stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Constellation-ohjelma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Constellation-ohjelma Wikimedia Commonsissa
Official Constellation NASA Web Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Official Orion NASA Web Site
Official Ares Web Site (Arkistoitu – Internet Archive)
A Visual History of Project Constellation
Näillä raketeilla Nasa palaa Kuuhun: kuvaraportissa testit ja suunnitelmat (Arkistoitu – Internet Archive) – Tekniikka&Talous
Project Constellation
| --- | --- |
Sub-orbitaalit testilennot: Ares I-X
Laitteet:  Orion  Ares Ares I  Ares IV  Ares V  Earth Departure Stage  Altair  J-2X  RS-68 
Laukaisualustat:  Kennedy Space Center  LC-39A/B
Espanjan siirtyminen demokratiaan

Espanjan siirtyminen demokratiaan tapahtui vuoden 1977 vapaissa parlamenttivaaleissa. Maan diktaattori Francisco Franco kuoli vuonna 1975 ja Francon seuraajaksi valittu kuningas Juan Carlos I johti maan vähittäisesti ja rauhanomaisesti kohti demokratiaa.
Francon kauden loppuvuodet

Espanjassa oli 1970-luvun alussa voimakkaita jännitteitä. Francon hallitus pyrki tukahduttamaan työläisten lakkoilun ja alueelliset separatistiset liikkeet. Valtion joustamaton asenne kärjisti riitoja. Esimerkiksi lakko tulkittiin rikoslain tarkoittamaksi valtionvastaiseksi rikokseksi. Itsehallintoa tavoitelleet alueet Baskimaa ja Katalonia olivat Francon mielestä petollisia maakuntia. Vuoden 1973 öljykriisi aiheutti Espanjassa taloudellisen laskukauden, joka kärjisti yhteiskunnan ristiriitoja entisestään. Francon tarkoituksena oli nostaa seuraajakseen amiraali Luis Carrero Blanco, josta tuli maan pääministeri kesäkuussa 1973. Blanco murhattiin saman vuoden joulukuussa Madridissa, ja hänen tilalleen nimitetty Carlos Arias Navarro oli Francon kauden ensimmäinen siviilipääministeri.
Navarro pyrki edeltäjäänsä maltillisempaan linjaan, joskin Francon falangistit vaativat häneltä tiukan linjan jatkamista. Paineet kasvoivat, kun naapurimaa Portugali siirtyi demokratiaan huhtikuun 1974 neilikkavallankumouksessa ja samaan aikaan Franco oli verenkiertohäiriöiden takia kykenemätön työhönsä. Diktaattorin viransijaisena toimi prinssi Juan Carlos. Pääministeri Navarro pyrki kukistamaan separatistiliikkeitä muun muassa Bilbaon piispaan kohdistetuilla kurinpitotoimilla ja katalonialaisen anarkistin kuolemantuomion toimeenpanolla. Kun Franco piti televisiopuheen joulukuussa 1974, kansa saattoi päätellä tämän olevan jo huonossa kunnossa. Diktatuurin loppua ounasteltiin.
Kuningas lähtee uudistusten tielle

Francon kuoltua Juan Carlos kruunattiin Espanjan kuninkaaksi marraskuussa 1975. Falangistit pyrkivät korostamaan, että kyse on uudesta francolaisesta monarkiasta, mutta uusi kuningas katsoi perivänsä vallan 1900-luvun alkupuolelle saakka hallinneelta Bourbonin hallitsijasuvulta. Varovaiset neuvonantajat halusivat kuninkaan pysyvän päivänpolitiikan ulkopuolella, mutta Juan Carlos ei suostunut siihen. Hän ei kuitenkaan voinut rientää suin päin demokratiaan, koska maan hallintokoneisto oli pidettävä toimivana. Hän käytti hyväkseen olemassa olevien lakien tulkinnanvaraisuutta ja hallintokoneistossa esiintyvää uudistushalua. Maan eri poliittiset suuntaukset pyrittiin saamaan yhteiseen ponnistukseen järjestelmän uudistamiseksi, ja se onnistuikin lukuun ottamatta ”bunkkeriksi” (búnker) nimitettyä francolaista ryhmittymää. Pääministeri Navarro erotettiin kesällä 1976 ja hänen tilalleen valittiin oikeustieteilijä Adolfo Suárez.
Poliittiset uudistukset ja uusi perustuslaki

Marraskuussa 1976 Espanjan francolaiset valtiopäivät hyväksyivät lain poliittisista uudistuksista, joka samalla tarkoitti, että valtiopäivät hajottivat itse itsensä. Uudistus alistettiin kansanäänestykseen, jossa ne hyväksyttiin. Pian sen jälkeen laillistettiin Espanjan sosialistinen työväenpuolue PSOE. Uudistustyö oli kuitenkin vaarassa sortua, sillä vuonna 1977 tapahtui lukuisia poliittisia murhia ja kidnappauksia sekä Baskien separatistijärjestö ETA:n pommi-iskuja. Kuningas päätti, että vapaat vaalit järjestetään kesäkuussa 1977.
Vaaleissa valittu perustuslakia säätävä cortes työskenteli 16 kuukautta luodakseen pohjan maan monipuoluejärjestelmäksi. Siinä säädettiin, että Espanja on parlamentaarinen monarkia. Ehdotus hyväksyttiin kansanäänestyksessä joulukuussa 1978 ja sen tunnetaan vuoden 1978 perustuslakina.
Vuoden 1977 vaalit

Kesäkuun 1977 vaaleissa oli 23 miljoonaa äänioikeutettua, joista 80 prosenttia käytti oikeuttaan. Kaksi puoluetta nousi muita suuremmiksi: keskustaoikeistolainen Demokraattisen keskustan unioni UCD ja keskustavasemmistolainen PSOE. Kommunistipuolueen ennakoitua pienempi äänisaalis (9,5 %) on tulkittu äänestäjien haluksi välttää äärimmäisyyksiä, ja lisäksi Espanjan sisällissota oli synnyttänyt epäluottamusta kommunisteja kohtaan. Alueelliset Katalonian ja Baskimaan puolueen menestyivät hyvin. Erillistä "kirkkopuoluetta" ei muodostunut, mikä osaltaan johtui piispojen neuvoston päätöksestä, ettei yksikään puolue voinut väittää edustavansa kirkkoa. Adolfo Suárezista tuli maan ensimmäinen demokraattisesti valittu pääministeri.
Talouden tehostaminen

Kansallisen sovinnon yhtenä osana oli puolueiden tekemä niin sanottu Moncloa-sopimus, joka solmittiin marraskuussa 1977. Sen mukaan maan taloutta lähdettiin kohentamaan vähentämällä hallintokoneistoa, hillitsemällä inflaatiota ja vähentämällä kauppataseen vajetta. Suurista palkankorotuksista pidättäydyttiin. Katalonialle palautettiin autonomia. Samaan aikaan tehty yleinen armahdus salli monien Francon valtaa vastustaneiden tasavaltalaisten palata kotimaahansa. Haasteellisina säilyivät vanhoillisten francolaisten ja baskien tyytymättömyys.
Vallankaappausyritys

Everstiluutnantti Antonio Tejero de Molina yritti helmikuussa 1981 tehdä sotilasvallankaappauksen. Sen tarkoituksena oli palauttaa francolainen diktatuuri. Kapinalliset tunkeutuivat Espanjan parlamenttiin ottaakseen sen jäsenet panttivangeiksi. Kaappaus epäonnistui kuningas Juan Carlosin päättäväisen toiminnan ansiosta. Pian tämän jälkeen Espanja hyväksyttiin Naton ja Euroopan talousyhteisön jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espanjan siirtyminen demokratiaan Wikimedia Commonsissa
Espanjan historia
Esihistoriallinen Iberia
Hispania
Keskiaika
Visigoottien valtakunta
Galician kuningaskunta
Bysanttilaiskausi
Al-Andalus
Reconquista
Habsburgien Espanja
Valistuksen aika
Ensimmäinen tasavalta
Restauraatio
Toinen tasavalta
Sisällissota 1936–1939
Francon valtakausi
Siirtyminen demokratiaan
Vuodesta 1975 nykypäivään
Juan Carlos I julistetaan kuninkaaksi
Adolfo Suárez
Vaalipäivän äänestäjiä
UKUSA-sopimus

UKUSA-sopimus (engl. United Kingdom – United States of America Agreement tai UKUSA Agreement) on Yhdistyneen kuningaskunnan, Yhdysvaltojen, Kanadan, Australian ja Uuden-Seelannin välinen sopimus, jonka tarkoituksena on signaalitiedustelua koskeva yhteistyö. Tiedusteluoperaatioiden liittoutuma tunnetaan puhekielisellä nimellä Five Eyes. Salaisiksi luokitelluissa asiakirjoissa käytetään lyhennystä FVEY. Yksittäisten maiden lyhenteet ovat GBR, USA, CAN, AUS ja NZL.
Historia

Vuonna 1941 tehtyyn Atlantin julistukseen liittyvään epäviralliseen sopimukseen pohjautuva salainen valtiosopimus uusittiin vuonna 1943 BRUSA-sopimuksella, joka solmittiin virallisesti 5. maaliskuuta 1946 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välillä. Seuraavina vuosina siihen liittyivät Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti. UKUSA-yhteisöön liittyi myös "kolmannen tason" maita, kuten Länsi-Saksa, Filippiinit ja useita Pohjoismaita.
Suuri osa tiedon jakamisesta tapahtuu Stoneghost-koodinimellä tunnetun verkoston kautta. Verkoston on väitetty sisältävän "joitakin läntisen maailman tarkimmin vartioiduista salaisuuksista". Tiedon jakamista koskevien sääntöjen lisäksi sopimuksessa virallistettiin ja vahvistettiin Britannian ja Yhdysvaltojen välinen "erityissuhde".
Koska sopimus oli luokiteltu salaiseksi valtiosopimukseksi, sen olemassaolo ei ollut Australian pääministerin tiedossa ennen vuotta 1973. Sen olemassaolo paljastettiin yleisölle vasta vuonna 2005. Britannia ja Yhdysvallat julkaisivat koko sopimuksen tekstin ensimmäisen kerran 25. kesäkuuta 2010. Pian julkaisun jälkeen Time-lehti tunnisti seitsensivuisen UKUSA-sopimuksen yhdeksi kylmän sodan tärkeimmistä asiakirjoista.
Edward Snowdenin vuonna 2013 vuotamien asiakirjojen pohjalta tehdyt paljastukset ovat osoittaneet, että kylmän sodan aikaisten ensimmäisen maailman liittolaisten välinen tiedonjako on ripeästi siirtymässä internetin digitaaliseen maailmaan.
Turvallisuus- ja tiedustelupalveluita

Vaikka UKUSA-liittoutuma usein yhdistetään Echelon-järjestelmään, tiedustelun prosessointi on riippuvainen monesta tiedonlähteestä eikä jaettu tieto ole rajoitettu signaalitiedusteluun. Seuraava taulukko antaa yleiskuvan siihen osallistuvista palveluista ja niiden vastaavista vastuualueista Five Eyes -yhteisössä:
| Valtio | Signaalitiedustelu | Puolustustiedustelu | Turvallisuustiedustelu | Henkilötiedustelu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | National Security Agency (NSA) | DIA | FBI | CIA |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | Government Communications Headquarters (GCHQ) | DI | MI5 | MI6 |
|  Australia | Australian Signals Directorate (ASD) | DIO | ASIO | ASIS |
|  Kanada | Communications Security Establishment Canada (CSEC) | CDI | CSIS | CSIS |
|  Uusi-Seelanti | Government Communications Security Bureau (GCSB) | DDIS | SIS | SIS |
Aiheesta muualla

UKUSA Agreement – The National Archives (englanniksi)
UKUSA Agreement (Arkistoitu – Internet Archive) – National Security Agency (englanniksi)
Käännös suomeksi
Kashima Antlers

Kashima Antlers (jap. 鹿島アントラーズ, Kashima Antorāzu) on japanilainen jalkapallojoukkue Kashimasta, joka pelaa Japanin pääsarjassa J. Liigassa. Kashima on ollut menestynein joukkue vuonna 1993 perustetussa liigassa. Se on voittanut viidesti liigamestaruuden, kolmesti cupin ja kolmesti Keisarin Cupin. Kashima Antlers on myös ainoa J. Liigan joukkue, joka on liigan perustamisesta asti ollut joka vuosi pääsarjassa.
Mestaruudet > Kansainväliset kilpailut

A3 Champions Cup (1) 2003
Suruga Bank Championship (2) 2012, 2013
Mestaruudet > Kansalliset kilpailut

J1 Liiga (8) 1996, 1998, 2000, 2001, 2007, 2008, 2009, 2016
Keisarin Cup (5) 1997, 2000, 2007, 2010, 2016
Japanin Liigacup (6) 1997, 2000, 2002, 2011, 2012, 2015
Japanin Supercup (6) 1997, 1998, 1999, 2009, 2010, 2017
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Atsuto Uchida   Daiki Iwamasa   Atsushi Yanagisawa   Masahiko Inoha   Takuya Honda   Takayuki Suzuki   Koji Nakata   Mitsuo Ogasawara   Osamu Yamaji   Hiroshi Soejima   Nobuyo Fujishiro   Yoshiyuki Hasegawa   Hisashi Kurosaki   Yasuto Honda   Tadatoshi Masuda   Naoki Soma  |   Go Oiwa   Tomoyuki Hirase   Daijiro Takakuwa   Akira Narahashi   Yutaka Akita   Ryuzo Morioka   Hitoshi Sogahata   Masashi Motoyama   Yuzo Tashiro   Takeshi Aoki   Kazuya Yamamura   Daigo Nishi   Chikashi Masuda   Shinzo Koroki   Mu Kanazaki   Yuya Osako  |   Gaku Shibasaki   Gen Shoji   Ryota Nagaki   Zico   Leonardo Araújo   Jorginho   Bismarck Barreto Faria   Fábio Júnior Pereira (en)   Carlos Mozer   Márcio Miranda Freitas Rocha da Silva   Ricardo Alexandre dos Santos   Mazinho Oliveira   Fábio Santos   Euller Elias de Carvalho  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kashima Antlersin viralliset sivut
Sterilointi (mikrobiologia)

Autoklaavit steriloivat esineet kuuman vesihöyryn avulla.
Sterilointi tuhoaa esineistä tai kasvualustasta kaikki elinkykyiset mikrobit ja niiden itiöt, jotka saattaisivat esimerkiksi aiheuttaa infektioita tai toimia häiritsevinä epäpuhtauksina. Sterilointi voidaan suorittaa fysikaalisesti tai kemiallisesti. Fysikaalinen sterilointi voidaan suorittaa säteilysteriloimalla, höyrysteriloimalla tai kuumailmasteriloimalla. Kemiallisia sterilointimenetelmiä ovat etyleenioksidisterilointi, vetyperoksidiin perustuvat sterilointimenetelmät sekä matalalämpöhöyryllä ja formaldehydillä sterilointi (LTSF-prosessi). Steriloinnilla tarkoitetaan valvottua ja varmennettua prosessia, jossa kasvullisten tai kasvukykyisten mikrobien esiintymistodennäköisyys on alle 1:1 000 000.
Terveydenhuollon toimenpiteissä joissa läpäistään iho tai limakalvot tulee aina käyttää steriilejä välineitä. Steriloinnin onnistumisen edellytyksenä on, että steriloitavassa materiaalissa on mahdollisimman pieni alkukontaminaatio eli bioburden. Korkean mikrobipitoisuuden lisäksi haasteita steriloinnille aiheuttavaa esimerkiksi esineiden pinnalla oleva orgaaninen lika.
Historiaa

Steriloinnin uranuurtaja oli englantilainen kirurgi Joseph Lister, joka ensimmäisenä käytti leikkauksien yhteydessä fenolihappoon kastettuja haavasiteitä sekä sumutinta, joka levitti karbolisumua leikkaussalin ilmaan. Tämä tappoi paljon bakteereita ja pelasti monen potilaan hengen; menetelmää kutsuttiin antiseptiikaksi.
Sittemmin ranskalainen kemisti Louis Pasteur havaitsi bakteerien kehittyvän liassa; hänen kokeidensa ja havaintojensa perusteella kehitettiin aseptinen menetelmä, jossa kaikki haavan kanssa kosketuksiin joutuvat instrumentit ja siteet puhdistettiin perusteellisesti.
Höyrysterilointi

Höyrysterilointi tapahtuu yhden ilmakehän (1 bar) ylipaineen alla höyryllä autoklaavissa. 121 °C lämpötilassa 100 kPa paineessa steriiliys saavutetaan 15 minuutissa. Vastaavasti voidaan käyttää 134 °C lämpötilaa sellaisille tuotteille, jotka kestävät korkeampaa lämpötilaa. Tässä tapauksessa ylipaine on 2 bar ja sterilointiaika 3 minuuttia. Sellaisille tuotteille, joissa voidaan olettaa esiintyvän prioneja on sterilointiaika pidempi.
Kuumailmasterilointi

Kuumasteriloinnissa mikrobit ja niiden itiöt tuhotaan 160-180 °C:lla ilmalla. Kuumaa ilmaa käyttävässä sterilointilaitteessa ilma kiertää lämpötilojen tasaamiseksi ja tarvittavat ajat ovat 160 °C (2 h), 170 °C (1 h) tai 180 °C (30 min). Sterilointiaikoihin lisättävä kuorman lämpenemisen vaatima aika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sterilointi (mikrobiologia) Wikimedia Commonsissa
Kalle Emil Salmi

Kalle Emil Salmi (26. heinäkuuta 1869 Hollola – 7. heinäkuuta 1949 Tampere) oli suomalainen Epilän Konepaja Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Kalle Salmi sai päästötodistuksen Helsingin teollisuuskoulusta vuonna 1898 ja teki sitten useita opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan, Englantiin ja Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli useissa sen ajan parhaimmissa konepajoissa.
Suomeen palattuaan Salmi työskenteli konerakennusalalla ja vuonna 1911 hän perusti Otto Thunebergin ja Sixtus Syrjäsen kanssa Epilän Konepaja Oy:n Tampereen lähelle Epilään. Hän oli yhtiön suurimpana osakkaana, johtokunnan jäsenenä ja toimitusjohtajana siitä lähtien. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana Salmi oli vuodesta 1941. Salmi oli yhtiön suurin osakkeenomistaja, muita osakkaita olivat Otto Thuneberg 46 prosentilla ja Sixtus Syrjänen 8 prosentilla. 1940-luvulla merkittäväksi omistajaksi tuli Hugo Sandbackan Epilän Nahkatehdas Oy ja 1950-luvulla konepajan omistivat Epilän Nahkatehdas Oy ja Hugo Sandbackan lapset Hans, Lars sekä Brita Hedberg. Salmi oli useita vuosia myös Epilässä toimineen Sahanterä Oy:n johtokunnassa varajäsenenä.
Jarkko Tiainen

Jarkko Ilari Tiainen (s. 15. kesäkuuta 1967 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Yleisradion TV2:n esittämissä Maalaiskomedia-televisiosarjoissa Vain muutaman huijarin tähden, Peräkamaripojat, Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja kirkkoherra Matias Pohdon roolissa sekä ohjelmasarjassa Kaken pesula Kaken roolissa.
Roolit

Tie naisen sydämeen - 1996 - Ville Viikinki
Howard - verinen iltapäivä - 1997 - Lector
Kotikatu - 1997 - upseerioppilas
Kaken pesula - 1997 - Kake
Liian paksu perhoseksi - 1998 - Eero
Vain muutaman huijarin tähden - 1998 - Kirkkoherra Matias Pohto
Toy Story 2 - 1999 - Al
Kotikatu - 1999 - Koskela, vakuutustarkastaja
Angela ja ajan tuulet - 1999 - Tohtori Virta
Downhill City - 1999 - Hartikainen
Peräkamaripojat - 2001 - Kirkkoherra Matias Pohto
Mooseksen perintö - 2002 - Kirkkoherra Matias Pohto
Thilia Thalia - 2002 -
Tappava säde - 2002 - Konstaapeli Koivu
Nemoa etsimässä - 2003 - Poiju
Kätevä emäntä - 2004 - Various
Piilopaikka kahdelle 2005 - Siukko
Turvetta ja timantteja - 2006 - Kirkkoherra Matias Pohto
Tali-Ihantala 1944 - 2007 - autosotamies
Helppo elämä - 2010 - Reijo Laamanen
Tauno Tukevan sota - 2010 - Sotamies Paavo Suokas
Miesten välisiä keskusteluja - 2013 - Lahti
Punainen kolmio - 2015 - Ryynänen
Roba - 2016 - lähikaupan omistaja
Sorjonen - 2016 - sikafarmari
Neiti Etiketti - 2016 - Iiro Isäntä
Karuselli - 2021 - Immu
Koskinen - 2022 - Juhani Roippala
Syke - 2023, 2024 - Lasse Siipola
Joulukalenteri: Kiltteyskriisi Korvatunturilla  - 2024 - Joulupukki
Umpimähkä

Umpimähkä on keino, jolla muinoin saatiin tuli säilymään esimerkiksi yön yli.
Hehkuvat hiilet peitettiin yleensä tuhkalla. Aamummalla sitten "puhallettiin umpimähkään" eli kaiveltiin kasaa ja valittiin hiili, jota yritettiin saada puhaltamalla hehkumaan. Valintaa jatkettiin sattumanvaraisesti kunnes löytyi hiili, jossa tuli oli säilynyt.
Nykyään umpimähkällä tai umpimähkäisyydellä tarkoitetaan puhekielessä sattumanvaraisten valintojen tekemistä missä tahansa tilanteessa.
Aiheesta muualla

Mistä moinen sanonta? (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE - Viikon kysymys (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotimaisten kielten tutkimuskeskus - Umpimähkään[vanhentunut linkki]
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjoista, erikois- ja teemanumeroista sekä mini-taskareista. Vuosiluku ilmoittaa kunkin vuoden ensimmäisen taskukirjan. Aluksi taskukirjoissa joka toinen aukeama oli mustavalkoinen, kokonaan värillisiä taskukirjat olivat vuodesta 1993 ja taskukirjasta 154 alkaen.
Vuonna 2010 ilmestyi Aku Ankan taskukirjan 40-vuotissynttäreiden kunniaksi neliosainen sarja Taskarin parhaat. Seuraavana vuonna ”Taskarin sankarit” ja vuonna 2012 ”Taskarin tähtihetket”.
Aku Ankan taskukirjat > Liitteet

100: 32 lisäsivua
165: Dekkarisetti
169: Tarra-arkki
177: Kalenteri 1995
181: Vitsikirja
186: Kalenteri syyskuu 1995 - elokuu 1996
201: Juliste
212: Juliste
255: Hulvaton Taskari-trivia
363: 40 lisäsivua
Aku Ankan taskukirjan erikoisnumerot

Onneksi olkoon Aku Ankka (1984)
Vanha kunnon Mikki-Hiiri (1988)
Jose Carioca (1989)
Karhukopla vaarallisilla vesillä (1990)
Tupu, Hupu, Lupu – Hiljaa mäessä! (1991)
Olympiakuume (1992)
Kesäleski (1993)
Vanhassa vara parempi (1994)
Kalin kynsi (1998)
Viitan varjo (1999)
Ruotsalaiset tulitikut (2000)
Aku Ankan taskukirjan erikoisnumerot > Liitteet

5: Tarra-arkki
7: 3D-sarjakuva Hyppypapujen hyökyaalto ja 3D-lasit
8: Aku-tarra
9: Kalin kynsi-juliste ja postikortteja
10: Taikaviitta-postikortteja
11: Postikortteja
Aku Ankan taskukirjan teemanumerot

| №>  | Nimi | Vuosi | Teema |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pala kakkua | 2001 | Karhukopla |
| 2 | Tutkivaa journalismia | 2001 | Sanomalehti |
| 3 | Hattutemppu – Jalkapalloa Ankkalinnassa | 2002 | Jalkapallo |
| 4 | Munaaja – Kauhua Ankkalinnassa | 2002 | Kauhu |
| 5 | Velhojen valtakunta – Fantasiaseikkailuja Ankkalinnasta | 2003 | Fantasia |
| 6 | Rekiretki | 2003 | Joulu |
| 7 | Kääk! – Aku Ankan monet kasvot | 2004 | Aku Ankka |
| 8 | Kultainen joulu | 2004 | Joulu (2) |
| 9 | Valkokankaan sankarit – Ankkalinnan elokuvajuhlat | 2005 | Elokuvat |
| 10 | Pakettimatka | 2005 | Joulu (3) |
| 11 | Banzai | 2006 | Aasia |
| 12 | Lahjajahti | 2006 | Joulu (4) |
| 13 | Nimeni on Ankka. Aku Ankka. – Agenttiseikkailuja Ankkalinnasta | 2007 | Salainen palvelu |
| 14 | Laki ja järjestys | 2007 | Sankarit |
| 15 | Puhu pukille | 2007 | Joulu (5) |
| 16 | Munaajan paluu | 2008 | Kauhu (2) |
| 17 | Kelmien kerho | 2008 | Konnat |
| 18 | Lahjaunelmia | 2008 | Joulu (6) |
| 19 | Kaksoiselämää | 2009 | Taikaviitta |
| 20 | Tuhat ja yksi työtä | 2009 | Akun työt |
| 21 | Todellisia tonttuja | 2009 | Joulu (7) |
| 22 | Sohvaperuna | 2010 | TV |
| 23 | Ultrasankarit vs. Paha Seiska | 2010 | Supersankarit |
| 24 | Joulun taikaa | 2010 | Joulu (8) |
| 25 | Munaajan veljenpoika | 2011 | Kauhu (3) |
| 26 | Kultakuume | 2011 | Kulta |
| 27 | Pehmeä paketti | 2011 | Joulu (9) |
| 28 | Urku auki! | 2012 | Autoilu |
| 29 | Kymppipaikka | 2012 | Jalkapallo (2) |
| 30 | Joulun tähdet | 2012 | Joulu (10) |
| 31 | Salaiset aseet | 2013 | Taikaviitta (2) |
| 32 | Ensilantti | 2013 | Roopen ensilantti |
| 33 | Tuutin täydeltä | 2013 | Kesä |
| 34 | Tunteiden tulkki | 2013 | Romantiikka |
| 35 | Pukin pallopoika | 2013 | Joulu (11) |
| 36 | Minä, robotti | 2013 | Koneet ja robotit |
| 37 | Täyttä timanttia | 2014 | Aarteet |
| 38 | Älypeli | 2014 | Jalkapallo (3) |
| 39 | Pim! | 2014 | Hypnoosi |
| 40 | Kuusijuhlan tähti | 2014 | Joulu (12) |
| 41 | Piraatteja ja pikipöksyjä | 2015 | Merirosvot |
| 42 | Köyhät ritarit | 2015 | Keskiaika |
| 43 | Pieni askel ankalle | 2015 | Scifi |
| 44 | Tähtituisku | 2015 | Joulu (13) |
| 45 | Antiikin sankari | 2016 | Antiikki |
| 46 | Maalitykki | 2016 | Jalkapallo (4) |
| 47 | Inkojen suursaituri | 2016 | Inkat |
| 48 | Aaton sankari | 2016 | Joulu (14) |
| 49 | Juhlakattaus | 2017 | Romano Scarpa |
| 50 | Piraatin palkkapäivä | 2017 | Merirosvot (2) |
| 51 | Pääoma | 2017 | Roope Ankka |
| 52 | Joulun valot | 2017 | Joulu (15) |
| 53 | Luola-ankkojen klaani | 2018 | Esihistoria |
| 54 | Don Zorro | 2018 | Zorro |
Aku Ankan taskukirjan teemanumerot > Liitteet

1: Konnasanomat
3: Taskukino
4: Kauhutatuointeja
5: Jätinlinnan ryöstö -lautapeli
Mini-taskarit

Mini-taskarit ovat tavallisia taskukirjoja pienempiä kooltaan, mutta niissä on enemmän sivuja. Ensimmäinen Mini-taskari ilmestyi vuonna 2007. Mini-taskareiden loppusivuilla on Ankkalinnan henkilöistä tietoja. Viimeinen Mini-taskari ilmestyi vuonna 2011.
| №>  | Nimi | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| 1 | Aku on ykkönen | 2007 |
| 2 | Rikkaista rikkain | 2008 |
| 3 | Kolmen kopla | 2008 |
| 4 | Kuvassa Aku | 2008 |
| 5 | Eläköön Mikki | 2008 |
| 6 | Rinta rottingilla | 2009 |
| 7 | Aina valmiina | 2009 |
| 8 | Taikaisku | 2009 |
| 9 | Viittasankari | 2009 |
| 10 | Valvova silmä | 2010 |
| 11 | Kolme iloista rosvoa | 2010 |
| 12 | Akussa riittää virtaa | 2010 |
| 13 | Pörssihai | 2010 |
| 14 | Onni hymyilee | 2011 |
| 15 | Mahtimies Roope | 2011 |
| 16 | Nasta lautaan | 2011 |
| 17 | Raha ratkaisee | 2011 |
In English

In English -taskukirjat ovat elokuusta 2011 alkaen ilmestyneitä taskukirjoja. Jokaisessa kirjassa on mukana sanasto, jonka avulla puhekuplien tekstit on helpompi ymmärtää.
Aku Ankan taskukirja In English 1 (2011)
Aku Ankan taskukirja In English 2 (2012)
Aku Ankan taskukirja In English 3 (2012)
Aku Ankan taskukirja In English 4 (2013)
Aku Ankan taskukirja In English 5 (2013)
Aku Ankan taskukirja super

| №>  | Nimi | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| 1 | Sankaruus kunniaan | 2014 |
| 2 | Vaaroja päin | 2014 |
| 3 | Yön herra | 2015 |
| 4 | Myrskyvaroitus | 2015 |
| 5 | Haukan katse | 2016 |
| 6 | Tuhon uhka | 2016 |
| 7 | Virusvahti | 2017 |
| 8 | Valvoja | 2017 |
| 9 | Läpimurto | 2018 |
| 10 | Ukkosisku | 2018 |
| 11 | Teräsnyrkki | 2019 |
| 12 | Lopun alku | 2019 |