stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Number Ones (video)
Kappalelista

"Don't Stop 'til You Get Enough" (4:11)
"Rock with You" (3:22)
"Billie Jean" (4:55)
"Beat It" (4:56)
"Thriller" (13:43)
"Bad" (4:20)
"The Way You Make Me Feel" (lyhyt versio) (6:43)
"Man in the Mirror" (5:02)
"Smooth Criminal" (nopeutettu versio) (4:16)
"Dirty Diana" (5:08)
"Black or White" (lyhyt versio) (6:22)
"You Are Not Alone" (5:37)
"Earth Song" (7:29)
"Blood on the Dance Floor" (4:15)
"You Rock My World" (lyhyt versio) (10:26)
Žarko Tomašević

Žarko Tomašević vuonna 2014.
Žarko Tomašević (s. 22. helmikuuta 1990 Pljevlja, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän on pelannut pääsarjatasolla Portugalissa, Serbiassa, Belgiassa ja vuodesta 2019 lähtien Kazakstanissa. Hän siirtyi tammikuussa 2022 FK Astanasta FK Toboliin.
Tomašević on pelannut Montenegron A-maajoukkueessa yli 50 ottelua.
Zhongyuanin suuri buddha

Zhongyuanin suuri buddha Kiinan Henanin maakunnassa.
Zhongyuanin suuren buddhan sijainti Henanin maakunnassa.
Zhongyuanin suuri buddha (中原大佛, Zhōngyuán Dàfó) tai Zhongyuanin buddha, joskus myös Lushanin suuri buddha (yksink.: 鲁山大佛; perint.: 魯山大佛; pinyin: Lǔshān Dàfó), tai joskus Lähdetemppelin buddha, on Vairocana-buddhaa esittävä patsas Kiinan Henanin maakunnan, Pingdingshanin prefektuuritasoisen kaupungin Lushanin piirikunnassa. Turistinähtävyytenä toimiva buddhapatsas vihittiin 1. syyskuuta 2008 ja maksoi 1,2 miljardia Kiinan yuania eli tuolloisen vaihtokurssin mukaan 120 miljoonaa euroa. Sittemmin muokattiin vielä patsaan monikerroksista alustarakennetta. Zhongyuan on usein Henanin maakunnasta käytetty, keskitasankoa tarkoittava nimitys.
Patsas sijaitsee Tang-dynastian aikana seudulle perustetun buddhalaisen luostarin paikalla. Tuo luostari nimettiin läheisten lähteiden mukaan. Nykyään lähteestä virtaa päivittäin 295 m3 kuumaa, 64-celsiusasteista vettä.
Zhongyuanin buddha on maailman toiseksi suurin patsas. Itse patsas on 128 metriä korkea ja alustan kanssa korkeus on 153 metriä.
Nyttemmin etenkin kiinalaiset sivustot tuovat esille patsaan olevan 208 metriä ympäristöään korkeampi. Itse buddhankuva on 108 metriä korkea ja sen lotusalusta 20-metrinen. 128-metrinen patsas on 25 metriä korkealla jalustalla. Tämä jalustoineen 153-metrinen patsas sijaitsee 55 metriä ympäristöään korkeammalla, koska patsaalla on (maastonmuokkauksella luotu) kaksitasoinen koroke.
Guinnessin ennätysten rekisteri, jonne patsas on kirjattu maailman korkeimmaksi buddhapatsaaksi nimellä Zhongyuan buddha, toteaa patsaasta seuraavia mittoja:
Buddhan korkeus 127,64 m
buddhankuva 108,448 m
lotus-alusta 19,291 m
Jingang-alusta 27,453 m,
Xumi-alusta edellisen alla 25,238 m, ja
alimmainen alusta 27,629 m
kokonaiskorkeus 208,059 m
Patsasta rakennettiin 12 vuotta vuodesta 1997 lähtien. Siihen on käytetty 108 kiloa kultaa, 3 300 tonnia kupariseosta ja 15 000 tonnia erikoisterästä.
Merkittävien patsaiden korkeuksia:
1. Yhtenäisyyden patsas 240 m,
2. Zhongyuanin suuri buddha 153 m,
3. Vapaudenpatsas 93 m,
 4. Äiti synnyinmaa 87 m,
 5. Rio de Janeiron Kristus-patsas 39,6 m,
 6. Daavid (veistos) 5,17 m.
Zhongyuanin buddha kauempaa nähtynä (9/2011).
Patsaan yksityiskohta: vasen käsi.
Patsaan yksityiskohta: varpaat.
Tiedotusvälineissä on kiinnitetty huomiota Kiinan pyrkimykseen rakentaa uusia, huomattavan suuria buddhapatsaita turistinähtävyyksiksi. Zhongyuanin buddhapatsas luokiteltiin vuonna 2011 Kiinan matkailunähtävyyksien korkeimpaan viiden A:n luokkaan.
Intian kilpaileva patsashanke

Tulkinnasta riippuen patsaan sijoitus maailman korkeimpana patsaana voi olla vaarassa. Intiaan on rakenteilla maan perustajiin kuulunutta ministeri Sardar Patelia kuvaava Yhtenäisyyden patsas (engl. Statue of Unity), joka olisi valmistuessaan 182 metriä korkeana patsaana varsinaista Zhongyuanin suurta buddhaa korkeampi. Tämä intialainen patsashanke tulkitsee kiinalaisen Zhongyuanin buddhan korkeudeksi 153 metriä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Overview of Pingdingshan’s tourism (China Daily, 2010-11-28) (englanniksi) (chinadaily.com.cn)
Graffiti allowed at Buddha statue (englanniksi) (chinadaily.com.cn)
Thursday, 5 April 2012: Day 214: Pingdingshan and the Spring Temple Buddha (World wondering) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (nevworldwonders.com)
The world's tallest statue and the infamous Nanyang debacle (Bali to Berlin Overland) (englanniksi)
Need for Speed: Most Wanted (vuoden 2012 videopeli)

| Need for Speed: Most Wanted |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Criterion Games
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Nintendo eShop, Steam, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Need for Speed
Julkaistu:  2012
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli ja PvP
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 7  USK 12 
Alusta:  Android, Xbox 360, PlayStation Vita, PlayStation 3, Microsoft Windows, IOS ja Wii U
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Need for Speed: Most Wanted on Criterion Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin 31. lokakuuta 2012 Windowsille, PlayStation Vitalle, PlayStation 3:lle, Wii U:lle ja Xbox 360:lle.
Need for Speed: Most Wanted on tyypiltään avoimen maailman peli.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Aiheesta muualla

Need for Speed: Most Wanted MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
Pelisarja::  The Need for Speed (1994) II III: Hot Pursuit (1998) High Stakes Porsche Unleashed Hot Pursuit 2 Underground Underground 2 Most Wanted (2005) Carbon ProStreet Undercover Shift Nitro World Hot Pursuit (2010) Shift 2: Unleashed The Run Most Wanted (2012) Rivals No Limits Need for Speed (2015) Payback (2017) Heat (2019)
Muut osat::  V-Rally V-Rally 2 V-Rally 3 Motor City Online
Olga Rubtsova

| Olga Nikolajevna Rubtsova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1909
Kuollut: 13. joulukuuta 1994 (85 vuotta)
Kansalaisuus:   venäläinen
Shakinpelaaja
Titteli:  Naisten kansainvälinen mestari (d), kansainvälinen mestari (en), naisten suurmestari (d), kirjeshakin kansainvälinen mestari (d), kirjeshakin naisten kansainvälinen mestari (d) ja Woman Master of Sport of USSR in Chess (d) (käännä suomeksi)
Naisten maailmanmestari:  1956–1958
Olga Nikolajevna Rubtsova (ven. Ольга Николаевна Рубцова; 20. elokuuta 1909 Moskova − 13. joulukuuta 1994 Moskova) oli venäläinen shakinpelaaja ja järjestyksessä neljäs naisten maailmanmestari vuosina 1956-58.
Hän sijoittui toiseksi 1950 maailmanmestaruusturnauksessa pisteen jäljessä Ljudmila Rudenkoa. Vuonna 1956 hän voitti otteluturnauksen naisten maailmanmestaruudesta, missä pelasivat muun muassa Rudenko ja Jelizaveta Bykova. Rubtsova menetti mestaruuden Bykovalle ottelussa 1958.
Rubtsova pelasi myös menestyksellä kirjeshakkia, voittaen siinä ensimmäisen naisten maailmanmestaruuden 1972. Vuoteen 2006 mennessä hän oli ainoa shakinpelaaja, joka oli voittanut maailmanmestaruuden sekä lähi- että kirjeshakissa.
Käännös suomeksi
Yhdysvaltain 2. panssaridivisioona

| 2>  panssaridivisioona |
| --- | --- |
 2. panssaridivisioonan hihamerkki
Toiminnassa:  1940–1995
Valtio:  Yhdysvallat
Puolustushaarat:  maavoimat
Koko:  divisioona
Tukikohta:  merkittävimmät:  Fort Benning Fort Hood 
Lempinimi:  Hell on Wheels
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota Vietnamin sota Persianlahden sota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  George S. Patton
Yhdysvaltain 2. panssaridivisioona (engl. 2nd Armored Division), lempinimeltään ”Hell on Wheels” (suom. helvetti pyörillä), oli Yhdysvaltain maavoimien panssaridivisioona. Sillä oli merkittävä rooli toisen maailmansodan Pohjois-Afrikan ja Sisilian maihinnousuissa ja Ranskan, Belgian ja Alankomaiden vapauttamisessa sekä Saksan valtaamisessa. Kylmän sodan aikana divisioona oli sijoitettuna Fort Hoodiin Texasiin ja yksi sen prikaateista oli sijoitettuna Saksaan. Persianlahden sodan jälkeen divisioona lakkautettiin vuonna 1995. Sen yksiköt on liitetty 4. jalkaväkidivisioonaan.
Perustaminen

Divisioona perustettiin 15. heinäkuuta 1940 Fort Benningissä Georgiassa komentajanaan prikaatikenraali Charles Lewis Scott. Divisioonan koulutuksesta vastasi eversti George S. Patton. Scott siirtyi marraskuussa Yhdysvaltain I panssariarmeijakunnan komentajaksi, jolloin prikaatikenraaliksi ylennetty Patton vastaanotti divisioonankomentajan tehtävät.
Divisioona oli organisoitu raskaaksi panssaridivisioonaksi, joten siihen kuuluivat 66. ja 67. panssarirykmentti. Rykmenteissä oli neljä raskasta ja kaksi kevyttä panssaripataljoonaa kussakin pataljoonassa oli kolme komppaniaa. Panssareiden tukena olivat kolme mekanisoitua jalkaväkipataljoonaa käsittävä 41. panssarijalkaväkirykmentti, 17. panssaripioneeripataljoona, 82. panssaritiedustelupataljoona ja 142. panssariviestikomppania. Lisäksi divisioonaan kuuluivat 14., 78. ja 92. kenttätykistöpatteristot sekä tukiyksiköt.
Palvelus > Toinen maailmansota

Divisioona osallistui Pohjois-Afrikan maihinnousuun yhdessä 1. panssaridivisioonan kanssa. Se nousi maihin Marokossa Casablancassa 8. marraskuuta 1942. Pohjois-Afrikassa olleiden akselivaltain joukkojen antauduttua divisioona osallistui 10. heinäkuuta 1943 Sisilian maihinnousuun osana läntistä maihinnousuryhmää. Se tuki 1. jalkaväkidivisioonaa Gelan taistelussa.
Normandian maihinnousussa divisioona nousi maihin 9. kesäkuuta 1944 osallistuen Cotentinin niemimaan taisteluihin ja divisioona muodosti operaatio Cobran oikean sivustan. Se torjui saksalaisten vastahyökkäyksen Avranches'ssa, jonka jälkeen divisioona eteni läpi Ranskan osana 3. armeijaa saavuttaen Albertin kanavan 8. syyskuuta. Divisioona ylitti Saksan rajan Sittardin lähellä 18. syyskuuta asettuen puolustukseen Geilenkircheniin. Se aloitti hyökkäyksen Siegfried-linjaa vastaan 3. lokakuuta. Marienburgissa tehtiin läpimurto ja se ylitti Wurmin. Divisioona valtasi Puffendorfin 16. marraskuuta ja Barmenin 28. marraskuuta.
Divisioona siirrettiin torjumaan Saksan joukkojen aloittamaa Ardennien vastahyökkäystä. Se taisteli Belgian itäosissa estäen Saksan 5. panssariarmeijan läpimurron. Tammikuussa divisioona auttoi supistamaan pullistumaa siivoten alueet Houffalizestä Ourtheen. Divisioona ylitti Reinin 27. maaliskuuta ollen ensimmäisiä Yhdysvaltain joukkoja Elbellä saavuttaessaan Schonebeckin 11. huhtikuuta. Se sai määräyksen jäädä Elbelle 20. huhtikuuta, kunnes se heinäkuussa saapui ensimmäisenä Yhdysvaltain yhtymänä Berliiniin.
Toisessa maailmansodassa divisioona otti 94 151 sotavankia ja vapautti 22 538 liittoutuneiden sotilasta sotavankeudesta. Divisioonan joukot tuhosivat 266 lentokonetta joko ampumalla ne alas tai tuhoamalla ne kentälle. Lisäksi divisioona tuhosi lukuisan määrn muuta sotakalustoa. Se menetti 238 taistelupäivänsä aikana 7 348 miestä, joista 1 160 kaatuneina. Divisioonan miehille luovutettiin 9 369 kunniamerkkiä.
Palvelus > Kylmä sota ja Vietnamin sota

Oltuaan hetken miehitystehtävissä divisioona palasi Fort Hoodiin Texasiin vuonna 1946. Se palasi Saksaan osaksi Nato-joukkoja 1951-1957.
Divisioona yhtymänä ei osallistunut Vietnamin sotaan, mutta sen joukko-yksiköt 1/50 Infantry, 2/1 Cavalry, 1/40 Field Artillery ja 1/92 Field Artillery osallistuivat.
Pääosa divisioonasta oli sijoitettuna Fort Hoodiin. Sen tehtävänä oli valmistautua mahdolliseen taisteluun Varsovan liiton panssariyhtymiä vastaan Euroopassa. Tehtäväänsä se harjoitteli Reforger-harjoituksissa vuosina 1967-1988. Kylmän sodan päättyessä divisioona päätettiin lakkauttaa keväällä 1990.
Palvelus > Persianlahden sota

Saddam Husseinin johtaman Irakin Kuwaitin valtaus elokuussa 1990 yllätti divisioonan kesken vahvuuden laskun Yhdysvaltain maavoimien vähentäessä joukkojaan. Divisioonan 2. prikaati oltiin juuri lakkauttamassa, mutta eversti John B. Sylvesterin johtama 1. prikaati (Tiikeriprikaati) siirrettiin Saudi-Arabiaan tukemaan merijalkaväkeä. Prikaati tuhosi 181 panssarivaunua, 148 miehistönkuljetusajoneuvoa, 40 tykistöasetta, 27 ilmatorjunta-asemaa ja se surmasi 263 sekä vangitsi 4 051 irakilaista sotilasta.
Divisioonan Saksaan sijoitettu 3. prikaati siirrettiin Saudi-Arabiaan keväällä 1990 ja se osallistui sotatoimiin 1. jalkaväkidivisioonan mukana. Se tuhosi 60 panssarivaunua ja 35 miehistönkuljetusvaunua. Sotatoimien päätyttyä prikaati palasi Saksaan. Divisioonan rynnäkköhelikopteripataljoona (engl. 1st Battalion, 3rd Aviation Regiment) siirrettiin Saudi-Arabiaan, missä se liitettiin osaksi 1. ratsuväkidivisioonaa. Se osallistui sotatoimiin ja niiden päätyttyä pataljoona palasi toukokuussa 1991 Fort Hoodiin, jossa sen palveluksesta poistamista jatkettiin. Pataljoona lakkautettiin heinäkuussa ja se siirrettiin Fort Campbelliin Kentuckyyn, missä se nimettiin 101. ilmailurykmentin II pataljoonaksi 101. maahanlaskudivisioonaan.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2nd Armored Division (United States)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain 2. panssaridivisioona Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Žarko Petrović

| Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Serbia ja Montenegro> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | joukkuekilpailu |  |
Žarko Petrović (serb. Жарко Петровић; 27. lokakuuta 1964 Novi Sad – 2. huhtikuuta 2007 Novi Sad) oli serbialainen lentopalloilija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja pelasi Serbia ja Montenegrolle kahdeksan ottelua. Hän sai joukkueineen pronssia.
Olga Smirnova

| Mitalit> Naispaini.Maa:   Venäjä.MM-kilpailut  | Mitalit> Naispaini.Maa:   Venäjä.MM-kilpailut  | Mitalit> Naispaini.Maa:   Venäjä.MM-kilpailut  | Naispaini> Maa:   Venäjä. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sofia 1996 | 50 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2000 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Seinäjoki 2002 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Oslo 1996 | 53 kg |  |
Maa:   Kazakstan
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Baku 2007 | 55 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Hopeaa | Doha 2006 | 55 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jeju 2008 | 59 kg |  |
|  Pronssia | Biškek 2007 | 55 kg |  |
Olga Smirnova (s. 11. toukokuuta 1979) on alun perin venäläinen, myöhemmin Kazakstania edustanut naispainija ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Smirnova edusti Venäjää vielä Ateenan kesäolympialaisissa 2004, mutta vaihtoi sen jälkeen kansalaisuuttaan. Kazakstanin trikoissa hän on voittanut muun muassa MM-pronssia Bakusta 2007. Yhteensä Smirnova on voittanut kaksi MM- ja kolme EM-mitalia, yhden Aasian kisojen hopemitalin sekä kaksi mitalia Aasian-mestaruuskilpailuista.
Żagań

| Żagań |
| --- | --- |

 vaakuna
 Żagań
 Koordinaatit: 51°37′N, 15°19′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Lubusz
Piirikunta:  Żagań
Kaupunkioikeudet:  1280
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Sławomir Jan Kowal
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,4 km²
Korkeus:  100 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  25 668
 – Väestötiheys:  635,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  68-100 – 68-103
Suuntanumero(t):  +48 68
Rekisterikilpi:  FZG
 
 urzadmiasta.zagan.pl/en/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Żagań (ransk.   ja saks. Sagan) on kaupunki Bóbrjoen rannalla Lubuszin voivodikunnassa Länsi-Puolassa. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 25 668 asukasta. Kaupunki oli historiallisesti Saganin sleesialaisten herttuoiden hallintokeskus, ja nykyisin se on Żagańin piirikunnan pääkaupunki. Kaupunki kuului alun perin Zielona Góran voivodikuntaan (1975–1988), mutta se on kuulunut Lubuszin voivodikuntaan vuodesta 1999.
Historia

Żagań mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1202 valtakirjassa, ja se kuului silloin Ala-Sleesian kreivikuntaan Wrocławissa piasti-herttua Henrik I Parrakkaan alaisuudessa. Vuonna 1251 se kuului uuteen Głogówin kreivikuntaan Henrik I:n lapsenlapsen Konrad I:n alaisuudessa. Konradin kuoltua vuonna 1274 perilliset jakoivat kreivikunnan uudestaan, ja Żagańin linnan peri Konradin nuorin poika Przemko Ścinawalainen, joka perusti sinne augustinolaisten kaanonien luostarin. Täten perustettiin Żagańin kreivikunta. Vuonna 1284 hän vaihtoi tiluksensa Ścinawan kreivikuntaan, ja häntä seurasi hänen vanhempi veljensä Konrad II Köyryselkä. Kun Konrad II kuoli vuonna 1304, kaikki Głogówin tilukset liitettiin jälleen yhteen hänen jäljelle jääneen veljensä Henrik III:n alaisuuteen.
Vuonna 1309 Henrik III:tä seurasi hänen vanhin poikansa Henrik IV Uskollinen, joka joutui vuonna 1321 jakamaan kreivikunnan uudelleen itsensä ja pikkuveljiensä kesken. Hän luovutti Głogówin Przemko II:lle ja vetäytyi Żagańiin, josta tuli uudelleen oman kreivikuntansa pääkaupunki. Vuonna 1329 Henrik III:n kaikista pojista tuli Juhana Luxemburgilaisen, Böömin kuninkaan, vasalleja – lukuun ottamatta Przemko II:tä, joka kuoli yhtäkkisesti kaksi vuotta myöhemmin. Kun Henrik VI Vanhempi, Henrik IV:n lapsenlapsi, kuoli vuonna 1393 ilman perillisiä, tilukset liitettiin jälleen yhteen Głogówin kanssa kunnes vuonna 1412 Jan I:stä, Henrik VIII Varpusen vanhimmasta pojasta, tuli koko Żagańin kreivikunnan hallitsija. Kiivaan perintötaistelun jälkeen hänen lapsensa Jan II Hullu myi sen lopulta Saksin ruhtinaalle Albert III:lle Wettinin suvusta, lopettaen näin vuosisatoja jatkuneen piastihallinnon.
Vuonna 1549 valitsija Morits luovutti Żagańin Böömin kuninkaalle Ferdinand I:lle. Keisari Ferdinand II antoi lahjoitusmaan Albrecht von Wallensteinille, kenraalilleen kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1627. Sieltä se siirtyi loisteliaalle böömiläiselle Lobkowiczin suvulle, jotka rakensivat barokki-tyylisen Żagańin palatsin. Ensimmäisen Sleesialaissodan päätyttyä vuonna 1742, Żagańista tuli osa Preussia.
Vuonna 1786 lahjoitusmaan osti Peter von Biron, joka vuonna 1843 antoi sen tyttärelleen Dorothealle, Edmond de Talleyrandin, suuren ranskalaisdiplomaatin Charles Maurice de Talleyrandin pojan vaimolle, joka vietti eläkeikänsä Żagańissa. Fredrik Vilhelm IV:n myöntämä patentti 6. tammikuuta 1845 teki hänestä Saganin herttuattaren ja Napoleon III tunnusti arvonimen Ranskassa, suosien hänen poikaansa Louisia.
Ranskassa on sekä Saganin prince että duc. Tämä kaksoisarvonimi, joka on sekä preussilainen että ranskalainen, teki Saganin herttuasta neutraalin osapuolen toisessa maailmansodassa: hänen Château de Valençaystaan tuli turvallinen säilytyspaikka Louvren aarteille Saksan miehitettyä Ranskan. Toisen maailmansodan aikana kaupungista tuli pahamaineisen Stalag Luft III:n sijaintipaikka. Kaupunki siirrettiin Saksasta Puolaan muun Sleesian yhteydessä vuonna 1945, ja melkein koko Saganin väestö pakkosiirrettiin pois kaupungista. Tyhjennetty kaupunki asutettiin uudelleen puolalaisilla, joista monet olivat itse joutuneet pakkosiirretyiksi pois alueilta joista oli tullut osa Neuvostoliittoa.
Urheilu

Czarni Żagań
WKS Sobieski Żagań
Formoza Żagań
KS Bóbr Żagań
UKS Orzeł Żagań
Tunnettuja asukkaita

Adolf Engler (1844–1930), kasvitieteilijä
Reinhold Röhricht (1842–1905), histoorikko
Wolfgang Samuel (s. 1935), kirjailija. Hän muistelee lapsuudensa pakoa venäläisiltä miehittäjiltä muistelmassaan "Saksalaispoika".
Łukasz Garguła (s. 1981), jalkapalloilija
Kaksoiskaupungit

Duns, Skotlanti
Netphen, Saksa
Ortrand, Saksa
Teltow, Saksa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Żagań Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (englanniksi)
Żagańin palatsi
Number Ones (Michael Jackson)

| Number Ones Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978 – 2003
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2003
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Quincy Jones, Teddy Riley, R. Kelly, Dr. Freeze
 Tyylilaji: pop, rock, soul, funk, new jack swing, R&B
 Kesto: 79.01
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut kokoelmalevyt
| The Original Soul of Michael Jackson 1987 | Number Ones 2003 | The Ultimate Collection 2004 |
Singlet albumilta Number Ones
 ”One More Chance” Julkaistu: 20. marraskuuta 2003
Number Ones on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi koostuu Jacksonin listaykkösistä. Uutena materiaalina julkaistiin kappale ”One More Chance”, joka on myös albumin ainoa single. Albumia on myyty yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Oikeustoimikelpoisuus

Oikeustoimikelpoisuus tarkoittaa oikeussubjektin kelpoisuutta antaa ja vastaanottaa oikeustoimia eli oikeudellisesti sitovia tahdonilmaisuja, joilla perustetaan, muutetaan tai kumotaan henkilön oikeuksia tai velvollisuuksia. Oikeustoimikelpoisuus merkitsee siis kykyä määrätä omasta oikeusasemastaan eli yksinkertaisesti sanottuna tehdä itseään koskevia päätöksiä. Henkilöä, jolla ei ole oikeustoimikelpoisuutta, on vajaavaltainen, ja hänen puolestaan oikeustoimia tekee pääasiassa hänen edunvalvojansa. Oikeustoimikelpoisuutta ei tule sekoittaa oikeuskelpoisuuteen.
Oikeustoimikelpoisuus Suomessa

Luonnollinen henkilö saavuttaa oikeustoimikelpoisuuden tullessaan täysi-ikäiseksi eli täyttäessään 18 vuotta. Alle 18-vuotiaat ovat vajaavaltaisia, ja heidän edunvalvojinaan toimivat yleensä heidän huoltajansa. Alaikäinenkin voi kuitenkin ryhtyä joihinkin laissa erikseen mainittuihin toimiin, ja hänen mielipidettään on kuultava joidenkin häntä koskevien toimien yhteydessä. Myös täysi-ikäiselle henkilölle voidaan määrätä edunvalvoja, hänen toimintakelpoisuuttaan voidaan rajoittaa tai hänet voidaan julistaa vajaavaltaiseksi, jos hän ei itse kykene huolehtimaan omista asioistaan esimerkiksi sairauden tai henkisen toiminnan häiriintymisen johdosta. Henkilö menettää oikeustoimikelpoisuutensa kuollessaan. Oikeustoimikelpoisuus on henkilölle lain mukaan kuuluva ominaisuus, josta henkilö ei voi omin toimin luopua.
Oikeushenkilö saavuttaa oikeustoimikelpoisuuden samalla, kun siitä tulee oikeuskelpoinen, eli pääsääntöisesti silloin, kun se on rekisteröity. Oikeushenkilö vastaa itse nimissään tehdyistä toimista sen nimissä toimineiden luonnollisten henkilöiden sijasta, elleivät he ole rikkoneet heille asetettuja normeja. Oikeushenkilöt käyttävät oikeustoimikelpoisuuttaan toimielintensä välityksellä, eikä niiden toiminta ole siten riippuvaista toimielimen muodostavien luonnollisten henkilöiden toiminnasta. Jos oikeushenkilön nimissä on tehty oikeustoimia ennen sen rekisteröintiä, näistä toimista vastaavat niihin osallistuneet tai niistä päättäneet henkilöt henkilökohtaisesti ja yhteisvastuullisesti. Oikeushenkilö ei ole toimintakelpoinen, jos sillä ei ole sen sääntöjen ja lain mukaista nimikirjoitukseen oikeutettua hallitusta, jolloin oikeushenkilöä koskeva lainsäädäntö määrää, miten on meneteltävä.
Oikeustoimikelpoisuus muissa oikeusjärjestelmissä

Islamilaista oikeutta noudattavissa valtioissa oikeustoimikelpoisuuden aste vaihtelee. Korkein oikeustoimikelpoisuuden aste on vapaa, täysi-ikäinen (20–21 vuotta) ja täysijärkinen muslimimies.
Oikeustoimikelpoisuus kansainvälisessä yksityisoikeudessa

Kansainvälisessä yksityisoikeudessa oikeustoimikelpoisuus kuuluu henkilöstatuutin alaan. Luonnollisen henkilöön oikeustoimikelpoisuutta liittyvissä kysymyksissä on Suomessa perinteisesti sovellettu tämän kansalaisuuden mukaista lakia, mutta nykyään niissä sovelletaan pääsääntöisesti tämän koti- ja asuinpaikan mukaista lakia. Oikeushenkilön oikeustoimikelpoisuuteen liittyvissä kysymyksissä sovelletaan tämän rekisteröintivaltion lakia.