stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Boëthius
Teokset

Boëthiuksen merkittävin teos on Filosofian lohdutus (De consolatione philosophiae). Hän kirjoitti sen vankilassa lohduksi itselleen odottaessaan kuolemaantuomionsa täytäntöönpanoa. Teoksessa hän käy dialogia henkilöityneen rouva Filosofian kanssa, joka lohduttaa kaiken menettänyttä Boëthiusta. Filosofian pääargumentteina ovat kaiken maallisen rikkauden ja vallan turhuus ja kestämättömyys.
Teoksen dialogimuodon Boëthius oli saanut suosikiltaan Platonilta. Teoksessa on myös muuten paljon platonistisia ja erityisesti uusplatonistisia vaikutteita, sekä myös vivahteita stoalaisuuteen, mutta ei juurikaan merkkejä kristinuskosta. Mahdollisesti Boëthius halusi säilyttää teoksen filosofian ”luonnollisen totuuden” piirissä, ja jättää kristinuskon ”yliluonnollisen totuuden” sivummalle.
Teos on vaikuttanut moniin kirjailijoihin ja kirjoihin vuosisatojen aikana, ja näin se on yksi eniten vaikuttaneista kirjoista koko Euroopan historiassa.
Aiemmin Boëthius oli myös kääntänyt muun muassa Aristoteleen logiikan alaan kuuluvaa tuotantoa, merkittävimpänä Organonin, kreikasta latinaksi. Nämä käännökset pysyivät 1100-luvulle saakka ainoina Aristoteleen latinannoksina ja olivat näin ollen ainoita teoksia, joista Aristoteles tunnettiin varhaiskeskiajalla. Boëthiuksen tavoitteena oli kääntää kaikki Platonin ja Aristoteleen teokset latinaksi, ja hän olisi halunnut muodostaa synteesin Platonin ja Aristoteleen filosofioiden välille. Näitä hän ei kuitenkaan ehtinyt tehdä ennen kuolemaansa.
Boëthius kirjoitti myös kommentaarion Porfyrioksen teokseen Eisagoge, jossa hän käsittelee lajien luonnetta – ovatko ne olemassa itsessään, vaikka kukaan ei ajattelisikaan niitä, vai ovatko ne olemassa ainoastaan ideoina. Tästä kysymyksenasettelusta seurasi myöhemmin yksi keskiaikaisen filosofian äänekkäimpiä kiistoja. Yleisemmin ajateltuna kysymys universaalien ideoiden luonteesta tuli tunnetuksi universaalien ongelmana.
Boëthius oli monella tapaa yleisnero, sillä hän kirjoitti edellä mainittujen aiheiden lisäksi tutkielmia yhtä hyvin esimerkiksi matematiikasta (muun muassa De Arithmetica) ja musiikista (mm. De Musica). Häntä on kiitetty myös teologisista tutkielmista, vaikka hänen kristillisen uskonsa todellinen syvyys on ollut kyseenalainen. Teologiaa käsittelivät muun muassa teokset Kolminaisuus (De trinitate) ja Eutykhestä vastaan (Liber contra Eutychen et Nestorium).
Kirjallisuutta

Boëthius, A. M. S.: Filosofian lohdutus.  ((De consolatione philosophiae.) Latinan kielestä suomentanut & selityksin varustanut Juhani Sarsila)  Tampereella:  Vastapaino, 2001.  ISBN 951-768-084-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boëthius Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teoksia

Boëthius: De consolatione philosophiae. Wikisource. (latinaksi)
Boëthius: De Arithmetica. Wikisource. (latinaksi)
Boëthius: De Musica. Wikisource. (latinaksi)
Boëthius: Filosofian lohdutus. Project Gutenberg. (englanniksi)
Boëthius: Teologiset tutkielmat ja Filosofian lohdutus. Project Gutenberg. (englanniksi) (latinaksi)
Boëthius: Kohtalosta, sallimuksesta ja onnesta (Filosofian lohdun 4. kirjan loppu). Suom. Juhani Sarsila. niin & näin 1/2001, 10–14.
Aiheesta muualla > Muuta

Marenbon, John: Anicius Manlius Severinus Boethius The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Turner, William: Boethius Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Sarsila, Juhani: Johdatusta Boethiuksen teokseen Filosofian lohtu ja sen 4. kirjaan. niin & näin 1/2001, 8–9.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Boëthius opettaa oppilaitaan. Initiaali Filosofian lohdutuksen italialaisesta käsikirjoituksesta vuodelta 1385.
Boëthius vangittuna. Filosofian lohdutuksen italialaisesta käsikirjoituksesta vuodelta 1385.
Dialectica, 1547.
Apocalyptica

| Apocalyptica |
| --- | --- |

 Apocalyptica With Full Force Summer Open Air -festivaalilla vuonna 2018.
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli  sinfoninen metalli   cello metal  kamarimusiikki
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Eicca Toppinen, sello   Paavo Lötjönen, sello   Perttu Kivilaakso, sello  
Entiset jäsenet:  Max Lilja   Antero Manninen   Mikko Sirén  
Levy-yhtiö:  20-20 Entertainment, 2006–   Universal Music Group, 1996–2005   Mercury Records, 1996–2000  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apocalyptica on helsinkiläinen metallimusiikkiyhtye, joka tuli tunnetuksi soittamalla Metallican kappaleita selloilla. Jo toisella albumilla oli kuitenkin myös yhtyeen omia kappaleita ja myöhemmin cover-kappaleiden osuus on vähentynyt. Yhtyeen musiikkia on kutsuttu muun muassa nimillä ”sello-rock” (kuten yhtye itse kutsuu tyyliään), sinfoninen metalli, neoklassinen metalli tai progressiivinen metalli. Yhtyeen albumeita on myyty maailmanlaajuisesti 4,5 miljoonaa kappaletta ja se on soittanut arviolta tuhat konserttia noin 50 maassa sekä esiintynyt lähes kaikilla suurimmilla festivaaleilla Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Cover-versiot

Apocalyptica on tehnyt cover-versioita muun muassa seuraavien yhtyeiden ja artistien kappaleista: Metallica, Sepultura, Pantera, Rammstein, Slayer, Faith No More, Black Sabbath ja David Bowie. Lisäksi he ovat levyttäneet Edvard Griegin klassisen musiikin sävellyksen Vuorenhaltijan salissa (englanninkieliseltä nimeltään In the Hall of the Mountain King), jolla heillä on ollut tapana lopettaa konserttinsa.
Yhtyeen musiikki muissa yhteyksissä

Omien albumeidensa lisäksi Apocalyptica on esiintynyt myös muiden yhtyeiden levyillä. Vuonna 1997 yhtye esiintyi Waltarin Space Avenue -albumin kahdella kappaleella. Vuonna 2005 yhtye teki alkusoiton Bullet for My Valentinen albumiin The Poison. Lisäksi yhtye on vieraillut muun muassa Sepulturan, Amon Amarthin, OOMPH!:n, Angelzoomin ja The Rasmuksen levyillä, sekä tehnyt remixin Rammsteinille kappaleesta "Benzin".
Yhtyeen musiikkia on esitetty myös elokuvissa, televisiosarjoissa ja peleissä. Kappale "Hope vol.2" voidaan kuulla vuoden 2001 elokuvassa Vidocq. Vuoden 2003 elokuvassa Pahat pojat käytettiin puolestaan kappaletta "Somewhere Around Nothing". Eicca Toppinen sävelsi alkuperäismusiikin vuonna 2007 ilmestyneeseen Musta jää -elokuvaan. Kappale I Don't Care kuullaan Smallville-televisiosarjan kahdeksannen tuotantokauden 16. jakson (Turbulence) lopussa. Yhtyeen musiikkia on kuultu myös NHL 09 ja Burnout:Revenge -peleissä. Lisäksi yhtyeen jäsenet Perttu Kivilaakso ja Mikko Sirén tekivät soundtrackin Zipper-Interactiven sotapeliin MAG, joka julkaistiin helmikuussa 2010.
Syyskuussa 2021 Apocalyptica julkaisi yhdessä The Rasmuksen kanssa tehdyn kappaleen ”Venomous Moon”.
Jäsenet > Nykyiset

Eicca Toppinen – sello (1993– )
Perttu Kivilaakso – sello (1995, 1999– )
Paavo Lötjönen – sello (1993– )
Jäsenet > Entiset

Max Lilja (1993–2002)
Antero Manninen (1993–1999)
Mikko Sirén – rummut (2005-2024)
Jäsenet > Vierailevat jäsenet

Gavin Rossdale – Bush (End Of Me)
Brent Smith – Shinedown (Not Strong Enough)
Lacey Sturm – ex-Flyleaf (Broken Pieces)
Joe Duplantier – Gojira (Bring Them To Light)
Max Cavalera – Soulfly, ex-Sepultura (Repressed)
Adam Gontier – Three Days Grace (I Don't Care)
Nina Hagen (Seemann)
Tomoyasu Hotei (Grace)
Marta Jandová – Die Happy (Wie Weit/How Far)
Mats Levén – Therion, Krux (SOS, I don't care)
Till Lindemann – Rammstein (Helden)
Dave Lombardo – Slayer (2010, Last Hope, Betrayal, Prologue, No Education, Somewhere Around Nothing, Resurrection, Cortége)
Emmanuelle Monet – Dolly (En Vie)
Sandra Nasić – Guano Apes (Path Vol.2)
Matthias Sayer – Farmer Boys (Hope Vol.2)
Cristina Scabbia – Lacuna Coil (SOS (Anything But Love))
Linda Sundblad – ex-Lambretta (Faraway Vol.2)
Corey Taylor – Stone Sour/Slipknot (I'm not Jesus)
Matthew Tuck – Bullet for My Valentine (Repressed)
Ville Valo – HIM ("Bittersweet")
Lauri Ylönen – The Rasmus (Life Burns!, Bittersweet)
Doug Robb – Hoobastank (Not Strong Enough)
Franky Perez (kaikki laulut Shadowmaker-albumilla)
Joakim Brodén – Sabaton (Live or Die)
Lzzy Hale – Halestorm (Talk to Me)
Simone Simons – Epica (Rise Again)
Paleface (Ei vaihtoehtoo)
Jacoby Shaddix – Papa Roach (White Room)
Elize Ryd – Amaranthe (What We're Up Against)
Jäsenet > Kiertuekokoonpanossa

Antero Manninen – sello (1996–1999, 2002–2008, 2018)
Toryn Green – laulut Amerikan kiertueilla 2008
Tony Kakko (Sonata Arctica) – laulut Suomessa ja Japanissa 2008 sekä 2009
Tipe Johnson (Leningrad Cowboys) – laulut 2009-2010
Franky Perez – laulut 2014-2016, 2022-
Diskografia > Albumit

Plays Metallica by Four Cellos (1996)
Inquisition Symphony (1998)
Cult (2000) *: 1. Path 2. Struggle 3. Romance 4. Pray 5. In Memoriam 6. Hyperventalation 7. Beyond Time 8. Hope 9. Kaamos 10. Coma 11. Hall Of The Mountain King 12. Until It Sleeps 13. Fight Fire With Fire
Cult Special Edition (2001)
Best of Apocalyptica (2002) (julkaistu vain Japanissa)
Reflections (2003) *: 1. Prologue (Apprehension) 2. No Education 3. Faraway 4. Somewhere Around Nothing 5. Drive 6. Cohkka 7. Conclusion 8. Resurrection 9. Heat 10. Cortège 11. Pandemonium 12. Toreador II 13. Epilogue (Relief)
Reflection Vinyl Edition (2003) (2 LP:tä)
Reflections revised (2003) (albumi + DVD)
Apocalyptica (2005)
Amplified – A Decade of Reinventing the Cello (2006)
Worlds Collide (2007)
7th Symphony (2010)
Wagner Reloaded (Live in Leipzig) (2013)
Shadowmaker (2015)
Cell-0 (2020)
Apocalyptica Plays Metallica Vol. 2 (2024)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen viralliset kotisivut (englanniksi)
Yhtyeen virallinen mobiiliblogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Apocalyptica Last.fm:ssä (englanniksi)
Apocalyptica Meteli.netissä
Apocalyptica Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Apocalyptica Discogsissa. (englanniksi)
YLE Elävä arkisto: Apocalyptica alussa (1996, 1998)
YLE Elävä arkisto: Studio B Live: Apocalyptica
Apocalyptica - Apocello.ru (venäjäksi)
Apofilyptica.net (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
| n k Apocalyptica |
| --- | --- |
 Eicca Toppinen  Paavo Lötjönen  Perttu Kivilaakso  Franky Perez   Max Lilja  Antero Manninen  Mikko Sirén 
Albumit:  Plays Metallica by Four Cellos  Inquisition Symphony  Cult  Reflections  Apocalyptica  Worlds Collide  7th Symphony  Wagner Reloaded (Live in Leipzig)  Shadowmaker  Cell-0  Apocalyptica Plays Metallica Vol. 2 
Kokoelmat:  Best of Apocalyptica  Amplified – A Decade of Reinventing the Cello 
DVD:t:  Live  The Life Burns Tour 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef 
Apocalyptica Wacken Open Air -festivaaleilla Saksassa vuonna 2005.
Apocalyptica esiintymässä Rammsteinin kanssa Milanossa 24. helmikuuta 2005.
Skopas

| Skopas> Σκόπας |
| --- | --- |
 Skopaan veistos Ateenan Kansallisessa arkeologisessa museossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 395 eaa. Paros
Kuollut: n. 350 eaa.
Taiteilija
Aktiivisena:  370–350 eaa.
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  klassinen kuvanveisto
Kuuluisimpia töitä:  Apollon Kitharoidos, Meleagros
Skopas (m.kreik. Σκόπας, lat. Scopas; n. 395–350 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Parokselta ja toimi noin vuosina 370–350 eaa.
Skopaan tunnetuimpia töitä ovat Apollon Kitharoidos ja Meleagros. Hän osallistui myös Halikarnassoksen mausoleumin koristeluun. Skopaan patsaille ovat tyypillisiä syvällä olevat silmät sekä lievästi raollaan oleva suu. Materiaalina hän käytti yksinomaan marmoria.
Elämä ja ura

Skopas oli kotoisin Parokselta, joka oli tuohon aikaan Ateenan vallan alla, ja hän vaikuttaa kuuluneen paroslaiseen taiteilijasukuun. Paljon myöhäisempi, ehkä noin 1. vuosisadalle eaa., ajoittuva piirtokirjoitus mainitsee Aristandroksen Skopas Paroslaisen pojan. Tiedetään myös, että toinen kuvanveistäjä nimeltään Aristandros Paroslainen eli peloponnesolaissodan aikaan 400-luvulla eaa. Tämä vanhempi Aristandros oli todennäköisesti Skopaan isä, ja nuoremmat Skopas ja Aristandros mahdollisesti saman suvun jäseniä vielä 1. vuosisadalla eaa.
Skopaan henkilöhistoriasta ei tiedetä paljoakaan. Hän vaikutti 300-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla. Skopas oli mukana uudelleenrakentamassa Athene Alean temppeliä, mikä pantiin alulle vuonna 394 eaa. heti vanhan temppelin palon jälkeen. Hän oli mukana tekemässä myös Halikarnassoksen mausoleumin veistoskoristeluja vuonna 350 eaa. Plinius vanhemman mukaan Skopas olisi osallistunut myös Efesoksen Artemiin temppelin rakentamiseen.
Plinius sijoitti Skopaan uran alun virheellisesti jo 90. olympiadin aikaan eli vuoteen 420 eaa. yhdessä muun muassa Polykleitoksen ja Myronin kanssa. Ajoitusvirhe on seurausta hänen käyttämästään tavasta muodostaa taiteilijaluetteloita. Joskus asiaa on selitetty sillä, että 400-luvulla eaa. olisi vaikuttanut toinen Skopas, Skopas Elisläinen, mutta tälle ei ole perusteita.
Näillä perusteilla Skopaan toiminta ajoittuu noin vuosille 395–350 eaa., tai jonkin verran aikaisemmaksi tai myöhemmäksi. Hän oli todennäköisesti hieman Praksitelesta vanhempi. Skopas ja Praksiteles olivat peloponnesolaissodan jälkeen kehittyneen myöhemmän ateenalaisen (attikalaisen) kuvanveistokoulukunnan merkittävimmät edustajat. Koulukunta voidaan erottaa Feidiaan varhaisemmasta attikalaisesta koulukunnasta.
Teokset

Skopas teki sekä arkkitehtuuria ja rakennusten koristeveistoksia että patsaita. Hän teki veistoksensa pääasiassa marmoriin, johon oli kotisaarellaan tottunut. Hänen mainitaan tehneen kuitenkin myös pronssitöitä.
Teokset > Arkkitehtuuri

Athene Alean temppeli
Skopas oli Pausaniaan mukaan Tegeassa sijainneen Athene Alean temppelin arkkitehti. Temppeli oli koko Peloponnesoksen suurin ja hienoin, ja yhdisteli doorilaista, joonialaista ja korinttilaista tyyliä. Skopas toimi sekä temppelin rakennus- että veistosohjelman valvojana, ja todennäköisesti teki sen veistokset tai ainakin monet niistä itse.
Temppelin itäpään päätykolmion veistoskoristelu esitti Kalydonin metsäkarjun ajoa. Sen keskellä oli metsäkarju itse, ja sen toisella puolella Atalante, Meleagros, Theseus, Telamon, Peleus, Polydeukes, Iolaos, Prothoos ja Kometes, ja toisella puolella Ankaios, Epokhos, Kastor, Amfiaraos, Hippothoos ja Peirithoos. Länsipään päätykolmiokoristelu esitti Telefoksen ja Akhilleuksen taistelua Kaikoksen tasangolla.
Efesoksen Artemiin temppeli
Plinius mainitsee Skopaan myös tuhopolton jälkeen uudelleenrakennetun Artemiin temppelin yhteydessä. Epäselvää tekstikohtaa on usein tulkittu niin, että Skopas olisi veistänyt ainakin yhden temppelin veistoskoristelluista pylväistä, joita oli 36. Toisaalta kohta on tulkittu myös niin, että Skopas olisi toiminut temppelin arkkitehtina. Yleensä arkkitehdiksi mainitaan Deinokrates, mutta työn suuruuden vuoksi niitä olisi periaatteessa voinut olla useampia. Myös Pausanias mainitsee Skopaan tehneen joitakin töitä Jooniassa.
Halikarnassoksen mausoleumi
Skopas veisti Halikarnassoksen mausoleumin itäsivun friisin. Muiden sivujen veistäjät olivat Bryaksis, Leokhares ja Timotheos (tai joidenkin lähteiden mukaan Praksiteles), jotka kaikki olivat ateenalaisia. Pliniuksen mukaan veistokset nähtiin antiikin aikana toinen toistaan hienompina. Friisin säilyneistä osista ei ole mahdollista päätellä, onko niissä jäljellä yhtään Skopaan työtä vai ei.
Teokset > Veistokset ja veistosryhmät

Afrodite-aiheet
Plinius mainitsee Skopaan tekemät Afroditen, Pothoksen ja Faithonin patsaat Samothrakella. Hän mainitsee myös alastoman Afrodite-patsaan, joka oli roomalaisella kaudella Brutus Callaicuksen rakennuttamassa temppelissä Roomassa.
Pausanias mainitsee Skopaan tekemän pronssiryhmän, joka esitti Afrodite Pandemosta ratsastamassa vuohella. Se oli Eliissä samassa temppelissä kuin Feidiaan kullasta ja norsunluusta tekemä Afrodite Urania. Megaran Afroditen temppelissä oli Skopaan tekemä marmorinen ryhmä, jossa olivat Eros, Himeros ja Pothos.
Apollon- ja Artemis-aiheet
Skopas teki Pytholaisen Apollonin patsaan, jossa jumala soittaa lyyraa. Augustus sijoitti sen roomalaisella kaudella Apollo Palatinuksen temppeliin kunnioittaakseen voittoaan Aktionin taistelussa. Siksi Plinius kutsuu veistosta Apollo Palatinukseksi, ja roomalaisissa rahoissa se esiintyy myös tällä nimellä sekä Apollo Actiuksen nimellä. Rahojen kuvitusten sekä Propertiuksen antaman kuvauksen perusteella veistos voidaan tunnistaa Apollon Kitharoidos -tyypin (Kitharaa soittava Apollon) alkuperäisveistokseksi. Skopaan nimiin laitettiin myös kaksi Artemiin patsasta. Toisen mainitsee Pausanias, toisen Lukianos.
Tunnetuin tähän ryhmään kuuluva veistos oli veistosryhmä, joka esitti Nioben lasten surmaa. Se oli Pliniuksen aikana Roomassa Apollo Sosianuksen temppelissä. Ei kuitenkaan tiedetty, oliko ryhmä Skopaan vai Praksiteleen tekemä.
Dionysos-aiheet
Skopaan on nähty olleen ensimmäinen, joka pyrki esittämään veistoksissa bakkhista ekstaasia. Plinius mainitsee Skopaan tekemän Dionysoksen patsaan. Muut kirjailijat mainitsevat hänen tekemänsä mainadin, jolla oli liehuvat hiukset.
Muut jumaluudet
Plinius laittoi Skopaan nimiin Hestian eli Vestan patsaan Serviliuksen puutarhoissa, Areen eli Marsin patsaan Brutus Callaicuksen rakennuttamassa Marsin temppelissä, sekä Athenen eli Minervan patsaan Knidoksessa. Muut kirjailijat mainitsevat seuraavat veistokset: Hermeen patsas; marmorinen Herakles Sikyonissa; parraton Asklepios ja Hygieia Gortyksessa; Hekate Argoksessa; sekä kaksi erinystä Ateenassa. Skopas teki myös Athenen patsaan, joka sijaitsi Apollon Ismenioksen temppelin sisäänkäynnillä Theban porttien ulkopuolella, vastaapäätä Feidiaan tekemää Hermestä. Nämä veistokset tunnettiin yhdessä nimellä Pronaoi.
Leuke-saaren Akhilleus
Skopaan tunnetuin teos oli veistosryhmä, joka esitti Akhilleusta ja merenjumaluuksia Leuken saarella. Siinä olivat kuvattuna Akhilleus, Poseidon ja Thetis; hippokampeilla, delfiineillä ja suurilla kaloilla ratsastavia nereidejä; sekä tritoneita ja erilaisia merihirvöitä. Roomalaisella ajalla ryhmä oli sijoitettu Neptunuksen temppeliin Roomassa lähellä Circus Flaminiusta.
Muut veistokset
Plinius mainitsee vielä Skopaan tekemän Kaneforoksen eli korinkantajaa esittäneen veistoksen, joka oli hänen aikanaan Asinius Pollion kokoelmissa. Plinius antaa myös ymmärtää, että Skopas olisi tehnyt filosofeja esittäneitä patsaita, mutta kohta on epäselvä, ja sen paikkansapitävyys on kyseenalaistettu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skopas Wikimedia Commonsissa
Merkittävimmät antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
| --- | --- |
Arkaainen kuvanveisto: Ageladas · Antenor · Aristion · Arkesilaos · Arkhermos · Athenis · Bathykles · Bupalos · Butades · Dameas Krotonlainen · Dipoinos · Endoios · Eukheiros · Kallon · Kanakhos vanhempi · Polymedes · Rhoikos · Skyllis · Smilis · Theodoros Argoslainen · Theodoros Samoslainen vanhempi · Theodoros Samoslainen nuorempi
Klassinen kuvanveisto: Agorakritos · Akestor · Aleksis · Alkamenes · Alypos · Anaksagoras · Androsthenes · Antifanes · Apellas · Apollodoros · Aristeides · Asopodoros · Athenodoros · Bryaksis · Daidalos · Dameas Kleitorilainen · Deinomenes · Deinon · Demetrios · Eufranor · Eukadmos · Euthykrates · Feidias · Feidias nuorempi · Fradmon · Frynon · Fyromakhos · Glaukias · Hegias · Kalamis · Kallimakhos · Kanakhos nuorempi · Kantharos · Kefisodotos vanhempi · Klearkhos · Kleoitas · Kleon · Kolotes · Ksenofon · Kresilas · Kritios · Leokhares · Lykios · Lysippos · Lysistratos · Mikon Ateenalainen · Myron · Naukydes · Nesiotes · Nikeratos · Nikodamos · Olympia-mestari · Onatas · Paionios · Pasiteles vanhempi · Patrokles · Periklytos · Polykleitos · Polykleitos nuorempi · Polykles · Praksias · Praksiteles · Ptolikhos Aiginalainen · Ptolikhos Korkyralainen · Pyrrhos · Pythagoras · Silanion · Simon · Skopas · Sostratos · Sthennis · Strongylion · Theokosmos · Thrasymedes · Timotheos
Hellenistinen kuvanveisto: Aetion · Agasias · Agasias · Agesandros · Aleksanteri Antiokialainen · Antigonos · Apollonios Tralleislainen · Arkesilaos · Arkhelaos · Boethos · Damofon · Doidalsas · Epigonos · Eubulides · Eunikos · Eutykhides · Herofon · Kefisodotos nuorempi · Khares · Koblanos · Ksenokrates · Menekrates · Mikon Syrakusalainen · Pasiteles nuorempi · Polykles · Pyromakhos · Sogonos · Stratonikos · Tauriskos · Thrason
Skopaan Meleagros, roomalainen kopio alkuperäisestä n. 340–330 eaa.
Ludovisin Ares, roomalainen kopio alkuperäisestä n. 320 eaa.
Apollon Kitharoidos, roomalainen kopio 100-luvulta jaa.
Kimmo Timonen

| Kimmo Timonen |
| --- | --- |
 Kimmo Timonen (nro 44) NHL-seura Philadelphia Flyersin paidassa vierasottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan lokakuussa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1975 (ikä 49) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kime
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2015
Seurat:  KalPa (SML, Mestis) Turun Palloseura (SML) Helsingin IFK (SML) Nashville Predators (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) HC Lugano (NLA) Brynäs IF (SEL)
NHL-varaus:  250. varaus, 1993 Los Angeles Kings
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Chicago Blackhawks | 2015  |
Kimmo Samuel Timonen (s. 18. maaliskuuta 1975 Kuopio) on pelaajauransa päättänyt suomalainen jääkiekkoilija, olympia- ja MM-mitalisti, kaksinkertainen Suomen mestari sekä Stanley Cup -voittaja. Timonen oli jääkiekossa pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi mittavan uran Pohjois-Amerikan NHL-liigassa, jossa hän pelasi 1 108 runkosarjaottelua tehopistein 117+454=571. Timosen pelillisinä vahvuuksina on pidetty hyvää peliälyä ja luistelutaitoa.
Timonen on eniten maaleja tehnyt suomalaispuolustaja NHL:ssä Teppo Nummisen ohella, mutta Timonen saavutti 117 maalia pelaamalla 264 ottelua Nummista vähemmän. Lisäksi hän on eniten ylivoimamaaleja ja ylivoimapisteitä NHL:ssä tehnyt suomalaispuolustaja 61 maalillaan ja 332 pisteellään. Kaikkien puolustajien ylivoimamaalitilastossa hän on sijalla 43 ja ylivoimapistetilastossa sijalla 21. Tosin suomalaistaustaisista pelaajista hänen edellään on kanadansuomalainen puolustaja Chris Pronger 83 ylivoimamaalillaan ja 374 ylivoimapisteellään.
Timonen pelasi ensimmäisen ottelunsa miesten tasolla kasvattajaseurassaan KalPassa kaudella 1991–1992. Vuonna 1994 hän siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän saavutti Suomen mestaruuden ja kaksi SM-hopeaa. Voitettuaan uransa toisen Suomen mestaruuden Helsingin IFK:ssa kaudella 1997–1998 Timonen siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja teki sopimuksen NHL-seura Nashville Predatorsin kanssa. Kahdeksan kauden ajan Nashvillea edustanut Timonen pelasi NHL:ssä myös seitsemän kauden ajan Philadelphia Flyersissa ja yhden kauden Chicago Blackhawksissa. Hän voitti NHL:n Stanley Cup -mestaruuden pelaajauransa viimeisellä kaudella Chicagossa keväällä 2015.
Maajoukkuetasolla Timonen pelasi kolmesti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, seitsemästi maailmanmestaruuskilpailuissa, viidesti olympialaisissa ja kahdesti maailmancupissa. Hän saavutti maajoukkueurallaan kolme aikuisten maailmanmestaruuskisojen mitalia sekä neljä olympiamitalia, ja toisen sijan vuoden 2004 maailmancupista.
KalPa jäädytti Timosen pelinumeron 44 3. joulukuuta 2016 seurahistorian neljäntenä pelaajana.
Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF nimesi Timosen IIHF:n Hall of Fameen helmikuussa 2020. Timonen on kunniagallerian 21. suomalainen.