stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi ISAF-kriisinhallintaoperaatiossa Afganistanissa

Suomen osuus ISAF-kriisinhallintaoperaatiossa Afganistanissa liittyy vuosina 2001–2021 käytyyn Afganistanin sotaan. Vuodesta 2003 operaatiota johti Naton ja YK:n turvallisuusneuvoston laajentama mandaatti koski koko Afganistaniaselvennä. Yhdysvaltojen joukkoja osallistui samanaikaisesti taistelutehtäviin erillisessä operaatio Enduring Freedomissa. Vuodesta 2006 lähtien Suomen pääkontribuutio sodassa oli ruotsalaisjohtoisessa alueellisessa jälleenrakennusryhmässä Mazar-e Sharifissa, jossa Suomen kontingentin komentaja toimi varakomentajana. Suomi osallistui Afganistanin kriisinhallintaoperaatioon enimmillään noin 200 sotilaan voimin vuodesta 2002. Vuonna 2013 maassa oli enintään 145 suomalaissotilasta. Vuonna 2013 painotusta siirrettiin koulutukseen, neuvonantoon ja siviilikriisinhallintaan. ISAF-operaatio päättyi vuoden 2014 lopussa, mutta käytännössä muuttui Resolute Support -operaatioksi.
Rauhanturvaoperaatiosta sotaan?

Kesän 2009 aikana, Afganistanin turvallisuustilanteen heikentyessä ja sotatoimien kiihtyessä, Suomessa muodostui ristiriitaisia näkemyksiä siitä, onko Suomi sotaa käyvä maa. Afganistanin sodan aikana tilanne maassa oli muuttunut paljon ja moni piti tilannetta täysimittaisena sotana. Myös ISAF-kriisinhallintaoperaation liittäminen yhteen Yhdysvaltojen sotaoperaation kanssa herätti hämmennystä tehtävän luonteesta. Suomalaisjoukot olivat toistuvasti joutuneet tulitaisteluihin.
Vuonna 2010 kerrottiin Suomen suunnittelevan liittymistä uuden kansainvälisen taisteluosaston perustamiseen Afganistanin sodassa. Taisteluosaston tehtävänä oli joustavasti puuttua vihollistaistelijoiden liikkeisiin ja solutukseen Pohjois-Afganistanissa, torjua iskuja ja järjestää afgaaniarmeijan koulutusta.
Keskustelu jatkui vuonna 2013. Ulkopoliittisen instituutin tutkija antoi haastattelun, jonka mukaan Suomi on sodassa. Puolustusministeriö ja Rauhanturvaajaliitto painottivat, että Suomi ei ole sodassa eikä sodan osapuolena, vaan tukemassa paikallisten viranomaisten toimintaa. Suomalaiset sotilaat jatkoivat kuitenkin tappavan voiman käyttöä. Tutkija Ilmari Käihkön mukaan Suomi ei ole seurannut muiden pohjoismaiden esimerkkiä, ja teettänyt virallista selontekoa operaatiostaan. Tämän näkemyksen mukaan onkin epäselvää, mitä poliittinen ja sotilaallinen johto operaatiosta tiesi, ja mitä operaatiossa tapahtui. Käihkön mielestä oli poliittinen päätös lähettää joukkoja Afganistaniin, mutta tämä ei sano mitään joukkojen strategiasta Afganistanissa.
Monia näkemyksiä sodan rajoista

Muun muassa Puolustusvoimien entinen komentaja Gustav Hägglund, entinen ulkoministeri Erkki Tuomioja ja Vasemmistoliiton puheenjohtaja Paavo Arhinmäki ovat todenneet vuonna 2009 Suomen olevan Afganistanissa sisällissodan osapuoli. Hägglundin mukaan Afganistaniin on aikanaan menty rauhanturvaoperaatioon mukaan, mutta nyt siellä ei olekaan enää rauhanturvaoperaatio käynnissä, vaan "terrorisminvastaisen sodan" "humanitaarinen kuorrutus", eli täysi sota, jossa mukanaoloa perustellaan rauhanturvaoperaation nimellä. Suomen toiminta-alueella Pohjois-Afganistanissa suomalaiset toimivat Saksan joukkojen alaisuudessa.[lähde? ] Saksan puolustusministeri Karl-Theodor zu Guttenberg on todennut, että Afganistanissa käydään sotaa. Viron puolustusvoimien komentajan mielestä Afganistanissa ei ole menossa rauhanturvaoperaatio vaan sota, jossa myös Suomi on osallisena.
Suomen sotilasoperaatiosta on myös esitetty vastakkaisia näkemyksiä. On alleviivattu termin rauhanturvaoperaatio merkitystä, alkuperäistä YK:n mandaattia operaation toteutukselle, Naton roolia operaation johdossa sekä operaation monia saavutuksia.
Ulkoministeri Alexander Stubb on korostanut käynnissä olevan transitiostrategian suurta merkitystä, jolla siirretään vastuu Afganistanin tilanteesta Afganistanin hallitukselle, poliisille sekä armeijalle. Hän on myös korostanut Suomella ja Yhdysvalloilla olleen pitkälti samat tavoitteet Afganistanissa. Päätavoitteet mukanaololle ovat terroristitoiminnan vähentäminen, Afganistanin turvallisuusviranomaisten vahvistaminen, demokratia, vakaa hallinto ja sovintoprosessit.
Kriisinhallintaoperaatiossa kuolleet

ISAF-operaatiossa on kuollut kaksi suomalaissotilasta, vuosina 2007 ja 2011. Vuonna 2009 kaksi suomalaissotilasta haavoittui vakavasti. Kaikkiaan ulkomaalaisia sotilaita on kuollut yli kolmetuhatta vuosina 2001-2013.
Afganistanilaisia siviilejä on konfliktissa kuollut vuosina 2007-2011 lähes 12 000. Vuoden 2013 alkupuoliskolla siviiliuhrien määrä kasvoi edellisvuodesta lähes neljänneksellä. YK:n mukaan noin 74 prosentista olivat vastuussa talibanit ja muut hallituksen vastaiset ryhmät.
Stockholm Open

| Stockholm Open |
| --- | --- |
 Stockholm Open 2009
Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Tukholma  Ruotsi
Kilpailupaikka:  Kungliga tennishallen
Kilpailuluokka:  ATP Tour 250 (2009–)
Kenttätyyppi:  Kova / sisäkentät
Kaavio:  28S / 16Q / 16D
Palkintorahaa:  612 755 €
Virallinen sivusto
Stockholm Open on lokakuussa Ruotsin Tukholmassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1969. Turnaus pelataan Kungliga tennishallenissa paitsi vuosina 1989–1994 se pelattiin Globenissa. Nykyisin turnaus kuuluu ATP Tour 250 -sarjaan.
Tulokset > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1969 |  Nikola Pilić |  Ilie Năstase | 6–4, 4–6, 6–2 |
| 1970 |  Stan Smith |  Arthur Ashe | 5–7, 6–4, 6–4 |
| 1971 |  Arthur Ashe |  Jan Kodeš | 6–1, 3–6, 6–2, 1–6, 6–4 |
| 1972 |  Stan Smith |  Tom Okker | 6–4, 6–3 |
| 1973 |  Tom Gorman |  Björn Borg | 6–3, 4–6, 7–6 |
| 1974 |  Arthur Ashe |  Tom Okker | 6–2, 6–2 |
| 1975 |  Adriano Panatta |  Jimmy Connors | 4–6, 6–3, 7–5 |
| 1976 |  Mark Cox |  Manuel Orantes | 4–6, 7–5, 7–6 |
| 1977 |  Sandy Mayer |  Raymond Moore | 6–2, 6–4 |
| 1978 |  John McEnroe |  Tim Gullikson | 6–2, 6–2 |
| 1979 |  John McEnroe |  Gene Mayer | 6–7, 6–3, 6–3 |
| 1980 |  Björn Borg |  John McEnroe | 6–3, 6–4 |
| 1981 |  Gene Mayer |  Sandy Mayer | 6–4, 6–2 |
| 1982 |  Henri Leconte |  Mats Wilander | 7–6, 6–3 |
| 1983 |  Mats Wilander |  Tomáš Šmíd | 6–1, 7–5 |
| 1984 |  John McEnroe |  Mats Wilander | 6–2, 3–6, 6–2 |
| 1985 |  John McEnroe |  Anders Järryd | 6–1, 6–2 |
| 1986 |  Stefan Edberg |  Mats Wilander | 6–2, 6–1, 6–1 |
| 1987 |  Stefan Edberg |  Jonas Svensson | 7–5, 6–2, 4–6, 6–4 |
| 1988 |  Boris Becker |  Peter Lundgren | 6–4, 6–1, 6–1 |
| 1989 |  Ivan Lendl |  Magnus Gustafsson | 7–5, 6–0, 6–3 |
| 1990 |  Boris Becker |  Stefan Edberg | 6–4, 6–0, 6–3 |
| 1991 |  Boris Becker |  Stefan Edberg | 3–6, 6–4, 1–6, 6–2, 6–2 |
| 1992 |  Goran Ivanišević |  Guy Forget | 7–6(2), 4–6, 7–6(5), 6–2 |
| 1993 |  Michael Stich |  Goran Ivanišević | 4–6, 7–6(6), 7–6(3), 6–2 |
| 1994 |  Boris Becker |  Goran Ivanišević | 4–6, 6–4, 6–3, 7–6(4) |
| 1995 |  Thomas Enqvist |  Arnaud Boetsch | 7–5, 6–4 |
| 1996 |  Thomas Enqvist |  Todd Martin | 7–5, 6–4, 7–6(0) |
| 1997 |  Jonas Björkman |  Jan Siemerink | 3–6, 7–6(2), 6–2, 6–4 |
| 1998 |  Todd Martin |  Thomas Johansson | 6–3, 6–4, 6–4 |
| 1999 |  Thomas Enqvist |  Magnus Gustafsson | 6–3, 6–4, 6–2 |
| 2000 |  Thomas Johansson |  Jevgeni Kafelnikov | 6–2, 6–4, 6–4 |
| 2001 |  Sjeng Schalken |  Jarkko Nieminen | 3–6, 6–3, 6–3, 4–6, 6–3 |
| 2002 |  Paradorn Srichaphan |  Marcelo Ríos | 6–7(2), 6–0, 6–3, 6–2 |
| 2003 |  Mardy Fish |  Robin Söderling | 7–5, 3–6, 7–6(4) |
| 2004 |  Thomas Johansson |  Andre Agassi | 3–6, 6–3, 7–6(4) |
| 2005 |  James Blake |  Paradorn Srichaphan | 6–1, 7–6(6) |
| 2006 |  James Blake |  Jarkko Nieminen | 6–4, 6–2 |
| 2007 |  Ivo Karlović |  Thomas Johansson | 6–3, 3–6, 6–1 |
| 2008 |  David Nalbandian |  Robin Söderling | 6–2, 5–7, 6–3 |
| 2009 |  Márkos Pagdatís |  Olivier Rochus | 6–1, 7–5 |
| 2010 |  Roger Federer |  Florian Mayer | 6–4, 6–3 |
| 2011 |  Gaël Monfils |  Jarkko Nieminen | 7–5, 3–6, 6–2 |
| 2012 |  Tomáš Berdych |  Jo-Wilfried Tsonga | 4–6, 6–4, 6–4 |
| 2013 |  Grigor Dimitrov |  David Ferrer | 2–6, 6–3, 6–4 |
| 2014 |  Tomáš Berdych |  Grigor Dimitrov | 5–7, 6–4, 6–4 |
| 2015 |  Tomáš Berdych |  Jack Sock | 7–6(1), 6–2 |
| 2016 |  Juan Martín del Potro |  Jack Sock | 7–5, 6–1 |
| 2017 |  Juan Martín del Potro |  Grigor Dimitrov | 6–4, 6–2 |
| 2018 |  Stéfanos Tsitsipás |  Ernests Gulbis | 6–4, 6–4 |
| 2019 |  Denis Shapovalov |  Filip Krajinović | 6–4, 6–4 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stockholm Open Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (ruotsiksi, englanniksi)
Doha Pune Brisbane Sydney Auckland Montpellier Sofia Quito New York Buenos Aires Marseille Delray Beach São Paulo Marrakech Houston Budapest Estoril München Istanbul Geneve  Lyon Stuttgart 's-Hertogenbosch Antalya Eastbourne Båstad Umag Newport Atlanta Gstaad Los Cabos Kitzbühel Winston-Salem Pietari Metz Chengdu Shenzhen Moskova Tukholma Antwerpen
The Potatoes

The Potatoes on suomalainen instrumentaalimusiikkia esittävä yhtye. [lähde? ]
Jäsenet

Mikko Lankinen, sähkökitara
Antti Ahvenainen, urut
Kimmo Lehtola, basso
Jari "Hirkka" Hirvonen, rummut
Diskografia

Tapiola Hagalund (Texicalli, 2020)
Round The World (Texicalli,  2003)
Hot Potatoes (Texicalli,  1997)
This Is The Potatoes (Texicalli,  1994)
Aiheesta muualla

Texicallin levylista
Instromania (Arkistoitu – Internet Archive)
Terence Bayler

| Terence Bayler> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. tammikuuta 1930 Wanganui, Uusi-Seelanti
Kuollut: 2. elokuuta 2016 (86 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Terence Bayler (24. tammikuuta 1930 Wanganui – 2. elokuuta 2016) oli Uudessa-Seelannissa syntynyt näyttelijä, joka esiintyi niin teatterissa kuin elokuvissakin. Pääosan urastaan hän teki Britanniassa.
Bayler aloitti uransa kiertävässä teatteriseurueessa. Vuonna 1951 hän esiintyi pääosassa elokuvassa Broken Barrier, mutta tuohon aikaan Uudessa-Seelannissa tuotettiin kokoillan elokuvia ani harvoin. Vuosikymmenen vaihteessa hän muutti Englantiin, missä hän esiintyi erinäisissä pikkurooleissa ja opiskeli samalla Royal Academy of Dramatic Artissa. Baylerin toinen suurempi elokuvarooli oli Macduffina Roman Polańskin Shakespeare-tulkinnassa Macbeth vuonna 1971.
1970-luvulla Bayler esiintyi Eric Idlen komediasarjassa Rutland Weekend Television ja sitä seuranneessa musiikkiparodiassa All You Need is Cash (1978). Hän esiintyi myös Monty Pythonin elokuvassa Brianin elämä (1979) sekä pienissä rooleissa Terry Gilliamin elokuvissa Rosvoja, rosvoja (1981) ja Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985).
Filmografia

| Vuosi | Elokuva/televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1952 | Broken Barrier | Tom |
| 1966, 1969 | Doctor Who | Yendom, Major Barrington |
| 1971 | Macbeth | Macduff |
| 1975 | Kahden kerroksen väkeä | Darrow Morton |
| 1975 | Rutland Weekend Television | useita rooleja |
| 1977 | The Hunchback of Notre Dame | Cardinal |
| 1978 | All You Need Is Cash | Leggy Mountbatten |
| 1979 | Brianin elämä | Mr. Gregory |
| 1981 | Rosvoja, rosvoja | Lucien |
| 1981 | Pictures | John Rochfort |
| 1985 | Brazil – tämän hetken tuolla puolen | TV Commercial Presenter |
| 1993 | Pitkän päivän ilta | Trimmer |
| 2001 | Harry Potter ja viisasten kivi | Verinen paroni |
| 2008 | Chemical Wedding | Professor Brent |
Aiheesta muualla

Terence Bayler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Taruin tauti

Taruin tauti eli tyypin VII glykogeenin kertymäsairaus (glykogenoosi 7) on PFKM-geenin mutaatioiden aiheuttama harvinainen sairaus, joka kuuluu glykogeenin varastoitumissairauksien ryhmään. Taruin taudissa ilmenevä aineenvaihdunnan häiriö johtuu PFKM-geenin tuottaman fosfofruktokinaasin entsyymipuutoksesta. Sairaudella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Taruin tauti on nimetty japanilaisen Seiichiro Taruin mukaan.
Oireet ja tautityypit

Taruin tauti voidaan jakaa neljään alatyyppiin, joka eroavat toisistaan oireiden ja tyypillisen alkamisiän mukaan.
Yleisin tautimuoto on Taruin taudin klassinen muoto. Se puhkeaa yleensä lapsuusiässä. Tautimuodolle ominaisia ovat lihaskipu ja -krampit, jotka usein seuraavat kohtalaista fyysistä rasitusta. Voimakas rasitus voi johtaa pahoinvointiin ja oksenteluun. Rasituksen aikana vapautuu myoglobiinia, jota erittyy munuaisten käsittelemänä virtsaan (myoglobinuria). Hoitamattomana munuaiset voivat vahingoittua, mistä voi seurata munuaisten vajaatoiminta. Osalle Taruin taudin klassisesta tautimuodosta kärsivistä kehittyy hyperurikemia, koska vahingoittuneet munuaiset eivät kykene tehokkaasti käsittelemään virtsahappoa. Sairastuneilla saattaa myös olla kohonnut veren bilirubiinitaso (hyperbilirunemia), jonka oireena voi ilmetä ikterus eli ihon ja silmänvalkuaisten kellertäminen. Usein klassisessa tautimuodossa on todettavissa kohonnut kreatiinikinaasitaso, joka on yleinen lihassairauden merkki.
Toinen Taruin taudin muoto on vakava varhaislapsuuden tyyppi. Sen oireena on hypotonia, joka johtaa etenevään myopatiaan ja lihasheikkouteen. Sairastuneilla on heikentynyt ja laajentunut sydän (kardiomyopatia) sekä hengitysvaikeuksia. Yleensä tämä tautityyppi johtaa kuolemaan ensimmäisen elinvuoden aikana. Myöhäisen alkamisiän Taruin tauti on sairauden kolmas muoto ja sisältää yleensä ainoana piirteenään myopatian. Lihasheikkous puhkeaa yleensä aikuisiällä, vaikka fyysinen rasitus saattaa osalla sairastuneista aiheuttaa vaikeuksia jo lapsuusiässä. Yleensä heikkous ilmenee kehon proksimaalisissa lihaksissa, lähimpänä kehon keskiosia. Neljäs tautimuoto aiheuttaa hemolyyttisen anemian. Siinä veren punasolut läpikäyvät ennenaikaisen hemolyysin, jolloin punasolujen puute tuottaa anemian. Tässä tautimuodossa ei esiinny lihaskipua tai -heikkoutta.
Thomas J. Hudner Jr.

| Thomas J>  Hudner Jr. |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1924 Fall River, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 13. marraskuuta 2017 (93 vuotta) Concord, Massachusetts, Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1946-1973
Taistelut ja sodat:  Korean sota  Vietnamin sota
Sotilasarvo:  kapteeni
Kunniamerkit:  Medal of Honor Legion of Merit Bronze Star Air Medal
Thomas Jerome Hudner Jr. (31. elokuuta 1924 – 13. marraskuuta 2017) oli Yhdysvaltain laivaston upseeri ja laivaston lentäjä. Hän nousi kapteenin arvoon ja sai kunniamitalin teoistaan yrittäessään pelastaa siipimiehensä Jesse L. Brownin hengen taistelun aikana Korean sodassa.[lähde? ]
Thomas J. Herbert

Thomas J. Herbert
Thomas James Herbert (28. lokakuuta 1894 Cleveland, Ohio – 26. lokakuuta 1974) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Ennen politiikkaan ryhtymistä Herbert palveli upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. Sotaa ennen Herbert aloitti lakiopinnot Western Reserven yliopistossa, josta hän valmistui sodan päättymisen jälkeen 1920.
Herbert toimi Ohion osavaltion oikeusministerinä vuosina 1939–1945. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1947–1949 ja tuomarina Ohion korkeimmassa oikeudessa vuodesta 1951 lähtien noin kymmenen vuoden ajan.
Tarvainen

Tarvainen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Antti Tarvainen (s. 1982), näyttelijä
Antti Tarvainen (s. 1987 tai 1988), tutkija
Esa Tarvainen (s. 1947), kenraaliluutnantti
Jussi Tarvainen (s. 1976), jääkiekkoilija
Kalevi Tarvainen (s. 1932), kielitieteilijä, professori
Kalpana Tarvainen (s. 2001), salibandyn pelaaja
Kirsi Tarvainen (s. 1962), näyttelijä ja laulaja
Leea Virtanen o.s. Tarvainen (1935–2002), folkloristiikan tutkija
Martti Tarvainen (1897–1985), kuvanveistäjä ja taidemaalari
Matti J. Tarvainen (s. 1945), moottoriurheilija
Mika Tarvainen (s. 1968), suomalais-saksalainen maalivahtivalmentaja
Pasi Tarvainen (s. 1964), suomalainen jalkapalloilija
Paula Tarvainen (s. 1973), keihäänheittäjä
Sinikka Tarvainen (s. 1958), toimittaja
Vilma Tarvainen (s. 1986), jääkiekkoilija
William Tanner ent. Tarvainen (1884–1935), Neuvostoliittoon loikannut Sosialistinen Työväen ja Pienviljelijöiden Vaalijärjestön kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tarvajärvi

Tarvajärvi on järvi ja suomalainen sukunimi:
Tarvajärvi on järvi Jämsässä
Se on myös sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Niilo Tarvajärvi (1914–2002), suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja kansanedustaja (Kokoomus)
Niklas Tarvajärvi (s. 1983), suomalainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
The Big One for One Drop

The Big One for ONE DROP on World Series of Poker yhteyteen järjestettävä hyväntekeväisyyspokeriturnaus, jonka sisäänosto on miljoona dollaria ja jokaiselta pelaajalta menee 11,1% (111 111 dollaria) One Drop -säätiön kautta hyväntekeväisyyteen. Vuonna 2012 48 pelaajan osallistuessa rahaa kertyi hyväntekeväisyyteen yli 5 miljoonaa dollaria. Turnauksessa ainoana suomalaisena oli mukana Jens Kyllönen.
Vuoden 2012 turnauksen voitti Antonio Esfandiari lunastaen 18 346 673 dollaria ja platinasta valmistetun rannekkeen, jossa oli 0.78 karaatin timantti.
Vuonna 2014 turnaus järjestettiin 29. kesäkuuta - 2. heinäkuuta (WSOP turnaus #57). Turnauksen osallistujamäärä oli rajattu viiteenkymmeneenkuuteen (56). Pelaajamäärä jäi 42 pelaajaan. Turnauksen voitti pokeriammattilainen Daniel Colman kuitaten 15 306 668 dollaria ja platinaisen rannekkeen.
Aiheesta muualla

All In for ONE DROP | Charity Poker Tournament for Water (Arkistoitu – Internet Archive)
Antonio Esfandiarin tunnelmat vuoden 2012 turnauksen voiton jälkeen
Tarutaon kansallispuisto

Tarutaon kansallispuistoa
Tarutaon kansallispuisto (thaiksi อุทยานแห่งชาติตะรุเตา) on Thaimaan eteläisimmissä osissa sijaitseva kansallispuisto, joka kattaa 1 490 neliökilometrin suuruisen alueen Satunin maakunnan rannikkoseuduilla Andamaanienmerellä.
Tarutaon kansallispuiston alueella on 51 saarta, joista keskeisimmät ovat Ko Tarutao ja Ko Adang. Ko Tarutaon alkuperäinen nimi oli Pulau Tertua ("vanhin saari"), josta Tarutao-nimi on muunnos. Merialueesta tehtiin kansallispuisto vuonna 1974.
The Wailing

| The Wailing> 곡성 (Gokseong) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Na Hong-jin
Käsikirjoittaja:  Na Hong-jin
Tuottaja:   Suh Dong-hyun  Kim Ho-sung 
Säveltäjä:   Jang Young-gyu  Dalpalan 
Kuvaaja:  Hong Kyung-pyo
Leikkaaja:  Kim Sun-min
Pääosat:   Kwak Do-won  Hwang Jung-min  Chun Woo-hee 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Etelä-Korea
Tuotantoyhtiö:   Side Mirror  Fox International Production Korea 
Levittäjä:  20th Century Fox Korea
Ensi-ilta:   2016-5-1212. toukokuuta 2016 (Etelä-Korea)  2016-5-1818. toukokuuta 2016 (Cannes)  2016-11-99. marraskuuta 2016 (Night Visions)  
Kesto:  156 minuuttia
Alkuperäiskieli:  korea japani
Budjetti:  8 miljoonaa dollaria
Tuotto:  51,3 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Wailing (hangul: 곡성; hanja: 哭聲; uudistettu latinisaatio: Gokseong) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Na Hong-jin sekä tähdittänyt Kwak Do-won, Hwang Jung-min ja Chun Woo-hee.
The Wailing sai ensi-iltansa Etelä-Koreassa 12. toukokuuta 2016. Elokuva esitettiin myös Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2016 sekä Night Visions -festivaaleilla 9. marraskuuta 2016. Elokuva oli taloudellinen menestys ja se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kwak Do-won  | … |  Jong-goo   |
|  Hwang Jung-min  | … |  Il-gwang   |
|  Chun Woo-hee  | … |  Moo-myung   |
|  Jun Kunimura  | … |  japanilainen muukalainen   |
|  Kim Hwan-hee  | … |  Hyo-jin   |
|  Her Jin  | … |  Jong-goo'n anoppi   |
|  Jang So-yeon  | … |  Jon-goo'n vaimo   |
|  Kim Do-yoon  | … |  Yang I-sam   |
|  Son Gang-guk  | … |  Oh Seong-bok   |
|  Park Seong-yeon  | … |  Kwon Myeong-joo   |
|  Kil Chang-gyoo  | … |  Park Choon-bae   |
|  Jeon Bae-soo  | … |  Deok-gi   |
|  Jeong Mi-nam  | … |  Heung-gook   |
|  Choi Gwi-hwa  | … |  Byeong-gyoo   |
Aiheesta muualla

The Wailing Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Timo Ronkainen

Timo Ronkainen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Timo Ronkainen, suomalainen muusikko
Timo Ronkainen, suomalainen sarjakuvapiirtäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Timo Ronkainen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Timo Rissanen

Timo Rissanen  (s. 1964 Turku) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka on toiminut urallansa yli 39 vuotta. Timo Rissanen on johtanut Imatran teatteria vuodesta 2011 lähtien.
Rissanen on ohjannut yhteensä 105 teatteriohjausta, joista useat ovat suomalaisia, pohjoismaisia tai eurooppalaisia kantaesityksiä. Lisäksi hänellä on ollut lähes 50 roolityötä ja hän on tehnyt lukuisia näytelmäkäännöksiä. Hän on myös tehnyt vierailuja lukuisiin teattereihin. [lähde? ]
Kiinnitykset:
Teatteri Jurkka, näyttelijäharjoittelija, vieraileva näyttelijä;
Varkauden Teatteri, näyttelijä, ohjaaja-näyttelijä;
Riihimäen Teatteri, ohjaaja-näyttelijä;
Savonlinnan kaupunginteatteri, teatterinjohtaja
Teatteri Imatra, teatterinjohtaja
Timo Ritakallio

Ritakallio vuonna 2019 vasemmalla takana.
Timo Olavi Ritakallio (s. 9. toukokuuta 1962 Vampula) on suomalainen johtaja. Hän on ollut OP Ryhmän pääjohtaja maaliskuun 2018 alusta alkaen. Hän toimi työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana 2015–2018 ja varatoimitusjohtajana 2008–2014. Hän toimi Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana 2016–2020. Ennen Olympiakomitean puheenjohtajuutta hän oli Suunnistusliiton puheenjohtaja, johon tehtävään hänet valittiin uudelleen vuosille 2021–2022.
Ritakallio valittiin syksyllä 2022 jatkokaudelle Suomen Suunnistusliiton puheenjohtajana vuosiksi 2023-2024.
Timo Ritakallio on vuodesta 2022 alkaen toiminut Keskuskauppakamarin hallituksen puheenjohtajana.
Ritakallio on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri (Turun yliopisto, 1985), MBA (Aalto-yliopisto, 2001) ja tekniikan tohtori (Aalto-yliopisto, 2016). Ritakallio väitteli tekniikan tohtoriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2016 otsikolla ”Shaping Elements While Maintaining Fit”. Ritakallio on suorittanut Harvard Business Schoolissa Bostonissa Yhdysvalloissa vuonna 2006 ylimmän johdon AMP-koulutusohjelman.
Tasavallan Presidentti Sauli Niinistö myönsi Timo Ritakalliolle 6. joulukuuta 2020 Valkoisen Ruusun I luokan komentajamerkin.
Timo Ritakallio promovoitiin vuonna 2018 kauppatieteen kunniatohtoriksi (kauppatieteen tohtori h.c.) Vaasan yliopistossa.
Timothy Christian Senior

Timothy Christian Senior (s. 22. maaliskuuta 1960 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 18. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin Philadelphian vihkipiispaksi sekä Florianan titulaaripiispaksi 8. kesäkuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Justin Francis Rigali, jota avustivat Michael Joseph Bransfield ja Daniel Edward Thomas.
Therese-Giehse-Alleen metroasema

| Therese-Giehse-Allee |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  TG
Metrolinjat:  U5
Osoite:  Neuperlach
Paikkakunta:  München
Avattu:  18. lokakuuta 1980
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Therese-Giehse-Allee on Münchenin metron U5-linjan asema, se avattiin 18. lokakuuta 1980 ja peruskorjattiin vuonna 2022.