stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiinan kirjallisuus
Historia > Varhainen historia

Kiinalaista kirjallisuutta edelsivät ennustamiseen ja historiankirjoitukseen hyödynnetyt kirjoitukset, joista ensimmäinen merkittävä tekstikokoelma on Shang-dynastian (n. 1600–1100 eaa.) aikaiset oraakkeliluukirjoitukset. Ensimmäiset varsinaiset kirjalliset tekstit ajoittuvat Taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudelle, jolle on ajoitettu aikaisimmat nykypäivään asti säilyneet versiot taolaisista ja kungfutselaisista klassikoista.
Kirjallisuutta hyödynnettiin muinaisessa Kiinassa osana hallintoa. Qin-dynastia (221–206 eaa.) yhdisti ensimmäistä kertaa useita nyky-Kiinan alueita ja kirjallisuuden kannalta merkittävänä uudistuksena alueelle otettiin käyttöön yhtenäinen kirjoitusjärjestelmä ja aloitettiin kiinalaisen byrokratian perinne, jossa kirjallisuus välitti lainopillisia ja hallinnollisia säännöksiä. Han-dynastian (206 eaa.–220 jaa.) aikana jatkettiin ja vahvistetiin virkamiesvaltaan perustuvaa hallintojärjestelmää, joka edesauttoi kirjallisen kulttuurin kehittymistä. Han-kaudelta eteenpäin kungfutselaisista klassikoista tuli osa virkamieskokeiden materiaalia, ja 1200-luvulta lähtien kokeet perustuivat neljään kirjaan.
Paperi keksittiin Kiinassa 200-luvulla eaa., mutta se otettiin laajempaan käyttöön vasta 300-luvulla. Varhaisin paperille painetun kirjan muoto oli käärö. Paperi korvasi aiemmin käytetyt bambu- ja puumateriaalit. Maailman vanhin säilynyt paperille painettu kirja on nykyisen Gansun alueelta Mogao-luolista löydetty kiinankielinen käännös Timanttisutrasta vuodelta 868.
Puupainanta kehittyi Kiinassa Tang-kaudella ja mahdollisti kirjallisuuden leviämisen aiempaa laajemalle. Puupainanta pysyi Kiinan tärkeimpänä kirjanpainannan tekniikkana 1800-luvulle asti. Kirjanpaino kukoisti Song-dynastian (960–1279) aikana, jolloin kirjoja tuotettiin koodeksin muodossa. Koodeksin syrjäytti vasta paljon myöhemmin Kiinaan rantautuneet länsimaiset kirjansidontatavat.
600-luvulla noussutta Tang-dynastiaa (618–907) pidetään usein kiinalaisen kulttuurin kultakautena ja eritoten runouden kukoistuskautena. Tang-kauden runoissa kuvaillaan aikakauden rikkautta ja hovin loistoa.
Historia > Moderni historia

Qing-dynastian kaaduttua vuonna 1912 manner-Kiinasta tuli tasavaltainen. Ajan kirjallisuudessa alkoi näkyä yhä enemmän kansainvälisyys ja länsimaisten kirjailijoiden, kuten Nikolai Gogolin ja Henrik Ibsenin vaikutus. Tasavaltaisen ajan kirjailijat kamppailivat sensuurin kanssa, mikä jatkui edelleen tiukentui vuoden 1949 kommunistisen vallankumouksen jälkeen.
Erityisen merkittävä oli vuonna 1919 alkanut toukokuun neljännen päivän liike, joka vaikutti myös kiinalaiseen kirjallisuuteen. Uudistusmielinen liike näki perinteisen kungfutselaisen ideologian Kiinan ja kiinalaisten kehityksen esteenä. Valtaosa kiinan klassisesta kirjallisuudesta on kirjoitettu klassisella kiinalla (文言), joka eroaa puhutusta kiinasta (白话). Liikkeestä inspiroituneet kirjoittajat hylkäsivät klassisen kirjakiinan ja alkoivat sen sijaan kirjoittaa teoksia puhuttua kiinaa mukaillen.
Kiinan kansantasavallan varhaisten vuosikymmenten kulttuurin ohjenuoriksi nousivat Mao Zedongin Yan'anissa vuonna 1942 pitämät kulttuuria käsittelevät puheet, joiden mukaan kaiken taiteen tulee heijastaa työväenluokan elämää ja pitää heitä yleisönä sekä palvella politiikkaa ja erityisesti sosialismin edistämistä. Maon periaatteita noudatettiin jäykimmin kulttuurivallankumouksen aikana. Sensuuri ja useat älymystönvastaiset massakampanjat rajoittivat merkittävästi kirjallisuuden käsittelemiä aiheita ja pyrkivät rajoittamaan myös siinä käytettyjä tyylikeinoja.
Niin kutsuttu arpikirjallisuus kuvaa Kiinassa pian Maon aikakauden lopun jälkeen ilmestyneitä teoksia, jotka käsittelevät kulttuurivallankumouksen traumoja ja arvostelevat aikakauden ideologista fanatismia. Vainotuista intellektuelleista tuli liikkeen kirjallisia sankareita. Vaikka arpikirjallisuuden merkitys Kiinan kirjallisuuden uudistajana jäi rajalliseksi, se oli ensimmäinen askel maolaisen kirjallisuusihanteen purkamisessa ja loi perustaa myöhemmille mannerkiinalaisille kirjallisuusilmiöille.
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Filosofiset tekstit

Kungfutsen, Mengzin, Laozin ja muiden sadan koulukunnan ajattelijoiden vanhemmat teokset olivat myös laajalti saatavilla Tang-dynastiasta lähtien. Tärkeimmät näistä filosofisista kirjoituksista kiinalaisen kulttuurin kannalta ovat tekstit, jotka tunnetaan nimellä viisi klassikkoa ja neljä kirjaa.
Viisi klassikkoa ovat:
Laulujen kirja (詩經 Shījīng), joka koostuu vanhoista runoista.
Rituaalien kirja (禮記 Lǐjì), johon on koottu vanhat käyttäytymisohjeet.
Kirjoitusten kirja tai Historian kirja (書經 Shūjīng), joka sisältää historiallisia tapauksia, lakeja ja määräyksiä.
Kevättä ja syksyä (春秋 Chūnqiū eli 麟經 Línjīng), joka on muinaisen Lu-valtion historiikki.
Muutosten kirja (易經 Yìjīng), joka sisältää vanhaa ennustusoppia.
Neljä kirjaa ovat:
Suuri oppi (大學 Dàxué), joka oli alun perin luku Rituaalien kirjassa, mutta joka erotettiin omaksi kirjakseen. Kyseessä on luultavasti ollut alun perin prinssien ja muun yläluokan opas.
Tarkoituksen oppi (中庸 Zhōngyōng), jonka alkuperä on samanlainen kuin Suuren opin: Zhu Xi erotti sen omaksi kirjakseen Riiteistä.
Keskustelut (論語; yksinkert.: 论语; Lúnyǔ), Kungfutsen ja hänen oppilaidensa välisiä keskusteluja.
Mengzi (孟子 Mèngzĭ), Mengzin ja kuninkaiden välisiä keskusteluja
Nämä yhdeksän teosta ovat olleet pitkään keskeisiä kiinalaisessa koulutuksessa ja niitä pidetään yhä tärkeinä. Ne muodostivat pitkään kulttuurisen standardin, jonka ihmisten odotettiin täyttävän, jos he halusivat työskennellä hallinnon tehtävissä. Ne varmistivat virkamiesehdokkaan lukutaidon ja kuulumisen maan eliittiin.
Erityisesti kiinalaisilla klassikkoteoksilla on ollut huomattavaa vaikutusta myös Kiinan rajojen ulkopuolella. Japani, Korea ja Vietnam omaksuivat kiinalaisen kirjoitusjärjestelmän ja kiinalaisista kirjallisista teoksista tuli perusta kaikkien näiden kirjoitusjärjestelmien kehittämiselle, joten kiinalainen ajattelu vaikutti merkittävästi näihin kulttuureihin.
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Runous

Runous on yksi Kiinan kirjallisuuden päägenreistä. Varhaisista kansanlauluista juontuu shi-muoto (诗), joka kiteytyi Han-dynastian aikana ja oli hallitseva seuraavat 1200 vuotta. Muodosta tuli ajan myötä yhä monimutkaisempi, kunnes sen muodollisten sääntöjen hallitseminen vaati vuosien opiskelua. Tang-dynastian runoista keskeisimpinä pidetään Li Baita, Du Futa ja Wang Weitä.
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Kertomakirjallisuus

Novelli, joka alkoi kehittyä Tang-dynastian aikana, painotti aluksi joko historiallisia tapahtumia tai yliluonnollisia tapahtumia, joita ei voitu yhdistää muodolliseen historialliseen teokseen. Ajatus fiktiosta historiaan liittyvänä säilyi, mutta silti mielikuvituksellisempi ja rationaalisesti selittämättömämpi.
Kirjallinen fiktio nousi huippuunsa Ming- ja Qing-dynastioiden aikana 1300-luvun ja 1700-luvun välillä, kun Kiinan neljä suurta klassikkoromaania kirjoitettiin. Neljä klassikkoromaania ovat:
Matka länteen (西遊記 Xīyóujì)
Punaisen huoneen uni (紅樓夢 Hónglóumèng)
Vedenvarren tarinat (水滸傳 Shuǐhǔ zhuàn)
Kolmen kuningaskunnan kertomus (三國演義, Sānguó yǎnyì)
Näistä neljästä vuonna 1791 julkaistua Punaisen huoneen unta pidetään kiinalaisen kirjallisuuden suurimpana kirjallisena mestariteoksena sen tyylin, teeman ja laajuuden vuoksi.
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Kertomakirjallisuus > Moderneja kiinalaisia kirjailijoita

Ba Jin (1904–2005)
Bing Xin (1900–1999)
Eileen Chang (1920–1995)
Feng Zikai (1898–1975)
Guo Moruo (1892–1978)
Jin Yong (1924–2018)
Liang Qichao (1873–1929)
Lin Yutang (1895–1976)
Lu Xun (1881–1936)
Sanmao
Su Manshu (1894–1918)
Wen Yiduo (1899–1946)
Xu Zhimo (1896–1936)
Yan Fu (1853–1924)
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Nykykirjallisuus

Vuonna 2012 eeppisistä historiallisista romaaneistaan tunnetusta Mo Yanista tuli ensimmäinen Kiinan kansalainen, jolle on myönnetty Nobelin kirjallisuuspalkinto. Vuonna 2000 palkinto myönnettiin Kiinasta Ranskaan 1980-luvulla paenneelle Gao Xingjianille. 2020-luvulla avantgardisti Can Xue on ollut Nobel-veikkauslistojen kärjessä.
Liu Cixinin scifitrilogia Muistoja planeetta maasta nousi kansainväliseen suosioon 2010-luvulla. Sarjan ensimmäinen osa Kolmen kappaleen probleema (2007) sai arvostetun tieteis- ja fantasiakirjallisuuden Hugo-palkinnon vuonna 2015. Kirjan englanninkielistä käännöstä oli myyty vuonna 2024 jo yli kolme miljoonaa kappaletta, mikä teki siitä kansainvälisesti myydyimmän mannerkiinalaisen kirjan sitten kansantasavallan perustamisen. Liun teokset on luettu osaksi kiinalaisen scifin vuonna 1989 alkanutta uutta aaltoa.
Keskeisiä kirjallisuuden muotoja ja teoksia > Nykykirjallisuus > Kiinalaisia nykykirjailijoita

Can Xue (1953–)
Chi Zijian (1964–)
Gao Xingjian (1940–)
Liu Cixin (1963–)
Mo Yan (1955–)
Su Tong (1963–)
Yan Lianke (1958–)
Yu Hua (1960–)
Kiinankielinen käännös Timanttisutrasta vuodelta 868 on vanhin säilynyt paperille painettu kirja.
Liu Cixinin menestyksekkään Kolmen kappaleen probleeman suomenkielisen käännöksen kansi. (suom. Rauno Sainio)
Sulake (yritys)

| Sulake Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Everyone Can Play
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Perustaja:  Aapo Kyrölä ja Sampo Karjalainen
Toimitusjohtaja:  Valtteri Karu
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Ohjelmistot, yhteisöpalvelut
Tuotteet:  Habbo, Hotel Hideaway
Liikevaihto:   41,56 milj. € (2017)
Liikevoitto:   14,74 milj. € (2017)
Henkilöstö:  20–49[lähde? ]
Tytäryhtiöt:  Sulake Spain S.L.U,  Sulake UK LTD.
Omistaja:  Azerion
Kotisivu:  www.sulake.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sulake Oy on suomalainen yritys, joka perustettiin vuonna 2000. Sen tarkoitus oli luoda alun perin Internet-portaaleja. Nykyään se toimii Habbon suunnittelijana ja kehittäjänä. Sulakkeella on ollut toimipisteitä muun muassa Australiassa,  Ruotsissa, Italiassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Norjassa, Singaporessa, Ranskassa ja Hollannissa. Konsernin pääkonttori on Helsingissä. Nykyinen toimitusjohtaja Valtteri Karu aloitti työnsä Sulakkeella elokuussa 2018.
Vuodesta 2013 alkaen Sulake kuului Elisalle, mutta toukokuussa 2018 se ilmoitti myyneensä yhtiön osake-enemmistön hollantilaiselle Orange Games -yhtiölle. Tammikuussa 2021 Orange Games, uudelta nimeltään Azerion, osti loput 49 prosenttia Sulakkeesta. Sulakkeen toiminta jatkuu kuitenkin entisellään Habbon ja Hotel Hideawayn kehityksen parissa Helsingissä.
Historia

Sulake avasi pitkään ”Hotelli Kultakalana” tunnetun Habbon elokuussa 2000. Yrityksen perustajat ja Habbon kehittäjät Aapo Kyrölä ja Sampo Karjalainen saivat Suomi-palkinnon vuonna 2005 ja Suomalaisen insinöörityöpalkinnon vuonna 2006. Deloitte sijoitti Sulakkeen 2006 Technology Fast 50 -kilpailunsa nopeiten ja vuonna 2007 neljänneksi nopeinten kasvavaksi suomalaiseksi teknologiayritykseksi.
Vuodesta 2007 alkaen Sulake omisti suomalaisen IRC-Galleria-sivuston, ostettuaan sivustoa pyörittäneen Dynamoid Oy:n. Samalla yhtiön nimeksi muutettiin Sulake Dynamoid Oy, ja siitä tuli Sulakkeen tytäryhtiö. Dynamoid Oy oli perustettu vuonna 2003. Maaliskuussa 2011 Sulake myi IRC-Gallerian Sulake Dynamoid Oy:n johdon perustamalle Somia Reality Oy:lle, jolloin Sulake Dynamoid Oy:sta tuli Somia Dynamoid Oy. Helmikuussa 2013 Elisa ilmoitti ostaneensa lähes kokonaan Sulakkeen osakekannan.
IRC-Gallerian ja Habbon lisäksi Sulake on toteuttanut myös muita virtuaalimaailmoja. Se on tehnyt omat virtuaalimaailmat Coca Cola Companylle 2001 ja Disneylle 2004. Yritys on myös aloitellut liiketoimintaa, jossa hoidetaan asiakkaiden verkkopelejä heidän puolestaan. Vuonna 2009 Sulake julkisti Bobba Bar -mobiilivirtuaalimaailman, joka on mobiilipuhelimissa toimiva virtuaalinen tapaamispaikka. Palvelun kohderyhmä on 17-vuotiaista ylöspäin.
Sulake Corporation joutui irtisanomaan useita kymmeniä työntekijöitä marraskuussa 2012 yhtiön talousvaikeuksien vuoksi. Tällä hetkellä yhtiössä työskentelee maailmanlaajuisesti noin 20–49 henkilöä.[lähde? ]
Toimitusjohtajat

2000–2001 Aapo Kyrölä
2001–2011 Timo Soininen
2011–2012 Paul LaFontaine
2013 Markku Ignatius
2013–2017 Antti-Jussi Suominen
2017 Mikael Rönnblad
2017 Jyrki Arjanne
2017–2018 Liisa Puurunen
2018– Valtteri Karu
Aiheesta muualla

Sulakkeen kotisivut
Oromia

| Oromia |
| --- | --- |

 Lippu
 Sijainti
Valtio:   Etiopia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Adama
Pinta-ala:  353632 km²
Väkiluku (2002):  22 000 000
Kielet:  oromo
Kansat:  oromot (85 %),  amharat (9,1 %),  guraget (1,3 %)
 
Verkkosivu
Oromia on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein jaetusta osavaltiosta. Nimensä se on saanut oromo-kansalta, joka on alueella enemmistönä.
Oromian pinta-ala on 353 632 neliökilometriä ja sen arvioitu asukasluku vuonna 2002 oli noin 22 miljoonaa. Se on Etiopian suurin osavaltio sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan. Oromia käsittää kokonaan entisen Arsin osavaltion (vuodesta 1995 lähtien) sekä osia Balen, Haraghen, Illubaborin, Kaffan, Shewan, Sidamon ja Welengan entisistä osavaltioista. Oromian pääkaupunki on Adama eli Nazret. Muita tärkeitä Oromian kaupunkeja ovat muun muassa Debre Zeit, Dembidolo, Jimma, Nekemte ja Shashamane.
Etiopian suurimmat kaupungit, Addis Abeba ja Dire Dawa, sijaitsevat Oromian sisällä, mutta ne ovat osavaltiojaosta erillisiä eivätkä siis kuulu Oromiaan. Pääkaupunki Addis Abeba (oromoksi Finfinnee) oli aiemmin Oromian alueen pääkaupunki, ja pääkaupungin siirtäminen Adamaan herätti vastustusta. Vuonna 2005 hallitusta lähellä oleva Oromo Peoples' Democratic Organization (OPDO) julisti suunnitelman siirtää pääkaupungin Finfinneen eli Addis Abebaan.
Oromojen keskuudessa on separatistisia voimia, jotka havittelevat oromoille itsenäistä kansallisvaltiota Oromiasta. Tätä pyrkimystä on pitkään ruokkinut oromojen alistettu asema Etiopian valtapolitiikassa, jossa valtaa ovat pitäneet käsissään vuoroin amharat ja tigret.
Oromian asukkaat edustavat monia etnisiä ryhmiä, suurimpina oromot (85 %), amharat (9,1 %) ja guraget (1,3 %).
Aluejako

Arsi
Bal
Borana
Gudji
Illubabor
Itä-Hararghe
Itä-Shewa
Itä-Wellega
Jimma
Lounais-Shewa
Länsi-Hararghe
Länsi-Shewa
Länsi-Wellega
Pohjois-Shewa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Etiopian osavaltiot ja alueet
Addis Abeba
Afar
Amhara
Benishangul-Gumuz
Dire Dawa
Gambela
Harari
Oromia
Sidamo
Somali
Tigray
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema

Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema (ransk. Aéroport de Lyon-Saint Exupéry) (aikaisemmin Lyon Satolasin lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Lyonia, Ranskassa. Tarkalleen se sijaitsee Colombier-Saugnieussa 20 kilometriä itään Lyonista. Vuonna 2000 lentoasema nimettiin uudelleen lyonilaisen ilmailupioneerin ja kirjailija Antoine de Saint-Exupéryn mukaan.
Vuonna 2005 lentoasema vastaanotti yli 6,5 miljoonaa matkustajaa,[lähde? ] joka tekee lentoasemassa Ranskan neljänneksi suurimman Charles de Gaullen kansainvälisen lentoaseman, Orlyn lentoaseman ja Nizzan Côte d'Azurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Ranskan lentoasemat
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:   Lyon  Marseille  Nizza  Pariisi-Charles de Gaulle  Pariisi-Orly  Toulouse 
Muut kansainväliset:   Ajaccio  Angers  Avignon  Basel-Mulhouse-Freiburg  Bastia  Beauvais  Bergerac  Béziers  Biarritz  Bordeaux  Brest  Brive  Caen  Calvi  Carcassonne  Chambéry  Clermont-Ferrand  Deauville  Dinard  Dole  Figari  Grenoble  La Rochelle  Le Touquet  Lille  Limoges  Metz/Nancy  Montpellier  Nantes  Nîmes  Perpignan  Poitiers  Quimper  Rennes  Rodez  Saint-Étienne  Strasbourg  Tarbes/Lourdes  Toulon  Tours  Vatry 
Vain kotimaanlentoja:   Agen  Annecy  Aurillac  Castres  Épinal  Île d’Yeu  Lannion  Le Havre  Le Puy  Lorient  Pau  Périgueux 
Muut:   Pariisi-Le Bourget
Kuukautisia edeltävä oireyhtymä

Kuukautisia edeltävä oireyhtymä (premenstruaalisyndrooma, PMS) tarkoittaa ennen kuukautiskierron alkua ilmeneviä henkisiä ja fyysisiä oireita, jotka olennaisesti haittaavat naisen elämää. Oireyhtymä ei tarkoita sellaisia ennen kuukautisia yleisesti esiintyviä lieviä oireita tai negatiivisia tuntemuksia, jotka ovat useimmiten normaaleiksi katsottavia. Suurin osa naisista saa erilaisia tuntemuksia ennen kuukautisia, mutta merkittäviä premenstruaalioireita saa noin 20–30 prosenttia naisista. Premenstruaalisyndrooman äärimmäinen muoto on PMDD, josta arvioidaan kärsivän 5–8 prosenttia naisista. Kuukautisia edeltävän oireyhtymän oireet ovat syklisiä ja ne alkavat keskimäärin viikkoa tai kahta ennen menstruaatiota ja päättyvät vuorokauden sisällä menstruaation alkamisesta. PMS:n kuvasi brittilääkäri Katharina Dalton 1950-luvulla.
Oireet

Premenstruaalioireyhtymään kuuluu vaihtelevasti erilaisia oireita. Usein pinnalla ovat erilaiset psyykkiset oireet kuten ärtyneisyys, depressio, mielialan vaihtelevuus, keskittymisvaikeudet, väsymys, unettomuus ja ruokahalun muutokset. Lisäksi todetaan hikoilua, päänsärkyä, rintojen arkuutta, turvotusta ja erilaisia kipuja. Oireet voivat alkaa ilmetä jo pian ovulaation jälkeen, useammin kuitenkin vasta alle viikkoa ennen kuukautisia.
Syyt

Normaaliin kuukautiskiertoon kuuluu, että elimistön estrogeeni- ja serotoniinitasot laskevat dramaattisesti ennen kuukautisia. PMS:n syytä ei tiedetä, mutta se liittyy säännöllisen kuukautiskierron aiheuttamaan hormonivaihteluun ja häviää vaihdevuosien alettua. Perimmäinen syy on edelleen tuntematon. Pitkään vallalla ollut hypoteesi, jonka mukaan PMS johtuu loppukierrossa tapahtuvasta progesteronin suhteellisesta vähyydestä estrogeeniin nähden, on osoitettu vääräksi. Nykyään ajatellaan, että PMS:stä kärsivillä potilailla normaali hormonitoiminta aiheuttaa keskushermostossa poikkeavan reaktion. Keskushermoston välittäjäaineilla, mm. serotoniinilla ja GABA:lla, uskotaan olevan osuutta syndrooman synnyssä. Johtopäätöstä puoltaa myös näihin reseptoreihin vaikuttavien lääkkeiden, mm. SSRI-valmisteiden, todettu tehokkuus oireiden hoidossa. PMS-potilaiden keskushermostossa progesteronin metabolisoitumisessa muodostuvaa allopregnanolonia on todettu muodostuvan vähemmän kuin muilla naisilla. Tämän GABAA-reseptoriin ja mahdollisesti myös serotoniinireseptoriin vaikuttavan metaboliitin vähyys ja progesteronin vastakkaisesti vaikuttavan metaboliitin runsaus saattavat olla ainakin osasyy PMS-oireisiin. Joidenkin tutkimusten mukaan myös ruokavaliosta saatavan raudan ja muiden serotoniinitasoon vaikuttavien aineiden ja PMS-oireiden välillä saattaa olla yhteyksiä.
Diagnostiikka ja hoito

PMS:n diagnoosi perustuu potilaan raportoimiin oireisiin ja muiden sairauksien poissulkemiseen. Yleensä oireisto on kuukautiskierrosta toiseen melko samanlainen, mutta oireiden voimakkuus voi vaihdella, ja yksittäinen kierto saattaa olla oireetonkin. Tämän takia oireiden kirjaaminen ylös on tärkeää PMS:lle tyypillisen oireiden syklisyyden toteamiseksi. Toisinaan taustalla on mielenterveyden häiriö tai sidekudossairaus, jonka oireet pahenevat ennen kuukautisia. Tällöin kuitenkin oireita esiintyy muulloinkin kuin kuukautisten yhteydessä. Gynekologinen tutkimus ja rintojen tarkastus on myös tärkeää suorittaa muiden sairauksien poissulkemiseksi. Hoitona vaikeahkoissa tapauksissa voidaan käyttää hormonaalisia ehkäisypillereitä, unilääkkeitä, tai SSRI-tyyppisiä masennuslääkkeitä. SSRI-lääkkeitä käytetään PMS-oireissa jaksottaisesti siten, että lääkkeitä aletaan nauttia ovulaatiovaiheessa, noin kaksi viikkoa ennen laskettua kuukautisten alkamispäivää. Hoitoa tulee jatkaa siihen asti, kunnes kuukautiset alkavat, ja toistaa tämä seuraavan kierron aikana. Yleisesti oireiden koetaan helpottavan ensimmäisen raskauden myötä, mutta sitä on kiistanalaista suositella hoitokeinoksi. Ruokavaliosta tai ravintolisistä saatavalla B6-vitamiinilla, raudalla, sinkillä ja tryptofaanillaon joidenkin tutkimusten mukaan ollut hyödyllisiä vaikutuksia. Elämäntapamuutoksilla, kuten kofeiinin vähentämisellä ja aerobisen liikunnan lisäämisellä, voidaan joskus lieventää oireita. Pieniä annoksia diureettisia lääkkeitä voidaan käyttää poistamaan turvotusta. Mielialanvaihteluihin sopeutumisen kannalta on tärkeää, että sekä kärsijä itse että läheiset tiedostavat oireiden biologisen taustan.
Gustaf Alexander Aminoff

| Gustaf Alexander Aminoff> Kaskisten pormestari |
| --- | --- |
 1903  
 1907–1912  
Pietarsaaren kaupunginviskaali
 1905–1907  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1876 Kristiinankaupunki
Kuollut: 28. lokakuuta 1938 (62 vuotta) Vaasa
Ammatti:  asianajaja
Gustaf Alexander Aminoff (4. elokuuta 1876 Kristiinankaupunki – 28. lokakuuta 1938 Vaasa) oli suomalainen pormestari, asianajaja ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Elämä

Aminoffin vanhemmat olivat varatuomari, postijohtaja Feodor Alexander Aminoff ja Hilda Wilhelmina Stendahl. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1895 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1902. Aminoff oli Kaskisten pormestarina vuonna 1903, mutta hänet karkotettiin Suomesta poliittisista syistä, ja hän oleskeli sitten kahden vuoden ajan Amerikassa, kunnes pääsi palaamaan Suomeen 1905. Aminoff toimi Pietarsaaren kaupunginviskaalina 1905–1907 ja Kaskisten pormestarina 1907–1912. Myöhemmin hän toimi asianajajana Kaskisissa, Seinäjoella ja Vaasassa. Hän osallistui Suomen sisällissotaan ja oli kapinaa tutkineen komitean jäsen. Aminoff oli 62-vuotias kuollessaan lokakuussa 1938 sydänkohtaukseen matkalla Vaasan raastuvanoikeudesta kotiin.
Teokset

Svanesång och korpalåt ; af G. A. Kristinestad 1902
Girona-Costa Bravan lentoasema

Girona-Costa Bravan lentoasema sijaitsee Vilobí d'Onyarin kunnassa noin 13 kilometrin päässä Gironasta ja 74 kilometrin päässä Barcelonasta.
Vuonna 2009 lentoasema oli Espanjan kahdeksanneksi vilkkain lentoasema.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Aviogenex: Belgrad (kausittainen)
Danube Wings: Dole (kausittainen)
Enter Air: Gdańsk, Katowice, Varsova (kausittainen)
Operaatio Castle

Castle Romeo -ydinkokeen sienipilvi
Operaatio Castle oli Yhdysvaltain korkean räjähdystehon 7 ydinkokeen ydinkoesarja, joka suoritettiin Enewetakin ja Bikinin atolleilla Marshallinsaarilla maalis-huhtikuussa 1954. Sitä edelsi Operaatio Upshot-Knothole ja seurasi Operaatio Teapot. Operaation toteuttajana toimi JTF-7 eli Joint Task Force 7.
Koesarja suoritettiin Yhdysvaltain atomienergiakomission ja puolustusministeriön yhteistyönä, ja sen tavoitteena oli testata lentokoneella pudotettavia fuusiopommeja. Testien nimet, jotka esitetään suoritusjärjestyksessä, olivat: Bravo, Union, Yankee, Echo, Nectar, Romeo sekä Koon. Vain yksi tehdyistä kokeista, oli ns. kilotonni-luokkaa, muiden ollessa yli yhden megatonnin vahvuisia.
Yhdysvaltalaiset virkamiehet pitivät koesarjaa onnistuneena, sillä se osoitti ”kuivia” reaktioaineita käyttävien, lentokoneesta pudotettavien fuusiopommien olevan toteutettavissa. Yhdysvaltalaiset kutsuivat mallinnusta nimellä Alarm Clock design (suom. herätyskello -muotoilu). Vaikka koesarja onnistui yleisesti ottaen, kohdattiin osassa sen kokeita erilaisia ongelmia. Koesarjan yhdessä kokeessa pommin räjähdysteho oli huomattavasti ennustettua alhaisempi, kun taas kahdessa muussa kokeessa se oli ennustettua jopa kaksi kertaa suurempi. Näistä kokeista toisen, Castle Bravon, laskeuma saastutti läheiset atollit, minkä seurauksena niin saarten asukkaat kuin saarille majoitetut yhdysvaltalaiset sotilaat kärsivät radiologisen saastumisen aiheuttamista terveysongelmista. Koe aiheutti myös yhden suoran kuolemantapauksen, ja nosti tavallisen kansan tietoisuutta ydinlaskeuman tuomista ongelmista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Operaatio Castle Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Operation Castle
Käännös suomeksi