stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mother’s Milk
Levyn teko

Mother’s Milk oli ensimmäinen albumi, jonka nauhoitusten aikana Kiedis ei ollut huumeriippuvainen. Edellisten albumien nauhoitukset olivat yleensä venyneet hänen riippuvuutensa takia. Tämä innoitti inspiraation sanoituksia esimerkiksi kappaleissa ”Knock Me Down” ja ”Taste the Pain”, joista ensimmäinen kertoo myös Hillel Slovakista. Jälkimmäisen Kiedis kirjoitti paettuaan Meksikoon. Tuottaja Michael Beinhorn yritti saada myös aikaan parhaan mahdollisen levy ja painosti yhtyeen jäseniä. Yhtyeellä oli ennenkin ollut vaikeuksia tuottajan kanssa. Yhtyeen ensimmäisen albumin, The Red Hot Chili Peppersin, tuottaja Andy Gill yritti myös saada väkisin aikaan jotain, mitä yhtye ei halunnut. Tämä johti hänen erottamiseensa ensimmäisen albumin jälkeen, ja hänet korvasi George Clinton. Hänkin tuotti vain yhden albumin, Freaky Styley. Hänen jälkeensä Beinhorn astui remmiin. Etenkin Fruscianten kanssa Beinhorn oli eri mieltä musiikkityylistä.
Kitara

John Fruscianten tulo Red Hot Cili Peppersiin muutti yhtyeen kitarasoundia rytmikkäämmästä enemmän melodisemmaksi, myös entistä monimutkaisemmaksi ja harmonisemmaksi. Mikä tuli esille monissa heavy metal kitarariffeissä. Levyn teon aikaan tuottaja Beinhornilla ja Frusciantella oli erimielisyyksiä siitä, minkälainen kitarasoundin pitäisi olla. Beinhorn halusi enemmän metallia kuulostavamman soundin, kun taas ennen Chili Peppersillä oli enemmän funkmainen soundi. Frusciante oli turhautunut tähän asenteeseen, se oli hänen mielestään liian ”machomainen”.
Julkaisu

Albumi julkaistiin 16. elokuuta 1989 ja on tähän päivään saakka myynyt yli kaksi miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti. Levyn suurempaan suosiota muihin verrattuna voi selittää se, että yhtyeessä oli nyt uudet lahjakkaat kitaristi ja rumpali. Levy oli myös entisiä monipuolisempi. Levy oli alternative-, funk rockin ja metallin sekoitus. Edelliset kolme levyä olivat pääasiassa pelkkää funk rockia. Mother’s Milk oli Red Hot Chili Peppersin toinen albumi, joka pääsi Billboard 200 -listalle, ollen 52. Albumi oli menestys myös Euroopassa, muttei niin suuri kuin Yhdysvalloissa, missä se saavutti platina-rajan 23. tammikuuta 2003. Albumin singlet, ”Knock Me Down”, ”Higher Ground” ja ”Taste the Pain” menestyivät myös maailmalla, mikä samalla potki Mother’s Milkin suosiota eteenpäin. ”Knock Me Down” oli ensimmäinen Red Hot Chili Peppersin kappale, joka pääsi Alternative Songs -listalle (tunnettiin ennen nimellä Billboard Modern Rock), ollen sijalla kuusi. ”Higher Ground” jatkoi menestystä ollen samalla listalla 11. ”Taste the Pain” ei sijoittunut millekään listalle Yhdysvalloissa, mutta menestyi paremmin Euroopassa.
Julkaisu > Arvostelut

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Allmusic: 
Soundi: 
Amazon.com: 
Rolling Stone: 
Allmusicin Amy Hanson pitää albumia käänteentekevänä yhtyeen uralla. Mother’s Milk nosti yhtyettä yhä enemmän suuremmille lavoilla, pois pienistä klubeista. Hansonin mielestä albumi on juuri sitä, mitä The Uplift Mofo Party Plan vihjasi. Hän kuvaili yhtyeen cover-versiota Stevie Wonder kappaleesta ”Higher Ground” ”julmaksi” ja ”loistavaksi”, joka viimeistään todisti, mihin tämä kokoonpano pystyi.
Soundin Petri Silaksen mielestä albumissa on merkittävää kahden uuden jäsenen ”esiinmarssi” ja monet hienot kappaleet, kuten ”Magic Johnson” ja kolme albumilta julkaistua singleä ”Knock Me Down”, ”Taste the Pain” ja ”Higher Ground”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Good Time Boys | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 5.02 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Higher Ground (Cover-versio Stevie Wonderin kappaleesta)  | Wonder | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Subway to Venus | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Magic Johnson | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Nobody Weird Like Me | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Knock Me Down | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Taste the Pain | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Stone Cold Bush | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith, D. H. Peligro | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Fire (Cover-versio Jimi Hendrixin kappaleesta)  | Hendrix | 2.03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pretty Little Ditty | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 1.37 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Punk Rock Classic | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 1.47 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Sexy Mexican Maid | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith, D. H. Peligro | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Johnny, Kick a Hole in the Sky | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 45.02 |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Song that Made Us What We Are Today (demo)  | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 12.56 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Knock Me Down (alkuperäis versio)  | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Sexy Mexican Maid (alkuperäis versio)  | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Salute to Kareem (demo)  | Kiedis, Flea, Frusciante, Smith | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Castles Made of Sand (Cover-versio Jimi Hendrixin kappaleesta)  | Hendrix | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Crosstown Traffic (Cover-versio Jimi Hendrixin kappaleesta)  | Hendrix | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 76.15 |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset > Albumi

| Lista | Korkein sijoitus | Nousu listalle | Listalta tippuminen | Listaviikot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Billboard 200 | 52. | 2.11.1989 |  ? | 40 |
| Uusi-Seelanti | 47. (1 viikko) | 7.6.1992 | 14.6.1992 | 2 |
| Australia | 33. (2 viikkoa) | 10.5.1992 | 28.6.1992 | 8 |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Korkein sijoitus listoilla> Hot Mainstream Rock Tracks  | Korkein sijoitus listoilla> Alternative Songs  | Korkein sijoitus listoilla> Britannian singlelista  | Korkein sijoitus listoilla> Australian singlelista  | Korkein sijoitus listoilla> Uuden-Seelannin singlelista  | Korkein sijoitus listoilla> Alankomaidensinglelista  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | ”Knock Me Down” | — | 6 | — | — | — | — |
| 1989 | ”Higher Ground” | 26 | 11 | 55 | 45 | 15 | 38 |
| 1989 | ”Taste the Pain” | — | — | 29 | — | — | — |
| 1990 | ”Show Me Your Soul*” | — | 10 | — | — | — | — |

= Alun perin b-puolena, julkaistu myöhemmin singlenä, ei kuulu albumin kappaleisiin.
Muusikot

Anthony Kiedis (laulu)
John Frusciante (kitara)
Michael ”Flea” Balzary (basso)
Chad Smith (rummut)
Hillel Slovak (kitara kappaleessa ”Fire”)
Jack Irons (rummut kappaleessa ”Fire”)
Dave Coleman (sello kappaleessa ”Taste The Pain”)
Philip ”Fish” Fisher (rummut kappaleessa ”Taste The Pain”)
Patrik Enghlish (trumpetti kappaleessa ”Subway To Venus”)
Vicki Calhoun (taustalaulu)
Keith "Tree" Barry (saksofoni kappaleissa ”Subway To Venus” ja ”Sexy Mexican Maid”)
Luettelo Euroopan unionin kaupunkialueista BKT:n mukaan

Tämä on luettelo Euroopan unionin kaupunkialueista BKT:n mukaan. Luettelossa on Eurostatin tilastoja suurempien kaupunkialueiden osalta.
Luontokirkko (Mäntyharju)

Luontokirkko sijaitsee Mäntyharjulla, Mäntyharjun kirkon läheisyydessä. Se on osa Mäntyharjun seurakuntaa, ja rakennettu vuonna 2011.
Luontokirkko on Pyhäveden Katiskalahden rantaan rakennettu katokseton pyhä paikka, joka muodostuu rinteeseen rakennetuista penkkiriveistä ja lavamaisesta kuoresta. Luontokirkko on osa 3,5 kilometriä pitkää Immon luontopolkua. Sinne on Mäntyharjun kirkon parkkipaikalta matkaa noin 500 metriä. Luontokirkossa järjestetään jumalanpalveluksia, häitä, hartauksia ja konsertteja.
Luontokapinetti

Luontokapinetti on Pöytyän kunnassa sijaitseva  luontotietokeskus. Se avattiin vuonna 2002. Alueella on eräänlainen luontonäyttely ja kokoustiloja. Siellä voidaan järjestää muun muassa leirikouluja, TyKy-päiviä ja juhlia.
Luontokapinetti pyrkii esittämään luontotietoutta elämyksellisesti kaikenikäisille. Siellä on multimedianäyttely, jossa kerrotaan geologiasta, eliöistä, ilmakehästä ja ihmisen suhteesta luontoon.
Läski-Freddyn kissa

Läski-Freddyn kissa (Fat Freddy's cat) on amerikkalaisen sarjakuvapiirtäjä Gilbert Sheltonin luoma sarjakuva, jota julkaistiin 1970–1980-luvuilla. Se kertoo yleensä strippimuotoisesti Friikkilän poikien kissasta, joka tarkkailee hippi-isäntiensä elämää ja aiheuttaa monenlaista kiusaa varsinkin omistajalleen Läski-Freddylle muun muassa syömällä tämän hasispensaat tai ulostamalla Freddyn korvakuulokkeisiin.
Läski-Freddyn kissa käy sotaa hellan alla asustavaa torakoiden kolmatta valtakuntaa vastaan. Silloin tällöin torakat ovat muodostaneet keisari- tai kuningaskunnan, ja viimeisessä tarinassa, jonka pituus on noin 30 sivua, keittiötä asuttavat kapitalistitorakat sotivat olohuoneen kommunistitorakoita vastaan.
Pitkille tarinoille on ominaista absurdius, nopeat ja järjettömät juonenkäänteet, kaksimielisyydet ja vihjailevat törkeydet sekä uskonnon, natsien, poliitikkojen ja hippien pilkkaaminen.
Lyhyissä stripeissä on usein puujalkavitsejä tai tarinassa ei välttämättä ole vitsiä lainkaan.
Luontokeskus Kellokas

Luontokeskus Kellokas keväällä 2019
Luontokeskus Kellokas sijaitsee Kolarin Äkäslompolossa. Siellä voi tutustua Pallas-Yllästunturin kansallispuiston luontoon ja retkeilymahdollisuuksiin. Luontokeskuksen pysyvä näyttely Mean elämää kertoo alueen luonnon ja kulttuurin vuorovaikutuksesta kansallispuiston vierellä olevissa kylissä molemmin puolin Väylää eli Tornion–Muonionjokea.
Kellokkaassa on kahvila Kahavila Melkutin, Lapin taiteilijaseuran Galleria Kellokas sekä Ylläksen Matkailuyhdistyksen toimipiste ja Kolarin kunnan matkailuneuvonta, Ylläksen matkailuinfo. Siellä on myös elokuvateatteri, ja siellä järjestetään tapahtumia. Kuontokeskuksessa on myös kokoustiloja. Luontokeskuksen pihalla on Savottamuseo.
Luontokeskus Kellokas valmistui vuonna 1995.
Lituruoho

| Lituruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Lituruohot Arabidopsis
Laji::  thaliana
Kaksiosainen nimi
 Arabidopsis thaliana  (L.) Heynh. 
Katso myös
   Lituruoho Wikispeciesissä   Lituruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lituruoho eli hentolituruoho (Arabidopsis thaliana) on vaatimaton yksivuotinen ristikukkaiskasvi, joka on tullut tunnetuksi solubiologian tutkimuskohteena. Hyvin hento lituruoho kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Laji kasvaa alkuperäisenä lähinnä holarktisella alueella, mutta on levinnyt vieraslajiksi muille alueille. Lituruoho on valittu biologian tutkimiseen, koska sillä syntyy nopeasti uusia sukupolvia.
Ulkonäkö ja koko

Lituruoho kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvi on hyvin hento ja niukkakarvainen. Se on yksi- tai monivartinen ja tavallisesti haarova. Kaikki lehdet ovat ehyitä ja kapeahkoja. Lehtiruusukkeena olevat aluslehdetkin ovat lähes hampaattomia. Varsilehtiä on vähän, ja ne ovat kapeatyvisiä. Kukkien verholehdet ovat usein sinipunertavia, uloimmat kapeatyvisiä. Valkoiset terälehdet ovat 2–4 mm pitkiä. Suomessa lituruoho kukkii touko-kesäkuussa. Lituruohon ohuet lidut ovat tavallisesti 10–15 mm pitkiä ja noin kaksi kertaa lituperän pituisia. Lidun kärkiota on lidun leveyttä lyhyempi. Lidut ovat kohtisuoraan valeväliseinää vasten litteähköjä. Siemenet ovat noin 0,5 mm pitkiä.
Lituruohon ja hietapitkäpalon (Cardaminopsis arenosa) risteymästä on aikanaan syntynyt uusi laji ruotsinpitkäpalko (Arabidopsis suecica).
Levinneisyys

Lituruoho on levinnyt laajalle alueelle, ja se esiintyy alkuperäisenä lähes koko Euroopassa aivan pohjoisimpia ja itäisimpiä osia lukuun ottamatta, Marokossa, Etiopiassa, Turkissa, Keski-Aasiassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Vieraslajina se esiintyy Etelä-Australiassa ja Uudessa Seelannissa, Afrikan keski- ja eteläosissa sekä Pohjois-Amerikassa, missä se esiintyy yleisenä itärannikolla ja Appalakkien alueella sekä paikoin länsirannikolla.
Suomessa lituruoho on melko yleinen etelässä noin Vaasa–Joensuu-tasalle ja esiintyy Oulun korkeudelle asti. Laji on maan eteläosissa alkuperäislaji. Muualla maata se on muinaistulokas levinneisyysalueen pohjoisrajoja lukuun ottamatta, jossa se on uustulokas.
Elinympäristö

Lituruoho on kuivien kasvupaikkojen laji, joka tavallisesti on kulttuurin seuralaislaji. Sitä tavataan paisteisilla kallioilla, laiduntöyräillä, kedoilla, kiviaidoilla, hietikoilla ja ulkosaariston luodoilla. Toisinaan se kasvaa myös hiekkaisilla syysviljapelloilla sekä ratapihoilla ja satamissa.
Lituruoho biologian tutkimuksessa

Lituruoho oli ensimmäinen kasvilaji, jonka geenikartta selvitettiin kokonaan vuonna 2000. Lituruoho valittiin aloituskohteeksi, koska siitä syntyy lyhyen elinkaaren ansiosta uusia sukupolvia nopeasti ja jälkeläisiä tulee runsaasti. Lituruoholla arvioidaan olevan noin 25 000 geeniä viidessä kromosomissa, mikä on pienin tunnettu määrä kukkakasveilla.
Lituruohoa tutkitaan moneen tarkoitukseen, koska siihen on helppo siirtää geenejä muista, monimutkaisemmista kasvilajeista. Lituruohon avulla pyritään muun muassa selvittämään, miten kasvit suojautuvat erilaisia taudinaiheuttajia vastaan ja kuinka kasvit soveltuvat kylmään. Sitä on hyödynnetty myös puun muodostumisen tutkimuksessa. Lituruoho kasvaa hyvin myös maassa, jossa on paljon raskasmetalleja. Niinpä on tutkittu, voisiko kasvin tätä ominaisuutta käyttää maaperän puhdistamiseen eli biopuhdistukseen. Lituruoho itse on liian pieni, mutta sopivan geenin voisi ehkä siirtää toiseen lajiin.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2013: Lituruohon levinneisyys Suomessa
Pohjolan kasvien pauloissa: Arabidopsis thaliana - hentolituruoho
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Lituruoho (Arabidopsis thaliana)[vanhentunut linkki]
ITIS: Arabidopsis thaliana (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Arabidopsis thaliana (englanniksi)
Flora of China: Arabidopsis thaliana (englanniksi)
Lituruohon kukkia.
Lituruohon viljelyä laboratoriossa.
Maasain kieli

| Maasai |
| --- | --- |
 Maasaiden asuinalueet
Oma nimi:  ɔl Maa
Muu nimi:  maa
Tiedot
Alue:   Kenia    Tansania
Puhujia:  1 297 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielenhuolto:  ?
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nilosaharalaiset kielet
Kieliryhmä:  itäsudanilaiset kielet niloottiset kielet itäniloottiset kielet lotuxo-teso-kielet lotuxo-maa-kielet ongamo-maa-kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  ?
ISO 639-2:  mas
ISO 639-3:  mas
 Ohje 
Maasai eli maa on nilosaharalainen kieli, jota puhuvat pohjoisen Tansanian ja Kenian maasait. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 1 297 000 henkilöä. Se on hyvin läheistä sukua Kenian keskiosissa elävien samburujen puhumalle samburun kielelle sekä Baringojärven eteläpuolella elävän camus-heimon camusin kielelle. Maasaita kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | ɲ | ŋ |  |
| Klusiili | p | t |  | k |  |
| Implosiivi | ɓ | ɗ | ʄ | ɠ |  |
| Frikatiivi |  | s | ʃ |  | h |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
| Yksitär. trem. |  | ɾ |  |  |  |
| Lateraali |  | l |  |  |  |
| Puolivokaali | w ~ ww |  | j ~ jj |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Lähes suppea | ɪ |  | ʊ |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Marc Lépine

École Polytechniquen joukkomurhan uhrien muistomerkki
Marc Lépine, aiemmin Gamil Rodrigue Gharbi (26. lokakuuta 1964 – 6. joulukuuta 1989), vuoteen 1982 Gamil Gharbi, oli kanadalainen joukkomurhaaja, joka ampui 28 henkeä Montrealin yliopistolla ennen itsemurhaansa. Lépine pyrki surmaamaan etenkin feministeinä pitämiänsä naisia.
Lépinen isä oli algerialainen ja äitinsä kanadalainen. Hän vietti suuren osan varhaisesta lapsuudestaan Costa Ricassa ja Puerto Ricossa, mutta perhe palasi Montrealiin pysyvästi vuonna 1968. Lépinen vanhemmat muuttivat erilleen kun hän oli seitsemän ikäinen ja ero virallistettiin vuonna 1976. Lépine jäi eron yhteydessä asumaan äitinsä luokse. Hän sai aikuisena työpaikan keittiöstä sairaalassa, jossa hänen äitinsä työskenteli hoitajana. Hän muutti omaan kotiinsa vuonna 1986 ja aloitti opiskelun Montrealin yliopistoon kuuluvassa École Polytechnique de Montréalissa.
Lépine osti 21. marraskuuta 1989 aseen, jolla hän 6. joulukuuta 1989 surmasi École Polytechniquessa neljätoista naista ja haavoitti kymmentä muuta naista sekä neljää miestä. Hän teki lopulta itsemurhan, jättäen jälkeensä tekojaan selittävän kirjeen. Kirjettä ei ole koskaan virallisesti julkaistu, mutta se vuoti julkisuuteen vuonna 1990 kanadalaisen La Presse-lehden julkaisemana. Kirjeessään Lépine kertoo vaikuttimiensa olleen poliittisia ja kohdistuvan feministeihin jotka olivat pilanneet hänen elämänsä. Lépine haudattiin Cimetière Notre-Dame-des-Neigesiin.
Marc Lépinen tapaus oli suurelta osin vaikuttamassa ensin Kanadan aselakien tiukkenemiseen ja myöhemmin aseiden rekisteröintipakkoon.
Aiheesta muualla

Marc Lépinen kirje (ranskaksi)
Luettelo Puolan merivoimien amiraaleista

Luettelo Puolan merivoimien amiraaleista listaa puolan merivoimissa palvelleet amiraalit sekä laivastossa palvelleet kenraalit. Lisäksi tulee huomioida, että Puolassa admirał (kuten myös wiceadmirał ja  kontradmirał) ei ollut varsinaisesti sotilasarvo ennen vuotta 1918, vaan ennemminkin komentavan upseerin tehtävä laivastossa.
Vuoteen 1918

amiraali Ellert Appelman
amiraali Wilhelm Appelman
amiraali Arend Dickmann
amiraali Grzegorz Fentross, todennäköisesti Gregorio Venturoso
amiraali Johan Nilsson Gyllenstierna samoin kuin Jan Guldenstern
amiraali Tonnson Maidel
amiraali Michał Starostka, (samoin kuin Michał Starosta) ensimmäinen puolalainen amiraaliksi nimitetty (1571), aateloitu ja nimitetty tehtävään 1569
amiraali Herman Witte
vara-amiraali Aleksander Sitton
kontra-amiraali Jakub Murray
1918–1939

prikaatinkenraali puol. generał brygady Tadeusz Bobrowski, Puolan puolustusministeriön merivoimaosaston teknisen toimiston päällikkö
kontra-amiraali Xawery Czernicki, laivaston apulaiskomentaja ja huoltopäällikkö
vara-amiraali Kazimierz Porębski, Sotaministeriön merisotaosaston päällikkö
vara-amiraali Jerzy Świrski, laivastonkomentaja
vara-amiraali Józef Unrug, laivaston apulaiskomentaja
Toinen maailmansota

prikaatinkenraali Stanisław Dąbek , Rannikkopuolustuksen komentaja
kontra-amiraali Stefan Frankowski , Rannikkolaivaston komentaja
kontra-amiraali Tadeusz Morgenstern-Podjazd , Merivoimien apulaiskomentaja
kontra-amiraali Romuald Nałęcz-Tymiński , risteilijä ORP Conradin päällikkö
1945–1989

kontra-amiraali Mikołaj Abramow (Nikolai Abramov) , Merivoimien komentaja
vara-amiraali Wiktor Czerokow (Viktor Cherokov) , Merivoimien komentaja
kontra-amiraali Adam Mohuczy, Merivoimien apulaiskomentaja
kontra-amiraali Włodzimierz Steyer, Merivoimien komentaja
kontra-amiraali Iwan Szylingowski (Ivan Shillingovskiy) , Yleisesikunnan päällikkö ja Merivoimien apulaiskomentaja
kontra-amiraali Aleksander Winogradow (Aleksandr Vinogradov)
Vuodesta 1989

laivastoamiraali Roman Krzyżelewski , Merivoimien komentaja
vara-amiraali Andrzej Karweta Merivoimien komentaja 2007-2010
amiraali Tomasz Mathea 2010 -
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan amiraalit Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:List of Polish admirals
Käännös suomeksi
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980

Ratapiirros Long Beachin radasta.
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. maaliskuuta 1980 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen.
Clay Regazzoniin Ensign-autosta hajosi jarrupoljin suoran lopussa, jolloin hän törmäsi pysäköityyn autoon. Regazzoni kimposi törmäyssuojiin ja hän halvaantui vyötäröstä alaspäin onnettomuudessa. Hänen F1-uransa päättyi onnettomuuden johdosta.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 80 | 1.50.18,550 | 1 | 9 |
| 2 | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 80 | + 49,212 | 8 | 6 |
| 3 | 20 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 80 | + 1.18,563 | 24 | 4 |
| 4 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 79 | + 1 krs. | 21 | 3 |
| 5 | 1 |  Jody Scheckter | Ferrari | 79 | + 1 krs. | 16 | 2 |
| 6 | 25 |  Didier Pironi | Ligier-Ford | 79 | + 1 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 30 |  Jochen Mass | Arrows-Ford | 79 | + 1 krs. | 17 |  |
| 8 | 4 |  Derek Daly | Tyrrell-Ford | 79 | + 1 krs. | 14 |  |
| 9 | 16 |  René Arnoux | Renault | 78 | + 2 krs. | 2 |  |
| 10 | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 71 | + 9 krs. | 11 |  |
| Kesk. | 21 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford | 58 | Ylikuumeneminen | 22 |  |
| Kesk. | 14 |  Clay Regazzoni | Ensign-Ford | 50 | Halvaantumiseen johtanut ulosajo | 23 |  |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 49 | Ulosajo | 6 |  |
| Kesk. | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 47 | Ulosajo | 5 |  |
| Kesk. | 2 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 46 | Voimansiirto | 10 |  |
| Kesk. | 22 |  Patrick Depailler | Alfa Romeo | 40 | Jousitus | 3 |  |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | 36 | Rengasrikko | 13 |  |
| Kesk. | 31 |  Eddie Cheever | Osella-Ford | 11 | Voimansiirto | 19 |  |
| Kesk. | 28 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 3 | Voimansiirto | 7 |  |
| Kesk. | 3 |  Jean-Pierre Jarier | Tyrrell-Ford | 3 | Ulosajo | 12 |  |
| Kesk. | 12 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 3 | Ulosajo | 20 |  |
| Kesk. | 9 |  Jan Lammers | ATS-Ford | 0 | Voimansiirto | 4 |  |
| Kesk. | 11 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 0 | Ulosajo | 15 |  |
| Kesk. | 6 |  Ricardo Zunino | Brabham-Ford | 0 | Ulosajo | 18 |  |
| DNQ | 18 |  Dave Kennedy | Shadow-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 17 |  Geoff Lees | Shadow-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 8 |  Stephen South | McLaren-Ford |  |  |  |  |
Muuta

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.17,694
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.19,83 (kierroksella 38)
Mario Andrettin sadas kilpailu
Nelson Piquet	ensimmäinen voitto, paalupaikka ja johtokierros
Arrows-tallin 50. kilpailu
Brabham-tallin 120. nopein kierros
Luka Nyman

| Luka Nyman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. maaliskuuta 2002 (ikä 22) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Luke
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  EV Lindau
Sarja:  Oberliga
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  RB Hockey Juniors (AlpsHL) Lukko (Champions HL) Unterland Cavaliers (AlpsHL/Italia)
Luka Julius Nyman (s. 1. maaliskuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue EV Lindaussa. Hän on pelannut urallaan myös hyökkääjänä.
Ura > Maajoukkueura

Nyman pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Nyman voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 48 poikien maaottelua.
Kaudeksi 2024–2015 Nyman siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa pelaavan EV Lindaun riveihin.
Muuta

Nymanin isoveli Linus pelaa hyökkääjänä Lukon SM-liigajoukkueessa.