stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fredrik Svensson
Ura

Svensson on kotikaupunkinsa joukkueen Skellefteå AIK:n kasvatti. Tästä huolimatta hän aloitti junioriuransa Hammarbyssa, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi seuran edustus- ja juniorijoukkueissa neljän ja yhden vajaan kauden ajan. Hän pelasi kaudella 1997–1998 yhden ottelun verran SM-liiga-seura Kiekko-Espoossa sekä neljän ottelun verran Elitserien-seura Malmö Redhawksissa.
Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Luleå HF:ään, jossa hän vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa pelaten 44 ottelua ja tehden 13 tehopistettä. Sama tahti jatkui myös seuraavilla kolmella kaudella, jolloin joukkue pääsi joka kerta pudotuspeleihin. Kaudella 2003–2004 Svensson pelasi läpimurtokauden Leksands IF:ssä tehden uransa ennätystehot 3+11=14 noussen samalla maajoukkueeseen. Seuraavalla kaudella häneltä jäi väliin yli kymmenen ottelua, mutta tästä huolimatta hän paransi piste-ennätystään kolmella.
Kaudeksi 2005–2006 Svensson siirtyi Sveitsin NLA-liigaan HC Ambrì-Piottaan. Kausi meni täysin pilalle olkapäävamman vuoksi, ja hän pääsi pelaamaan vain 16 ottelua runkosarjassa. Hän toipui lopulta keväällä ja aloitti seuraavan kauden samassa seurassa. Hän siirtyi kaudella 2006–2007 lopulta 23 pelatun ottelun jälkeen SM-liigaan Hämeenlinnan Pallokerhoon, joka oli Svenssonin uran kahdeksas seura. Hän pelasi seurassa runkosarjassa 22 ottelua, mutta HPK osti ulos Svenssonin sopimuksen. HPK oli tehnyt Svenssonin kanssa sopimuksen jo toukokuussa 2005, mutta sopimus purettiin.
Kaudeksi 2007–2008 Svensson siirtyi Saksan DEL-liigaan Grizzly Adams Wolfsburgiin. Kaudella 2008–2009 hän pelasi loukkaantumisen vuoksi vain 21 ottelua. Kaudeksi 2009–2010 Svensson palasi Ruotsiin, Södertälje SK:hon. Seurassa hän pelasi vain 37 ottelua runkosarjassa.
Lokakuussa 2010 Svensson siirtyi puolustajia kaivanneeseen SM-liiga-seura Ilvekseen kuuden kuukauden sopimuksella, johon sisältyi kuukauden koeaika. Hän ei jatkanut seurassa koeajan jälkeen ja vaihtoi Elitserienin AIK:hon, jossa pelasi puolentoista kauden ajan. Hän loukkaantui kauden 2011–2012 lopulla eikä pystynyt pelaamaan runkosarjan seitsemässä viimeisessä pelissä eikä pudotuspeleissä. Svensson teki kauden jälkeen sopimuksen Luleån kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Svensson edusti Ruotsin A-maajoukkuetta kuuden ottelun ajan kaudella 2003–2004.
Baumanskajan metroasema

| Baumanskaja (Бауманская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Arbatsko-Pokrovskaja
Sijainti:  55.7730°N, 37.6806°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  18. tammikuuta 1944
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Baumanskaja (ven. Бауманская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 18. tammikuuta 1944.
Bled

| Bled Veldes |
| --- | --- |
 Bledin järveä ja linna.
 Bled
 Koordinaatit: 46°22′8″N, 14°6′50″E 
Valtio:  Slovenia
alue:  Gorenjska
perustettu:  keskiajalla
ensimmäinen maininta:  1004
kunta:  1996
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  188,5 km²
Korkeus:  508 m
Väkiluku (2015):  8 127
 
 www.bled.si/en/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bled (saks. Veldes) on Savajoen varrella luoteis-Slovenian Gorenjskan alueella lähellä Itävallan rajaa sijaitseva kylpyläpaikka, josta tuli itsenäinen kunta vuonna 1996. Se on suosittu matkailukohde,  tunnettuja nähtävyyksiä ovat jäätikköjärvi ja entinen kuninkaan huvilinna.
Bledin kunnassa on noin 8000 asukasta, joista 5000 asuu sen samannimisessä keskustaajamassa. Kuntaan kuuluu muitakin kyliä, joita vuoret erottavat toisistaan.
Kunnan  pinta-ala on 188,5 neliökilometriä. Bledissä järjestettiin vuoden 2002 shakkiolympialaiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bled Wikimedia Commonsissa
From Afar

| From Afar Ensiferum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhti–toukokuu 2009
 Studio : Petrax & E-Major studios
 Julkaistu: 8. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Tero Kinnunen Janne Joutsenniemi Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: folk metal, melodinen death metal
 Kesto: 56.43
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  9.
Ensiferumin muut julkaisut
| Victory Songs 2007 | From Afar 2009 | Unsung Heroes 2012 |
From Afar on Ensiferumin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2009. Albumi on ensimmäinen, jolla live-esiintymisistä tutuksi tullut kosketinsoittajana Emmi Silvennoinen toimii varsinaisena jäsenenä.[lähde? ]
Taustaa

Ensiferum ilmoitti kotisivuillaan 22. huhtikuuta 2009 virallisesti aloittaneensa neljännen studioalbumin äänittämisen 13. huhtikuuta 2009, ja että se sisältäisi 7 kappaletta ja intron sekä tulisi ilmestymään 9. syyskuuta 2009. Samalla julkistettiin myös laajamittainen julkaisukiertue, jolle liittyisivät myös virolainen Metsatöll ja helsinkiläinen Tracedawn.
26. heinäkuuta yhtyeen nettikauppaan ilmestyivät ennakkomyyntiin sekä uusi levy, jonka nimeksi täten paljastui From Afar, että 3 pakettia sisältäen oheistuotteita. Albumin kappalelistaus sekä ääninäytteitä julkaistiin 6. elokuuta 2009. Albumin nimikappaleesta kuvattu musiikkivideo julkaistiin 6. syyskuuta. Itse albumin julkaisu siirtyi viikolla valmistusongelmien vuoksi.[lähde? ]
Kappaleet

By The Dividing Stream – 3.50
From Afar – 4.52
Twilight Tavern – 5.39
Heathen Throne – 11.09
Elusive reaches – 3.26
Stone Cold Metal – 7.25
Smoking Ruins – 6.40
Tumman virran taa – 0.53
The Longest Journey – 12.53 (Heathen Throne part II)
Vandraren – 3.42 (Digipack-version bonuskappale, Nordman-cover)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Petri Lindroos – murinalaulut, kitara  Markus Toivonen – kitara, puhtaat laulut  Sami Hinkka – basso, puhtaat laulut  Janne Parviainen – rummut, lyömäsoittimet  Emmi Silvennoinen – koskettimet + Heri Joensen (Týr) – laulu (kappale "Vandraren") :  Tuotanto Tero Kinnunen – tuottaja  Janne Joutsenniemi – tuottaja  Hiili Hiilesmaa – miksaaja  Kai Hahto – rumputeknikko  Svante Forsbäck – masteroija  Kristian Wåhlin – kansikuva  Helgorth – design (kansilehtinen)  Jere Hietala – valokuvat
Arvostelut

About.com:
Desibeli.net:
Imperiumi.net: 9/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

From Afar discogs.com -sivustolla
Albumi From Afar Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Banchory

Banchoryn pääkatu
Banchory ([ˈbæŋxəri], skotiksi Banchry, gaeliksi Beannchar) on kaupunki Aberdeenshiressa, Skotlannissa. Se on noin 29 kilometriä Abderdeenistä länteen lähellä paikkaa, jossa Feughjoki yhdistyy Deejokeen.
Yleiskatsaus

Banchory on suosittu turistikohde Aberdeenshiren alueella. 1970 luvulta asti kaupunki on kasvanut tasaiseen tahtiin, ja vuodesta 2001 kaupungin kasvu on ollut huomattavaa. Skotlannin ainoa rommitislaamo Dark Matter sijaitsee Banchoryn laitamilla.
Historia

Kaupungin nimen sanotaan tulleen pyhän Ternanin järjestämästä varhaiskristillisestä asutuksesta, Banchorysta. On väitetty, että Ternan oli pyhän Ninianin seuraaja. Sanotaan, että Ternan perusti asutuksen Deejoen varrelle alueelle, josta myöhemmin tulisi Banchory-Ternanin keskiaikainen kirkkomaa. Kylä ja seurakunta tunnettiin samalla nimella 1970 luvulle asti. Pyhän Ternanin pyhäinjäännöksiä säilytettiin kaupungissa Skotlannin reformaatioon asti.
Francis Goya

Francis Goya (syntyjään François Edouard Weyer, s. 16. toukokuuta 1946 Liège, Belgia) on belgialainen kitaristi, joka nousi 1980-luvun taitteessa suureen suosioon monissa Euroopan maissa hillityn romanttisilla viihdesovituksillaan eri maiden tunnetuista sävelmistä.
Francis Goya on levyttänyt uransa aikana viitisenkymmentä albumia, joita on myyty kaikkiaan noin 20 miljoonaa kappaletta. Kriitikot eivät ole juuri arvostaneet Goyan yksinkertaista soittotyyliä, jossa hän usein vain näppäilee melodiaa orkesteritaustan päälle. Pelkästään Suomessa Goyan äänilevyjä on myyty noin 600 000 kappaletta, mikä on enemmän kuin 1980-luvun alun nuorisosuosikin Dingon levymyynti. Vielä vuonna 2018 Goyan esiintyminen veti 1 500-paikkaisen Kangasniemen kirkon täyteen yleisöä.
Elämä ja ura

François Edouard Weyer syntyi Belgian Liègessä muusikkoperheeseen ja perusti 16-vuotiaana Weyer veljensä ja ystäviensä kanssa Les Jivaros -nimisen yhtyeen. Seuraava kokoonpano The Liberty Six tunnettiin 1960-luvun loppupuolella psykedeelisistä esiintymisistään. Vuonna 1970 Weyer pääsi mukaan monista maista kotoisin olevien muusikoiden The J. J. Bandiin, jonka tyyliä verrattiin Blood, Sweat and Tears -yhtyeeseen. Weyer työskenteli myös kysyttynä studiomuusikkona sähkökitaroineen, kunnes päätti vaihtaa tyyliä kokonaan ja keskittyä hillittyyn viihdemusiikkiin akustisella kitaralla. Taiteilijanimen innoittajana oli 1800-luvun alun espanjalainen taidemaalari Francisco de Goya. Weyerin ensimmäinen hitti Francis Goyana oli hänen isänsä kanssa yhdessä säveltämä ”Nostalgia” vuonna 1975.
Suomessa Francis Goyan suursuosio alkoi vuonna 1979, kun hän levytti suomalaisten aloitteesta joukon sovituksia suomalaisia suosikkisävelmistä albumille Summernights Moods. Sitä seurasivat samalla konseptilla tehdyt Unohtumaton ilta (1980), Pohjolan yössä (1981) ja monta muuta, viimeisimpänä Rakkaudella (2003). Sittemmin Francis Goya alkoi tehdä äänilevyjä paikallisista sävelmistä muissakin Euroopan maissa. Goya myös esiintyi usein Suomessa, muun muassa osallistumalla Syksyn sävel -televisiokilpailuun sävelmällään ”Rimini”, joka jäi äänimäärältään finaalin viimeiseksi.
Vuosituhannen vaihteen tienoilla hän teki albumin Together yhdessä viihdepianisti Richard Claydermanin kanssa.
Diskografia > Singlet

Nostalgia / Nautilus (1975)
Concierto d’Aranjuez / Lovers Melody (1976)
Maria Padilha / Daddy’s Bolero (1976)
Caf’Conc’ / Tangoya (1976)
Gipsy Wedding (1977)
Argentina / Natasha (1978)
Manolita / Natasha (1978)
Moscow Nights / Song of the Dnjepr (1981)
Diskografia > Albumit

Nostalgia (1975)
Souvenirs aus Griechenland (1979)
Summernight Moods (1979)
Romantic Guitar (1985)
This is Francis Goya (1986)
Rendez-vous (1988)
Plays His Favourite Hits Vol.1 (1990)
Bahia Lady (Carmina Cabreran kanssa) (1990)
Noche Latino (Carmina Cabreran kanssa) (1993)
Festival Latino (Carmina Cabreran kanssa) (1994)
The Very Best of Francis Goya (1994)
Together (Peter Weekersin kanssa) (1994)
Jacques Brel (1998)
Plays his favourite Hits vol. 2 (1998)
Francis Goya in Moscow (1999)
Together (Richard Claydermanin kanssa) (2000)
Latin Romance (1999)
Best of Francis Goya (1999)
De Mooiste Sfeermelodieën (2000)
Pleased to meet You, Mr. Valgre (2001)
Hollands Glorie (2002)
Hollands Glorie Kerst (2002)
Klassieke Droommelodieën (2003)
Rakkaudella (2004)
Intimité (2004)
Magic Moments (2004)
Gondwana (2004)
Face to Face (2005)
Wings for Life (2006)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Francis Goya Belgian Pop & Rock Archives sivustolla
Formors

| Formors Aes Dana |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Ranska
 Julkaistu: 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Kelttiläinen black metal
 Kesto: 46.20
 Levy-yhtiö: Oaken Shield
Aes Dana muut julkaisut
| La Chasse Sauvage 2001 | Formors 2005 |   |
Formors on ranskalaisen Aes Danan toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Kappaleet

Les Traces De La Branche Rouge – 4.45  (The Traces Of The Red Branch)
Formors, Mer De Glaces Et D'Ombre – 6.35  (Formors, Sea Of Ices And Shade)
Formors, Exil – 6.55  (Formors, Exile)
Gwenardell – 6.28
Le Combat Des Arbres – 4.47  (The Combat Of The Trees)
Les Griffes Des Oiseaux – 4.16  (The Claws Of The Birds)
Ventres noirs – 5.24
Manannan Mac Lir – 7.07
Jäsenet

Vidar - laulu
Milambre (Luisa Trierscheidt) - basso
Juan Jolocaust (Juanjo Esquivel) - rummut
Taliesin - kitara
Ireen - kitara
Myrddin - fagotti ja huilu
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Aiheesta muualla

Formors Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Formors Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Fritz Stöckli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stöckli (vas.) Lontoon kesäolympialaisissa 1948. |  Stöckli (vas.) Lontoon kesäolympialaisissa 1948. |  Stöckli (vas.) Lontoon kesäolympialaisissa 1948. |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 87 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1946 | 87 kg |  |
Miesten rattikelkkailu
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Garmisch-Partenk. 1953 | kaksikko |  |
Fritz Karl Stöckli (15. toukokuuta 1916 – 1968) oli sveitsiläinen vapaapainin olympiamitalisti ja rattikelkkailun maailmanmestari.
87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Stöckli saavutti olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja EM-hopeaa Tukholmassa 1946. Oslon talviolympialaisissa 1952 Stöckli kilpaili rattikelkkailijana yltäen Sveitsin nelikossa neljänneksi. Vuonna 1953 Stöckli voitti Sveitsin kaksikossa maailmanmestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fritz Stöckli Wikimedia Commonsissa
Fobos (avaruusohjelma)

Fobos-ohjelma oli viimeinen osin toteutunut osa Neuvostoliiton Mars-ohjelmaa. Siihen kuului kaksi Fobos-nimistä (ven. Фобос) avaruusluotainta, jotka laukaistiin kesällä 1988 kohti Marsin Phobos-kuuta. Molemmat luotaimet kuljettivat myös Länsi-Euroopan avaruuslaitteita. Ohjelma oli ensimmäinen, johon osallistui suomalainen taho.
Fobos-ohjelman tehtävänä oli suunnitella ja valmistaa kaksi Fobos-avaruusalusta ja suorittaa niiden avulla tieteellinen tutkimusohjelma, joka tutki Mars-planeettaa ja sen kuita. Alukset nimettiin Marsin suurimman kuun Phoboksen mukaan.
Fobos-luotaimet laukaistiin Proton-kantoraketeilla Baikonurin kosmodromilta. Lento Marsiin kesti molempien alusten kohdalla 200 vuorokautta. Alusten piti toimia siirtolennon jälkeen 260 vuorokautta. Fobos 1 kuitenkin menetettiin jo siirtolennolla. Fobos 2 pääsi kiertoradalle ja toimi siellä jonkin aikaa.
Alusten rakenne

Fobos-avaruusalukset olivat identtisiä rakenteeltaan ja hyötykuormaltaan.selvennä Ne olivat 3-akselistabiloituja avaruusaluksia, jotka on kehitetty Lavotškinin Venera-nimisistä Venus-luotaimista. Kumpikin alus painoi 1 850 kg, josta polttoainetta on 600 kg. Käytettävissä oleva sähköteho oli 750 W, josta 450 W oli hyötykuorman tarpeisiin. Avaruusaluksen rungon korkeus oli 3,8 m. Molemmat aurinkopaneelit avattuna aluksen kärkiväli oli 15 m.
Fobos 1

| Fobos-1 |
| --- | --- |
 Fobos-luotain ja sen laskeutuja Phobos-kuun vieressä.
Tehtävätyyppi:  planeettatutkimus
Kohde:  Mars
Laukaisu:  1988-07-077. heinäkuuta 1988 Baikonur
Laukaisualus:  Proton
Massa:  1 850 kg
Teho:  750 W
Fobos-1 laukaistiin 7. heinäkuuta 1988 Proton-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta.
Yhteys siihen menetettiin 12. syyskuuta 1988 kesken siirtolennon. Neuvostoliitto oli siirtänyt lennonjohtokeskuksen Krimiltä Moskovan lähelle ja väitetään, että alukselle lähetettiin virheellisiä komentoja. Myös Auringon säteily on voinut aiheuttaa avaruusaluksen tietojenkäsittelyjärjestelmän kaatumisen.
Fobos 1 > Suomalaisten osallistuminen

Fobos 1 oli ensimmäinen avaruuslaukaisu, johon suomalainen taho osallistui.selvennä Suomalaiset osallistuivat seuraaviin laitteisiin: ASPERA, DION, LIMA-D. Pääosapuoli oli Ilmatieteen laitos. VTT osallistui laitteiden tekniseen toteutukseen.
Fobos 2

| Fobos-2 |
| --- | --- |
 Fobos Mars-luotain
Organisaatio:  IKI
Tehtävätyyppi:  planeettatutkimus
Kohde:  Mars
Laukaisu:  1988-07-1212. heinäkuuta 1988 Baikonur
Laukaisualus:  Proton
Kohteessa:  1989-01-2828. tammikuuta 1989
Massa:  1 850 kg
Teho:  750 W
Fobos 2 laukaistiin 12. heinäkuuta 1988. Se saapui Marsin kiertoradalle 28. tammikuuta 1989. Luotain suoritti onnistuneesti joitakin mittauksia, mutta 27. maaliskuuta 1989 siihen ei enää saatu yhteyttä. Yhteys katkesi ennen kuin aiotut 2 laskeutujaa ehdittiin lähettää matkaan Phobokselle.
Aiheesta muualla

Fobos-luotaimet (saksaksi)
Benetton B187

| Benetton B187 |
| --- | --- |

Talli:   Benetton
Suunnittelija(t):   Rory Byrne
Kuljettajat:   Teo Fabi  Thierry Boutsen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  G Goodyear
Polttoaine:  Mobil
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Ford TEC 1.5 V6T
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Brasilian GP 1987
Kilpailuja:  16
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
Palkintosijoja:  2
MM-pisteitä:  28
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Australian GP 1987
Benetton B187 on Formula 1 -auto, jolla Benetton Formula -talli kilpaili kaudella 1987.  Auton suunnittelusta vastasi Rory Byrne ja se oli historian toinen Benettonin valmistama F1-auto. Voimanlähteenä autossa oli Fordin valmistama 1,5-litrainen kuusisylinterinen tuplaturbomoottori. Autoa ajoivat kilpailuissa italialainen Teo Fabi ja belgialainen Thierry Boutsen.
Saavutukset

Molemmat kuljettajat ylsivät autolla kertaalleen palkintosijoille. Boutsen ajoi kolmanneksi Itävallan GP:ssa ja Fabi ajoi myös kolmanneksi kauden päättäneessä Australian GP:ssa.
San Marinon GP:ssa Fabi osoitti hyvää vauhtiaan ajamalla kilpailun nopeimman kierroksen. Tallin kauden parhaasta aika-ajosijoituksesta vastasi kuitenkin Boutsen ajamalla kolmanteen lähtöruutuun Japanin GP:ssa. Boutsen olikin yleensä vahvempi aika-ajoissa, kun hän päihitti Fabin 13 kertaa 16 mahdollisesta.
Valmistajien MM-sarjassa Benetton sijoittui viidenneksi 28 pisteellä.
Teknisiä tietoja

Moottori: Ford TEC 1 497 cc (1.5 l) 120° V6T, teho n. 850–1000 hv, 11000–12000 RPM, 4 venttiiliä/sylinteri (24v), DOHC, tuplaturbo
Vaihdelaatikko:
Renkaat: Goodyear
Polttoaine: Mobil
Auton kuivapaino: 540 kg
Polttoainetankin tilavuus: 195 L
Formula 1 -tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta.)
| Vuosi | Talli | Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Benetton | Ford V6T G |  | BRA | SMR | BEL | MON | USE | FRA | GBR | GER | HUN | AUT | ITA | POR | ESP | MEX | JPN | AUS | 28 | 5. |
| 1987 | Benetton | Ford V6T G | Teo Fabi | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | Kesk. | 5 | 6 | Kesk. | Kesk. | 3 | 7 | 4 | Kesk. | 5 | Kesk. | Kesk. | 28 | 5. |
| 1987 | Benetton | Ford V6T G | Thierry Boutsen | 5 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 7 | Kesk. | 4 | 4 | 5 | 14 | Kesk. | Kesk. | 5 | 3 | 28 | 5. |
Fusariini

| Fusariini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-hydroksi-1-[1-[2-(4-hydroksifenyyli)etyyli]pyrrol-2-yyli]etanoni
CAS-numero:  1370014-20-2
PubChem CID:  57408890
SMILES:  C1=CN(C(=C1)C(=O)CO)CCC2=CC=C(C=C2)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H15NO3
Moolimassa:  245,27 g/mol
Fusariini on normaaliolosuhteissa väritön, kiinteä yhdiste. Alkaloidi on eristetty Fusarium incarnatum-homeesta (kanta HKI0504). Sieni elää endofyyttinä mangrovepuissa. Yhdisteen CAS-numero on 1370014-20-2. Yhdiste löydettiin vuonna 2011.
Fritz Spindler

Fritz Spindler suunnilleen vuonna 1950.
Johann Friedrich Wilhelm "Fritz" Spindler (24. marraskuuta 1817 Wurzbach – 26. joulukuuta 1905 Niederlößnitz) oli saksalainen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.
Spindler opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Friedrich Schneiderin johdolla Dessaussa. Tämän jälkeen hän muutti Dresdeniin. Hän tuli tunnetuksi etenkin pianonsoiton opettajana, mutta hän loi myös yli 400 teosta kattavan sävellystuotannon. Suurin osa (yli 300) teoksista on pianosävellyksiä, joista useat saavuttivat huomattavaa suosiota ja jäivät pianonsoittoa opiskelevien kappalevalikoimiin säveltäjän kuoleman jälkeenkin. Spindlerin muita teoksia ovat pianotrio, jousikvartetto, kvintetto puhaltimille ja pianolle, kaksi sinfoniaa ja konsertto pianolle.
Spindlerin oppilaiden joukossa oli kreivitär Daria de Beauharnais, jolle säveltäjä omisti puhallin- ja pianokvintettonsa F-duurissa (1888).
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Berliinin raunioitten keskellä

| Berliinin raunioitten keskellä> A Foreign Affair |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Billy Wilder
Käsikirjoittaja:   Charles Brackett  Billy Wilder  Richard L. Breen 
Tuottaja:  Charles Brackett
Säveltäjä:  Frederick Hollander
Kuvaaja:  Charles B. Lang Jr.
Leikkaaja:  Doane Harrison
Pukusuunnittelija:  Edith Head
Lavastaja:   Hans T. Dreier  Walter Tyler 
Pääosat:   Jean Arthur  Marlene Dietrich  John Lund 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1948
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Berliinin raunioitten keskellä (A Foreign Affair) on yhdysvaltalainen Billy Wilderin ohjaama elokuva vuodelta 1948. Se sijoittuu sodanjälkeiseen Berliiniin ja käsittelee mustan pörssin kauppaa, natsien sotasyyllisyyttä ja itsemurhayrityksiä. Elokuva ei ollut arvostelumenestys.
Elokuvan keskeisiä hahmoja ovat kahviloissa esiintyvä saksalainen laulajatar (Marlene Dietrich), amerikkalainen upseeri ja tarkastusmatkalla oleva amerikkalainen naispuolinen kongressiedustaja.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Berliinin raunioitten keskellä vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Aiheesta muualla

Berliinin raunioitten keskellä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Fuse Games

| Fuse Games |
| --- | --- |
Perustettu:  2002
Kotipaikka:  Cotswold, Burford, Englanti
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.fusegames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fuse Games on englantilainen Cotswoldissa Burfordissa toimiva videopeliyritys, joka tunnetaan parhaiten kehittämästään Mario Pinball -pelistä Nintendolle.
Pienen yrityksen perustivat palkintoja voittaneen Pro Pinball -pelisarjan tekijät. Vuoden 2005 E3-messuilla Fuse Games ilmoitti työstävänsä Metroid Prime Pinball -peliä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Bixessarri

Os-joki virtaa Bixessarrin läpi.
Bixessarri on kylä Andorrassa Sant Julià de Lòrian kunnassa. Vuoden 2018 arvioissa kylässä oli 56 asukasta.
Bernhard Aarnio

Bernhard Aarnio (ent. Lemberg; 3. kesäkuuta 1876 Vanaja – 28. tammikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen agrogeologi.
Aarnion vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Kustaa Lemberg ja Karoliina Kustaantytär ja puoliso vuodesta 1902 Maria Hagelin. Aarnio tuli ylioppilaaksi 1895 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja lisensiaatiksi 1916. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1917. Hän toimi maanmittausinsinöörinä vuodesta 1909, geologisen toimikunnan sihteerinä vuodesta 1912 ja vanhempana assistenttina vuodesta 1918. Valtion maatutkimuslaitoksen vanhempi agrogeologi hän oli vuodesta 1926. Aarnio oli laitoksen johtaja 1931–1933 ja Maatalouskoelaitoksen professori 1933–1943, sen jälkeen vt:nä vuoteen 1946. Wienin maatalouskorkeakoulu myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1948. Hän oli Akateemisen Karjala-Seuran jäsen. Helsingin yliopiston dosentti Aarnio oli vuodesta 1919 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1939. Maatalousakatemian puheenjohtajana Aarnio toimi 1938–1939.