stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rantanuottaus Länsi-Afrikassa
Organisointi

Kun nuotta on laskettu merelle kanootilla, sitä vedetään rannalta. Verkon ja köyden pituus voi vaihdella, koska nuottia voidaan käyttää sekä laguuneissa, että meressä.
Rantanuottauksen ryhmiä johtaa nuottaverkon omistaja, joka yleensä myös omistaa kanootin. Tavallisesti omistaja on mukana päivittäisessä toiminnassa, joskus hän voi nimittää jonkun toimimaan hänen puolestaan, tavallisesti jonkin perheenjäsenen. Omistajan lisäksi johtajia ovat:
Puosu (bosun), joka vastaa päivittäisestä kalastuksen järjestämisestä ja antaa komennot rannalla, päättää asioista ja on suoraan vastuussa verkon omistajalle.
Hevosmies (horseman) ohjaa venettä ja komentaa sen miehistöä merellä, sekä päättää viime kädessä siitä, miten verkko asetetaan mereen virtauksesta riippuen.
Sihteeri hoitaa tilikirjan ja kirjaa talousasiat. Hän kirjaa myös miehistön työajat, myöhästyvätkö tai ovatko he poissa töistä.
Organisointi > Joukkue

Kalastusjoukkue koostuu tavallisesti voimakkaista miehistä, jotka pystyvät vetämään verkkoa tuntien ajan kuumassa auringossa. Joukkueeseen kuuluu myös vanhoja miehiä, lasia ja naisia. Joillakin miehistön jäsenillä on erikoistehtäviä, kuten sukeltaminen, moottorin kantaminen, verkon sitominen vedessä, köysien kanto, verkon paikkaus tai veneen melominen.
Joukkueen jäsenet allekirjoittavat työsopimuksen verkon omistajan kanssa, jossa he sitoutuvat kalastamaan hänen kanssaan tietyn ajan. Ghanassa voidaan tehdä yhdeksän kuukauden sopimuksia (pois luettuna sadekausi, jolloin meri on aallokkoinen ja saaliit pieniä), mutta jos työjoukkue matkustaa naapurimaihin, sopimusten kesto vaihtelee tavallisesti yhdestä viiteen vuoteen. Jäsenet saavat palkkansa sopimuskauden jälkeen. Allekirjoittaessaan työsopimuksen joukkueen jäsen saa etumaksun, joka vähennetään lopputilistä. Sopimuskautena joukkueen jäsenet saavat päivittäistä ”ruokarahaa” päivän yhteen ateriaan.
Joukkueen naiset vastaavat tavallisesti juomaveden kantamisesta vetäjille ja köysien kantamisesta kanootin lähtöpaikalle. Köydet ovat raskaita ja usein miehet auttavat naisia nostamaan köysikorin päänsä päälle tai ottamaan sen pois. Naiset ovat myös mukana vetämässä, usein köyden takaosissa. Naiset ja lapset auttavat myös verkon tyhjentämisessä, kun saalis on vedetty maihin. Naisille ja lapsille maksetaan puolet muun joukkueen jäsenten palkasta. Myös vanhat miehet ansaitsevat vähemmän, koska heillä on vähemmän voimaa. Verkko kuivuu rannalla auringossa, kunnes se pakataan jälleen veneeseen.
Joukkueen jäsenten lisäksi ulkopuoliset saattavat auttaa nuotan vedossa. Heidän avustaan ei kieltäydytä ja heille annetaan aina jonkin verran kalaa.
Organisointi > Merkitys

Rantanuottaus on käytännöllistä Ghanassa, koska se tarjoaa työtä monille kalastusyhteisöissä ja muille mahdollisuuden ansaita vähän päivän kalaa. Heitä ovat erilaiset ihmisryhmät, kuten vammaiset, yliopiston opiskelijat tai koululaiset.
Vetäminen

Nuotan vetämisen aikana kaksi noin 30 – 40 hengen ryhmää vetää nuottaa vähitellen toisiaan kohti. Tämä voi kestää kolmesta seitsemään tuntiin riippuen köysien määrästä ja nuotan koosta. Joukkueen jäsenellä on kangas, jonka hän kietoo köyden ympäri käsiensä suojelemiseksi. Vetäessä vartalo on takana, jolloin sen täysi paino on mukana.
Laulu

Rantanuottauksen tärkeä osa on musiikki ja rytmi. Kalastajat laulavat laskiessaan nuottaa merellä ja vielä äänekkäämmin soutaessaan rantaan. Myös nuottaa vedettäessä lauletaan, ja mukana on tavallisesti rytmisoitin. Solisti johtaa laulua, jota muut laulavat kuorossa. Laulut ovat joko perinteisiä tai paikalla improvisoituja. Laulun rytmitys tapahtuu vartaloiden rytmin mukaan. Joskus joukkueet vaikuttavat lähes tanssivan.
Osuus kalastuksesta

Länsi-Afrikassa rantanuottaus kiellettiin vuonna 1989 Gambiassa, koska sillä oli negatiivinen vaikutus rannikkoympäristön kalastusresursseihin. Vuonna 2011 julkaistun tutkimuksen mukaan rantanuottauksen osuus kalojen tuotannon kokonaisuudesta väheni Ghanassa 15 prosenttia. Beninissä ja Togossa rantanuottauksen osuus oli 70 ja 80 prosenttia kalansaaliin kokonaisuudesta, joissa ne muodostavat suurimman osan kalatalouden työllisyydestä.
Aiheesta muualla

Lassila, Maija: Kalastajan pitkä päivä Maailman Kuvalehti.  3.3.2014. Viitattu 13.8.2020.
Aarva, Pauliina: Vedetään nuottaa ja musisoidaan Liinanblogi.  5.3.2016. Viitattu 13.8.2020.
Toshi Seeger ja Peter Seeger, Singing Fishermen of Ghana, 1964 (Arkistoitu – Internet Archive)
Richard Wagner (tuomari)

| Richard Wagner |
| --- | --- |

18. Kanadan korkeimman oikeuden päätuomari
 18. joulukuuta, 2017 -  
Kenraalikuvernööri:  Julie Payette
Pääministeri:  Justin Trudeau
Edeltäjä:  Beverley McLachlin
Kanadan korkeimman oikeuden jäsen
 8. lokakuuta, 2012- 18. joulukuu, 2017  
Kenraalikuvernööri:  David Johnston
Pääministeri:  Stephen Harper
Edeltäjä:  Marie Deschamps
Seuraaja:  Sheilah Martin
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. Huhtikuuta, 1957 Montreal, Quebec, Kanada
Ammatti:  Juristi
Arvonimi: Monsieur le bâtonnier
Lapset:  2
Tiedot
Tutkinnot:  Collège Jean-de-Brébeuf (DEC) University of Ottawa (BSocSc, LLL)
Richard Wagner (s. 2. huhtikuuta 1957) on kanadalainen juristi, joka on toiminut Kanadan 18. ja nykyisenä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuodesta 2017. Hän toimi aiemmin Kanadan korkeimman oikeuden jäsenenä (2012–2017). Hän toimi Kanadan kenraalikuvernöörin sijaisena usean kuukauden ajan vuonna 2021.
Wagner syntyi Montrealissa, Quebecin provinssissa kanadanranskalaiseen katoliseen perheeseen Gisèlen (os. Normandeau) ja entisen kansanedustajan ja senaattorin Claude Wagnerin pojaksi. Hän opiskeli Collège Jean-de-Brébeufissa Montrealissa ennen kuin hän valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Ottawan yliopistosta vuonna 1978. Hän valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi samasta oppilaitoksesta vuonna 1979.
Ura > Kanadan korkein oikeus

2. lokakuuta 2012 pääministeri Stephen Harper nimitti Wagnerin Kanadan korkeimpaan oikeuteen korvaamaan eläkkeellä olevan tuomarin Marie Deschampsin.  Hänen nimityksensä vahvistettiin 5. lokakuuta 2012.
Pääministeri Justin Trudeau nimitti 12. joulukuuta 2017 Wagnerin Beverly McLachlinin seuraajaksi Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi.
Henkilökohtainen elämä

Wagner on roomalaiskatolinen. Wagnerin isä Claude oli myös juristi. Hänen isoisänsä oli saksanjuutalainen maahanmuuttaja, joka oli kotoisin Baijerista. Wagnerilla on kaksi lasta, jotka ovat myös lakimiehiä.
Lakshmana

Lakshmana (Sanskrit: लक्ष्मण) on sekä Raman veli että tämän läheinen ystävä, ja yksi Ramayanan sankareista.
Lakshmana on Shatrughnan kaksosveli, joka syntyi Ayodhyassa. Hänen äitinsä on Sumitra, Kosalan kuninkaan Dasarathan kolmas vaimo. Vaikka Lakshmanalla on kaksosveli, hän oli erityisen kiintynyt Ramaan, jotka olivat erottamattomia.
Kun Rama meni naimisiin Sitan kanssa, Lakshmana avioitui tämän nuoremman sisaren kanssa.
Laksmana Ramayanassa

Laksmana tunnetaan suuresta lojaalisuudestaan, rakkaudestaan ja sitoutumisestaan Ramaan, niin vastoinkäymisten kuin ilojenkin aikana. Hänet tunnetaan suurena sotilaana, joka ei koskaan epäröi palvella veljeään. Lakshman tappoi Indrajitin, joka oli Ravanan poika.Lakshmana palvelee Ramaa ja Sitaa erityisesti heidän pakomatkansa aikana, rakentaen heille kotia metsään ja vartioiden heitä öisin, sekä seuraten heitä pitkille väsyttäville vaelluksille ja yksinäiseen elämään valittamatta koskaan tai huolehtimatta omista tarpeistaan.
Kerran Raman ollessa pyydystämässä kultaista peuraa Sitalle, Lakshmana jää vahtimaan Sitaa. Demonikuningas Ravana kuitenkin onnistuu uskottelemaan Sitalla ja sitä kautta Lakshmanalle että Rama on vaikeuksissa, jolloin Lakshmana lähtee pelastamaan Ramaa. Sita jää mökkiin yksin, ja Lakshmana piirtää mökin ympärille taikavoimillaan Lakshmanan kehän, jonka yli kukaan ei voi kuolematta astua Sitaa uhkaamaan. Ravana onnistuu kuitenkin houkuttelemaan hyväuskoisen Sitan pois alueelta, ja täten onnistuu kidnappaamaan hänet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ramayana (englanniksi)
Ramayan of Valmiki (englanniksi)
Miespuoliset: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana
Naispuoliset:  Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri |   Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Lauri Sild

Lauri Sild vuonna 2016.
Lauri Sild (s. 28. toukokuuta 1990) on virolainen suunnistaja. MM-kilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes sija keskimatkalta Trentinon MM-kilpailuissa 2014. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi Viron viestijoukkueessa.
Seuratasolla Sild edustaa Kooveeta, jossa hän on voittanut Jukolan viestin 2016 ja 2018. Aiemmin hän on edustanut myös Deltaa.
Myös hänen veljensä Timo Sild on Viron maajoukkuesuunnistaja.
Reijo Porkka

Reijo Olavi Porkka (10. elokuuta 1947 Helsinki – 10. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan 1970-luvun kuvistaan rock-konserttien ja -festivaalien sekä tanssilavojen esiintyjistä ja yleisöstä.
Vuonna 1964 vasta 17-vuotias Porkka pääsi oppiin mainosvalokuvaamoon. Seuraavana vuonna hän aloitti kolmivuotiset valokuvausopinnot Ateneumin iltalinjalla. Varusmiespalvelunsa Porkka suoritti pääesikunnan kuvakeskuksessa. Musiikkiharrastuksensa myötä hän alkoi kuvata harrastuksenaan myös rockmuusikoita esiintymistilanteissa. Vähitellen Porkka solmi suhteita konserttien ja festivaalien järjestäjiin niin, että oli usein ainoa esitystilannetta tallentamaan päästetty valokuvaaja, jolla oli pääsy myös takahuoneisiin ja lehdistötilaisuuksiin. Monet Porkan rock-kuvista ovat julistemaisen graafisia hänen käyttämänsä jyrkkäkontrastisen sävypelkistystekniikan ansiosta.
Rock-tilaisuuksien lisäksi Porkka kuvasi 1970-luvulla myös tanssilavakulttuuria eri puolilla Suomea. Kimmokkeen tähän Porkka sai perhetuttavaltaan Ilpo Hakasalolta. Kuvista syntyi tuoreeltaan maata kiertänyt valokuvanäyttely ja vuonna 1999 kuvateos Satumaa.
Porkan rock-kuvista koottiin vuonna 2007 kuvateos Korkealta ja kovaa. Hänen kuviaan oli esillä samana vuonna Tennispalatsin näyttelyssä Oi maamme! – Valokuvia Suomesta.
Porkka on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Näyttelyjä

Svengijengi, Suomen valokuvataiteen museo 1971.
Satumaa, Suomen valokuvataiteen museo 1977.
Oi maamme! Valokuvia Suomesta. Taidemuseo Tennispalatsi 2007.
Tangoa ja rockia. Killinkosken Kamerataivas, Virrat 2010.
Teoksia

Sodasta kuvin - TK-valokuvaus 1941–1944. Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1983.
Satumaa. Valokuvia suomalaisilta tanssilavoilta (johdanto Ilpo Hakasalo). Tosikuva Oy 1999.
Korkealta ja kovaa: rokkikuvia 70-luvulta (teksti Tommi Liuhala). Tammi 2007.
Palkintoja ja tunnustuksia

Valokuvauksen valtionpalkinto 1974.
ARPS 1969, FRPS 1972, Royal Photographic Society.
Aiheesta muualla

Reijo Porkan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
League of Ireland

League Of Ireland on Irlannin jalkapallon pääsarja. Se on perustettu vuonna 1921. Vuonna 2012 mestaruuden voitti Sligo Rovers. Menestynein seura sarjassa on ollut Shamrock Rovers 17 mestaruudellaan.
Reading (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Reading voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Maantieteessä

Reading, kaupunki Berkshiressä, Englannissa
Reading, paikkakunta Kansasissa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Massachusettsissa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Michiganissa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Minnesotassa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta New Yorkissa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa
Reading, paikkakunta Vermontissa, Yhdysvalloissa
Henkilöitä

Rufus Isaacs Reading (1860–1935), Readingin jaarli, brittiläinen poliitikko ja ministeri, Intian varakuningas 1921–1926
Muita merkityksiä

Reading FC, jalkapalloseura Englannin Readingistä
Readingin rautatieasema
Readingin yliopisto
Reading Festival, brittiläinen rockfestivaali.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reading”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leaf International

Logo.
Leaf International oli Chicagossa perustettu makeisvalmistaja. 1920-luvulla Sol Leaf ja hänen veljensä Harry omistivat useita yrityksiä, jotka 1940-luvulla yhdistyivät muodostaen Leaf Confectionary Company -yrityksen, josta myöhemmin tuli Leaf Brands International.
Suomalainen Huhtamäki-yhtiö osti vuonna 1983 kolme yhdysvaltalaista yhtiötä (Leaf Candy Company, Phoenix Candy Company, Donruss) ja yhdisti ne Leafiin. 1990-luvulla Leafin Pohjois-Amerikan toiminnot myytiin Hershey Foodsille. Vastaavasti Huhtamäki osti Hersheyltä tämän Euroopan toiminnot.
Hellas yhdistettiin Leafiin vuonna 1987.
Huhtamäki myi Leaf-makeisryhmän vuonna 1999.
Joulukuussa 2011 ilmoitettiin, että CVC Capital Partnersin omistama Leaf yhdistyy ruotsalaisen Cloettan kanssa.
Lars Osa

| Lars Osa |
| --- | --- |
 Lars Osa vuonna 1929.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lars Anderssen Osa
Syntynyt: 13. elokuuta 1860 Ulvik, Norja
Kuollut: 9. helmikuuta 1958 (97 vuotta) Voss, Norja
Ammatti:  taidemaalari, viulisti
Lars Anderssen Osa (13. elokuuta 1860 Ulvik – 9. helmikuuta 1958 Voss) oli norjalainen taidemaalari. Hän sai koulutuksensa Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja teki muun muassa muotokuvia sekä kirkkojen seinämaalauksia. Osa oli lisäksi taitava viulisti. Hän myös rakensi soittimensa itse ja teki omia sävellyksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lars Osa Wikimedia Commonsissa
Lars Ohly

Lars Ohly
Lars Ohly (s. 13. tammikuuta 1957 Spånga, Tukholma) on ollut Ruotsin Vänsterpartietin puheenjohtaja vuodesta 2004 alkaen. Tehtävässään hän seurasi Ulla Hoffmania. Hän lopetti tehtävässä vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vänsterpartiet: Lars Ohly (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Lite-On

Lite-On Mobile Oyj:n toimipiste on Gate8 Business Parkissa Vantaalla.
Lite-On on taiwanilainen yhtiö, joka valmistaa komponentteja telekommunikaatio- ja elektroniikkateollisuudelle. Yhtiö toimii maailmanlaajuisesti ja sillä on tuotantolaitoksia nykyään muun muassa Intiassa ja Kiinassa.[lähde? ]
Lite-On perustettiin vuonna 1975. Aluksi sen tuotteita olivat LEDit. Vuonna 2002 yhtiö kasvoi neljän yhtiön fuusiolla. Se laajensi tuotevalikoimaansa virtalähteisiin, LCD-näyttöihin ja muihin elektroniikan ja telekommunikaatiolaitteiden komponentteihin.
Yhtiö osti vuonna 2007 suomalaisen Perloksen. Näin syntyneen tytäryhtiön nimeksi muutettiin myöhemmin Lite-On Mobile. Nimenmuutos toteutettiin vuosina 2008–2011.
Labsystems

Labsystems Oy oli suomalainen lääketieteen teknologiaa kehittävä yhtiö. Yhtiö tunnetaan Finnpipette-merkkisten pipettien valmistajana. Yhtiön perusti 1972 professori Osmo Suovaniemi. Yhtiön kehittämät teknologiat, monikanavapipetit ja optisesti luettavat 96 kaivon kuoppalevyt ovat nykyään laboratoriotekniikan kansainvälisiä standardeja. Nykyään yhtiö on osa kansainvälistä Thermo Fisher Scientific-konsernia.
Historiaa

Labsystems sai alkunsa 1971 maailman ensimmäisestä portaattomasti säädettävästä pipetistä. Tuotemerkistä Finnpipette tuli pian tunnettu laboratorioissa ympäri maailmaa ranskalaisen Gilsonin ja saksalainen Eppendorfin ohella. Ensimmäistä säädettävää pipettiä Labsystemsissä ei kuitenkaan ymmärretty patentoida, ja pian oli monia kopioita markkinoilla. Vuonna 1979 Labsystems esitteli maailman ensimmäisen monikanavapipetin, joka patentoitiin kattavasti.
Monikanavapipeteistä poiki Labsystemsille toinen päätoimiala, mikrokuoppalevyjen instrumentit. Pienet nestemäiset näytemäärät käsitellään monikanavapipeteillä ja viedään analysaattoriin mikrokuoppalevyillä. 1970-luvun lopulla Labsystems esitteli markkinoiden ensimmäisen mikrokuoppalevyjä käyttävän fotometrin nimeltä Multiskan, joka loi alan uudet kansainväliset standardit ja vei Labsystemsin alan markkinajohtajaksi. Myös mikrokuoppalevytekniikkaan soveltuvissa fluorometreissä Labsystems oli ensimmäinen markkinoilla ja pääsi markkinajohtajaksi. Labsystems kehitti myös vastaavanlaisia luminometrejä.
Labsystems joutui vuonna 1986 SKOP-pankin haltuun. SKOPin konkurssipesä myi vuonna 1993 Labsystemsin brittiläiselle British Life Sciences Ltd. -yhtiölle. Osa yhtiön avainhenkilöistä siirtyi vuonna 1988 perustettuun Biohit Oy:hyn. Vuonna 1997 Life Sciences siirtyi amerikkalaiselle Thermo BioAnalysis Corporationille, ja Labsystemsistä tuli osa maailman suurinta analytiikkalaitteiden valmistajaa.
Vuonna 1998 Labsystemsin liikevaihto oli noin 73 miljoonaa dollaria eli 375 miljoonaa Suomen markkaa. Työntekijöitä oli 530, joista 370 Suomessa. Toimialoja oli neljä: nesteiden käsittely (pipetit ym.), analyysilaitteistot, diagnostiset reagenssit sekä vuonna 1997 ostetun brittiläisen Affinity Sensors -yhtiön myötä optiset biosensorit reaaliaikaisiin mittauksiin.
Vuonna 1999 Labsystemsiin fuusioitiin Koneen tytäryhtiö Kone Instruments Oy, jonka valmistamat analysaattorilaitteet tunnetaan edelleen tuotenimellä Konelab.
Vuonna 2002 yhtiölle valmistuivat uudet 24 000 kerrosneliömetrin toimitilat Vantaalle, jonne muuttivat Labsystemsin entiset toiminnot Herttoniemestä ja Konelabin tominnot Espoon Kivenlahdesta.
Yhtiö valmistaa myös ELISA-testejä, muun muassa keuhkoklamydian tunnistamiseksi.
Aiheesta muualla

Yhtiön pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivulla
Ready an’ Willing

| Ready an' Willing Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Ridge Farm, Central Recorders Studio & Sauna, joulukuu 1979 ja helmikuu 1980
 Julkaistu: 31. toukokuuta 1980
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: hard rock, blues rock
 Kesto: 40.10
 Levy-yhtiö: EMI Geffen (USA) Mirage Records (Kanada)
Muut kannet
   Alkuperäisen vinyylilevyn takakansi.
Listasijoitukset
  6. (kesäkuu 1980)    32. (viikko 25, 1980)    90. (1980)
Whitesnaken muut julkaisut
| Live at Hammersmith 1980 | Ready an' Willing 1980 | Live...In the Heart of the City 1980 |
Ready an' Willing on brittiläisen Whitesnaken neljäs studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1980. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, jolla soitti rumpali Ian Paice (joka oli ollut laulaja David Coverdalen ja kosketinsoittaja Jon Lordin kanssa Deep Purplessa vuosina 1973-1976), ja oli myös yhtyeen siihen mennessä menestynein, yltäen sijalle kuusi Ison-Britannian myyntilistoilla ja albumin ensimmäinen single, ”Fool for Your Loving”, ylsi sijalle 13 Britanniassa.
Kappaleet

Fool for Your Loving – 4.17 (säv. David Coverdale, Bernie Marsden, Micky Moody)
Sweet Talker – 3.38 (säv. Coverdale, Marsden)
Ready an' Willing – 3.44 (säv. Whitesnake)
Carry Your Load – 4.06 (säv. Coverdale)
Blindman – 5.09 (säv. Coverdale)
Ain't Gonna Cry No More – 5.52 (säv. Coverdale, Moody)
Love Man – 5.04 (säv. Coverdale)
Black and Blue – 4.06 (säv. Coverdale, Moody)
She's a Woman – 4.07 (säv. Coverdale, Marsden)
Vuoden 2006 uudelleenmasteroidun version bonuskappaleet:
Love for Sale – 3.05 ( säv. Coverdale )
Ennenjulkaisematon
Ain't No Love in the Heart of the City (Live) – 6.54 (säv. Michael Price, Dan Walsh)
Mistreated (Live) – 13.30 (säv. Coverdale, Ritchie Blackmore)
Love Hunter (Live) – 5.56 (säv. Coverdale, Moody, Marsden)
Breakdown (Live) – 5.38 ( säv. Coverdale, Moody )
Live-kappaleet äänitetty Readingin festivaalilla vuonna 1979.
Kokoonpano

David Coverdale – laulu
Micky Moody – kitara
Bernie Marsden – kitara
Jon Lord – kosketinsoittimet
Neil Murray – basso
Ian Paice – rummut
Arvostelut

Allmusic () linkki
Lauri Taipale (lääkäri)

Johan Lauri Taipale (28. elokuuta 1889 Helsinki – 7. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri.
Lauri Taipaleen vanhemmat olivat rakennusmestari Villehard Taipale ja Josefina
Järnström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1912 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1916. Taipale teki opintomatkoja Saksaan, Unkariin, Itävaltaan, Tšekkoslovakiaan, Ranskaan ja Ruotsiin.
Taipale oli Toijalan v. t. kunnan- ja rautatielääkärinä 1914 ja Suomen senaatin Helsingin sotilassairaalan apulaislääkärinä 1915–1916. Hän toimi vuodesta 1917 alkaen yksityislääkärinä Helsingissä ja lääkärinä Helsingin yliopiston röntgenosastolla vuodesta 1927. Fysiatrian, sisätautien ja röntgenologian erikoislääkärinä Taipale oli vuodesta 1920 alkaen. Hän omisti Helsingissä myös röntgenlaitoksen.
Taipale julkaisi lääketieteellisiä sekä kansantajuisia lääketieteen alan kirjoituksia eri lehdissä. Hän toimi myös urheilulääkärinä. Taipale tutki urheilun vaikutusta ihmisruumiiseen sekä sydämen toimintaa.
Lauri Taipale oli naimisissa vuodesta 1914 Agnes Dagmar Elfvengrénin kanssa.
Julkaisuja

Tuberkulositauluja 1-5. Otava 1915
Sydämen perkutoimisesta. Helsinki 1929
Sydämen radiologisesta muodosta ja sen interpretoimisesta. Helsinki 1929
Sydämen eri osien selittelyä kaukovalokuvauksessa. Helsinki 1929
Hierontakirja. WSOY 1932
Aiheesta muualla

Lauri Taipale : Röntgen-koneesta ja sen käytöstä, Suomen Kuvalehti, 03.02.1923, nro 5, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lauri Taipale : Tunnetteko sydämenne?, Kansan kuvalehti, 01.12.1933, nro 49, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lauri Takala

Lauri Ilmari Takala (17. lokakuuta 1897 Tuulos – 29. heinäkuuta 1954 Turku) oli suomalainen tuomiorovasti ja kirkkohistorioitsija.
Henkilöhistoria

Lauri Takalan vanhemmat olivat kirkkoherra Matthias Takala ja Augusta Adolfina Lovisa Sivenius. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1920 oli Elsa Agnes Helin (k. 1930) ja toinen vuodesta 1931 Hilja Matilda Helin. Takala tuli ylioppilaaksi 1916 ja vihittiin papiksi 1918, teologian lisensiaatiksi hän valmistui 1929 ja väitteli tohtoriksi 19332. Lundissa Takala opiskeli vuonna 1927. Hän oli Janakkalan kappalainen 1922–1925, Helsingin Sörnäisten suomalaisen seurakunnan komministeri 1932–1942, Paavalin seurakunnan kirkkoherra 1942–1951 ja Turun tuomiorovasti 1951–1954.Takalalla oli useita luottamustoimia ja hän työskenteli Sanansaattajan toimittajana 1920–1947 ja Kevätkylvön 1933–1934 sekä 1935–1945 ja oli Herättäjän toimituskunnan jäsen vuodesta 1938.
Takalan poika oli professori Martti Takala.
Julkaisuja

Ihmels, Die christliche Wahrheitsgewissheit: selostus, 1918
Hedbergin suhde armonjärjestykseen: esitelmä Luth. ev. y:n 50-vuotisjuhlalla 7. VII. 1923, 1923
Pelastusjärjestys (Ordo salutis), 1926
Suomen evankelisen liikkeen historia,  1929–1948 (kolme osaa)
Evankelisen liikkeen alku Helsingissä, eritoten sen ylioppilasmaailmassa, 1930
Mitä me uskomme ja tunnustamme : lyhyt esitys tunnustuskirjoistamme, 1930
Pakene – aja takaa! : puhe nuorisolle, 1930
Uskonvanhurskaus: raamattutunti Lapuan kirkkopäivillä 9. 1. 1930, 1930
F. G. Hedberg Paimiossa: esitelmä Hedbergin 100-vuotisjuhlassa lokak. 30 p:nä 1938, 1938
Käänteentekevä tapahtuma: Apostolien teot 9:1-9: saarna Johanneksen kirkossa Suomen lut. evankeliumiyhdistyksen vuosijuhlassa 27. 6. 1938, 1938
Vähän aikaa ja taas vähän aikaa: Joh. 16:16-22 : radiosaarna Helsingin Johanneksen kirkossa 30.4.1939, 1939
Evankelisen liikkeen ja laestadiolaisuuden ensi kosketus Oulun seuduilla, 1940
Seitsemänkymmentä vuotta sitten: esitelmä Suomen lut.ev.-yhd:n 70-vuotisjuhlassa 3.VII.1943, 1943
Aamun sana: radioaamuhartauspuheita, 1944
Evankelinen herätysliikkeemme, 1953, julkaisussa Karkun opiston viesti, ss. 37–43
Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen alkutaipaleelta, 1955, julkaisussa Kotimatkalla, ss. 29–53