stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen klassillisen arkeologian seura
Aiheesta muualla

Suomen klassillisen arkeologian seura (Arkistoitu – Internet Archive)
Sudden Strike (pelisarja)

| Sudden Strike |
| --- | --- |
Ensijulkaisu:  Sudden Strike (2000)
Viimeisin julkaisu:  Sudden Strike 4 (2017)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sudden Strike on Fireglow Gamesin kehittämä reaaliaikaisten strategiapelien sarja.
Pelit

Sudden Strike (2000)
Sudden Strike 2 (2002)
Sudden Strike 3 (2007)
Sudden Strike 4 (2017)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Strangeways, Here We Come

| Strangeways, Here We Come The Smiths |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Kevät 1987 The Wool Hall, Beckington, Somerset
 Julkaistu: 28. syyskuuta 1987
 Tuottaja(t): Johnny Marr, Morrissey ja Stephen Street
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, indie pop
 Kesto: 36.37
 Levy-yhtiö: Rough Trade (UK), Sire (US)
Listasijoitukset
 2.    55. 
The Smithsin muut julkaisut
| The Queen Is Dead 1986 | Strangeways, Here We Come 1987 | Rank 1988 |
Strangeways, Here We Come on englantilaisen rockyhtye The Smithsin neljäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987.
Albumin kansikuvassa on näyttelijä Richard Davalos.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Morrissey/Marr.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | A Rush and a Push and the Land Is Ours | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | I Started Something I Couldn't Finish | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Death of a Disco Dancer | 5.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Girlfriend in a Coma | 2.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Stop Me If You Think You've Heard This One Before | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Last Night I Dreamt That Somebody Loved Me | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Unhappy Birthday | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Paint a Vulgar Picture | 5.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Death at One's Elbow | 2.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I Won't Share You | 2.48 |  |  |  |  |  |  |  |
Somistaja

Somistaja on kaupan tai somistamon työntekijä, joka suunnittelee ja toteuttaa näyteikkunoiden, messuosastojen, tuote-esittelyjen ja vastaavien visuaalisen ulkoasun.
Aiheesta muualla

Somistajayhdistys ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Susanna Siironen: Somistaja on liikkeessä luova roudari[vanhentunut linkki]. Yle Oulu 2.10.2009.
Suomen kirkon tulevaisuus?

| Suomen kirkon tulevaisuus? Kipukohtia, ongelmia ja mahdollisuuksia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Heikki Palmu
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Sammakko
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  213
ISBN:  978-952-483-146-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen kirkon tulevaisuus? Kipukohtia, ongelmia ja mahdollisuuksia (engl. Name) on Heikki Palmun vuonna 2010 ilmestynyt kirja, jonka kustansi Sammakko. Teoksessa Palmu käsittelee Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa koskevia ajankohtaisia aiheita.
Aiheesta muualla

Juha Sihvola: Kirkon tulevaisuudesta päätetään nyt Helsingin Sanomat 9.3.2010.
Kaisa Halonen: Kirkko on nynny! Vantaan Lauri 13.5.2010.
Kari Salminen: Protesti takaisin protestanttiseen uskoon Turun Sanomat 1.7.2010.
Somino

| Somino Сомино́ |
| --- | --- |
 Somino
 Koordinaatit: 59°20′18″N, 34°51′20″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Boksitogorskin piiri
Kunta:  Jefimovski
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  355
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Somino (ven. Сомино́) on kylä Leningradin alueen Boksitogorskin piirin Jefimovskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšagodan lisäjoen Sominkan varrella 25 kilometriä Jefimovskin taajamasta kaakkoon. Kylässä on 355 asukasta (vuonna 2010).
Sominon pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1583. 1800-luvulla kylä oli Novgorodin läänin Ustjužnan kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus ja tärkeä Tihvinän kanavajärjestelmän tavarasatama. Pietarin ja Vologdan välisen rautatien valmistuttua 1900-luvun alussa se menetti taloudellisen merkityksensä, mutta säilyi pitkään kyläneuvoston keskuksena.
Sominon kautta kulkee Uuden Laatokankaupungin ja Vologdan välinen maantie A114, josta haarautuu tie Zaborjen kautta Olješiin. Kylästä on linja-autoyhteys Jefimovskiin muutaman kerran viikossa. Siellä toimii tielaitos, saha ja Pikaljovon sementtitehtaan lasten kesäleiri. Palveluihin kuuluvat alakoulu, koulun tiloissa toimivat kulttuuritalo ja kirjasto, lääkintäpiste, posti, neljä kauppaa ja kaksi huoltoasemaa kahviloineen.
Kylän keskustassa on säilynyt vanhoja yksi- ja kaksikerroksisia rakennuksia. Rakennusmuistomerkkejä ovat vuonna 1841 rakennettu puinen Pietari-Paavalin kirkko ja 1800-luvun lopulla pystytetty kartanorakennus. Muita nähtävyyksiä ovat entiset hallinto- ja liikerakennukset sekä kanavasulkujen jäänteet. Lähistöllä sijaitsee kivikautisia arkeologisia kohteita sekä 900–1200-luvulta peräisin oleva kurgaanihauta.
Aiheesta muualla

Somino Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (venäjäksi)
Jukka Kataja

| Jukka Kataja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jukka Johannes Kataja
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Forssa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  197 cm
Paino:  97 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1999–2002 2002–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2010 2010–2015:   Forssan Koripojat  Salon Vilpas  Torpan Pojat  Forssan Koripojat  Kouvot  Salon Vilpas
Maajoukkueet
2001–2004:   Suomi
Ottelut (pisteet):  13 (26)
Jukka Johannes Kataja (s. 13. huhtikuuta 1982 Forssa) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Pituudeltaan 197-senttinen Forssan Koripoikien kasvatti Kataja valittiin koripallon SM-sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2001–2002. Hän saavutti pelaajaurallaan kaksi SM-mitalia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Suomen maajoukkueessa Kataja pelasi 13 maaottelua. FoKoPon lisäksi Kataja edusti pääsarjassa kolmea muuta joukkuetta, muun muassa Salon Vilpasta.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Katajan ura kansallisissa sarjoissa alkoi koripallon I-divisioonasta, jossa hän edusti kasvattajaseuraansa Forssan Koripoikia kaudet 1999–2000 ja 2000–2001. Ensimmäisellä I-divisioona-kaudella koreja syntyi 4,1 pisteen keskiarvolla ja toisella kaudella 13,8 pisteen keskiarvolla. FoKoPo nousi jälkimmäisen kauden päätteeksi pääsarjaan SM-karsintasarjan kautta, jossa Kataja oli joukkueensa paras pistemies 17,8 pisteen keskiarvollaan.
Ensimmäisellä SM-kaudellaan Kataja oli FoKoPon paras pisteentekijä 16,6 pisteen keskiarvolla. Palkintona hyvin menneestä tulokaskaudesta Kataja valittiin SM-sarjan vuoden tulokkaaksi. Katajan SM-sarjauran henkilökohtainen piste-ennätys 34 syntyi 14. marraskuuta 2001 pelatussa ottelussa KTP-Basketia vastaan. Kaudeksi 2002–2003 Kataja siirtyi kasvattajaseurastaan edustamaan pääsarjassa pelannutta Salon Vilpasta. Kataja pelasi Vilppaan edustusjoukkueessa myös kaudet 2003–2004 ja 2004–2005.
Salon Vilppaan pudottua I-divisioonaan kauden 2004–2005 päätteeksi Kataja teki sopimuksen Torpan Poikien kanssa. Kausi ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan, sillä Kataja kärsi selkävaivoista, ja pelit jäivät kauden aikana kolmeentoista runkosarja- sekä neljään pudotuspeliotteluun. Seuraavaksi kaudeksi 2006–2007 Kataja katsoi selkänsä kannalta parhaaksi vaihtoehdoksi palata kasvattajaseuraansa Forssan Koripoikiin pelaamaan koripallon I-divisioonaa. FoKoPon kauden tavoitteena ollut sarjanousu jäi haaveeksi, ja Kataja siirtyi kaudeksi 2007–2008 Korisliigaan edustamaan Kouvoja.
Kaudella 2007–2008 Kataja pelasi runkosarjassa 35 ottelua 7,5 pisteen keskiarvolla. Kauden pudotuspelit päättyivät Kouvojen osalta SM-hopeaan. Kataja teki pelaamissaan kymmenessä ottelussa keskimäärin 9,9 pistettä. Hän teki sopimuksen Kouvojen kanssa myös kaudeksi 2009–2010. Tämän jälkeen hän palasi Vilppaaseen.
Toukokuussa 2014 Kataja teki Vilppaan kanssa jatkosopimuksen. Kauden 2014–2015 jälkeen Kataja ilmoitti lopettavansa 14 vuotta kestäneen ammattilaisuransa Suomen pääsarjassa. Hän jatkoi edelleen Vilppaan koripallon hallituksessa ja aloitti työt Kisakallion Urheiluopiston Susi Training Centerin koripallon avainasiakasvastaavana.
Pelaajaura > Maajoukkue

Kataja edusti Suomea A-poikien maajoukkueessa kahdeksassa ja 20-vuotiaiden maajoukkueessa 12 maaottelussa. Miesten maajoukkueeseen hän nousi ensimmäisen kerran vuonna 2001, jolloin hän kuului Suomen kokoonpanoon kahdessa maaottelussa Ruotsia vastaan. Kataja pelasi maaotteluita myös kahtena seuraavana vuonna. Hänen miesten maajoukkueen piste-ennätyksensä, 10 pistettä, syntyi 6. elokuuta 2004 Latviaa vastaan. Yhteensä Kataja pelasi 13 miesten maaottelua 2,0 pisteen keskiarvolla.
Saavutukset

SM-koriksen vuoden tulokas 2002
SM-hopeaa 2008
SM-pronssia 2010
Suomen cupin hopeaa 2002 ja 2007
Jun Fukuyama

| Jun Fukyama> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. marraskuuta 1978 (ikä 45)  Fukuyama, Hiroshiman prefektuuri
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Keita Itō (Gakuen Heaven)  Kyle Dunamis (Tales of Destiny 2) Takaaki Kōno (To Heart 2)   Lelouch Lamperouge (Code Geass) Keiichi Shimizu (La Corda d'Oro) Tōru Kōno (Princess Princess) Kimihiro Watanuki (xxxHolic) Luca Angeloni (Macross Frontier) Aidō Hanabusa (Vampire Knight) Kraft Lawrence (Spice and Wolf) Grell Sutcliffe (Kuroshitsuji) Dian (Jewelpet) Gauche Suede (Tegami Bachi) Protagonisti (Persona 5)
Palkinnot
 Seiyu Awards (2007) 
Aiheesta muualla
pro-baobab.jp/man/fukuyama_j/index.html
IMDb 
Jun Fukuyama (jap. 福山 潤, Fukyama Jun, s. 26. marraskuuta 1978) on japanilainen seiyū, joka on esiintynyt animesarjoissa ja videopeleissä. Hän on myös laulaja. Hän syntyi Fukuyamassa Hiroshiman prefektuurissa, mutta varttui Takatsukissa Osakan prefektuurissa. Vuonna 2007 hänet palkittiin ensimmäisellä miespääosan Seiyu Awards -palkinnolla Lelouch Lamperougen roolista Code Geassissa.
Äänirooleja > Videopelit

| Vuosi | Nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Persona 5 | protagonisti |
| 2011 | Another Century's Episode Portable | Lelouch Lamperouge Luca Angeloni |
| 2011 | Tales of the World: Radiant Mythology 3 | Kyle Dunamis |
| 2010 | Another Century's Episode: R | Lelouch Lamperouge Luca Angeloni |
| 2009 | MagnaCarta II | Juto |
| 2009 | Phantasy Star Portable | Shizuru |
| 2009 | Spice and Wolf: The Wind that Spans the Sea | Kraft Lawrence |
| 2009 | Summon Knight X: Tears Down | Dylan Will Delteana |
| 2009 | Tales of the World: Radiant Mythology 2 | Kyle Dunamis |
| 2008 | Code Geass: Lost Colors | Lelouch Lamperouge |
| 2008 | Duel Love | Yuma Asakura |
| 2008 | G Senjō no Maō | Maō |
| 2008 | Final Fantasy Dissidia | Onion Knight |
| 2008 | Luminous Arc 2 | Steiner |
| 2008 | Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots | Johnny Sasaki |
| 2008 | Spice and Wolf: Holo's and My One Year | Kraft Lawrence |
| 2008 | Valkyria Chronicles | Maximilian |
| 2007 | Granado Espada | Vincent Rio |
| 2007 | Star Ocean: First Departure | Ioshua Jerand |
| 2006 | Metal Gear Solid: Portable Ops | Null |
| 2006 | Princess Princess: Himetachi no Abunai Hōkago | Tōru Kōno |
| 2005 | Summon Knight X: Tears Down | Dylan Will Delteana |
| 2005 | Togainu no Chin | Rin |
| 2002 | Enzai | Shion |
| 2002 | Gakuen Heaven | Keita Itō |
| 2002 | Tales of Destiny 2 | Kyle Dunamis |
| 2001 | Super Smash Bros. Melee | Roy |
Aiheesta muualla

Jun Fukuyama Anime News Networkissa (englanniksi)
Synnøve Solemdal

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Synnøve Solemdal |  Synnøve Solemdal |  Synnøve Solemdal |  |
Maa:   Norja
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruhpolding 2012 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Nové Město 2013 | viesti |  |
|  Kultaa | Nové Město 2013 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Oslo 2016 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | viesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | viesti |  |
|  Pronssia | Ruhpolding 2012 | viesti |  |
Synnøve Solemdal (s. 15. toukokuuta 1989) on uransa huhtikuussa 2020 lopettanut norjalainen ampumahiihtäjä.
Solemdal kuului sekaviestin maailmanmestaruuden voittaneeseen Norjan joukkueeseen Ruhpoldingissa 2012. Lisäksi hän sai naisten viestissä pronssia. Nové Městossa 2013 hän voitti MM-kultaa sekä naisten viestissä että sekaviestissä. Hanty-Mansijskissa 2011 Norjan viestijoukkue sijoittui viidenneksi ja Kontiolahdella 2015 neljänneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän hiihti avausosuuden naisten viestin voittaneessa Norjan joukkueessa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Norja oli naisten viestissä neljäs. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 ja Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut MM-kilpailuissa parhaimmillaan 16:nneksi Nové Měston yhteislähtökilpailussa.
Nuorten MM-kilpailuissa Solemdal sai viestissä hopeaa 2008 ja 2010 sekä pikakilpailussa ja takaa-ajossa pronssia 2010. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti nuorten sarjassa kultaa takaa-ajossa Otepäässä 2010, sai normaalimatkalla hopeaa 2009 ja pikakilpailussa pronssia 2010.
Maailmancupissa Solemdal on voittanut Hochfilzenin takaa-ajokilpailun kausilla 2012–2013 ja 2013–2014. Solemdal sijoittui kaudella 2013-2014 myös kolmanneksi Oberhofin takaa-ajokilpailussa sekä toiseksi Oberhofin yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2017–2018 hän oli toinen Östersundin normaalimatkalla.
Jukka Keskitalo

| Jukka Keskitalo |
| --- | --- |
 Jukka Keskitalo.
Oulun hiippakunnan piispa
 2018– 
Edeltäjä:  Samuel Salmi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jukka Antero Keskitalo
Syntynyt: 10. tammikuuta 1962 (ikä 62) Karunki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  piispa, teologian tohtori
Vanhemmat:  Olavi Keskitalo Kerttu Vanhatalo
Puoliso:  Marja-Liisa Manninen (vih. 1985)
Lapset:  Saara Keskitalo
Muut tiedot
Koulutus:  pappisvihkimys (1988) teologian tohtori (1999)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Jukka Keskitalo (s. 10. tammikuuta 1962 Karunki) on suomalainen pappi ja Oulun hiippakunnan piispa vuodesta 2018.
Elämä ja ura

Keskitalo valmistui ylioppilaaksi Putaan lukiosta Torniossa 1981 ja teologian maisteriksi 1988. Hänet vihittiin samana vuonna papiksi. Keskitalo väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1999.
Keskitalo toimi pastorina Jyväskylän seurakunnassa 1988–2000 ja kirkkoherrana 2000–2010. Hän oli kirkkohallituksen kansliapäällikkö 2010–2018. Keskitalon edeltäjä kirkkohallituksen kansliapäällikkönä oli Risto Junttila ja seuraaja Pekka Huokuna.
Keskitalo valittiin Oulun hiippakunnan piispaksi 1. marraskuuta 2018 alkaen. Hän sai 597 ääntä eli 59,4 prosenttia annetuista äänistä. Hänen vastaehdokkaitaan olivat kirkkoherra Niilo Pesonen ja Raudaskylän kristillisen opiston rehtori Jukka Hautala. Keskitalo vihittiin virkaan 11. marraskuuta 2018.
Keskitalo ei halua vihkiä samaa sukupuolta olevia pareja, sillä hän pitää avioliittoa miehen ja naisen välisenä liittona.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Keskitalo muutti vaimonsa kanssa piispan viran myötä Ouluun. Heillä on kolme tytärtä, joista nuorin, yleisurheilija Saara Keskitalo, on adoptoitu Kiinasta. Myös Keskitalon vaimo on ammatiltaan pappi.
Aiheesta muualla

Kuokkanen, Katja: Kuka lohduttaisi Suomen kansaa?. Helsingin Sanomat, 10.1.2012, s. C 6.  Artikkelin verkkoversio.
Jukka Keskitalon CV (Arkistoitu sivu) Jukka Keskitalon verkkosivut. Arkistoitu 19.11.2018. Viitattu 22.9.2019.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Samuel Salmi | Oulun piispa 2018– | Seuraaja: - |
Stadium 974

| Stadium 974 |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Doha, Qatar
Koordinaatit:  25.290°N, 51.565°E
Rakennustyöt aloitettu:  2018
Avattu:  30. marraskuuta 2021
Arkkitehti:  Fenwick Iribarren Architects
Katsojakapasiteetti
 40 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stadium 974 (arab. استاد 974‎) on Dohassa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2018 ja se avattiin 30. marraskuuta 2021. Stadionin yleisökapasiteetti 40 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista. MM-kilpailujen jälkeen stadion puretaan, mikä tekee siitä ensimmäisen väliaikaisen pelipaikan kilpailun historiassa.
Stadionin rakenteessa on käytetty 974 kierrätettyä rahtikonttia kunnioituksena alueen teolliselle historialle ja Qatarin kansainväliselle suuntanumerolle.
Käännös suomeksi
KK Šibenik

| Građanski košarkaški klub Šibenik |
| --- | --- |
Liiga:  A2 Liga
Perustettu:  1973
Areena:  Dvorana Baldekin kapasiteetti 1 500
Kotipaikka:  Šibenik, Kroatia
Värit:           
Presidentti:  Ante Gaćina
Päävalmentaja:  Jeronimo Sarin
Kotisivu:  www.gkk-sibenik.com
GKK Šibenik on kroatialainen koripalloseura Šibenikistä. Seura tunnettiin nimellä KK Šibenik vuosina 1973–2010 ja vuodesta 2010 eteenpäin nimellä GKK Šibenik.
Historia

Šibenikin parhaat vuodet olivat 1980-luvulla, jolloin seura selviytyi suurimman tähtensä, Dražen Petrovićin, johdolla Korać Cupin loppuotteluun vuosina 1982 ja 1983. Molemmilla kerroilla seura hävisi kuitenkin CSP Limogesille. Kaudella 1982–1983 Šibenik voitti Jugoslavian mestaruuden, mutta poliittisten syiden takia seuralta vietiin mestaruus.
Kroatian itsenäistyttyä seuran parhaaksi sijoitukseksi on jäänyt neljäs tila vuodelta 2004. Seura pelasi kaudella 2004–2005 Adrianmeren liigaa, mutta hävisi yksitoista ottelua kolmestakymmenestä. Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui A1 Ligan kolmanneksitoista ja putosi. KK Šibenikin toiminta lopetettiin loppuvuonna 2010, jolloin tilalle perustettiin GKK Šibenik. Perustetun seuran katsotaan olevan KK Šibenikin perillinen.
Entisiä pelaajia

Dušan Ivković
Aleksandar Petrović
Dražen Petrović
Nikola Radulović
Zoran Slavnić
Ivica Žurić
Vlado Đurović
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (kroatiaksi)
Sirpa Bertling

Sirpa Bertling on suomalainen televisiosarjojen tuottaja. Hän on myös näytellyt pienessä osassa Turvetta ja timantteja -sarjassa.
Filmografia > Tuottajana

Pimeän hehku (1996)
Klubi (1998)
Vain muutaman huijarin tähden (1998)
Peräkamaripojat (2001)
Mooseksen perintö (2001–2002)
Varjo vain – savolainen eurodekkari (2003)
Elli TV-elokuva (2005)
Lintu sininen TV-elokuva (2005)
Turvetta ja timantteja (2006–2007)
Kätevä emäntä (2007, 2010)
Kaiken tämän takana (2008)
Pirunpelto (2009, 2011, 2012)
Aiheesta muualla

Sirpa Bertling Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sirpa Bertling Elonetissä.
Sommant

| Sommant |
| --- | --- |
 Sommantin kirkko
 Sommant
 Koordinaatit: 47°03′00″N, 4°13′02″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Arrondissementti:  Autun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,6 km²
Väkiluku (2018):  210 
 – Väestötiheys:  10 as./km²
Kunnan numero:  71527
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sommant on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Autunin kaupungista luoteeseen.
Kunnan alueelle rakennettiin luostari 800-luvulla. Luostaria ei enää ole olemassa. Kirkko rakennettiin Sommantiin 1000-luvulla. Kirkko uusittiin vuonna 1856, jolloin keskiaikainen kellotorni siirrettiin läntiseen portaaliin. Vuonna 1861 myrsky kuitenkin romahdutti tornin ja se jouduttiin rakentamaan uudelleen.
Keskustan liepeillä oleva linna Château de Vallogne on rakennettu 1800-luvun jälkipuoliskolla. Linnaa koristamaan on rakennettu useita keskiaikaisia puolustusarkkitehtonisia elementtejä, kuten torneja, vartiotorneja, jousiammunta-aukkoja, machicouliseja. Kattoon on käytetty burgundilaista lasitettua kattotiiltä. Linnassa oli 2000-luvulla tulipalo, jossa osa katosta ja kattotiilistä tuhoutui.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sommant Wikimedia Commonsissa
KK Split

| KK Split |
| --- | --- |

Liiga:  Adrianmeren liiga A1 Liga
Perustettu:  1945
Areena:  Spaladium Arena kapasiteetti 10 930
Kotipaikka:  Split, Kroatia
Värit:           
Presidentti:   Ilija Naletilic
Päävalmentaja:   Mladen Vušković
Mestaruudet:   1 Kroatian mestaruus  2 Korać Cup  3 Euroopan mestaruus  5 Jugoslavian cup  5 Krešimir Ćosić Cup  6 Jugoslavian mestaruus 
Kotisivu:  www.kksplit.hr
Spaladium Arena
KK Split (kroatiaksi 'Košarkaški Klub Split') on kroatialainen koripalloseura Splitistä. Joukkue on yhdessä ASK Rigan kanssa ainoa seura, joka on pystynyt voittamaan Euroopan mestaruuden kolme kertaa perättäin.
Historia

Seuran historia alkaa Hajduk Split-seurasta, joka perusti koripallojaoston vuonna 1945. Kolme vuotta perustamisen jälkeen joukkue irtautui emäseurasta ja otti nimeksi KK Hajdukin. Vuonna 1949 nimeksi vaihdettiin nykyisin käytössä oleva KK Split.
Kaudeksi 1963-1964 joukkue pääsi ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle oltuaan vuosia alemmissa sarjoissa. Vuonna 1967 nimeksi vaihdettiin KK Jugoplastika. Vuonna 1971 joukkue voitti ensimmäisen Jugoslavian mestaruutensa. Vuoden päästä joukkue pääsi ensi kertaa Euroliigan finaaliin. Tällöin Ignis Varèse oli kuitenkin parempi. Ensimmäinen Korac Cupin voitto tuli vuonna 1976, jolloin finaalissa kaatui Chinamartini Torino. Vuoden päästä joukkue voitti sarjan toistamiseen ja tällöin finaalista poistui häviäjänä Fortitudo Alco Bologna.
90-luvun vaihe oli seuran kulta-aikaa kun se voitti kolme Euroopan mestaruutta perättäin Božidar Maljkovićin valmentamana. Vuonna 1990 luovuttiin myös nimestä KK Jugoplastika. Kroatian mestaruuden joukkue saavutti vasta 2001, jolloin se pystyi häiritsemään Cibona Zagrebin hallinnointia.
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Toni Kukoč   Dino Rađa   Nikola Vujčić   Roko Ukić |     |   Nikola Prkačin   Andrija Žižić   Damir Mršić   Zoran Savić |     |   Duško Ivanović |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (kroatiaksi)
Joukkue Adrianmeren liigan sivuilla (kroatiaksi) (englanniksi)
Suzy (levy-yhtiö)

Suzy Records (kroatiaksi Suzy Produkcija gramofonskih ploča) on musiikin tuottajayhtiö Kroatian Zagrebista.
Se perustettiin vuonna 1972. Yhtiön suurimmat kilpailijat olivat Jugoton ja PGT-RTB. Jugoslavialaisten artistien levyjen lisäksi Suzy julkaisi useiden ulkomaalaisten yhtyeiden tuotantoa, esimerkiksi AC/DC, Alice Cooper ja Led Zeppelin.
Jugoslavian hajottua Suzy jatkoi toimintaansa samalla nimellä.
Aiheesta muualla

Yhtiön sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suramin vuorijono

Suramin vuorijono eli Likhin vuorijono on vuoristo Georgian keskiosassa. Se yhdistää toisiinsa maan pohjoisosan Suuren Kaukasuksen ja eteläisemmän Pienen Kaukasuksen. Se jakaa maan kahteen osaan. Vuorijonon länsipuolella Mustanmeren rannikolla avautuu hedelmällinen Kolkhiin alanko. Vuorijonon poikki kulkee Suramin sola, joka yhdistää maan itä- ja länsiosat. Sitä pitkin kulkee sekä maantie että rautatie. 
Vuorijonon etelärinteillä on Suramin kaupunki.
Panoraama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suramin vuorijono Wikimedia Commonsissa
Suden aika

| Suden aika> Le Temps du Loup |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Haneke
Käsikirjoittaja:  Michael Haneke
Tuottaja:   Michael Katz  Veit Heiduschka  Margaret Ménégoz 
Kuvaaja:  Jürgen Jürges
Leikkaaja:   Nadine Muse  Monika Willi 
Pääosat:   Isabelle Huppert  Béatrice Dalle  Patrice Chéreau 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Itävalta, Saksa
Tuotantoyhtiö:  Arte
Levittäjä:  Les Films du Losange Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suden aika on Michael Haneken ohjaama elokuva, joka valmistui vuonna 2003.
Tarina

Elokuva sijoittuu nimeämättömäksi jäävään eurooppalaiseen maahan ja noin 2100-luvun alun teknologiseen maisemaan. On tapahtunut katastrofi, jonka seurauksena karja on poltettu ja saastumattomasta vedestä on kova puute. Elokuvassa keskitytään kaksilapsisen perheen tapahtumiin. Perhe pakenee kaupungista maaseutuasunnolleen, jonka joku toinen perhe on kuitenkin vallannut. Seuranneessa kärhämässä Georges saa surmansa ja muu perhe joutuu pakenemaan ja menettää omaisuutensa. Anne lapsineen joutuu selviytymään maailmassa, jossa ei ole lakia tai järjestystä ja jossa ruuan ja juoman hankintakin on vaikeaa.