stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sauvo
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sauvossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Sauvo-Karunan seurakunta (ent. Sauvon seurakunta, liitettiin Paimion seurakuntaan 2019)
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sauvon alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Sauvon kunnan nykyisellä alueella:
Karunan seurakunta (liitetty Sauvon seurakuntaan, joka muutti samalla nimensä Sauvo-Karunan seurakunnaksi 1969)
Tunnettuja sauvolaisia

Herman Mathias Gisiko  (1850–1912), maanviljelysneuvos, Ruonankartanon isäntä, kunnallispoliitikko
Arno Jaatinen, jääkärimajuri
Jouni Keronen, tangokuningas
Esko Kiviranta, poliitikko
Kari Klemelä, suomentaja ja kustantaja
Arvo Korsimo, poliitikko
Petri Laaksonen, muusikko
Samuel Möller, (1743-1815), Haapaniemen sotakoulun johtaja, syntyi Sauvossa.
Arto Nuotio, laulaja
Veikko Palomaa, kirjailija
Sanna Perkiö, poliitikko
Jorma Rinne, kiekonheittäjä
John Rosenbröijer, jääkärieverstiluutnantti
Otto Rotkirch (1880–1960), maanviljelysneuvos, Kärkniemen kartanon omistaja, kunnallispoliitikko
Rami Sarmasto, näyttelijä ja muusikko
Aatos Tapala, oopperalaulaja
Kulttuuri > Murre

Sauvon alueella puhutun kielen perustana on itäinen Lounais-Suomen murre. Sauvon murre kuuluu Lounais-Suomen itäryhmän rantaryhmään.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Sauvon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla palvikinkun paloista, lantusta ja perunasta keitetty holomuussi sekä makea hapanleipä setsuuri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sauvo Wikimedia Commonsissa
Sauvon kunnan kotisivu
Tilastokeskus: Sauvon avainluvut
Bike Station
Sauvon tori keväällä 2024.
Karunan kirkko
Sigmund Lillebjerka

Sigmund Lillebjerka (12. kesäkuuta 1931 Bodø – 27. heinäkuuta 2015 Bodø) oli norjalainen säveltäjä. Hän oli pääasiassa itseoppinut, mutta hän sai lisäksi yksityisopetusta useilta säveltäjiltä, joiden joukossa olivat Per Hjort Albertsen, Sigurd Berge, Bjørn Kruse ja Olav Anton Thommessen. Lillebjerka voitti teoksillaan useita palkintoja, kuten Bodøn kaupungin kulttuuripalkinnon ja ILIOS-palkinnon sekä NRK:n ensimmäisen ja toisen palkinnon.
Sigmund on viulisti Sveinung Lillebjerkan ja sellisti Ørnulf Lillebjerkan isä.
Lillebjerkan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, mutta hän sävelsi myös muun muassa kamarioopperan Saturn Rings ja baletin The Sea Monster.
SIMH

| SIMH |
| --- | --- |

Kehityshistoria
Vakaa versio:  3.12-3 (31. tammikuuta 2023)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  emulaattori
Lisenssi:  3-lauseinen BSD-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
SIMH on emulaattoriohjelmisto, joka emuloi useita vanhoja tietokoneita, pääsääntöisesti minitietokoneita. Se on saatavilla Microsoft Windowsille, Linuxille, Mac OS X:lle, BSD-varianteille, OpenVMS:lle sekä joillekin muille käyttöjärjestelmille.
Emulaattoria kehittää ja ylläpitää Bob Supnik, entinen Digital Equipment Corporationin insinööri ja johtokunnan varapuheenjohtaja, joka johti aikoinaan muun muassa yhtiön Alpha-projektia. Emulaattori perustuu vanhaan järjestelmäemulaattoriin nimeltään MIMIC, joka kirjoitettiin alun perin 1960-luvulla.
SIMH:sta on erillinen Githubissa ylläpidettävä versio. Toukokuussa 2022 tämän version ylläpitäjät kaappasivat ohjelman itselleen muuttamalla sen lisenssiä.
Supnik ei hyväksy tätä ohjelmaa.
Tämän jälkeen Paul Koning aloitti Open SIMH -projektin, joka jatkaa ohjelmiston kehitystä vapaana ohjelmana.
Emuloitavat tietokoneet/arkkitehtuurit

Data General:
Nova
Eclipse
Digital Equipment Corporation:
PDP-1
PDP-4
PDP-7
PDP-8
PDP-9
PDP-10 vain KS/10 malli
PDP-11 useita malleja PDP-11/03:sta PDP-11/94:ään
PDP-15
VAX  (VAX-11/780 ja MicroVAX 3900)
GRI Corporation:
GRI-909
IBM:
1401
1620
1130
7090/7094
System/3
Interdata (Perkin-Elmer):
16- ja 32-bittisiä järjestelmiä
Hewlett-Packard:
2114
2115
2116
2100
21MX
Honeywell:
H316/H516
MITS:
Altair 8800 (Intel 8080, Zilog Z80)
Royal-Mcbee:
LGP-30
LGP-21
Scientific Data Systems:
SDS 940
Kehitteillä olevassa SIMH 4.0 Beta-versiossa ovat mukana lisäksi:
BESM-6 neuvostoliittolainen keskuskone
Burroughs B5500
Control Data Corporation CDC 1700
HP-3000 Series III
Intel Systems 8010
Intel Systems 8020
Lincoln Labs TX-0
Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine (SSEM)
Sigma 5, 6 ja 7
SAGE-II
PQQ-3
uusia VAX-koneita : VAX/11 730, VAX/11 750, VAX 8600/8650, MicroVAX I, VAXStation I, MicroVAX II, VAXStation II, rtVAX 1000 (Industrial VAX 620)
Aiheesta muualla

The Computer History Simulation Project – Bob Supnikin SIMH-projektin kotisivu
open SIMH -projekti
Shohimardon

| Shohimardon |
| --- | --- |
 Ali ibn Abi Talibin hauta Shohimardonissa. Kuva vuodelta 1879.
 Shohimardonin sijainti.
 Koordinaatit: 39°59′N, 71°48′E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Ferganan alue
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  90 km²
Korkeus:  1 500 m
Väkiluku (1993):  5 100
Aikavyöhyke:  UTC+5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shohimardon (myös Shahimardan, Shakhimardan, Sachimardan tai Shah-i-Mardan) (ven. Шахимардан) (pers. ‏شاه مردان‎) on kylä Ferganan laaksossa, Ferganan alueella, Uzbekistanissa. Shohimardon on Uzbekistanin eksklaavi, sillä se on kokonaan Kirgisian ympäröimä. Pinta-alaa kaupungilla on 90 neliökilometriä. Asukkaita siellä oli vuonna 1993 5 100, joista 91 prosenttia oli uzbekkeja ja 9 % kirgiisejä. Shohimardon sijaitsee 55 kilometriä etelään uzbekistanilaisesta Ferganan kaupungista, 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta, Alay-vuorilla. Shohimardonin alueella virtaa kaksi vuoristojokea: Kok-su ja Ok-su, jotka yhdistyvät Shakhimardansay-joeksi.
Shohimardon on kuulunut Uzbekistanille vuodesta 1930 lähtien.
Shohimardon tunnetaan paikkana, jossa Ali ibn Abi Talib, profeetta Muhammadin vävy ja serkku kertoman mukaan vieraili. Ali ibn Abi Talib oli neljäs kalifi. Yksi hänen seitsemästä haudastaan sijaitsee mahdollisesti Shohimardonin alueella. 1920-luvulla Shohimardonin keskustassa oli Ali ibn Abi Talibin moskeija ja mausoleumi. Neuvostokaudella nämä kuitenkin tuhottiin. Uzbekistanin itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1993, rakennettiin mausoleumi uudelleen samaan paikkaan. Rakennuksen ulkokuori on samanmuotoinen, kuin 1920-luvun mausoleuminkin.
Aikoinaan Shohimardon on tunnettu myös nimellä Khamza-Abad runoilija Khamza Khahimzade Niyazin kunniaksi. Maaliskuussa 1929 hänet tapettiin 40 vuoden iässä Shohimardonissa. 1960-luvulla Khamza Khahimzade Niyazin kunniaksi rakennettiin museo ja mausoleumi. Vuonna 1989 tuli kuluneeksi 100 vuotta Khamza Khahimzade Niyazin syntymästä ja sen kunniaksi rakennettiin uusi museo.
Seitsemän kilometriä kaakkoon Shohimardonista, 1 724 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsee Kurban-Kul-järvi (myös Kullikubon). Se syntyi vuonna 1766 suuren maanjäristysten sarjan seurauksena. Pituutta järvellä on 170 metriä, leveyttä 60 metriä ja syvyyttä 5–10 metriä.
Aiheesta muualla

Fdculture.com: Shakhimardan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Discovery Central Asia – Shakhimardan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sigmodaali

| --- | --- |

Sigmodaali
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-(2-bromiprop-2-enyyli)-5-pentan-2-yyli-1,3-diatsinaani-2,4,6-trioni
Tunnisteet
CAS-numero: 1216-40-6
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 14630
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H17N2BrO3 
Moolimassa: 317,179 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: 0,16 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Sigmodaali (myyntinimi Rectidon) on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen, hypnoottinen ja kouristuksia ehkäisevä vaikutus, ja sitä on käytetty anestesialääkkeenä leikkauksien yhteydessä 1950-luvulla, ja usein yhdistettynä muihin lääkkeisiin 1960-luvulla.
Sigmodaalia ei ole käytetty laajalti verrattuna paremmin tunnettuihin barbituraatteihin kuten tiopentaaliin, ja sen valmistus ja käyttö on nykyisin väistynyt uusien ja turvallisempien lääkkeiden tieltä.
Käännös suomeksi
Seeds of Hate / Crap

| Seeds of Hate / Crap Rotten Sound & Mastic Scum |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: syyskuussa 2002
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 13.47
 Levy-yhtiö: Cudgel Agency
Muut kannet

Rotten Soundin muut julkaisut
| Murderworks 2002 | Seeds of Hate / Crap 2002 | From Crust 'Til Grind 2003 |
Mastic Scumin muut julkaisut
| Reek 2001 | Seeds of Hate / Crap 2002 | Scar 2002 |
Seeds of Hate / Crap on grindcore-yhtyeiden Rotten Sound ja Mastic Scum split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2002.
Rotten Soundin kappaleet on nauhoitettu livenä Club 25:ssa 21. marraskuuta 2001. Mastic Scumin kappaleet on nauhoitettu Boom Boom Studiosilla syksyllä 2001.
Kappaleet

Rotten Sound
Seeds – 1.59 (live)
Insane – 1.38 (live)
StrongMan – 1.54 (live)
Disinterest – 1.05 (live)
Mastic Scum
Distance to the Truth – 2.34
One-Track Minded – 1.33
Kiss or Kill – 0.26
Pornoholic – 2.38
Aiheesta muualla

Seeds of Hate / Crap Discogsissa (englanniksi)
Albumi Seeds of Hate / Crap Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rotten Sound
| Keijo Niinimaa • Mika Aalto • Sami Latva • Kristian ToivainenToni Pihlaja • Ville Väisänen • Kai Hahto • Masa Kovero • Jorma Hirvonen • Pekka Ranta • Mika Häkki • Juha Yli-Koski |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Under Pressure • Drain • Murderworks • Exit • Cycles • Cursed • Abuse to Suffer • Apocalypse
EP:t:  Sick Bastard • Psychotic Veterinarian • Loosin' Face • Still Psycho • Consume to Contaminate • The Rotten Sound • Napalm • Species at War • Suffer to Abuse
Kokoelmat:  From Crust 'Til Grind
Split-albumit:  Splitted Alive • 8 Hours of Lobotomy • Seeds of Hate
Singlet:  ”Curses”
Videografia:  Murderlive
Helsingin toinen metrolinja

Helsingin toinen metrolinja on kaavailtu Helsingin metron seuraava metrolinja. Toisen linjan toteuttamisesta on ollut 2000-luvun alusta lähtien erilaisia suunnitelmia, joista laajimmat ovat ulottuneet Santahaminasta Viikkiin ja Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Nykytilanteessa toisen linjan toteutusta on suunniteltu 2030-luvulle.
Tilanne 2015

Vuoden 2015 tilanteessa Kamppi–Pasila-linjan toteuttamista kaavailtiin 2030-luvulle muiden suunnitelmien ollessa enemmän tai vähemmän jäissä. Metrolle on tehty varaus vuoden 2002 asemakaavaan välille Pasila–Kamppi–Laajasalo. Marraskuussa 2014 julkaistuun joukkoliikenteen runkoverkon teemakarttaan vuodelle 2050 sama linjaus on merkitty ”runkoyhteydeksi, jonka toteutustapa ratkaistaan tarkemmassa suunnittelussa”.
Suunnitelmat > Pasilan metro

Vuoden 2002 suunnitelmien mukaan Pasilan metro (tunnettu myös nimillä Töölön metro ja Meilahden metro) lähtisi Kampista, ja siihen tulisi neljä uutta asemaa, jotka sijaitsisivat Töölössä, Olympiastadionilla, Meilahdessa ja Pasilassa. Vuoden 2007 esityksessä Pasilan suunnan metroa esitettiin toteutettavaksi vasta Laajasalon metron jälkeen. Alustavissa suunnitelmissa vuonna 2009 metron rakentamisen aloittamista suunniteltiin vuodelle 2019.
Pasilan metron toteuttaminen siirrettiin 2010-luvun puolella 2030-luvulle. Keski-Pasilaan rakennettiin kuitenkin työtunneli ja keskustakortteliin liittyvät ratatunnelit metron myöhempää toteutusta varten. Metroasemaan liittyvän työtunnelin louhinnan oli tarkoitus alkaa heinäkuussa 2014. Tilavaraus Pasilan metroasemaa varten valmistui kauppakeskus Triplan alle vuonna 2019.
Suunnitelmat > Pasilan metro > Pasilan metron haarat

Pasilan metrolinjan suunnitelmissa on esitetty erilaisia jatko- ja haaramahdollisuuksia. Esitettyjä vaihtoehtoja ovat olleet muun muassa automatisoitu metro lentoasemalle, Viikin metro suurimmin osin pintaratana ja metron haarauttaminen Meilahdesta Pitäjänmäkeen. Metrolinjojen jatkamista Viikistä Itäkeskukseen ja lentokentältä Tuusulaan on myös ehdotettu. Vuoden 2006 suunnitelmissa Pasilasta eteenpäin linjalle kaavailtiin kahta haaraa. Toinen näistä kulkisi Helsinki-Vantaan lentoasemalle Käpylän ja Maunulan kautta ja toinen Viikkiin Kumpulan ja Vanhankaupungin kautta. Pasilan metron haarojen rakentamisen esitettiin ajoittuvan 2020-luvulle, mutta ne viivästyvät melko varmasti Pasilan metron mahdollisen toteutuksen siirtyessä 2030-luvulle.
Suunnitelmat > Laajasalon metro

Helsinki on vertaillut Laajasalon suunnan eri liikenne- ja metrovaihtoehtoja 2000- ja 2010-lukujen aikana. Laajasalon metroon on suunniteltu kahdeksan asemaa, joista yksi sijaitsee Santahaminassa ja kolme Laajasalossa, loput kantakaupungissa Katajanokalla, Kauppatorin tienoilla, Esplanadilla ja Kampissa, jossa linja kohtaisi nykyisen metrolinjan. Vuonna 2007 esitettiin rakennettavaksi ”supistettua metroa”, jossa olisi rakennettu vain uudet asemat Esplanadille ja Laajasaloon. Vuoden 2014 liikennevaihtoehtojen vertailussa mukana oli yhdeksän eri vaihtoehtoa, joihin kuuluivat metron lisäksi muun muassa raitio- ja vesiliikenne. Laajasalon metron toteutuksesta ei ole vuoden 2014 alussa tietoa, sillä sen merenalaisen osan rakentaminen osoittautui hyvin vaikeaksi ja kalliiksi. Valtio asetti myös Pisararadan toteuttamisen metrohankkeen edelle. Vuotta myöhemmin helmikuussa 2015 myös Pisararadan toteutus lykkääntyi. Vuoden 2014 tilanteessa Laajasalon yhteystarve toteutettaneen todennäköisimmin raitiovaunusiltana.
Suunnitelmat > U-metrolinja

Kampin metroaseman alle louhittiin nykyisen metroaseman rakentamisen yhteydessä 1970-luvulla toinen tunneli, jota suunniteltiin käytettäväksi U-metrolinjan asemana, mihin olisi kuulunut myös nykyisin varastotilana oleva Hakaniemen toinen laiturihalli.
Aiheesta muualla

HKL: Metro Pasilasta eteenpäin (Arkistoitu – Internet Archive)
HKL: Laajasalon raideyhteys - supistettu metro (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin Uutiset: Pasilassa varaudutaan metroon, jota ei näy (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiirenvesi

| Hiirenvesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Joensuu 
Koordinaatit:  62°48′54″N, 30°13′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pielisjoki 
Järvinumero:  04.342.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,5 m  
Rantaviiva:  63,1581 km  
Pinta-ala:  12,9834 km²  
Tilavuus:  0,046439 km³  
Keskisyvyys:  3,5768 m  
Suurin syvyys:  30,97 m  
Saaria:  44 
 fiHiirenvesi 
Hiirenvesi  on Pohjois-Karjalassa Joensuun Enon kirkonkylässä sijaitseva järvi. Se on syntynyt Pielisjoen patoamisesta Kaltimon voimalaitoksella ja sen katsotaan muodostuvan useasta järvialtaasta.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 300 hehtaaria eli 13 km². Se on 8,5 kilometriä pitkä ja 6,8 kilometriä leveä. Se on muodostunut Kaltimon voimalaitoksen patoaltaasta, joka on tulviessaan yhdistänyt järviä yhdeksi järveksi. Pielisjoen virtapaikat ovat yleisen tulkinnan mukaan jokea, mutta seisovat allasalueet ovat järviä. Tällainen järviallas alkaa Pajarinniemen kohdalla ja se loppuu Enon kohdalla olevan Kaltimon siltaan. Pajarinniemestä alkavaa järvenselkää kutsutaan Hiirenvedeksi. Se on 6,7 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Hiirenveden eteläpäässä siitä työntyy itään erillinen järviallas Joukiinen, joka on 3,3 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Kolmas järviallas alkaa Putaan- ja Häihänsaarista ja päättyy Enossa Pielisjoen ylittävän pengertien ja Kaltimon sillan kohdalla. Sitä osuutta kutsutaam Niskavedeksi ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 46 miljoonaa m³ eli 0,046 km³. Järven keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 31 metriä. Järven vedenpinnan korkeus on 93,5 metriä mpy.
Järvessä on laskettu olevan 44 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 16 ha, mikä on noin 1,2 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista viisi on yli hehtaarin suurisia, 37 yli aarin ja loput kaksi ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Kokkosenvaaran ja Häihänniemen välissä sijaitsee puolet näistä saarista. Suurin on nimeltään Suurisaari, joka on 300 metriä pitkä. Muita nimettyjä saaria ovat Mökkisaari, Suursaari, Palosaari ja Halkosaari. Viidellä saarella on vapaa-ajan asuntoja. Joukiisessa sijaitsee kymmenen saarta. Suurimmat niistä ovat Iso Kiimasaari, Pienet Kiimasaaret, Juurikkasaaret ja Silkunsaari. Joukiisen lahdensuulla sijaitsevat vielä Kana- ja Kalliosaari. Niskaveden yläpuolella olevat Putaansaari ja kanavalla halkaistu Häihänsaari kuuluvat yhdeksän saaren kokonaisuuteen. Myös Niskavedessä on pieniä saaria.
Järven rantaviivan pituus on 63 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9 kilometriä. Rannat ovat metsämaata tai kosteikkoa ja peltomaata ei juurikaan ole. Rantojen lähiympäristöt ovat alavaa maata, mutta esimerkiksi Häihänvaara järven eteläosassa kohoaa 70 metriä järvenpintaa korkeammalle. Ainoa taajama tai kylä järven rannalla on Enon kirkonkylä. Enosta lähtee itäänpäin järven etelärantoja kiertävä seututie 514. Se ylittää Harpatinlahden pengertienä ja katkaisee lahdenperän omaksi vesialtaakseen. Järven länsirantoja seuraa kantatie 73, josta on yhdystie Kaltimon sillan yli Enoon.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Oriveden–Pyhäselän alueessä (04.3) Pielisjoen yläosan alueeseen (04.34), jonka Kaltimon–Uimaharjun alueeseen (04.342) järvi kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä Pielisjoen reitin kautta, joka virtaa voimallisena Hiirenveden läpi. Myös Jäsys on yhteydessä Pielisjokeen leveällä salmella ja sen kautta virtaavat Koitereen reitin vedet. Suoraan Pielisjokeen laskee monen valuma-alueen vedet. Suoraan Hiirenveteen ei niistä satu yksikään. Aivan Hiirenveden pohjoispäähän siihen laskee Sirkanpuro, jolla on suurehko valuma-alue.
Hiirenveden lähialueella on 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Sammallampi (19 ha), joka laskee Joukiisen Juurikkalahteen, Valkealampi (16 ha), joka laskee Kuivaojaa myöten Joukiisen itärantaan, sekä vielä Marpanlampi (57 ha) ja Mäntylampi (97 ha), jotka laskevat yhteistä Marpanpuroa myöten Joukiiseen.
Aiheesta muualla

Froterius, Benjamin & Wilkman, W. W.: Suomen Geologinen yleiskartta lehti D 3 Joensuu, 1917, Helsinki
Vilkuna, Kustaa: Matkustelua kotimaassa[vanhentunut linkki]
Seppo Arponen

Seppo Juhani Arponen (ent. Lahtinen; 11. elokuuta 1943 Keuruu – 4. helmikuuta 2024) oli suomalainen teollisuusneuvos ja entinen Finnvera Oyj:n liiketoimintajohtaja ja jääkiekkoseura Oulun Kärppien entinen puheenjohtaja. Arponen toimi lisäksi rauhanturvaajana 1970-luvulla ja koki rauhanturvaajana kaksi sotaa ja vallankaappauksen.
Arposesta tuli Kärppien puheenjohtaja kesällä 1995 sen jälkeen kun Kärpät oli ajautunut konkurssiin. Arposen toimiessa puheenjohtajana Kärpät nousi SM-liigaan ja voitti neljä kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin vuosina 2003–2009.
Arponen kuoli vakavan sairauden uuvuttamana vuonna 2024.
SheZow

| SheZow |
| --- | --- |
Kestoaika:  22 minuuttia
Alkuperämaa:  Australia Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Network 10  C More Juniori
Esitetty:  15. joulukuuta 2012 – 2. marraskuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  DHX Media
Aiheesta muualla
IMDb
SheZow on kanadalainen TV-animaatiosarja. Sarjan on tuottanut DHX Media studioillaan Torontossa ja Vancouverissa. Suomessa sitä on esittänyt C More Juniori 27. toukokuuta 2014 lähtien.[lähde? ]
Äänirooleissa > Suomeksi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lauri Ketonen  | … |  Guy Hamdon/SheZow  |
|    | … |  Juha-Pekka Mikkola  |
Suomalainen tuotanto Dubberman.
Huhtakeskus

Huhtakeskuksen ostoskeskus.
Huhtakeskus on nimi pienalueelle ja siellä sijaitsevalle ostoskeskukselle Huhtasuon kaupunginosassa Jyväskylässä. Huhtakeskus suunniteltiin olemaan sitä ympäröivien asuinalueiden palvelukeskus.
Huhtakeskuksen ostoskeskus

Huhtakeskus on alueella sijaitsevan ostoskeskuksen ja julkisten palveluiden palvelukeskittymän nimi. Sen palveluita ovat muun muassa Sale, pub, apteekki, kirjasto ja terveysasema. Huhtakeskuksella sijaitsee myös kohtaamispaikka Huhtasuon Kylätoimisto.
Huhtakeskuksen ostoskeskus koostuu yhdeksästä eri rakennuksesta, joista ensimmäiset rakennettiin vuonna 1979. Arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I. Jaatinen toimi ostoskeskuksen arkkitehtuurin suunnittelijoina. Huhtakeskuksen ostoskeskuksen laajennusosa valmistui vuonna 1988.
Huhtakeskuksen pienalue

Pienalueen länsiosassa on 1980–1990-lukujen aikana rakennettu kerrostalokortteli. Pienalueella on myös 2000-luvun ensikymmenellä rakennettuja kerrostaloja sekä 2010-luvulla rakennettu ikääntyneille suunnattu kerrostalo. Pienalueen itäosassa sijaitsevan entisen Kangasvuoren sairaalan ympäristöön alettiin rakentamaan uusia asuintaloja 2020-luvun taitteessa.
Alueella ostoskeskuksen lisäksi olevia palveluita ovat muun muassa palvelutalo ja Huhtasuon yhtenäiskoulu. Alueelle rakennettiin myös Huhtasuon kirkko, joka on sittemmin lopettanut toimintansa.
Kuvia

Alueen 1990-luvulla rakennettuja kerrostaloja.
Huhtasuon kirkko
Huhtasuon terveysasema
Huhtasuon yhtenäiskoulu
2002 rakennettuja kerrostaloja.
Ostoskeskuksen erilliset rakennusosat on yhdistetty toisiinsa katetuilla käytävillä.
Settle

| Settle Disclosure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. toukokuuta 2013
 Tuottaja(t): Disclosure
 Tyylilaji: house, UK garage
 Kesto: 60.37
 Levy-yhtiö: PMR, Island
Listasijoitukset
  1.  36.
Disclosuren muut julkaisut
|   | Settle 2013 | Settle: The Remixes 2013 |
Singlet albumilta Settle
 ”Latch” Julkaistu: 8. lokakuuta 2012  ”White Noise” Julkaistu: 1. helmikuuta 2013  ”You & Me” Julkaistu: 28. huhtikuuta 2013  ”When a Fire Starts to Burn” Julkaistu: 24. toukokuuta 2013  ”F for You” Julkaistu: 2. elouuta 2013  ”Help Me Lose My Mind” Julkaistu: 25. lokakuuta 2013  ”Voices” Julkaistu: 13. joulukuuta 2013
Settle on englantilaisen elektronista musiikkia soittavan duon Disclosuren esikoisalbumi, jonka julkaisi Island Records 31. toukokuuta 2013. Albumi nousi julkaisuviikollaan Britannian albumilistan ykköseksi. British Phonographic Industry antoi sille platinalevyn 4. huhtikuuta 2014.
Albumin kappaleessa ”Latch” vierailee brittilaulaja Sam Smith ja kappaleessa ”You & Me” Eliza Doolittle.
Kappaleet

Intro – 1.00
When a Fire Starts to Burn – 4.43
Latch – 4.16
F for You – 4.29
White Noise – 4.38
Defeated No More – 6.09
Stimulation – 5.22
Voices – 4.05
Second Chance – 2.22
Grab Her! – 5.15
You & Me – 4.29
January – 5.55
Confess to Me – 4.11
Help Me Lose My Mind – 4.06
Arvostelut

Metacritic: 81/100
Allmusic:
Pitchfork Media: 9.1/10
Rolling Stone:
Formula E -kausi 2022–2023

Jake Dennis voitti kuljettajien maailmanmestaruuden.
Formula E -kausi 2022–2023, virallisesti 2022/23 ABB FIA Formula E World Championship ja sosiaalisessa mediassa Season 9, oli Formula E -sarjan yhdeksäs kausi. Se alkoi 14. tammikuuta 2023, ja viimeinen osakilpailu ajettiin 30. heinäkuuta 2023. Kaudella ajettiin ensimmäistä kertaa kolmannen sukupolven Formula E -autoilla. Hallitsevana kuljettajien maailmanmestarina kauteen lähti belgialainen Stoffel Vandoorne. Tallien maailmanmestari Mercedes-EQ Formula E Team jätti sarjan edellisen kauden päätteeksi eikä ollut puolustamassa mestaruuttaan. Kuljettajien maailmanmestaruuden voitti britti Jake Dennis ja tallien maailmanmestaruuden Envision Racing.
Dennis voitti kauden avauskilpailun ja johti sarjaa kahden osakilpailun jälkeen. Tämän jälkeen sarjan johtoon nousi saksalainen Pascal Wehrlein. Wehrlein johti sarjaa Monacon kilpailuun asti, jossa uusiseelantilainen Nick Cassidy otti voitollaan sarjan johdon. Kaksi kilpailua myöhemmin Wehrlein nousi takaisin johtoon, mutta Portlandissa Dennis nousi pisteen erolla johtoon ennen Cassidya. Cassidy onnistui vielä kerran nousemaan MM-sarjan johtoon, mutta lopulta Dennis varmisti maailmanmestaruuden kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa. Envision varmisti tallien mestaruuden viimeisessä osakilpailussa.
Kaudella renkaiden toimittaja oli Hankook. Uusina talleina sarjaan osallistuivat McLaren ja Maserati MSG Racing. Kauden aikana sarjaan osallistui 25 kuljettajaa, joista neljä oli ensikertalaisia.