stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shakespearen sonetit
Sonetti 18

Sonettien laatutaso vaihtelee huippulaadukkaista harjoitelmiin. Tutkija Kirsti Simonsuuri pitää kokoelman huippuina esimerkiksi sonetteja 18, 30, 71, 73, 87, 94, 97, 113, 116 ja 129. Tunnetuin niistä lienee sonetti 18, Shall I compare thee to a Summers day?, joka Simonsuuren käännöksenä alkaa säkeellä "Kesäpäivään vertaisinko sinua?" ja joka on osoitettu minäkertojan miespuoliselle ystävälle. Kokoelman aikaisemmat 17 runoa sisältävät ajatuksen, että biologisen jälkeläisen tekeminen säilyttää kauneuden myös tuleville sukupolville. Tässä ajatus hylätään: säilyvää onkin rakkaus ja runous. Sonetti 18 on 14-säkeinen jambista pentametriä noudattava runo, jossa varhaiskesän päivä rinnastuu ohikiitävään nuoruuteen, ja sen vastakohtana on ikuinen rakkaus. Myös runo itsessään säilyy, ja sen mukana rakastettu: So long as men can breathe or eyes can see,
So long lives this, and this gives life to thee.
Aiheesta muualla

Sonetit englanninkielisessä Wikipedia Books -kokoelmassa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Shımbay

| Shımbay |
| --- | --- |
 Shımbay
 Koordinaatit: 42°56′2″N, 59°46′28″E 
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakia
Piiri:  Shımbayn piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  50 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shımbay (uzb. Chimboy, ven. Чимба́й, Tšimbai) on kaupunki ja Shımbayn piirin hallinnollinen keskus Karakalpakian tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjajoen suistossa Kegeylin kanavan varrella 56 kilometriä tasavallan pääkaupungista Nukusista pohjoiseen. Kaupungissa oli 50 400 asukasta vuonna 2016. Piirin asukkaat ovat etupäässä karakalpakkeja.
Paikkakunta on saanut alkunsa kalastajien ja paimentolaisten 1600-luvulla rakentamasta linnoituksesta. Se oli Hivan kaanikuntaan kuuluneen Araljärven etelärannikon keskus. Shımbayhin syntyi 1900-luvun alussa teollisuutta, ja se sai vuonna 1927 taajaman ja vuonna 1974 kaupungin statuksen. Kaupunkiin johtava rautatie valmistui vuonna 1980.
Shımbayssa on puuvilla- ja rakennustarviketeollisuutta. Siellä toimii maatalouden tutkimuslaitos ja Karakalpakian yliopiston osasto.
Shımbay on Karakalpakian käsityöammattien keskus. Sen käsityöläiset valmistavat jurttia, koruja, mattoja, perinteisiä soittimia ja taide-esineitä. Lähistöllä Kegeylin piirissä sijaitsee Qaraqum iyshanin nekropoli, jonka tärkein kohde on runoilija Berdaqin mausoleumi.
Seychellienharakkatasku

| Seychellienharakkatasku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Harakkataskut Copsychus
Laji::  sechellarum
Kaksiosainen nimi
 Copsychus sechellarum  Newton, 1865 
Katso myös
   Seychellienharakkatasku Wikispeciesissä   Seychellienharakkatasku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Seychellienharakkatasku (Copsychus sechellarum), aiemmalta nimeltään seychellienharakkarastas on erittäin uhanalainen Seychellien graniittisaarilla tavattava sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Seychellienharakkatasku on noin 18–21 cm pitkä, ja aikuinen lintu on väritykseltään sinisenkiiltävän musta, lukuun ottamatta leveää valkoista siipijuovaa. Nokka ja koivet ovat väriltään niin ikään mustat. Nuorten lintujen höyhenistä puuttuu aikuisille tyypillinen kiilto, mutta muuten ne muistuttavat ulkonäöltään aikuisia.
Levinneisyys ja elinympäristö

Seychellienharakkataskun levinneisyys on laajimmillaan käsittänyt kahdeksan Seychellien alueen saarta. 1960-luvun puolivälissä lajia tavattiin ainoastaan Frégatesaarelta. Nykyään laji pesii myös Cousin-, Cousine- ja Aridesaarilla. Laji on hävinnyt Mahélta, La Diguelta, Mariannelta, Praslinilta, South EastIslandilta sekä Alphonselta, jonne se yritettiin siirtoistuttaa. Seychellienharakkataskun alkuperäistä elinympäristöä ovat rannikkoseudun metsät. Nykyään lajia voidaan tavata ruokailemasta maan keskiosien tasangoilla, viljelyksillä ja myös puutarhoissa.
Käyttäytyminen

Lajin ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä. Erityisesti lintu syö torakoita. Torakkakannan tiheys on erityisen suuri graniittisaarilla verrattuna korallisaariin. Hyönteisien lisäksi seychellienharakkatasku syö myös hedelmiä ja merilinnuilta tippuvia kaloja sekä pieniä matelijoita, kuten liskoja.
Laji pesii puiden koloihin tai lehvästöihin. Pesä on kuppimainen ja naaras munii yleensä yhden, harvemmin kaksi munaa, joiden hautominen kestää noin kolme viikkoa. Pesimäkausi kestää ympäri vuoden.
Kanta ja uhat

Vuonna 1965 seychellienharakkataskuja arvioitiin olleen elossa vain noin 15 yksilöä. Suojelutoimet ja lintujen siirto muille alkoivat 1990-luvulla ja nykyään kannan koon arvioidaan olevan hieman vajaat kaksisataa yksilöä.
Kannan vähenemisen syyksi arvellaan elinympäristön vähenemistä plantaasien takia. Lisäksi saarelle levinneet kissat ja rotat ovat vähentäneet seychellienharakkataskujen määrää. Lajia saalistavat myös tornipöllöt ja seychellienharakkataskun kanssa samasta ravinnosta kilpailee pihamaina. Kantaa voivat uhata eräät bakteeriperäiset sairaudet. Ongelmana on myös koirasvaltainen sukupuolijakauma saarilla, joille lajia on yritetty kotiuttaa uudelleen. Jakauma johtuu sukukypsien naaraiden kuolemista, joiden tarkkaa syytä ei tiedetä.
Shao Jiayi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Shao Jiayi
Syntymäaika: 10. huhtikuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka:  Peking, Kiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja, hyökkääjä*
Pituus: 188 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2002 |  Beijing Guoan | 70 | (12) |
| 2002–2006 |  TSV 1860 München | 58 | (9) |
| 2006–2011 |  Energie Cottbus | 100 | (15) |
| 2011 |  MSV Duisburg | 9 | (1) |
| 2012– |  Beijing Guoan | 20 | (3) |
Maajoukkue
| 2000– |  Kiina | 41 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shao Jiayi (kiin. 邵佳一, s. 10. huhtikuuta 1980 Peking) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kotimaansa lisäksi pitkään Saksassa.
Seuraura

Pekingissä syntynyt Shao aloitti uransa Kiinan Superliigassa Beijing Guoaniassa, jossa hän pelasi keskikenttäpelaajana kolme vuotta ja 70 pääsarjaottelua, joissa hän teki 12 maalia.
Hän siirtyi Bundesliigassa pelaavaan TSV 1860 Müncheniin lainasopimuksella vuonna 2002 ja debytoi kaudella Bundesliigassa 12 ottelussa, joissa hän viimeisteli yhden maalin. Seuraavalla kaudella Shao sai vähän vastuuta ja pelasi vain viisi liigaottelua. Hänen vastuunsa kasvoi seuran pudotessa 2. Bundesliigaan kaudeksi 2004–2005.
Vuonna 2006 Shao siirtyi Energie Cottbusiin, joka pelasi Bundesliigassa. Hän teki avauskaudellaan seurassa 29 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän jäi 14 pelatussa Bundesliigaottelussa maaleitta. Cottbus putosi 2. Bundesliigaan kaudeksi 2009–2010. Shao pelasi joukkueessa 100 ottelua sarjaottelut mukaan lukien ja viimeisteli niissä 15 maalia.
Shao teki kesäkuussa 2011 vuoteen 2013 ulottuvan sopimuksen MSV Duisburgin kanssa.
Maajoukkueura

Shao edusti Kiinan A-maajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien. Hän kuului maansa kokoonpanoon vuoden 2002 MM-kilpailuissa, joissa hän pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle mutta toisessa ottelussa hänet ajettiin ulos hänen oltuaan kentällä vain runsaat kymmenen minuuttia.
Sfax

| Sfax (Safaqis) صفاقس |
| --- | --- |
 Katunäkymä Sfaxista.
 Sfax
 Koordinaatit: 34°44′N, 10°46′E 
Valtio:  Tunisia
Kuvernoraatti:  Sfax
Väkiluku (2014):  272 801
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sfax (arab. صفاقس‎, Ṣafāqis) on kaupunki Tunisiassa, 270 kilometriä pääkaupunki Tunisista kaakkoon. Kaupungissa oli vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 272 801 asukasta ja se on tärkeä talous- ja teollisuuskeskus. Sen sataman ja lentokentän kautta kulkee merkittäviä määriä vientituotteita etenkin Eurooppaan. Vuonna 1986 perustettu Sfaxin yliopisto kuuluu Tunisian parhaimpiin.
Maantiede

Sfax sijaitsee Välimeren rannikolla ja asukasluvultaan se on Tunisian toiseksi suurin kaupunki heti pääkaupunki Tunisin jälkeen. Alue on Sahel-nimellä tunnettua oliivintuotantoaluetta, joka ulottuu Hammametinlahdelta pohjoisessa Gabèsinlahdelle etelässä. Merellä kaupungin edustalla sijaitsevat Kerkenna-saaret. Kaupunki itsessään koostuu kahdesta osasta, 800-luvulla rakennetun muurin ympäröimästä vanhasta kaupungista ja uudemmasta siirtomaa-ajalta peräisin olevasta eurooppalaistyylisestä nykyisin liike-elämän keskuksena toimivasta kaupunginosasta. Vanhan kaupungin talot edustavat paikallista 1600- ja 1700-lukujen arkkitehtuuria. Kaupungin suur-moskeija rakennettiin vuonna 849 ja jälleenrakennettiin vuonna 981. Vanhassa kaupungissa sijaitsee myös vilkas souk, eli markkinapaikka.
Historia

Nykyisen Sfaxin ensimmäiset asukkaat olivat alueelle 1000–800-luvuilla eaa. saapuneet foinikialaiset siirtolaiset ja myöhemmin alueesta tuli osa Karthagon valtakuntaa. Rooman valtakunta kukisti Karthagon vuonna 146 eaa. ja roomalaiset tunsivat kaupungin nimellä Taparura. Jonkin verran kaupungista etelään sijaitsi Thaenae (Thina)-niminen kaupunki ja molemmat päätyivät osaksi Africa Proconsularis-nimistä Rooman provinssia. Vuonna 46 eaa. Julius Caesar voitti kilpailijansa Cato nuoremman ja Numidian kuningas Juba I:n Thapsuksen taistelussa kaupungin muurien ulkopuolella. Näihin aikoihin kaupunki oli osa Tunisian sisämaat rannikkoon yhdistäneitä kauppareittejä. Kaupunkia ympäröivä maaseutu oli myös merkittävä viljan lähde Roomalle. 300-luvulle jaa. mennessä paikallinen viljantuotanto oli muuttunut oliivipuiden viljelyksi ja kaupunki oli merkittävimpiä oliiviöljyn tuottajia Rooman valtakunnassa.
Vuonna 439 vandaalit valloittivat kaupungin ja vuonna 533 sen valloitti Bysantin valtakunta. Bysanttia seurasivat vuorostaan muslimit vuonna 656 ja islam alkoi korvata kristinuskoa alueen valtauskona. Seuraavien 200-vuoden aikana Sfaxin alue oli lähes asumaton paimentolaisheimojen, sekä berberien ja arabien välisen sodankäynnin muuttaessa alueen kauppareittejä. Sfax toipui vasta 800- ja 900-luvuilla Aghlabidien alaisuudessa, jolloin se tuli jälleen tunnetuksi Saharan ylittäneiden kauppareittien päänä, oliiviöljyn tuotannosta, sekä villasta ja puuvillasta tehdyistä kankaista. Vuosina 1535–1574 kaupunkia miehitti Espanja ja miehitysajasta kärsi etenkin kaupungin juutalaisyhteisö. 1700- ja 1800-luvuilla kaupungista käsin toimi barbareskimerirosvoja.
Ranskalainen merijalkaväki valloitti Sfaxin vuonna 1881 ja kaupunki hyötyi taloudellisesti tätä seuranneena aikana, jolloin Tunisia oli Ranskan protektoraatti. Ranska kehitti fosfaattien kaivostoimintaa Gafsassa ja perusti kaupungin laitamille myös uusia oliiviviljelmiä. Kaupunki liitettiin myös muuhun Tunisiaan rautatiellä. Kaupungin nykyisen sataman rakensi ranskalainen Compagnie des Ports de Tunis, Sousse et Sfax-yhtiö vuosina 1895–1897. Toisen maailmansodan aikaan kaupunkia miehittivät italialaiset ja saksalaiset joukot Bernard Montgomeryn johtamien brittien valloittaessa sen 10. huhtikuuta 1943. Myöhemmin samana vuonna satamaa käytettiin Sisilian valtauksessa. Tunisian itsenäistyttyä kaupunki on jatkanut taloudellista kasvuaan. Kaupungin suuri työläisväestönosa on tehnyt siitä työväenliikkeiden ja poliittisten liikkeiden keskuksen.
Talous

Sfax on Tunisian toiseksi liikennöidyin satama ja eteläisen Keski-Tunisian vientituotteiden tärkein läpikulkupaikka Tunisiassa. Sen läpi kulkee esimerkiksi Metlaouissa ja Redeyefissä Gafsan alueella kaivettua fosfaattia, sekä suolaa, kalaa, maataloustuotteita ja etenkin oliiviöljyä. Tärkein vientikohde on Eurooppa ja sataman ohella tavaraa kulkee myös kaupungin kansainvälisen lentokentän kautta. Sfax on myös merkittävä kalasatama ja se tuottaa vuosittain noin 25 % Tunisian kalansaaliista. Tunisian oliiviöljystä kaupunki tuottaa noin 40 % ja manteleista noin 30 %.
Sfaxin läheistä rannikkoa on 1970-luvulta alkaen pyritty kehittämään turismia ajatellen, mutta kaupunki on edelleen pikemminkin talouden ja tuotannon, kuin turismin keskus.
Aiheesta muualla

Maributteja, kerjäläisiä, ylimyksiä. Sfax, Tunisin vilkas merikaupunki, Helsingin Sanomat, 18.12.1938, nro 341, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sfax Wikimedia Commonsissa
Sfax kuvattuna avaruudesta vuonna 2015.
Sfaxin kaupunginmuureja.
Sfaxin souk.
Shaft – kivikova dekkari

| Shaft – kivikova dekkari> Shaft |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gordon Parks
Käsikirjoittaja:  Ernest Tidyman
Tuottaja:  Joel Freeman
Säveltäjä:  Isaac Hayes
Kuvaaja:  Urs Furrer
Leikkaaja:  Hugh A. Robertson
Pääosat:   Richard Roundtree  Moses Gunn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  MGM
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   2. heinäkuuta 1971  24. syyskuuta 1971
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Shaft – kylmä hymy
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shaft – kivikova dekkari (Shaft) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Gordon Parks, ja pääosassa on Richard Roundtree. Musiikin teki Isaac Hayes.
Shaftia pidetään yhtenä ensimmäisistä blaxploitaatio-elokuvista. Menestykseksi muodostunut elokuva sai jatko-osat Shaft – kylmä hymy (1972) sekä Shaft ja orjakauppa (1973). Aihetta jatkettiin myös televisiosarjana, jota esitti Suomessa Mainostelevisio elokuusta 1974 alkaen.
Juoni

Elokuva kertoo kovaotteisesta yksityisetsivästä John Shaftista, joka saa kuulla, että mustan gangsteripomon tytär on siepattu. Vaikutusvaltainen gangesteripomo palkkaa Shaftin pelastamaan hänen tyttärensä hinnalla millä hyvänsä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Roundtree  | … |  John Shaft   |
|  Moses Gunn  | … |  Bumpy Jonas   |
|  Charles Cioffi  | … |  Vic Androzzi   |
|  Christopher St. John  | … |  Ben Buford   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomain Paula Talaskivi kehui Shaftia ensi-ilta-arviossaan ”iskevän vauhdikkaaksi” ja kuvausta onnistuneeksi: ”Katsoja tuntee helposti pääsevänsä kuvaajan mukaan sekä katuvilinään että oudon hämärille kujanteille.” Lisäksi hän jo ennakoi elokuvan saavan jatkoa: ”En yhtään ihmettelisi, vaikka tästä Shaftista tulisi piankin uusissa tehtävissä palaava dekkarisankari. Häntä katsoo mielellään ja Harlemissa kyllä riittää aineksia jännittävästi selvitettäviksi.”
Video-oppaassa vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vuonna 2000 Shaft hyväksyttiin mukaan Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon valikoidaan esteettisesti, kulttuurisesti tai historiallisesti tärkeitä elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Shaftin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bob Shirlaw

| Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Australia> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | kahdeksikko |  |
Robert Alan "Bob" Shirlaw (s. 9. huhtikuuta 1943 Sydney) on australialainen soutaja. Hän saavutti hopeaa kahdeksikossa Méxicon kesäolympialaisissa 1968. Australian venekunta hävisi Länsi-Saksalle 0,98 sekunnilla ja voitti kolmanneksi sijoittuneen Neuvostoliiton 1,13 sekunnilla. Tokion kesäolympialaisissa 1964 Shirlaw kilpaili perämiehettömässä kaksikossa Roger Ninhamin kanssa ja he sijoittuivat yhdeksänneksi.
Shisei

Shisei on japanilainen budokäsite, joka tarkoittaa ryhtiä joka muodostuu, paitsi oikeasta asennosta, ennen kaikkea asennossa ilmitulevasta asenteesta. Shiseissä kehon keskustaa eli hara on vahva, rento, voimakas ja hengitystä edistävä. Ajatus on että jos asenne on oikea se pakottaa myös kehon oikeaan asentoon..
Khairy Shalaby

Khairy Shalaby (31. tammikuuta 1938 – 9. syyskuuta 2011) oli egyptiläinen kirjailija. Hän kirjoitti noin 70 teosta, joista kaksikymmentä kaunokirjallisia sekä lisäksi kriittisiä tutkimuksia, historiallisia novelleja, näytelmiä ja novellikokoelmia. Khairya arvostetaan erityisesti romaaneista, jotka kuvaavat "Egyptin katuja".
Palkinnot ja tunnustukset

Sahalbylle on myönnetty Naguib Mahfouzin kirjallisuusmitali 2003 teoksesta The Lodging House. Teos on myös Arabiankielisten kirjailijoiden liiton 105 parhaan 1900-luvun teoksen listalla sijalla 38.  Teos Istasia oli vuonna 2010 ehdokkaana palkinnon International Prize for Arabic Fiction saajaksi.
Teokset

The Hashish Waiter
The Lodging House
The Time-Travels of the Man Who Sold Pickles and Sweets
Aiheesta muualla

List of Shalaby's works
Khairy Shalaby profile (arabiaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Khairy Shalaby
Käännös suomeksi
Sharpless-epoksidointi

Eri dietyylitartraatin enantiomeerien käyttö Sharpless-epoksidoinneissa johtaa epoksidin eri enantiomeerien syntymiseen
Sharpless-epoksidointi on stereoselektiivinen kemiallinen reaktio, jossa allyylisen alkoholin kaksoissidos hapetetaan orgaanisen peroksidin, kiraalisen tartraattiesterin ja titaanikatalyytin avulla epoksidiksi. Reaktiota käytetään useissa luonnonainesynteeseissä sen erittäin hyvän selektiivisyyden ja suhteellisen halpuuden vuoksi. Reaktion on kehittänyt K. Barry Sharpless yhdessä Tsutomu Katsukin kanssa ja he julkaisivat sen ensimmäistä kertaa vuonna 1980.
Lähtöaineet, reagenssit ja mekanismi

Sharpless-epoksidoinneissa hyvän enantioselektiivisyyden saavuttamiseksi lähtöaineen tulee olla allyylinen alkoholi. Alkoholin kaksoissidos voi olla mono-, di-, tri- tai tetrasubstituoitu eli siinä voi olla liittyneenä yhdestä neljään muuta ryhmää kuin vetyatomeja. Tavanomaiset alkeenit ilman alyylisessä asemassa olevaa hydroksyyliryhmää eivät reagoi selektiivisesti Sharpless-epoksidoinneilla, koska titaanikatalyytti vaatii koordinoituakseen alkeeniin hydroksyyliryhmän. Epoksidoivana hapettimena Sharpless-epoksidoinneissa käytetään tyypillisimmin tert-butyylihydroperoksidia tai kumeenihydroperoksidia, tartraattiesterinä joko dietyylitartraattia tai di-isopropyylitatraattia, joista molemmista on saatavina sekä (+)- että (-)-enantiomeerit ja titaanikatalyyttinä titaani-isopropoksidia.
Sharpless-epoksidoinneissa katalyyttisesti aktiivinen kompleksi muodostuu siten, että tartraattiesteri korvaa kahdesta tiataani-isopropoksidimolekyylistä kaksi isopropoksidiligandia ja muodsotaa dimeerisen kompleksin. Tartraattiesteri sitoutuu titaaniin yhdellä hydroksyyliryhmällä ja yhdellä karbonyyliryhmällä. Tämän jälkeen hapettimena toimiva orgaaninen peroksidi sitoutuu titaaniin korvaten yhden isopropoksidi-ligandin ja tartraattiesterin karbonyyliryhmän. Neljäs isopropoksidiligandi korvautuu, kun allyylisen alkoholin hydroksyyliryhmä korvaa sen. Näin on muodostunut katalyyttisesti aktiivinen kompleksi, joka siirtää happiatomin orgaaniselta peroksidilta allyylisen alkoholin kaksoissidokseen muodostaen epoksidin. Kiraaliset tartraattiesteriligandit muodostavat kompleksiin steeristä estettä siten, että allyylinen alkoholi voi kiinnittyä vain yhdeltä suunnalta ja tuote on pääasiassa vain yhtä enantiomeeria. Sharpless-epoksidointien enantioylimäärä voi olla lähes 100%. Muodostuvan enantiomeerin stereokemia riippuu ainoastaan käytetyn tartraattiesterin stereokemiasta. (R,R)- eli (-)-isomeeri tartraattiestereistä, johtaa eri epoksidienantiomeerin muodostumiseen kuin (S,S)-eli (+)-isomeeri.
Sharpless-epoksidoinnin käyttö ja rajoitukset

Sharpless-epoksidointeja voidaan käyttää useiden luonnoaineiden ja lääkeaineiden asymmetrisissä synteeseissä, esimerkiksi propranololin ja takrolimuusin synteeseissä. Suuressa mittakaavassa menetelmän käyttö on kuitenkin harvinaista ja tärkein useita tonneja vuodessa Sharpless-epoksidoinnilla valmistettava kemikaali on glysidoli. Sharpless-epoksidoinnin ongelmia ovat vaatimus allyylisen alkoholin käytöstä lähtöaineena, orgaanisten peroksidien käsittely ja muodostuvien epoksialkoholien vaikea puhdistettavuus. Tämän vuoksi asymmetriseen epoksidointiin on kehitetty myös muita menetelmiä kuten Jacobsen-epoksidointi.
Sharpless-epoksidoinnin katalyyttisesti aktiivinen kompleksi
(-)-tartraattiesterin käyttö Sharpless-epoksidoinneissa johtaa epoksidin muodostumiseen re-puolelle ja (+)-enantiomeerin käyttö muodostaa epoksidin si-puolelle.
Shewa

Shewa Etiopian keisarikunnassa
Shewa, Shoa tai Šoa on historiallinen valtakunta nykyisen Etiopian keskiosissa. Alue on pääasiassa ylänköä, jota rajaa luoteessa Sininen-Niili, lounaassa Omojoki ja etelässä ja idässä Itä-Afrikan hautavajoama. Alueella sijaitsee Etiopian pääkaupunki Addis Abeba.
Shewassa asui paikalliskuninkaita 900-luvulta 1300-luvun loppuun. Vuonna 1528 se joutui Adalin tuhoamaksi, jonka jälkeen alueelle tuli Oromo-kansaa etelästä. Vuonna 1856 Teodoros II liitti Shewan Etiopian keisarikuntaan. Menelik, Shewan autonominen ruhtinas, perusti vuonna 1886 Addis Abeban hallituspaikakseen. Kun Menelik vuonna 1889 voideltiin Etiopian keisariksi (nimellä Menelik II), tuli kaupungista koko maan pääkaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shewa Wikimedia Commonsissa
Seuloskoin piiri

Seuloskoin piirin sijainti Leningradin alueen kartalla
Piirin kunnat
Seuloskoin piiri (ven. Все́воложский район, Vsevoložski raion) on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1936. Sen pinta-ala on 2 853 neliökilometriä ja asukkaita on 125 000 henkeä.
Sijainti ja luonto

Seuloskoin piiri sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa. Se käsittää koko Pohjois-Inkerin Suomenlahden rantaa lukuun ottamatta. Pohjoisessa piiri rajoittuu Leningradin alueen Käkisalmen piiriin, kaakossa Kirovskin piiriin, lounaassa Pietarin kaupunkiin ja lännessä Viipurin piiriin.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on pääosin alavaa ja osin kukkulaista tasankoa. Korkeimmat kohdat ovat Lempaalan harjanteilla. Suurimmat järvet ovat Lempaalanjärvi, Kaukolanjärvi, Hepojärvi ja Vuolejärvi (ven. Волоярви, Volojarvi). Seudun läpi virtaavat Ohtajoki ja Vuoleenjoki. Lännessä piiri rajoittuu Laatokkaan ja etelässä Nevaan. Pinta-alasta lähes 80 % on metsää.