stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Aasiassa ja Oseaniassa
Jemen

Historiallinen Zabidin kaupunki
Saban kuningaskunnan muinaisjäännökset Maribissa
Sanaan vanha kaupunki
Shibāmin muurein ympäröity kaupunki
Sokotra
Jordania

Jeesuksen kastepaikka ”Betania, Jordanin tuolla puolen” (Al Maghtas)
Petra
Quseir Amra
Al-Salt, suveitsevaisuuden ja kaupunkivieraanvaraisuuden paikka
Um er-Rasas (Kastron Mefa'a)
Umm el-Jimal
Wadi Rumin suojelualue
Kambodža

Angkor
Koh Ker: muinaisen Lingapuran tai Chok Gargyarin arkeologinen kohde
Preah Vihearin temppeli
Sambor Prei Kuk, muinaisen Ishanapuran arkeologinen kohde
Kazakstan

Ahmed Jasawin mausoleumi
Läntinen Tianshan, jaettu Kirgisian ja Uzbekistanin kanssa
Saryarka – Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävä, jaettu Kiinan ja Kirgisian kanssa
Tamgalyn arkeologisten alueen kalliopiirrokset
Turanin kylmät aavikot
Kiina

Badain Jaranin aavikko, hiekan ja järvien torneja
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Quanzhou, Song- ja Yuan-dynastioiden maailman kauppapaikka
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jingmaivuoren vanhojen teemetsien kulttuurimaisema
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Keltaisenmeren ja Bohainmeren rannikolla olevat muuttolintujen suojelualueet
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kulangsu, historiallinen kansainvälinen asutuskeskus
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Liangzhun rauniot
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa – Xidi ja Hongcun
Pekingin keskusakseli: Kiinan pääkaupungin ideaalijärjestyksen Ekbatana
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Kirgisia

Läntinen Tianshan, jaettu Kazakstanin ja Uzbekistanin kanssa
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävä, jaettu Kazakstanin ja Kiinan kanssa
Sulaimanvuori
Kiribati

Phoenixsaarten suojelualue
Korea (Etelä)

Baekjen historialliset alueet
Changdokkungin palatsiryhmä
Chongmyon temppeli
Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat
Gaya-tumulukset
Getbolit, korealaiset vuorovesitasangot
Haiensan temppeli Changgyong P’ango, Tripitaka Koreanan säilytyspaikka
Hwasongin linnoitus
Jejun tulivuorisaari
Koch’angin, Hwasunin ja Kanghwan dolmeenit
Korean historialliset kylät: Hahoe ja Yangdong
Kyongjun historiallisen alueet
Namhansanseong
Sansa, Korean buddhalaiset vuoristoluostarit
Seowon, Korean uuskungfutselaiset akatemiat
Sokkuramin buddhalainen luola ja Bulguksan temppeli
Korea (Pohjoinen)

Kaesongin historialliset monumentit
Koguryon kuninkaalliset hautakammiot
Laos

Luang Prabangin kaupunki
Ruukkujen tasanko
Vat Phou ja siihen liittyvät muinaiset asutuskeskukset Campasakin kulttuuriympäristö
Libanon

Anjar
Baalbek
Byblos
Ouadi Qadisha – Pyhä laakso – ja Jumalallinen setripuiden metsä
Rashid Karamin kansainvälinen messualue
Tyros
Malesia

Gunung Mulun kansallispuisto
Kinabalun kansallispuisto
Lenggonginlaakso arkeologinen perintö
Melaka ja George Town, Malakansalmen historialliset kaupungit
Niahin kansallispuiston luolien arkeologinen perintö
Marshallinsaaret

Bikinin atolli, ydinkoepaikka
Mikronesia

Nan Madol, itäisen Mikronesian seremoniakeskus
Mongolia

Burhan Haldun -vuori ja sitä ympäröivät pyhät maisemat
Daurian maisemat, jaettu Venäjän kanssa
Mongolian Altain kalliopiirrokset
Orkhonin laakson kulttuuriympäristö
Peurakivet ja niihin liittyvät pronssikautiset kohteet
Uvs Nuurin syvänne, jaettu Venäjän kanssa
Myanmar

Pagan
Pyuiden muinaiset kaupungit
Nepal

Buddhan syntymäpaikka Lumbini
Kathmandun laakso
Chitwanin kansallispuisto
Sagarmāthān kansallispuisto
Oman

Aflaj-kastelujärjestelmä
Bahlan linnoitus
Batin, Al-Khutmin ja Al-Aynin arkeologiset alueet
Qalhatin muinaiskaupunki
Suitsukepolku
Oman > Listalta poistetut kohteet

Arabiankeihäsantiloopin suojelualue lisättiin listalle 1994, mutta poistettiin luettelosta 2007, koska Oman oli päättänyt pienentää suojelualuetta 90%.
Pakistan

Linnoitus ja Shalamarin puutarha Lahoressa
Maklin historialliset monumentit, Thatta
Mohenjo-Daron arkeologiset jäännökset
Takht-i-Bahin buddhalaisrauniot sekä Sahr-i-Bahlolin kaupungin rauniot
Rohtasin linnoitus
Taksila
Palau

Chelbachebsaarten eteläinen laguuni
Palestiina

Hebronin vanhakaupunki
Oliivien ja viinin maa – Battirin kulttuurimaisema
Jeesuksen synnyinpaikka: Jeesuksen syntymäkirkko ja pyhiinvaellusreitti
Muinainen Jeriko: Tell es-Sultan
Pyhän Hilerionin luostari/Tell Umm el-’Amr
Papua-Uusi-Guinea

Kukin arkeologinen kohde
Qatar

Zubarahin arkeologinen kohde
Salomonsaaret

Itäinen Rennellsaari
Saudi-Arabia

Al-Hasan keidas, kehittyvä kulttuurimaisema
Al-Hijrin arkeologinen kohde
At-Turaifin kaupunginosa Dariyahissa
Ha’ilin kalliotaide
Himan kulttuurialue
Historiallinen Jedda, portti Mekkaan
Qaryat al-Fawin arkeologisen alueen kulttuurimaisema
Uruq Bani Ma'arid
Singapore

Singaporen kasvitieteellinen puutarha
Sri Lanka

Anuradhapuran pyhä kaupunki
Dambullan kultainen temppeli
Gallen vanha kaupunki ja sen linnoitukset
Kandyn pyhä kaupunki
Polonnaruwan muinainen kaupunki
Sigiriyan muinainen kaupunki
Sinharajan metsäsuojelualue
Sri Lankan keskiylänkö
Syyria

Aleppon muinainen kaupunki
Bosran muinainen kaupunki
Krak des Chevaliers ja Qal’at Salah El-Din
Damaskoksen muinainen kaupunki
Palmyra
Pohjois-Syyrian muinaiset kylät
Tadžikistan

Pamirin kansallispuisto
Sarazmin varhaiskaupunki
Silkkitie: Zarafshonin–Karakorumin-käytävä
Tigrovaja Balkan luonnonpuiston tugaimetsät
Thaimaa

Ayutthayan ja lähistön historialliset kaupungit
Ban Chiangin arkeologinen alue
Dong Phaya Yen – Khao Yai metsäalue
Kaeng Krachanin metsäalue
Phu Phra Bat, todistus Dvaravati-kauden Sīma-kivien perinteistä
Si Thepin muinainen kaupunki ja siihen liityvät Dvaravati-monumentit
Sukhothain ja lähistön historialliset kaupungit
Thungyai-Huai Kha Khaengin suojelualueet
Turkmenistan

Kunya-Urgench
Muinainen Merv
Nisan parthialaiset monumentit
Uusi-Seelanti

Uuden-Seelannin subantarktiset saaret (Snaressaaret, Bountysaaret, Antipodisaaret, Aucklandinsaaret ja Campbellinsaaret)
Te Wahipounamu
Tongariron kansallispuisto
Uzbekistan

Buharan historiallinen keskusta
Läntinen Tianshan, jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa
Šahrisabzin historiallinen keskusta
Itchan Kala
Samarkand – Kulttuurien risteys
Vanuatu

Roi Matan maa-alueet
Venäjä (Aasian puoli)

Katso myös: Luettelo Venäjän Euroopan puoleisista kohteista
Altain kultaiset vuoret
Baikaljärvi
Bikinin jokilaakso
Daurian maisemat, jaettu Mongolian kanssa
Kamtšatkan niemimaan tulivuoret
Lenan pilarien luonnonpuisto
Putoranan laakio
Uvs Nuurin syvänne, jaettu Mongolian kanssa
Wrangelin saaren luonto
Vietnam

Halonginlahti
Hồ-dynastian linnoitus Tây Đô
Hội Anin muinaiskaupunki
Huến monumentit
Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuisto
Pyhä paikka Mỹ Sơn
Thăng Longin keisarillinen linnoitus Hanoissa
Tràng Anin maisemakokonaisuus
Yhdistyneet arabiemiraatit

Al-Ainin kulttuurikohteet
Bamiyan laakso.
Sydneyn oopperatalo.
Uluru.
Neitsyttorni Bakussa.
Sundarbanin mangrovemetsää.
Puerto-Princesan kansallispuisto.
Prambananin temppelialue.
Cholan elävät temppelit.
Länsi-Ghatit.
Punainen linnoitus.
Taj Mahal.
Erbilin linnoitus.
Bam.
Persepoliin raunioita.
Persialainen puutarha.
Jerusalem.
Himejin linna.
Hiroshiman rauhanmuistomerkki.
Sanaan vanhaa kaupunkia.
Petra.
Aroa Pohjois-Kazakstanissa.
Huangshanin maisemaa.
Kiinan muuri.
Lijiangin vanhakaupunki.
Kielletty kaupunki.
Potala.
Sulaimanvuori.
Baekjen historialliset alueet.
Changdokkung.
Byblos.
Kinabalu.
Burhan Haldun.
Sagarmāthān kansallispuisto.
Lahoren linnoitus.
Jeesuksen syntymäkirkko.
Historiallinen Jedda.
Polonnaruwa.
Palmyra.
Ayutthaya.
Tongariron kansallispuisto.
Roi Matan hautapaikka.
Baikaljärvi.
Halonginlahti.
Nyhammar

| Nyhammar |
| --- | --- |

 Nyhammar
 Koordinaatit: 60°16′47″N, 14°58′21″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Ludvika
Väkiluku (31.12.2023):  976
Nyhammar on taajama Ludvikan kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 976 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nyhammar Wikimedia Commonsissa
Alaskanseiti

| Alaskanseiti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Gadus
Laji::  chalcogrammus
Kaksiosainen nimi
 Gadus chalcogrammus  Pallas, 1814 
Synonyymit
 Theragra chalcogramma 
Katso myös
   Alaskanseiti Wikispeciesissä   Alaskanseiti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alaskanseiti eli mintai (Gadus chalcogrammus, synonyymi Theragra chalcogramma) on Tyynenmeren pohjoisosissa elävä turskakala, joka kuuluu maailman tärkeimpiin talouskaloihin.
Koko, levinneisyys ja elintavat

Alaskanseiti kasvaa 55–75 cm:n mittaan, pohjoisessa suuremmaksi kuin etelässä. Sen levinneisyys kattaa Pohjoisen Tyynenmeren rannikot Japaninmereltä Alaskan kautta Kaliforniaan. Norjasta harvinaisena kuvattu Theragra finnmarchica kuuluu ilmeisesti samaan lajiin.
Alaskanseiti elää enimmäkseen 100–300 metrin syvyydessä, joskus 700 metriin saakka. Se tulee sukukypsäksi 3–4-vuotiaana ja lisääntyy rannan läheisyydessä 50–100 metrin syvyydessä. Munat kelluvat vapaasti avovedessä. Nuoret yksilöt syövät planktonia, vanhemmat pikkukaloja, kuten kuoretta ja villakuoretta.
Taloudellinen merkitys

Alaskanseidistä on viime vuosikymmeninä tullut tärkeä talouskala, ja siihen on viitattu merkittävimpänä jäljellä olevana ruokakalavarantona maailmassa.  Pyynti on lähinnä troolikalastusta, ja vuotuiset pyyntimäärät ovat olleet 2000-luvulla 3 miljoonan tonnin luokkaa. Suurimpia pyytäjiä ovat Venäjä ja Yhdysvallat, joiden saaliit ovat kuitenkin laskeneet viime vuosina. Yhdysvallat pyytää alaskanseitiä vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia, siis enemmän kuin mitään muuta kalaa.
Pakastettuja tuotteita tuodaan suuria määriä Venäjältä, Kiinasta ja Yhdysvalloista Eurooppaan, etenkin Saksaan, Ranskaan ja Isoon-Britanniaan. Saksassa noin 25 % kalankulutuksesta vuonna 2008 oli alaskanseitiä.
Alaskanseidin liha on miedon makuista, vaaleaa ja vähärasvaista, Atlantin seitiinkin verrattuna. Se myydään ensisijaisesti eri tasoisina pakastetuotteina. Sitä käytetään muun muassa leivitetyissä kalapuikoissa, fish-and-chips -fileinä, samoin suurten pikaruokaketjujen kala-annoksissa (esimerkiksi Burger King, McDonalds). Se on myös tärkeä surimi-kalatahnan raaka-aine; surimista valmistetut äyriäisenlihajäljitelmät (crab sticks, surimipuikot) ovat yleensä alaskanseitiä. Myös alaskanseidin mäti on tärkeä markkinatuote.
Kalakannan hoito

Beringinmeren ja Alaskanlahden kalastuksen on katsottu täyttävän kestävän käytön kriteerit, vaikka vuosina 2006–2008 alaskanseidin populaatio on laskenut merkittävästi. Vuonna 2008 kannan lasku oli 38 prosenttia. Greenpeace on kritisoinut alaskanseidin kannan hoitoa vuosien ajan ja vaatinut kalastuksen rajoittamista puoleen vuonna 2009, jotta elinkelpoinen kalakanta voitaisiin varmasti säilyttää. Esimerkki suuren kalakannan romahtamisesta ryöstökalastuksen seurauksena on Luoteis-Atlantin turskakannan nopea romahtaminen 90-luvulla.

FAO:n tilastoima alaskanseidin vuosisaalis 1950–2010 (tonneja)
Äyriäisenlihajäljitelmät (crab sticks) tehdään surimitahnasta, jonka raaka-aine useimmiten on alaskanseidin liha.
Pääsiäisaika

Pääsiäisaika on kristillisen kirkkovuoden ajanjakso. Se alkaa pääsiäispäivästä ja päättyy helluntaihin.
Pääsiäisajan kehittyminen

Pääsiäisen jälkiviettoaika, pääsiäisaika käsittää 50 päivää ja ajanjakson sunnuntaiden esittelevät pääsiäisen sanoman eri piirteitä. Pääsiäisyöstä alkaa pääsiäisviikko, joka kestää seuraavaan lauantaihin. Pääsiäisviikon (pääsiäisoktaavin) viettäminen on ikivanha kristillinen perinne.
Uuden testamentin Apostolien teot (Luku 1ː 6-15) kertovat, että Kristuksen taivaaseen ottaminen tapahtui 40 päivää pääsiäisen jälkeen (helatorstai). Kun kristillinen kirkko 300-luvulla sai merkittävän aseman Rooman valtakunnassa, alettiin päivää viettää pyhäpäivänä. Apostolien teot kertovat edelleen (Luku 2ː1-12), että Pyhä Henki vuodatettiin opetuslapsien päälle 50 päivää pääsiäisen jälkeen. Se tapahtui juutalaisten helluntaijuhlan päivänä. Kristityt säilyttivät päivän nimenä helluntain, (kreikaksi pentekosté, 50. päivä).
Pääsiäispäivää seuraava viikon aikana on alkukirkossa vietetty messua jokaisena päivänä, ja messuun osallistuivat pääsiäisenä kastetut. He käyttivät koko pääsiäisviikon ajan valkoisia vaatteita ja niinpä sunnuntaita kutsuttiin nimellä Dominica in albis (valkoisten vaatteiden sunnuntai).
Ajanjakso pääsiäisestä helluntaihin on siten pääsiäisen jälkiviettoaikaa. Ajanjaksoa leimaa pääsiäisen sanoma ja ilo Kristuksen ylösnousemuksesta. Nikean kirkolliskokous vuonna 325 päätti, että pääsiäisajan jumalanpalveluksissa ei tule polvistua, koska aika on ilon aikaa. Etenkin ns. läntisessä kirkossa helatorstain ympärille kehittyi 400-luvulta alkaen muutamia erikoispiirteitä. Viides sunnuntai pääsiäisestä, rukoussunnuntai aloitti helatorstaihin valmistautumisajan. Näitä päiviä kutsuttiin nimellä rogatiopäivät (sunnuntain nimen”Rogate”  mukaan) ja 400-luvulta alkaen oli tapana rukoilla vuoden sadon puolesta ja samalla kulkea kulkueina siunaamassa pellot ja niityt. Suomessa nämä päivät tunnetaan käyntipäivien nimellä ja tapa säilyi Ruotsi-Suomessa vielä 1700-1800-luvulle saakka. Käyntipäivät poistettiin Ruotsi-Suomessa kalenterista 1772.
Ajanjakso helatorstain ja helluntain välillä muodostui myös omaksi jaksoksi, johon liittyi rukous Pyhän Hengen vuodattamisen puolesta. Sen esikuvana oli Apostolien tekojen kuvaus siitä, miten opetuslapset odottivat Jeesuksen lupaaman Pyhän Hengen vuodattamista (Apostolien teot 1: 12-14). Tätä yhdeksän päivän mittaista jaksoa on kutsuttu nimellä helluntainovena.
Pääsiäinen ei pääty pääsiäisyön tai -aamun messuun, vaan alkaa siitä. Pääsiäisajan jumalanpalveluksissa pyritäänkin kiinnittämään huomiota että ylösnousemuksen ilo värittäisi jumalanpalveluksia aina helluntaihin saakka.
Keväisen helatorstain jumalanpalvelusta voidaan viettää myös seurakunnan tai seurakuntien yhteisenä ulkoilmajumalanpalveluksena torilla tai muussa julkisessa paikassa.  Ruotsissa on monin paikoin tapana viettää helatorstaina aamulla jumalanpalvelus ulkona jollain kukkulalla tai kalliolla. (gökotta), koska Apostolien tekojen kertomuksen mukaan Jeesuksen taivaaseenottaminen tapahtui korkealla vuorella.
Pääsiäisajan sunnuntait ja niiden aiheet

Useiden läntisten kirkkojen evankeliumikirjoissa on edelleen ajanjakson päiville merkitty perinteiset latinankieliset nimet, jotka yleensä on otettu päivän psalmitekstin antifonista.
Pääsiäisajan sunnuntait ja niiden aiheet > Suomen evankelis-luterilainen kirkko

Pääsiäispäivä Kristus on ylösnoussut!
2. pääsiäispäivä Ylösnousseen kohtaaminen
Pääsiäisen jälkeinen viikko eli pääsiäisviikko
1. sunnuntai pääsiäisestä (Quasimodogeniti) Ylösnousseen todistajia
2. sunnuntai pääsiäisestä (Misericordia Domini) Hyvä paimen
3. sunnuntai pääsiäisestä (Jubilate) Jumalan kansan koti-ikävä
4. sunnuntai pääsiäisestä (Cantate) Taivaan kansalaisena maailmassa
5. sunnuntai pääsiäisestä, Rukoussunnuntai, (Rogate)  Sydämen puhetta Jumalan kanssa
Helatorstai Korotettu Herra
6. sunnuntai pääsiäisestä (Exaudi) Pyhän Hengen odotus
Helluntaiaatto Tule, Pyhä Henki
Helluntaipäivä Pyhän Hengen vuodattaminen
Pääsiäisajan sunnuntait ja niiden aiheet > Ruotsin kirkko

Pääsiäispäivä Kristus on ylösnoussut.
2. Pääsiäispäivä Ylösnousseen kohtaaminen
2. Pääsiäisajan sunnuntai (Quasimodogeniti) Pääsiäisen todistajat
3. Pääsiäisajan sunnuntai (Misericordias Domini) Hyvä paimen
4. Pääsiäisajan sunnuntai (Jubilate) Tie elämään
5. Pääsiäisajan sunnuntai (Cantate) Uskossa kasvaminen
Rukoussunnuntai (Rogate) Rukous
Helatorstai eli Kristuksen taivaaseenastumisen päivä Kaiken Herra
Helluntaita edeltävä sunnuntai (Exaudi) Auttaja tulee
Helluntaipäivä Pyhä Henki
2. Helluntaipäivä Hengen tuuli puhaltaa yli maan
Pääsiäisajan sunnuntait ja niiden aiheet > Ortodoksinen kirkko

Ortodoksisessa pääsiäisen jälkeistä viikkoa kutsutaan kirkkaaksi viikoksi, jolloin kirkot täyttyvät erityisesti koululaisista. Pääsiäisen päätösjuhlaa vietetään helatorstain aattona.
Ortodoksisen kirkon pääsiäisajan sunnuntaitː
Tuomaan sunnuntai
Mirhantuojien sunnuntai
Halvaantuneen sunnuntai
Pääsiäisajan keskijuhla
Samarialaisen naisen sunnuntai
Sokeana syntyneen sunnuntai
Herran taivaaseen astuminen - Helatorstai
Nikean pyhien isien sunnuntai
Sielujen lauantai, helluntain edellinen lauantai
Pyhän Kolminaisuuden päivä - Helluntai
Pääsiäisajan sunnuntait ja niiden aiheet > Katolinen kirkko

Katolisen kirkon kirkkokalenterissa Suomessa ovat pääsiäisajan sunnuntaiden nimet seuraaviaː
Pääsiäissunnuntai
Pääsiismaanantai
Pääsiäisoktaavi
Pääsiäisen 2. sunnuntai eli Jumalan laupeuden sunnuntai
Pääsiäisen 3. sunnuntai
Pääsiäisen 4. sunnuntai
Pääsiäisen 5. sunnuntai
Pääsiäisen 6. sunnuntai
Herran Taivaaseenastuminen – Helatorstai
Pääsiäisen 7. sunnuntai
Helluntaisunnuntai
Uvis Balinskis

| Uvis Balinskis |
| --- | --- |
 Uvis Balinskis vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1996 (ikä 28) Ventspils, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Florida Panthers
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Dinamo Riika (KHL)   HC Litvinov (ČEL)   Bili Tygri Liberec (ČEL)
Uvis Balinskins (s. 1. elokuuta 1996 Ventspils, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Balinskis edustaa NHL-joukkue Florida Panthersia. Hänellä on sopimus Panthersin kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Balinskisin kasvattajaseura on Venta 2002. Ennen NHL-uraansa hän pelasi KHL-joukkue Dinamo Riiassa ja Tšekin Extraligassa HC Litvinovin ja Bili Tygri Liberecin joukkueissa. Balinskis on pelannut 30 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja kolme syöttöä eli yhteensä neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 15. lokakuuta 2024.
Pokémon: Indigo League

Pokémon: Indigo League on Pokémon-animesarjan ensimmäinen tuotantokausi. Pokémon TV:ssä ja Prime Videossa kausi on toisen tuotantokauden ohella luokiteltu muista alkuperäisen sarjan tuotantokausista osaksi sarjaa Pokémon the Series: The Beginning.
Suomessa sarjan esittäminen alkoi 6. marraskuuta 1999 jaksolla Pokémon! Minä valitsen sinut!, ja päättyi 8. joulukuuta 2001 jaksoon Ystävä vai vihollinen, jolloin kauden viimeinen jakso jäi jostain syystä näyttämättä. Suomessa ensimmäistä kautta näytettiin yhteensä 76 jakson verran. Niiden lisäksi jaksojen 64 ja 65 välissä esitettiin kaksi erikoisjaksoa Jäinen uhka ja Joulun Jynx. Kauden jälkiäänitti suomeksi Oy PVP-Voice Ab, joka jatkoi sarjan dubbaamista seitsemännelle kaudelle asti. Jälkiäänitys perustui englanninkieliseen versioon.
Sarja alkoi Yhdysvalloissa 8. syyskuuta 1998 jaksolla Pokémon! I Choose You!. Ensimmäiset 40 jaksoa näytettiin syndikoituna, kunnes Kids' WB! otti sarjan haltuunsa 13. helmikuuta 1999 jaksosta The Problem with Paras lähtien. Ensimmäinen tuotantokausi käsitti 80 jaksoa ja päättyi jaksoon Friends to the End 27. lokakuuta 1999.
Sekä Suomen että Amerikan jaksojen esitysjärjestys poikkeaa alkuperäisestä japanilaisesta. Molemmissa jaksot 52 ja 53 on siirretty jaksojen 57 ja 58 väliin.
Netflixistä vuoden 2018 alussa löytyy kauden ensimmäiset 52 Suomessa esitettyä jaksoa.
Pokémonin virallisten nettisivujen (pokemon.com) mukaan ensimmäiset 52 jaksoa muodostavat ensimmäisen kauden ja sen jälkeiset jaksot kuuluvat Orange Islands -saagan ensimmäisten 25 jakson kanssa toiseen kauteen.