stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pavel Rjazantsev

| Pavel Rjazantsev> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1981 (ikä 43) Novosibirsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  195 cm
Paino:  96 kg
Seura:   SKA-Neftjanik
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2000 | Sibselmaš |  |  |
| 2000–2001 | SKA Zabaikalets |  |  |
| 2004–2006 | Uralski Trubnik |  |  |
| 2006–2012 | Kuzbass |  |  |
| 2015–2019 | SKA-Neftjanik |  |  |
| 2019–2020 | AIK Bandy |  |  |
| 2020– | SKA-Neftjanik |  |  |
Maajoukkue
|  | Venäjä |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. tammikuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. lokakuuta 2013.
Pavel Aleksandrovitš Rjazantsev (s. 19. maaliskuuta 1981) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Habarovskin SKA-Neftjanikia. Hän lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.
Rjazantsevin kasvattajaseura on Novosibirskin Sibselmaš, missä hän pelasi kahden kauden ajan vuosina 1998–2000. Sen jälkeen hän pelasi kauden SKA Zabaikaletsin joukkueessa ja viisi kautta Uralski Trubnikin joukkueessa. Kaudesta 2006 lähtien hän edusti kaikkiaan kuusi kautta Kuzbassia Venäjän superliigassa. Syksystä 2012 lähtien hän pelasi viisi kautta Moskovan Dynamossa.
Venäjän maajoukkueessa Rjazantsev debytoi kaudella 2005–2006. Sitä ennen hän oli pelannut jo Venäjän B-maajoukkueessa. Hän on ollut voittamassa viittä maailmanmestaruutta vuosina 2007–2013.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
4 Venäjän mestaruutta vuonna 2013 Moskovan Dynamossa, 2017, 2018, 2019
3 Venäjän mestaruushopea kaudella 2009 Kuzbassin riveissä, 2014, 2015
5 Venäjän mestaruuspronssi kausilla 2007, 2008, 2010, 2016.
1 Jääpallon maailmancup voitto: 2013 Moskovan Dynamon riveissä.
Maajoukkueessa
5 maailmanmestaruutta vuosina 2006, 2007 ja 2008, 2011 ja 2013,
3 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa.
Henkilökohtaisesti.
Paras maalintekijä vuoden 2010 MM-kisoissa.
Poppy Pattinson

Poppy Olivia Pattinson (s. 30. huhtikuuta 2000) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia.
Pattinson on edustanut Englannin pääsarjassa Sunderlandia, Bristol Cityä ja kesästä 2020 alkaen Evertonia. Kauden 2017–2018 hän pelasi Manchester Cityn reservijoukkueessa. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 34 ottelua.
Pattinson on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa.
Porsche Boxster

| Porsche Boxster |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa  Suomi
Valmistaja:  Porsche
Valmistusvuodet:  1996-
Korimalli:  2-ovinen Cabriolet
Luokka:  Roadster
Porsche Boxster on Porschen keskimoottorinen takavetoinen roadster-tyyppinen urheiluauto, jota on valmistettu myös Suomessa Uudenkaupungin autotehtaalla. Boxster on Porschen halvin ja pienin automalli.[lähde? ] Nimi Boxster on yhdistelmä sanoista boxer, joka on autossa käytetty moottorityyppi, ja roadster, joka on kyseisen auton korityyppi.
Alkuaan Boxsteria oli tarkoitus valmistaa noin 15 000 kappaleen vuosivauhdilla. Menestys on kuitenkin ollut odotettua suurempaa ja vuosituotanto oli esimerkiksi vuosina 2005–2006 (mukaan lukien Porsche Cayman) noin 28 000 kappaletta. Mallin tärkein markkina-alue on Yhdysvallat, jossa noin 40 % autoista myydään. Valmetin autotehtailla valmistui 200 000. Boxster marraskuussa 2006.
Boxsteria valmistettiin Uudenkaupungin lisäksi Saksassa Zuffenhausenissa. Uudenkaupungin autotehtaan viimeiset Porschet valmistuvat vuonna 2011, jonka jälkeen sekä Boxsterin että Caymanin tuotanto siirtyi Saksan Osnabrückiin.
Boxster 986 (1996–2004)

Ensimmäisen sukupolven Boxster esiteltiin vuonna 1996. Ensimmäiset valmistuneet autot ovat vuosimallia 1997. Auton valmistus aloitettiin Stuttgartissa, aikaisemmin Porsche 928 -mallia valmistaneella tehtaalla. Syyskuussa 1997 mallisarjan valmistus aloitettiin myös Uudessakaupungissa ja kaiken kaikkiaan Suomessa valmistettiin lähes 70 prosenttia 986-mallisarjasta. Moottorit ovat 6-sylinterisiä boxereita ja tilavuudeltaan 2,5–3,2 litraa. Malliston tehokkain versio on 258 -hevosvoimainen 3.2 S.
Boxster 987 (2005–)

Toisen sukupolven mallin ensiesittely tapahtui Pariisin autonäyttelyssä vuonna 2004. Myyntiin malli tuli seuraavana vuonna. Ulkonäöltään auto muistuttaa edellistä sukupolvea, mutta mm. ajovalot on muotoiltu samaan aikaan esitellyn 911-mallin mukaisesti pyöreämmäksi. Boxer-moottorien iskutilavuus on kasvanut hieman, valikoima vaihtelee 2,7 ja 3,4 litran välillä. Autosta odotettiin uudistettua versiota vuonna 2009. Tällöin siihen tuli mm. uusi etupuskuri, suuremmat ilmanottoaukot ja ksenonajovalot. Samanlaisia muutoksia odotettiin myös takaosaan.päivitettävä
Prefekti

| --- | --- |
Rooman valtakunta
  Osa historian artikkelisarjaa  Rooman valtakunnan hallinto
Ajanjaksot
Rooman kuningaskunta 753 eaa. – 510 eaa.  Rooman tasavalta 510 eaa. – 27 eaa.  Rooman keisarikunta 27 eaa. – 476 jaa.
 Länsi-Rooma 330–476:  Itä-Rooma 330–1453  Trebizond 1204–1461  Theodoro 1204–1475
Virkamiehet
Konsuli Preettori Prokonsuli Propreettori: Ediili Kvestori Tribuuni Kensori
Poikkeusvirat
Diktaattori Magister equitum Sotatribuuni-konsuli: Kuningas Triumviraatti Decemviri
Tribunicia potestas: 
Arvonimet
Keisari
Legaatti Dux Officium Prefekti Vicarius Vigintisexviri: Liktori Magister militum Imperaattori Princeps senatus Pontifex maximus Tetrarkki
Instituutiot ja lait
Rooman senaatti Cursus honorum Rooman kansankokoukset: Rooman laki Rooman kansalaisuus Imperium
Prefekti (lat. praefectus) oli viranhaltija Rooman valtakunnassa. Aluksi prefekteillä oli vain sotilastehtäviä. Esimerkiksi Rooman liittolaisten auxilia-joukkoja johti yleensä prefekti. Keisariajalla ainoastaan keisari sai nimittää prefektit ja tähän aikaan alettiin myös nimittää prefektejä siviilivirkoihin.
Keisariajalla pretoriaanikaartin prefektistä (praefectus praetorio) tuli tärkeä henkilö, koska kaarti saattoi päättää, kenestä tuli keisari.
Myöhempinä aikoina prefektillä on tarkoitettu monien erityyppisten tehtävien haltijoita.
Luettelo prefekteistä

pretoriaaniprefekti (lat. praefectus praetorio)
kaupunginprefekti (lat. praefectus urbi)
praefectus alae, liittolaisjoukkojen prefekti
praefectus annonae, vastasi Rooman viljan hankinnasta
praefectus Aegypti, Egyptin varakuningas
praefectus castrorum, vastasi sotaleirin huollosta
praefectus classis, laivaston amiraali
praefectus fabrum, alkujaan pioneerien päällikkö, myöhemmin ylipäällikön adjutantti
praefectus iure dicundo, virkamies joka edusti preetoria Rooman ulkopuolella.
praefectus legionis, Egyptin legioonien ritarisäätyyn kuuluvan komentajan arvonimi
praefectus vehiculorum, keisarillisen postilaitoksen päällikkö
praefectus vigilum, Vigiles-joukkojen päällikkö
Petri Raivio

| Petri Raivio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  televisiotoimittaja, juontaja ja kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  tietokirjallisuus
Esikoisteos:  Pitkät jäähyväiset : reportaasi fossiili-Euroopan syrjäseuduilta, 2022
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Petri Raivio  (s. 1979) on Ylen ajankohtaisohjelmien toimittaja ja A-studion juontaja. Hän on työskennellyt Ylen ulkomaantoimittajana ja vuosina 2016–2019 Ylen EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä.
Raivio asui teini-iässä kolme vuotta Belgiassa, kun hänen isänsä oli siellä töissä, ja oppi sinä aikana ranskan kielen. Hän opiskeli 2000-luvun alussa Tampereen yliopistossa kansainvälistä politiikkaa, ja hänen opettajanaan oli tuolloin muun muassa Mika Aaltola. Raivio valmistui maisteriksi vuonna 2008, ja hänen pro gradunsa käsitteli Darfurin konfliktia. Hän oli vuonna 2022 ollut Ylessä töissä yli viisitoista vuotta; A-studiossa hän aloitti vähän ennen koronaviruspandemian alkua.
Raivio kirjoitti yhdessä toimittaja Anna Sarasteen kanssa tietokirjan Pitkät jäähyväiset – Reportaasi fossiili-Euroopan syrjäseuduilta, joka julkaistiin vuonna 2021. Kirja käsittelee Euroopan syrjäseutujen ihmisiä, jotka tuntevat jääneensä syrjään kun fossiilisten polttoaineiden, esimerkiksi turpeen ja ruskohiilen, tuotantoa ajetaan alas ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi. Ilmastotavoitteiden vuoksi heidän vanhat elinkeinonsa ovat uhattuina, ja sen vuoksi Euroopassa suosituiksi nousseet populistipuolueet saavat heiltä protestiääniä.
Teokset

Saraste, Anna & Raivio, Petri,: Pitkät jäähyväiset : reportaasi fossiili-Euroopan syrjäseuduilta.  Tampere:  Vastapaino, 2021.  ISBN 978-951-768-895-6.
Aiheesta muualla

Petri Raivio Twitter. Viitattu 17.6.2022.
Kokeneiden Eurooppa-kirjeenvaihtajien reportaasikirja Pitkät jäähyväiset kääntää katseen turpeen ja hiilen syrjäseutuihin Amusa.  19.10.2021. Viitattu 17.6.2022.
Pavel Popovitš

| Pavel Romanovitš Popovitš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1930
Kuollut: 30. syyskuuta 2009 (78 vuotta)  Hurzuf, Ukraina
Kansalaisuus:   Ukraina
Ura
Valittu avaruuslentäjäksi:  1960
Eläköityminen:  1982
 Nimikirjoitus
Lennot

 :  Vostok 4
 
 :  Sojuz 14
 
Popovitš (vasemmalla) neuvostoliittolaisessa Sojuz 14 -aiheisessa postimerkissä.
Pavel Romanovitš Popovitš (ven. Па́вел Рома́нович Попо́вич, ukr. Павло Романович Попович Pavlo Romanovytš Popovytš; 5. lokakuuta 1930 – 30. syyskuuta 2009 Hurzuf, Ukraina) oli ukrainalainen kosmonautti. Avaruuslennot, joille hän osallistui, olivat Vostok 4 vuonna 1962, jolloin hän oli 4. neuvostoliittolainen ja kaikkiaan kuudes ihminen maan kiertoradalla, ja Sojuz 14 vuonna 1974.
Popovitš otettiin vuonna 1960 mukaan avaruusohjelmaan, josta hän vetäytyi vuonna 1982. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvonimi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pavel Popovitš Wikimedia Commonsissa
Pronoia

Pronoia oli Bysantin valtakunnan aikainen 1100-luvulta lähtien yleistynyt järjestelmä, joka tavallisimmin merkitsi sotapalveluksesta myönnettävää oikeutta kantaa verotuloja.
Nimi pronoia tarkoittaa kirjaimellisesti huolenpitoa tai vaurastumista. Nimityksellä viitattiin valtion antamaan oikeuteen kerätä veroja tietyistä hallinto- ja verotusalueista, sekä tietyistä keisarin tiloista ja niiden vuokraajilta.
Keisari saattoi myöntää pronoia-oikeuksia yksityishenkilöille tai ryhmille. Alun perin pronoia-oikeuksia myönnettiin ainostaan Bysantin hallitsijasuku Komnenosten jäsenille. Manuel I alkoi jakaa oikeuksia myös muille, mutta varsinaisesti tapa yleistyi länsimaisen feodalismin vaikutuksesta vasta vuoden 1204 jälkeen. Kehitys merkitsi absoluuttisen valtiovallan siirtymistä hajautettuun valtiovaltaan, kun valtion tuloja siirrettiin yksityishenkilöille.
Ehkä yleisin tapa saada pronoia-oikeuksia oli sotapalveluksesta myönnetty pronoia-oikeus. Pronoia-oikeuksilla saatettiin kustantaa esimerkiksi koulutettujen sotilaiden varustus, jonka merkitys kasvoi armeijan uudistusten ja bysanttilaisten sotilasyksiköiden merkityksen kasvaessa palkkasotilaiden kustannuksella vuodesta 1081 eteenpäin.
Poppikoulu

Poppikoulu oli Yle Radio Suomessa vuosina 2004–2023 lähetetty viikottainen tietokilpailu, jossa kaksi kuuntelijaa kilpaili keskenään musiikin tietämyksellään. Voittaja jatkoi halutessaan kisaa seuraavallakin viikolla ja sai uuden vastustajan viikkokysymykseen oikein vastanneiden kuuntelijoiden joukosta. Ohjelman erikoisjaksoissa oli kisaajina kuuntelijoiden sijasta muusikoita.
Ohjelman kysymysten aiheina olivat:
Suomi-iskelmä
Suomalainen pop ja rock
Ulkomainen pop ja rock
Roots
1960-luku
Ajankohtainen
Elokuva ja TV
Jokeri
Kisaajat valitsivat näistä yhden aihealueen ja saivat toisen nopanheitolla, eli ohjelman aikana kisattiin neljässä aihealueessa. Kustakin aihealueesta esitettiin neljä kysymystä, joihin aihealueen valinnut/saanut vastasi jälkimmäisenä. Kilpailun voitti luonnollisesti hän, joka keräsi kisan aikana enemmän pisteitä. Tasapelin sattuessa esitettiin numerokysymys, johon lähimmäksi oikeaa vastannut voitti kisan. Kisaajia kutsuttiin leikkisästi "poppilaiksi" ja juontajina "popettajiksi". Palkintona oli aluksi musiikkituotteita ja myöhemmin Poppilas- ja Priimus-t-paitoja.
Ohjelman juontajina toimivat muun muassa Veli Kauppinen, Josper Knutas, Tero Liete, Teppo Nättilä ja Kai Ulmanen.
Poppikoulun viimeinen jakso esitettiin vuoden 2023 lopussa.
Parabola

| ”Parabola” Tool |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lateralus
 Julkaistu: 2002 (CD) 2005 (DVD)
 Tuottaja(t): David Bottrill
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Levy-yhtiö: Tool Dissectional
Toolin muut singlet
| ”Schism” 2001 | ”Parabola” 2002 | ”Lateralus” 2002 |
Parabol ja Parabola ovat kaksi yhden kokonaisuuden muodostavaa yhdysvaltalaisen rock-yhtye Toolin kappaletta. Ne ovat yhtyeen kolmannen albumin Lateraluksen kuudes ja seitsemäs kappale ja sen toinen singlejulkaisu.
Kappale

"Parabol" on hillitty ja monotoninen kappale, jonka taustalla kuuluva efekti syntyi, kun Toolin rumpali Danny Carey hengitti mikrofoniin putken läpi. Kappale intensiteetti kasvaa vähitellen ja näin se toimii introna "Parabolalle", joka jatkuu suoraan kappaleen lopusta. "Parabola" on raskas rock-kappale, jossa kuullaan Toolin kitaristi Adam Jonesille harvinainen kitarasoolo. Kappale päättyy muuhun biisiin verrattuna pahaenteiseen kitarariffiin. Toimittaja Joel McIverin mukaan "Parabola" on Toolin tuotannosta lähimpänä radiosoittoon kelpaavaa melodista metallimusiikkia.
Toolin laulaja Maynard James Keenanin laulussa kappaleessa on käytetty muutamissa kohdissa useita lauluraitoja, joita on miksattu päällekkäin, kuoron kaltaisen vaikutelman aikaansaamikseksi. Kappaleen sanoitus kertoo fyysisestä kontaktissa. Sanoituksessa kuvaillaan yhteen kietoutunutta paria, joiden syleilyssä tuska on pelkkä illuusio. "Parabolissa" ja "Parabolassa" samat sanoituksen ja laulumelodiat toistuvat, joskin eri tavoin esitettynä.
Sana parabol muistuttaa lausuttuna englannin kielen sanaa parable (suom. vertauskuva). Sana parabola taas tarkoittaa paraabelia. Kappaleen nimeä on tulkittu niin, että paraabeli toimii vertauskuvana sanoituksissa kuvatulle parille, koska kuviona se muistuttaa kahta syleilevää ruumista.
Sävellys ja äänitys

Kappaleet sävellettiin muiden Lateralus-albumin kappaleiden kanssa vuoden 2000 aikana. Tällöin Maynard James Keenan keskittyi toiseen yhtyeeseensä A Perfect Circleen, ja Toolin muut jäsenet työstivät tulevaa albumia.
Kappale äänitettiin tuottaja David Bottrillin luotsaamissa Lateralus-albumin studiosessioissa vuonna 2001. Sen miksasi Ron St. Germain.
"Parabolasta" ei julkaistu promosingleä, vaan tiedotusvälineille lähetettiin vuonna 2002 kappaleeseen juuri kuvattu musiikkivideo. Yleisölle suunnattu single julkaistiin myöhemmin samana vuonna.
"Parabola" julkaistiin vuonna 2005 DVD-singlenä yhtä aikaa "Schism"-DVD-singlen kanssa. Kappaleen tavallisen audioversion DVD sisälsi myös walesilaisen ambient-artisti Lustmordin siitä tekemän remiksauksen, sekä kappaleen musiikkivideon. Musiikkivideo oli lisäksi katsottavissa kommenttiraidan kanssa, jolla puhui Jello Biafra.
Sävellys ja äänitys > CD-single (2002)

Parabola
Sävellys ja äänitys > DVD-single (2005)

Parabol/Parabola
Parabol/Parabola (Jello Biafra dual commentary)
Parabol/Parabola (Lustmord remix)
Musiikkivideo

Kappaleista tehtiin eläviä näyttelijöitä ja nukkeanimaatiota yhdistävä musiikkivideo, jossa molemmat kappaleet soivat peräkkäin, niin että videolla on pituutta yhteensä yli kymmenen minuuttia. Kummallakin kappaleella on oma erillinen kohtauksensa. Ensimmäisessä kohtauksessa esiintyy kolme mustaan pukuun pukeutunutta lihavaa ihmishahmoa, jotka kokoontuvat hämärässä huoneessa sijaitsevan pöydän ympärille. Hahmoilla on kulmikas pää ja pulleat kädet. Yksi hahmoista puolittaa veitsellä omenan, jonka siemenkota muodostaa viisisakaraisen tähden. Sitten tähdessä kuusi ja sitten seitsemän sakaraa. Hahmot alkavat levitoida, kallistuvat pöydän ylle ja niiden suusta alkaa valua paksua mustaa tervamaista ainetta. Hahmot lipuvat myötäpäivään, niin että aine muodostaa pöydälle ympyrän.
"Parabola" alkaa soida ja alkaa toinen kohtaus. Tämä kohtaus tapahtuu valoisammassa huoneessa, jossa on kaksi hahmoa: brittiläisen trip hop -artisti Trickyn näyttelemä ihmishahmo, jonka silmäkulmista kasvaa kasvin vartta muistuttavat ulokkeet, ja pieni nukkehahmo, jolla on metallinkaltainen iho ja sen kasvoilla edestakaisin liikkuva naamio. Ihmishahmo rikkoo huoneessa sijaitsevan marmorilaatan ja asettaa päänsä lasilaatikkoon. Hänen päästään irtoaa leijuva munasolua muistuttava pallo, joka murskaa alleen nukkehahmon. Ihmishahmo halkaisee nukkehahmon ruumiin keskeltä pystysuoraan halki, niin että sen sisäelimet näkyvät yksityiskohtaisesti poikkileikkauksena. Ihmishahmo näkee huoneen ikkunasta pimeän metsän ja astuu ulos huoneesta. Metsässä hahmo poimii maasta lehden, joka leimahtaa liekkeihin ja sen keskelle ilmestyy silmä. Hahmo muuttuu läpinäkyväksi tietokoneanimaatiohahmoksi, jonka ruumiista näkee chakra-linjojen paikat. Palavat silmät tunkeutuvat hahmon ruumiiseen jalkojen kautta ja yhtyvät otsan kohdalla kolmannessa silmässä, joka avautuu ja sitten hahmo katoaa videon loppuessa valkoiseen valoon.
Toimittaja Joel McIver löytää tulkitsemalla musiikkivideota siitä muodonmuutoksen ja maailmankaikkeuteen sulautumisen teemoja. Hän havaitsee myös videossa Toolin viehtymyksen ihmisruumiin toimintoihin ja siihen miten ne voi yhdistää mieleen siirryttäessä "korkeammalle tasolle". Videon perimmäisenä sanomana hän näkee sen, että kaikessa on kyse eteenpäin kehittymisestä, jota kuvaa muun muassa videon hahmojen toimiminen vuorovaikutuksessa kuin yhteistä päämäärää kohti.
Porsche Carrera Cup

Porsche Carrera Cupin kilpailu Donington Parkissa vuonna 2008.
Porsche Carrera Cup on joukko useissa maissa ajettavia yhden merkin autourheilusarjoja. Sarjoissa on aluksi ajettu Porsche 911 Carrera Cup -autoilla ja myöhemmin Porsche 911 GT3 Cup -autoilla.
Sarjoissa on kolme eri tasoa, joista ylin on Porsche Supercup. Supercup-kilpailuja ajetaan usein Formula 1 -kilpailujen ohella, mutta ei kaikissa tapahtumissa. Toisena tasona ovat kansalliset sarjat Australiassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sekä kansainväliset sarjat useissa Aasian maissa ja Pohjoismaissa. Kolmas taso ovat pienemmät sarjat, joita kutsutaan nimillä Porsche GT3 Cup Challenge, Porsche GT3 Cup Trophy tai Porsche Sprint Challenge.
Pistejärjestelmä

Skandinavian sarjassa pisteitä annetaan 15 kuljettajalle, yksi lisäpiste paalupaikalle ajaneelle sekä yksi lisäpiste nopeimman kierroksen ajaneelle.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. | 11. | 12. | 13. | 14. | 15. |
| Pisteet | 25 | 20 | 17 | 14 | 12 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Vierailevat kuljettajat eivät saa kuljettajan eikä tallien pisteitä eikä palkintorahoja.
Käännös suomeksi
Polyyppieläimet

| Polyyppieläimet |
| --- | --- |
 Aequorea victoria -hydromeduusa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Polyyppieläimet Hydrozoa  Owen, 1843
Katso myös
   Polyyppieläimet Wikispeciesissä   Polyyppieläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polyyppieläimet tai hydropolyypit (Hydrozoa) on noin 3 500 tunnettua lajia käsittävä polttiaiseläinten pääjaksoon (Cnidaria) kuuluva eläinluokka. Monien polyyppieläinten elämänkaaressa vuorottelee kaksi erilaista ja erinäköistä elomuotoa, pohjaan kiinnittynyt polyyppi ja vapaana uiva meduusa - samoin kuin varsinaisten meduusoidenkin luokassa. Monilta polyyppieläinryhmiltä meduusavaihe kuitenkin puuttuu, ja ne elävät vain pohjaan kiinnittyneinä polyyppeina. Toisaalta on myös ryhmiä joilta polyyppivaihe puuttuu. Polyyppieläinten meduusavaihetta sanotaan hydromeduusaksi.
Polyyppieläimet ovat etupäässä merieläimiä, mutta myös sisävesissä tavataan joitakin lajeja.
Rakenne

Polyyppieläinten polyyppivaihe on joillakin lajeilla yksittäin elävä organismi (esim. lampipolyyppi Hydra), toisilla lajeilla polyypit taas muodostavat toisiinsa ketjuttuneita runkokuntia, joissa yksittäisillä polyypeilla on erilaistuneita tehtäviä, kuten ravinnonotto (ravinnonnottopolyypit eli gastrotsooidit), saalistus ja puolustaminen (daktylotsooidit) ja lisääntyminen (gonotsooidit). Esimerkkinä tällaisesta runkokuntapolyypista on murtovesipolyyppi (Cordylophora). Saalistavilla polyyppiyksilöillä on polttiaissolulliset pyyntilonkerot, lisääntyvillä taas ei. Runkokunnan yksilöiden ruuansulatus- eli gastraaliontelot ovat yhteydessä toisiinsa keenosarkki-putkiston kautta, ja yksilöitä voi peittää yhteinen putkimainen kitiinisuojus, perisarkki. Runkokunnan yksittäisä polyyppeja taas voi suojata oma kitiinituppensa tai -kuppinsa, lisääntumispolyypilla gonoteekki, ravinnonottopolyypilla hydroteekki.
Runkokunnat voivat olla myös vapaasti uivia, kuten portugalinsotalaivalla.
Lisääntymiskierto

Polyyppieläimet ovat kaksisukuisia, toisin sanoen niillä on erilliset naaras- ja koirasyksilöt. Niillä lajeilla, joilla on meduusavaihe, meduusat ovat suvullisesti lisääntyviä eläimiä. Naaras- ja koirasmeduusat laskevat sukusolunsa veteen, jossa tapahtuu hedelmöitys ja syntyy vapaana uiva planula-toukka. Toukka kiinnittyy ennen pitkää pohjaan, ja siitä kehittyy polyyppi. Polyypit puolestaan lisääntyvät suvuttomasti: niistä kuroutuu uusia meduusoja. Meduusattomilla lajeilla lisääntymispolyypit, gonotsooidit, tuottavat suoraan sukusoluja. Peruselinkierrosta on erilaisia muunnelmia.
Luokittelu

Polyyppieläinten luokittelu on ollut muutostilassa uusien kehityshistoriaa koskevien tutkimusten takia. Uudemman käsityksen mukaan polyyppieläimet jaetaan kahteen alaluokkaan ja yhteensä seitsemään lahkoon:
Hydroidolina Collins & Marques, 2004
Varsipolyypit (Anthoathecata)
Suojuspolyypit (Leptothecata)
Uimapolyypit (Siphonophorae)
Trachylinae Haeckel, 1879
Actinulida
Pikkumeduusat (Limnomedusae)
Loismeduusat (Narcomedusae)
Torvimeduusat (Trachymedusae)
Peloista pahin

| Peloista pahin> The Sum of All Fears |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Phil Alden Robinson
Käsikirjoittaja:  Paul Attanasio Daniel Pyne
Perustuu:  Peloista pahin
Tuottaja:  Mace Neufeld
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Nicolas De Toth Neil Travis
Tuotantosuunnittelija:  Jeannine Oppewall
Pääosat:   Ben Affleck  Morgan Freeman  James Cromwell  Ciarán Hinds  Liev Schreiber  Bridget Moynahan  Michael Byrne 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  29. toukokuuta 2002
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  68 miljoonaa dollaria
Tuotto:  194 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peloista pahin (engl. The Sum of All Fears) on vuonna 2002 kuvattu toimintaelokuva/poliittinen trilleri, joka perustuu Tom Clancyn samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Ben Affleck, Morgan Freeman, James Cromwell, Ciarán Hinds, Liev Schreiber, Bridget Moynahan ja Michael Byrne. Elokuvan on ohjannut Phil Alden Robinson. Elokuva oli taloudellinen menestys.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Affleck  | … |  Jack Ryan   |
|  Morgan Freeman  | … |  William Cabot   |
|  James Cromwell  | … |  J. Robert Fowler   |
|  Liev Schreiber  | … |  John Clark   |
|  Bridget Moynahan  | … |  Cathy Mueller   |
|  Alan Bates  | … |  Richard Dressler   |
|  Ciarán Hinds  | … |  Alexander Nemerov   |
|  Philip Baker Hall  | … |  David Becker   |
|  Ron Rifkin  | … |  Sidney Owens   |
|  Bruce McGill  | … |  Gene Revell   |
|  Colm Feore  | … |  Olson   |
|  Josef Sommer  | … |  senaattori Jessup   |
|  Ken Jenkins  | … |  amiraali Pollack   |
|  Michael Byrne  | … |  Anatoly Grushkov   |
|  John Beasley  | … |  kenraali Lasseter   |
|  Jamie Harrold  | … |  Dillon   |
|  Richard Marner  | … |  presidentti Zorkin   |
|  Philip Akin  | … |  kenraali Wilkes   |
|  Lee Garlington  | … |  Mary Pat Foley   |
|  Joel Bissonnette  | … |  Mason   |
|  Sven-Ole Thorsen  | … |  Haft   |
Aiheesta muualla

Peloista pahin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Peloista pahin Elonet.