HMS Dulverton
Palvelus > 1942

Alus liittyi 4. tammikuuta 1942 Aleksandriassa Välimeren laivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus suojasi saattueita, partio Välimerellä sekä tuki Tobrukin varuskunnan puolustusta. Alus liittyi 12. helmikuuta saattueen MW9A suojaksi HMS Beaufortin, HMS Hurworthin ja Southwoldin kanssa (operaatio MF5). Seuraavana päivänä saattueiden MW9A ja MW9B yhdistyttyä jatkoivat ne matkaansa toistuvissa ilmahyökkäyksissä. Alus erkani 14. helmikuuta saattueesta Aleksandriasta matkanneiden saattajien kanssa, minkä jälkeen hävittäjät suojasivat saattueen ME10 paluumatkan Aleksandriaan. Alus saapui seuraavana päivänä Aleksandriaan.
Alus etsi 20. maaliskuuta sukellusveneitä suunnitellun Maltalle matkaavan saattueen reitiltä HMS Avon Valen, Beaufortin, HMS Eridgen, HMS Heythropin, Hurworthin ja Southwoldin kanssa (operaatio MG1). Seuraavana päivänä hävittäjät liittyivät saattueeseen MW10 tankattuaan sitä ennen Tobrukissa. Saattue joutui Italian laivaston raskaiden yksiköiden uhkaamaksi. Maltalta saapuivat risteilijä HMS Penelope ja hävittäjä HMS Legion ennen italialaisten kohtaamista täydentämään saattueen suojaa. Saattueen MW10 jatkettua matkaansa suojanaan risteilijä HMS Carlisle sekä Tobrukista saapuneet hävittäjät se joutui ilmahyökkäyksen sekä italialaisten raskaiden yksiköiden tykkitulen maaliksi.
Risteilijät HMS Cleopatra, HMS Dido, HMS Euryalus ja Penelope sekä risteilijöiden suojana olleet hävittäjät ryhmittyivät saattueen ja Italian laivasto-osaston väliin aloittaen hyökkäyksen. Italian laivaston alusten tutkan puute esti tarkan tulen ja laivasto-osasto vetäytyi hävittäjien laukaistua torpedonsa. Dulverton erkani seuraavana päivänä saattuesta Avon Valen kanssa suojatakseen SS Pampasta ja SS Talabotia saattueen hajaannuttua. Jatkuvista ilmahyökkäyksistä huolimatta alukset pääsivät Maltalle, josta HMS Dulverton aloitti 25. maaliskuuta paluumatkansa Carlislen, Beaufortin, Eridgen ja Hurworthin kanssa. Osasto saapui 28. maaliskuuta Aleksandriaan.
Huhtikuusta alkaen alus tuki 5. hävittäjälaivueen mukana Tobrukin taistelua kuljettamalla täydennyksiä sekä tulittaen piirittäjiä, kunnes se määrättiin kesäkuussa seuraavaan Maltan avustamisoperaatioon. Alus lähti 11. kesäkuuta Port Saidista neljän kauppa-aluksen muodostaman saattueen MW11C suojana (operaatio Rembrandt), jonka tehtävänä oli toimia operaatio Harpoonin harhautuksena. Saattue joutui seuraavana päivänä ilmahyökkäykseen, jolloin rahtialus SS City of Coventry vaurioitui eikä kyennyt jatkamaan saattueen mukana.
Saattue aloitti 13. kesäkuuta paluumatkan Aleksandriaan, jolloin Dulverton' erkani siitä tankatakseen ja liittyäkseen Aleksandriasta saapuvaan saattueeseen MW11B. Seuraavana päivänä saattue joutui voimakkaan ilmahyökkäyksen maaliksi sekä Italian laivaston pinta-alusten uhkaamaksi, jolloin alukset vaihtoivat kurssia. Saattue palautti 15. kesäkuuta suunnan kohti Maltaa joutuen uudelleen ilmahyökkäykseen. Saattue määrättiin palaamaan Aleksandriaan, jonne alus saapui saattueen mukana 16. kesäkuuta.
Alus tulitti 12. heinäkuuta Mersa Matruhia Välimeren laivaston yksiköiden mukana. Alus suojasi 19. heinäkuuta risteilijä osastoa tulitettaessa Mersa Matruhia. Alus liittyi 12. elokuuta kolmen rahtialuksen muodostamaan saattueeseen MW12 operaatiossa MG3, joka oli operaatio Pedestalin harhautussaattue. Alus palasi seuraavana päivänä saattueen mukana Port Saidiin.
Alus määrättiin syyskuussa Tobrukin maihinnousuun operaatio Agreementiin. Se suojasi 12. syyskuuta risteilijä Coventryä HMS Belvoirin, HMS Croomen ja HMS Hursleyn kanssa matkalla Tobrukiin kuljettaen merijalkaväen sotilaita. Alus tulitti maakohteita tukiessaan maihinnousua, jolloin se joutui rannikkotykistön maaliksi. Seuraavana päivänä osaston alukset joutuivat Junkers Ju 87 -syöksypommittajien maaliksi, jolloin Coventry tuhoutui. Dulverton palasi Aleksandriaan Beaufortin ja Hursworthin kanssa.
Lentokoneen havaittua 30. lokakuuta 70 mailia pohjoiseen Niilin suistosta Saksan laivaston sukellusveneen U-559 lähtivät Dulverton, HMS Petard, HMS Pakenham ja Hurworth Aleksandriasta vapauttamaan HMS Echon etsintätehtävästä. Osasto jahtasi sukellusvenettä kymmenen tuntia, jonka jälkeen sukellusvene nousi pintaan yön laskeutuessa. Hävittäjien tykkituli pakotti sukellusveneen antautumaan, jolloin Petardilta lähetetty valtausmiehistö takavarikoi Enigma-laitteen sekä siihen liittyvän dokumentaation. Sukellusvene upposi etsinnän aikana, jolloin kaksi valtausmiehistönjäsentä sai surmansa ja Enigma-laite tuhoutui. Seuraavana päivänä Dulverton saattoi Petardin Haifaan.
Alus liittyi 17. marraskuuta Aleksandriassa Maltalle matkanneeseen saattueeseen MW13, joka oli osa operaatiota MG9 eli Stoneage. Saattue joutui seuraavana päivänä ilmahyökkäykseen, jolloin risteilijä HMS Arethusa vaurioitui pahoin. Alus saapui 20. marraskuuta saattueen mukana Maltalle, josta se lähti vielä samana päivänä paluumatkalle.
Alus lähti 7. joulukuuta kohti Maltaa vastaanottaakseen sieltä saapuvien tyhjien rahtialusten muodostaman saattueen ME11 (operaatio MH2). Se erkani 9. joulukuuta saattueesta liittyäkseen Maltalle matkanneeseen saattueeseen MW15 (operaatio Quadrangle A), joka oli samalla viimeinen Port Saidista Maltalle matkannut saattue.