stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nadir Belhadj
Ura > Portsmouth

1. syyskuuta 2008 Portsmouth osoitti kiinnostuksensa puolustajaa kohtaan ja teki vuoden mittaisen lainasopimuksen Belhadjin kanssa. Lainasopimuksen päätyttyä hän siirtyi joulukuussa 2008 englantilaisseuraan neljän ja puolenvuoden sopimuksella. Portsmouth maksoi RC Lensille 4.4 miljoonan punnan siirtokorvauksen.
Ura > Al-Sadd

Talousvaikeuksissa ollut Portsmouth myi Belhadjin qatarilaiselle Al-Saddille 8. heinäkuuta 2010. Belhadj oli saanut tarjouksia muun muassa Manchester Cityltä ja Laziolta. Päivää myöhemmin Belhadj kertoi AlgeriaFoot-sivuston haastattelussa ettei ole tehnyt mitään sopimusta. Seuraavana päivänä Belhadj aikoi viedä asiansa yhteisöjen tuomioistuimen urheilun välimiesoikeuteen, sillä Portsmouth oli myynyt Belhadjin ilman pelaajan virallista suostumusta. Sittemmin Belhadj kertoi Le Buteur lehden haastattelussa ottaneensa siirron vastaan hyvissä mielin, koska Al-Sadd oli ainut seura, joka lopulta teki hänestä tarjouksen.
Avauskaudellaan Belhadjin Al-Sadd sijoittui Qatarin pääsarjassa kuudenneksi, kun taas Qatar Stars cupissa se voitti mestaruuden voittamalla loppuottelussa Umm-Salalin maalein 0–1. Vuotta myöhemmin marraskuussa 2011 Belhadj auttoi joukkuettaan voittamaan Aasian Mestarien liigan. Myöhemmin joulukuussa 2011 Belhadj oli ratkaisevassa roolissa seurajoukkueiden MM-kisoissa, kun hänen joukkueensa eteni pronssiotteluun saakka hävittyään välierissä Barcelonalle. Pronssiottelussa Al-Sadd voitti rangaistuspotkuille menneen ottelun Kashiwa Reysolia vastaan, jossa Belhadj teki ratkaisevan maalin. Samaisella kaudella 2011–2012 hän onnistui tekemään myös ensimmäisen maalinsa Qatarin pääsarjassa 16. tammikuuta 2012 Al-Arabia vastaan. Kuukautta myöhemmin Belhadj teki toisen maalinsa, jolla hän pelasti joukkueensa tappiolta tasoitettuaan ottelun 1–1 lukemiin Al-Khoria vastaan.
Maajoukkueura

Belhadj edusti Ranskan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta kahden ottelun verran vuonna 2000. Tuolloin hän pelasi keskikentän vasemmalla laidalla.
Aikuisten tasolla Belhadj on edustanut Algerian maajoukkuetta. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa harjoitusottelussa belgialaista RAA Louviéroisea vastaan 30. maaliskuuta 2004. Ensimmäisen maalinsa Belhadj teki harjoitusottelussa Argentiinaa vastaan 5. kesäkuuta 2007. Ottelun aikana hän teki kaksi maalia, jotka syntyivät antamistaan vapaapotkuista.
Maajoukkueura > Afrikan-mestaruuskilpailut 2010

Belhadj pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa hän pelasi kaikki maansa ottelut. Lukuun ottamatta pronssiottelua saatuaan välierissä punaisen kortin Egyptiä vastaan.
Maajoukkueura > MM-kisat 2010

Afrikan kisoissa saadun ulosajon myötä Belhadj sai alun perin kahden ottelun pelikiellon FIFA:n hallinnoimissa arvokisoissa, jonka myötä hän olisi ollut sivussa kahdesta ensimmäisestä Algerian ottelusta vuoden 2010 MM-kisoissa. Maaliskuussa 2010 Belhadjin rangaistusta lievennettiin ja hän olisi sivussa vain maansa avausottelun. Sittemmin hänen rangaistuksensa mitätöitiin, ja Belhadj sai aloittaa MM-kisat avausottelusta lähtien. Hän myös pelasi kisojen aikana kaikki kolme Algerian ottelua, kun maa jäi kisojen alkulohkoon.
Huhtikuussa 2012 Belhadj ilmoitti päättäneensä maajoukkueuransa.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Ranskan cup
Hopeaa: 2005, 2008
Ranskan mestaruus: 2008
FA Cup
Hopeaa: 2010
Qatar Stars cup: 2010
Aasian Mestarien liiga: 2011
Seurajoukkueiden MM-kisat
Pronssia: 2011
Saavutukset > Maajoukkueessa

Afrikan kisat
4. sija: 2010
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Ligue 2:n vuoden joukkue (2): 2005, 2006
AlgeriaFoot d'Or: 2008
Yksityiselämä

Belhadj syntyi Ranskassa, algerialaisille vanhemmille, jotka ovat kotoisin Oranista. Hän on ollut vuodesta 2010 lähtien naimisissa serkkunsa kanssa.
Aiheesta muualla

LFP - La fiche de Nadir Belhadj (ranskaksi)
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Ousserir |
2 Bougherra |
3 Belhadj |
4 Yahia |
5 Halliche |
6 Mansouri |
7 Bezzaz |
8 Lemmouchia |
9 Ghezzal |
10 Saïfi |
11 Raho |
12 Babouche |
13 Matmour |
14 al-Aïfaoui |
15 Ziani |
16 Chaouchi |
17 Zaoui |
18 Bouazza |
19 Yebda |
20 Meghni |
21 Ziaya |
22 Abdoun |
23 Zemmamouche |
Valmentaja Saâdane
Algerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Gaouaoui |
2 Bougherra |
3 Belhadj |
4 Yahia |
5 Halliche |
6 Mansouri |
7 Boudebouz |
8 Lacen |
9 Ghezzal |
10 Saïfi |
11 Djebbour |
12 Bellaid |
13 Matmour |
14 Medjani |
15 Ziani |
16 Chaouchi |
17 Guedioura |
18 al-Aïfaoui |
19 Yebda |
20 Mesbah |
21 Kadir |
22 Abdoun |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Saâdane
Belhadj vuoden 2010 MM-kisoissa.
Parque de los Príncipesin metroasema

Parque de los Príncipes on Sevillan metron linjan 1 asema Los Remediosin kaupunginosassa Sevillan kaupungin lounaisosassa. Asema on maanalainen ja se on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009. Tulevaisuudessa Parque de los Príncipesin aseman on tarkoitus tarjota vaihtoyhteys linjan 1 ja suunnitteilla olevan linjan 4 välille.
Asemalta on vaihtoyhteys linja-autoihin.
Palacio de las Garzas

| Palacio de las Garzas |
| --- | --- |

Sijainti:  Panama City  Panama
Koordinaatit:  8°57′14″N, 79°32′4″W
Rakennustyyppi:  Virka-asunto
Valmistumisvuosi:  1673
Käyttäjä:  Panaman presidentti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palacio de las Garzas on Panaman presidentin virka-asunto. Rakennus on peräisin vuodelta 1673, mutta siihen on tehty myöhemmin huomattavia muutoksia. Palatsi on toiminut lähes kaikkien Panaman presidenttien virka-asuntona sitten maan itsenäisyyden vuonna 1903.
Historia

Palacio de las Garzas rakennettiin alkujaan vuonna 1673, jolloin se oli Panaman espanjalaisen kuvernöörin asunto. Rakennuksessa oli myös varastotiloja, viininvalmistamo, tulli ja kansallispankin päätoimisto.
Panama itsenäistyi vuonna 1903. Palacio de las Garzas on siitä lähtien toiminut miltei kaikkien Panaman presidenttien virka-asuntona. Presidenteistä vain muutamat, kuten Martin Torrijos ja Ernesto Pérez Balladares käyttivät muita virka-asuntoja. Palatsin nimi tarkoittaa suomeksi vapaasti kääntäen haikaroiden palatsia. Nimi juontuu vuodesta 1922, jolloin presidentti Belisario Porrasin virkakaudella palatsille vapautettiin haikaroita koristamaan sen andalusialaista sisäpihaa.
Rakennusta on kunnostettu ja muunneltu useita kertoja sen rakentamisen jälkeen. 1920-luvulla palatsiin rakennettiin sen 2. ja 3. kerros. Kun Yhdysvaltain poliosta kärsinyt presidentti Franklin D. Roosevelt vieraili Panamassa vuonna 1934 rakennukseen lisättiin myös hissi Rooseveltin tarpeita varten.
Kuvia

Sali.
Sisätiloja.
Haikara palatsilla.
Tuolloinen Yhdysvaltain varapresidentti Joe Biden vierailulla vuonna 2013.
Valokuvassa.
Ofog

Ofog on ruotsalainen aseistakieltäytyjäliitto, joka vastustaa muun muassa kansainvälistä asekauppaa. Ryhmän jäsenet ovat tehneet lukuisia iskuja ruotsalaisten aseteollisuuden yritysten tiloihin.
Otakar Janecký

| Otakar Janecký |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1960 (ikä 63) Pardubice, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Otto Olli-Kari Janoskoski
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  91
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1978–2004
Seurat:  HC Pardubice SaiPa Jokerit Espoo Blues
| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia |  Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
|  Pronssia |  Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
|  Pronssia |  Saksa 1993 | jääkiekko |  |
Otakar Janecký (s. 26. joulukuuta 1960 Pardubice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä, joskin viimeisillä pelikausillaan hänet nähtiin myös puolustajan paikalla.
Janecký on SM-liigassa toiseksi eniten tehopisteitä kerännyt ulkomaalainen.
Eric Perrin ohitti Janeckyn joulukuussa 2017 SM-liigan tehopisteissä.
1990-luvun alun ketjukaveri Jokereista, Teemu Selänne, on muistellut "Oton" olleen puhdaspiirteinen pelintekijä, joka ei edes pahemmin piitannut maalinteosta, vaan pyrki aina syöttämään laitahyökkääjilleen. Selänne arvioi Janeckýn olleen "Jevgeni Artjuhinin jälkeen vahvin pelaaja, jonka kanssa olen ikinä pelannut."
Hänen poikansa Otakar Janecký nuorempi on myös jääkiekkoilija, joka on pelannut Joensuun Jokipojissa.
Ura > HC Pardubice

Janecký aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Pardubicessa, jossa hän pelasi kaudet 1978–1990. Vuonna 1989 hän voitti sarjan syöttöpörssin 41 syötöllä 44 ottelussa.
Ura > SaiPa

Kaudeksi 1990–1991 Janecký siirtyi Suomeen pelaten yhden kauden SaiPassa, missä hän teki joukkueen syöttö- ja piste-ennätyksen. SaiPa:n pudottua SM-Liigasta kauden päätteeksi, Jokerit osti Janeckýn itselleen.
Ura > Jokerit

Jokereissa Janecký voitti neljä SM-kultaa vuosina 1992, 1994, 1996 sekä 1997. Jokeriuransa aikana Janecký nousi erittäin suosituksi pelaajaksi kannattajien keskuudessa, ja moni pitääkin häntä Jokerien kaikkien aikojen parhaana pelaajana. Janeckýn ikimuistoisin jokerihetki lienee keväältä 1994, jolloin hän ratkaisi Suomen-mestaruuden Jokereille lyöden kiekon jatkoajalla ilmasta TPS:n maaliin.
Janeckýn katsotaan olleen tärkein yksittäinen pelaaja jokeridynastian luomisessa. Hän toimi keskushyökkääjänä monissa Jokerien 1990-luvun tähtiketjuissa. Näistä tunnetuimpia ovat Säilynoja–Janecký–Selänne ja Lind–Janecký–Varis. 1990-luvun puolivälissä hän muodosti Juha Jokiharjun kanssa persoonallisen parivaljakon. Pelitaitojensa ohella he eivät liiemmin olleet vastustajajoukkueen kannattajien suosiossa kaksikon silloin tällöin harrastamien teatraalisten kaatuilujen vuoksi. Tätä ”taiteenlajia” nähtiin Janeckýlta oikeastaan koko hänen SM-liigauransa ajan.
Janecký pelasi myös muutaman kauden Jokereissa harvinaisella desimaalipelinumerolla 91,1, joka viittasi joukkueen sponsorina toimineen radioaseman käyttämään ULA-taajuuteen.
Ura > Blues ja uran päätös Pardubicessa

Jokereissa kului kahdeksan kautta, ja yhden Bluesissa pelatun kauden (1999–2000) jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa ja HC Pardubiceen. Pardubicessa hän pelasi neljä kautta, kunnes lopetti uransa vuonna 2004.
Ura > Maajoukkue

Maajoukkueurallaan Janecký edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja vuosien 1989 ja 1992 MM-kilpailuissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa sekä 1993 ja 1994 MM-kilpailuissa. Arvokilpailuista hän keräsi olympiapronssin ja kolme MM-pronssia.
Saavutuksia

MM-kisoissa 1989, 1992, 1993 ja 1994
talviolympialaisissa 1992 ja 1994
SM-kultaa, pudotuspelien paras syöttäjä ja SM-liigan tähdistökentällisessä 1992
SM-liigan syöttöpörssin voittaja ja liigan paras pelaaja 1993
SM-kultaa ja SM-liigan pudotuspelien paras pelaaja 1994
SM-kultaa 1996
SM-kultaa ja SM-liigan pudotuspelien paras pelaaja 1997
Jokerit jäädytti Janeckýn pelinumeron 91
HC Pardubice jäädytti Janeckýn pelinumeron
valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numero 181
Aiheesta muualla

Otakar Janecký The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
MTV3:n uutinen Janeckýn siirtymisestä HC Pardubiceen
Janeckýn tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Petri Varis | Jari Kurri -palkinnon voittaja 1997 | Seuraaja: Olli Jokinen |
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Pakolaiset (elokuva)

| Pakolaiset |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Veikko Kerttula
Käsikirjoittaja:  Veikko Kerttula
Perustuu:  Johannes Linnankosken romaaniin Pakolaiset (1908)
Kuvaaja:  Raimo Väisänen Kauko Nord
Leikkaaja:  Sirpa Häkämies
Pääosat:  Vilho Siivola Martti Kainulainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Mainos-TV-Reklam
Ensi-ilta:  11. huhtikuuta 1977
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pakolaiset on Veikko Kerttulan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1977. Elokuva perustuu Johannes Linnankosken romaaniin Pakolaiset (1908).
Palkinnot

Martti Kainulainen voitti elokuvasta vuoden 1978 Jussi-gaalassa Parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.
Ofoten

Ofoten on Pohjois-Norjassa sijaitseva piirikunta ja se koostuu Tysfjordista, Ballangenista, Evenesistä, Tjeldsundista, Narvikista ja Lødingenistä. Piirikunta on nimetty Ofotvuonon mukaan. Vuorten ympäröimät vuonot ovat alueelle ominaisia. Ofoten rajoittuu lännessä Lofootteihin ja idässä sillä on yhteistä rajaa Ruotsin kanssa. Alueen korkeuserot vaihtelevat meren pinnan tasosta 1900 metriin.
Ofotenin alueella asuu noin 27 916 asukasta ja sen pinta-ala on 5 512 km².[lähde? ]
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Pac-Man (Atari 2600)

| Pac-Man |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Atari, Inc.
Julkaisija:  Atari, Inc.
Suunnittelija:  Tod Frye
Julkaistu:  1982
Lajityyppi:  sokkelopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Atari 2600
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pac-Man on Atari 2600:lle vuonna 1981 Pac-Man-pelistä julkaistu käännös.
Atari valmisti kaksitoista miljoonaa pelimoduulia, joista se myi seitsemän miljoonaa. Siihen mennessä oli myyty kymmenen miljoonaa konsolia: Atari odotti pelin lisäävän konsolin myyntiä. Kun niin ei tapahtunut, Atarin piti tyhjentää viisi miljoonaa myymätöntä pelikasettia, mistä aiheutui suuret menetykset.
Eroavaisuudet kolikkopeliversioon

Käännöksen eroja kolikkopeliversioon pidetään usein Atari 2600:n tehorajoitusten syynä. Atarin myöhempi Ms. Pac-Man -käännös 2600:lle osoitti kuitenkin, että peli olisi voinut olla huomattavasti uskollisempi esikuvalleen. Lisäksi monet "kotitekoiset" käännökset ovat olleet huomattavasti lähempänä kolikkopeliversiota. Huonon laadun suurimmat syyt olivat pelin kehityksen kiirehtiminen ja Atarin halu käyttää halvempia neljän kilotavun ROM-piirejä suurempien kahdeksan kilotavun ROM-piirien sijaan.[lähde? ]
Eroavaisuudet kolikkopeliversioon > Grafiikka

Atarin markkinointiosasto piti tärkeänä, että Atari 2600:n värimahdollisuuksia käytetään mahdollisimman paljon. Ohjelmoijia pyydettiin olemaan käyttämättä kolikkopelin mustaa taustaa. Siksi 2600:n käännöksessä oli oranssit seinät ja sininen tausta (samalla lailla tehtiin Atari 2600:n Ms. Pac-Man -käännöksessä).
Kun kolikkopelin ruutu oli pystysuuntainen, tavallisten televisioiden oli vaakasuuntainen. Siksi Frye päätti kääntää pelialuetta 90 astetta, eli tunnelit toiselle puolelle olivat pelialueen ylä- ja alapuolilla. Silti Pac-Manin elämämäärä ja vitamiinit ovat edelleen alhaalla, pelialueen alapuolella.
2600 ei pystynyt näyttämään kerrallaan kuin kaksi hahmoa, joten Pac-Manin lisäksi ruudulla näkyi kerrallaan vain yksi haamu. Kun ne vilkkuvat, syntyy vaikutelma neljästä haamusta. Haamujen silmät pyörivät ympäriinsä, kun taas kolikkopelissä haamujen silmät osoittavat niiden liikkumissuunnan. Lisäksi haamuja on vaikea erottaa toisistaan, koska niiden haalean punaiset, keltaiset, siniset ja vihreät sävyt erottuvat huonosti sinistä taustaa vasten.
Atari 2600:n käännöksessä Pac-Manin suu avautuu ja sulkeutuu jatkuvasti, riippumatta siitä, liikkuuko hahmo vai ei. Pac-Manin silmä on läpinäkyvä ja katsoo aina vasemmalle tai oikealle, vaikka se liikkuu alas tai ylös.
Eroavaisuudet kolikkopeliversioon > Ääni

Kun Pac-Man syö pisteitä kolikkopeliversiossa, ääni on "wakka wakka", kun taas 2600:n versiossa ääni on epäpuhtaampi "baamp baamp". Alussa oleva musiikki lyhennettiin neljään nuottiin.
Eroavaisuudet kolikkopeliversioon > Pelaaminen

Jäljitelläkseen kolikkopeliversion haamuja Tod Frye teki yhden tyhmän ja nopean, tyhmän ja hitaan, älykkään ja nopean sekä älykkään ja hitaan. Ero "älykkäiden" ja "tyhmien" haamujen välillä on se, että tyhmät haamut liikkuvat Pac-Manin luo näennäisen satunnaista reittiä, kun taas älykkäät haamut liikkuvat lyhintä mahdollista reittiä.
Pisteet on jaettu kymmenellä kolikkopeliversiosta (esim. yksi piste on 1 piste 10 pisteen sijasta, ja ensimmäinen sininen haamu on 20 pisteen arvoinen 200 pisteen sijasta, jne.). Lisäksi jokaisen tason suorittamisesta annetaan lisäelämä, sen sijaan että lisäelämän saisi joka 10 000 pisteen välein.
Vastaanotto

Aikanaan Atari 2600 oli maailman suosituin videopelikonsoli ja Pac-Man maailman suosituin kolikkopeli, joten Atari mainosti peliä laajasti. Pelin ilmestyessä pelin laatua kuitenkin arvosteltiin, myyntiluvut olivat paljon odotettua pienemmät, ja jopa ne, jotka ostivat pelin ja pitivät sen, eivät olleet tyytyväisiä.
Pac-Manin Atari-versio ei saanut myönteistä palautetta, kuten sen kolikkopeliversio. Peliä arvosteltiin välkkyvistä haamuista, joita hädin tuskin koko pelissä erottaa. Sitä paitsi yhdessä muiden samaan aikaan julkaistujen huonojen, nopeasti sutaistujen pelien kanssa, kuten E.T. ja Custer's Revenge, se aiheutti osaltaan toisen sukupolven pelikonsoleiden lopun ja vuoden 1983 videopelilaman.
Pelin surkeasta laadusta on syytetty Atarin mainontaosastoa, jolla oli kiire tuoda peli markkinoille. Heselvennä pyysivät Atarin pääpeliohjelmoijiin kuuluvaa Tod Fryetä tekemään käännöksen. Hän näytti heille jo valmiiksi tehdyn prototyypin. Vuoden 1981 joulumarkkinoita varten Atari julkaisi keskeneräiseen prototyyppiin perustuvan pelin.
Aiheesta muualla

Pac-Man MobyGamesissa (englanniksi)
Pac-Man
| --- | --- |
Hahmot:  Pac-Man | Haamut
Kolikkopelit:  Pac-Man |   Ms. Pac-Man  | Super Pac-Man | Pac-Man Plus | Professor Pac-Man | Pac & Pal | Jr. Pac-Man | Pac-Land | Pac-Mania | Pac-Man Arrangement (Arcade) | VR | Pac-Man Battle Royale
Flipperit:  Mr. & Mrs. Pac-Man | Baby Pac-Man (Videopeli/flipperi hybridi)
Konsolit & PC:  Pac-Man (Atari 2600) | Pac-Attack | Pac-Man 2: The New Adventures | Pac-In-Time |  World | Ms. Pac-Man Maze Madness | Adventures in Time | Pac-Man Collection | Ms. Pac-Man: Quest for the Golden Maze | Pac-Man All-Stars | Fever | World 2 | Vs. | Pac-Pix | Pinball Advance | Pac-Man Arrangement | Pac 'n Roll | World 3 | World Rally | Championship Edition | Party | Pac-Man & Galaga Dimensions | Pac-Man and the Ghostly Adventures | Pac-Man Museum | Pac-Man and the Ghostly Adventures 2
Televisiosarjat:  Pac-Man | Pac-Manin aavemaiset seikkailut
Paholainen pukeutuu Pradaan

| Paholainen pukeutuu Pradaan> The Devil Wears Prada |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Frankel
Käsikirjoittaja:  Aline Brosh McKenna
Perustuu:  Lauren Weisbergerin romaaniin
Tuottaja:  Wendy Finerman Karen Rosenfelt
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Kuvaaja:  Florian Ballhaus
Leikkaaja:  Mark Livolsi
Pukusuunnittelija:  Patricia Field
Pääosat:  Anne Hathaway Meryl Streep Emily Blunt Stanley Tucci Simon Baker Adrian Grenier
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Fox 2000 Pictures Peninsula Films
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   30. kesäkuuta 2006  6. lokakuuta 2006
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska
Budjetti:  35 000 000 dollaria
Tuotto:  326 551 094 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paholainen pukeutuu Pradaan (The Devil Wears Prada) on Lauren Weisbergerin romaaniin perustuva yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006, jonka on ohjannut David Frankel. Elokuvan pääosissa ovat Anne Hathaway, Meryl Streep, Emily Blunt ja Stanley Tucci. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kansainväliseen muotimaailmaan ja Vogue-lehteä muistuttavan kuvitteellisen Runway-lehden toimitukseen New Yorkissa.
Meryl Streep esittää lehden päätoimittajaa Miranda Priestlyä, jonka hahmo on saanut vaikutteita Voguen kovapintaisena tunnetulta päätoimittajalta Anna Wintourilta. Streep voitti roolistaan parhaan naispääosan Golden Globen ja sai myös parhaan naispääosan Oscar -ehdokkuuden. Elokuva oli ehdolla myös parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globen saajaksi.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. kesäkuuta 2006.
Kesällä 2024 uutisoitiin että elokuva saa jatko-osan.
Juoni

Elokuva ja sen pohjana oleva avainromaani perustuu kirjailija Lauren Weisbergerin työjaksoon yhtenä Vogue-lehden päätoimittajan Anna Wintourin assistenteista.
Chicagon Northwestern-yliopistosta juuri valmistunut nuori journalistinainen Andy (Hathaway) ei tiedä muotialasta mitään, mutta saa yllätyksekseen paikan yhtenä Runway-lehden toimituksen sihteereistä New Yorkin Manhattanilla. Siellä hän suhtautuu aluksi ulkopuolisen kyynisesti ympärillään liihottaviin muotialan narsisteihin, mutta saavuttaa nöyryytysten kautta vähitellen röyhkeänä tunnetun päätoimittaja Miranda Priestlyn (Streep) luottamuksen. Tämän hän saa aikaan muun muassa paikkaamalla Priestlyn henkilökohtaisen sihteerin Emilyn (Blunt) tekemiä virheitä ja laiminlyöntejä ja varoittamalla päätoimittajaa kuulemistaan huhuista tämän syrjäyttämisestä. Andyn mentorihahmoksi nousee lehden taiteellinen johtaja Nigel (Tucci), joka perehdyttää Andyä alan omituisuuksiin. Andyn ravintolakokkina työskentelevä poikaystävä ja muut ystävät ihmettelevät tämän vähittäistä innostumista pinnallisesta muotimaailmasta. Vähitellen Priestlyn kiero valtapeli näyttäytyy Andylle kaikessa karmeudessaan, ja hän päättää jättää Runwayn saavutettuaan juuri Priestlyn luottamuksen heidän yhteisellä matkallaan Pariisin muotiviikoille.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Meryl Streep  | … |  Miranda Priestly   |
|  Anne Hathaway  | … |  Andrea ”Andy” Sachs   |
|  Emily Blunt  | … |  Emily Charlton   |
|  Stanley Tucci  | … |  Nigel   |
|  Simon Baker  | … |  Christian Thompson   |
|  Adrian Grenier  | … |  Nate   |
|  Tracie Thoms  | … |  Lily   |
|  Rich Sommer  | … |  Doug   |
|  Gisele Bündchen  | … |  Serena   |
Tuotanto

Meryl Streep kertoo yrittäneensä pysyä hankalan ihmisen roolissaan myös kuvaustaukojen aikana, mutta ei nauttinut siitä yhtään enempää kuin työryhmän muutkaan jäsenet. Hän on sanonut, että se sai olla viimeinen kerta kun hän kokeilee metodinäyttelemistä.