stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Waltteri Torikka
Laulajan ura > 2020

Tammikuussa Waltteri Torikka, kapellimestari Ville Matvejeff ja Hyvinkään orkesteri tekivät ooppera- ja viihdekonsertin Hyvinkääsalissa
Helmikuussa 2020 sai ensi-iltansa Tampereen oopperan Carmen, jossa baritoni Torikka teki Moralesin roolin.   Maaliskuussa 2020 Torikka esiintyi pianisti Marko Hilpon säestämänä Turun Kaupunginteatterin viihdekonsertissa, jonka jälkeen suuri osa maailman musiikkitapahtumista sulkeutui pandemian takia.   Lokakuun alussa Helsingin Yrittäjät palkitsivat Waltteri Torikan vuoden 2020 Yksinyrittäjänä. Palkitsemisella haluttiin tuoda esiin maamme kulttuuri- ja tapahtuma-alan yrittäjien taloudellista ahdinkoa.
Syksyn ja loppuvuoden 2020 aikana Torikalla oli rooli Kansallioopperan lavalla sekä Covid fan tutte -oopperassa että Iloinen leski -operetissa. Iloinen Leski operetista esitettiin vain ensi-ilta, koska pandemia sulki uudelleen yleisötapahtumat.   Marraskuussa Warner Music Finland julkaisi Waltteri Torikan uuden Toivo-albumin, johon on koottu uusia sovituksia suomalaisista sävelmistä. Albumi on monitaituri Markus Pajakkalan tuottama.
Laulajan ura > 2021

Savonlinnan oopperajuhlat joutui siirtämään koronapandemian vuoksi vuoden 2020 tuotantonsa ensin kesälle 2021,  jolloin Waltteri Torikan oli tarkoitus tehdä tohtori Bartolon rooli oopperassa Sevillan parturi. Teos jäi kuitenkin pandemiatilanteen vuoksi odottamaan tulevia vuosia.  Oopperajuhlien kesäkonsertissa Waltteri Torikka esiintyi Marjukka Tepposen kanssa Kerimäen kirkossa.
Elokuun alussa toteutuivat Saksan vuosittaiset Bayreuthin musiikkijuhlat, jotka jouduttiin pandemian vuoksi 2020 perumaan. Waltteri Torikka pääsi osallistumaan Bayreuthin Richard Wagner festivaalille stipendiaattina ja esittämään kansainvälisessä stipendiaattikonsertissa Sibeliuksen sävellyksen yleisölle. Syksyllä 2021 Waltteri Torikka osallistui Tanssii tähtien kanssa -tanssiohjelmaan parinaan tanssinopettaja Kia Lehmuskoski. Pari sijoittui finaalissa kolmanneksi.  Syksyllä MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma Masked Singer Suomi päättyi marraskuussa ja toiseksi tuli Bilepanda-hahmo, joka paljastui finaalilähetyksessä Waltteri Torikaksi.  Marraskuussa Torikka yhteistyössä Warner Music Finlandin kanssa julkaisi kolmen joululaulun EP:n digitaalisesti.
Loppuvuodesta Waltteri Torikka muusikoineen kiersi Suomea joulukiertueella.
Laulajan ura > 2022

Maaliskuussa baritoni Waltteri Torikka esiintyi solistina Serbian Novi Sadissa ja Belgradissa kansainvälisessä Matteus Passiossa, joka esitettiin Novi Sadin kulttuuripääkaupungin tapahtumiin liittyen. Produktiossa esiintyi muun muassa Ivana Srbljan, jonka piti laulaa talvella myös Vaasan oopperassa.
Ukrainan sodan uhreille kerättiin apua, kun Waltteri Torikka esiintyi baritoni Sauli Tiilikaisen ja pianisti Marko Hilpon kanssa Fuengirolassa.
Torikka esiintyi kevätkaudella muun muassa Helsingin Savoy-teatterissa ja Crusell-viikolla Uudessakaupungissa.
Toukokuussa Pirkanmaan Kulttuurirahaston myöntämällä apurahalla Hämeenkyrön Festiwaalit ry:n on määrä tuottaa F.E. Sillanpään Ihmiset suviyössä -ooppera Hämeenkyrön Myllykolun kesäteatteriin.
Keväälle suunniteltu 10 konsertin Amore-kiertue siirtyi loka-marraskuulle 2022.   Joulunalusaikana esitettiin Vaasan Mustasaaren kirkossa Bachin Jouluoratorio, jossa lauloivat muiden muassa Waltteri Torikka, sopraano Helianna Herkkola ja tenori Simo Mäkinen.   Sopraano Tuuli Takala esiintyi Waltteri Torikan kanssa joulukonserteissa Turussa ja Helsingissä.
Korona-aikana esiintymisten hiljentyessä Torikka aloitti ja suoritti kahden vuoden aikana taidealojen eril­li­set opet­ta­jan pe­da­go­gi­set opin­not Helsingin Taideyliopistossa vuosina 2020-2022. Hän voi jatkossa toimia myös musiikinopettajana.
Laulajan ura > 2023

Alkuvuodesta Waltteri Torikka ja Johanna Rusanen-Kartano lauloivat Turun kaupunginteatterissa Aulis Sallisen säveltämässä Punainen viiva -oopperassa. Baritoni Torikka lauloi Topin roolin.
Pitkänäperjantaina Tampereen tuomiokirkossa esitettiin J.S. Bachin Johannes-passio, jossa Torikka esiintyi solistina.
Vappuaattona Helsingin Musiikkitalolla tunnelmoitiin vappukonsertissa, jossa lauloivat Waltteri Torikka, Diandra sekä Maria Lund.  Toukokuun alussa Torikka konsertoi Helsingin Poliisisoittokunnan ja trumpetisti Tero Lindbergin kanssa Porissa, Raumalla ja Vantaalla elokuvamusiikin teemalla.  Kesäajan konsertit veivät Torikkaa muun muassa Laukon kartanoon, Sahanlahden lomakylään, Taidekeskus Salmelaan ja Iitin Musiikkijuhlille.
Kesällä 2023 Waltteri Torikka lauloi Papagenon roolin Taikahuilu-oopperassa Savonlinnan oopperajuhlilla.   Heinäkuussa 2023 sai kantaesityksensä Hämeenkyrön Festiwaalien oopperateos Ihmiset suviyössä, jonka päärooleissa lauloivat muiden muassa Waltteri Torikka, Johanna Rusanen ja Tuomas Miettola. Hämeenkyrön Myllykolussa esitettiin myös 2017-2018 F. E. Sillanpää oopperaa Torikan johdolla.
Waltteri Torikan ja Jarkko Aholan neljäs yhteinen suurkonsertti Kuninkaiden Paluu nähtiin marraskuussa Nokia Areenalla.
Laulajan ura > 2024

Lahti Sinfonia aloitti Sibeliustalossa vuoden wieniläismusiikin operettikonsertilla, jossa solisteina esiintyivät Waltteri Torikka ja Reetta Haavisto kapellimestari Atso Almilan johdolla.  Jyväskylässä sai ensi-iltansa Lemmenjuoma ooppera. Päärooleissa lauloivat Torikka, sopraano Virva Puumala ja walesilainen tenori Joshua Owen Mills. Oopperan ohjasi brittiläinen John Ramster.
Helmikuussa 2024 tuli kuluneeksi 100 vuotta Oskar Merikannon kuolemasta ja baritoni Torikka lähti Merikannon musiikin tiimoilta kiertueelle. Konserteissa Torikkaa säesti pianisti Marko Hilpo.   Ondine levy-yhtiö julkaisi helmikuussa Torikan ja Hilpon yhteisen albumin Merikannon rakastetuimpia yksinlauluja Songs by Oskar Merikanto.
Waltteri Torikka konsertoi Vaasan kaupunginorkesterin kanssa helmikuussa konsertissa Matkakuumeen vallassa. Konsertin brittiläinen teos oli englantilaissäveltäjä Ralph Vaughan Williamsin laulusarja Songs of Travel perustuen Robert Louis Stevensonin teksteihin.
Huhtikuussa Turussa yhdistyivät Saaristo-oopperan toteuttama teatteri- ja oopperateos Ihminen parhaan kykynsä mukaan, päärooleissa näyttelijä Pihla Penttinen ja baritoni Torikka.
Merikanto-musiikkia kuultiin keväällä, kun Waltteri Torikka ja Marko Hilpo esiintyivät muun muassa Helsingissä, Kangasala-talossa, Tampere-talossa ja Riihimäellä.
Savonlinnan Oopperajuhlat esitti kesällä mm. Mozartin Don Giovanni -oopperan, jonka pääroolissa lauloi Waltteri Torikka. Hän teki roolin Savonlinnassa myös 2016.
Elokuussa 40 vuotta täyttänyt Torikka järjesti elokuun alussa Olavinlinnassa 15-vuotistaiteilijajuhlakonsertin, joka juhlisti samalla hänen syntymäpäiväänsä. Juhlakonsertin tuottivat Sublime Music Agency ja Savonlinnan Oopperajuhlat.
Lokakuussa nähtiin oopperan ja jazz-musiikin yhdistyminen, kun Waltteri Torikka ja laulaja Anna Inginmaa konsertoivat Turku Jazz Orchestran kanssa Turun konserttitalolla.  Tampereen Ooppera ja Tampere Filharmonia yhdistivät voimansa lokakuussa ja esittivät Beethovenin Fidelio-oopperan konserttiversiona Tampere-talossa. Solisteina lauloivat muiden muassa Jussi Myllys, Tommi Hakala ja Waltteri Torikka. Orkesteria johti kapellimestari Susanna Mälkki.  Waltteri Torikka ehti vielä joulukonserttien maailmaan. Joulu Pohjolassa - Jul i Norden -kirkkokonsertit esitettiin Helsingissä ja Vaasassa. Säestäjänä muiden muassa viulisti Linda Lampenius ja toisena solistina ruotsalainen mezzosopraano Malena Ernman.
Laulajan ura > 2025

Vaasan kaupunginteatteri aloitti vuoden esittämällä oopperan Tosca, jonka päärooleissa lauloivat paroni Scarpian roolissa  Waltteri Torikka, sopraano Reetta Haavisto Toscana ja tenori Mika Pohjonen. Oopperan ohjasi teatterin johtaja Seppo Välinen.
Syksyltä siirtynyt Opera goes jazz -konsertti nähtiin Helsingin Musiikkitalolla helmikuussa, solisteina jazzlaulaja Anna Inginmaa ja Waltteri Torikka.
Musiikkitapahtumien lisäksi Waltteri Torikka osallistuu helmikuun lopulla julkiseen hyväntekeväisyystapahtumaan, kun kauppakeskus Triplassa pyöräillään syöpälasten hyväksi vuorokauden ajan Team Rynkebyn järjestämänä.
Saaristo-oopperan Ihminen parhaan kykynsä mukaan -oopperateos nähdään myös Oulun kaupunginteatterissa maaliskuussa, pääroolissa Waltteri Torikka.  Tampere Filharmonia täyttää 95 vuotta ja juhlavan vuoden Vappukonsertissa kuullaan Waltteri Torikkaa.   Keväällä 2025 Waltteri Torikka konsertoi Mikkelin kaupunginorkesterin kanssa kevään päätöskonsertissa ja Joensuun kaupunginorkesterin kanssa Carelia-salissa.    Heinäkuun lopulla Torikka palaa Laukon kartanopuistoon Amore-viihdekonsertilla, joka pari vuotta sitten sai suuren suosion italialaisten ja espanjalaisten sävelmien ansiosta.
Ilmajoen Musiikkijuhlien 50-vuotisjuhlakonsertti kesäkuussa tuo Ilmajoki Areenalle siellä aiemmin Mannerheiminakin esiintyneen Waltteri Torikan.  Torikan heinäkuuhun mahtuu 2025 paljon ohjelmaa, muun muassa Kuhmon Kamarimusiikki -tapahtumassa hän esiintyy useammassa konsertissa.
Heinä-elokuussa 2025 Waltteri Torikka toimii Tangomarkkinoiden laulukilpailun tuomaristossa Seinäjoella ja Alavudella Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa.
Savonlinnan Oopperajuhlat esittää kesällä 2025 oopperan Turandot, jonka solistina baritoni Waltteri Torikka laulaa Pingin roolin.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Sydän |  Julkaistu: 16. lokakuuta 2015  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | #2  | 20 000+  |
| Rakkaus |  Julkaistu: 28. lokakuuta 2016  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | #5  | 10 000+ |
| Sininen uni – Rautavaaran lauluja |  Julkaistu: 28. huhtikuuta 2017  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | #8  | – |
| Sydämeni joulu |  Julkaistu: 23. marraskuuta 2018  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | #1  |  |
| Toivo |  Julkaistu: 6. marraskuuta 2020  Formaatti:  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | #3 |  |
8. jääkäripataljoona

Karl Lennart Oesch
8. jääkäripataljoona eli Karjalan jääkärit oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 4. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Lennart Oesch. Pataljoona koottiin Sortavalassa.
Pataljoona oli komentajansa Karl Lennart Oeschin perustama. Ja sen esikunta sijaitsi sen muodostamisvaiheessa Sortavalassa ja sen 1. ja 4. komppania muodostettiin Sortavalassa ja 2. ja 3. komppania Elisenvaarassa. Pataljoona kuului sodan alussa 3. jääkärirykmenttiin ja myöhemmin 4. jääkärirykmenttiin.
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan Tampereelta 18. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 19. - 20. huhtikuuta 1918.
Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen Pohjolan Jääkäripataljoona
Joukko-osastot > 1. komppania

Päällikkö: jääkärikapteeni Karl Gunnar Heinrichs (siirrettiin 26. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonan komentajaksi), jääkärikapteeni Aarne Koskenalho (kaatui Raudussa 4. huhtikuuta 1918), jääkäriyliluutnantti Väinö Vilho Lankinen (6. huhtikuuta alkaen). Koottin Sortavalan miehistä.
Joukko-osastot > 2. komppania

Päällikkö: jääkärikapteeni Kaarlo Kalervo Kari (siirrettiin komppanioineen 6. maaliskuuta 9. jääkäripataljoonaan 3. komppaniaksi), jääkäriluutnantti Armas Heikki Ahlroth myöh. Arajuuri (toimi aikaisemmin komppaniassa joukkueenjohtajana), jääkäriyliluutnantti Kaarle Massinen. Koottin Sortavalan miehistä.
Joukko-osastot > 3. komppania

Päällikkö: jääkärikapteeni Armas Josef Berg myöh. Perksalo (siirrettiin 24. maaliskuuta komppanioineen 11. jääkäripataljoonaan), jääkäriluutnantti Ensio Edvard Gabriel Groundstroem (ajalla 5. huhtikuuta - 12. huhtikuuta 1918), jääkärikapteeni Einari Walter Weijo. Koottin Elisenvaaran miehistä.
Joukko-osastot > 4. komppania/konekiväärikomppania

Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Emil Alfons Hagelberg. Koottiin Elisenvaaran miehistä.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Joukkueen varajohtajana jääkärivääpeli Joel Eskola (siirrettiin 9. jääkäripataljoonaan, esikuntavääpelinä ja taistelulähettinä sekä myöhemmin joukkueenjohtajana jääkärivaravääpeli Birger Oscar Geffert, esikuntaupseerina jääkäriluutnantti Yrjö Oskari Hakkila (siirrettiin 9. maaliskuuta 1. komppaniaan joukkueenjohtajaksi), pataljoonan muonitusupseerina jääkärivänrikki Ivar Johannes Heinrich Alexander Hinz (siirrettiin 24. maaliskuuta 4. jääkärirykmenttiin), joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Valtteri Roope Karmo (siirrettiin 5. maaliskuuta 9. jääkäripataljoonaan), pataljoonan esikuntavääpelinä jääkärivääpeli Väinö Armas Lindroos (haavoittui 4. huhtikuuta 1918), pataljoonan kuormastopäällikönä jääkärivaravääpeli Taneli Nevala, patajoonan adjutanttina jääkärivänrikki Matti Johannes (Hannes) Olkkonen, lääkintäaliupseerina jääkärivaravääpeli Fredrik Villiam Saarela (siirrettiin 18. jääkäripataljoonaan), pataljoonan esikunnassa muonitusaliupseerina jääkärivaravääpeli Isak Viktor Tuominen,  pataljoonan adjutanttina jääkärivaravääpeli Herman Uimonen (siirrettiin 3. maaliskuuta Karjalan 1. rykmentin 2. pataljoonaan).
9. jääkäripataljoona

Harald Öhquist
9. jääkäripataljoona oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 4. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärimajuri Harald Öhquist (Öhquist perusti ja järjesti pataljoonan). Pataljoona muodostettiin rintamalle lähdettäessä 7. ja 8. jääkäripataljoonan miehistä.
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan Tampereelta 18. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 19.–20. huhtikuuta 1918.
Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen Tampereen Rykmentti.
Joukko-osastot > 1. komppania

Päällikkö: jääkärikapteeni Wiljo Einar Tuompo (8. maaliskuuta 1918 alkaen ja siirrettiin 25. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonaan), jääkärikapteeni Kaarlo Kari, jääkäriyliluutnantti Hilding Hedengren (28. huhtikuuta alkaen).
Joukko-osastot > 2. komppania

Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Väinö Palomäki (6. maaliskuuta 1918 alkaen, palveli aikaisemmin hetken myös 4. komppaniassa).
Joukko-osastot > 3. komppania

Päällikkö: jääkärikapteeni Kaarlo Kari (siirrettiin komppaniansa kera 25. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan 1. komppaniaksi), jääkäriyliluutnantti Valter Wisén.
Joukko-osastot > 4. komppania/konekiväärikomppania

Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Georg Mandelin (5. maaliskuuta alkaen), 4. komppanianpäällikkönä jääkäriyliluutnantti Arvid Wennerström (siirrettiin 8. huhtikuuta 18. jääkäripataljoonaan), jääkäriluutnantti Oiva Olenius.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Pataljoonan aseupseerina jääkärivänrikki Johan Hyvönen (siirrettiin 8. toukokuuta 2. komppaniaan), jääkäriluutnantti Viljo Kauppila (siirrettiin 25. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonaan), jääkärialiupseeri Kustaa Jaakko Luoma (siirrettiin 13, huhtikuuta 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan), pataljoonassa adjutanttina jääkäriluutnantti Onni Parviainen, jääkärialiupseeri Oskar Pirinen (siirrettiin 1. huhtikuuta 5. jääkäripataljoonaan), pataljoonan kuormastopäällikkönä jääkärivaravääpeli Oskar Pyhälahti, jefreitteri Matti Torvikoski (siirrettiin 1. jääkäriprikaatin esikuntaan lähettiupseeriksi), pataljoonan esikunnassa kuormastoaliupseerina jääkärialiupseeri Matti Nöjd myöh. Tyytyä, adjutanttina jääkäriluutnantti Eino Polón (siirrettiin 6. huhtikuuta 4. jääkärirykmentin adjutantiksi).
Aksarka

| Aksarka (Аксарка) |
| --- | --- |
 Jamalin Nenetsian sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Aksarka
 Koordinaatit: 66.5598°N, 67.8047°E 
Valtio:  Venäjä
Piirikunta:  Jamalin Nenetsia
Piiri:  Priuralskin piiri
Väkiluku (2010):  3 133
Postinumero:  629620
Suuntanumero(t):  +7 34993
 
 www.priuralye.com 
 Kunnallispiirin kotisivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aksarka (ven. Аксарка) on Priuralskin piirin hallintokeskuksena toimiva taajama Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa Luoteis-Siperiassa, Ob-joen etelärannalla lähellä Obinlahtea.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Aksarkassa asui 3 133 henkeä ja koko kunnallispiirissä 14 995. Kylässä on toiminut vuodesta 1991 lähtien Priuralskin piirin kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Valokuvia kesältä 2003 (englanniksi)
Valokuvia talvelta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fatih Akın

| Fatih Akın |
| --- | --- |
 Fatih Akın Venetsian elokuvajuhlilla 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1973 (ikä 51) Hampuri, Länsi-Saksa
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Fatih Akın ([fa.tih a.kɯn], s. 25. elokuuta 1973 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksanturkkilainen elokuvaohjaaja. Hän on toiminut myös useiden elokuviensa käsikirjoittajana ja tuottajana.
Elämä

Hampurissa syntyneen Akınin vanhemmat ovat turkkilaisia. Isä asettui Saksaan vuonna 1965 ja äiti kolme vuotta myöhemmin.
Akın aloitti 1994 visuaalisen viestinnän opinnot Hampurin kuvataideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000. Sittemmin hän on toiminut yliopistossa myös vierailevana professorina.
Akın kuului vuonna 2001 Berliinin ja vuonna 2005 Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon. Hänet pidätettiin 2005, kun hänellä oli yllään hakaristipaita, jonka tarkoituksena oli protestina rinnastaa George W. Bushin hallitus natsi-Saksan johtajiin.
Akın ja hänen vaimonsa Monique saivat pojan 2. syyskuuta 2005.
Tuotanto

Akın aloitti uransa elokuvaohjaajana 1990-luvun puolivälissä kahdella lyhytelokuvalla. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa on Kurz und schmerzlos (1998), ja sittemmin hän on ohjannut useita pitkiä elokuvia, kuten road movie Heinäkuussa (Im Juli., 2000), Denk ich an Deutschland – Wir haben vergessen zurückzukehren (2001) ja Solino (2002).
Akınin neljäs pitkä elokuva Suoraan seinään (Gegen die Wand, 2004) oli hänen läpimurtonsa ja toi hänelle useita palkintoja, kuten Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun sekä European Film Awardsin 2004.
Akınin ohjasi Istanbulin musiikkielämää dokumentoineen elokuvan Crossing the Bridge – Istanbulin äänet (Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul, 2005), jossa esiintyi useita tuntemattomia ja tunnettuja turkkilaisia ja kurdilaisia muusikkoja, kuten Sezen Aksu, Ceza ja Aynur. Elokuvan kertojaäänenä on saksalaisen Einstürzende Neubauten -yhtyeen Alexander Hacke.
Taivaan reunalla (Auf der anderen Seite, 2007) voitti Cannesin elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva sai myös ensimmäisen Lux-palkinnon, jonka Euroopan parlamentti myöntää eurooppalaiselle elokuvalle. Elokuva tekstitetään kaikille Euroopan unionin virallisille kielille.
Akınin mukaan Suoraan seinään ja Taivaan reunalla muodostavat kaksi ensimmäistä osaa trilogiasta, jonka teemoja ovat rakkaus, kuolema ja pahuus. Pahuutta käsittelevästä tulevasta elokuvasta Akın on Sodankylän elokuvajuhlilla 2009 vieraillessaan sanonut, että sen teemana on ego. "Se on pahuuden alku. - - [Pahuus] kasvaa ihmisen egosta."
Saksanturkkilaisten elämä, vaikeudet ja kahdesta erilaisesta identiteetistä johtuva hämmennys ovat usein esiintyviä teemoja Akınin elokuvissa. Akın on noussut saksanturkkilaisten keskuudessa ja Turkissakin ikoniksi.
Akınin ohjaama elokuva Kuin tyhjästä (saks. Aus dem Nichts) voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon 2018.
Aiheesta muualla

Fatih Akın Elonetissä.
Fatih Akın Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Bagh, Peter von: ”Euroopan rajoilla”, Fatih Akinin haastattelu, Filmihullu 4/2009.
Gueneli, Berna: Fatih Akin’s Cinema and the New Sound of Europe. Indiana University Press, 2019. ISBN 9780253037886.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Akateeminen taide

William-Adolphe Bouguereau: Kevään tulo, 1886.
Akateeminen taide tarkoittaa sovinnaista ja tiettyjä vakiintuneita taidekäsityksiä noudattavaa taidetta, joka yleensä nojaa antiikin esikuviin ja klassisiin sääntöihin. Käsitteellä viitataan ennen kaikkea perinteisissä taideakatemioissa opetettavaan taiteeseen.
Akateemisen taiteen käsitettä käytetään tavallisesti joko puhuttaessa kriittisesti mistä tahansa paikallaan polkevasta, kanonisoidusta tai teoreettisesta taiteesta tai erityisesti siitä maalaustaiteen ja kuvanveiston traditiosta, jonka tekemistä jatkettiin eurooppalaisten taideakatemioiden ohjeiden ja opetusten mukaan modernismin uusien suuntausten, realismin, naturalismin ja impressionismin ilmestyttyä 1800-luvulla ja sen jälkeen.
Tyypillistä akateemiselle taiteelle on antiikin tradition ja varsinkin piirustustaidon ja muiden teknisten ominaisuuksien mestarillisen hallinnan osoittaminen. Akateeminen taide korostaa klassisia sommitteluihanteita, ja sille on ominaista sovinnaisuus ja kaavamaisuus.
Uusia taiteen liikkeitä kuten impressionismi, realismi, naturalismi ja symbolismi alkoi syntyä 1800-luvulla. Euroopan ja varsinkin Ranskan taideakatemioista, joissa lähes kaikki taiteilijat saivat koulutuksensa, tuli myös niiden vastustamisen keskuksia. Akateemiseen taiteeseen liitetään tavallisesti halventavia luonnehdintoja, kuten "konservatiivinen" tai "mielikuvitukseton".
Toisaalta akateemisen taiteen antamat vahvat tekniset perusteet antoivat taiteilijoille välineet panostaa uusiin taidesuuntauksiin ja kehittää niitä. Esimerkiksi Vincent van Gogh ja Pablo Picasso opiskelivat Charles Barguen klassisen piirustuskurssin mukaan.
Akateemisen taiteen aiheita ovat usein antiikin tai Raamatun mytologia tai historiamaalauksen näyttämöt usein moralistisesti ilmaistuina. Akateemista tyyliä lähellä on myös uusklassismi, joka usein yhdistettiin taideakatemioihin.
Salongeista postmodernismiin

Ensimmäisen taidekoulun Accademia del Disegnon perusti Firenzessä vuonna 1562 Giorgio Vasari. Euroopan taideakatemioissa, erityisesti Ranskan kaunotaiteiden akatemiassa suosittiin 1600-luvulta peräisin olevaa traditiota, jonka mukaan antiikin Kreikan ja Rooman klassisesta taiteesta tuli malli kaikelle taiteen tekemiselle. Akatemiat olivat taide-elämän ylimpiä auktoriteetteja niin käytännön taiteilijakoulutuksen kuin taiteen teoriankin alalla. Akatemiat pyrkivät määrittelemään klassismin taiteen normiksi. Ranskan kaunotaiteiden akatemiasta tuli 1800-luvulle tultaessa merkittävin Euroopassa ja sen järjestämiin vuosittaisiin salonkinäyttelyihin (Salon de Paris) tuotiin taidetta hyväksyttäväksi ja se myönsi palkintoja siihen hyväksytyille taiteilijoille.
Akateemisen tyylin varhaisina edustajina maalaustaiteessa voi pitää Sir Joshua Reynoldsia tai Jean Auguste Dominique Ingresiä. Myös sellaisia taiteilijoita kuin Jean-Léon Gérôme (1824–1904), William-Adolphe Bouguereau (1825–1905), Jules Joseph Lefebvre (1836–1911), Lawrence Alma-Tadema (1836–1912), Albert Edelfelt (1854–1905) tai Hans Makart (1840–1884) on liitetty suuntaukseen.
Modernismia vastaan

Avantgarde oli alun perin kapinaliike, jonka strategia kohdistui juuri akateemisen taiteen jäykkyyttä vastaan. Modernismi vastusti akateemista taidetta, mutta postmodernismin myötä akateemisen taiteen puolustaminenkin on noussut.
Tänään akateemisen taiteen mestariteoksia tarjotaan ihanteiksi niin taideopiskelijoille kuin taiteen harrastajillekin. Akateemisen taiteen ideologian markkinointi on keskittynyt Art Renewal Centeriin, joka mainostaa itseään internetin suurimmaksi museoksi.
Akateemisen taiteen perinnettä pyrkivät jatkamaan myös viime aikoina nousseet ateljeekoulut, kuten Grand Central Academy of Art.