stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kullannuput
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Yhteenveto | Ensiesitys Yle TV2:ssa | Julkaisu Yle Areenassa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Luonnonkaunis | Tärkeintä on olla naturelli! Tessa päättää elää 100 % luonnonmukaisesti. Anna aikoo karkottaa epämieluisan sulhon olemalla aito itsensä. | 15. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 2 | FoBo | Mistä voi tietää, onko nurkan takana vielä jotain parempaa? Tessa aikoo ratkaista Fear of Better Options -dilemman matemaattisesti. Anna tajuaa, ettei kukaan halua aitoutta, vaan jotain vähän parempaa ja päättää alkaa suomenruotsalaiseksi. | 15. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 3 | Ajatuksen tasolla | Tessa näkee eroottisen unen Marlasta ja tyttöjen ystävyys saa uuden jännitteen. Anna lataa uuden sovelluksen ja päätyy eroottisiin seikkailuihin. | 16. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 4 | Pikkarit | Kuinka itsenäinen itsenäisen naisen tulee olla? Tessa aikoo hankkia taloudellisen itsenäisyyden myymällä käytettyjä pikkareita. Anna tapaa itsenäisen miehen, joka haluaa itsenäisen naisen. | 16. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 5 | Korkeampaa johdatusta | Kun kohtalo puuttuu peliin. Tessa antaa universumin päättää ja vastaa kaikkeen "kyllä" yhden päivän ajan. Anna kokee hengellisen ihmeen ja ihastuu pappiin. | 17. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 6 | Hyvästi Helsinki! | Ruoho on vihreämpää kotimaan rajojen tuolla puolen. Tessa seurustelee NHL-lupauksen kanssa ja uneksii uudesta elämästä Amerikassa. Anna tapaa italialaisen miehen ja on valmis muuttamaan Roomaan, mutta ei voi syödä pastaa joka päivä. | 17. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 7 | Rakkautta ennen aamua | Onko rakkaus koukuttavampaa, kun se on saavuttamatonta? Tessa rakastuu vaikeasti tavoiteltavaan kemian pariinsa ja Marla on varma, että kyseessä on Rakkautta ennen aamua- diagnoosi. Anna kiehuu mustasukkaisuudesta, kun Kimillä on uusi deitti. | 18. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
| 8 | Herätys, Ruusunen! | Milloin on parempi luovuttaa? Tessan sydän on särkynyt. Hän linnoittautuu huoneeseensa, eikä aio enää ikinä tavata ketään tai tehdä mitään. Anna saa kuulla, että vaihdevuodet voi estää seksillä. | 18. helmikuuta 2021 | 12. helmikuuta 2021 |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Yhteenveto | Ensiesitys Yle TV2:ssa | Julkaisu Yle Areenassa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18 & Life | Tessa täyttää kahdeksantoista ja päättää muuttaa omaan kotiinsa. Uutinen ajaa Annan kriisiin. | 30. tammikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 2 | Uranaisia | Anna päätyy sijoittamisen maailmaan Jasminin avustuksella. Tessa kokeilee siipiään työelämässä. | 30. tammikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 3 | Jotain häpyä | Mistä tytöt tykkää? Tessalla on tyttöystävä, mutta sängyssä iskee epävarmuus. Anna saa kuulla olevansa estynyt. | 6. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 4 | Järki ja tunteet | Anna kyllästyy miehiin ja päättää viettää romanttista aikaa yksin. Marla innostuu järkiavioliiton ajatuksesta. | 6. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 5 | Susi vai lammas | Jasmin haluaa leipoa Annasta kovan bossladyn. Tessan ja Fridan suhde ajautuu kriisiin. | 13. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 6 | Peter Pan | Anna törmää kadulla hahmoon menneisyydestä ja löytää sisältään nuoruuden energiaa. Tessa kokeilee vanhemmuuden vastuuta. | 13. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 7 | Pahasti koukussa | Kim luulee, että Annalla on alkoholiongelma, mutta oikeasti Annan addiktio on toista maata. Tessan pänttäys menee överiksi. | 20. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 8 | Suspicious Minds | Tessa yrittää tehdä vaikutusta some-sankariinsa. Anna saa yllätyksekseen uuden ystävän. Marla haluaa vapauttaa häpykarvat. | 20. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 9 | Myrsky | Myrsky jättää Annan ja Tessan satimeen suvun huvilaan, jonne myös Annan äiti tekee yllätysiskun. | 27. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
| 10 | Rakkauslaulu | Tessan ja Marlan ystävyys joutuu koetukselle. Annan pitää päättää mitä hän todella haluaa. | 27. helmikuuta 2023 | 30. tammikuuta 2023 |
Aiheesta muualla

Kullannuput Yle Areenassa
Gibsonin aavikko

Gibsonin aavikon sijainti kartalla
Gibsonin aavikkoa
Gibsonin aavikko (engl. Gibson Desert) on aavikko Länsi-Australian osavaltiossa.
Gibsonin aavikko kattaa 155 530 neliökilometrin alueen. Sitä rajoittaa keskisen Australian vuoristot idässä, Iso Hiekka-aavikko pohjoisessa, sekä Iso Victorian aavikko ja Hamerselyn vuoristo etelässä. Aavikko sijaitsee laajalla tasankoalueella, jossa on pitkiä hiekkaharjanteita. Keskisoissa aavikko muuttuu avoimeksi tasangoksi.
Aavikon länsiosassa on suuri suolajärvi Lake Disappointment (suom. Pettymysjärvi), jossa monet linnut kokoontuvat muuten kuivassa ilmastossa. Gibsonin aavikon kasvillisuus on vaihtelevaa: se koostuu keihäsakaasiapensaikosta, Triodia-suvun ruohoista sekä eukalyptuspuista laaksoissa. Eläimistä aavikolla elää esimerkiksi isopussikaniini, punajättikenguru, australianpaksujalka ja emu.
Ihmisasutusta Gibsonin aavikolla ei juurikaan ole. Merkittävin asutuskeskus on Warburton alueen itärajalla. Vuonna 1874 australialaisesta tutkimusmatkailijasta John Forrestista tuli ensimmäinen ihminen, joka kulki Gibsonin aavikon halki. Aavikko sai nimensä kuolleen Ernest Gilesin tutkimusryhmän jäsenen mukaan. Gilesin ryhmä ylitti aavikon vuonna 1876.
Gicelin-miekka

Gicelin-miekat ovat noin 1100-luvulla käytössä olleita miekkoja, joiden säilässä lukee seppämestari Gicelinin nimi. Gicelinillä viitataan Reinin alueella oletettavasti toimineeseen aseseppään tai pajaan.
Yksi tällainen miekka on löytynyt Halikon Rikalan kalmistosta. Miekasta otetun röntgenkuvan perusteella paljastui, että säilässä oli kirjoitusta (ns. säiläkirjoitus). Toisella puolella lukee Gicilen me fecit (Gicelin teki minut) ja toisella In nomine Domini (Herran nimeen). Miekan koko pituus on 100 senttimetriä, josta säilän osuus on 83,5 senttimetriä.
Rovaniemen Marikkovaaralta vuonna 1897 tehty myöhäisrautakautinen löytö koostuu miekasta, kahdesta keihäänkärjestä ja kirveen terästä. Marikkovaaran miekan säilää koristaa tyypillisen Gicelin-miekan tavoin latinankielinen teksti +GICELINMEFECIT+ ja +INNOMINEDOMINI+.
Forever Alone, Immortal

| Forever Alone, Immortal Lux Occulta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1996 Manek Studio, Sanok
 Julkaistu: syyskuussa 1996
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 56.09
 Levy-yhtiö: Pagan Records
Lux Occultan muut julkaisut
| The Forgotten Arts 1995 | Forever Alone, Immortal 1996 | Dionysos 1997 |
Forever Alone, Immortal on puolalaisen avantgarde metal -yhtye Lux Occultan ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996.
Kappaleet

The Kingdom Is Mine (I Saw the Beginning) – 6.49
Homodeus (Throne of Fire) – 11.39
Sweetest Stench of the Dead (The Battlefield) – 11.53
The Third Eye (Illuminatio) – 9.37
Apokathastasis (Out of Chaos) – 7.26
Bitter Taste of Victory – 8.43
Kokoonpano

Jaro.Slav – laulu
Peter – kitara
G. Ames – kitara
U.Reck – kosketinsoitin, kitara
Jackie – bassokitara
Aemil – rummut
Aiheesta muualla

Forever Alone, Immortal Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Forever Alone, Immortal Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lux Occulta
| Jaro> Slav • Vogg • Kastor • Martin • U.reckPeter • G. Ames • Jackie • Aemil • Kriss |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Forever Alone, Immortal • Dionysos • My Guardian Anger • The Mother and the Enemy • Kołysanki
Demot:  The Forgotten Arts
Kokoelmat:  Maior Arcana
Katso myös:  Decapitated • Atrophia Red Sun • Neolith
Gibson S-1

| Gibson S-1 |
| --- | --- |

Perustiedot
Alkuperäinen valmistaja:  Gibson
Valmistusvuodet:  1975 – 1979
Rakenne
Rungon tyyppi:  Kokopuu
Kaulan kiinnitys:  Pulttikaula
Mensuuri:  629 mm (24.75")
Nauhat:  22
Materiaalit
Runko:  Mahonki, vaahtera tai leppä
Kaula:  Vaahtera
Otelauta:  Vaahtera tai ruusupuu
Tekniikka
Talla:  Schallerin tai Gibsonin "Nashville" sekä stop-pala
Mikrofonit:  3kpl Bill Lawrencen yksikelaiset mikrofonit
Värit
Värivaihtoehdot:  Musta, Natural, Red Sunburst, Wine Red, Walnut, Natural Mahogany, Satin Walnut
Gibson S-1 on Gibsonin vuosina 1975–1979 valmistama sähkökitaramalli. Kitara tuli markkinoille vuoden 1975 puolivälissä ja se myi hyvin, yli 1 000 kappaletta ensimmäisenä puolena vuotena. S-1 edusti Gibsonin yritystä luoda yksikelaismikkinen kilpailija Fenderin kitaroille.
S-1:n runko on litteä ja sen takaosa on Les Paul -kitaraa aavistuksen verran laakeampi. Kitaran suojapleksin alle jää paljon tyhjää tilaa mikä osaltaan vaikuttaa S-1:n sointiin. Kitarassa on kolme läpinäkyvään muoviin upotettua säädettävää yksikelaista mikrofonia. Mikrofonit, kytkimet ja kytkennät suunnitteli Bill Lawrence. Mikrofonikytkennät olivat verrattain monimutkaisia, ja niitä muutettiin mallin historian aikana kertaalleen. S-1:tä valmistettiin ainakin mustana, puna-sunburstina sekä puunvärisenä.
S-1:ssä on "Nashville"-tyyppinen leveä tallapala, kuten joissain 70-luvun SG-malleissa. Kytkiminä toimii yksi alasarveen sijoitettu kaksiasentoinen kytkin sekä neliasentoinen, pyörivä "chicken head"-kytkin. Potentiometreinä on master volume ja tone. Kitaran ääni muistuttaa lähinnä Telecasteria.
Kaulan mensuuri on Gibsonin perinteinen 24.75". Kaula muistuttaa mitoiltaan lähinnä Gibson Flying V:tä, ja S-1:n lapa on miltei samanmallinen.   Erotuksena S-1:ssä on Gibsonin "normaali" kaularaudan pään suojalevy, joka taas Flying V:ssä on normigibsonia laakeampi.
Kaula on kahdesta palasta tehty pulttikiinnitteinen vaahterakaula. Kitaran 22-nauhainen otelauta on vaahterasta tai ruusupuusta riippuen valmistusvuodesta. Ruusupuisella otelaudalla varustettua versiota valmistettiin vuodesta 1975 vuoden 1978 alkuun ja vaahteraotelaudalla vuodesta 1976 valmistuksen loppuun, vuodelle 1979.
Gibson Marauder ja S-1 poistettiin mallistosta vuoden 1980 alkupuolella. Näiden tilalle Gibson-katalogiin tuli Gibson Sonex.
Gibson S-1:tä mainosti Rolling Stonesin Ron Wood. Mainostaminen ei aina kuitenkaan merkinnyt kitaran käyttöä; Woodin ei nähty koskaan soittavan S-1:tä livenä. Ulkomaisista muusikoista mallia ovat käyttäneet ainakin Cave in -yhtyeen Stephen Brodsky, sekä The Curen Porl Thompson yhtyeen varhaisimpina alkuaikoina.
Suomalaisista rocktähdistä S-1:llä on soittanut ainakin Juice Leskinen. Leskinen soittaa S-1:tä kokoelmalevynsä "Kautta aikain" (1997) kansikuvassa.
Kullero

| Kullero |
| --- | --- |
 Kulleroiden kukkia
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Kullerot Trollius
Laji::  europaeus
Kaksiosainen nimi
 Trollius europaeus  L. 
Katso myös
   Kullero Wikispeciesissä   Kullero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kullero eli niittykullero (Trollius europaeus) on näyttävä, Euraasiassa kasvava keltakukkainen leinikkikasvi. Suomessa laji on yleinen. Kullero on Lapin maakuntakukka.
Pohjois-Suomessa kulleroa on kukkimisajankohtansa takia kutsuttu myös kansanomaisin nimin juhannuskukka ja juhannuspumpula.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen kullero kasvattaa pystyn, 30–60 cm pitkän, kaljun varren. Varsi on useimmiten haaraton. Juurakko on pysty. Aluslehdet ovat pitkäruotisia ja vanhat ruodit säilyvät säikeinä varren tyvellä. Aluslehtien lapa on 7–15 cm leveä, hieman pituuttaan leveämpi ja tavallisesti viisijakoinen tai -osainen. Lavan tyveen saakka ulottuvat liuskat ovat 3–6-hampaisia. Varsilehdet ovat aluslehtiä lyhyempiruotisia ja lehden lapa vähempi- ja kapeampiliuskainen. Ylimmät varsilehdet ovat ruodittomia. Kulleron kukat ovat yksittäin tai kukinto on kaksi- tai kolmikukkainen viuhko. Keltainen kukka on iso, litteähkö "pallo", joka on halkaisijaltaan 2–5 cm. Pallomaisuutta lisäävät varsinaisia terälehtiä ympäröivät terälehtimäiset verholehdet. Niitä on noin kymmenen kappaletta ja ne ovat heleänkeltaisia, 1,5–2,5 cm pitkiä, kuperia ja noin heteiden pituisia. Myös terälehtiä on kymmenkunta, ja ne ovat litteitä, kapeita mesilehtiä. Etelä-Suomessa kullerot aloittavat kukintansa toukokuussa, Lapissakin viimeistään juhannuksena tai heinäkuun alussa. Hedelmä on 7–10 mm pitkä tuppilo, joita on runsaasti. Tuppilon ota on yli 1 mm:n pituinen. Monien leinikkikasvien tapaan myös kullero on myrkyllinen.
Kulleron kukka aukeaa vasta lakastumisen alkaessa. Koska kukka vaatii ristipölytyksen, pölyttävien hyönteisten on osattava tunkeutua sulkeutuneeseen kukkaan. Kulleron pölyttämiseen ovat erikoistuneet juurikärpästen heimoon (Anthomyiidae) kuuluvat pienet, neljän millimetrin mittaiset kullerokärpäset (Chiastocheta). Kullerokärpäset paitsi imevät kulleron mettä, myös parittelevat kulleron kukassa ja munivat siihen. Toukat syövät osan kulleron kukan tuottamista siemenistä.
Levinneisyys

Kulleroa tavataan Euroopassa laajalla alueella Alpeilta läpi Itä-Euroopan aina Uralille saakka. Pohjois-eteläsuunnassa lajia tavataan Keski-Italiasta ja Balkanilta Fennoskandian pohjoisosiin. Lisäksi sitä kasvaa muun muassa Skotlannissa ja Pyreneiden vuoristossa. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella Keski-Siperiaan saakka. Kulleroa tavataan paikoitellen myös Kiinassa.
Suomessa kullero on yleinen Pohjois-Suomessa Oulu–Kuusamo-linjan pohjoispuolella, sekä toisaalta Etelä-Hämeessä ja Järvi-Suomen eteläosissa. Muualla Suomessa laji on harvinainen ja se puuttuu lähes kokonaan Ahvenanmaalta, Keski- ja Etelä-Pohjanmaalta sekä Satakunnasta.
Elinympäristö

Kullero kasvaa lehdoissa, lehto- ja lettokorvissa, kosteilla niityillä, tulvapensaikoissa, tunturien rinneniityillä ja tunturikoivikoissa. Lajia tavataan myös puutarha- ja viljelykarkulaisena asutuksen läheisyydessä. Keski- ja Etelä-Euroopassa se on vuoristojen kasvi. Alpeilla sitä tavataan yli 3000 metrin korkeuteen asti.[lähde? ]
Etelä- ja Keski-Suomessa kullero on monin paikoin taantunut tai kokonaan hävinnyt. Tärkein syy tähän on perinteisten niittyjen ja hakamaiden umpeenkasvu maatalouden rakennemuutosten myötä. Paikoitellen kauniskukkainen laji kärsii myös keruusta.
Käyttö ja kulttuuriset viittaukset

Kulleroa on käytetty jo pitkään puutarhojen koristekasvina ja leikkokukkana.
Kirjallisuudessa kullero esiintyy muun muassa Aaro Hellaakosken runokokoelmaan Jääpeili (1928) sisältyvässä tunnetussa runossa Keväinen junamatka.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Kulleron (Trollius europaeus) levinneisyys Suomessa
Laji.fi: niittykullero (Trollius europaeus)
Luontoportti: Kullero (Trollius europaeus)
Pohjolan kasvien pauloissa: Trollius europaeus - kullero, niittykullero
Suomen Luonto: Kulleroita kotipihaan
Luopioisten kasvisto: Niittykullero (Trollius europaeus)
Valokki - nettikasvio: Niittykullero (Trollius europaeus)
ITIS: Trollius europaeus (englanniksi)
Kulleron siemenet kypsyvät otakärkisissä tuppiloissa.
Kukinto
Kullero kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885)
Fridolf Book

Fridolf Book
Fridolf Book (1836–1913) oli ruotsalainen viulisti, viulunsoitonopettaja ja orkesterinjohtaja. Hän itse oli Joseph Joachimin oppilas. Hän oli 1853–1889 Tukholman hoviorkesterin viulisti ja vuodesta 1882 konserttimestari. Hän toimi vuodesta 1872 Konservatorion opettajana ja vuodesta 1890 Musiikkiakatemian kamreerina. Hän johti 1884–1904 Mazerin jousikvartettiseuraa. Book johti 1871–1889 tiedeakatemiassa pitämiään kamarimusiikkikonsertteja. Useista Bookin oppilaista tuli merkittäviä viulisteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fridolf Book Wikimedia Commonsissa
Fridolf Book, Svensk Musiktidning 5.3.1906
Friedrich Dürrenmatt

Friedrich Dürrenmatt.
Friedrich Reinhold Dürrenmatt (5. tammikuuta 1921 Konolfingen, Sveitsi – 14. joulukuuta 1990 Neuchâtel, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija ja taiteilija.
Elämänvaiheet

Dürrenmatt syntyi vuonna 1921 Keski-Sveitsissä Stalden im Emmentalin kunnassa, joka nykyisin on osa Konolfingeniä. Hänen isänsä oli reformoidun kirkon pappi.
Vuonna 1935 perhe muutti Berniin, jossa Dürrenmatt aloitti kirjallisuuden opinnot Bernin yliopistossa vuonna 1941. Opiskeltuaan välillä Zürichissä hän luki Bernissä myös filosofiaa. Vuonna 1946 Dürrenmatt lopetti opiskelut ja päätti ryhtyä kirjailijaksi. Samana vuonna hän meni naimisiin Lotti Geisslerin kanssa ja muutti Baseliin.
Vuonna 1947 Dürrenmattin ensimmäisen näytelmän (Es steht geschrieben) esitys Zürichin Schauspielhausissa aiheutti skandaalin. Vuosina 1948–1952 perhe asui Ligerzissä Luoteis-Sveitsissä, ja Dürrenmattin asema romaanien ja kuunnelmien kirjoittajana vakiintui.
Vuonna 1952 perhe muutti Neuchâteliin, jossa kirjailija asui loppuikänsä. 1950-luvulla Dürrenmattin maine näytelmäkirjailijana (Die Ehe des Herrn Mississippi, Der Besuch der alten Dame) kasvoi, ja hänen näytelmiään esitettiin eri puolilla maailmaa. 1960-luvun lopulla näytelmät jäävät vähemmälle ja Dürrenmatt keskittyy poliittiseen keskusteluun ja proosan kirjoittamiseen.
Vuonna 1976 Dürrenmatt tuli julkisuuteen taiteilijana, ja hän piti useita näyttelyjä seuraavina vuosina. 1980-luvun puolestavälistä alkaen hän kirjoitti jälleen proosaa.
Dürrenmatt oli aktiivinen kirjailija ja poliittinen keskustelija kuolemaansa saakka.
Suomennetut teokset

Dürrenmattin teoksista osa on käännetty suomeksi:
Epäily (Der Verdacht) . (Korppi-sarja; 7) Suomentanut Eero Ahmavaara. Taikajousi, 1959.
Epäily.  (Sapo; 192)  Suomentanut Eero Ahmavaara. WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07460-8.
Lupaus : rikosromaanin sielumessu (Das Versprechen, 1958) . (Korppi-sarja; 9) Suomentanut Eero Ahmavaara. WSOY, 1960.
Lupaus : rikosromaanin sielumessu / Friedrich Dürrenmatt ; suom Eero Ahmavaara.  (Sapo; 206)  WSOY, 1977.  ISBN 951-0-08032-2.
Tuomari ja hänen pyövelinsä . (Korppi-sarja,) Suomentanut Markku Mannila. WSOY, 1966.
Tuomari ja hänen pyövelinsä (Der Richter und sein Henker, 1952).  (Sapo; 197)  Suomentanut Markku Mannila. WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07791-7.
Meteori : kaksinäytöksinen komedia.  Suomentanut Aarno Peromies. Otava, 1966.
Grieche sucht Griechin.  (toim Heikki Hirvinen)  Otava, 1967.
Kreikkalainen etsii kreikatarta : proosakomedia (Grieche sucht Griechin, 1955).  Suomentanut Markku Mannila. WSOY, 1967.
Luottamuksen lähteillä : ajatuksia ja runoja.  Suomentanut Anna-Maija Raittila; tekstien valinta: Eugen Hettinger. Kirjapaja, 1982.  ISBN 951-621-359-6.
Oikeus (Justiz, 1985).  Suomentanut Marja Kyrö. WSOY, 1987.  ISBN 951-0-14424-X.
Syysillan vieras : kuunnelma.  Suomentanut Anja Kolehmainen; dramaturgi: Rauni Ranta. Yleisradio, 1987.
Kuunpimennys ; Kapinallinen.  Suomentanut Ilona Nykyri. Like, 2006.  ISBN 952-471-584-8.
Haaveri : mahdollinen tarina (Die Panne, 1956).  Suomentanut Olli Sarrivaara. Lurra Editions, 2009.  ISBN 978-952-99442-7-9.
Dürrenmattin näytelmiä on esitetty suomeksi nimillä Fyysikot (tai Salaperäinen yö, Die Physiker), Herra Mississippin avioliitto (Die Ehe des Herrn Mississippi), Kuningas Juhana (König Johann), Meteori (Der Meteor), Sattuman varassa (Die Panne) ja Vanhan naisen vierailu (Der Besuch der alten Dame).
Yksityiselämä

Dürrenmatt oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1946 hän meni naimisiin näyttelijä Lotti Geisslerin (1919–1983) kanssa. Heillä oli kolme lasta: Peter (s. 1947), Barbara (s. 1949) ja Ruth (s. 1951). Vuonna 1983 Dürrenmatt avioitui ohjaaja-näyttelijä Charlotte Kerrin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Friedrich Dürrenmatt Wikisitaateissa
Friedrich Dürrenmatt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gabor Carelli

Gabor Carelli (1915 Budapest – 22. tammikuuta 1999) oli unkarilaissyntyinen tenori. Hän lauloi Metropolitan-oopperassa vuosina 1951–1974 ja työskenteli 35 vuoden ajan Manhattan School of Musicissa.
Carelli opiskeli laulamista Franz Liszt -akatemiassa ja Beniamino Giglin johdolla Roomassa. Hän ennätti kuitenkin lukea lakia ja valmistua ennen kuin päätti ottaa laulamisen ammatikseen. Hän debytoi Rodolfon roolissa Puccinin La bohèmessa Firenzessä. Hän muutti vuonna 1939 New Yorkiin ja teki Metropolitan-debyyttinsä vuonna 1951 Don Curzion roolissa Mozartin Figaron häissä. Manhattan School of Musicin henkilökuntaan hän liittyi vuonna 1964.
Carellin ohjelmistoon kuului mainittujen roolien ohella sellaisia teoksia kuin Verdin Requiem, Rossinin Stabat Mater, Kodalyn Psalmus Hungaricus ja Beethovenin 9. sinfonia. Hänellä oli rooleja myös esimerkiksi oopperoissa Taikahuilu (Tamino) ja Falstaff (Dr. Caius).
Frido Mann

Frido Mann vuonna 2012.
Frido Mann (oik. Fridolin Mann, s. 31. heinäkuuta 1940 Monterey, Kalifornia, Yhdysvallat) on saksalainen psykologi ja kirjailija.
Frido Mann syntyi kirjailijaperheeseen, sillä hänen isänsä Michael Thomas Mann oli kirjailija Thomas Mannin nuorin poika ja hänen setänsä kirjailija Klaus Mann. Frido Mann oli Thomas Mannin rakkain lapsenlapsi, jonka tämä ikuisti teoksensa Tohtori Faustus tuskallisesti aivokalvontulehdukseen kuolevaan keijukaislapseen.
Frido Mann vieraili Suomessa syksyllä 2007.
Teokset

Fliege nicht eher als bis dir Federn gewachsen sind, 1993 (yhdessä Regina Meyer-Pachurin und Christiane Schmandtin kanssa)
Professor Parsifal (omaelämäkerrallinen romaani, 1985)
Der Infant (romaani, 1992)
Terezín oder Der Führer schnkt den Juden eine Stadt 1994
Brasa, 1999
Hexenkinder, 2000
Nachthorn (romaani, 2002)
Achterbahn (muistelmat, tulossa keväällä) 2008
Free Me

| ”Free Me” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Innocent Victim
 Julkaistu: 1977
 Tuottaja(t): Gerry Bron, Ken Hensley
 Tyylilaji: pop rock, aikuisrock
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö:  Bronze Records    Warner Bros. 
Listasijoitukset
  3. (5. maaliskuuta 1978)    8. (15. helmikuuta 1978)    8. (1. huhtikuuta 1978)    9. (1977)
Uriah Heepin muut singlet
| ”Sympathy” 1977 | ”Free Me” 1977 | ”Come Back to Me” 1978 |
Musiikkinäyte
Alle 10%:n ääninäyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Free Me on Uriah Heep -yhtyeen kappale ja single vuonna 1977 julkaistulta albumilta Innocent Victim. Se on todennäköisesti yhtyeen tunnetuin kappale laulusolisti John Lawtonin aikakaudelta 1970-luvun lopulta. Kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn kirjoittama, yhtyeen mittakaavassa tyyliltään poikkeuksellisen kevyt laulu saavutti menestystä Keski-Euroopassa sekä Uudessa-Seelannissa, missä se nousi listakolmoseksi.
»Se kuulosti hitiltä heti siitä hetkestä lähtien, kun kuulimme demon.» 
(Gerry Bron, tuottaja)
Vaikka kappaleen menestys avasikin yhtyeelle uusia ovia, jakoi se kuitenkin yhtyeen fanien mielipiteet ja myös yhtyeestä erityisesti solisti John Lawton oli pettynyt kappaleeseen. ”Free Me” ja koko AOR-vaikutteinen Innocent Victim -albumi aloittivatkin Lawtonin lähtölaskennan yhtyeestä.
»Sillä [kappaleella] ei ollut mitään tekemistä aiemman Heepin kanssa. Se oli kiistaton pop-kappale.» 
(John Lawton, laulusolisti)
Singlen b-puolella oli kappale ”Masquerade”, joka ei kuulu Innocent Victim -albumille. Myös ”Masquerade” on Ken Hensleyn tekemä.
Frederik on levyttänyt kappaleesta suomenkielisen käännösversion ”Pois luotas kiidän”.
Kappaleet singlellä

A-puoli
Free Me – 3.35 (säv. Ken Hensley)
B-puoli
Masquerade – 3.50 (säv. Henlsey)