stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unescon yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta
Sopimuksen tavoitteet ja velvoitteet

Yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta hyväksyttiin vuonna 2003 Unescon yleiskokouksessa. Sopimus astui voimaan vuonna 2006, kun 30 Unescon jäsenvaltiota oli saattanut sen voimaan. Heinäkuussa 2020 yleissopimuksen piiriin kuului 180 valtiota.
Yleissopimuksen tavoitteina on edistää aineettoman kulttuuriperinnön vaalimista, taata eri yhteisöjen, ryhmien ja yksilöiden aineettoman kulttuuriperinnön kunnioittaminen, lisätä tietoisuutta aineettoman kulttuuriperinnön merkityksestä paikallisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla ja vahvistaa siten myös keskinäistä yhteisymmärrystä sekä tarjota kansainvälistä yhteistyötä ja apua. Yleissopimus antaa raamit tavoitteiden toteuttamiseen, mutta jättää myös tilaa kansallisille tulkinnoille ja vapauden valita toimeenpanotapa. Sopimus määrittelee, että "sopimuksen osapuolen tulee ryhtyä tarvittaviin toimiin aineettoman kulttuuriperinnön suojelemiseksi omalla alueellaan [...] [sekä] tunnistaa ja määritellä alueellaan esiintyvän aineettoman kulttuuriperinnön eri elementit". Tämän kartoittamisen on tarkoitus tapahtua yhteistyössä yhteisöjen, ryhmien ja asianmukaisten kansalaisjärjestöjen kanssa. Käytännössä sopimuksen osapuolen tulee luetteloida alueensa aineeton kulttuuriperintö ja päivittää tätä luetteloa säännöllisesti.
Luetteloinnin lisäksi sopimus velvoittaa osapuolta laatimaan ja ottamaan käyttöön yleisen toimintalinjauksen aineettoman kulttuuriperinnön suojelemiseksi, nimeämään tai perustamaan vähintään yhden asiantuntijaelimen ja edistämään aineettoman kulttuuriperinnön vaalimisen kannalta hyödyllistä tutkimusta. Muita sopimuksen asettamia velvoitteita ovat esimerkiksi tiedon levittäminen elävää kulttuuriperintöä uhkaavista tekijöistä.
Unescon yleissopimus määrittelee kaksi kansainvälisellä tasolla toimivaa aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa ja yhden rekisterin. Tämän lisäksi sopimusvaltiot laativat omat kansalliset luettelot alueensa aineettomasta kulttuuriperinnöstä. Kesäkuussa 2022 Ihmiskunnan aineettoman perinnön luettelossa on 529 kohdetta 139 maasta, Kiireellistä suojelua vaativan aineettoman kulttuuriperinnön luettelossa on 71 kohdetta 38 maasta ja Parhaiden käytäntöjen rekisterissä on 29 ohjelmaa, käytäntöä ja aktiviteettia 26 maasta.
Sisältö > Yleissopimuksen muotoilu

Yleissopimus sisältää seuraavat määräykset:
Yleiset määräykset
Yleissopimuksen toimielimet
Aineettoman kulttuuriperinnön suojeleminen kansallisella tasolla
Aineettoman kulttuuriperinnön suojeleminen kansainvälisellä tasolla
Kansainvälinen yhteistyö ja apu
Aineettoman kulttuuriperinnön rahasto
Kertomukset
Siirtymäajan lauseke
Loppumääräykset
Sisältö > Yleissopimuksen tavoitteet

Toisin kuin muut Unescon yleissopimukset, tämä yleissopimus alkaa ilmoittamalla sen tarkoitukset, jotka ovat:
suojella aineetonta kulttuuriperintöä;
varmistaa asianomaisten yhteisöjen, ryhmien ja yksilöiden kulttuuriperinnön kunnioittaminen;
paikallisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla parantaa yleistä tietoisuutta aineettoman kulttuuriperinnön merkityksestä ja varmistaa perinnön saama arvostus;
tarjota kansainvälistä yhteistyötä ja apua.
Sisältö > Määritelmä

Aineettomalla kulttuuriperinnöllä tarkoitetaan "perinteitä tai eläviä ilmaisuja, jotka ovat peritty esi-isiltämme ja siirtyneet jälkeläisillemme, kuten suulliset perinteet, esittävät taiteet, sosiaaliset käytännöt, rituaalit, juhlatapahtumat, luontoa ja maailmankaikkeutta koskevat tiedot ja käytännöt tai tiedot ja taidot. valmistaa perinteisiä käsitöitä". Yleissopimus määrittelee sen seuraavasti:
»"Aineettomalla kulttuuriperinnöllä" tarkoitetaan käytäntöjä, kuvauksia, ilmauksia, tietoa, taitoja – sekä niihin liittyviä välineitä, esineitä, artefakteja ja kulttuurisia tiloja – jotka yhteisöt, ryhmät ja joissain tapauksissa yksityishenkilöt tunnustavat osaksi kulttuuriperintöään. Tätä aineetonta kulttuuriperintöä, joka siirtyy sukupolvelta toiselle, yhteisöt ja ryhmät luovat jatkuvasti uudelleen suhteessa ympäristöönsä, vuorovaikutuksessa luonnon ja oman historiansa kanssa, ja se tuo heille tunteen identiteetistä ja jatkuvuudesta, edistäen siten kulttuurisen moninaisuuden ja inhimillisen luovuuden kunnioitusta. Tässä yleissopimuksessa keskitytään ainoastaan sellaiseen aineettomaan kulttuuriperintöön, joka vastaa nykyisiä ihmisoikeuksia koskevia asiakirjoja sekä täyttää vaatimukset yhteisöjen, ryhmien ja yksilöiden välisestä kunnioituksesta ja kestävästä kehityksestä.»
Sisältö > Tehtävä

Yleissopimus toimii sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla. Kansallisella tasolla sopimusvaltioiden on "ryhtyä tarvittaviin toimiin aineettoman kulttuuriperinnön suojelemiseksi omalla alueellaan". Näihin toimenpiteisiin kuuluvat sen alueella olevan aineettoman kulttuuriperinnön tunnistaminen, asianmukaisten säädösten hyväksyminen, koulutuksen edistäminen ja niin edelleen. Lisäksi näitä toimenpiteitä toteuttaessaan jokaisen osapuoli on "pyrkii varmistamaan tällaista kulttuuriperintöä luovien, ylläpitävien ja välittävien yhteisöjen, ryhmien ja tarpeen vaatiessa myös yksilöiden mahdollisimman laajan osallistumisen ja osallistamaan heitä aktiivisesti aineettoman kulttuuriperinnön hallintaan."
Kansainvälisellä tasolla tämä yleissopimus edistää kansainvälistä yhteistyötä, joka sisältää "tietojen ja kokemusten vaihtoa, yhteishankkeita sekä osapuolille suunnatun apumekanismin luomista" muille sopimusvaltioille.
Yleissopimuksen toimeenpano > Aineettoman kulttuuriperinnön luettelot

Yleissopimuksen komitea julkaisee ja ylläpitää kahta aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa, jotka ovat
Ihmiskunnan aineettoman kulttuuriperinnön luettelo
Kiireellistä suojelua vaativan aineettoman kulttuuriperinnön luettelo.
Yleissopimuksen toimeenpano > Yleissopimuksen kansallinen toimeenpano Suomessa

Museovirasto vastaa yleissopimuksen toimeenpanosta Suomessa.
Yleissopimuksen toimeenpano > Aineettoman kulttuuriperinnön rahasto

Sopimuksella perustetaan aineettoman kulttuuriperinnön rahasto, jonka käytöstä päättää toimikunta. Rahasto koostuu pääasiassa sopimusvaltioiden ja Unescon yleiskonferenssin varoista.
Historia > Edeltäjät

Kulttuuripolitiikan maailmankonferenssi Mexico Cityssä vuonna 1982 oli yksi ensimmäisistä kansainvälisistä tilaisuuksista, joissa mainittiin "aineettoman perinnön" säilyttäminen. Konferenssissa määriteltiin kulttuuriperinnön käsittävän "sekä aineelliset että aineettomat teokset, joiden kautta ihmisten luovuutta ilmaistaan", ja pyysi Unescoa ja jäsenvaltioita ryhtymään toimiin tällaisen perinnön suojelemiseksi.
Unesco hyväksyi vuonna 1989 suosituksen perinteisen kulttuurin ja kansanperinteen suojelemisesta ensimmäisenä oikeudellisena välineenä aineettoman kulttuuriperinnön suojelemiseksi. Tämä suositus heijasti aikaisemman Mexico Cityn konferenssin ajatuksia. Unesco toteutti joitakin edistämisohjelmia lisätäkseen tietoisuutta tästä suosituksesta, mutta ne eivät olleet kovin onnistuneita. 1990-luvun lopulla pidettiin kuitenkin tämän suosituksen arvioimiseksi konferenssi, jossa tuotiin esiin joitakin yleissopimuksen laadinnassa huomioitavia ongelmia. Tässä mielessä tämä suositus oli tärkeä askel.
Unesco käynnisti vuonna 1997 ihmiskunnan suullisen ja aineettoman perinnön mestariteosten julistamisohjelman, jonka tarkoituksena on lisätä tietoisuutta aineettoman perinnön tärkeydestä. Tämä ohjelma julisti yhteensä 90 mestariteosta vuosina 2001–2005 ja sysäsi liikkeelle yleissopimuksen valmistelun.
Historia > Luominen

Jäsenvaltioiden pyynnöstä pääjohtajan tekemässä alustavassa tutkimuksessa aineettoman kulttuuriperinnön turvaamisesta suositeltiin uuden kansainvälisen standardin asettavan asiakirjan luomista.
Vuonna 2001 yleiskonferenssi hyväksyi toisen asiakirjan, yleismaailmallisen julistuksen kulttuurisesta monimuotoisuudesta, joka sisältää myös artikloja, jotka koskevat "perinnön kaikissa muodoissa" säilyttämistä. Tämä julistus ja sen toimintasuunnitelma esittivät tulevan yleissopimuksen perusajatuksen ja auttoivat sen kehittämisessä.
Monien kahden vuoden aikana pidettyjen kokousten tuloksena yleissopimusluonnos tuotiin yleiskonferenssille ja hyväksyttiin vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelusta Finlex
Aineettoman kulttuuriperinnön suojelua koskevan yleissopimuksen virallinen verkkosivusto
Aineettoman kulttuuriperinnön suojelua koskevan yleissopimuksen teksti
Toimintaohjeet aineettoman kulttuuriperinnön suojelua koskevan yleissopimuksen täytäntöönpanosta
Suositus perinteisen kulttuurin ja kansanperinteen turvaamisesta
Vähä Pirttijärvi (Ruovesi)

| Vähä Pirttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°59′44″N, 24°15′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  Myllyoja 
Järvinumero:  35.332.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,4 m  
Rantaviiva:  1,629 km  
Pinta-ala:  6,936 ha  
Saaria:  2 
 fiVähä Pirttijärvi 
Vähä Pirttijärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy.
Ylempi ensimmäinen poskihammas

Ylempi ensimmäinen poskihammas
Ylemmät ensimmäiset poskihampaat
Ylemmät ensimmäiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien toisten välihampaiden takana ja ylempien toisten poskihampaiden edessä. Kuten kaikkien poskihampaiden, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Ylemmillä ensimmäisillä poskihampailla on yleensä neljä huippua. Joissakin tapauksissa hampaassa on myös harvinainen viides huippu. Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöltään näyttävätkin melko samanlaisilta. Nämä hampaat ovat myös toiseksi yleisimpiä karieshampaita.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset poskihampaat tunnetaan "kutosina".
Ihmisen hampaat
| --- | --- |
Rakenne:   Hammaskiille  Hammasluu  Pulpa 
Hammastyypit:   Maitohampaat  Pysyvät hampaat Etuhampaat  Kulmahampaat  Välihampaat  Poskihampaat 
Ylähampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas 
Alahampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas
Wild Dances

| Wild Dances |
| --- | --- |
 Ruslana taustatanssijoineen ”Wild Dancesin” semifinaaliesityksen harjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Ruslana
Säveltäjä(t):  Ruslana
Sanoittaja(t):  Ruslana
Euroviisutiedot
Vuosi:  2004
Maa:  Ukraina
Kieli:  englanti, ukraina
Sijoitus:  1.
Pisteet:  280
Sijoitus semifinaalissa:  2.
Pisteet semifinaalissa:  256
”Wild Dances” oli vuoden 2004 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Ukrainan edustaja Ruslana osittain englanniksi ja osittain ukrainaksi. Hän oli tehnyt kappaleen sävellyksen ja sanoituksen itse. Kappale sai 280 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Serbia ja Montenegron 17 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli semifinaalissa 11 ja finaalissa 10.
”Wild Dances” oli Eurovision laulukilpailuihin vasta toista kertaa osallistuneen Ukrainan ensimmäinen voittokappale. Maan toisen voiton toi Jamala kappaleellaan ”1944” vuonna 2016 ja kolmannen kerran Kalush Orchestra kappaleellaan ”Stefania” vuonna 2022.
Kappaleesta tuli superhitti Ukrainassa. Se nousi listoille myös muun muassa Belgiassa, Kreikassa ja Turkissa.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Ylempi kolmas poskihammas

Ylemmät kolmannet poskihampaat
Ylemmät kolmannet poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien toisten poskihampaiden takana. Nämä hampaat ovat viisaudenhampaita. Ne puhkeavat vain noin 65 prosentille ihmisistä ja maitohampaissa niitä ei ole ollenkaan. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa, vaikka näiden hampaiden puuttuminen ei merkittävästi tähän vaikutakaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki kolmannet poskihampaat tunnetaan "kaseina".
Ihmisen hampaat
| --- | --- |
Rakenne:   Hammaskiille  Hammasluu  Pulpa 
Hammastyypit:   Maitohampaat  Pysyvät hampaat Etuhampaat  Kulmahampaat  Välihampaat  Poskihampaat 
Ylähampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas 
Alahampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas
Wilhelm Frass

Frassin Tuntemattoman sotilaan muistomerkki wieniläisessä kryptassa (Äußeren Burgtor)
„Adalbert und Ottokar“; St. Pölten
Wilhelm Frass (29. toukokuuta 1886 St. Pölten, Itävalta – 1. marraskuuta 1968 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kuvanveistäjä.
Frass opiskeli Akademie der bildenden Künste Wienissä. Hän oli ensimmäisessä maailmansodassa jalkaväessä. Anschlussin aikana hän johti Kunst- und Modeschule der Stadt Wienin korkeakoululuokkaa ja toimi Hanns Blaschken alaisena kulttuurihallinnossa kuvanveiston asiantuntijana.
Hän kuului Wienin sesessionisteihin. Hänelle myönnettiin vuonna 1936 merkittävä valtionpalkinto Großer Österreichischer Staatspreis. Vuoden 1945 jälkeen tehdyssä arviossa häntä ei pidetty vakavasti syyllisenä natsiajan toimijana ja hän pääsi palaamaan alan tehtäviin.
Jo pitkään oli esitetty epäilyjä että Wienin tuntemattoman sotilaan muistomerkissä olisi jonkinlainen kansallissosialismin ylistysteksti. Teksti löytyi vuonna 2012. Veistoksesta löytyi myös Frassin avustajan Alfons Riedelin pasifistinen teksti.
Vähä Rautjalka

| Vähä Rautjalka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°08′57″N, 26°11′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konniveden alue (14.13)
Laskuoja:  oja Isoon Rautajalkaan 
Järvinumero:  14.131.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,7 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,657 km  
Pinta-ala:  1,653 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Rautjalka 
Vähä Rautjalka  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Taipaleen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähialueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,7 metriä mpy.
Ylempi ensimmäinen välihammas

Ylempi ensimmäinen välihammas
Ylemmät ensimmäiset välihampaat on ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien kulmahampaiden takana ja ylempien toisten välihampaiden edessä. Kuten kaikilla välihampailla, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset välihampaat tunnetaan "nelosina".
Ihmisen hampaat
| --- | --- |
Rakenne:   Hammaskiille  Hammasluu  Pulpa 
Hammastyypit:   Maitohampaat  Pysyvät hampaat Etuhampaat  Kulmahampaat  Välihampaat  Poskihampaat 
Ylähampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas 
Alahampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas
Wolmar Westling

Oulun merikoulun tähtitorni
Wolmar Westling (19. huhtikuuta 1845 Laukaa – 9. toukokuuta 1881 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänen vaimonsa oli Amanda Carolina Lindberg ja vanhempansa Carl Robert Westling ja Maria Lovisa Lönnblad. Westling valmistui arkkitehdiksi Helsingin teknillisestä reaalikoulusta vuonna 1868. Lyhyeksi jääneen työuransa Westling toimi Yleisten rakennusten ylihallituksen eri tehtävissä. Vuonna 1875 hänet nimitettiin vt. lääninarkkitehdiksi Mikkelin lääniin. Westling kuoli Helsingissä vain 36 vuoden ikäisenä vuonna 1881.
Westlingin suunnittelemia rakennuksia

Oulun merikoulun tähtitorni, Linnansaari, Oulu – 1873:1875
Heinätorin koulun päärakennus, Limingankatu 8, Oulu – 1873:1875
Raatin nuorisotalon puuosa (alun perin ravintola), Raatinsaari, Oulu – 1874
Keiteleen kirkko – 1876
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wolmar Westling Wikimedia Commonsissa
Wilhelm Ehmer

| Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Maa:   Saksa>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | epiikka |  |
Wilhelm Ehmer (1. elokuuta 1896 Hongkong, Brittiläinen Hongkong – 16. kesäkuuta 1976 Lüdenscheid, Länsi-Saksa) oli saksalainen runoilija. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopealla epiikassa teoksestaan "Um den Gipfel der Welt" ("Around the Peak of the World"). Hänelle annettiin filosofian tohtorin arvo vuonna 1925.
YK:n alkuperäiskansojen pysyvä foorumi

UNFPII:n jäsen Maria Eugenia Choque Quispe foorumin kokouksessa 2015.
YK:n alkuperäiskansojen pysyvän foorumin ensimmäinen puheenjohtaja Ole Henrik Magga
YK:n alkuperäiskansojen pysyvä foorumi tai YK:n alkuperäiskansa-asioiden pysyvä foorumi (engl. United Nations Permanent Forum on Indigenous Issues, UNPFII) on Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto ECOSOCin alainen neuvoa-antava toimielin.
Foorumi käsittelee alkuperäiskansoja koskevia kysymyksiä erityisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen, kulttuurin, ympäristön, koulutuksen, terveyden ja ihmisoikeuksien alueelta.
Ajatus YK:n alkuperäiskansojen pysyvän foorumin perustamisesta formuloitiin YK:n ihmisoikeuskonferenssissa Wienissä vuonna 1993. Se aloitti toimintansa vuonna 2000 ja kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 2002.
Foorumi kokoontuu vuosittain, ja siinä on 16 itsenäistä asiantuntijajäsentä. Jäsenyyskausi on kolmen vuoden mittainen. Hallitukset voivat nimittää  kahdeksan jäsentä ja alkuperäiskansojen organisaatiot kahdeksan jäsentä, jotka tulee valita seitsemältä eri alueelta. Tarkkailijoina voivat foorumiin osallistua jäsenvaltiot, YK:n toimielimet, hallitustenväliset järjestöt, kansalaisjärjestöt ja alkuperäiskansojen organisaatiot.
Pysyvän foorumin johtajaksi valittiin 22.4.2019 suomensaamelainen Anne Nuorgam.
Aiheesta muualla

YK:n sivut: United Nations Permanent Forum on Indigenous Issues (englanniksi)
YK:n ihmisoikeuskomitea

YK:n ihmisoikeuskomitea on 18 riippumattoman asiantuntijan muodostama elin, jonka tehtävänä on valvoa Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen noudattamista.
Kuka tahansa voi tehdä ihmisoikeuskomitealle valituksen jos katsoo yleissopimuksen takaamia oikeuksiaan rikotun. Myös valtiot voivat tehdä valituksen toisistaan.
Jäsenvaltioiden tulee myös määräajoin raportoida ihmisoikeuskomitealle siitä, miten ovat panneet sopimuksen määräykset täytäntöön.
Komitea kokoontuu Genevessä ja New Yorkissa yleensä kolmesti vuodessa.
Aiheesta muualla

YK:n ihmisoikeuskomitean verkkosivut
William Pitt

| William Pitt |
| --- | --- |

Ison-Britannian pääministeri
 30. heinäkuuta 1766 – 14. lokakuuta 1768  
Monarkki:  Yrjö III
Edeltäjä:  Charles Watson-Wentworth
Seuraaja:  Augustus FitzRoy
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1708 Lontoo
Kuollut: 11. toukokuuta 1778 (69 vuotta) Hayes, Lontoo, Iso-Britannia
Tiedot
Puolue:  Whigit
Uskonto:  Englannin kirkko
 Nimikirjoitus
William Pitt (15. marraskuuta 1708 – 11. toukokuuta 1778) oli brittiläinen whig-poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä kahden vuoden ajan. Myös hänen poikansa William Pitt nuorempi nousi pääministeriksi.
Pitt nousi suosioon alahuoneessa  "tavallisena miehenä". Hän aloitti alahuoneessa jo 1735, oli loistava puhuja ja käytti taitojaan toistuviin hyökkäyksiin pääministeri  Robert Walpolea vastaan.
Pitt oli suosittu ja vaikutusvaltainen poliitikko, joka käytännössä ohjasi hallitusta jo William Cavendishin ja Thomas Pelham-Hollesin pääministerikausien aikana. Pitt oli valtiosihteerinä (Secretary of State) ja siten käytännössä vastuussa sotatoimista  seitsenvuotisen sodan aikana, ja oli hankkimassa emämaalle Intiaa, Kanadaa ja Länsi-Afrikkaa. Siksi häntä on pidetty yhtenä avainhenkilönä Brittiläisen imperiumin syntymisessä.
Vuonna 1766, oman pääministerikautensa alkaessa hän sai Chathamin jaarlin arvonimen, mikä kuitenkin vähensi hänen arvostustaan alahuoneessa. Pittin hallitus, jonka vahvat miehet olivat Augustus FitzRoy ja Charles Townshend, teki suuria virheitä Amerikan siirtokuntien ja John Wilkesin tapauksen käsittelyssä. Se sääti veroja ja tulleja, joiden tarkoitus oli lisätä emämaan siirtokunnista saamaa hyötyä, mutta jotka johtivat kapinointiin ja tuonnin tyrehtymiseen. Lopulta Wilkesin ympärille noussut kuohunta kaatoi hallituksen. Wilkes esiintyi vapauttajana ja asettui ehdokkaaksi alahuoneeseen, hän sai valtavan äänivyöryn kerta toisensa jälkeen. Wilkes pidätettiin vanhojen rikkeidensä takia ja  kyseisen vaalipiirin äänestys määrättiin uusittavaksi neljä kertaa. Tämä heikensi hallitusta ja oikeusjärjestelmän uskottavuutta, ja sai monet alueet vaatimaan parlamentin hajottamista ja uusintavaaleja. Pitt erosi pääministerin tehtävistä, ja FitzRoystä tuli seuraava pääministeri.
Vuonna 1778 Pitt sai sairauskohtauksen ylähuoneessa ja kuoli neljä päivää myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Pitt Wikimedia Commonsissa