stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kymri
Kielinäyte

»Genir pawb yn rhydd ac yn gydradd â'i gilydd mewn urddas a hawliau. Fe'u cynysgaeddir â rheswm a chydwybod, a dylai pawb ymddwyn y naill at y llall mewn ysbryd cymodlon.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kymri Wikimedia Commonsissa
Gwybodiadur paljon tietoa kymristä
The University of Wales Centre for Advanced Welsh and Celtic Studies[vanhentunut linkki]
BBC LearnWelsh
Kelttiläiset kielet
bretoni
gaeli
iiri
korni
kymri
manksi
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Puola 
Bangorilaisen puhujan vokaalikaavio.
Eero Lauresalo

| Eero Lauresalo> Eero Lindroos |
| --- | --- |
 Eero Lauresalo vuonna 1932
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1908 Tuusula
Kuollut: 3. elokuuta 1996 (88 vuotta) Helsinki
Muusikko
Soittimet:  kontrabasso, sousafoni
Yhtyeet:  Jazz Saxophone Band Dallapé Humppa-Veikot
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eero Lauresalo (vuoteen 1945 Lindroos; 31. tammikuuta 1908 Tuusula – 3. elokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kontrabasisti ja sousafonisti.
Lauresalo oli yksi Dallapén vanhimmista jäsenistä.
Elämäkerta

Lauresalon musiikkiura alkoi 1920-luvun lopulla Jazz Saxophone Bandissa, joka esiintyi ravintola Oprikissa Helsingissä. Lauresalo tunnettiin basistina ja hän liittyi vuonna 1930 Dallapé -yhtyeeseen, jossa hän soitti sousafonia.
Vuonna 1934 Lauresalo tuli tärkeimmäksi yhtyeen jäseneksi, mutta hän toimi edelleen sousafonistina. Ensimmäisen kerran hänet kutsuttiin levyttämään Martti Jäppilän Masan Polkka 1930. Jatkosodan aikana viihdytti Lauresalo Suomen sotilaita, mutta aselevon aikana Lauresalo ja Helge Pahlman kehittivät uutta swing-tyyliä Dallapélle. Kullervo Linnan kutsusta Lauresalo liittyi Humppa-Veikot -orkesteriin, jossa hän viihtyikin sitten kauan.
Kun Martti Jäppilä kuoli vuonna 1967, Lauresalo tuli Dallapén uudeksi johtajaksi.
Musiikkineuvos Jukka Haavisto mainitsi Lauresalon kirjassaan Puuvillapelloilta kaskimaille: Jatsin ja jazzin vaiheita Suomessa.:
»Samassa (Josephine Bakerin) konsertissa (1933 Helsingissä) näin ja kuulin ekakerran bassochoruksen. Kaveri veti slappiä minkä ehti ja pyöräytti aina välillä yleisön riemuksi bassoaan monta kertaa ympäri. Pitihän mun sitten tehdä sama perässä!»
Käännös suomeksi
Apilas

112 RSKES APILAS OKR
Apilas, myös APILAS (Armor-Piercing Infantry Light Arm System), on ranskalaisen GIAT Industriesin valmistama rekyylitön olalta laukaistava raskas kertasinko. Sinkoja on valmistettu yli 120 000 kappaletta, ja niitä on käytössä ainakin Belgiassa, Chilessä, Espanjassa, Etelä-Koreassa, Italiassa, Jordaniassa, Ranskassa, Saudi-Arabiassa ja Suomessa.
Käyttö Suomessa

Suomen puolustusvoimissa APILAS tunnetaan tyyppinimellä 112 RSKES APILAS OKR. Se oli pitkään operatiivisten joukkojen tärkeimpiä panssarintorjunta-aseita läpäisykykynsä ja suuren hankintamääränsä ansiosta. Sillä varustettiin jääkäriprikaatien joukkueiden panssarintorjuntapartiot. Puolustusvoimat teki vuonna 2007 hankintapäätöksen uudesta NLAW-panssarintorjuntaohjuksesta, joka tulee aikanaan korvaamaan raskaat singot ja raskaat kertasingot.
Tekniset tiedot

Kaliiperi: 112 mm
Pituus
Putki: 1,26 m
Ammus: 925 mm
Massa:
Kokonaismassa: 9,0 kg
Putki laitteineen: 4,7 kg
Ammus: 4,3 kg
Tehokas kantama:
Liikkuvaan maaliin: 25 m – 400 m
Paikallaan olevaan maaliin: Yli 500 m
Moottori: Kiinteäpolttoaineinen raketti
Lähtönopeus: 293 m/s
Lentoaika 500 metriin: 1,9 s
Taistelukärki: 1,5 kg ontelopanos. Kykenee läpäisemään 720 mm tasakoosteista panssariterästä tai 2 metriä betonia.
Singaporen kulttuuri

Singaporen kulttuuri on monipuolinen sekoitus Singaporen etnisten ryhmien kiinalaisten, malaijien ja intialaisten kulttuuria sekä myös kansainvälistä kulttuuria. Näkyvimmin maassa on edustettuna kiinalaisten kulttuuri; kiinalaiset muodostavat 75 prosenttia Singaporen väestöstä. Malaijeja maassa on 14 prosenttia ja intialaisia 8 prosenttia. Yhden vähemmistön muodostavat myös länsimaista tulleet työläiset. Yhteiskunta on varsin harmoninen ja eri rodut, kansallisuudet ja kieliryhmät elävät sovussa keskenään. Kulttuurien moninaisuus on kuitenkin tunnustettu potentiaalinen ongelma, ja maassa pyritään edistämään tasa-arvoa.
Kulttuurihistoria

Historiallisesti Singapore kuuluu malaijikulttuuriin ja malaijit ovat Singaporen alkuperäiskansaa, mutta malaijit muodostavat nykyisin vain 14 prosenttia Singaporen viidestä miljoonasta asukkaasta. Suurimman väestöryhmän muodostavat kiinalaiset, jotka ovat tulleet alueelle siirtolaisina. Suuri osa kiinalaisista tuli Singaporeen siirtomaavallan aikana, ja heidän tärkein elinkeinonsa oli kaupankäynti. Siirtomaavallan aikana maahan tuli myös intialaisia, jotka tulivat työskentelemään muun muassa kumipuuviljelmillä. Iso osa intialaisista oli myös vankeja.
Kun Singapore erosi Malesian liittovaltiosta vuonna 1965, maassa alettiin rakentaa omaa identiteettiä. Maassa on pyritty luomaan monista vaikutteista yhtenäinen kulttuuri, mikä on ollut työlästä. Tämä johtuu osittain maan etnisten ryhmien suurista kulttuurieroista, seka-avioliittojen vähäisyydestä ja suurista sosiaalisista eroista. Nykyisinkin kiinalaisten käsissä on Singaporen talouselämä, ja he edustavat myös maan vaurainta ja korkeimmin koulutettua enemmistöä. Kiinalaisilla on maassa myös taloudellinen valta. Malaijit ja intialaiset kuuluvat pääosin alempiin tuloluokkiin, ja he ovat vähemmän koulutettuja. Lopputuloksena maahan on saatu kiinalaisten, malaijilaisten ja intialaisten kulttuurien kirjo. Jäljellä on myös brittiläisten vanhaa kulttuuria sekä myöhemmin tullutta amerikkalaista ja länsimaista kulttuuria. Maassa on kuitenkin alkuperäisillä paikoillaan etnisten ryhmien alkuperäiset asuinalueet kuten kiinalaisten asuttama Chinatown, intialaisten asuttama Little India sekä malaijien asuttama Geylang Serai.
Kielet

Maan viralliset kielet ovat englanti, mandariinikiina, malaiji ja tamili. Englanti on maan eri kansallisuuksien kesken yleispätevä kommunikaatiokieli. Maassa puhuttu englanninkielen versio singlish on saanut vaikutteita maan aasialaisista kielistä, ja se nähdään myös osana kansallista identiteettiä. Mandariinikiinan käyttöä on perusteltu muun muassa eri kiinan kieliryhmiä yhdistävänä tekijänä, sillä kiinalaisen kansanosan eri kieliryhmät eivät alun perin ymmärtäneet toisiaan.  Mandariinikiinaa puhuu äidinkielenään hieman alle puolet Singaporen kiinalaisväestöstä. 30 % puhuu muita kiinalaisia kieliä ja loput englantia. Intialaisväestöstä 43 % puhuu tamilia ensisijaisena kielenään ja malaijeista 90 % puhuu ensisijaisesti malaijia. Maan hallitus toivoi vielä 1980-luvun lopulla että brittienglanti olisi maan yhteinen kieli, mutta nykyisin hyväksytään myös singlish. Singlish rakentuu malaijin, kantoninkiinan, hokkienkiinan ja englannin kielistä.
Uskonnot

Singaporen kiinalaisväestön pääuskonto on buddhalaisuus. Heidän buddhalaisuuteensa on sekoittunut konfutselaisuutta, taolaisuutta ja animismia. Maassa on buddhalaistemppeleitä, jotka ovat saaneet vaikutteita Kiinasta ja Thaimaasta. Tärkeimmät buddhalaistemppelit ovat Thiang Hock Keng Temple, Siong Lim Temple ja Hong San See Temple.
Malaijiväestön uskonto on islam, joka saapui maahan arabikauppiaiden mukana 1400-luvulla. Näkyvin islamilainen tapahtuma maassa on paastokausi ramadan. Paaston päättymisjuhla on kiinalaisen uudenvuoden ohella maan värikkäimpiä tapahtumia. Sultan Mosqueta on joskus kutsuttu maan "kansallismoskeijaksi".
Maan intialaisten uskonto on hindulaisuus. Maassa on noin 20 hindutemppeliä, niistä vanhin on vuonna 1827 rakennettu Sri Mariamman -temppeli. Hindujen näkyvimmät juhlat ovat kiitos- ja katumusrituaali Thaipusam, sekä Thimithi-festivaali ja rauhallisempi perhejuhla Deepavali.
Myös kristinusko on maassa edustettuna ja maassa vietetään kristillisiä juhlapäiviä joulupäivänä ja pitkänäperjantaina.
Media

Singaporen hallitus valvoo tiukasti maan sanomalehtiä ja sanomalehdet harjoittavat itsesensuuria. Sensuurin uskotaan rajoittavan rodullisia tai uskonnollisia konflikteja. Suuria sanomalehtiä maassa ovat sanomalehti The Straits Times, iltapäivälehti New Paper, liike-elämään keskittyvä The Business Times ja kiinankielinen Lian He Zao Bao. Radioasemia on monia, ja ne lähettävät ohjelmaa maan kaikilla kielillä. Maassa on kolme TV-kanavaa ja pari malesialaista kanavaa on myös näkyvissä. Satelliittitelevisiolupia ei ole yksityistalouksiin saatavilla. Internet-yhteydet maassa ovat nopeita ja langattomia verkkoja on keskustan alueella hyödynnettävissä.
Matkailu

Singaporen lentokenttä Changi on lentoliikenteelle merkittävä välilaskupaikka. Maassa on kuitenkin ulkomaalaisille turisteille muutakin nähtävää, ja maassa käy noin seitsemän miljoonaa turistia vuosittain. Merkittäviä matkakohteita ovat muun muassa Singaporen vanha keskusta sekä siirtomaa-ajan korttelit etnisillä alueilla Chinatownissa ja Little Indiassa. Keskustan Orchad Roadin tavaratalot tarjoavat lukuisia ostosmahdollisuuksia. Singaporejoen ympäristöä on kehitetty ja alueella on useita ravintoloita ja kahviloita. Yksittäisistä rakennuksista on yksi suosituimmista matkakohteista vanha Raffles-hotelli, joka on myös kuuluisa maailmankuulusta cocktailistaan Singapore Slingistä. Myös luonnonnähtävyyksiä on tarjolla, kuten Jurongin lintupuisto ja Singaporen eläintarha.
Ruoka

Singaporessa tarjoillaan ruokaa kaikkialla. Maan ruokavalikoimat tarjoavat kaikkia aasialaiskeittiöiden herkkuja, mutta myös länsimaista ruokaa on saatavilla. Ravintoloiden tarjonnassa on hyvin nähtävillä maan etninen monipuolisuus. Maan tyypillisin ruokailumuoto on hawkers-ruoka, jossa ruoka valmistetaan pienissä kioskeissa kaasulla toimivalla wokkipannulla. Vanhojen ja perinteisten hawkers-keskusten lisäksi ravintoloita on perustettu ostoskeskusten yhteyteen. Hawkers-ruokaloista saa kiinalaista, malaijilaista ja indonesialaista ruokaa. Intialaista ruokaa, kuten tandooriruokaa on parhaiten tarjolla Little Indian alueella. Myös länsimaista ja japanilaista ruokaa on saatavilla. Supermarketit ovat hyvin varustettuja ja niissä myydään myös alkoholia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Singaporen kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Singaporen vanhin hindutemppeli Sri Mariamman.
Singaporelainen Hawkers-ravintola.
Matkailulääketiede

Turisteja safarilla Keniassa
Matkailulääketiede ennaltaehkäisee ja hoitaa kansainväliseen matkailuun liittyviä ongelmia. Matkailun lisäksi apua voivat tarvita työn tai opiskelun vuoksi ulkomaille matkustavat sekä maahanmuuttajat. Matkailulääketieteeseen kuuluvat tartuntojen ennaltaehkäisyyn liittyvät toimet sekä matkan aikana tai sen jälkeen liittyvien terveysongelmien hoito. Matkailulääketieteessä käsitellään myös tilanteita, joissa henkilö matkustaa ulkomaille saamaan hoitoa eli niin kutsuttu terveysturismia. Päivystyspoliklinikoilla lääkärit kohtaavat matkan jälkeisiä oireita. Yleisimin näitä ovat kuume, ripuli ja iho-oireet. Kuumeisten kohdalla on osattava löytää henkeä uhkaavat infektiot, joita ovat malaria ja vakavat bakteeri-infektiot. Malaria aiheuttaa eniten kuolemia matkailijoille ja sen riski on suurin trooppisessa Afrikassa. Tämä on huomioitava kun ohjataan matkailijoita ennen matkaa tai kun selvitetään ulkomailta palanneen matkailijan kuumetautia. Mitä kauemmas matka on tehty ja mitä kauemmin se on kestänyt, sitä suuempi on huomioon otettavien diagnoosien määrä. Suurimmat matkailijoiden riskit liittyvät tapaturmiin ja liikenneonnettomuuksiin. Altistavana tekijänä näissä ja myös seksitaudeissa on alkoholi. Seksitauteja ennalltaehkäistään kondomin käytöllä kuten malariaa ennaltaehkäistään malarian estolääkityksellä ja muita tartuntoja rokotuksilla. Matkavakuutus on järkevää pitää aina voimassa. Vakuutus korvaa matkan aikana tapahtuneen akuutin sairastumisen tai loukkaantumisen hoitokulut ja kuljetuksen kotiin. Jo ennen matkaa alkaneesta sairaudesta vakuutus korvaa kuitenkin yleensä vain sairauden pahenemisen aiheuttaman ensiapuluonteisen hoidon, ei sairastuneen kotiinkuljetusta. Tämä voi olla yllätys niille, jotka sairauden pahenemisen johdosta menettävät paluulentonsa. Niille, joilla on vaikea sydän- tai keuhkosairaus, lentäminen on riski. Entiselle kotiseudulleen palaavat ovat suuremmassa riskissä saada infektio kuin valmismatkoille osallistujat. Tästä esimerkkinä on malarianestolääkitys ja kattava rokotussuoja, mutta nämä eivät usein itse tiedä tätä. Kyläilymatkaa suunnittelevat maahanmuuttajat tuleekin ohjata asiantuntevaan matkailuneuvontaan. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos on julkaissut Matkailijan terveysoppaan, jonka sähköistä versiota päivitetään jatkuvasti. Se löytyy THL:n verkkosivuilta sekä osoitteessa www.terveyskirjasto.fi.
Matkailulääketieteen koulutus

Skotlannissa Glasgow’ssa toimii alan koulutusta järjestävä matkalääketieteellinen tiedekunta. Liverpoolin yliopisto järjestää matkalääketieteen diplomikursseja verkossa. Sveitsissä toimii Swiss Tropical and Public Health Institute, joka on trooppisten tautien osaamiskeskus ja jossa järjestetään matkalääketieteen kurssimuotoista koulutusta.
Matkalääketieteen erityispätevyyskoulutukseen voivat hakeutua Suomessa henkilöt, joilla on erikoislääkärin tutkinto, näitä voivat olla esimerkiksi sisätaudit, lastentaudit, infektiosairaudet, yleislääketiede ja työterveyshuolto, kliininen mikrobiologia, kirurgia tai geriatria. Koulutukseen kuuluu vähintään kahden vuoden pituinen käytännön palvelu. Käytännön palveluksi voidaan hyväksyä työskentely terveyskeskuksissa ja yksityisillä lääkäriasemilla, joissa annetaan neuvontaa ennen matkalle lähtöä ja/ tai otetaan vastaan matkalta palaavia, matkan aikana tai sen jälkeen sairastuneita, työskentely matkailijoiden sairastapauksia hoitavissa vakuutusyhtiöiden palveluorganisaatioissa, työskentely sairaaloissa, joissa hoidetaan matkan jälkeisiä sairauksia ja terveysongelmia sekä työskentely etävastaanotolla soveltuvin osin. Teoreettista koulutusta tulee suorittaa vähintään 60 tuntia. Koulutukseen liittyvä kotimainen koe järjestetään keväisin ja syksyisin tarpeen mukaan Lääkäriliiton koetilaisuuksien yhteydessä. Matkalääketieteen erityispätevyyttä haetaan matkalääketieteen erityispätevyystoimikunnalta. Hakijan tulee olla Suomen Lääkäriliiton jäsen.
Ruggero Franceschini

Ruggero Franceschini (1. syyskuuta 1939 Prignano sulla Secchia – 30. joulukuuta 2024) oli Turkissa toiminut italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 11. elokuuta 1963 ja nimitettiin Anatolian apostoliseksi vikaariksi sekä Sicilibban titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Achille Silvestrini, jota avustivat Giuseppe Germano Bernardini ja Francesco Gioia.
11. lokakuuta 2004 Franceschini sai nimityksen Izmirin (Smirne) arkkipiispaksi ja 12. kesäkuuta 2010 tämän lisäksi Anatolian apostoliseksi hallitsijaksi.
Dingle (Munkedal)

| Dingle |
| --- | --- |

 Dingle
 Koordinaatit: 58°31′41″N, 11°34′38″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Munkedal
Väkiluku (31.12.2023):  910
Dingle on taajama Munkedalin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 910 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dingle (Munkedal) Wikimedia Commonsissa
Kauppatieteellinen yhdistys

Kauppatieteellinen Yhdistys ry on vuonna 1931 perustettu suomalainen yhdistys, joka edistää kauppatieteellistä tutkimusta ja opetusta sekä liiketoiminta- ja talousosaamista. Yhdistys toimii yhdyssiteenä kauppatieteiden ja elinkeinoelämän välillä.
Yhdistys kustantaa Kauppatieteellisiä Kaikuja -verkkojulkaisua, joka julkaisee Harvard Business Review -tyylisiä artikkeleita. Julkaistut artikkelit ovat julkaistu korkeatasoisissa tieteellisissä aikakauslehdessä tai ne perustuvat väitöskirjoihin ja lektioihin. Julkaistavat artikkelit hyväksyy julkaisun toimitusneuvosto.
Augustsson

Augustsson tai Augustson on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Göran Augustson (1936–2012), suomalainen kuvataiteilija
Lars Åke Augustsson (s. 1949), ruotsalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Soutu

Soutu on airojen käyttöön perustuva keino liikuttaa venettä tai muuta vesikulkuneuvoa vedessä lihasvoimin. Soutaja liikuttaa hankaimiin kiinnitettyjä airoja vedessä kaarevalla liikkeellä ja saa siten aikaan venettä liikuttavan työntövoiman.
Soutuvene on tyypillinen soutua hyödyntävä vesikulkuneuvo. Muita ovat esimerkiksi kirkkovene, joita soutamaan tarvitaan useita airoparillisia väkeä, ja  kaleeri.
Fyysinen kunto ja tekniikka

Soutua liikuntamuotona keskittyy erityisesti jalkoihin, keskivartaloon ja selkään, mutta harjoittaa tasapuolisesti myös muita kehon lihasryhmiä. Soutu on fyysisiltä ominaisuuksiltaan yhdistelmä voimaa ja kestävyyttä, mutta tärkeässä roolissa on myös tekniikka.
Soutu sopii turvallisesti aiemmin liikuntaa harrastamattomalle tai ylipainoisille. Lajissa liikkeet ovat pitkiä ja pehmeitä, joten ne ovat helliä nivelille. Päätetyöläiselle ja toimistotyötä tekevälle soutu on myös hyvä liikuntamuoto, koska niska-hartiaseutu pääsee tekemään verenkiertoa kehittävää liikettä. Soudun etuna on myös se, että kaksi hyvin eri kuntoista henkilöä voi tehdä yhteisen harjoituksen, eikä kukaan pääse karkuun eri nopeudella.
Fyysinen kunto ja tekniikka > Soutamisen etuja melontaan verrattuna

ei rasita alaselkää siinä määrin kuin melominenlähde?
soutaminen ei rasita ranteitalähde?
suurempi hyötykuorma, esimerkiksi retkeilytarvikkeita (pätee kajakkiin, ei juurikaan etuja avokanoottiin verrattuna)
helpompi lastata (kajakkiin verrattuna, ei eroja avokanoottiin)
helpompi rantautua (kajakkiin verrattuna, ei eroja avokanoottiin)
tottumattomalle tekniikka on helpompi
soutuvene ei kaadu yhtä herkästi kuin kajakki
Fyysinen kunto ja tekniikka > Kajakkimelonnan etuja soutamiseen verrattuna

katse menosuuntaan päin (pätee myös avokanoottiin)
turvallisempi isossa aallokossa järven selillä ja merellä, vaatii kuitenkin osaavaa melojaa
nopeampi samalla energiankäytöllä, johtuu kajakin kapeudesta ja keveydestä
Kilpasoutu

Urheilussa soutu jaetaan tavallisesti ratasoutuun eli olympialuokkien soutuun, rannikkosoutuun, sisäsoutuun ja puuvenesoutuun. Kolmen ensin mainitun yhteisenä lajiliittona toimii Kansainvälinen soutuliitto (World Rowing).
Kilpasoutu > Olympialuokat

Olympialuokkien soudussa kilpaillaan kevytrakenteisilla veneillä 2 000 metrin matkalla ja 500 metrin sprinteillä. Ratasoutu-nimityksellä viitataan merkityllä radalla tapahtuvaan kilpasoutuun sekä olympialaisissa mukana olevien veneluokkien että ei-olympialuokkien osalta. Olympialuokilla puolestaan tarkoitetaan vain olympialaisten kilpailuohjelmassa olevia veneluokkia.
Olympialuokan venettä voi soutaa veneluokasta riippuen yksi, kaksi, neljä tai kahdeksan soutajaa. Airovaihtoehtoja on kaksi. Pariairosoudussa (sculling) kullakin soutajalla on kaksi noin 2,9 metrin mittaista airoa, yhden airon soudussa (sweep rowing tai rowing) taas yksi noin 3,75 metrin pituinen airo joko veneen oikealla tai vasemmalla laidalla. Pääasiallinen kilpailumatka on 2 000 metriä.
Soutu on ollut olympialaisten ohjelmassa vuoden 1900 Pariisin kesäolympialaisista lähtien. Maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka vuosi. Eräs merkittävimmistä yksittäisistä soutukilpailuista on Cambridge–Oxford-soutukilpailu Thamesjoella.
Nykyiset miesten ja naisten olympialuokat ovat yksikkö (1x), pariairokaksikko (2x), pariaironelonen (4x), perämiehetön kaksikko (2-), perämiehetön nelonen (4-) ja kahdeksikko (8+) sekä kevyt pariairokaksikko.
Kilpasoutu > Puuvenesoutu

Puuvenesoutua on Suomessa harjoitettu iät ja ajat myös kilpailumielessä, mutta lajia alettiin toden teolla kilpailumielessä laajamittaisesti harjoittaa Sulkavalla 1970-luvulla. Vuosittainen Sulkavan soudut onkin Suomen suurin ja eräs maailman suurimpia yksittäisiä soututapahtumia. Puuvenesoudussa kilpailumatkat vaihtelevat kahden ja 58 kilometrin välillä. SM-kisat järjestetään kahden, kymmenen, 30:n ja 58:n kilometrin matkoilla.
Pienissä puuveneissä soutuluokat ovat yksinsoutu, vuorosoutu, jossa toinen soutaa ja toinen meloo, sekä parisoutu, jossa kaksi soutaa yhtä aikaa. Veneet ovat vanerisia, enintään 6,5 metriä pitkiä. Liikkuva penkki on sallittu.
Kirkkoveneet ovat 12-metrisiä, vanerisia, kilpailukäyttöön tarkoitettuja veneitä. Venekunnassa on 14 soutajaa ja perämies. Veneissä on liikkuvat penkit. Kirkkoveneitä käytetään myös retkisoutuun. Tällöin veneissä on useimmiten kiinteät, perinteisen malliset penkit.
Kilpasoutu > Sisäsoutu

Sisäsoutu on ergometrilla eli soutulaitteella tapahtuvaa soutua. Sisäsoutukilpailuissa käytetään Concept 2 -soutulaitetta, joka näyttää soutajan soututehon vauhtina 500 metriä kohden, kalorien kulutuksena tai watteina. Sisäsoutu on perinteinen harjoitusmuoto, mutta myös kilpailutoimintaa on. Lajissa järjestetään vuosittain Kansainvälisen soutuliiton viralliset arvokilpailut.
Kilpasoutu > Rannikkosoutu

Rannikko- eli coastal-soutu on rannikko-olosuhteissa kilpailtava soutumuoto, jossa kilpaillaan olympialuokkien veneitä leveämmillä ja vakaammilla veneillä. Laji on yksi kolmesta Kansainvälisen soutuliiton virallisesta kilpailulajista.
Coastal-soudun beach sprint on mukana Los Angelesin olympialaisissa vuonna 2028.
Souturetkeily

Souturetkeily on saasteeton ja halpa liikuntaharrastus. Siinä yhdistyvät liikunta ja luonto. Harrastus on mahdollinen myös hyvin vähäisillä varusteilla.
Parisoutuna (kahdet airot) matkanteko sujuu huomattavasti kevyemmin. Toisen soutajan levähtäessä matkanteko jatkuu yhä. 50 tai 80 kilometrin päivämatkat eivät ole mitenkään tavattomia. Matkanopeudeksi tulee helposti 8 km/h. Perinteisellä soutuveneellä soudettaessa veneen aiheuttaman turbulenssin vuoksi nopeutta on käytännössä vaikea nostaa yli 12 km/h.
Hyviä perusvälineitä:
puinen tai lasikuituinen soutuvene
kahdet airot
kevyt ankkuri ja köyttä
äyskäri
pelastusliivit
kartta
kompassi
juomavettä
matkapuhelin hätätilanteiden varalta
Tähän kuntoa kohottavaan maisemaretkeilyyn voi yhdistää myös kalastuksen. Kalastamisen ei suinkaan tarvitse olla päätarkoitus, vaan tärkeämpinä voi pitää matkantekoa, kohteissa vierailemista ja samalla luonnosta nauttimista. Mutta siitä huolimatta soutamisen aikana voi vetää perässään myös uistinta. Jos päivämatkaa kertyy kymmeniä kilometrejä, todennäköisyys kalaonneen on suuri. Soutuvene on hiljaisuutensa vuoksi huomattavasti parempi vene uisteluun kuin esimerkiksi moottorivene. Souturetkillä voi myös rantautua tekemään vaelluksia luonnonkauniisiin kohteisiin, kuten saariin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soutu Wikimedia Commonsissa
Suomen melonta- ja soutuliitto
Olympialuokan perämiehetön nelonen.
Kirkkovenesoutua Jyväsjärvellä kesäkuussa 2022.
Sisäsoutulaite
Veneretkellä.