stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aseistakieltäytyminen Suomessa
Historia > Kohu Karvian erityistyölaitoksesta

Asepalvelusta kokonaan kieltäytyneet Jehovan todistajat määrättiin muita pidempään 16 kuukauden vankeusrangaistukseen Karvian erityistyölaitokselle, jonka olot olivat hyvin huonot. Laitoksen sisälämpötila oli talvisin vain noin 10°C. 8–10 henkilöä majoittui 21 tuntia vuorokaudesta huoneessa, jossa oli yksi kuivakäymälä. Huoneen hajun arvellaan olleen hirvittävä, koska huussissa ei ollut tiivistä kantta. Laitoksen pesuhuoneessa oli vain 6 allasta, joista vain yhdestä tuli lämmintä vettä.
Monesti Jehovan todistajille määrättiin vielä vuoden verran lisää aikaa siviilipalveluksen suorittamisen jälkeen. He viettivät laitoksessa keskimäärin 2 vuotta.
Karvian työlaitos sai julkisuutta kun ruotsalainen Se-lehti julkaisi toukokuussa 1968 reportaasin ”suomalaisesta keskitysleiristä”. Reportaasissa oli muun muassa kuvia piikkilanka-aidoista ja sen takana seisovista laihoista miehistä. Vähän myöhemmin Nya Pressenin julkaisemassa artikkelissa todettiin että Karvian leiri ”näyttää aivan natsikeskitysleiriltä”.
Sosialidemokraattien Bror Lillqvist teki hallitukselle kirjallisen kysymyksen leirin olosuhteista. Kohun seurauksena presidentti Urho Kekkonen vieraili Karvian työlaitoksella 12. elokuuta 1968 ja keskusteli laitoksessa olleiden Jehovan todistajien kanssa. Vierailun jälkeen Kekkonen pyysi silloin sosiaali- ja terveysministeriön vanhempana hallitussihteerinä toiminutta K. J. Långia laatimaan raportin Jehovan todistajien asemasta asevelvollisina. Lång suositteli raporttinsa loppulausunnossa Jehovan todistajien vapauttamista asevelvollisuudesta.
Kohu johti siihen, että presidentti Kekkonen lakkautti Karvian erityistyölaitoksen vuonna 1969. Vuonna 1969 säädettiin laki aseettomasta siviilipalveluksesta, jonka mukaan vakaumuksen tutkintamenettelyllä voitiin ohjata asevelvollinen siviilipalvelukseen. Kieltäytymisperusteeksi hyväksyttiin uudessa vuoden 1969 laissa myös yhteiskunnalliset ja "rationaaliset" syyt ensimmäistä kertaa.
Historia > Yllytysoikeudenkäynnit – reservin kieltäytyminen mahdollistuu (1969)

Vuonna 1967 Erik Schüller kehotti Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan Vanhalla ylioppilastalolla kieltäytymään asepalveluksesta. Aseista kieltäytymiseen yllytys oli säädetty rikokseksi jatkosodan aikana, joten Suojelupoliisi ilmiantoi Schüllerin. Hänen tueksi Suomessa kerättiin kahden tuhannen ihmisen lista, jotka myös yllyttivät aseistakieltäytymiseen. Kun viranomaiset sivuuttivat listan, rauhanaktivistit toimittivat nimilistan itse Suojelupoliisille ja lehdistölle. Syytetyt suhtautuivat Yllytysoikeudenkäynneissä oikeuslaitokseen epäkunnioitavasti ja tekivät oikeus- ja puolustuslaitoksen naurunalaiseksi, jolloin presidentti armahti kaikki syytetyt.
Reservin kieltäytyminen tuli mahdolliseksi vuonna 1969, kun laki aseettomasta palveluksesta ja siviilipalveluksesta astui voimaan. Reservinkieltäytyjällä tarkoitettiin aseistakieltäytyjää, joka kieltäytyi osallistumasta kertausharjoituksiin tai olemasta osa sotilasreserviä asepalveluksen suorittamisen jälkeen. Kieltäytyminen oli mahdollista uskonnollisista syistä ja eettisistä omantunnonsyistä.
Historia > Siviilipalveluksen suosio kasvaa

Vuonna 1972 Asevelvollisten tutkijalautakunnan päätösten valitusten käsittely siirtyi puolustusministeriöltä oikeusministeriöön. Oikeusministeriö harvoin kuitenkaan muutti lautakunnan päätöstä. 1970-luvulta alkaen omantunnon syistä kieltäytyminen nousi uskonnollisia syitä merkittävämmäksi ja aseistakieltäytyjien määrä kasvoi vuoteen 1982 asti. Samalla myös lautakunnan hylkäävien päätösten määrä lisääntyi 80-luvulle tultaessa, nousten aina 16,7%:in asti vuonna 1983.
Historia > Vakaumuksentutkintalautakuntien lakkauttaminen (1985)

Aseistakieltäytyjä Pentti Haaparannan hakemus siviilipalvelukseen hylättiin ja hänet määrättiin vankilaan. Amnesty International määritteli Haaparannan mielipidevangiksi. Haaparanta vaihtoi hakemuksessaan "tolstoilainen" sanan "gandhilaiseksi" ja kun uusi hakemus tällöin hyväksyttiin, tuli koko tutkintalautakuntajärjestelmä naurunalaiseksi. Presidentti armahti Haaparannan tämän seurauksena.
Siviilipalveluksen osallistujien määrä kasvoi 1980-luvulla jo tuhanteen. Vakaumuksentutkintalautakunta reagoi kasvaneisiin hakemusmääriin hylkäämällä yhä enemmän hakemuksia. Vuonna 1974 perustettu Siviilipalvelusmiesliitto alkoi vaatia tutkintalautakunnan lakkauttamista.
Siviilipalveluslain uudistaminen aloitettiin 1980-luvun taitteessa. Puolustusministeriön asettaman valtakunnansovittelija Keijo Liinamaan työryhmä esitti siviilipalvelukselle kokonaismaanpuolustuksellista tavoitetta, joka keräsi kritiikkiä rauhanjärjestöiltä. Työryhmän esityksestä kriisin aikana siviilipalveluksen suorittaneet osallistuisivat ensiapuun ja väestönsuojeluun. Kun Veikko Pihlajamäki nousi puolustusministeriksi vuonna 1983 aloitti hän lain muuttamisen. Pihlajamäki piti ongelmallisena, että asepalveluksesta kieltäytyneitä tuomittiin vankeuteen, kun he kieltäytyivät siitä yhä Asevelvollisten tutkijalautakunnan hylkäävän päätöksen jälkeen. Pihlajamäki näki, että ihmisten vakaumuksellisten näkemysten tutkiminen luotettavasti oli hyvin vaikeaa.
Vakaumuksen tutkinnasta luovuttiin vuonna 1985 säädetyllä väliaikaislailla, joka oli voimassa vuosina 1987–1991. Väliaikaislain säännöksillä sovitettiin yhteen uskonnon- ja omantunnon vapaus sekä maanpuolustusvelvollisuus. Vuoden 1987 laki vapautti Jehovan todistajat asepalveluksesta kokonaan. Uudessa laissa siviilipalveluksen kesto piteni jälleen 16 kuukauteen. Amnesty International julisti kymmenkunta miestä mielipidevangiksi.
Historia > Reservinkieltäytyminen synnyttää täydennyspalveluksen (1987)

Rauhanjärjestöjen Sotareservistä rauhanrakentajaksi -kampanja pyrki 1980-luvun puolivälissä saamaan miehet eroamaan sotilasreservistä.
Täydennyspalvelus tuli syntyi vuonna 1987 uuden siviilipalveluslain tullessa voimaan. Lain mukaan täydennyspalvelukseen määrättiin aina ne, joilla oli voimassa oleva kutsu puolustusvoimien kertauspalvelusharjoitukseen. Muut Siviilipalveluskeskus sai kutsua oman harkinnan mukaan. Henkilöitä, joilla ei ollut puolustusvoimien kertauspalvelusmääräystä ei alkujaan kutsuttu täydennyspalveluskoulutukseen.
Kymmenen vuotta myöhemmin käytäntö muuttui ja 1990-luvulla kaikki armeijasta eronneet alettiin kutsua täydennyspalveluskoulutukseen. Vuonna 2007 tämä käytäntö kirjattiin lakiin ja palvelus alkoi koskea kaikkia.
Historia > Sivareiden lakko ja sen vaikutukset vuoden 1992 siviilipalveluslakiin

Siviilipalvelukseen osallistujat aloittivat työnseisauksen. Lakkoon osallistuneet 400 miestä kieltäytyivät tekemästä työtä noin neljä viikkoa. Tämän seurauksena ministeriö aloitti uuden lain valmistelun. Vuoden 1991 siviilipalveluslain valmistelussa oli lähtökohtana kehittää siviilipalvelusta itsenäisenä palvelusmuotona.
Vuonna 1992 voimaan tullut laki irroitti siviilipalveluksen puolustushallinnosta lähes kokonaan. Kesto lyheni 13 kuukauteen. Myös yleishyödyllisille järjestöille annettiin rajoitettu oikeus toimia siviilipalveluksen palveluspaikkana.
Historia > Sivareiden vapauttaminen asevelvollisuudesta myös sodan aikana (2008)

Vuoden 2008 alussa voimaan tulleen siviilipalveluslain mukaan siviilipalvelukseen hakemisen perusteeksi ei enää edellytetä eritellysti joko uskonnollista tai eettistä vakaumusta. Asevelvollinen, jonka vakaumukseen perustuvat syyt estävät häntä suorittamasta asevelvollisuuslaissa säädettyä palvelusta, vapautetaan sen suorittamisesta ja määrätään suorittamaan siviilipalvelusta. Toisin kuin aiemmin vapautus asevelvollisuudesta koskee myös erityisoloja (normaaliajan vakavat häiriötilanteet ja liikekannallepano).
Vuonna 2015 Krimin konfliktin myötä Siviilipalveluskeskus alkoi etsiä ulkopuolisia kouluttajia, sillä ennätykselliset noin tuhat hakijaa oli paljon keskukselle itselleen koulutettavaksi. Täydennyspalveluskoulutuksia alkoivat tällöin järjestämään myös muun muassa pelastuskoulutuslaitokset.
Täydennyspalveluskoulutusta järjestetään tänä päivänä Siviilipalveluskeskuksen, Lapinjärvi, lisäksi Lohjan Meriturvassa, Porin Turvallisuuskeskuksella, Kokkolassa ja Inarissa Rauhankasvatusinstituutti sekä Pelastusopistolla Kuopiossa. Koulutuserien määrä oli vuonna 2023 38 kpl, joista ulkopuolella järjestettyjä oli 20 kpl ja Lapinjärvellä järjestettyjä 18 kpl.
Aiheesta muualla

Eroa-armeijasta.fi.
Sivarikeskus.
On vaikea olla tuntematta itseään rikolliseksi. Yle Puhe 2.3.2015.
Siviilipalveluslaki (1446/2007).
Asevelvollisuusjärjestelmän yhteiskunnallisia vaikutuksia: kansantalous, aluetalous, opinnot ja työelämä. Puolustusministeriö 13.3.2007.
Puoli vuotta elämästä – aseistakieltäytyjän vankilatuomio. Yle Elävä arkisto 4.12.2005.
Siviilipalveluslainsäädännön uudistamistyöryhmän mietintö. 28.9.2005.
Vapenvägrare hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kanta vaihteli - sivarit kertovat, Löfberg Erkki, Like kustannus, 2013
Lapinjärven siviilipalveluskoulutuskeskuksen päärakennus.
Palkkajousto

Työn kysynnän hintajousto eli palkkajousto on taloustieteessä työn kysynnän suhteellinen muutos jaettuna palkan suhteellisella muutoksella. Suomessa se on arviolta -0,4 ... -1.
Palkkajousto -0,5 tarkoittaisi, että jonkin yrityksen tai alan palkkojen nousu 1 %:n verran vähentää sen yrityksen tai alan työllisyyttä keskimäärin 0,5 %.
Mitä suurempi palkkajousto on, sitä enemmän pienikin palkanalennus parantaa työllisyyttä. Lyhyellä aikavälillä joustot ovat pienempiä, joten kaikki vaikutukset työllisyyteen eivät näy heti.
Palkkojen aleneminen lisää työllisyyttä kahdella tavalla:
tuotantovaikutus: palkanalennus laskee hyödykkeen hintaa, mikä lisää sen kysyntää, jolloin tarvitaan enemmän työntekijöitä;
korvausvaikutus (substituutiovaikutus): palkanalennuksen vuoksi tuotteet kannattaa tuottaa käyttämällä vähemmän pääomia (mm. koneita) ja enemmän työvoimaa.
Palkkajousto Suomessa

Palkansaajien tutkimuslaitoksen selvityksen mukaan pitkän aikavälin työvoiman kysynnän palkkajousto on Suomessa -0,4 (eri yrityksissä -0,1 .. -2,1, elintarviketeollisuudessa -0,7 ja vähittäiskaupassa -0,5).
Jaakko Kianderin tutkimuksen mukaan palkkajousto olisikin pitkän aikavälin keskiarvona -0,8, ja se olisi noussut -1:een (1980-1994), teollisuudessa nousu olisi tapahtunut vasta vuoden 1990 jälkeen. Palkkajousto ohitti -1:n rakennus-, kuljetusväline-, elektroniikka-, elintarvike- ja tevanake-aloilla (tekstiili, vaate, nahka, kenkä) ja oli suurimmillaan keskisuurissa yrityksissä.
Jaakko Pehkosen tutkimuksessa suurista teollisuusyrityksistä palkkajoustoksi tulikin -0,97 (1985-1995).
Pesäpallon Suursarja

Suursarja on Pesäpallon SM-sarjan nimitys, jota käytettiin vuosina 1931–1941. Vuosina 1942–1944 sarjasta käytettiin nimitystä Sotasarja ja vuodesta 1945 lähtien on puhuttu Mestaruussarjasta aina vuoteen 1989 saakka, jonka jälkeen perustettiin Superpesis.
Suursarja oli vuosina 1932–1939 jaettu Itä- ja Länsilohkoon. Tämä lohkojako oli myös perustana vuosittain pelattavaan Pesäpallon Itä-Länsi otteluun. Suursarjasta käytettiin myös nimitystä A-sarja, ja sen alapuolelle perustettiin valtakunnallinen B-sarja.
Suursarjan voittajat:
1931 - Lahden Mailaveikot
1932 - Lahden Mailaveikot
1933 - Riihimäen Pallonlyöjät
1934 - Helsingin Pallonlyöjät
1935 - Kuusankosken Veto
1936 - Hämeenlinnan Pallokerho
1937 - Kuusankosken Veto
1938 - Helsingin Pallonlyöjät
1939 - Haminan Palloilijat
1940 - Kuusankosken Veto
1941 - sarja keskeytyi sodan takia.
Palkkamurha

Palkkamurha on murha, jossa henkilö tai ryhmä yllyttää toisen henkilön murhaamaan jonkun heidän puolestaan palkkiota vastaan. Palkkio tehdystä murhasta maksetaan yleensä rahana. Henkilöä, joka tekee palkkamurhia kutsutaan palkkamurhaajaksi. Sekä murhan tekijä että tilaaja voidaan Suomessa tuomita murhasta tai siihen yllyttämisestä elinkautiseen vankeuteen, kuten Jollaksen palkkamurhan tapauksessa. Usein palkkamurhat yhdistetään järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Tunnettuja palkkamurhatapauksia Suomessa

Jollaksen palkkamurha
Kampin autopommi
Palvalampi (Keuruu)

| Palvalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°19′52″N, 24°37′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Suojokeen 
Järvinumero:  35.626.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,5 m  
Rantaviiva:  1,544 km  
Pinta-ala:  13,716 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPalvalampi 
Palvalampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Lankkuan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Pantteriköynnökset

| Pantteriköynnökset |
| --- | --- |
 Viherpantteriköynnös (Pellionia repens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Nokkoskasvit Urticaceae
Suku::  Pantteriköynnökset Pellionia  Gaudich., 1818
Katso myös
   Pantteriköynnökset Wikispeciesissä   Pantteriköynnökset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pantteriköynnökset (Pellionia) kuuluvat nokkoskasvien (Urticaceae) heimoon.
Ulkonäkö ja koko

Pantteriköynnökset ovat, kuten nimikin jo kertoo, kasvutavaltaan köynnöstäviä. Noin 5 cm mittaiset, hieman epäsymmetriset vastapuikeat ja tylpäkärkiset lehdet kasvavat varresta kohtisuoraan ulospäin. Pituutta kasvi voi kasvaa useita metrejä, joskin se helposti juurtuu maanpintaa vasten olevista varrenosista.
Levinneisyys

Kaakkois-Aasia.
Elinympäristö

Metsänpohja, muiden kasvien rungot ja muut tarpeeksi kosteat kasvupaikat.
Lajeja

rusopantteriköynnös (Pellionia pulchra)
viherpantteriköynnös (Pellionia repens)
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pantteriköynnökset  (Pellionia)
UniProt, Taxonomy: Pellionia (englanniksi)
Flora of China: Pellionia (englanniksi)
Peikonkellot

| Peikonkellot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit
Suku::  Peikonkellot Codonopsis  Wall.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peikonkellot (Codonopsis) on kellokasvisuku, jossa on lähes viisikymmentä lajia. Niitä esiintyy Aasiassa, etenkin Kiinassa ja Himalajalla. Peikonkellot ovat pystykasvuisia tai köynnösvartisia monivuotisia ruohoja.
Lajeja

bhutaninpeikonkello (Codonopsis bhutanica)
lamopeikonkello (Codonopsis clematidea), viljelty monivuotisena koristekasvina.
köynnöspeikonkello (Codonopsis nepalensis), viljelty koristekasvina.
nuokkupeikonkello (Codonopsis ovata), viljelty koristekasvina.
kiinanpeikonkello (Codonopsis pilosula), viljelty koristekasvina.
ginsengpeikonkello (Codonopsis tangshen), viljelty koriste- ja lääkekasvina.
idänpeikonkello (Codonopsis ussuriensis), viljelty koriste- ja ravintokasvina.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Codonopsis
Suomen Lajitietokeskus: Peikonkellot – Codonopsis
Pekka Virtanen (runoilija)

Pekka Virtanen (s. 11. heinäkuuta 1944) on suomalainen kääntäjä ja runoilija.
Teoksia

Aurinko silmässämme, runoja.  Otava 1965
Poems/Runoja, runot suomentanut Pekka Virtanen ja Anselm Hollo. Otava 1967
Mutta nyt on päivä, runoja.  Otava 1968
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1976

Vuoden 1976 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Leningradissa, Neuvostoliitossa 16.–21. huhtikuuta 1976. Kisoissa kilpailtiin sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa. Eniten mitaleita rohmusi isäntämaa Neuvostoliitto.
Kreikkalais-roomalainen paini > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Aleksei Šumakov |  Constantin Alexandru |  Ferenc Seres |
| 52 kg |  Petăr Kirov |  Vladimir Šatunov |  Charálampos Cholídis |
| 57 kg |  Farhat Mustafin |  Mihai Boţilă |  Josef Krysta |
| 62 kg |  Kazimierz Lipień |  Ion Păun |  Suren Nalbandian |
| 68 kg |  Lars-Erik Skiöld |  Stefan Rusu |  Šamil Tšisamutdinov |
| 74 kg |  Janko Shopov |  Josif Berišvili |  Petros Galaktopoulos |
| 82 kg |  Csaba Hegedűs |  Vladimir Tšeboksarov |  Ivan Kolev |
| 90 kg |  Frank Andersson |  Stojan Nikolov Ivanov |  Fred Theobald |
| 100 kg |  Nikolai Balbošin |  József Farkas |  Tore Hem |
| yli 100 kg |  Aleksandăr Tomov |  Alexander Koltšinski |  József Nagy |
Kreikkalais-roomalainen paini > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 2 |  Bulgaria | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 3 |  Ruotsi | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 |  Unkari | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 5 |  Puola | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Romania | 0 | 4 | 0 | 4 |
| 7 |  Kreikka | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 |  Länsi-Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
Vapaapaini > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Anatoli Beloglazov |  Mihály Gyulai |  Jürgen Möbius |
| 52 kg |  Henrik Gal |  Arsen Allatšverdijev |  Hartmut Reich |
| 57 kg |  Vladimir Jumin |  Lászlá Klinga |  Hans-Dieter Brüchert |
| 62 kg |  Sergei Timofejev |  Petre Coman |  Ivan Jankov |
| 68 kg |  Aleksandr Matvejev |  Ismail Juseinov |  Eberhard Probst |
| 74 kg |  Dan Karabín |  Marin Pârcălabu |  Fred Hempel |
| 82 kg |  Adolf Seger |  Ismail Abilov |  Viktor Novošilov |
| 90 kg |  Levan Tediašvili |  Peter Neumair |  Stelică Morcov |
| 100 kg |  Ivan Jarygin |  Dimo Kostov |  Mehmet Güclü |
| yli 100 kg |  Ladislau Simon |  Roland Gehrke |  Boris Bigajev |
Vapaapaini > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 6 | 1 | 2 | 9 |
| 2 |  Romania | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 |  Unkari | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 |  Länsi-Saksa | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Tšekkoslovakia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Bulgaria | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 7 |  Itä-Saksa | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 8 |  Turkki | 0 | 0 | 1 | 1 |
Osonlampi

| Osonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°47′25″N, 26°55′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  Myllyoja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.107
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,2 m  
Pituus:  1,6 km  
Leveys:  930 m  
Rantaviiva:  6,824 km  
Pinta-ala:  46,745 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOsonlampi 
Osonlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Rahikaisenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,6 kilometriä pitkä, 930 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 6,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,2 metriä mpy.
Palkinto vapaudelle

Palkinto vapaudelle (engl. The Prize For Freedom) on Liberal Internationalin vuosittain jakama ihmisoikeuspalkinto, joka annetaan poliittista vapautta ja ihmisoikeuksia edistäneelle henkilölle tai järjestölle. Palkintoa on jaettu vuodesta 1985 lähtien.
Palkinnon saajat

| vuosi | palkinnon saajat | maa |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Raúl Alfonsín |  Argentiina |
| 1986 | Sheena Duncan |  Etelä-Afrikka |
| 1987 | Corazon Aquino |  Filippiinit |
| 1988 | Hans-Dietrich Genscher |  Saksan liittotasavalta |
| 1989 | Benazir Bhutto |  Pakistan |
| 1990 |  Václav Havel |  Tšekkoslovakia |
| 1991 | Gitobu Imanyara |  Kenia |
| 1991 | Domingo Laino |  Paraguay |
| 1992 | María Elena Cruz Varela |  Kuuba |
| 1993 | Mary Robinson |  Irlanti |
| 1994 | Sadako Ogata |  Japani |
| 1995 | Aung San Suu Kyi |  Burma |
| 1996 | Martin Lee |  Hongkong |
| 1997 | Olusegun Obasanjo |  Nigeria |
| 1998 | Khalida Messaoudi |  Algeria |
| 1999 | Lennart Meri |  Viro |
| 2000 | Asma Jahangir |  Pakistan |
| 2001 | Chen Shui-bian |  Taiwan |
| 2002 | Helen Suzman |  Etelä-Afrikka |
| 2003 | Abdoulaye Wade |  Senegal |
| 2004 | Grigori Javlinski |  Ukraina |
| 2005 | Antonino Zichichi |  Italia |
| 2006 | Sam Rainsy |  Kambodža |
| 2007 | Aljaksandr Milinkevitš |  Valko-Venäjä |
| 2008 | Padraig O’Malley |  Yhdysvallat |
| 2009 | Eric Lubbock |  Britannia |
| 2010 | Shirin Ebadi |  Iran |
| 2011 | Chee Soon Juan |  Singapore |
| 2012 | Colin Eglin |  Etelä-Afrikka |
| 2013 | Dick Marty |  Sveitsi |
| 2014 | Waris Dirie |  Somalia |
| 2015 | John Alderdice |  Britannia |
| 2016 | Raif Badawi |  Saudi-Arabia |
| 2017 | Ilham Tohti |  Kiina |
| 2018 | Leila de Lima |  Filippiinit |
| 2019 | María Corina Machado |  Venezuela |
| 2020 | Zeid Ra’ad Al Hussein |  Jordania |
| 2021 | Sima Samar |  Afganistan |
| 2022 | Volodymyr Zelenskyi |  Ukraina |
Peikot

| Peikot Moottörin jyrinä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2015
 Kesto: 30.06
 Levy-yhtiö: VL-Musiikki
Moottörin Jyrinän muut julkaisut
| Metallimyrsky 2011 | Peikot 2015 |   |
Peikot on Moottörin Jyrinän neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2015.
Kappaleet

Peikot – 3.17
Hiljaa! – 3.22
Pelko – 3.35
Rohkeus – 2.58
Ahneus – 2.52
Vapaus – 3.38
Ottakaa kiinni! – 4.02
Kotimatka – 2.25
Onnellisuus – 3.51
Aiheesta muualla

Peikot Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Peikot Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Paul Kruse

| Paul Kruse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1970 Merritt, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2004
NHL-varaus:  83. sija, 1990 Calgary Flames
Paul Johannes Kruse (s. 15. maaliskuuta 1970 Merritt) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 423 ottelua ja edusti Calgary Flamesia, New York Islandersia, Buffalo Sabresia ja San Jose Sharksia.
NHL-uransa jälkeen Kruse pelasi Sheffield Steelersissä, Belfast Giantsissa ja EHC Linzissä ennen kuin lopetti uransa.
Paul Kummer

Paul Kummer
Paul Kummer (1834–1912) oli saksalainen pappi, opettaja ja luonnontieteilijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea useiden sienilajien nimeäjänä. Elias Magnus Fries oli aiemmin luokitellut helttasienet vain muutamaan sukuun, ja useimmat lajeista olivat suvussa Agaricus. Kummer jakoi helttasienet useampiin sukuihin ja loi nimiä, joista monet ovat edelleen käytössä.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne P.Kumm. tarkoittaa Kummeria. Esimerkkejä hänen määrittämistään sienistä ovat helovahakkaat, suippumadonlakki, suppilomalikka ja kuusilahokka.
Peter Berner

Peter Fredrik Berner, ent. Nordberg (s. 29. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Berner syntyi osastopäällikkö Leo Nordbergin ja Kitty Bertha Malene Bernerin perheeseen. Hän avioitui 1968 Susan Margareta Lundin kanssa. Berner tuli ylioppilaaksi Brandö svenska samskolasta 1964 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1968. Hän oli Berner-osakeyhtiön teknokemian osaston tuotepäällikkö 1968, auto-osaston apulaisosastopäällikkö 1969–1976, elintarvikeosaston johtaja 1977–1985, varatoimitusjohtaja 1985–1988, hallituksen varapuheenjohtaja 1988–2002 ja sitten hallituksen puheenjohtaja. Berner oli myös Bröderna Berner HAB:n toimitusjohtaja 1999–2006 ja hallituksen jäsen. Hänellä on lisäksi ollut liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008.