stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Conan hävittäjä

| Conan hävittäjä> Conan the Destroyer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Fleischer
Käsikirjoittaja:  Stanley Mann
Tuottaja:  Raffaella De Laurentiis Edward R. Pressman
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Kuvaaja:  Jack Cardiff
Leikkaaja:  Frank J. Urioste
Pääosat:  Arnold Schwarzenegger
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   29. kesäkuuta 1984  5. lokakuuta 1984
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Conan barbaari
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Conan hävittäjä (Conan the Destroyer) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toimintafantasiaelokuva. Elokuvan on ohjannut Richard Fleischer. Elokuva on jatko-osa elokuvalle Conan barbaari. Pääosia näyttelevät Arnold Schwarzenegger, Mako, Grace Jones, Wilt Chamberlain ja Sarah Douglas. Elokuva oli taloudellisesti ja kansainvälisesti menestynyt, vaikkakin sai osakseen kritiikkiä.
Elokuvalle oli tarkoitus tehdä jatko-osa Conan the Conqueror, mutta elokuva peruutettiin, koska Schwarzenegger oli jo lupautunut rooliin Predator – saalistaja -elokuvassa. Elokuva julkaistiin lopulta vuonna 1997 nimellä Kull the Conqueror.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Arnold Schwarzenegger  | … |  Conan   |
|  Grace Jones  | … |  Zula   |
|  Wilt Chamberlain  | … |  Bombaata   |
|  Mako  | … |  Akiro   |
|  Tracey Walter  | … |  Malak   |
|  Sarah Douglas  | … |  kuningatar Taramis   |
|  Olivia d'Abo  | … |  prinsessa Jehnna   |
|  Pat Roach  | … |  Toth-Amon   |
|  Jeff Corey  | … |  suurvisiiri    |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Conan hävittäjä saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Conan hävittäjä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Coney Island

Coney Island ilmasta.
Coney Island ilmakuvassa keskellä. Alaoikealla näkyvä saarenosa on Rockaway.
Koomikko Roscoe Arbuckle huvittelemassa Luna Parkissa elokuvassa Coney Island (1917).
Coney Island on niemi New Yorkin Brooklynissä. Alun perin se on noin yhdeksän kilometriä pitkä dyynisaari, jonka kapea salmi erotti Long Islandista. Alue oli 1900-luvun alussa huvittelupaikkana suosionsa huipulla, ja se on edelleen suosittu ulkoilu- ja rantalomakohde.
Historia

Intiaanien alun perin asuttama Coney Island oli 1600-luvulla hollantilaisten hallussa, kunnes britit ottivat saaren haltuunsa vuonna 1664 Uuden Amsterdamin valtauksen myötä. Vuonna 1829 saarelta rakennettiin tie Long Islandille, minne oli aiemmin mahdollista päästä maitse vain laskuveden aikana. Samalla saarelle rakennettiin sen ensimmäinen hotelli.
Coney Island laajeni 1800-luvulla rikkaiden lomaparatiisiksi, jossa oli tarjolla muun muassa rantalomailua ja hevosajeluita. Ennen toista maailmansotaa saarella toimi kolme suurta huvipuistoa (Luna Park, Dreamland ja Steeplechase Park) sekä lukuisia pienempiä. Luna Parkissa toimi 1900-luvun alkuvuosina tunnettu freakshow. Metrolinjan myötä Coney Islandista tuli 1920-luvulla koko kansan huvittelukohde. Vuonna 1962 avattiin Astroland-huvipuisto, joka toimi vuoteen 2007 asti. Toisen maailmansodan jälkeen Coney Islandin suosio kuitenkin hiipui autoilun lisääntymisen ja poismuuton myötä. Alue ränsistyi, kunnes sitä alettiin taas kunnostaa lähemmäs entistä loistoaan 1990-luvulla.
Vuonna 2007 Coney Islandin asukasluku oli noin 49 500, mikä on viisi prosenttia vähemmän kuin vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Coney Island Wikimedia Commonsissa
Coney Islandin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Yrjö Rauanheimo : Coney Island - maailman suurin tivoli, Seura, 31.05.1939, nro 22, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2,2-dibromi-2-syanoasetamidi

| 2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10222-01-2
PubChem CID:  25059
SMILES:  C(#N)C(C(=O)N)(Br)Br
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H2N2Br2O
Moolimassa:  241,866 g/mol
Sulamispiste:  126 °C
Kiehumispiste:  190 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,4 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 15 g/l
2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi (C3H2N2Br2O) eli 2,2-dibromi-3-nitriilipropionamidi tai DBNPA on amideihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään biosidina paperiteollisuuden prosesseissa ja muissa teollisuusvesissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2,2-dibromi-2-syanoasetamidi on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. 2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi estää bakteerien, levien ja hiivojen kasvua. Tämän vuoksi sitä käytetään estämään niiden lisääntymistä ja biofilmien muodostusta paperi- ja selluteollisuudessa, teollisuuden jäähdytysvesissä ja vesisärötysnesteissä. Yhdistettä valmistetaan bromaamalla syanoasetamidia.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database: 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide (englanniksi)
ChemBlink: 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide (englanniksi)
Congratulations (Cliff Richardin kappale)

| ”Congratulations” Cliff Richard |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”High n Dry”
 Äänitetty : 3. helmikuuta 1968, EMI Studios, Lontoo
 Julkaistu: maaliskuu 1968
 Formaatti: 7"
 Tekijä(t): Bill Martin, Phil Coulter
 Tuottaja(t): Norrie Paramor
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 02.33
 Levy-yhtiö: Columbia
Cliff Richardin muut singlet
| ”All My Love” 1967 | ”Congratulations” 1968 | ”I’ll Love You Forever Today” 1968 |
| Congratulations> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Cliff Richard
Euroviisutiedot
Vuosi:  1968
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Sijoitus:  2.
Pisteet:  28
Congratulations on Cliff Richardin esittämä kappale, joka edusti Britanniaa vuoden 1968 Eurovision laulukilpailussa. Bill Martinin ja Phil Coulterin sävellys sijoittui 28 pisteellä kilpailun toiseksi. Lisäksi se myi maailmanlaajuisesti miljoonia kappaleita, nousten esimerkiksi Britannian listaykköseksi. Richard levytti kappaleen myös ranskaksi, saksaksi ja espanjaksi. Lisäksi kappaleesta tehtiin maailmalla 30 erilaista cover-versiota.
Kappaleessa soittaa bassoa myöhemmin Led Zeppelin -yhtyeessä vaikuttanut John Paul Jones.
Esa Simonen levytti kappaleesta Juha Vainion sanoittaman suomenkielisen version Mua onnitelkaa.
Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alankomaat | 1. | 11 | 6.4.1968 |  |
|  Belgia | 1. | 14 | 6.4.1968 |  |
|  Britannia | 1. | 13 | 23.3.1968 |  |
|  Espanja | 1. |  |  |  |
|  Irlanti | 1. | 10 | 6.4.1968 |  |
|  Malesia | 1. |  |  |  |
|  Norja | 1. | 15 | viikko 15/1968 |  |
|  Singapore | 1. |  |  |  |
|  Itävalta | 2. | 12 | 15.5.1968 |  |
|  Sveitsi | 2. | 12 | 16.4.1968 |  |
|  Länsi-Saksa | 3. |  |  |  |
|  Suomi | 3. |  | huhtikuu 1968 |  |
|  Ranska | 20. | 2 | 6.4.1968 |  |
|  Yhdysvallat | 99. |  | 1968 |  |
2,3-lutidiini

| 2,3-lutidiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,3-dimetyylipyridiini
CAS-numero:  583-61-9
PubChem CID:  11420
SMILES:  CC1=C(N=CC=C1)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H9N
Moolimassa:  107,152 g/mol
Sulamispiste:  -15,5 °C
Kiehumispiste:  161,5 °C
Tiheys:  0,9491 g/cm3
Liukoisuus veteen:  133 g/l (20 °C)
2,3-lutidiini (C7H9N) eli 2,3-dimetyylipyridiini on pyridiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2,3-lutidiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 6,57.2,3-lutidiinin 2-asemassa sijaitsevan metyyliryhmän protonit ovat poikkeuksellisen happamia ja äärimmäisen voimakas emäs kykenee ottamaan protonin vastaan.
2,3-lutidiinia esiintyy hieman kivihiilitervassa. Synteettisesti yhdistettä valmistetaan vedyttämällä akryylinitriilin ja metyylietyyliketonin kondensaatiotuotetta metallikatalyytin läsnäollessa.
2,3-lutidiinia voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten kinoliinihapon ja lansopratsolin valmistamiseen.
Conqueror-luokka (taistelulaiva)

| Conqueror |
| --- | --- |
 Piirros luokan suojasta ja aseistuksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  Conqueror: 6 200 t Hero: 6 440 t
Pituus:  87,78 m (kokonaispituus)
Leveys:  17,68 m
Syväys:  7,16 m
Koneteho:  4 500 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  330
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 12" BL -tykkiä 4 x 6" BL -tykkiä 7 x QF 6 naulan -tykkiä 5 x QF 3 naulan -tykkiä 6 x 14" torpedoputkea
Conqueror-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama taistelulaivaluokka. Luokan alukset olivat niin kutsuttuja tornein ja törmäyskeulin varustettuja panssarilaivoja eli ironcladejä.
HMS Conqueror oli suurennettu ja paranneltu versio HMS Rupertista. Se oli varustettu raskaammin tykein, teräsrungolla, komposiittipanssarilla sekä parannetulla koneistolla. Alakannen ja pääkannen välinen panssarivyö oli keskilaivassa 12-tuumainen ja kahdeksan tuumainen päissä. Vyö päättyi 27 jalkaa ennen perää ja perässä olikin 11 tuuman paksuinen laipio.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Conqueror | Chathamin telakka | 28. huhtikuuta 1879 | 8. syyskuuta 1881 | maaliskuu 1886 | myyty romutettavaksi 1907 |
| HMS Hero | Chatham | 11. huhtikuuta 1884 | 27. lokakuuta 1885 | toukokuu 1888 | uponnut tykistömaalina 18. helmikuuta 1908 nostettu romutettavaksi |
Convention sociale-démocrate

Convention sociale-démocrate on poliittinen puolue Malissa. Sen lyhenne CDS perustuu aikaisempaan nimeen Convention démocratique sociale.
Mamadou Bakary Sangaré perusti keskustalaiseksi luonnehditun CDS:n vuonna 1996. Sangaré oli puolueen presidenttiehdokkaana vuonna 2002 saaden 2,21 prosenttia äänistä. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa CDS sai neljä kansanedustajanpaikkaa.
Puolueen puheenjohtaja Mamadou Bakary Sangaré oli uudelleen presidenttiehdokkaana vuonna 2007 saaden 1,58 prosenttia äänistä. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa puolue menetti kaikki edustajansa. Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Sangaré sai 1,1 prosenttia äänistä.
The Continuing Story of Bungalow Bill

| ”The Continuing Story of Bungalow Bill” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: The Beatles
 Julkaistu: 22. marraskuuta 1968
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: pop, folk
 Kesto: 03.18
 Levy-yhtiö: Apple Records
The Beatlesin muut kappaleet
| ”Wild Honey Pie” 5. | ”The Continuing Story of Bungalow Bill” 6. | ”While My Guitar Gently Weeps” 7. |
The Continuing Story of Bungalow Bill on The Beatlesin kappale vuodelta 1968 albumilta The Beatles. Yoko Ono oli läsnä studiossa albumia äänitettäessä ja tässä John Lennonin tekemässä kappaleessa hän laulaa sooloja yhden lauseen verran. Lisäksi hän laulaa taustoja, joissa on mukana myös rumpali Ringo Starrin vaimo Maureen Starkey. Kappale on eräs niistä harvoista, joilla kaikki yhtyeen jäsenet, mukaan lukien rumpali Ringo Starr, laulavat.
Laulusta on tehty suomenkielinen versio ”Viidakko Jim”. Sen esittää Eero Raittinen ja sanat on tehnyt Juha Vainio.
Coon song

Ernest Hoganin ”All Coons Look Alike to Me” vuodelta 1896.
Coon song (suom. kirjaimellisesti neekerilaulu) oli yhdysvaltalainen musiikkiperinne, jossa esitettiin pilkkaavia rodullisia stereotyyppejä mustaihoisista. Minstrel-esitykset ja niissä esitetyt coon song -laulut olivat suosionsa huipulla noin vuodesta 1883 vuoteen 1912.
Convergence pour le développement du Mali

Convergence pour le développement du Mali eli CODEM on poliittinen puolue Malissa.
Vuonna 2008 perustetun puolueen johtajana toimii sikassolainen historian opettaja Housseini Amion Guindo. Se sai viisi edustajanpaikkaa vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa. He kuuluvat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -parlamenttiryhmään.
Guindo oli CODEM:in ehdokkaana vuoden 2013 presidentinvaaleissa saaden 4,75 prosenttia äänistä. Hän tuki Ibrahim Boubacar Keïtaa vaalien toisella kierroksella. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Guindo sai 3,9 prosenttia äänistä. Hän toimi urheiluministerinä Moussa Maran ja Modibo Keïtan hallituksissa vuosina 2014–2017 ja on Boubou Cissén hallituksen ympäristöministeri vuodesta 2019.
Cool Japan

Akihabaran pääkatua vuonna 2007. Akihabaraa on pidetty Japanin populaarikulttuurin keskuksena ja Cool Japan -keskustelun myötä sitä on kohennettu.
Cool Japan (jap. クールジャパン) on käsite, liike tai politiikka, jonka mukaan Japani on maailmanlaajuinen viihteen, teknologian, taiteen, muodin, musiikin ja nykykulttuurin muotisuuntausten luoja.
Toimittaja Douglas McGray kirjoitti Foreign Policy -lehdessä vuonna 2002, että Japanin todellinen valta tuli sen populaarikulttuurin, kuten mangan, animen ja pelien, vetovoimasta. Kirjoitus käännettiin japaniksi seuraavana vuonna ja se sai monet japanilaiset suhtautumaan maansa populaarikulttuuriin vakavasti. Cool Japanista tuli suosittu puheenaihe poliitikkojen, muun muassa Tarō Asōn, parissa. Japanin vientijärjestö JETRO ilmoitti, että vuosina 1992–2004 Japanin ulkomaanvienti oli kasvanut keskimäärin 20 prosenttia, mutta animen, mangan, muodin ja elokuvien vienti oli kasvanut 300 prosenttia.
Henkien kätkemä voitti parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2003 ja Japanin hallitus alkoi pian tukea otaku-kulttuuria. Ulkoministeriön vuoden 2004 julkaisussa viitattiin Cool Japaniin ja ehdotettiin, että maan taloutta, yhteiskuntaa ja kulttuuria voisi piristää vahvistamalla Japanin brändiä, erityisesti levittämällä maan ”niin sanottua alakulttuuria, kuten animaatiota, elokuvia, sarjakuvia (mangaa) ja japanilaista keittiötä”. Asō nimitettiin Japanin pääministeriksi syyskuussa 2008. Hän sanoi julkisesti, että aikoi käyttää Cool Japanin pehmeää valtaa parantaakseen talous- ja kansainvälisiä suhteita. Julkinen keskustelu Cool Japanin mahdollisuuksista keskittyi Akihabaraan, jota on pidetty Japanin populaarikulttuurin keskuksena. Tämän vuoksi Akihabaraan on panostettu ja sitä on siistitty.
Japanilainen filosofi Hiroki Azuma on huomauttanut, että Douglas McGray ei ole Japanin eikä populaarikulttuurin asiantuntija ja sanonut, että hallituksen ei tulisi ottaa hänen neuvojaan vakavasti.
Come On (Chuck Berryn kappale)

| ”Come On” Chuck Berry |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Go Go Go”
 Julkaistu: lokakuu 1961
 Formaatti: 7" single
 Tekijä(t): Chuck Berry
 Tyylilaji: rock and roll
 Kesto: 01.53
 Levy-yhtiö: Chess Records
Chuck Berryn muut singlet
| ”I’m Talking About You” 1961 | ”Come On” 1961 | ”Nadine” 1964 |
”Come On” on yhdysvaltalaismuusikko Chuck Berryn kirjoittama ja alun perin hänen esittämä kappale vuodelta 1961. Se oli singlenä ilmestyessään kaupallinen floppi. Brittiläinen The Rolling Stones teki kappaleesta cover-version vuonna 1963 ja se oli samalla yhtyeen ensisingle. Tämä versio nousi Britannian listalla sijalle 21.
Chuck Berryn versio

Kappaleen alkuperäinen versio on sanoitukseltaan Chuck Berrylle tyypillinen kappale. Se käsittelee turhautumista rakkauselämässä, autoja ja puhelinsoittoja. Sen sijaan sovituksellisesti se on Berrylle epätavallinen, sillä siinä kuullaan niin saksofonia kuin naislaulajaakin.
Chess Records julkaisi ”Come Onin” singlenä lokakuussa 1961. Berryn suosio oli tuolloin taantumassa, eikä kappale saavuttanut listasijoitusta Yhdysvalloissa. Singlen B-puolella oli kappale ”Go Go Go”. Britanniassa ”Come On” ilmestyi vasta vuonna 1963.
The Rolling Stonesin versio

| ”Come On” The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”I Want to Be Loved”
 Äänitetty : 10. toukokuuta 1963
 Julkaistu: 7. kesäkuuta 1963
 Formaatti: 7" single
 Tekijä(t): Chuck Berry
 Tuottaja(t): Andrew Loog Oldham
 Tyylilaji: rhythm and blues rock and roll
 Kesto: 01.48
 Levy-yhtiö: Decca Records
The Rolling Stonesin muut singlet
|   | ”Come On” 1963 | ”I Wanna Be Your Man” 1963 |
”Come On” oli myös The Rolling Stonesin ensisingle. Yhtyeen versio on Berryn vastaavaa selkeästi nopeatemposempi. Yhtye muutti myös kappaleen soinnutusta sekä lisäsi siihen huuliharpun. Myös sanoitusten rivi ”Some stupid jerk” muutettiin siistimpään muotoon ”Some stupid guy”. Kappale levytettiin 10. toukokuuta 1963 Lontoon Olympic Sound Studiossa. Äänittäjänä toimi Roger Savage. Yhtyeen jäsenet eivät kuitenkaan olleet lopputulokseen tyytyväisiä, sillä äänite ei sisältänyt heidän live-esiintymistensä voimaa. Solisti Mick Jagger totesikin myöhemmin: ”Se oli paskaa”. Kitaristi Keith Richards on puolestaan kertonut:
»Se (ensimmäinen single) oli tietyn tahtoen hyvin kaupallinen biisi – Chuck Berryn ”Come On”. Mielestäni olisimme pystyneet parempaankin, mutta tiesin myös, että sillä olisi tehoa. Äänitteenä se on varmaankin parempi kuin silloin ajattelin. Mutta minulla on tunne, että kuvittelimme silloin sen olevan ainoa kappale, joka meillä oli tarjota. Sellaista emme olleet koskaan soittaneet klubeilla. Se ei liittynyt mitenkään siihen, mitä silloin teimme. [...] Laskeskelin täysin kylmäverisesti, että tuolla laululla me saisimme jalkamme ovenrakoon. Pääsisimme studioon ja tekisimme jotakin hyvin kaupallista. Se poikkeaa hyvin paljon Chuck Berryn versiosta, itse asiassa se on hyvin beatlesmäinen.» 
(Keith Richards)
The Rolling Stonesin versio > Julkaisu ja vastaanotto

”Come On” -single ilmestyi Decca Recordsin julkaisemana 7. kesäkuuta 1963. Se nousi listalle 27. heinäkuuta ja oli neljäntoista viikon aikana parhaimmillaan sijalla 21. Singlen B-puolella oli Willie Dixon -cover ”I Want to Be Loved”. Yhdysvalloissa singleä ei julkaistu lainkaan. Siellä kappale ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1972 kokoelma-albumilla More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies).
Rolling Stones oli aikoinaan haluton esittämään kappaletta live-esiintymisissään. Siitä huolimatta yhtye soitti sitä konserteissaan vuosina 1963–65.
The Rolling Stonesin versio > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Britannia | 21. | 14 | 27.7.1963 |  |
The Rolling Stonesin versio > Kokoonpano

Mick Jagger – laulu
Keith Richards – kitara
Brian Jones – huuliharppu, taustalaulu
Charlie Watts – rummut
Bill Wyman – basso, taustalaulu
2,3-butaanidioli

| 2,3-butaanidioli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Butaani-2,3-dioli
CAS-numero:  513-85-9
PubChem CID:  262
SMILES:  CC(C(C)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H10O2
Moolimassa:  90,12 g/mol
Sulamispiste:  7,6 °C (raseeminen seos)
Kiehumispiste:  182,5 °C
Tiheys:  1,003 g/cm3 (raseeminen seos)
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
2,3-butaanidioli (C4H10O2) on dioleihin eli kaksi hydroksyyliryhmää sisältäviin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään liuottimena ja orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena.
Ominaisuudet

2,3-butaanidioli on huoneenlämpötilassa väritöntä ja siirappimaista nestettä. Yhdisteellä on kolme stereoisomeeria, jotka ovat optisesti aktiiviset (+)- ja (-)-enantiomeerit sekä optisesti inaktiivinen mesoisomeeri. Aine liukenee erittäin hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin ja asetoniin. 2,3-butaanidioli voidaan hapettaa asetoiiniksi tai diasetyyliksi. Yhdiste reagoi karboksyylihappojen kanssa estereiksi ja aldehydien ja ketonien kanssa asetaaleiksi.
Valmistus ja käyttö

2,3-butaanidiolia muodostuu sivutuotteena sokerien käymisessä ja tähän perustuivat varhaisimmat yhdisteen valmistusmenetelmät. Nykyään valmistus perustuu 2,3-buteenioksidin hydrolyysiin emäksisissä olosuhteissa. Reaktiossa muodostuu eri stereoisomeerien seos.
2,3-butaanidiolia käytetään väriaineiden, kumien ja hartsien liuottamiseen. Yhdistettä käytetään myös ristisitojana valmistettaessa eräitä polyuretaanimuoveja ja siitä valmistetaan myös polyestereitä, hartseja ja muovinpehmentimiä.
HMS Conflict (1894)

| HMS Conflict |
| --- | --- |
 HMS Conflict

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  3. tammikuuta 1894
Laskettu vesille:  13. joulukuuta 1894
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1899
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 20. toukokuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  320 t (koeajot) 360 t (max)
Pituus:  62,64 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,10 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  4 500 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 x QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
HMS Conflict oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1899 palvelukseenotettu Conflict-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 3. tammikuuta 1894 telakkanumerolla 945 ja alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1894. Se valmistui heinäkuussa 1899.
Palvelus

Alus palveli Britteinsaarille lukuun ottamatta vuosia 1900-1901, jolloin se oli Välimerellä. Sen savuhormit pidennettiin 1902. Alus myytiin 20. toukokuuta 1920 romutettavaksi Wardille Milfordiin.
2,4-ksylidiini

| 2,4-ksylidiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,4-dimetyylianiliini
CAS-numero:  95-68-1
PubChem CID:  7250
SMILES:  CC1=CC(=C(C=C1)N)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H11N
Moolimassa:  121,178 g/mol
Sulamispiste:  -14,3 °C
Kiehumispiste:  214,3 °C
Tiheys:  0,9763 g/cm3
Liukoisuus veteen:  5,6 g/l (20 °C)
2,4-ksylidiini (C8H11N) eli 2,4-dimetyylianiliini on aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2,4-ksylidiini on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. 2,4-ksylidiini on heikko emäs. Aine on ärsyttävää ja suuret pitoisuudet aiheuttavat methemoglobiinin muodostumista. Yhdiste voi myös olla karsinogeenista.
2,4-ksylidiiniä valmistetaan nitraamalla m-ksyleeniä tai ksyleenin isomeerien seosta ja pelkistämällä nitroryhmä aminoryhmäksi. Jos lähtöaineena käytetään ksyleenin isomeerien seosta, puhdistetaan tuote muodostamalla siitä vesiliukoinen asetaattisuola, josta se vapautetaan käsittelemällä emäksellä.
2,4-ksylidiinistä valmistetaan esimerkiksi atsovärejä ja muita väriaineita, maatalouskemikaaleja (amitratsi ja mefluididi) ja lääkeaineita (symiatsoli).
2,3-dinitrotolueeni

| 2,3-Dinitrotolueeni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-metyyli-2,3-dinitrobentseeni
CAS-numero:  602-01-7
PubChem CID:  11761
SMILES:  CC1=C(C(=CC=C1)[N+](=O)[O-])[N+](=O)[O-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H6N2O4
Moolimassa:  182,138 g/mol
Sulamispiste:  63 °C
Kiehumispiste:  250-300 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,263 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
2,3-dinitrotolueeni (C7H6N2O4) on nitrattu aromaattinen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä räjähteitä valmistettaessa. 2,3-Dinitrotolueenin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,4-, 2,5-, 2,6-, 3,4- ja 3,5-dinitrotolueenit.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 2,3-dinitrotolueeni on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, petrolieetteriin ja kloroformiin. Yhdiste ärsyttää ihoa ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata päänsärkyä, huonovointisuutta, kouristuksia sekä methemoglobiinin muodostumista.
Valmistus ja käyttö

2,3-Dinitrotolueenia muodostuu yhdessä muiden dinitrotolueeni-isomeerien kanssa nitrattaessa tolueenia tai m-nitrotolueenia. Yhdistettä voidaan käyttää räjähdysaineiden valmistamiseen.