stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pajasaari

Pajasaari ja Purjehdusseuran paviljonki.
Pajasaari on Tampereella Tammerkosken niskalla Näsijärven rannalla sijaitseva saari jolla sijaitsee nykyisin Tampereen Navigaatioseura ry:n toimintakeskus.
Saari on saanut nimensä siellä jo 1800-luvulla sijainneen pajan mukaan. Saarella oli pajarakennus varmuudella vuonna 1888. Vuonna 1895 valmistui saaren kautta kulkeva Tammerkosken ylittävä Porin radan rautatiesilta. Vuonna 1912 saarelle valmistui pajan tilalle arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema Näsijärven Purjehdusseuran paviljonki sekä aallonmurtaja saaren edustalle venesatamaa suojaamaan. Purjehdusseura oli perustettu jo 1898 mutta sillä ei ollut aikaisemmin vakinaista venesatamaa eikä paviljonkia. Paviljonkia laajennettiin 1962 ja se sai silloin nykyisen ulkoasunsa. Laajennuksen suunnitteli arkkitehti Jaakko Tähtinen.
Näsijärven Purjehdusseuran vuokrasopimus päättyi 1974 kun purjehdustoiminta kävi mahdottomaksi saarelta käsin Paasikiventien sillan rakentamisen takia. Seura myi paviljonkirakennuksen Tampereen kaupungille ja rakensi uuden paviljongin ja venesataman Lentävänniemen Jänissaareen. Vuonna 1966 perustettu Tampereen Navigaatioseura vuokrasi 1976 saaren rakennuksineen Tampereen kaupungilta ja aloitti saaristolaivuri- ja rannikkolaivurikurssien pitämisen Pajasaaressa. Saaressa on myös seuran koulutusaluksen kotisatama. Pajasaaren rakennukset yhdistettiin vesi- ja viemäriverkostoon vasta vuonna 2008. Saarelle johtaa kävelysilta Tammerkosken länsirannalta.
Ulvilan murhamysteeri

| Ulvilan murhamysteeri |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  Pekka Lehto
Käsikirjoittaja:  Pekka Lehto
Tuottaja:  Pauli Pentti
Säveltäjä:  Marko Nyberg
Kuvaaja:  Hannu-Pekka Vitikainen Mika Purola
Leikkaaja:  Matti Näränen
Lavastaja:  Otso Linnalaakso
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  First Floor Productions Oy
Ensi-ilta:  3. lokakuuta 2014
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  517 000 euroa
Katsojat:  2 423
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulvilan murhamysteeri on Pekka Lehdon ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2014. Elokuva kertoo Ulvilassa vuonna 2006 tapahtuneen henkirikoksen, niin sanotun Ulvilan surman, tutkinnasta ja oikeusprosessiin liittyvistä vaiheista.
Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sodankylän elokuvajuhlilla 13. kesäkuuta 2014. Myöhemmin syyskuussa elokuva nähtiin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla ja elokuvan ensi-ilta elokuvateattereissa oli 3. lokakuuta 2014. Elokuva esitettiin televisiossa Yle TV1:llä 16. maaliskuuta 2015, ja se keräsi keskimäärin 505 000 katsojaa.
Taustaa

Jukka S. Lahti kuoli kotonaan henkirikoksen uhrina joulukuun ensimmäisenä yönä 2006. Neljän lapsen äiti Anneli Auer soitti hätäkeskukseen, minkä aikana surmaaja viimeisteli teon. Auerin ja hänen lastensa kertomusten perusteella poliisi alkoi etsiä ikkunasta sisään tullutta tummiin pukeutunutta mieshenkilöä henkirikoksesta epäiltynä. Kolme vuotta myöhemmin vuonna 2009 poliisi pidätti teosta epäiltynä uhrin vaimon, Anneli Auerin.
Elokuvan ohjaaja Pekka Lehto kertoo kiinnostuneensa Auerin tapauksesta vuonna 2009, kun poliisi alkoi epäillä tätä tekijäksi. Elokuvan tekemisestä tiedotettiin keväällä 2011, kun henkirikosta käsiteltiin ensimmäisen kerran Vaasan hovioikeudessa. Elokuvaa kuvattiin kolme vuotta ja sitä leikattiin vuosi.
Dokumentti ei ota kantaa siihen, onko Auer syyllinen miehensä murhaan. Elokuva käsittelee tapauksen tutkintaa ja siihen liittyviä oikeusprosesseja. Elokuvassa esiintyvät muun muassa tapauksen kolme tutkinnanjohtajaa. Lehto on vihjannut elokuvan mahdollisesta jatko-osasta.
Arviot

Bassoradio:
Demari:
Episodi:
Film-O-Holic:
Filmgoer:
Iltalehti:
Ilta-Sanomat:
MTV3:
Nyt:
Aiheesta muualla

Dokumenttiprojekti: Ulvilan murhamysteeri Ylen sivuilla
Ulvilan murhamysteeri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ulvilan murhamysteeri Elonet.
Rein

| Rein |
| --- | --- |

Alkulähde:  Graubünden, Sveitsi
Laskupaikka:  Pohjanmeri, Alankomaat
Maat:   Sveitsi   Liechtenstein   Itävalta   Saksa  Ranska   Alankomaat
Pituus:  1 230 km
Alkulähteen korkeus:  2 200 m
Virtaama:  2 330 m³/s
Valuma-alue:  198 735 km²

Rein (saks. Rhein, ransk. Rhin, holl. Rijn, lat. Rhenus) on yksi Euroopan pisimmistä joista. Sen pituus on 1 230 kilometriä. Yhdessä Tonavan kanssa se muodosti aikoinaan Rooman valtakunnan pohjoisrajan. Rein on tärkeä vesiväylä tavaroiden kuljetuksessa Pohjanmereltä sisämaahan.
Reinin varrella olevat maat ovat Sveitsi, Liechtenstein, Itävalta, Saksa, Ranska ja Alankomaat. Rein on monin paikoin myös valtioiden rajajoki.
Maantiede

Rein saa alkunsa Sveitsin Alpeilta, Sveitsin ja Italian raja-alueelta, Graubündenin kantonista. Alppien juurella Rein virtaa Bodenjärven etelärantaan ja jatkaa kohti merta järven länsirannalta. Se laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla Alankomaissa.
Reinin alkulähteet

Rein-nimeä käytetään joen alkujokien, Vorderrheinin ja Hinterrheinin, yhdistymispaikasta Reichenausta alkaen. Paikka sijaitsee Sveitsissä, noin 10 kilometriä Churin kaupungista lounaaseen.
Reinin alkulähde voidaan määritellä Vorderrheinin ja Hinterrheinin sekä niiden sivujokien ja alkupurojen lähteille eri perusteilla:
Valuma-alueen laajuuden perusteella Hinterrhein on ensisijainen alkujoki.
Myös Hinterrheinin valuma-alueelta laskeva vesimäärä on Vorderrheinia suurempi.
Hinterrheinin valuma-alueen keskikorkeus on Vorderrheinia suurempi, samoin Hinterrheinin korkeimmailla sijaitsevan alkulähteen korkeus.
Toisaalta Vorderrheinin pääuoman pituus on Hinterrheinia pidempi.
Pisin sivujoki huomioon ottaen Vorderrhein on Hinterrheinia pitempi.
| Peruste | Hinterrhein | Vorderrhein |
| --- | --- | --- |
| Valuma-alue, km² | 1 704 | 1 523 |
| Luonnollinen virtaama  Reiniin, m³/s | 59,6 | 53,8 |
| Valuma-alueen keskim.  korkeus, m mpy. | 2 050 | 1 892 |
| Valuma-alueen korkein  kohta m mpy. | 3 406 | 3 374 |
| Pääuoman pituus, km | 65 ¹ | 72 ² |
| Pisin uoma  alkulähteelle, km | 74 ¹¹ | 77 ¹² |
¹ Hinterrhein, Läntalücke, Hinterrhein 46°30′24.8″N, 9°3′1.7″E

² Rein Anteriur, Lai da Tuma, Tujetsch 46°38′24.0″N, 8°39′30.1″E

¹¹ Dischmabach/Landwasser, Scalettahorn, S-chanf 46°41′36.3″N, 9°56′3.6″E

¹² Rein da Medel, Lago di Dentro, Quinto 46°34′9.3″N, 8°41′44.9″E
Reinin osat

Joen eri osista käytetään erityisiä nimiä, myös suomeksi.
Reinin osat > Alkujoet

Vorderrhein ja Hinterrhein ovat Reinin alkujokia Lepontisilla Alpeilla. Ne alkavat 2 200–2 400 metrin korkeudesta ja yhdistyvät 600 metrin korkeudessa Alppi-Reiniksi. Alkujokien pituus on 60–70 kilometriä. Niiden keskivirtaama alajuoksulla on 50–60 m³/s.
Reinin osat > Alppi-Rein

Alppi-Rein (saks. Alpenrhein) on noin 90-kilometrinen jokiosuus alkujokien yhdistymiskohdasta Reichenausta Bodenjärvelle (396 m mpy.). Joki laskee tällä välillä noin 200 metriä. Joen keskivirtaama alajuoksulla on 240 m³/s. Alppi-Rein on suurimmalta osalta ruopattu, pengerretty ja oikaistu tulvavahinkojen estämiseksi ja maanviljelyolosuhteiden parantamiseksi. Jokilaakson reuna-alueet on lisäksi kanavoitu. Alaosan oikaisuosuuksilla Reinin vanhaa uomaa sanotaan Alter Rheiniksi.
Reinin osat > Korkea-Rein

Korkea-Rein (saks. Hochrhein) on jokiosuus välillä Bodenjärvi–Basel. Joki laskee tällä osuudella noin 150 metriä. Reinin putoukset sijaitsevat Bodenjärvestä pari kymmentä kilometriä alajuoksulle päin, Schaffhausenin kaupungin eteläpuolella.
Reinin osat > Ylä-Rein

Ylä-Rein (saks. Oberrhein) on jokiosuus välillä Basel–Bingen am Rhein. Vuosien 1891–2010 keskivirtaama Baselissa oli 1 061 m³/s. Suurin mitattu kuukausikeskivirtaama on mitattu vuoden 1999 toukokuussa: 5 085 m³/s..
Reinin osat > Keski-Rein

Keski-Reiniksi (saks. Mittelrhein) sanotaan Reinin osuutta välillä Bingen–Bonn. Keski-Reinin laakson yläosa (saks. Obere Mittelrheintal) on osa Keski-Reiniä välillä Bingen–Koblenz. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2002.
Reinin osat > Ala-Rein

Ala-Rein (saks. Niederrhein) on Reinin alin osuus Bonnista Pohjanmereen. Reinin suisto (holl. Rijn-Maas-Scheldedelta, saks. Rhein-Maas-Delta) on laaja usean joen muodostama Reinin–Maasin–Schelden suistoalue.
Reinin osat > Vanha-Rein

Vanha-Rein (holl. Oude Rijn) on Reinin entinen pääuoma joen suistossa.
Kaupunkeja Reinin varrella

Chur, Vaduz, Schaffhausen, Basel, Strasbourg, Karlsruhe, Mannheim, Ludwigshafen, Wiesbaden, Mainz, Koblenz, Bonn, Köln, Düsseldorf, Neuss, Krefeld, Duisburg, Arnhem (Nederrijn), Nijmegen (Waal), Utrecht (Kromme Rijn), Rotterdam (Nieuwe Maas).
Rein kulkuväylänä

Rein on kulkukelpoinen Pohjanmereltä aina Baselin yläpuolelle, Rheinfeldeniin asti. Kansainvälinen reitti on taattu alueen valtioiden sopimuksilla. Vapaa kulkuoikeus sovittiin ensimmäisen kerran Westfalenin rauhansopimuksessa vuonna 1648. Nykyisistä käytännöistä sovittiin Wienin kongressissa vuonna 1815, jolloin alueen valtiot perustivat yhteistyöjärjestön (ransk. Commission Centrale pour la Navigation du Rhin, CCNR) sopimaan Reinin kansainvälisen liikenteen periaatteista. Komission jäsenmaita ovat nykyään Belgia, Hollanti, Ranska, Saksa ja Sveitsi.
Rein kulkuväylänä > Kanavat

Rhônen–Reinin-kanava (ransk. Canal du Rhône au Rhin, saks. Rhein-Rhône-Kanal) yhdistää Reinin Rhôneen, mikä mahdollistaa kulkemisen vesiteitse Pohjanmereltä Välimerelle. Reinin–Mainin–Tonavan kanava yhdistää Reinin sivujoen Mainin Tonavaan, mikä mahdollistaa kulkemisen vesiteitse Pohjanmereltä Mustallemerelle.
Rein kulkuväylänä > Satamat

Baselin satama on Sveitsin ainoa kansainvälinen satama. Sitä kautta kulkee noin 10 prosenttia maan tuonnista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rein Wikimedia Commonsissa
| n k Sveitsin joet |
| --- | --- |
Sveitsin 50 pisintä jokea
Rein • Aare • Rhône • Reuss • Thur • Saane • Inn • Ticino  • Emme • Doubs • Birs • Broye • Sihl • Hinterrhein • Töss • Maggia • Simme • Orbe  • Sitter • Moesa •  Kander • Suze • Wigger • Alter Rhein •  Talent • Albula • Venoge • Vispa • Glâne • Landquart • Engelberger Aa • Gelgia • Dünnern • Linth • Brenno • Limmat • Glatt • Kleine Emme • Sense • Mentue • Suhre • Murg • Verzasca • Plessur • Rabiusa • Seez • Areuse • Necker • Wyna • Calancasca
Lai da Tuma -järveä pidetään yleisesti Reinin alkulähteenä.
Hinterrhein.
Hinterrhein ja Vorderrhein yhdistyvät Reiniksi Reichenaussa.
Kanavoitu Alppi-Rein on Sveitsin ja Liechtensteinin rajajoki.
Rein virtaa Baselin halki.
Keski-Rein Kaubissa.
Mosel laskee Reiniin Koblenzissa.
Reinin-laivat ovat pitkiä ja matalia.
Maissi

| Maissi |
| --- | --- |
 1800-luvun piirros maissista.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Maissit Zea
Laji::  mays
Kaksiosainen nimi
 Zea mays  L. 
Katso myös
   Maissi Wikispeciesissä   Maissi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Maissi eli viljamaissi (Zea mays) on viljelykasvi, joka on alkujaan kotoisin Amerikasta. Se on korkea heinäkasvi, joka on nykyään yksi tärkeimmistä viljelykasveista. Maissi kasvaa yleensä yli 2,5-metriseksi, mutta pituuteen vaikuttavat olosuhteet ja jotkin lajikkeet kasvavat jopa 7 metrin korkuisiksi. Syötäväksi kelpaavat siemeniksi kehittyneet kukinnot, joissa siemenet ovat tasaisissa riveissä. Kehittyneessä kukinnossa on muutamia satoja siemeniä.
Rakenne

Maissi on täyteiskortinen, yleensä 2–6 metriä korkeaksi kasvava heinäkasvi. Kasvin latvassa on pitkähaarainen, röyhymäinen hedekukinto. Alempana, pitkien lehtien hangoissa ovat emikukinnot, joista kukinta-aikana näkyy suojalehtien ulkopuolelle vain tupsumaiset luotit. Kypsänä emikukinnosta tulee 20–60 cm pitkä kerrannaistähkä. Osaksi lapakkoon uponneet jyvät peittävät tähkää tiiviinä kerroksena. Eri viljelylajikkeet eroavat toisistaan muun muassa jyvien värin ja muodon puolesta.
Historia

Maissin on päätelty kehittyneen teosintti-heinästä noin 8 700 vuotta sitten Meksikossa Balsas-joen laaksossa. Ajanmääritys perustuu asuinluolan kiviesineistä löytyneisiin kasvien fytoliitteihin eli kasvien soluissa oleviin mineraalihiukkasiin, joiden perusteella voidaan tunnistaa kasveja ja kasvinosia. Fytoliittien osoitettiin olevan peräisin viljellyn maissin tähkistä eikä teosintistä.
Viljellystä maissista on löydetty todisteista noin 7 000 vuoden takaa. Maissi on intiaanien viljelemä kasvi ja lienee tärkein elintarvike Väli- ja Etelä-Amerikan intiaaneille. Muuhun maailmaan maissi levisi 1400- ja 1500-lukujen taitteessa.
Maissin kasvun vahingoittamisesta seurasi ankara rangaistus. Bartolomé de las Casas kertoo: "Kaksikymmentä vuotta täyttänyt tuomittiin kuolemaan, jos vahingoitti maissin tähkiä. Nuorempi tuomittiin maksamaan tekemänsä vahingon. Se, joka korjasi maissin ennen kuin jyvä oli täysin kehittynyt, tuomittiin kuolemaan."
On arvioitu, että intiaanien sotajoukkoja ja myöhemmin myös espanjalaisten joukkoja muonittavat tortillerat kykenivät kukin valmistamaan kymmenkunnalle miehelle päivän annoksen tortilloita. Tortilloiden puuttuessa oli mahdollista syödä pinolea, paahdetun maissin jauhoa, jota oli helppo kuljettaa ja syödä sitä veteen sekoitettuna. Veracruzilainen jesuiitta Francisco Javier Clavijero kertoo historiateoksena meksikolaisia ruokia koskevassa luvussa, miten sotaa käyvät intiaanit saattoivat syödä maissinsa.
Viljely

Maissia viljellään paljon ympäri maailmaa, ja vuosittain tuotetaan enemmän maissia kuin mitään muuta viljalajia. Maissi ei kestä kylmää, joten lämpimillä alueilla se tulee istuttaa keväällä. Sen juuret eivät tavallisesti yllä kovin syvälle, joten kasvi on riippuvainen mullan kosteudesta. Kuivuudelle maissi on herkimmillään kun kukat ovat valmiita pölytettäviksi. Rehuksi käytettävä maissi korjataan jo, kun kasvi on vihreä ja hedelmä raaka. Ihmisravinnoksi käytettävä maissi korjataan lajikkeesta riippuen myöhään kesällä, syksyllä, jopa talvella tai varhain keväällä. Afrikassa kuivuus johtaa säännöllisesti sadon epäonnistumiseen ja ihmisten nälkiintymiseen.
| Suurimmat maissintuottajamaat 2005 (miljoonaa tonnia) |
| --- | --- | --- |
| Yhdysvallat | 280 | 40 % |
| Kiina | 131 | 19 % |
| Brasilia | 35 | 5 % |
| Meksiko | 21 | 3 % |
| Argentiina | 20 | 3 % |
| Indonesia | 15 | 2 % |
| Ranska | 13 | 2 % |
| Intia | 12 | 2 % |
| Etelä-Afrikka | 12 | 2 % |
| Italia | 11 | 2 % |
| Maailma yhteensä | 692 |  |
Ennen maissi korjattiin käsin, mutta toisen maailmansodan jälkeen alettiin käyttää leikkuupuimureita. Käsin poimittaessa kasveista otetaan kokonaiset tähkät, joista pitää myöhemmin erotella siemenet. Kokonaisia tähkiä voidaan käyttää karjan rehuna. Myös eräät nykyaikaiset maatilat säilövät niitä ja käsittelevät ne myytäviksi varsinaisen maissikauden ulkopuolella saadakseen parempia hintoja. Maissin korjaamiseen suunniteltu leikkuupuimuri puolestaan suorittaa erottelun automaattisesti.
Käyttö

Maissia käytetään sekä ihmisten ravintona että kotieläinten, etenkin sikojen rehuna. Maissista voidaan valmistaa esimerkiksi muovia, kuituja, makeutusaineksi sopivaa maissisiirappia tai alkoholia. Maissista tislattu alkoholi on perinteinen Bourbon-viskin lähde. Sitä sekoitetaan myös pieniä määriä bensiiniin korkeampien oktaanilukujen saamiseksi, päästöjen vähentämiseksi ja maaöljyn säästämiseksi. Maissin jyvistä puristetaan myös maissiöljyä.
Maissi on monissa maissa ruokavalion perusta. Useissa kulttuureissa siitä valmistetaan paksua puuroa tai polentaa, ja maissi on tortillan ja monen muun meksikolaisen ruuan pääainesosa. Joistakin lajikkeista valmistetaan popcornia. Maissihiutaleet (corn flakes) ovat suosittu aamiaisruoka. Sokerimaissia syödään vihannesten tavoin. Maissia kasvatetaan myös koristekasvina puutarhoissa. Tähän tarkoitukseen käytetään usein värikkäitä muotoja. Lisäksi koristemaissi on usein erittäin suurikokoinen ja sen tähkä voi olla jopa 60 cm:n mittainen.
Eräs varhaisimpia kuvauksia keskiamerikkalaisten intiaanien tavasta käsitellä maissia ja valmistaa tortilloita, löytyy italialaisen Girolamo Benzonin teoksesta La Historia del Mondo Nuovo.
Maissitaikina tunnetaan Meksikossa nimellä nixtamal. Sanan alkuperäinen muoto nahuatliksi on nextamalli, jossa nex tarkoittaa kalkkia tai tuhkaa ja tamalli taikinaa. Nixtamalprosessin keksiminen lisäsi suuresti maissin ravintoarvoa (erityisesti B3-vitamiinin osalta, jota ei ilman tätä käsittelyä juurikaan saa maissista) ja siten auttoi ratkaisevasti mesoamerikkalaisten kulttuurien syntyä. Samalla kun kalkkivedessä liottaminen ja keittäminen pehmittää jyvän kuoren, se myös vaikuttaa edullisesti jyvän karkeaan kuituun ja on tärkeä kalsiumin lähde. Amerikanenglannissa käsitelty maissi tunnetaan nimellä 'hominy', ilmeisesti powhatan-intiaaneilta lainatun sanan mukaan.
Nykyisin saattaa meksikolaisessa pikkukylässä nähdä aamun varhaisina tunteina naisia rientämässä maissitaikina-astiat päänsä päällä. Naiset ovat silloin tulossa molino de nixtamalilta, maissimyllyltä, jossa he ovat käyneet jauhattamassa yön aikana turvonneet maissinjyvät. Viimeinen silaus maissitaikinalle annetaan kotona jauhinkiven päällä  mano de metatella, metaten kädellä, pitkänomaisella, sylinterin muotoisella kivellä. Metaten, kolmijalkaisen laavakivestä muotoillun jauhinkiven lähinnä jauhajaa oleva osa on ylempänä sen ulointa osaa. Näin jauhaja voi työskennellä käsivarret suorina ja käyttää apunaan ylävartalonsa painoa ja metaten loivaa luisua.
Lajikkeet

Maissista on kehitetty useita lajikkeita. Ne voidaan jyvän rakenteen ja koostumuksen sekä käyttötavan mukaan jakaa kuuteen päätyyppiin, jotka ovat paukkumaissi, jauhomaissi, kivimaissi, hammasmaissi, sokerimaissi ja vahamaissi. Taloudellisesti tärkein tyyppi on hammasmaissi, jonka jyvät muistuttavat muodoltaan ihmisen poskihampaita. Sokerimaissin jyvät kypsyvät korjattaviksi nopeammin kuin muiden maissityyppien, ja sitä voidaan pienimuotoisesti viljellä sielläkin, missä kasvukausi on lyhyt, kuten Suomessa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Maissi (viljamaissi) – Zea mays
ITIS: Zea mays (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Zea mays (englanniksi)
Flora of China: Zea mays (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Zea mays (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Zea mays (maize) (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Zea mays (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:   lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:   keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:   kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:   basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:   maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:   herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:   hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:   endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q11575  Wikispecies: Zea mays  APA: 5097  APDB: 52296  APNI: 81854  BioLib: 42737  BOLD: 361557  Calflora: 9428  CoL: 5CXX5  Ecocrop: 2175  EoL: 1115259  EPPO: ZEAMX  EUNIS: 193844  FNA: 200026507  FoC: 200026507  GBIF: 5290052  GrassBase: imp10873  GRIN: 42207  iNaturalist: 48448  IPNI: 426810-1  IRMNG: 10207796  ITIS: 42269  IUCN: 77726273  MichiganFlora: 2248  MoBotPF: 285225  NatureServe: 2.149574  NBN: NBNSYS0000014190  NCBI: 4577  NZOR: 228961fc-c0fc-4721-8663-2c86db06b20e  NZPCN: 4913  Observation.org: 7670  Open Tree of Life: 605194  PfaF: Zea mays  Plant List: kew-450362  PLANTS: ZEMA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:426810-1  RHS: 105543  Tropicos: 25510055  VASCAN: 8024  WisFlora: 5458  WFO: wfo-0000907754  Laji.fi: MX.40666 
Maissipelto
Rantasalmelaisen maissipellon korjuuta ajosilppurilla Etelä-Savossa.
Erilaisia maissin lajikkeita.
Air Tanzania

| Air Tanzania |
| --- | --- |

 IATA: TC  –  ICAO: ATC 
Kutsukoodi:  TANZANIA
Perustettu:  10. maaliskuuta 1977
Laivaston koko:  2
Kotipaikka:  Tansania
Yhtiön sivut:  www.airtanzania.com
Air Tanzanian Boeing 767-200.
Air Tanzania (IATA: TC, ICAO: ATC, kutsukoodi: TANZANIA) on tansanialainen lentoyhtiö. Se perustettiin 10. maaliskuuta 1977. Yhtiön omisti alun perin Tansanian hallitus, mutta sen yksityistäminen aloitettiin vuonna 2001.
Kohteet

Tansaniassa: Dar es Salaam, Kilimanjaro, Mtwara, Mwanza, Sansibar
Ulkomailla: Entebbe/Kampala (Uganda), Johannesburg (Etelä-Afrikka), Moroni (Komorit)
Laivasto

Joulukuussa 2015:
1 Bombardier CRJ100ER
1 de Havilland Canada DHC-8-300Q
Aiemmin käytössä olleita konetyyppejä:
Airbus A320-200
Boeing 737-200
Boeing 737-300
Boeing 737-500
Boeing 767-200
Bombardier CRJ200
Douglas DC-9-30
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Air Tanzania Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Union College

| Union College |
| --- | --- |
  

Motto:  Sous les lois de Minerve nous devenons tous frères
Perustettu:  25. helmikuuta 1795
Tyyppi:  yksityinen
Säätiön varat:  353,4 milj. dollaria
Henkilökunta:  228
Opiskelijoita:  2 194
Sijainti:  Schenectady, New York   Yhdysvallat
Sivusto:  union.edu
Union College on yksityinen yleissivistävä korkeakoulu Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltion Schenectadyssä. Vuonna 1795 perustettu Union College on Yhdysvaltojen vanhin uskontokunnista riippumaton korkeakoulu, ensimmäinen maan itsenäistymisen jälkeen perustettu ja koko maan kolmanneksi vanhin. Se oli pitkään vain miehille tarkoitettu, kunnes vuonna 1970 sinne otettiin ensimmäiset naisopiskelijat.
Union Collegesta ovat saaneet alkunsa myös kreikkalaisista aakkosista tunnetut veljes- ja sisarkunnat (engl. fraternities and sororities). Ensimmäinen veljeskunta oli vuonna 1825 perustettu Kappa Alpha.
Union Collegeen hakijoista noin 37 prosenttia hyväksytään opiskelijoiksi. Suosituimpia pääaineita ovat taloustiede, konetekniikka ja valtiotiede.
Union Collegea edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Union Dutchmenin nimellä kulkevat joukkueet. Yliopisto on menestynyt erityisesti jääkiekossa, jossa se voitti vuonna 2014 ensimmäistä kertaa I-divisioonan mestaruuden.lähde?
Tunnettuja entisiä opiskelijoita

Chester A. Arthur, Yhdysvaltain 21. presidentti
Jimmy Carter, Yhdysvaltain 39. presidentti
William H. Seward, Yhdysvaltain ulkoministeri ja New Yorkin kuvernööri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Union College Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luettelo Tohmajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Tohmajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Tohmajärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Värtsilän kunta on liitetty Tohmajärveen.