalissa oli näin yhteensä kymmenen esitystä, joista kolme parasta pääsi toiselle kierrokselle eli niin sanottuun superfinaaliin. Superfinaalissa äänestettiin karsinnan varsinainen voittaja, josta tuli Suomen edustaja Oslon euroviisuissa.
Finaalilähetys keräsi 1 004 000 televisiokatsojaa. Voiton vei Kuunkuiskaajat kappaleellaan ”Työlki ellää”.
Alkukarsinnat > 1. alkukarsinta (8.1.2010)

| Järjestys | Esittäjä | Kappale | Jatkossa | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Amadeus | ”Anastacia” | Kyllä | Tangokuninkaallinen |
| 2 | Nina Lassander | ”Cider Hill” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
| 3 | Bääbs | ”You Don’t Know Tomorrow” | Ei | Avoimesta kilpailusta |
| 4 | Boys of the Band | ”America (I Think I Love You)” | Ei | Kutsukilpailusta |
| 5 | Pentti Hietanen | ”Il mondo è qui” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
Alkukarsinnat > 2. alkukarsinta (15.1.2010)

| Järjestys | Esittäjä | Kappale | Jatkossa | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Monday | ”Play” | Ei | Kutsukilpailusta |
| 2 | Antti Kleemola | ”Sun puolella” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
| 3 | Heli Kajo | ”Annankadun kulmassa” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
| 4 | Sister Twister | ”Love at the First Sight” | Kyllä | Avoimesta kilpailusta |
| 5 | Veeti Kallio | ”Kerro mulle rakkaudesta” | Ei | Kutsukilpailusta |
Alkukarsinnat > 3. alkukarsinta (22.1.2010)

| Järjestys | Esittäjä | Kappale | Jatkossa | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Maria Lund | ”Sydän ymmärtää” | Villi kortti | Kutsukilpailusta |
| 2 | Osmo Ikonen | ”Heaven or Hell” | Ei | Kutsukilpailusta |
| 3 | Kuunkuiskaajat | ”Työlki ellää” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
| 4 | Linn | ”Fatal Moment” | Kyllä | Avoimesta kilpailusta |
| 5 | Eläkeläiset | ”Hulluna humpasta” | Kyllä | Kutsukilpailusta |
Finaali (30.1.2010)

| Sija | Järjestys | Esittäjä | Kappale | Lauluntekijä(t) | Äänet | Jatkossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. | 1 | Maria Lund | ”Sydän ymmärtää” | Valtteri Tynkkynen (säv.), Maria Lund (san.), Heikki Salo (san.) | 6 663 | Ei |
| 10. | 2 | Antti Kleemola | ”Sun puolella” | Antti Kleemola (säv. & san.), Mikko Karjalainen (san.) | 3 907 | Ei |
| 7. | 3 | Linn | ”Fatal Moment” | Sebastian Holmgård (säv. & san.), Linn Nygård (san.) | 7 135 | Ei |
| 8. | 4 | Pentti Hietanen | ”Il mondo è qui” | Lasse Heikkilä (säv.), Petri Kaivanto (san.), Stefano De Sando (san.) | 6 671 | Ei |
| 6. | 5 | Heli Kajo | ”Annankadun kulmassa” | Heli Kajo (säv. & san.) | 11 443 | Ei |
| 3. | 6 | Nina Lassander | ”Cider Hill” | Janne Hyöty (säv.), Paul Oxley (säv. & san.) | 17 132 | Kyllä |
| 5. | 7 | Amadeus | ”Anastacia” | Risto Asikainen (säv. & san.), Ilkka Vainio (san.) | 12 250 | Ei |
| 4. | 8 | Sister Twister | ”Love at the First Sight” | Jonas Olsson (säv.), Elin Blom (säv. & san.) | 15 377 | Ei |
| 1. | 9 | Eläkeläiset | ”Hulluna humpasta” | Kristian Voutilainen (säv.), Onni Waris (säv. & san.) | 20 051 | Kyllä |
| 2. | 10 | Kuunkuiskaajat | ”Työlki ellää” | Timo Kiiskinen (säv. & san.) | 18 333 | Kyllä |
Finaali (30.1.2010) > Superfinaali

| Sija | Järjestys | Esittäjä | Kappale | Äänet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 10 | Kuunkuiskaajat | ”Työlki ellää” | 48 139 (42,0 %) |
| 2. | 6 | Nina Lassander | ”Cider Hill” | 43 282 (37,8 %) |
| 3. | 9 | Eläkeläiset | ”Hulluna humpasta” | 23 120 (20,2 %) |

Finaalilähetyksen aikana rekisteröitiin yhteensä 233 503 puhelin- ja tekstiviestiääntä, joista finaalissa annettiin 118 962 ja superfinaalissa 114 541 ääntä.
Finaali (30.1.2010) > Viisukuppilan fanipalkinto

Viisukuppilan fanipalkinnon voitti Heli Kajo.
Aiheesta muualla

Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
Suomen euroviisukarsinta 2010 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:   1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:   2020  2021  2022  2023  2024  2025
Simona Noja

Simona Noja Odetten roolissa baletissa Joutsenlampi, ympärillään corps de ballet (2004).
Simona Noja (s. 9. maaliskuuta 1968 Huedin, Romania) on romanialainen balettitanssija. Hän oli vuodesta 1995 kiinnitettynä tanssijaksi Wienin valtionoopperassa Itävallassa. Vuodesta 2010 hän on toiminut Wienin valtionoopperan balettikoulun johtajana.
Noja aloitti 1. soolotanssijana Romanian valtionoopperassa Cluj-Napocassa, sen jälkeen hän siirtyi Deutsche Oper am Rheiniin Düsseldorfiin, sitten Deutsche Oper Berliniin ja vihdoin 1995 tanssijaksi Wienin valtionoopperan balettiin. Hänen puolisonsa on Boris Nebyla, jonka kanssa hän on perustanut Simona Noja -kulttuurisäätiön ja johtanut Ballett- und Tanz Studio Dance Arts in Wien -yhdistystä vuoteen 2010, jonka jälkeen hän siirtyi Valtionoopperan balettikoulun johtoon.
Noja edusti Suomea vuonna 1995 Benois de la Danse -balettikilpailussa.