stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Russell Wilson

| Russell Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1988 Richmond, VA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  93 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  3
Seura:  Pittsburgh Steelers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Seattle Seahawks (NFL)   Denver Broncos (NFL)
NFL-varaus:  75. varaus, 2012 Seattle Seahawks
Pääsarjaura:  2012–
Russell Carrington Wilson (s. 29. marraskuuta 1988, Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Pittsburgh Steelersia.
Wilson on myös varattu kahdesti baseballin ammattilaisliigan MLB:n varaustilaisuudessa, vuonna 2007 Baltimore Oriolesiin, ja vuonna 2010 Colorado Rockiesiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wilsonin Twitter-sivusto
NFL:n aloittavat pelinrakentajat (viikko 1, kausi 2021)
| NFC> NFC West | NFC> NFC North | NFC> NFC East | NFC> NFC South | AFC> AFC West | AFC> AFC North | AFC> AFC East | AFC> AFC South |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kyler Murray (Arizona Cardinals) | Andy Dalton (Chicago Bears) | Dak Prescott (Dallas Cowboys) | Tom Brady (Tampa Bay Buccaneers) | Teddy Bridgewater (Denver Broncos) | Joe Burrow (Cincinnati Bengals) | Josh Allen (Buffalo Bills) | Carson Wentz (Indianapolis Colts) |
| Jimmy Garoppolo (San Francisco 49ers) | Jared Goff (Detroit Lions) | Jalen Hurts (Philadelphia Eagles) | Matt Ryan (Atlanta Falcons) | Tyrod Taylor (Los Angeles Chargers) | Baker Mayfield (Cleveland Browns) | Tua Tagovailoa (Miami Dolphins) | Trevor Lawrence (Jacksonville Jaguars) |
| Matthew Stafford (Los Angeles Rams) | Aaron Rodgers (Green Bay Packers) | Daniel Jones (New York Giants) | Sam Darnold (Carolina Panthers) | Patrick Mahomes (Kansas City Chiefs) | Lamar Jackson (Baltimore Ravens) | Zach Wilson (New York Jets) | Tyrod Taylor (Houston Texans) |
| Russell Wilson (Seattle Seahawks) | Kirk Cousins (Minnesota Vikings) | Ryan Fitzpatrick (Washington Football Team) | Jameis Winston (New Orleans Saints) | Derek Carr (Las Vegas Raiders) | Ben Roethlisberger (Pittsburgh Steelers) | Mac Jones (New England Patriots) | Ryan Tannehill (Tennessee Titans) |
Russellin teekannu

Russellin teekannu (myös taivaallinen teekannu, kosminen teekannu tai Bertrandin teekannu) on filosofi Bertrand Russellin (1872–1970) kehittämä analogia, jonka tarkoituksena on ilmentää, ettei filosofinen todistustaakka koske epäilijöitä, eikä heidän siten tule joutua todistamaan väittämiä vääriksi, etenkään uskonnon tapauksessa. Russell kirjoitti, että jos hän väittäisi, että Aurinkoa kiertää teekannu, hänen olisi järjetöntä odottaa muiden olevan epäilemättä häntä vain siksi, etteivät he pysty todistamaan hänen väitteensä olevan väärä. Russellin teekannuun viitataan yhä keskusteltaessa jumalan olemassaolosta.
Lainaus Russellin artikkelista ”Onko Jumalaa olemassa?”:
»Jos esittäisin että Maan ja Marsin välissä on posliininen teekannu, joka kiertää aurinkoa elliptisellä radalla, kukaan ei voisi todistaa väitettäni vääräksi, jos vain muistaisin lisätä että teekannu on liian pieni havaittavaksi parhaimmillakin teleskoopeilla. Mutta jos jatkaisin sanomalla, että koska väitettäni ei voida osoittaa vääräksi, sen epäileminen olisi ihmisjärjen kannalta suunnattoman röyhkeä teko, niin minun ajateltaisiin aivan oikeutetusti puhuvan hölynpölyä. Jos tällaisen teekannun olemassaolo kuitenkin vahvistettaisiin muinaisissa kirjoissa, jos sitä opetettaisiin pyhänä totuutena joka sunnuntai ja jos se istutettaisiin lasten mieliin jo koulussa, sen olemassaolon epäilemistä pidettäisiin merkkinä poikkeavaisuudesta. Valistuneella aikakaudella epäilijä saisi osakseen psykiatrin huomion, varhaisemmalla ajalla peräti inkvisiittorin.»
Richard Dawkins kehitti teekannuteemaa vielä pitemmälle kirjassaan A Devil’s Chaplain:
»Syy, jonka vuoksi uskonnolliset järjestöt pystyvät aiheuttamaan vihamielisyyttä on, toisin kuin Russellin teekannussa, että uskonto on voimakas, vaikutusvaltainen, veroista vapautettu ja järjestelmällisesti itseään liian nuorille ja vaikutuksia ottaville lapsille tyrkyttävä instituutio. Lapset eivät ole velvollisia viettämään kasvamiseensa käytettäviä vuosia lumoutuneena mielipuolisiin kirjoihin teekannuista. Hallituksen rahoittamat koulut eivät poissulje erilaisia lapsia joiden vanhemmat uskovat vääränmuotoiseen teekannuun. Teekannu-uskovaiset eivät kivitä teekannu-vääräuskoisia, teekannu-luopioita, teekannu-kerettiläisiä ja teekannu-jumalanpilkkaajia kuoliaaksi. Äidit eivät varoita poikiaan naimasta teekannu-polyteistia, jonka vanhemmat uskovat kolmeen teekannuun yhden sijasta. Ihmiset, jotka laittavat maidon ensin eivät hakkaa henkihieveriin heitä, jotka laittavat teen ensin.»
Käsitettä Russellin teekannusta on sovellettu huumorintäyteisiin, selvempiin uskontoparodioihin kuten Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen ja Lentävä spagettihirviö.
Aiheesta muualla

Is There a God? [1952] The Collected Papers of Bertrand Russell, Vol. 11, sivut 542–548 (PDF)
Russia Tower

3D-malli Russia Towerista
Russia Tower (ven. Башня Россия, Bašnja Rossija) oli nimitys pilvenpiirtäjälle, jota suunniteltiin rakennettavaksi Moskovan kansainväliseen liikekeskukseen. Pilvenpiirtäjästä, jonka arkkitehti on Norman Foster, oli tarkoitus tulla 600 metriä korkea. Rakennukseen olisi tullut 118 kerrosta ja rakennuskustannuksiksi oli arvioitu yli kaksi miljardia dollaria. Rakennuksen suunniteltu valmistumisvuosi oli 2012. Koko hanke peruttiin finanssikriisin takia vuonna 2009.
Kehitys

Rakennusta alettiin suunnitella vuonna 2006. Sitä suunniteltiin rakennattavaksi Moskovan kaupunkiin, 5,5 kilometriä Punaiselta torilta. Rakennuksen suunniteltu valmistumisvuosi oli 2012.
Rakennus olisi ollut noin 600 metriä korkea, 118 kerrosta, kokonaispinta-ala 520 000 m², ja sen maksimikapasiteetti noin 25 000 ihmistä. Väitettiin, että rakennuksesta olisi tullut maailman korkein luonnollisesti tuuletettu torni ja yksi vihreimmistä uusista rakennuksista Euroopassa. Rakennuksessa olisi ollut toimistoja, hotelleja, ostosmahdollisuuksia ja huoneistoja, joissa on oma puutarha.
Russia Towerin rakentaminen keskeytettiin finanssikriisin takia vuonna 2008. Rakentamisen mahdollisesta jatkosta ei vielä tiedetty. Kesäkuussa 2019 ilmoitettiin, että hanke on peruttu täysin ja tilalle rakennetaan pysäköintialue nykyisille rakennuksille.
Russenorsk

Russenorsk oli pidginkieli jota puhuttiin Pohjois-Norjassa ja Kuolan niemimaalla 1700-luvulla ja 1800-luvulla. Sen loivat venäläiset kauppamiehet ja norjalaiset kalastajat keskinäiseen kommunikoimiseen. Kieli oli venäjän ja norjan kielien sekoitus. Venäjällä tapahtuneet vallankumoukset kuitenkin lopulta lopettivat norjalaisten ja venäläisten väliset yhteydet, näin myös russenorsk kuihtui lopulta pois.
Kielen katsotaan olevan venäjään perustuva pidgin-kieli.
Esimerkkisanastoa

Kak sprek? = Mitä sanot? (ensimmäinen sana venäjää, toinen norjaa)
Moja njet forsto = En ymmärrä (kaksi ensimmäistä sanaa venäjää, kolmas norjaa)
Å råbbåte = työskennellä (venäjän sanasta работать rabotat)
Klæba = leipä (venäjästä хлеб khleb)
Ronja Aronsson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ronja Othilia Gunilla Aronsson
Syntymäaika: 20. joulukuuta 1997
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 162 cm
Seura
Seura: Piteå IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011– | Piteå IF | 26 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 26 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ronja Othilia Gunilla Aronsson (s. 20. joulukuuta 1997 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Aronsson edustaa tällä hetkellä Damallsvenskanissa pelaavaa Piteå IF-seuraa, jossa hän on pelannut vuodesta 2011 lähtien.
Ura > Seuraura

Aronsson liittyi Piteå IF:n riveihin vain 13-vuotiaana, jolloin hänestä tuli kaikkien aikojen toiseksi nuorin Damallsvenskan-pelaaja seitsemän päivää nuoremman Catola Karlssonin jälkeen. Aronsson on pelannut debyyttinsä jälkeen ainoastaan Piteån riveissä.
Ura > Maajoukkueura

Aronsson edusti Ruotsia jalkapallon naisten alle 19-vuotiaiden euroopanmestaruuskilpailuissa 2015, joissa Ruotsi voitti kultaa.
Käännös suomeksi
Ronnebyånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Ronnebyånin joki virtaa Korrön vanhan myllyn ohitse
Ronnebyånin vesistö (ruots. Ronnebyåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 82) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Ronnebyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 113 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuoman pääosan muodostaa vesistön nimikkojoki Ronnebyån, joka alkaa Rottnenin järvestä ja jonka pituus on 117 kilometriä. Joki laskee Itämereen alle 0,3 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Ronnebyånin vesistö on niistä toiseksi suurin. Vesistö on laajempi sen yläjuoksulla kuin alajuoksulla, ja lisäksi sen yläjuoksulla sillä on yhteistä vedenjakajaa Alsterånin vesistön (tunnus 75), Lyckebyånin vesistön (tunnus 80) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) kanssa. Vesistön länsipuolella sijaitsevat yläjuoksulla ensin Bräkneånin vesistö (tunnus 84) ja sen jälkeen alajuoksulla Vierydsånin vesistö (tunnus 83). Itäpuolella sijaitsevat vastaavasti Nättrabyånin vesistö (tunnus 81) ja alajuoksulla mereen laskevien ojien ja purojen pienten valuma-alueiden joukko.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (66,2 %), turve (8,9 %), kalliomaa (6,4 %), hiekka ja sora (1,3 %), multamaa (3,5 %), savimaa (1,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (79,1 %), soita ja kosteikkoja (2,0 %), viljelymaita (5,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,2 %) sekä joutomaita (3,0 %). Näiden lisäksi on 8,2 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Ronnebyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 9,26 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 24 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,17 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 8,2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 25 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 28 m³/s on mitattu helmikuussa 1988 ja pienin 2 m³/s syyskuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan heikko kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoima

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 39 patoa, joista 14,3 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 42,1 miljoonaa kuutiometriä.
Ronnebyånin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Ronneby, Djupafors, Kallinge, Brantafors, Verperyd, Karlsnäs, Långgölsmåla, Klåvben, Horkoneryd, Krokfjorden, Dång, Bro ja Skogsryd. Stångsmåla ån sivu-uomassa on Stångsmålan voimala. Voimaloiden yhteisteho on 14,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 51,2 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
SMS V46

| SMS V46 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Vulcan, Stettin
Laskettu vesille:  23. joulukuuta 1914
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  luovutettu 1920 sotakorvauksena Ranskalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 106 t (kuormattu)
Pituus:  79,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,32 m
Syväys:  3,96 m (keula)
Koneteho:  24 700 shp
Nopeus:  36,2 solmua
Miehistöä:  3 upseeria ja 84 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 × 8,8 cm L/45 -tykkiä 6 × 50 cm torpedoputkea 24 × miinaa
SMS V46 oli Saksan keisarikunnan laivaston V25-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus

Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 361. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1914 ja valmistui 31. lokakuuta 1915.
Palvelus

Sodan päätyttyä alus internoitiin 22. marraskuuta 1918 jälkeen Scapa Flow'hun, jossa se ajettiin matalikolle upotusyrityksen seurauksena 21. kesäkuuta 1919. Alus nostettiin heinäkuussa ja se luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle. Alus romutettiin Cherbourgissa  1924.
SalBa

Rauman SalBa on vuonna 1993 perustettu raumalainen salibandyn erikoisseura. Kaudella 2023–2024 miesten edustusjoukkue pelaa Divarissa ja naisten edustusjoukkue myöskin Divarissa. Seuralla on neljä aikuisten sarjoissa pelaavaa joukkuetta ja kymmenen juniorisarjoissa pelaavaa lisäksi lasten salibandykoulu ja aikuisten harrastesäbä. Jäseniä seurassa on noin 550.
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi salibandyliigassa kaudet 2014-2018.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
SalBan tilastoja (UrheiluSuomi.com)
Salme Laaksonen

Salme Anita Laaksonen (21. marraskuuta 1936 Suojärvi – 4. marraskuuta 2021 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Laaksonen oli yksi Tampereen työväen teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä. Siellä hän työskenteli kymmeniä vuosia, eli suurimman osan työurastaan. Tämän lisäksi hän näytteli pieniä rooleja useissa Yle TV2:n tuottamissa tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle saakka, etupäässä Jussi Niilekselän ohjauksessa (Kotirappu 1987, Saastamoisen poika 1989, Elämän suola 1996–1998).
Laaksosen ainoaksi elokuvarooliksi jäi pieni parin minuutin näyttäytyminen Matti Kassilan niin ikään Tampereella kuvatussa trillerissä Jäähyväiset presidentille (1987). Valtion taiteilijaeläke Laaksoselle myönnettiin keväällä 2007.
Sagriinikotilo

| Sagriinikotilo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Ei luokiteltu 
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Lahko::  Keuhkokotilot Pulmonata
Heimo::  Tarhakotilot Helicidae
Suku::  Cornu
Laji::  C. aspersum
Kaksiosainen nimi
 Cornu aspersum  (O.F.Müller, 1774) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sagriinikotilo (Cornu aspersum eli Helix aspersa) on tarhakotiloiden heimoon kuuluva kotilolaji, joka on kotoisin Välimeren alueilta. Se on levinnyt Länsi-Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan ja Aasiaan.
Tuntomerkit ja elintavat

Kotiloissa on yleensä tummia ja vaaleita raitoja. Sagriinikotilo kasvaa 2,5–4 cm pitkäksi. Se on pääasiassa kasvissyöjä ja elää 5–7 vuotta. Suomessa sagriinikotiloa esiintyy vain kasvihuoneissa kasvatettuna.
Lisääntyminen

Sagriinikotilo tulee sukukypsäksi noin vuoden ikäisenä. Viikon kuluttua parittelusta kotilo munii muutamasta kymmenestä hieman yli sataan munaa, jotka kuoriutuvat viikon-parin sisällä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sagriinikotilo Wikimedia Commonsissa
Saint Kitts ja Nevis olympialaisissa

Saint Kitts ja Nevis osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Saint Kitts ja Nevis on osallistunut olympialaisissa ainoastaan yleisurheiluun. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt pikajuoksija Kim Collins, joka oli kuudes miesten 100 metrillä Ateenassa 2004 ja 200 metrillä Pekingissä 2008 sekä seitsemäs 100 metrillä Sydneyssä 2000.
Aiheesta muualla

Saint Kitts ja Nevis Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla (englanniksi)
Valtiot olympialaisissa
Sabahin lippu

| Sabahin lippu |
| --- | --- |
   
Suhde:  1:2
Sabah lippu on Malesian Sabahin osavaltion tunnus. Lippu koostuu zirkoninsinisestä, valkoisesta ja punaisesta raidasta. Nurkkakulman neliössä on kuvattuna Malesian korkein vuori Mount Kinabalu.
Aiemmat liput

1963-1982.
1982-1988.
Salla Hyvönen

Salla Hyvönen (s. 21. helmikuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Nurmijärven Jalkapalloseuraa. Hän on edustanut samaa seuraa jo juniorisarjoissa ja kausina 2020–2021 Ykkösessä.
Hyvönen on pelannut Suomen alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Saksan jääpallomaajoukkue

| Saksa |
| --- | --- |

Liitto:  Saksan jääpalloliitto
MM-kilpailut
Esiintymiset:  5 (ensimmäiset 2014)
Paras sijoitus:  7. (2017 ja 2018)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saksan miesten jääpallomaajoukkue edustaa Saksaa kansainvälisissä miesten jääpallokilpailuissa. Saksa osallistui ensimmäisiin Jääpallon euroopanmestaruuskilpailuihin 1913, sekä 101 vuotta myöhemmin järjestettyihin epävirallisiin EM-kilpailuihin 2014..
Ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa Saksa osallistui 2014.. Vuonna 2016 joukkue voitti B-sarjan mestaruuden.
Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2014 15. / B-sarjan 7.  | 6 |  2  |  1  |  3  |  39  |  29  | +10 | 5 |
| 2 | 2015 12. / B-sarjan 5.  | 6 |  4  |  0  |  2  |  32  |  15  | +17 | 8 |
| 3 | 2016 9. / B-sarjan 1.  | 6 |  5  |  1  |  0  |  37  |  21  | +16 | 11 |
| 4 | 2017 7. / A-sarjan 7.  | 5 |  1  |  0  |  4  |  32  |  74  | -42 | 2 |
| 5 | 2018 7. / A-sarjan 7.  | 5 |  2  |  0  |  3  |  37  |  63  | -26 | 4 |
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013

Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013 olivat historian 18. maailmanmestaruuskilpailut ja yhdeksännet naisten MM-kisat. Ne järjestettiin Tšekin Brnossa ja Ostravassa.
Kisoihin osallistui 16 maata, jotka pelasivat neljässä alkulohkossa. Puolivälieriin selvisivät A- ja B-lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä A- ja B-lohkojen kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneiden joukkueiden ja C- ja D-lohkojen kahden parhaan joukkueen keskinäisten ottelujen voittajat.
Turnauksen vei Ruotsi 5-1 voitollaan Suomesta, pronssia voitti Sveitsi.
Alkusarja > Lohkon A sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Ruotsi | 3 | 3 | 0 | 0 | 45 | 3 | 6 |
| 2 |  Suomi | 3 | 2 | 0 | 1 | 20 | 11 | 4 |
| 3 |  Puola | 3 | 1 | 0 | 2 | 8 | 28 | 2 |
| 4 |  Venäjä | 3 | 0 | 0 | 3 | 5 | 36 | 0 |
Alkusarja > Lohkon B sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Sveitsi | 3 | 3 | 0 | 0 | 14 | 5 | 6 |
| 2 |  Tšekki | 3 | 2 | 0 | 1 | 19 | 4 | 4 |
| 3 |  Norja | 3 | 1 | 0 | 2 | 11 | 12 | 2 |
| 4 |  Latvia | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 25 | 0 |
Alkusarja > Lohkon C sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Slovakia | 3 | 3 | 0 | 0 | 31 | 3 | 6 |
| 2 |  Australia | 3 | 2 | 0 | 1 | 21 | 15 | 4 |
| 3 |  Unkari | 3 | 1 | 0 | 2 | 24 | 24 | 2 |
| 4 |  Etelä-Korea | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 38 | 0 |
Alkusarja > Lohkon D sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Saksa | 3 | 3 | 0 | 0 | 23 | 5 | 6 |
| 2 |  Tanska | 3 | 2 | 0 | 1 | 25 | 7 | 4 |
| 3 |  Kanada | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 29 | 2 |
| 4 |  Japani | 3 | 0 | 0 | 3 | 8 | 22 | 0 |
Sijoitus- ja mitaliottelut

Neljännesfinaalit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 12 | – | 2 |  Latvia | 12. joulukuuta |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | 8 | – | 0 |  Saksa | 12. joulukuuta |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 5 | – | 2 |  Norja | 12. joulukuuta |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekki | 10 | – | 1 |  Puola | 12. joulukuuta |  |
Välierät
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | 2 | – | 6 |  Suomi | 14. joulukuuta |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 9 | – | 2 |  Tšekki | 14. joulukuuta |  |
Pronssiottelu
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | 4 | – | 3 (ja.) |  Tšekki | 15. joulukuuta |  |
Loppuottelu
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 1 | – | 5 |  Ruotsi | 15. joulukuuta |  |
Lopputulokset

Ruotsi
Suomi
Sveitsi
Tšekki
Latvia
Norja
Puola
Saksa
Slovakia
Venäjä
Tanska
Australia
Kanada
Unkari
Japani
Etelä-Korea
Pistepörssi

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Pistepörssin kymmenen parasta
| # | Pelaaja | Joukkue | O | M | S | P |
| 1 | Anna Wijk |  | 6 | 7 | 12 | 19 |
| 2 | Emelie Lindstrom |  | 6 | 5 | 11 | 16 |
| 3 | Anna Jakobsson |  | 6 | 10 | 5 | 15 |
| 4 | Cecilia Di Nardo |  | 6 | 10 | 5 | 15 |
| 5 | Michaela Sponiarova |  | 6 | 8 | 7 | 15 |
| 6 | Sandra Mattsson |  | 6 | 10 | 4 | 14 |
| 7 | Annika Bengtsson |  | 6 | 3 | 11 | 14 |
| 8 | Jessica Laidler |  | 6 | 7 | 4 | 11 |
| 9 | Lucia Kosturiakova |  | 6 | 6 | 5 | 11 |
| 10 | Amanda Larsson |  | 6 | 6 | 5 | 11 |
O = ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet
Aiheesta muualla

Kisojen virallinen kotisivu (englanniksi)
Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Salla Karhu

Salla Karhu kesäkuussa 2018
Salla Karhu (s. 9. huhtikuuta 1994 Orivesi) on suomalainen maajoukkuetason lentopalloilija. Hänen peliroolinsa on yleispelaaja. Hänen pituutensa on 178 cm. Erityisesti vastaanottajana hän on saanut arvostusta.
Salla Karhun kasvattajaseurana Suomessa sarjatasolla oli Oriveden Ponnistus. Aikuisten mestaruussarjassa hän pelasi ensi kerran Hämeenlinnan Pallokerhossa kaudella 2013–2014. Siitä hän siirtyi LP Kangasalaan seuraavaksi kaudeksi, ja seura saavutti hopeaa. Hän palasi jälleen kaudeksi 2015–2016 Orivedelle kasvattajaseuraansa, joka saavutti pronssia samoin kuin seuraavanakin vuonna. Sitten oli vuorossa jälleen HPK, joka voitti kultaa 2018. Kaudeksi 2018–2019 Karhu siirtyi Ranskaan Quimperin joukkueeseen muun muassa libero Saana Koljosen seuraksi ja jatkoi maajoukkueessa. Kesken kauden Karhu palasi Suomeen ja Hämeenlinnan Lentopallokerhoon (entinen HPK). Kaudeksi 2019–2020 hän solmi sopimuksen pihtiputaalaisen LiigaPlokin kanssa. Joulukuussa 2019 hänen kautensa keskeytyi akillesjänteen katkeamiseen. Huhtikuussa 2020 hän teki seuraavalle kaudelle sopimuksen LP Kangasalan kanssa.
Karhu on pelannut maajoukkueessa 75 maaottelua vuoden 2019 loppuun mennessä. Kauden 2021-22 hän pelasi Unkarissa Békéscsabai Röplabda SE:ssa.
Salla Karhu kertoo valinneensa lentopallon, koska kokee, ettei pärjännyt jääkiekossa.