stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samsung Galaxy A8 (2016)
Tekniset tiedot > Muotoilu > Paino ja mitat

Laite painaa 182 grammaa ja sen mitat ovat 156,6 x 76,8 x 7,2 millimetriä.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7420 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-T760 MP8.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Muisti

Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Akku

Akun kapasiteetti on 3 300 milliampeerituntia tässä laitteessa.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat

Takakameran tarkkuus on 16 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow".
Robert Earl Hughes

Robert Earl Hughes vuonna 1951.
Robert Earl Hughes (1926–1958) pitää hallussaan rinnanympäryksen maailmanennätystä. Hänen  rinnanympäryksensä oli 315 senttimetriä. Robertin vanhempien mukaan hänen kolmen kuukauden iässä sairastamansa hinkuyskä johti umpierityshäiriöön ja sitä kautta tavattomaan lihomiseen. Robert painoi kuusivuotiaana 92 kg, kymmenvuotiaana 171 kg ja 25-vuotiaana 406 kilogrammaa. Helmikuussa 1958 hieman ennen kuolemaansa Robert painoi 484 kilogrammaa. Hänen vyötärönsä ympärys oli 310 senttimetriä ja hauisten ympärysmitta 102 senttimetriä.
Robert Curl

| Robert Curl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1933 Alice, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 3. heinäkuuta 2022 (88 vuotta) Houston, Texas, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Instituutti:  Ricen yliopisto
Tutkimusalue:  Kemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto
Robert Floyd Curl, Jr. (23. elokuuta 1933 Alice, Texas – 3. heinäkuuta 2022 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti ja Ricen yliopiston kemian professori. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1996 fullereenin löytämisestä. Curl jakoi palkinnon Harold Kroton ja Richard Smalleyn kanssa.
Curl suoritti alemman korkeakoulututkinnon kemiassa Ricen yliopistossa ja hän valmistui vuonna 1954. Filosofian tohtorin arvon hän sai vuonna 1957 Kalifornian yliopistosta Berkeleystä. Fullereenin löytämisen jälkeen Curl tutki muun muassa fysikaalista kemiaa ja kehitti DNA:n sekvensointilaitteistoja.
Aiheesta muualla

Curlin omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Robert E. Park

Robert Ezra Park (14. helmikuuta 1864 – 7. helmikuuta 1944) oli yhdysvaltalainen sosiologi. Park oli merkittäviä sosiologian uranuurtajia Yhdysvalloissa ja hänellä oli suuri merkitys Chicagon sosiologisen koulukunnan kehittymisessä.
Robert Park opiskeli Euroopassa ja hänellä oli myöhemmin tärkeä rooli sosiologisten ajatusten siirtämisessä Yhdysvaltoihin Euroopasta. Park kävi Euroopassa esimerkiksi Georg Simmelin opettamia kursseja ja myöhemmin siirsi Simmelin ajatuksia yhdysvaltalaiseen sosiologiaan.
Vuonna 1921 Park julkaisi yhdessä Ernest W. Burgessin kanssa ensimmäisen merkittävän sosiologian oppikirjan An Intoduction to the Science of Sociology.
Rutarousku

| Rutarousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  lacunarum
Kaksiosainen nimi
 Lactarius lacunarum  Romagn. ex Hora 
Katso myös
   Rutarousku Wikispeciesissä   Rutarousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rutarousku (Lactarius lacunarum) on kosteissa rutapainanteissa ja järvenrannoilla kasvava rouskulaji. Se esiintyy usein koivun ja tervalepän seurassa. Sienen lakki on oranssi ja se muistuttaa  oranssirouskua, pikkurouskua ja sikurirouskua. Maitiaisneste on valkoista, mutta muuttuu melko nopeasti kellertäväksi. Rutarousku on hyvä ruokasieni. Se pitää esikäsitellä keittämällä ennen ruoaksi käyttöä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rutarousku
Sattuman kauppa

| Sattuman kauppa Sir Elwoodin hiljaiset värit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : talvi 2005–2006, Kinnula; kevät ja loppuvuosi 2006, Inkfish Studio, Helsinki
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 2007
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 47.52
 Levymerkki: Herodes
Listasijoitukset
  4.
Sir Elwoodin Hiljaisten Värien muut julkaisut
| Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2 2005 | Sattuman kauppa 2007 | Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 3 2009 |
Singlet albumilta Sattuman kauppa
 ”Suomineito” Julkaistu: 7. kesäkuuta 2006  ”Pahaa verta” Julkaistu: 17. tammikuuta 2007  ”Rouva Fortuna” Julkaistu: huhtikuu 2007
Sattuman kauppa on Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4.
Kappaleet

Mastoon sidotut – 4.16
Ohut kosketus – 5.50
Flemarilla tuulee – 5.13
Rouva Fortuna – 4.28
Satu – 3.30
Meidän pikku kuppila (osa 8) – 1.55
Suomineito – 4.30
Lumen aika – 5.16
Oi, nuoruus – 3.56
Pahaa verta – 5.34
Hyvä veli – 3.18
Arvostelut

Dome.fi:
Soundi:
Rutapohjan kanava

Rutapohjan kanava sijaitsee Leivonmäellä Rutajärvestä Päijänteen Rutalahteen laskevan ja se muodostaa Rutajärven luusuasta alkavan Rutajoen alkuosan. Kanava on 386 metriä pitkä ja se kaivettiin vuosina 1850–1853. Kanava oikaisi ja syvensi Rutajärvestä alkanutta Rutajokea ja samalla se alensi Rutajärven vedenpintaa noin kaksi metriä. Järven pintaa alennettiin vielä 1,5 metriä vuosina 1890–1894 ilmeisesti perkaamalla kanavaa syvemmäksi. Kanavan avulla haluttiin myös helpottaa puutavaran uittoa Päijänteelle ja samassa yhteydessä myös Rutajoella tehtiin perkaustöitä ja sen varrelle rakennettiin uittokouruja. Puutavaran uitto Rutapohjan kanavan ja Rutajoen kautta jatkui aina 1950-luvun alkuun saakka.
Aiheesta muualla

Rutalahden kylän sivut: Rutajoen historiaa
Scott Speedman

| Scott Speedman |
| --- | --- |
 Speedman vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1975 (ikä 49)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Scott Speedman (s. 1. syyskuuta 1975) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Felicity ja Michael Korvinin roolista kauhuelokuvassa Varjojen valtakunta.
Aiheesta muualla

Scott Speedman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Scott Speedman Elonetissä.
Science fiction -taide

Science fiction -taide eli scifi-taide liittyy tieteiskuvitelmiin. Tyypillisiä ovat näkymät kuvitteellisilta planeetoilta, avaruusaluksista ja avaruustaisteluista tai vaikkapa kuvitteellisesta tulevaisuudesta maapallolla. Melko tyypillistä scifi-taidetta on tehnyt esimerkiksi Peter Elson, jonka maalaamia kuvia on suomennetussa Galax-sarjassa. Scifi-taide on joskus lähellä avaruustaidetta, joskus fantasiataidetta. Scifi-taidetta on tehty myös kotitietokoneella, mm. Bryce-ohjelmalla ja kolmiulotteista tietokonegrafiikkaa tuottavilla ray tracing-ohjelmilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Peter Elson
Illustrations de Peter Elson (Arkistoitu – Internet Archive)
Rutavesiherne

| Rutavesiherne |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Vesihernekasvit
Suku::  Vesiherneet Utricularia
Laji::  × ochroleuca  R.W.Hartm.
Synonyymit
 piilovesiherne (Utricularia stygia) G.Thor 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rutavesiherne (Utricularia × ochroleuca) on vesiherneiden sukuun kuuluva risteymälaji, jonka kantalajit ovat rimpivesiherne (Utricularia intermedia) ja pikkuvesiherne (Utricularia minor). Suomessa aiemmin eri lajeina pidetyt vesiherneet kalvasvesiherne (Utricularia ochroleuca) ja piilovesiherne (Utricularia stygia) yhdistetään risteymälajiin.
Rutavesiherne on juureton, märillä paikoilla tai vedessä kasvava lihansyöjäkasvi, joka pyydystää pieniä vesieliöitä pyyntirakkuloihin. Kalvas- ja piilovesiherne on erotettu toisistaan ja muista samannäköisistä lajeista lähinnä vähäisten kukkatuntomerkkien, lehtiliuskojen hampaiden ja pyyntirakkuloiden tähtikarvojen muodon perusteella.
Suomessa rutavesihernettä esiintyy koko maassa Ahvenanmaalta Pohjois-Lappiin, ei kuitenkaan Etelä-Savossa. Kasvi ei ole missään päin yleinen. Aiempien lajien kalvas- ja piilovesiherneen tyypillisiä kasvupaikkoja Suomessa ovat karujen tai rehevien soiden lammet, ojat ja mutakuopat.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Rutavesiherne (Utricularia × ochroleuca) Suomessa.
Ruuska

Ruuska on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arttu Ruuska (s. 1997), suomalainen pesäpalloilija
Helena Ruuska (s. 1958), suomalainen opettaja ja tietokirjailija
Hilkka Ruuska (s. 1933), Miss Suomi vuosina 1950 ja 1951
Lauri Ruuska (s. 1993), suomalainen golfaaja
Marjo-Riitta Ruuska (s. 1963), teologi ja historioitsija
Pekka Ruuska (s. 1958), suomalainen laulaja, lauluntekijä ja äänilevytuottaja
Pekka Ruuska (s. 1983), kuraattori ja taidekriitikko
Perttu Ruuska (s. 2001), suomalainen pesäpalloilija
Sylvia Ruuska (1942–2019), yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti
Tiina Ruuska (s. 1970), suomalainen laulaja
Tuomas Ruuska (s. 1981), suomalainen lentopalloilija
Vesa Ruuska, suomalainen imitaattori ja koomikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sandra Nurmsalu

| Sandra Nurmsalu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1988 (ikä 35) Anija, Harjumaa, Viro
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  viro, englanti
Aktiivisena:  2004 –
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu, viulu
Yhtyeet:  Urban Symbhony, Pink Tank, Virre, Pillipiigad
Levy-yhtiöt:  Moonwalk Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sandra Nurmsalu (s. 6. joulukuuta 1988 Anija) on virolainen laulaja ja viulisti. Hän on kotoisin Alaveren kylästä, Anijasta. Hänet valittiin edustamaan Viroa vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa Urban Symphony -kokoonpanon kanssa kappaleella ”Rändajad” 7. maaliskuuta 2009 pidetyssä Eesti Laul 2009 -esikarsinnassa. Kappale oli Viron ensimmäinen kappale, joka pääsi semifinaalista finaaliin. Lopulta Urban Symphony sijoittui Moskovassa 16. toukokuuta 2009 pidetyssä Eurovisionin laulukilpailun finaalissa kuudenneksi, 129 pisteellä.
Nurmsalu osallistui sooloartistina vuoden 2019 Eesti Lauliin kappaleella ”Soovide puu”. Hän pääsi kilpailun finaaliin.
Urban Symphony

Sandra Nurmsalu (laulu ja viulu)
Mann Helstein (alttoviulu)
Johanna Mängel ja Mari Möldre (sellot)
Urban Symphony on esittänyt uusia singlejä nimeltään "Päikese Poole" sekä "Skorpion".
Diskografia > Singlet

"Väike Eestimaa" (2013)
"Kui tuuled pöörduvad" (2014)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
SANDRA NURMSALU Alaverest laulab Eesti Laulu finaalis (viroksi)
”Rändajad” Viron Eurovision laulukilpailun Internet-sivuilla
Ruusu

Ruusu tarkoittaa seuraavia:
ruusut eli aitoruusut (Rosa), kasvisuku
Ruusu, naisen nimi
ruusu, latinaksi erysipelas, ihosairaus
ruusu, vaakunakuvio.
Ruusu, Merja Rantamäen laulu
Ruusut, suomalainen elektronista popmusiikkia soittava yhtye
Ruusu, sukunimenä:
Elias Ruusu (s. 2001), suomalainen jääkiekkoilija
Markus Ruusu (s. 1977), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Ruuskasen talo

| Ruuskasen talo Ruuskasen palatsi |
| --- | --- |
 Ruuskasen talo
Osoite:  Hämeenkatu 14
Sijainti:  Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61.4984241°N, 23.7664763°E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liiketalo
Valmistumisvuosi:  1892–1901
Suunnittelija:  Lambert Pettersson (laajennusosa Märta Blomstedt ja Matti Lampén)
Rakennuttaja:  Kaarlo Ruuskanen
Tyylisuunta:  uusrenessanssi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ruuskasen talo, joka myös Ruuskasen palatsina tunnetaan, on kauppias Kaarlo Ruuskasen rakennuttama asuin- ja liiketalo Tampereen Hämeenkadulla. Uusrenessanssia edustava rakennus on Lambert Petterssonin suunnittelema. Sen ensimmäiset osat valmistuivat vuonna 1892 ja viimeinen osa 1901. Kauppias Ruuskanen sai ajatuksen uusrenessanssityylisen ”palatsin” rakentamisesta oltuaan häämatkalla Italiassa. Petterson suunnitteli rakennuksen Ruuskasen Italiassa ottaman valokuvan pohjalta.
Talo vaurioitui talvisodan pommituksissa. Korjaustöiden yhteydessä talon Hämeenkadun puoleista osaa korotettiin 1941 yhdellä kerroksella, ja Pellavatehtaankadun puolelle valmistui 1942 funkistyylinen laajennusosa Ruuskasen pukutehdasta varten. Molempien suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Märta Blomstedt ja Matti Lampén.
Ruuskasen talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1998.
Ruuskanen

Ruuskanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Adiel Ruuskanen (1891–1952), jääkäri
Antti Ruuskanen (s. 1984), keihäänheittäjä
Asko Ruuskanen (1938–2023), kolmiloikkaaja, rehtori ja opetusneuvos
Essi Ruuskanen (s. 1989), kuvataiteilija ja muraalimaalari
Jaakko Ruuskanen (s. 1990), jalkapalloilija
Jali Ruuskanen (s. 1939), päätoimittaja
Joni Ruuskanen (s. 1988), jalkapalloilija
Juha-Matti Ruuskanen (s. 1984), mäkihyppääjä
Kaarle Pietari Ruuskanen (1848–1909), tukkukauppias ja K. P. Ruuskanen Oy:n perustaja
Kaarlo Ruuskanen (1891–1953), diplomaatti, lähetystöneuvos, kalterijääkäri
Kustaa Ruuskanen (1881–1971), Edistyspuolueen kansanedustaja 1919–1922, kunnallisneuvos
Lauri Ruuskanen (1893–1974), kauppaneuvos ja K. P. Ruuskanen Oy:n toimitusjohtaja
Lauri Ruuskanen (1913–1983), metsänhoitaja, metsäneuvos
Lauri-Juhani Ruuskanen (1932–1970), oopperaohjaaja ja näyttelijä
Leo Ruuskanen (s. 1946), taiteilijanimimerkki
Maija Ruuskanen (s. 1976), säveltäjä ja muusikko
Markus Ruuskanen (s. 2000), ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija
Nanne Ruuskanen (s. 2001), jalkapalloilija
Natasa Ruuskanen (s. 1999), jalkapalloilija
Olli-Pekka Ruuskanen (s. 1966), taloustieteilijä
Pertti Ruuskanen (1953–2022), alppihiihtäjä
Pia Ruuskanen (s. 1972), nopeuslaskija
Tero Ruuskanen (s. 1977), pesäpallotuomari
Timo Ruuskanen (s. 1968), korkeushyppääjä
Vesa Ruuskanen (1940–2011), teoreettisen fysiikan professori
Vilho Ruuskanen (1912–1980), näyttelijä
Waltteri Ruuskanen (s. 1997), jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rutelinae

| Rutelinae |
| --- | --- |
 Tarhaturilas (Phyllopertha horticola)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Rutelinae  Macleay, 1819
Tribukset
 Katso teksti 
Katso myös
   Rutelinae Wikispeciesissä   Rutelinae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rutelinae on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva alaheimo.
Tribuksia

| --- | --- |
 Adoretini  Alvarengiini  Anatistini  Anisopliini:  Anomalini  Anoplognathini  Geniatini  Rutelini
Rutba

| Rutba (الرطبة‎, ar-Ruṭba) |
| --- | --- |

 Rutba
 Koordinaatit: 33.0378°N, 40.2866°E 
Valtio:  Irak
Maakunta:  Anbarin maakunta
Piirikunta:  Rutban piirikunta
Väkiluku (1/2014)  (Koko Rutban piirikunnan väkiluku.):  44 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rutba eli ar-Rutba (arab. الرطبة‎‎, ar-Ruṭba) on kaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnan länsiosassa, Bagdadista Syyrian Damaskokseen ja Jordanian Ammaniin johtavan maantien varrella. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista linnuntietä 286 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 383 kilometriä itään.
Rutba on Anbarin maakunnan Rutban piirikunnan hallintokeskus. Tammikuussa 2014 julkaistu YK:n Irakin analyysiyksikön katsaus arvioi Rutban piirikunnan väkiluvuksi 3 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 44 000 ihmistä. Sittemmin osa väestöstä on siirtynyt kotiseudultaan väkivaltaisuuksia pakoon.
Kesäkuussa 2014 uutisoitiin Isisin taistelijoiden vallanneen Rutban. Yhdysvaltojen johtamien Nato-maiden liittouma on sittemmin tehnyt useita ilmaiskuja Isisiä vastaan laajan piirikunnan alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rutba Wikimedia Commonsissa
Anti-ISIS protests in Rutba stem from blood feud (30.8.2015) (englanniksi) (rudaw.net)
Rosa ’Agnes’

| Rosa ’Agnes’ |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhakurtturuusut Rosa Rugosa-ryhmä
Lajike::  ’Agnes’
Katso myös
   Rosa ’Agnes’ Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rosa ’Agnes’ on keltakukkainen, Rosa Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike.
Alkuperä

Rosa 'Agnes' on kurtturuusun (Rosa rugosa) ja persiankeltaruusun (Rosa foetida 'Persiana') risteytys, jonka kehitti kanadalainen William Saunders 1900-luvun alkupuolella. Ruusu julkistettiin vuonna 1922. Ruusu on nimetty William Sandersin puolison Agnes Saundersin mukaan.
Kuvaus

Rosa 'Agnes' kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi pystyversoiseksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat pienehköjä kuten persianruusulla, tummanvihreitä, kiiltäviä ja voimakkaasti kurtistuneita. Lajike kukkii Suomessa juhannukselta noin kolmen viikon ajan. Kukat ovat halkaisijaltaan 7–8 cm, täysin kerrannaiset, keskeltä vaalean- tai voinkeltaiset, reunoilta vaaleammat. Terälehtiä on yli 40. Heteet ovat keltaruskeat. Kukassa on mieto vadelman tuoksu. Lajike muodostaa vain vähän juurivesoja. Kiulukoita ei kehity. Ruusu kasvaa parhaiten aurinkoisessa paikassa, kalkitussa, kuivahkossa ja runsasmultaisessa maaperässä. Rosa 'Agnes' menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–III.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rosa (Rugosa-Ryhmä) 'Agnes'
Ruosteselkäorneero

| Ruosteselkäorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Metsäorneerot Cranioleuca
Laji::  berlepschi
Kaksiosainen nimi
 Cranioleuca berlepschi  (Hellmayr, 1905) 
Katso myös
   Ruosteselkäorneero Wikispeciesissä   Ruosteselkäorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruosteselkäorneero (Cranioleuca berlepschi) eli aiemmalta nimeltään ruskoselkäkanastero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu
Levinneisyys

Ruosteselkäorneeroa tavataan Perun pohjoisosissa. Sen esiintymiä tunnetaan yli kymmenen, mutta kaikkien populaatiot ovat pieniä, ja lajin elinympäristöt ovat vähenemässä, joten ruskoselkäkanastero on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Sen populaatioksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä.
Elintavat

Ruosteselkäorneero elää vuoristometsissä, yleensä juuri puurajan alapuolella 3 050–3 400 metrin korkeudella merenpinnasta, paikallisesti alempanakin 2 500 metriin asti. Parien ja pienien parvien nähdään joskus liittyvän sekaparviin muiden lintulajien kanssa. Nuoria yksilöitä on nähty heinä- ja syyskuun välisenä aikana, ja laji pesii todennäköisesti kuivan kauden aikana.
Satu Lipiäinen

Satu Iines Maria Lipiäinen (o.s. Kähkönen, s. 14. helmikuuta 1996 Siilinjärvi) on suomalainen ultrajuoksija.
Tausta

Lipiäinen on koulutukseltaan tekniikan tohtori.
Urheilu-ura

Hän pitää hallussaan naisten 12 tunnin juoksun maailmanennätystä tuloksella 153,600 kilometriä ja Suomen ennätystä viidessä ultrajuoksulajissa: 50 km, 100 km, 100 mailia, 6 tunnin juoksu ja 12 tunnin juoksu. Hänen ennätystuloksensa 12 tunnin juoksussa ylittää miesten Suomen ennätyksen samassa lajissa (Juuso Simpasen 148,640 km vuodelta 2021).
Lipiäinen juoksi 12 tunnin juoksun Suomen ja Pohjoismaiden ennätyksen 136,203 kilometriä marraskuussa 2020. Noora Honkala rikkoi tuloksen maaliskuussa 2021, mutta Lipiäinen otti ennätykset takaisin nimiinsä marraskuussa 2021 juostuaan Joensuussa 140,920 kilometriä. Noora Honkala rikkoi ennätyksen helmikuussa 2022 ja paransi ennätystään Spártissa helmikuussa 2023. Lipiäinen otti ennätyksen takaisin itselleen maailmanennätystuloksella toukokuussa 2023.
Heinäkuussa 2022 Lipiäinen teki Suomi-juoksussa 100 kilometrin Suomen ennätyksen ajalla 7.40.20. 100 kilometrin juoksun MM-kilpailuissa elokuussa 2022 Lipiäinen sijoittui viidenneksi SE-ajalla 7.15.35. Vuonna 2023 Lipiäinen osallistui ensimmäistä kertaa Spartathlon-juoksuun ja sijoittui heti kolmanneksi ajalla 23.48.34. Kilpailussa toiseksi sijoittui Noora Honkala ja koko kärkikolmikko alitti entisen naisten kilpailun reittiennätyksen.
Lisäksi Lipiäisellä on Suomen ennätykset alle 23-vuotiaiden sarjassa 6 tunnin, 12 tunnin ja 100 kilometrin juoksuissa.
Aiheesta muualla

Satu Lipiäisen blogi
Rémy Victor Vancottem

Rémy Victor Vancottem (s. 25. heinäkuuta 1943 Tubize) on belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Mechelen-Brysselin arkkihiippakuntaan Leo Jozef Suenens 27. kesäkuuta 1969. Hänet nimitettiin Mechelen-Brysselin vihkipiispaksi sekä Unizibiran titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1982, ja piispaksi vihkiminen seuerasi 21. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Godfried Danneels, jota avustivat Emiel-Jozef De Smedt, Jean Huard, Paul Constant Schoenmaekers ja Jean-Baptiste Musty.
Vancottem sai 31. toukokuuta 2010 nimityksen Namurin piispaksi.
Risiini (myrkky)

| --- | --- |
Risiini

Risiini. PDB: 2AAI. A-ketju on sinisellä ja B-ketju oranssilla.
Tunnisteet
CAS-numero: 9009-86-3
EC-numero: 3.2.2.22
Tietokannat
KEGGt: KEGG
UniProt: P02879
Risiini on vesiliukoinen glykoproteiini, jota on risiinikasvin papumaisissa siemenissä. Risiini on hyvin myrkyllinen kaikille eläimille, eikä sen myrkytystä voida parantaa. Ihmisille tappava suun kautta saatu annos on noin 1 milligramma risiiniä per kehonpainokilo. Risiini on ihmisille pistoksena tai hengitettynä noin tuhat kertaa myrkyllisempi kuin nieltynä, sillä suuri osa siitä tuhoutuu ruuansulatuselimistössä. Risiini on myrkyllinen, sillä se estää ribosomien toimintaa ja siten elintärkeiden proteiinien tuottoa. Ihmisten risiinimyrkytys ei ole harvinainen maissa, joissa risiinikasvi kasvaa luontaisesti.
Nieltynä risiini aiheuttaa ihmisille oireita noin 4–6 tunnissa. Oireina voi muun muassa olla vahva mahakipu, oksentelu, ripuli, sisäiset verenvuodot, alhainen verenpaine, elinvauriot tai kuolema. Myrkytyksen parantuminen voi viedä noin 6–14 päivää.
Risiiniä voidaan käyttää kemiallisena aseena. OPCW:n kemiallisten aseiden kieltosopimus listaa risiinin yhdeksi sopimuksessa kielletyistä aineista. Risiinikasvin siemenistä eristetään risiiniöljyä, joten risiiniä sisältävää kasvijätettä muodostuu risiiniöljyn tuoton sivutuotteena.
Peter Hermann Stillmark löysi ja nimesi risiinin. Hän julkaisi tuloksensa vuonna 1888 Tarton yliopistossa kirjoittamassaan väitöskirjassa. Hän ei tunnistanut aineen myrkyllisyyttä, mutta havaitsi sen kyvyn sakkauttaa punasoluja lektiininä.