stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kenttärangaistusleiri III
Olosuhteet leirillä

Miehet tekivät metsä- ja kaivutöitä Hyrynsalmen-Kuusamon -kenttärataa varten. Kenttärangaistusleirin järjestyksen ylläpidosta vastasi erillinen SS-osasto. Aamulla työmaalle siirtyessään vankien oli marssittava paraatimarssia nelijonossa Erikaa laulaen. Tahdissa sekoavia vartijat hakkasivat. Puut kaadettiin kirveillä, maankaivu tapahtui kuokilla ja hakuilla. Rungot siirrettiin metsästä kantamalla. Miesten vaatetus oli hyvin kehnoa, lähinnä ryysyjä. Talvellakin useimmat joutuivat tekemään työtä avokäsin, vaikka alueella oli tammikuussa 1943 30 asteen pakkasia.
Karusta ilmastosta, kovasta työstä, heikosta muonituksesta ja huonoista olosuhteista johtuen suurin osa rangaistussotilaista sairastui lyhyessä ajassa. Joidenkin lähteiden mukaan vankien määrä aleni ensimmäisen puolen vuoden aikana 550:stä noin 300:een.
Yleisimmät rangaistukset

Rangaistusvangit saattoivat joutua surmatuiksi pienimmästäkin syystä. Rangaistussotilaiden saapuessa Metsäkylän koululle eräs vanki etuili ruokajonossa, jolloin hänet siirrettiin sivuun ja ammuttiin välittömästi.
Suomalaisen silminnäkijän mukaan vankeja roikotettiin ranteistaan sidottuna puiden varaan kiinnitetyissä poikkipuissa kuolemaansa asti. Kiinni saadut karkaamista yrittäneet vangit ammuttiin paikalle..
Aiheesta muualla

Lars Westerlund: Saksalaiset rangaistussotilaat vietiin Leppäluodon kautta Rovaniemelle Pietarsaaren Sanomat.  29.12.2007. Viitattu 10.2.2009.[vanhentunut linkki]
Torgau as the hub of the Wehrmacht penal system (1936-1945 Saksa/Germany:  Dokumentations- und Informationszentrum (DIZ) Torgau. Viitattu 10.2.2009. (englanti)
Kemian filosofia

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Kemian filosofia on tieteenfilosofian ala, joka tutkii kemiaan liittyviä filosofisia kysymyksiä. Se käsittelee kemian näkökulmasta tieteenfilosofeja yleisesti kiinnostavia asioita, kuten teorioita, malleja, selittämistä, luokittelua ja etiikkaa, sekä erityisesti kemiaan liittyviä aiheita, kuten uusien yhdisteiden syntetisointia, molekyylien muotoa ja kemian itsenäisyyttä. Kemian filosofiaa harjoittavat sekä filosofit että kemistit, usein yhteistyössä toistensa kanssa. Filosofian ulkopuolisista aloista kemian filosofia on vuorovaikutuksessa erityisesti kemian opetuksen kanssa.
Historia

Kemian filosofia on melko uusi ala siitä huolimatta, että kemia on pitkään ollut itsenäinen ja merkittävä tieteenala ja että kemian historiasta on kirjoitettu paljon. Esimerkiksi fysiikan tai biologian filosofiaa on tutkittu kemian filosofiaa enemmän, vaikka kemia on tieteellisten artikkelien määrällä mitattuna selvästi suurin tieteenala. Koska kemia on pitkään jätetty tieteenfilosofiassa vähälle huomiolle, tieteenfilosofian käsitykset luonnontieteistä voivat olla vaillinaisia.
Jaap van Brakelin mukaan Kantin näkemys kemiasta on vaikuttanut merkittävästi siihen, että kemia on saanut filosofiassa fysiikkaa vähemmän huomiota. Kant ajatteli, että kemia ei ole todellinen tiede, koska se pohjautuu pelkästään kokeellisiin tuloksiin eikä sen taustalla ole matemaattista teoriaa. Myöhemmin hän tosin lievensi kantaansa. Joachim Schummer on etsinyt syitä kemian aliarvostukseen filosofian historiallisesta kehityksestä. Filosofialla tarkoitettiin 1800-luvun vaihteessa filosofisissa tiedekunnissa harjoitettuja tieteitä. Niistä suurin oli matematiikka, johon sisältyi myös soveltavaa matematiikkaa, kuten mekaniikkaa ja geometrista optiikkaa. Kemiaa ja biologiaa opetettiin pääasiassa lääketieteellisissä tiedekunnissa. Fysiikka irtautui filosofiasta 1800-luvulla ja psykologia 1900-luvun alkuun mennessä. Schummer tiivistää, että karkeasti arvioituna mitä myöhemmin tieteenala on irronnut filosofiasta, sitä enemmän sitä tutkitaan filosofiassa. Näin voidaan selittää, miksi matematiikkaa, psykologiaa ja fysiikkaa on tutkittu filosofiassa jo pitkään. Fysiikan asemaa selittää myös se, että tieteenfilosofian ammattimaistuessa 1900-luvulla suuri osa oppituoleista myönnettiin filosofisesti suuntautuneille teoreettisille fyysikoille, jotka olivat tutkineet kvanttimekaniikan tai suhteellisuusteorian filosofiaa. Biologian filosofia alkoi muodostua omaksi alakseen vasta 1970-luvulla ja kemian filosofia 1990-luvulla.
Kemian filosofiaa on ollut jo ennen 1990-lukua. Monet filosofian klassikot ovat kirjoittaneet kemiasta, mutta siihen ei ole kiinnitetty paljon huomiota. Kemistit ja kemian historioitsijat ovat täyttäneet ammattifilosofien jättämää aukkoa. Ensimmäiset kemian filosofiasta kirjoittaneet kemistit tekivät kokeellista tutkimusta. Teoreettiset kemistit alkoivat 1970-luvulla kyseenalaistaa näkemystä, jonka mukaan kvanttikemia voidaan pelkistää kvanttimekaniikkaan.  Kemian filosofiaa harjoitettiin myös Itä-Euroopan kommunistisissa valtioissa 1950-luvun lopulta 1990-luvulle. Näissä maissa mielenkiinto kemiaan pohjautui Engelsin dialektiseen materialismiin, jossa kemia oli oma itsenäinen alansa.
Eri maiden kemianfilosofit alkoivat järjestäytyä säännöllisesti kokoontuviksi työryhmiksi 1980-luvun lopulla. Vuonna 1994 pidettiin ensimmäisiä kansainvälisiä tieteellisiä kokouksia. Kemianfilosofien järjestö International Society for the Philosophy of Chemistry perustettiin 1997. Alalle on syntynyt kaksi lehteä: HYLE vuonna 1995 ja Foundations of Chemistry vuonna 1999. Internetin käytön samanaikainen yleistyminen on helpottanut kemianfilosofien yhteisön syntymistä ja tulosten esittelemistä.
Kemian filosofian aiheita > Reduktio

Kemian filosofian eniten käsiteltyjä aiheita on reduktio eli kysymys siitä, voidaanko kemia pelkistää täydellisesti fysiikaksi. Reduktion kannattajat väittävät, että kemia voidaan pohjimmiltaan palauttaa kvanttimekaniikkaan. Paul Dirac sanoi kuuluisassa lausunnossaan vuonna 1929, että koko kemian taustalla olevat fysikaaliset lait tunnetaan ja ongelmana on vain, että näiden lakien täsmällinen soveltaminen johtaa niin mutkikkaisiin yhtälöihin, ettei niitä voi ratkaista.
Useimmat kemianfilosofit vastustavat ajatusta täydellisestä reduktiosta. Sen sijaan he ottavat välittävän kannan, jonka mukaan kemia perustuu jossain määrin fysiikan lakeihin, mutta siihen kuuluu myös asioita, joille ei löydy vastaavuutta fysiikassa. Kemiassa esimerkiksi sanotaan, että elektronit asettuvat orbitaaleille, joiden rajoittamalla alueella elektronien ajatellaan liikkuvan. Kvanttimekaniikassa monielektronisella atomilla ei kuitenkaan ole orbitaaleja, koska elektroneja ei voida erottaa toisistaan. Siten kemian orbitaaleja ei pystytä palauttamaan kvanttimekaniikkaan. Eric Scerri on ehdottanut, että kemiassa asettauduttaisiin välimaastoon: orbitaaleja ei pidettäisi naiivin realismin mukaisesti todellisina objekteina, mutta toisaalta orbitaaleista ei niiden selitysvoiman vuoksi luovuttaisi, vaikka kvanttimekaniikka ei niitä tunnustakaan.
Toisena esimerkkinä reduktion epäonnistumisesta Scerri on ottanut esille jaksollisuuden lain. Oppikirjoissa jaksollisen järjestelmän rakentuminen selitetään tavallisesti elektronikonfiguraatioiden avulla. Ne eivät kuitenkaan perustu puhtaasti kvanttimekaniikkaan vaan kokeellisiin tuloksiin. Kvanttimekaniikkaan kuuluvasta Paulin kieltosäännöstä voidaan johtaa elektronikuorille mahtuvien elektronien lukumäärä (2, 8, 18, 32, …), mutta kvanttimekaniikka ei  pysty selittämään jaksojen pituutta (2, 8, 8, 18, 18, 32, …). Siten jaksollisuuden lakia on pidettävä ennen kaikkea kemiallisena lakina.
Kemian filosofian aiheita > Selittäminen

Kemiassa ilmiöt selitetään tavallisesti kausaalisesti esittämällä syyt, joiden uskotaan aiheuttavan ilmiön. Esimerkiksi reaktioiden tapahtuminen selitetään lähtöaineilla ja ympäristöllä. Usein esitetään myös reaktiomekanismi, jossa reaktio pyritään selittämään jakamalla se erillisten tapahtumien kausaaliseksi sarjaksi. Mekanismin avulla voidaan ennustaa, kuinka olosuhteiden muuttaminen vaikuttaa reaktioon.
Kemiassa asioita ei juuri koskaan selitetä funktionaalisesti. Biologiassa voidaan kysyä, mikä on hapen tehtävä elimistössä, mutta kemiassa ei kysytä, mikä on hapen tehtävä hapetusreaktiossa. Kemian filosofiassa kysytään myös, mikä muodostaa kemiallisen selittämisen rajat. Kemistit esimerkiksi selittävät, miksi happiatomit sitoutuvat vakaiksi happimolekyyleiksi mutteivät sitä, miksi happiatomit ovat vakaita.
Kemian filosofian aiheita > Teoriat ja lait

Kemiassa teoriat tietyssä mielessä kilpailevat keskenään. Valenssisidosteoria ja molekyyliorbitaaliteoria selittävät kemiallista sidosta varsin erilaisista lähtökohdista, mutta kuitenkin molempia teorioita käytetään kemiassa. Kemistit hyväksyvät yleensä useita teorioita ja valitsevat selittämiseen sopivan teorian kulloisenkin tilanteen mukaan. Esimerkiksi VSEPR-teorialla voidaan selittää molekyylien rakenteita, ligandikenttäteorialla metallikompleksien ominaisuuksia ja niin edelleen.
Tieteenfilosofiassa lakeja tutkitaan usein fysiikan pohjalta. Kemiassa lait ovat tavallisesti epämääräisempiä kuin fysiikassa. Esimerkiksi jaksollisuuden lain mukaan alkuaineiden kemialliset ominaisuudet muuttuvat jaksollisesti. Jaksollisuutta ei määritellä mitenkään tarkasti, mutta kuitenkin laki on jaksollisen järjestelmän perustana.
Kemian filosofian aiheita > Molekyylit

Kemiassa vedotaan toistuvasti molekyylien muotoon. Filosofiassa muotoa on tavallisesti pidetty aineen oleellisena ominaisuutena. Puhtaassa kvanttimekaniikassa molekyyleillä taas ei voida sanoa olevan muotoa. Myös kokeellisesti esimerkiksi ammoniakkimolekyyli ”näyttää” erilaiselta eri menetelmillä (tarkemmin sanottuna spektroskooppisia tuloksia tulkittaessa käytetään eri pisteryhmiä).
Molekyylien kiraalisuus eli peilikuvamolekyylien olemassaolo tuo oman osansa avaruutta pohtivaan filosofiaan. Peilikuvamolekyylien eli enantiomeerien ainoat kemialliset erot tulevat esiin, kun ne reagoivat kiraalisten molekyylien kanssa. Voidaan kysyä, onko kiraalisuus objektin sisäinen ominaisuus vai määräytyykö se suhteista muihin objekteihin. Esimerkiksi R-kirjainta ja sen peilikuvaa ei voi asettaa päällekkäin tasossa, mutta Möbiuksen nauhalla se onnistuu kahdessa ulottuvuudessa. Analogisesti voidaan ajatella, että molekyylien kiraalisuus häviäisi neljässä ulottuvuudessa ja samalla häviäisivät peilikuvamolekyylien erilaiset kemialliset ominaisuudet.
Yksi kemian filosofian kysymyksistä on molekyylien ja yhdisteiden suhde. Missä mielessä esimerkiksi voidaan sanoa puhtaan veden koostuvan H2O-molekyyleistä, kun tiedetään, että kaikki veden molekyylit eivät eri isotooppien olemassaolon vuoksi voi olla samanlaisia?  Lisäksi voidaan kysyä, miten alkuaineet säilyvät muuttumattomina yhdisteissä. Radiokemisti Fritz Paneth ehdotti Aristoteleen hengessä, että alkuaine voi tarkoittaa ”perusainetta”, pysyvää ominaisuuksien kantajaa, jota ei voi havaita, ja ”yksinkertaista ainetta”, jonka voimme aistein havaita. Scerrin mukaan Mendelejev ajatteli samantapaisesti jaksollisen järjestelmän alkuaineiden olevan perusaineita, eikä hän siksi välittänyt esimerkiksi siitä, että samaan ryhmään kuuluvat halogeenit poikkeavat yksinkertaisina aineina toisistaan paljon (fluori ja kloori ovat kaasuja, bromi on neste ja jodi on kiinteää). Sen sijaan halogeenien natriumsuolat, joissa halogeenit ovat piilevästi perusaineina, ovat samanlaisia. Scerri esittää, että tämä ajattelutapa sai Mendelejevin tekemään rohkeita ennustuksia, jollaisia toinen jaksollisen järjestelmän kehittäjä Lothar Meyer ei tehnyt.
Kemian filosofian aiheita > Mittauslaitteet

Tietokoneistettujen mittauslaitteiden käyttö on luonnontieteissä yleistynyt nopeasti 1900-luvun puolivälin jälkeen. Kemiassa on siirrytty märkäkemiasta instrumenttianalytiikkaan. Kemian filosofiassa tutkitaan, missä määrin mittauksia voidaan pitää objektiivisina ja mitä tekijöitä mittausten taustalla vaikuttaa. Mittauksessa tutkimuskohdetta häiritään aina jollakin tavalla, joten asioiden todellista luonnetta ei voida paljastaa. Lisäksi tarvitaan käsitteitä, jotka kertovat idealisoituna, mitä mittauksessa tapahtuu. Siksi on ongelmallista sanoa, että mittauslaitteet laajentaisivat aistimiskykyämme.
Aiheesta muualla

International Society for the Philosophy of Chemistry (englanniksi)
HYLE-lehti (englanniksi)
Foundations of Chemistry -lehti (englanniksi)
Vesterinen, Veli-Matti: Kemian filosofia Pohjoismaiden valtakunnallisissa opetussuunnitelmissa Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto, Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta. 2006.
Weisberg, Michael & Needham, Paul & Hendry, Robin: Philosophy of Chemistry The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Piirroksia d-orbitaaleista
Maitohapon enantiomeerit
Kertomus Venetsiasta

Kertomus Venetsiasta (Sirat al bunduqiyyah), myös nimellä Corto Maltese Venetsiassa  on italialaisen Hugo Prattin sarjakuva-albumi, jossa päähahmona on Corto Maltese. Corto Maltese Venetsiassa oli teoksen ensimmäinen suomennos, ja se ilmestyi 1992 mustavalkoisena. Väritetty versio ilmestyi 1997 nimellä Kertomus Venetsiasta. Tarina sijoittuu 1920-luvun alun Venetsiaan.
Yleistä

Albumissa on Hugo Prattin laaja esipuhe valokuvineen ja piirrosluonnoksineen. Hän kuvailee joitakin lapsuutensa muistoja Venetsiasta sekä kaupungin ilmapiiriä tuohon aikaan, johon oman leimansa loivat kaupungin runsaat historialliset muistomerkit sekä näkyvillä olevat symboliset patsaat, korkokuvat ja muut rakennusten koristeet ja yksityiskohdat. Hän kuuli lapsuudessaan myyttisiä kristilliseen ja arabikulttuuriin liittyviä tarinoita. Näillä kaikilla on tärkeä osuus Kertomus Venetsiasta -tarinan juonen pohjana ja kuljetuksessa.
Toinen tarinan kehys on vapaamuurarius, jonka eri arvoasteita Pratt käsittelee esipuheessa esitellen samalla niiden arvomerkit.
Tarinassa on Corto Maltese -tarinoille ominaisesti mystisiä elementtejä ja unijaksoja. Toisinaan todellisuuden rajat tarinan realismin sisällä hämärtyvät, eikä voi olla varma, kuvitteleeko päähenkilö myös lukijalle näytettävän tapahtuman vai onko se todellinen juonen mukaisesti. Tarinassa mainitaan olemassaolleita historiallisia henkilöitä sekä todellisia paikkoja.
Juoni

Tarina alkaa Corto Maltesen paetessa kaupungin katoilla ryhmää, joka takaa-ajon aikana avaa tulen häntä kohti. Hän putoaa ”K.Hermes L.” -vapaamuurariloošin temppelin kattolasin läpi lattialle kokouksen ollessa käynnissä. Sääntöjensä mukaisesti he ohjaavat Maltesen ulos, mutta varmistavat, ettei hän ole loukkaantunut ja että takaa-ajajat ovat kadonneet. Näitä takaa-ajajia ei kuvailla tarkemmin. Maltese toteaa vapaamuurareille, että hän ei ”suostunut huutamaan eläköön se ja se” ja varoittaa, että takaa-ajajat ovat mahdollisesti vapaamuurareita vastaan.
Kertomuksen edetessä selviää, että Maltese on ollut kaupungissa useita kertoja, ja hänellä on siellä ystäviä kuten ”Pikku Hopeajalka” ja tämän poika Boeke.
Maltese on tullut Venetsiaan Frederick Rolfen eli Paroni Corvon antaman vihjeen ja arvoituksen vuoksi, joka ilmoittaisi ratkaisijalle Salomon avaimen sijainnin kaupungissa. Avain on tarinan mukaan suuri, virheetön smaragdi, johon liittyy lukuisia osaksi mytologisia tarinoita. Smaragdin jäljet päättyvät Venetsiaan, jossa sitä on etsinyt varjaagi nimeltä Oleg, joka liittyi Bysantin keisarinnan kaartiin, sekä 1330-luvulla matkaaja Ibn Battuta pysytellen tuntemattomana.
Maltese tutustuu Gabriele D’Annunzioon, Bepi Falieroon, Stevaniin, Hypatiaan ja tämän isään, Teoneen. Heistä Faliero ja Teone kuuluvat vapaamuurareihin ja ovat tietoisia Corvosta. Stevanin isä etsi smaragdia ja jätti jälkeensä paroni Corvolta saamansa kirjeen, jonka Stevani ja Faliero lukevat. Maltese on menossa tapaamaan Stevania, ja hänet yritetään lavastaa syylliseksi Stevanin murhayritykseen. Maltese löytää paikalta vapaamuurarin arvoastemerkin, mutta joutuu pakenemaan ja haavoittuu pakonsa aikana. Hän herää Hopeajalan ystävän luona.
Lukijalle ei näytetä, mutta Maltese on ennen tätä onnistunut selvittämään Olegin ja Ibn Battutan muistomerkkeihin jättämät kirjoitukset juutalaisen oppinut Melkisedekin avulla.
Toivuttuaan Maltese kysyy Teonelta arvoasteen merkitystä, ja tämä kehottaa tuhoamaan merkin. Maltese tapaa samalla uudelleen Hypatian. Maltese lähtee kätköpaikalle, missä hän myös tapaisi Boeken. Faliero seuraa Maltesea ja yrittää surmata hänet. Käy ilmi, että Stevanin yritti surmata Hypatia, joka kuvittelee olevansa 300-luvun kreikkalaisen filosofi-matemaatikon Hypatian re-inkarnaatio ja Salomon avaimen vartija. Hypatia on myös yllyttänyt Falieroa, joka on rakastunut häneen.
Teone on ollut tietoinen tarinasta ja yrittänyt pitää Hypatian kuvitelmat kontrollissa vapaamuurareiden auttaessa siinä. Stevani surmaa Hypatian kostoksi. Boeke surmaa Stevanin, sillä Boeke oli rakastunut Hypatiaan. Tarina päättyy unenomaisesti sen henkilöiden esiinmarssiin Venetsian suojelupyhimyksen Markuksen päivän yönä 25. huhtikuuta ”Kohtaamisen portaissa”. Tapaamisen päätteeksi Corto Maltese kävelee ovesta ja pois tarinasta.
Keskipersian kieli

| Keskipersia |
| --- | --- |
Oma nimi:  𐭯𐭠𐭫𐭮𐭩𐭪 (pārsīk tai pārsīg)
Muu nimi:  pahlavi pehlevi
Tiedot
Alue:  Sassanidien Persia
Ajoitus:  n. 200 eaa.-800 jaa., jolloin kehittyi nykypersiaksi
Kirjaimisto:  pehleviläinen kirjaimisto manikealainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indo-eurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet iranilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  pal
ISO 639-3:  pal
 Ohje 
Keskipersialainen piirtokirjoitus 300-luvulta.
Keskipersian kieli eli pahlavi (myös pehlevi) on muinaispersian ja nykypersian historiallisesta välimuodosta käytetty nimitys. Sitä puhuttiin noin 200-luvulta lähtien eaa. aluksi Fārsin maakunnassa ja myöhemmin koko sassanidien valtakunnassa, jossa se oli valtion ja zarathustralaisen uskonnon virallinen kieli. Arabien valloitettua Iranin 600-luvulla keskipersia säilyi zarathustralaisten ja Intian parsien kielenä.
Keskipersia kuuluu iranilaisten kielten lounaisryhmään. Siitä tunnetaan kaksi varianttia: zarathustralaisen ja laajan maallisen kirjallisuuden kieli sekä manikealaisten käyttämä kirjakieli, joiden välillä on foneettisia ja kieliopillisia eroja. Ne edustavat mahdollisesti eri murteita. Kielessä on havaittavissa parthialaista vaikutusta.
Suurin osa säilyneistä keskipersialaisista teksteistä on 500–600-luvuilta. Ne on kirjoitettu pehleviläisellä ja manikealaisella kirjaimistolla, jotka molemmat perustuvat aramealaisiin aakkosiin. Pehleviläisessä kirjoituksessa on runsaasti ideogrammeja, vanhakantaisia kirjoitustapoja ja ligatuureja. Manikealainen kirjoitus on luonteeltaan foneettista. Molemmista puuttuvat lyhyitä vokaaleja osoittavat merkit.
Mauri Keskitalo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Lempinimi: Mane
Junioriseurat
: KP-75
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983–1985 | HPK | 57 | (21) |
| 1986–1989 | MyPa | 80 | (40) |
| 1990 | Kuusysi | 24 | (5) |
| 1991–1998 | MyPa | 167 | (52) |
| 1994 | → Purha (laina) | 1 | (0) |
| 1999 | FC Kuusankoski | 5 | (2) |
| 1999–2000 | Kotkan TP | 49 | (18) |
| 2001 | FC Lahti | 30 | (5) |
| 2002 | KooTeePee | 9 | (1) |
| 2005 | Rakuunat | 2 | (0) |
| 2006–2008 | Purha | 32 | (13) |
| 2009 | Kultsu FC | 5 | (0) |
| 2009 | Purha | – | (5) |
| 2010 | KTP | 7 | (1) |
| 2014– | Rumpu FC | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 468 | (158) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mauri Antti Keskitalo (s. 25. syyskuuta 1965 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on viisinkertainen Veikkausliigan hopeamitalisti, ja hänet valittiin myös Veikkausliigan legendaksi ensimmäisten joukossa vuonna 2007.
Keskitalo on Keravan Pallon kasvatti. Hänet muistetaan urastaan Myllykosken Pallossa, jota hän edusti useita vuosia sekä Veikkausliigassa että 1. divisioonassa. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi kuitenkin Kuusysin paidassa 29. huhtikuuta 1990, jolloin Kuusysi voitti HJK:n 3–0. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 1–1-tasapelissä Ilvestä vastaan 13. toukokuuta samana vuonna.
Keskitalo oli kaudella 1992 Veikkausliigan maalipörssin jaetulla kolmannella tilalla 15 maalillaan. Hän voitti MyPassa neljä SM-hopeaa ja kaksi Suomen cupia. Pääsarjassa hän edusti myös Kotkan TP:tä ja Lahtea. Hän pelasi 11 liigakauden aikana 250 ottelua ja teki 63 maalia.
Pääsarjauransa jälkeen Keskitalo on pelannut Ykköstä KooTeePeessä ja Rakuunoissa, Kakkosta Kultsussa sekä Kolmosta ja Nelosta Purhassa. Vuonna 2015 Keskitalo liittyi Kolmosessa pelaavan FC Peltirummun valmennustiimiin. Hän on myös pelannut seuran kakkosjoukkueessa Rumpu FC:ssä Kutosta kaudesta 2014 lähtien.
Luettelo pikkuplaneetoista: 62001–63000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
62001:stä ja päättyen 63000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Keski-Suomen Sosialisti

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Keski-Suomen Sosialisti oli Jyväskylässä vuosina 1907–1908 ilmestynyt sanomalehti. Loppuvaiheessa vuonna 1908 sen nimenä oli Suomen Sosialisti.
Nuorsuomalaisten tukeman Keski-Suomen Sosialistin perusti jyväskyläläisestä Sorretun Voimasta erotettu päätoimittaja Leander Linnavuori. Linjaltaan revisionistinen, väkivaltaisen luokkataistelun kieltänyt sosialistilehti ei kyennyt kilpailemaan Sorretun Voiman kanssa ja se lopetettiin kannattamattomana. Aluksi kolmesti ja Suomen Sosialistina kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000 kappaletta vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen Sosialisti digitoituna kansalliskirjastossa
Suomen Sosialisti digitoituna kansalliskirjastossa
Keski-Suomen sotilaslääni

| Keski-Suomen sotilaslääni |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1993-2007
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Osa joukkoa:  Läntinen maanpuolustusalue
Koko:  sotilaslääni
Tukikohta:  JYväskylä
Marssi:  Martti Parantainen: Asemies
Vuosipäivät:  24. helmikuuta
Keski-Suomen sotilaslääni (KESSL) oli Läntisen maanpuolustusalueen alaisuudessa oleva sotilaslääni, joka muodostettiin 1. tammikuuta 1993 Sisä-Suomen sotilasläänistä ja Jyväskylän sotilaspiiristä ja siirrettiin Läntiseen maanpuolustusalueeseen 1. syyskuuta 1997. Sotilaslääni lakkautettiin 31. joulukuuta 2007, jolloin sen tehtävät siirrettiin Länsi-Suomen sotilasläänin alaisuudessa toimivalle Keski-Suomen aluetoimistolle.
Komentajat

Sotilasläänin komentajina olivat:
eversti Harri Virtapohja 1993 – 1996
prikaatikenraali Kari Ilmari Savolainen 1996 – 1999
eversti Osmo Kiiskinen 1999 – 2002
eversti Timo Lehtonen 2002 – 2006
everstiluutnantti Otso Heikkinen 2007
Keski-Pohjalainen

Keski-Pohjalainen oli Kokkolassa vuosina 1905–1911 ilmestynyt sanomalehti.
Kokkolan nuorsuomalaisten perustama Keski-Pohjalainen muuttui syksyllä 1907 maalaisliittolaiseksi, mutta palasi nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi kesään 1908 mennessä. Se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.
Aluksi kahdesti ja vuodesta 1907 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 600–1100 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät William Frithiof Ilmoni (1906–1907), Kustaa Hautamäki (1907–1908), Kaarlo Takalampi (1909) ja I. T. Björklund (1910–1911).
Aiheesta muualla

Keski-Pohjalainen digitoituna kansalliskirjastossa
Kempeleen seurakunta

| Kempeleen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kempeleen Pyhän Kolminaisuuden kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Limingan rovastikunta
Pääkirkko:  Pyhän Kolminaisuuden kirkko
Perustettu:  1917
– Kappeliseurakunta:  1740
– Kirkkoherrakunta:  1917
Jäsenmäärä:  15 041 (2021)
– Osuus asukkaista:  78,7 %
Kirkollisvero:  1,45 %
Kirkkoherra:  Erja Oikarinen
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kempeleen vanha kirkko.
Kempeleen seurakunta on Kempeleen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.
Historiaa

Kempeleen seurakunta perustettiin alun perin Limingan seurakuntaan kuuluneeksi rukoushuonekunnaksi vuonna 1688. Vuonna 1740 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1917 itsenäiseksi seurakunnaksi.