stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Parjanne

| Yrjö Parjanne |
| --- | --- |
 Yrjö Parjanne professorin roolissa Mika Waltarin Yövieras-näytelmässä Kouvolan teatterissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1929 Valkeala
Kuollut: 30. toukokuuta 2013 (83 vuotta) Helsinki
Näyttelijä
Aktiivisena:  1960–2012
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Yrjö Parjanne (ent. Palmgren, 17. lokakuuta 1929 Valkeala – 30. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Parjanne tunnetaan erityisesti ministerinrooleistaan 1980-luvun Uuno Turhapuro -elokuvissa. Liikenneministeri Reino Reenpäätä hän näytteli elokuvissa Uuno Epsanjassa (1985) ja Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986) sekä ministeri Hujasta elokuvassa Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987). Tämän lisäksi hän näytteli eversti Kaarnaa elokuvassa Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984).
Auktoriteettisen katseen ja sotilaallisen ryhdin omannut Parjanne sai näytellä useita muitakin korkean upseerin rooleja eri elokuvissa, kuten Sujut (1974), Manillaköysi (1976), Pedon merkki (1981) ja Tuntematon sotilas (1985).
Hei kliffaa hei! (1985) oli Parjanteen ainoa Spede Pasasen tuottamista elokuvista, joka ei ollut Uuno-elokuva. Siinä hän näytteli Kari Franckin esittämän tyhmän perijäpojan Wilhelm von Stefanskjöldin isää iskulauseenaan useaan otteeseen Idioottipoikani.
Parjanne teki varsinaisen elämäntyönsä eri teattereissa, muun muassa Kouvolan Teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa, missä hän esitti Kalevalan Väinämöistä. Parjanne esiintyi myös lukuisissa televisiosarjoissa. Hän tuli tunnetuksi myös Knalli ja sateenvarjo -radio-ohjelmasta.
Yksityiselämä

Parjanteen puoliso oli Tyyne Elina Parjanne (o.s. Nora, 1927–2011)
Parjanne joutui Herttoniemen sairaalan vuodeosastolle sairauskohtauksen vuoksi joulukuussa 2012. Hän menehtyi sairauteen toukokuussa 2013.
Parjanne harrasti radioamatööritoimintaa. Hänen kutsumerkkinsä oli OH5PY.
Elokuva- ja televisioura

Sujut (1974) (TV)
Oi kallis kaupunki (1975) (TV)
Kaksi ruplan rahaa (1976) (TV)
Manillaköysi (1976) (TV)
Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet (1977)
Sodan ja rauhan miehet (1978) (TV-sarja)
Natalia (1979)
Sherlokit (1981) (TV-sarja)
Pedon merkki (1981)
Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)
Hei kliffaa hei (1985)
Uuno Epsanjassa (1985)
Tuntematon sotilas (1985)
Akallinen mies (1986)
Maailman paras (1986) (TV)
Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)
Painajainen (1989) (TV-sarja)
Ruusun aika (1991) (TV-sarja)
Konstan pylkkerö (1994) (TV-sarja)
Kotikatu (1995)
Samppanjaa ja vaahtokarkkeja (1995) (TV)
Pastoraali (1995)
Team Ahma (1998) (TV-sarja)
Loppu hyvin (1998) (TV)
Lähiöterroristi (1998)
Tuliportaat (1998)
Kaverille ei jätetä (1999) (TV-sarja)
Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna (2001) (TV-sarja)
Epäilyksen varjo (2001)
Valtapeliä elokuussa 1940 (2001) (TV)
Benner & Benner (2001) (TV-sarja)
Venny (2003) (TV-sarja)
Tikkurila-trilogia (2006) (TV-sarja)
Katso ihmistä (2008) (TV-sarja)
Kohtaamisia (2010)
Maailma on valmis (2012) (TV-sarja)
Kirjallisuutta

Purhonen, Hannu: Yrjö Parjanteen kanssa - Kuultua ja kerrottua (2009)
Vikström
Muita merkityksiä

Wikströmin linja-autoliikenne (ent. Wikström & Degerlund), raaseporilainen linja-autoliikennöitsijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Baskit

Baskit (baskiksi euskaldunak, esp. vascos, ransk. Les Basques) ovat Biskajanlahden pohjukan Baskimaassa Espanjan ja Ranskan rajan molemmin puolin asuva kansa. Baskit puhuvat baskin kieltä, jolla ei ole tunnettuja sukulaiskieliä.
Baskit ovat historiansa aikana onnistuneet säilyttämään aina jonkinlaisen itsehallinnon useista valloitusyrityksistä huolimatta. Keskiajalla baskit tunnettiin Euroopan johtavina laivanrakentajina, merimiehinä ja kalastajina. Francon Espanjassa 1930-luvulta 1970-luvulle baskit kärsivät sorrosta, mutta sen jälkeen heidän autonomiansa on jälleen vahvistunut.
Espanjassa asui 1900-luvun lopulla noin 850 000 etnistä baskia ja Ranskassa 130 000. Sen lisäksi muualla maailmassa, etenkin Etelä-Amerikassa ja Yhdysvalloissa, asuu omissa yhteisöissään ehkä jopa 170 000 baskia.
Asuinalue

Baskien aluetta kutsutaan Baskimaaksi. Espanjan baskimaa on autonominen alue, johon kuuluvat Álava, Guipúzcoa ja Vizcaya. Joitain baskeja asuu myös Navarrassa. Ranskan Pohjoinen Baskimaa sijaitsee Pyrénées-Atlantiquesin departementissa.
Baskimaa on mäkistä ja vuoristoista, melko karua aluetta, jota solat ja jokilaaksot halkovat.
Historia > Alkuperä

Geenitutkimusten mukaan baskit periytyvät Pyreneiden niemimaan varhaisten maanviljelijöiden ja heitä varhaisempien metsästäjä-keräilijöiden jälkeläisistä, jotka elivät sen jälkeen muista kansoista eristyksissä tuhansia vuosia. Baskien geeniperimään eivät vaikuttaneet esimerkiksi pronssiajan vaellukset, joiden aikana Itä-Euroopan aroilta muuhun Eurooppaan tuotiin indoeurooppalaiset kielet, eikä 700-luvulla tapahtunut Pohjois-Afrikan arabien ja berberien invaasio Pyreneitten niemimaalle, sillä se ei koskaan ulottunut nykyiseen Baskimaahan asti.
Historia > Varhainen historia

Baskien varhaishistoriasta ei ole selvyyttä. Roomalaiset kirjoittajat mainitsivat vaskoonien heimosta (vascones) nykyisen Navarran alueella. Roomalaiset valloittivat baskien alueet 100-luvulla eaa. mutta eivät vaatineet heiltä veroja,  asepalvelusta tai roomalaisen lain noudattamista. Baskien ja roomalaisten välit olivat rauhaisat ajanlaskun alusta Rooman valtakunnan loppuun asti. Baskit omaksuivat roomalaisilta viinirypäleiden ja oliivien viljelyn sekä hyödynsivät roomalaisia teitä kaupankäynnissään. Baskien palkkasoturiyksikkö taisteli Rooman joukoissa Britanniassa puolustaen esimerkiksi Hadrianuksen vallia.
Roomalaisten vallan päätyttyä baskien tiedetään puolustaneen maataan visigootteja, frankkeja, normanneja ja maureja vastaan. Vuonna 778 baskit löivät Kaarle Suuren armeijan jälkijoukot Roncesvallesin taistelussa.
Historia > Kalastuksen ja laivanrakennuksen aika

Baskit olivat Euroopan tärkeimpiä valaanlihan tuottajia jo varhaiskeskiajalta lähtien. Aluksi baskit myivät rantaan ajautuneiden valaiden lihaa, mutta 600-luvulla he alkoivat metsästää Biskajanlahden valaita pienillä veneillä. Viikingeiltä baskit oppivat rakentamaan kestävämpiä veneitä, joilla he matkasivat subarktisille vesille aina Newfoundlandin rannikolle asti turskan- ja valaanpyyntiin. On mahdollista, että baskit kävivät aina Pohjois-Amerikassa asti, mutta mahdollisesta käynnistä ei ole löydetty fyysisiä todisteita. Laivanrakennustaitonsa kehityksen myötä baskeista tuli Euroopan johtavia kalakauppiaita ja laivanrakentajia, joiden aluksia kaikki maanosan merivallat käyttivät. Jo 1400-luvulla monet pienet baskikylät rakensivat telakoillaan kalastusaluksia, kauppalaivoja ja sotalaivoja.
Suurilla löytöretkillä käytettiin baskien rakentamia laivoja ja baskimiehistöjä, ja baskit olivat näkyvästi konkistadorien mukana Uuden maailman valloituksessa. Kolumbuksen Santa María oli luultavasti baskien rakentama, ja Kolumbuksen laivojen miehistöön kuului paljon baskeja. Baskeja oli myös laivankapteeneina ja tutkimusmatkailijoina, ja esimerkiksi Fernão de Magalhãesin maailmanympäripurjehduksen toi vuonna 1522 päätökseen baski Juan Sebastián Elcano.
Historia > Navarran kuningaskunta

Baskien ainoa kuningaskunta, Navarran kuningaskunta syntyi vuonna 818, ja baskien alueet oli liitetty siihen 900-lukuun mennessä.  Navarrasta tuli 1000-luvulla Pohjois-Espanjan vahvin kuningaskunta ja se laajensi alueitaan. Sen jälkeen se heikkeni, ja vuodesta 1234 alkaen sitä hallitsi ranskalainen Champagnen kuningassuku. Kuningaskunta kesti vuoteen 1512, jolloin Ferdinand Katolilainen valloitti sen. Pyreneiden pohjoispuolelle paenneet Navarren monarkit perustivat sinne vielä oman kuningaskuntansa. Vaikka Alavan, Biskajan ja Guipuzcoan provinssit oli yhdistetty Kastiliaan ja Aragoniaan, baskeilla oli yhä laaja autonomia ja etuoikeuksia kaupassa, verotuksessa ja asepalveluksessa.
Historia > 1500-luvulta 1800-luvulle

Baskien perinteinen laki fueros (ransk. fors) määritteli keskiajalta lähtien baskien kansankokouksien säännöt ja perimyssäännöt. Laki oli keskiaikaiseksi laiksi melko edistynyt, sillä se esimerkiksi kielsi kidutuksen, suojeli kansalaisia viranomaisten mielivaltaisuudelta ja antoi naisille suhteellisen tasa-arvoisen aseman esimerkiksi perimysasioissa. Espanja salli baskien noudattaa omia lakejaan aina 1800-luvulle asti.
Utrechtin sopimus 1713 vei baskeilta kalastusoikeudet Kanadan rannikolla, ja baskit joutuivat tyytymään Biskajanlahden hupeneviin valaansaaliisiin.
Baskit olivat merkittävässä osassa 1700-luvun kaakaokaupassa, sillä baskisatamilla oli vapaasatamien asema. Kaakaokaupan myötä baskien talous nousi kukoistukseen, Atlantin yli tapahtuva kauppa laajeni ja laivanrakennus kasvoi voimakkaasti.
Baskit tukivat 1830-luvulla karlistien epäonnistunutta kapinaa ensimmäisessä karlistisodassa ja sotivat siinä myös toisiaan vastaan. Karlistien hävittyä sodan baskien autonomiaa vähennettiin ja baskit joutuivat maksamaan tullia Espanjalle. Kolmannen karlistisodan jälkeen 1876 baskien viimeisetkin omat lait lakkautettiin, ja baskit joutuivat nyt maksamaan veroja Espanjalle ja palvelemaan sen armeijassa.
Baskimaakunta Biskajasta tuli 1800-luvulla yksi maailman johtavia raudan ja teräksen tuottajia, minkä seurauksena monet baskisuvut rikastuivat. Baskit olivat edelläkävijöitä myös Espanjan modernissa pankkitoiminnassa.
Historia > Siirtolaisuus

Baskeja on muuttanut siirtolaisiksi etenkin Latinalaiseen Amerikkaan. Ensimmäinen siirtolaisaalto tapahtui espanjalaisten Amerikan kolonisoimisen yhteydessä 1500-luvulta 1700-luvulle. Toinen siirtolaisaalto oli 1800-luvulla, kun jotkut köyhtyneet baskit lähtivät etsimään töitä etenkin Argentiinasta ja Uruguaysta, ja toiset lähtivät Pyreneiden niemimaan sotaa ja karlistien sotia pakoon. Kolmas aalto oli pakolaisia Espanjan sisällissodasta 1930-luvulla, ja neljäs aalto oli Francon diktatuuria pakenevia ja ETA:n kannattajia 1970-luvulla.
Kulttuuri > Kieli

Baskin kieli on isolaatti eikä kuulu indoeurooppalaisiin kieliin. Siihen viitataan toisinaan Euroopan "vanhimpana" kielenä, mutta tieteellisessä mielessä ilmaisu on harhaanjohtava, sillä kielten ikiä ei voida vertailla keskenään. Kun puhutaan baskista Euroopan vanhimpana kielenä, tarkoitetaankin pikemminkin sitä, että se on pisimpään Länsi-Euroopassa yhtämittaisesti puhuttu kieli, sillä sitä tai sen suoraa esimuotoa puhuttiin suunnilleen sen nykyisillä puhuma-alueilla ja niitten ympäristössä ilmeisesti jo ennen kuin indoeurooppalaiset kielet, joihin kaikki Länsi-Euroopan nykykielet baskia lukuun ottamatta kuuluvat, levisivät idästä syrjäyttäen kaikki muut alueella aiemmin puhutut kielet paitsi baskin.
Baskin kielen käyttö oli pitkään vähenemään päin, ja se säilyi etupäässä syrjäisillä vuoristoseuduilla. Kielen virallistamisen ja muun muassa baskinkielisen koululaitoksen ansiosta kieli on kuitenkin viime vuosikymmeninä alkanut saada uudelleen jalansijaa myös kaupungeissa ja alueilla, joilta se ehti aiemmin hävitä. Kaikki baskit puhuvat nykyisin toisena tai ensimmäisenä kielenään espanjaa tai ranskaa.
Vaikka baskin kielessä onkin lainasanoja, kieli on muuttunut hyvin hitaasti. Baski on agglutinatiivinen kieli, jonka erityispiirteitä ovat esimerkiksi hyvin monimutkainen verbirakenne, prepositioiden ja artikkelien puuttuminen, suffiksien paljous sekä rikas luonnonilmiöitä kuvaava sanasto.
Kulttuuri > Elinkeinot

Baskimaassa on suuret rautamalmiesiintymät, mikä vaikutti aikoinaan teollisuuden syntyyn, etenkin laivanrakennusteollisuuden.
Merikalastus on aina ollut baskeille tärkeä elinkeino. Biskajanlahdelta on kalastettu valaanlihaa jo keskiajalta lähtien ja arktisilta vesiltä turskaa. Baskien perinteisiä elinkeinoja ovat myös karjankasvatus, lampaankasvatus ja omenanviljely. Baskeilla on omat perinteiset nauta-, sika- ja lammasrotunsa. Itxassoussa viljellään baskien omaa mustaa kirsikkaa, josta käytetään sadonkorjuun jälkeen kesäkuussa perinteisten kakkujen täytteenä.
Francon aikana 1900-luvulla monet baskit harjoittivat salakuljetusta.
Kulttuuri > Tavat

Baskien maatilat muodostavat usein löyhiä kyliä. Maatila periytyi entisaikoina kokonaisuudessaan isältä yhdelle perilliselle, mikä muodosti baskikulttuurin perustan ja lujitti tilan asukkaiden verisiteitä. Baskin identiteetissä on yhä tärkeää klaanin taloon (etxea) kuuluminen. Baskiklaanien taloilla oli omat nimensä, ja nykyisinkin baskit voivat esitellä itsensä toiselle baskille sukunimensä sijaan klaaninsa vanhan talon nimellä.
Baskimiehet käyttävät usein villaista tummansinistä baskeria.
Pelota-pallopeli keksittiin ranskalaisessa baskikaupunki St.-Pée-sur-Nivellessä. Baskit olivat ensimmäisiä eurooppalaisia, jotka alkoivat käyttää Amerikasta omaksuttua kumipalloa. Baskit harrastavat yhä monenlaisia keskiajalta peräisin olevia perinteisiä urheilulajejaan (herri kirolak), jotka perustuvat maalaisten töihin. Baskihallinto on virallisesti määritellyt 18 tällaista lajia baskien maalaisurheilulajeiksi. Lajeja ovat esimerkiksi halonhakkuu, sahaaminen sekä kivenlohkareiden ja muiden raskaiden esineiden nostelu. Kilpailujen yhteydessä harrastetaan vedonlyöntiä.
Baskien perinteinen kulttuuri, tavat ja kieli ovat hiipuneet Baskimaan kaupungistumisen ja teollistumisen myötä. Maaseudun väestö on vähentynyt monien baskien muutettua Ranskaan ja Amerikkaan.
Baskit ovat syvän uskonnollisia ja peittelemättömän kansallismielisiä.
Kulttuuri > Uskonto

Ennen kristinuskoon kääntymistään baskit palvoivat Aurinkoa ja Kuuta sekä luonnonhenkiä. Baskit käännytettiin kristinuskoon 900-luvulla, ja he ovat nykyisin hartaita katolisia. Heidän kansantaruissaan on kuitenkin säilynyt kristinuskon aikaa edeltäneitä animistisia piirteitä.
Kulttuuri > Symbolit

Baskien symboleja ovat baskien lippu ikurriña, joka suunniteltiin vuonna 1894 ja tuli 1900-luvulla koko Baskimaan symboliksi; Gernikan puu, tammi Gernikassa, joka edustaa baskien perinteisiä vapauksia; baskiristi lauburu, ikivanha symboli, joka edusti aurinkoa baskien mytologiassa; eguzkilore-symboli, joka kuvaa villikaktuksen kuivattua kukkaa ja karkottaa pahat henget ja muut vaarat; argizaiola, lautaan kiinnitetty kynttilä, jossa palaa kodin pyhä tuli; ja makila, kävelykeppi, joka symboloi nykyisin voimaa ja kunnioitusta, ja jota baskijohtajat käyttävät valtansa symbolina.
Fysiologia

Baskien veriryhmät ovat yleisyysjärjestyksessä O, A ja B. Veriryhmä O on yli puolella baskeista, mikä on enemmän kuin millään toisella kansalla. Myös Rh-negatiivinen veri on heillä maailman yleisintä. Veriryhmä O Rh− on 27 prosentilla baskeista. Rh-negatiivinen veri aiheuttaa kohtukuolemia, minkä on arveltu saattavan olleen syynä baskien suhteelliseen pieneen lukumäärään.
Baskien tyypillisiä fysiologisia piirteitä ovat pitkä ja suora nenä, paksut kulmakarvat, vahva leuka ja pitkät korvalehdet.
Tunnettuja baskeja

baskinationalisti Sabino Arana
tutkimusmatkailija Juan Sebastián Elcano
maantiekilpapyöräilijä Miguel Indurain
filosofi ja kirjailija Miguel de Unamuno
filosofi Joxe Azurmendi
viulisti Pablo de Sarasate
kuvanveistäjä Eduardo Chillida
kuvanveistäjä Jorge Oteiza
kirjailija Joseba Sarrionandia
kirjailija Txillardegi
kirjailija Alaine Agirre
jesuiittojen perustaja Ignatius Loyola
kirjailija Bernardo Atxaga
säveltäjä Maurice Ravelin äiti oli baski
valokuvauksen keksijä Louis Daguerre oli ranskalainen mutta baskisukua
jalkapalloilija Gaizka Mendieta
jalkapalloilija Xabi Alonso
jalkapalloilija Mikel Arteta
jalkapalloilija Didier Deschamps
jalkapalloilija Bixente Lizarazu
jalkapalloilija César Azpilicueta
Espanjan pääsarjassa pelaavan jalkapalloseura Athletic Bilbaon pelaajisto koostuu pelkästään baskeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baskit Wikimedia Commonsissa
"Olen Baski, en ranskalainen enkä espanjalainen!", Seura, 22.06.1938, nro 25, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Baskimaan kartta.
Baskivalaanpyytäjien vene kuvattuna Biarritzin vaakunassa.
Baskien kansantanssia.
Baskiristi kiveen kaiverrettuna.
Italian ympäriajo 2009

Italian ympäriajo 2009 oli järjestyksessään 92. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se käytiin sata vuotta ensimmäisen Italian ympäriajon jälkeen. Kilpailu alkoi 9. toukokuuta Venetsiasta ja päättyi 31. toukokuuta Roomaan. Yksi kilpailun etapeista päättyi Vesuviukselle.
Denis Menšov voitti kokonaiskilpailun 41 sekunnin erolla Danilo Di Lucaan, Franco Pellizotti sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Di Luca ja mäkikirikilpailun Stefano Garzelli.
Joukkueet

Kilpailuun kutsuttiin 22 joukkuetta, joista 15 oli UCI ProTour -joukkueita ja seitsemän UCI Continental Circuits -tason joukkueita. ProTour -talleista Cofidis ja Française des Jeux jäivät pois omasta tahdostaan, Euskaltel-Euskadia ei kutsuttu mukaan.
ProTour-tallit : Ag2r-La Mondiale, Astana Team, Bbox Bouygues Télécom, Caisse d'Epargne, Team Columbia-High Road, Fuji - Servetto, Team Garmin-Slipstream, Katjuša, Lampre-N.G.C., Liquigas, Team Milram, Quick·Step - Innergetic, Rabobank, Team Saxo Bank, Silence-Lotto
UCI Contenantal Circuits -tallit: Acqua & Sapone-Caffè Mokambo, Barloworld, Cervélo TestTeam, ISD, LPR Brakes Farnese Vini, Serramenti PVC Diquigiovanni-Androni Giocattoli, Xacobeo Galicia.
Ennakkoasetelmat

Edellisvuoden voittaja Alberto Contador ei ollut mukana Astana-tallin joukkueessa, johon kuului sen sijaan seitsenkertainen Ranskan ympäriajon voittaja Lance Armstrong, joka osallistui ensimmäisen kerran Italian ympäriajoon. Kilpailun aiemmista voittajista mukana olivat Danilo Di Luca, Ivan Basso, Damiano Cunego, Gilberto Simoni ja Stefano Garzelli. Mukana olivat myös muun muassa Denis Menšov, Levi Leipheimer, Christian Vande Velde, Carlos Sastre ja Franco Pellizotti.
Kirimiehistä mukana olivat muun muassa Alessandro Petacchi, Mark Cavendish ja Allan Davis.
Etapit

| Etappi | Päivä | Lähtö- ja maalipaikka | Pituus | Etapin tyyppi | Etapin tyyppi |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9. toukokuuta | Lido | 20,5 km |  | joukkueaika-ajo |  |  |
| 2 | 10. toukokuuta | Jesolo – Trieste | 156 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 3 | 11. toukokuuta | Grado – Valdobbiadene | 198 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 4 | 12. toukokuuta | Padova – San Martino di Castrozza | 162 km |  | vuorietappi |  |  |
| 5 | 13. toukokuuta | San Martino di Castrozza – Kastelruth | 125 km |  | vuorietappi |  |  |
| 6 | 14. toukokuuta | Brixen –  Mayrhofen | 248 km |  | keskivaikea etappi |  |  |
| 7 | 15. toukokuuta |  Innsbruck – Chiavenna | 244 km |  | keskivaikea etappi |  |  |
| 8 | 16. toukokuuta | Morbegno – Bergamo | 209 km |  | keskivaikea etappi |  |  |
| 9 | 17. toukokuuta | Milano kierrosajo | 165 km |  | tasamaaetappi |  |  |
|  | 18. toukokuuta | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä |
| 10 | 19. toukokuuta | Cuneo – Pinerolo | 262 km |  | vuorietappi |  |  |
| 11 | 20. toukokuuta | Torino – Arenzano | 214 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 12 | 21. toukokuuta | Sestri Levante – Riomaggiore | 60,6 km |  | henkilökohtainen aika-ajo |  |  |
| 13 | 22. toukokuuta | Camaiore – Firenze | 176 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 14 | 23. toukokuuta | Campi Bisenzio – Bologna | 172 km |  | vuorietappi |  |  |
| 15 | 24. toukokuuta | Forlì – Faenza | 161 km |  | vuorietappi |  |  |
| 16 | 25. toukokuuta | Pergola – Cagli | 237 km |  | vuorietappi |  |  |
|  | 26. toukokuuta | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä |
| 17 | 27. toukokuuta | Chieti – Blockhaus | 83 km |  | vuorietappi |  |  |
| 18 | 28. toukokuuta | Sulmona – Benevento | 182 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 19 | 29. toukokuuta | Avellino – Vesuvius | 164 km |  | vuorietappi |  |  |
| 20 | 30. toukokuuta | Napoli – Anagni | 203 km |  | tasamaaetappi |  |  |
| 21 | 31. toukokuuta | Rooma | 14,4 km |  | henkilökohtainen aika-ajo |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi) (italiaksi)
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
Viron ja Venäjän rajasopimus

Viron ja Venäjän rajasopimukset.
Viron ja Venäjän rajasopimus (maa- ja vesirajasopimukset) allekirjoitettiin valtioiden välillä 18. toukokuuta 2005 Moskovassa. Venäjän ulkoasiainministeri Sergei Lavrov ilmoitti Viron ulkoasiainministeri Urmas Paetille, että Venäjä ratifioi sopimuksen Viron jälkeen.
Sopimuksen piti vahvistaa Viron ja Venäjän välinen raja. Sopimuksen mukaan osapuolet luopuvat 128,6 hehtaarista maata ja 11,4 neliökilometristä vesialuetta vaihtamalla kummankin osapuolen tahdon mukaisesti. Venäjä ja Viro saavuttivat sopimuksesta periaatteellisen yksimielisyyden marraskuussa 1996. Sopimusehdotukseen oli tehty vähäisiä muutoksia maaliskuuhun 1999 mennessä. Tammikuussa 2005 Viron hallitus ilmoitti hyväksyvänsä sopimuksen ja olevansa valmis allekirjoittamaan sen.
Sopimuksen yksityiskohtia

Maarajasopimuksen mukaan Venäjä luovutti Virolle 115,5 hehtaaria maata, jonka poikki kulkee virolainen tie. Tämän vastineeksi Viro luovutti Venäjälle 68,9 hehtaaria metsäistä aluetta Meremäen piirissä ja 33,9 hehtaaria maata Värskan piirissä. Vesialuesopimuksen mukaan kumpikin osapuoli saa käyttää omaa puoltaan Peipsijärvestä. Venäjä saa pääsyn järveltä Narvanjoelle, ja Viro saa osia Piirissaaren lähistöllä olevasta vesialueesta.
Viron ja Venäjän välisen rajan kokonaispituudeksi tuli 460,6 kilometriä, mistä maarajaa on 138 kilometriä.
Erot Tarton rauhansopimukseen

Viron vapaussodan jälkeen solmitussa Tarton rauhansopimuksessa Viroon kuuluivat sen nykyisten alueiden lisäksi niin sanottu Viron Inkeri Narvajoen itäpuolelta ja Petserimaa, Setumaan Venäjän-puoleinen osa.
Vuoden 2014 rajasopimus

Venäjä ja Viro solmivat rajasopimuksen 17. helmikuuta 2014. Sen avulla pyrittiin estämään rajaloukkaukset ja laittomat rajanylitykset. Kumpikaan maa ei kuitenkaan ole ratifioinut sitä. Syyskuussa 2015 Viro aloitti 110 kilometrin pituisen raja-aidan rakentamisen Venäjän vastaiselle rajalleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viron ja Venäjän rajasopimus Wikimedia Commonsissa
Juhani Kaskeala

| Pauli Juhani Kaskeala |
| --- | --- |
 Puolustusvoimain komentaja Juhani Kaskeala 2001.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1946 (ikä 78) Kuopio
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  amiraali
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1965–2009
Komentajuudet:  Ohjuslaivue 1989–1991 Turun ja Porin sotilaslääni 1997–1998 Suomen puolustusvoimat 2001–2009
Sotilasarvo:  Amiraali
Kunniamerkit:  SVR suurr., VR suurr.miekk  Legion of Merit (USA)
Pauli Juhani Kaskeala (s. 26. heinäkuuta 1946 Kuopio) on eläkkeellä oleva suomalainen amiraali. Hän toimi Suomen puolustusvoimain komentajana 4. kesäkuuta 2001 – 31. heinäkuuta 2009.
Kaskealan komentaja-aikana Suomen puolustusvoimat kansainvälistyi ja tiivisti yhteistyötä Naton kanssa. Suomi osallistui rauhanturvaoperaatioihin muun muassa Afganistanissa ja Tšadissa. Venäjä alkoi varustautua uudelleen, ja Baltian maat liittyivät Natoon 2004.
Kaskeala on naimisissa fysioterapeutti Reija Maarit Kaskealan kanssa ja heillä on kaksi lasta.