stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Géza I

Géza I:n kuva yhdessä emalilaatoista, jotka koristavat Unkarin pyhän kruunun alaosaa eli Corona Graecaa. Kreikankielinen teksti: ΓΕΩΒΙΤΖΑϹ ΠΙΣΤΟϹ ΚΡΑΛΗϹ ΤΟΥΡΚΙΑϹ, "Géza, turkkilaisten maan uskollinen kuningas".
Géza I (n. 1040 – 25. huhtikuuta 1077), Béla I:n poika, oli Árpád-sukuinen Unkarin kuningas vuosina 1074–1077.
Suku

Gézan isä Béla (kastenimeltään mahdollisesti Adalbert) oli Unkarin perustajakuninkaan Tapani I Pyhän serkun, kruununperimyksestä syrjäytetyn Vazulin poika. Kun Tapani antoi sokaista Vazulin, ettei tästä voisi tulla hallitsijaa, Vazulin pojat Andreas (unk. András), Béla ja Levente lähtivät 1030-luvun alussa maanpakoon. Béla päätyi Puolaan, kuningas Mieszko II:n hoviin, ja myöhemmin hän puolalaisten avulla nousi Unkarin kuninkaaksi.
Puolassa Béla sai vaimokseen prinsessa Richezan (puol. Ryksa) eli Adelheidin (1013–1075), Mieszko II:n ja Richeza von Lothringenin tyttären. Heille syntyi Puolassa kaksi poikaa, Géza ja László (Ladislaus); Géza sai nimensä Tapani Pyhän isän, ruhtinas Gézan mukaan, mutta hänet kastettiin nimellä Magnus. Myöhemmin Béla ja Adelheid saivat vielä pojan nimeltä Lampert sekä neljä tytärtä, joista nimeltä tunnetaan kolme: Sofia (unk. Zsófia), Eufémia sekä Ilona (Helena).
Gézan tarkkaa syntymäaikaa ei tiedetä, mutta hänen tiedetään syntyneen ennen kuin Béla palasi Puolasta Unkariin 1048, ja koska kronikkatietojen mukaan Bélan veljenpoika Salamon voideltiin kuninkaaksi 1057 tai 1058 "herttua Bélan ja tämän poikien Gézan ja Lászlón suostumuksella", Gézan on tuolloin täytynyt olla jo riittävän ikäinen antaakseen suostumuksensa, joten hänen voidaan arvella syntyneen vuoden 1040 tienoilla.
Nuoruus ja valtaannousu

Gézan lapsuudesta ei tiedetä paljoa, mutta hänen voidaan olettaa saaneen aikansa nuoren ylimyksen kasvatuksen, johon kuului ennen kaikkea taistelutaitoja, ja oppineen myös puolan kieltä. Kronikoitsijat kuvaavat nuorta Gézaa urheaksi ja ritarilliseksi nuorukaiseksi, joka toimi isänsä Bélan avustajana ja neuvonantajana, myös niiden vajaan kolmen vuoden aikana, kun Béla kukistettuaan veljensä Andreaksen vuonna 1060 hallitsi Unkaria kuninkaana.
Bélan hallitusaikaa varjosti Saksan uhka: Saksan keisari tuki syrjäytetyn Andreaksen kuninkaaksi kruunattua, alaikäistä poikaa Salamonia, joka äiteineen oli paennut Itävallan puolelle. Béla yritti käydä rauhanneuvotteluja, joihin sisältyi myös ehdotus Gézan luovuttamisesta panttivangiksi Saksan keisarin hoviin, mutta neuvottelujen epäonnistuttua saksalaiset hyökkäsivät Unkariin syksyllä 1063. Bélan loukkaannuttua tapaturmaisesti Géza johti puolustusta ja yritti Bélan kuoltua vielä neuvotella saksalaisten kanssa, luvaten suostua Salamonin kuninkuuteen jos saisi itse hallintaansa isänsä aikoinaan hallitseman herttuakunnan, Unkarin itäisen ja pohjoisen kolmanneksen. Tähän saksalaiset eivät kuitenkaan suostuneet. Kymmenvuotias Salamon kruunattiin Unkarin kuninkaaksi joulukuussa 1063 ja vihittiin Saksan Henrik IV:n sisaren kanssa.
Samoin kuin isänsä Béla aikoinaan, Géza veljensä Lászlón kanssa lähti hakemaan apua Puolasta. Kuningas Bolesław II:n joukkojen tuella Géza hyökkäsi Unkariin ja pakotti serkkunsa Salamonin (tai tämän holhoojat) tammikuussa 1064 luovuttamaan hänelle isänsä entisen herttuakunnan. Tämän jälkeen Salamon ja Géza toimivat yhteistyössä lähes kymmenen vuoden ajan. Sovinto särkyi 1070-luvun alussa, jolloin Géza ei enää tyytynyt herttuakuntaansa vaan alkoi tavoitella kuninkuutta (veljensä Lászlón tuella, joka puolestaan nousisi Gézan kuninkuuden myötä herttuakunnan hallitsijaksi), Salamon taas päätti raivata kilpailijansa tieltään. Helmikuussa 1074 serkusten sotajoukot ottivat yhteen Kemejssä Tiszan itärannalla, ja voitto näytti kallistuvan Salamonille, mutta maaliskuussa Mogyoródin taistelussa Gézan ja Lászlón joukot saavuttivat ratkaisevan voiton. Legendan mukaan tätä oli edeltänyt jumalallinen ilmestys: László oli nähnyt unessa Herran enkelin laskeutuvan taivaasta ja asettavan kruunun Gézan päähän.
Kuningas

Géza sai hallintaansa suurimman osan Unkarista, mutta Salamon piti saksalaisten tuella hallinnassaan pientä kaistaletta valtakunnan länsirajoilla. Lisäksi Salamonin haltuun oli jäänyt Unkarin kruunu, jota ilman Gézaa ei voitu kruunata lailliseksi kuninkaaksi. Géza yritti saada kuninkuutensa tueksi paavi Gregorius VII:n, joka puolestaan yritti peluuttaa Gézaa ja Salamonia toisiaan vastaan, vaatien Unkarin kuninkaalta paavin vasalliksi alistumista, mihin kumpikaan ei suostunut. Géza sitä vastoin kääntyi Bysantin keisarin Mikael VII Dukaksen puoleen, ja tämä lähetti hänelle talvella 1074-75 kruunun, jolla Géza keväällä 1075 kruunattiin Unkarin kuninkaaksi. Tämän kruunun on arveltu olleen sama kuin se ns. kreikkalainen kruunu (corona graeca), joka nyttemmin muodostaa alaosan Unkarin pyhästä kruunusta.
Kuninkaana Géza kunnostautui lujittamalla feodaalista yhteiskuntajärjestystä ja katolisen kirkon valtaa. Ennen kaikkea hänen lyhyttä hallitusaikaansa kuitenkin leimasi kiista kahden kilpailevan kuninkaan kesken: Salamon ei suostunut luopumaan alueestaan eikä Unkarin kuninkaan arvonimestä. Vuonna 1076 László, joka jo 1074 oli saanut veljeltään hallittavakseen herttuakunnan, piiritti pitkään Pozsonyn linnaa, jonne Salamon oli paennut, mutta tämäkin sotaretki epäonnistui. Yritykset ratkaista asia neuvotteluteitse eivät johtaneet tuloksiin, ja kesken neuvottelujen, huhtikuussa 1077, Géza yllättäen kuoli. Hänet haudattiin Vácin tuomiokirkkoon, ja hänen lähipiirinsä mahtimiehet valitsivat välittömästi hänen seuraajakseen hänen veljensä Lászlón.
Avioliitot ja jälkeläiset

Géza oli kahdesti naimisissa. Ensimmäisestä avioliitosta on vain vähän ja epävarmoja tietoja, varmin todiste siitä on, että Gézan lapset syntyivät tiettävästi ennen hänen toista avioliittoaan. Mahdollisesti ensimmäinen puoliso oli limburgilainen ylhäisönainen Sophie de Looz (holl. Sofia van Loon, unk. Zsófia), jonka vanhemmat olivat kreivi Emmo de Looz ja Hollannin kreivin tytär Suanehildis (Swanhilde), ja avioliitto on saatettu järjestää Gézan ollessa panttivankina Saksan keisarin hovissa 1062. Tästä liitosta syntyi useita lapsia, joista osa kuoli jo pienenä. Nimeltä tiedetään tytär Katalin sekä pojat Kálmán (myöhempi kuningas) ja Álmos, joiden arvellaan syntyneen vuoden 1070 paikkeilla.
Kruunauksensa jälkeen vuonna 1075 Géza avioitui bysanttilaisen ylhäisönaisen Synadenen kanssa, joka oli hovimies Nikeforos Botaniateksen, tulevan Bysantin keisari Nikeforos III:n veljentytär. Tämä oli ensimmäinen lukuisista dynastisista avioliitoista, joita solmittiin Unkarin ja Bysantin hallitsijasukujen kesken. Leskeksi jäätyään Synadene palasi sukunsa luokse, mikä tukee sitä oletusta, että tästä avioliitosta ei syntynyt jälkeläisiä.
Lászlón näky: vasemmalla Géza, jonka päähän enkeli asettaa kruunun. Kronikkatekstin mukaan Géza kuultuaan Lászlólta tämän näystä lupasi, että jos se toteutuu, hän rakentaisi tälle paikalle kirkon. Chronicon Pictum, Képes krónika 1360,  s. 83.
Purmonjoen vesistö

| Purmonjoen vesistö  (Suomen päävesistö: 46) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjanmaa, Etelä-Pohjanmaa
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Purmonjoen vesistö (46)
Vesistöjako:  Purmojoen alaosan alue (46.01), Purmojoen keskiosan alue (46.02), Purmojoen yläosan alue (46.03), Purmojärven valuma-alue (46.04), Purmo Norra ån alue (46.05), Kerttuanjärven valuma-alue (46.06), Varisjoen valuma-alue (46.07)
Laskujoki:  Purmonjoki
Laskupaikka:  Pietarsaari, Luodonjärvi, Perämeri 
Koordinaatit:  63°38′38″N, 22°48′29″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  864,28 km²  
Järvisyys:  2,44 % 
Alueen pituus:  70 km  
Alueen leveys:  30 km  
Pääuoma:  77 km  
Keskiylivirtaama:  60 m³/s  lähde?
Keskivirtaama:  6,9 m³/s  lähde?
Keskialivirtaama:  0,8 m³/s  lähde?
 fiJoki laskee Perämereen LuodonjärviLuodonjärvessä Pietarsaaressa. 
Purmonjoen vesistö (vesistöaluetunnus 46) on Suomen päävesistö Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjanmaalla sijaitseva vesistöalue, jonka laskujoki Purmonjoki yhtyy ensin Ähtävänjokeen ennen kuin se laskee Luodonjärveen. Luodonjärvi on säännöstelty tekojärvi, jonka vesi päästetään Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 864,28 neliökilometriä ja sen järvisyys on 2,44 %. Vesistöalueen alarajana on Varsinaisen Perämeren vesistöalue (99), joka siis  laskee Perämereen.
Yleistä > Vesistön sijainti

Purmonjoen vesistöalue sijaitsee Lappajärven ja meren välissä. Se on karkeasti kolmion muotoinen niin, että sen pitkä ja kapea kärki osoittaa merelle päin. Vesistöalueen alajuoksun alueet kuuluvat Pedersören kuntaan ja keskijuoksun alueet kuuluvat lähes kokonaan Kauhavan kuntaan, lukuun ottamatta pientä läntistä Rajanevan aluetta, joka kuuluu Uuteenkaarlepyyhyn. Yläjuoksun alueet kuuluvat idässä Evijärvelle, kaakossa Lappajärvelle, ja muualla Kauhavalle. Purmonjoen vesistö rajautuu idässä kokonaan Ähtävänjoen vesistöalueeseen (47), etelässä Lapuanjoen vesistöalueeseen (44) ja lännessä näiden väliin jäävään Kovjoen vesistöalueeseen (45).
Yleistä > Vesistöalueen jako

Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Purmojoen alaosan alue (46.01) → Ähtävänjoen vesistö (47) → Luodonjärvi → Perämeri
Purmo Norra ån alue (46.05)
Kerttuanjärven valuma-alue (46.06)
Purmojoen keskiosan alue (46.02)
Purmojoen yläosan alue (46.03)
Varisjoen valuma-alue (46.07)
Purmojärven valuma-alue (46.04)
Yleistä > Vesistöalueen maankäyttö

Vesistöalueen maankäyttö on seuraavanlaista. Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 73,6 %, maatalousalueita 16,9 %, kosteikkoja ja soita on 4,7 % ja rakennettuja alueita on 2,7 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 2,2 %. Metsä- ja suoalueita leimaavat tiheä ojitus, jolla maanpohjaa kuivataan. Talven lumet sulaavat ojiin ja aiheuttavat nopeasti leviäviä tulvia.
Yleistä > Virtaamia

Purmonjoen virtaamia ei ole mitattu erikseen ja tässä esitetäänkin vain limnologien Kruunupyynjoen vuoden 2019 virtaamista suhteuttamalla lasketut virtaama-arviot (kuvaaja). Vuoden keskivirtaamaksi saatiin 6,9 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s), keskiylivirtaamaksi 60 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaamaksi 0,8 m³/s (MNQ). Oheisessa kuvaajassa on vuoden 2019 kuukausittaiset keskivirtaamat. Vuosi 2019 ei ole sikäli normaali, että talvella virtaamat ovat lumettomuudesta johtuen varsin suuret kun taas edellisenä vuonna oli paljon lunta. Kevättulva alkoi maaliskuun lopulla ja se oli huhtikuussa ja vielä toukokuussakin varsin raju. Vuoden 2019 syksyllä oli kuvaajan perusteella voimakkaita tulvia.
Yleistä > Vesistöalueen koskien käyttö

Purmonjoen valuma-alueelta on luetteloitu 41 koskea, joiden yhteispituus 13 240 metriä. Koskissa oli vuonna 1911 yhteensä 30 vesimyllyä. Vesihallituksen julkaisussa on lueteltu 47 koskea, joista alajuoksulla oli kuusi, Södra åssa 21, Kerttujoessa (Norijoen alajuoksu) 17 koskea, Norijoessa (Norijoen yläjuoksu) yksi koski ja Pirttijärven purossa kaksi koskea.
Pääuoma

Purmonjoen pääuomaksi voidaan valita selkeästi suurin jokiuoma, mutta hydrologiassa on käytössä kaksi valintaperustetta. Toisessa valitaan ne jokihaarat, joista muodostuu pisin joki. Yleisemmässä tavassa valitaan alajuoksulta noustessa se jokihaara, jonka virtaama on suurin. Kun näin toimitaan yläjuoksulle asti, saadaan pääuomaksi runsasvetisin vesistöreitti. Näin on tehty Purmonjoen tapauksessa. Virtaamatietojen puuttuessa on valinnassa nojauduttu jokihaaran valuma-alueen pinta-alaan, joka on verrannollinen sadantaan ja siten uoman virtaamaan. Apuna valuma-alueen laskemisessa on käytetty vesistöviranomaisten VALUE-palvelua.
Purmonjoen pääuomasta ei ole epäilystä ennen kuin saavutaan Forsbyssä jokihaaraan, jossa Norijoki (Purmo norra å) ja Purmonjoki (Purmo södra å) yhtyvät toisiinsa. Norijoen valuma-alueen pinta-ala on 315 neliökilometriä ja toisen haaran 500 neliökilometriä. Pääuomaan valitaan vasemmalta tuleva jokihaara. Seuraava valinta tapahtuu Kauhavan puolella, kun Varijoki yhtyy kaakosta tulevaan haaraan. Varijoen valuma-alueen pinta-ala on 111 neliökilometriä ja kaakkoinen haara on 168 neliökilometriä. Pari kilometriä ennen Purmojärveä yhtyy Purmonjokeen etelästä sivu-uoma, jonka nimi sen keskijuoksulla on Orpäkki. Tämän valuma-alueen pinta-ala on 64 neliökilometriä ja Purmonjoella se on 50 neliökilometriä. Sen vuoksi valitaan pääuomaksi Orpäkki. Vesterpakan eteläpuolella siihen yhtyy Läskilahdenpuro, jonka valuma-alue on 15 neliökilometriä. Orpäkin haaralla on valuma-aluetta 48 neliökilometriä. Tällä pääuomalla on yläjuoksulla eri nimiä. Alajuoksulla sitä kutsutaan Orpäkiksi, Norspakalla Tyynispäkiksi, ja Tyynismaalla Salapäkiksi. Puro muuttuu ojitettujen soiden valtaojaksi ja se näyttää saavan alkunsa Hirvinevan turvetuotantoalueella.
Pääuoman pituus voidaan laskea esimerkiksi seuraavasti. Purmonjoki on Purmojärvestä joensuuhun noin 62 kilometriä  ja pääuoman osuus siitä päättyy 1,7 kilometriä  ennen järveä. Kun tähän lisätään kartasta mitattu 17,1 kilometriä  pitkä Orpäkin osuus Hirvinevalle asti, saadaan pyöristetyksi pituudeksi noin 77 kilometriä.
Pääuoman sivu-uomia > Purmonjoki

Pääuoman alin osuus muodostuu Purmonjoesta, jonka sivujoet on kerätty alla näkyvään taulukkoon. Etäisyydet suistosta tarkoittaa etäisyyksiä Ähtävänjoesta.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys (km *)   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Purmonjoki laskee Ähtävänjoen jälkeen Luodonjärveen
| Leden | kantatie 68 | 1 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Kyrkbäcken | vedenpuhdistamo | 4 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Bennäs å | Pännäinen | 5 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Fämossbäcken | Pännäinen | 6 |  |  |  | 4,2,2,–,–,– |  |
| Norijoki | Forsby | 9 |  |  | 315 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Hömossbäcken | Mansfolk | 9 |  |  | 18 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Sirapsbäcken | Heitsfolk | 14 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Karikbäcken | Purmo | 18 |  |  | 23 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Emausbäcken | Emaus | 29 |  |  | 6 | 4,2,2,–,–,3 |  |
| oja Brännsjönistä | Edet | 32 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Blomsterängsbäcken | Dynäsbacka | 35 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Saribäcken | Långgrävsbacka | 37 |  |  | 23 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Härjesbäcken | Vilobacka | 38 |  |  | 6 | 4,2,2,–,–,3 |  |
| Saukkopäkki | Ylikoski | 40 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Finsupuro | Luikku | 46 |  |  | 25 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Varijoki | Ylineva | 48 |  |  | 111 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| oja Syväjärvestä | Kukkola | 51 |  |  | 9 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Palopäkki | Asuinmaa | 53 |  |  | 24 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Orpäkki | Korvenperä | 60 |  |  | 64 | 2,2,2,–,–,3 |  |
Purmonjoki alkaa pari kilometriä Orpäkin yläpuolelta Purmojärvestä.
Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta (), 4 = Järviwikin vesistöaluejako
Pääuoman sivu-uomia > Latvaosuus Orpäkistä alkaen

Latvauomat alkavat Orpäkin nimellä ja jatkuvat edellä kerrotulla tavalla nimeään vaihtaen. Etäisyydet (*) on mitattu Purmonjoesta alkaen. Salapäkin nimi on esiintynyt myös sivuojalla, josta se on siirtynyt myös pääuoman osuuden nimeksi.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys (km *)   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Purmonjoki alkaa pari kilometriä Orpäkin yläpuolelta Purmojärvestä
| Läskilahdenpuro | Myllykoski | 2 | 2 |  | 15 | 2,2,2,2,–,3 |  |
| Hanhisenoja | Tyynismaa | 7 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Salapäkki | Tyynismaa | 9 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
Latvauomaa on Salapäkistä jäljellä vielä 8 kilometriä Hirvinevalle.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()
Järviä

Purmonjoen alajuoksulla sijaitseva Fladan (8 ha) sijaitsee vanhassa salmessa, jota Leden nyt edustaa kanavan muodossa. Pääuoman keskijuoksulla Edenin alueella on pieni Brännsjön (6 ha). Saribäckenin valuma-alueella on kolme suurempaa järveä: Saarijärvi (61 ha), Kalijärv (24 ha) ja Vähäjärvi (5 ha). Purmojoki alkaa Purmojärvi (390 ha), johon laskee Ruosteenoja ja Ruutnevanoja. Ruosteenojan valuma-alueella sijaitsevat Iso-Pellinen (51 ha) ja Vekarainen (2 ha), ja Ruutnevanojan valuma-alueella Lappisenjärvi (77 ha) ja Ahvinen (8 ha). Pääuoman latviauman Orpäkin valuma-alueella ovat suurimpia järviä Palojärvi (204 ha) ja Ruutijärvi (7 ha).
Purmonjokeen yhtyy sen keskijuoksulla Varjoki. Sen valuma-alueen suurimmat järvet ovat Haarusjärvi (41 ha), Pitkäjärvi (9 ha), Kalijärvi (3 ha), Kortesjärvi (43 ha) ja Lauttamusjärvi (17 ha).
Norijoen sivujoen valuma-alueella on myös useita järviä. Sen keskijuoksulla ovat Särssinjärvi (30 ha) ja sen vieressä Ahvenjärvi (14 ha). Aivan Norijoen vieressä sijaitsee Sääksjärvi (117 ha). Kauempana ovat vielä Narssjön (197 ha) ja Mossavattnet (12 ha). Norijoen latva-alueilla sijaitsevat Kerttuanjärven alue. Sen suurin järvi on Kerttuanjärvi (389 ha), jonka lähialueilta tapaa esimerkiksi Haukijärven (8 ha), Särkijärven (50 ha) ja Särkisen (15 ha). Latukanjärven (6 ha). Norijoki laskee Kerttuanjärveen etelästä päin. Sen latvajärviä ovat esimerkiksi Haapajärvi (193 ha), Ruuhijärvi (48 ha), Paalasenjärvi (47 ha), Kivijärvi (18 ha), Kyröjärvi (13 ha) ja Paskosenjärvi (5 ha).
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet: Purmonjoen vesistö[vanhentunut linkki], vesi.fi
Tokyo Dome

| Tokyo Dome> Big Egg |
| --- | --- |
 Tokyo Dome
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Tokio, Japani
Avattu:  1988
Käyttäjät
 Yomiuri Giants 
Katsojakapasiteetti
 55 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tokyo Dome (jap. 東京ドーム, Tōkyō Dōmu) on Tokiossa, Japanissa, sijaitseva katettu urheilustadion. Sitä käytetään enimmäkseen baseball-otteluihin. Se toimii baseballseura Yomiuri Giantsin kotikenttänä. Stadion valmistui vuoden 1988 maaliskuussa, ja sen yleisökapasiteetti on 55 000 henkilöä.
Poptähti Michael Jackson on esiintynyt stadionilla enemmän kuin kukaan muu artisti tai yhtye, yhteensä 21 kertaa yli miljoonalle katsojalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tokyo Dome Wikimedia Commonsissa
Tokyo Domen kotisivu (englanniksi)
Nippon Professional Baseballin nykyiset areenat
Central League: Hiroshiman Municipal Stadium · Koshien Stadium · Meiji Jingu Stadium · Nagoya Dome · Tokyo Dome · Yokohama Stadium
Pacific League: Chiba Marine Stadium · Fukuoka Yahoo! Japan Dome · Kleenex Stadium Miyagi · Kyocera Dome Osaka · Sapporo Dome · Seibu Dome · Skymark Stadium
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2007

| Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2007 |
| --- | --- |
 Kilpailujen logo.
Sijainti:  Osaka  Japani
Kilpailupaikka:  Nagai-stadion
Osallistujamaita:  203
Kilpailulajeja:  47
Avajaiset:  24. elokuuta
Päättäjäiset:  2. syyskuuta
 ← 2005 2009 → 
Vuoden 2007 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Japanin Osakassa, Nagai-stadionilla. Kilpailut alkoivat 24. elokuuta ja päättyivät 2. syyskuuta. Kisoihin ilmoittautui 203 maata, joka oli siihen asti järjestettyjen kisojen ennätysmäärä. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1981 urheilijaa, joista 1051 oli mies- ja 930 naisurheilijaa. Osakan MM-kisoissa kilpailtiin 24 miesten ja 23 naisten lajissa. IAAF julisti Osakan kisaisännäksi 16. marraskuuta 2002 muiden kandidaattien Budapestin sekä Berliinin vetäydyttyä kilpailusta. Berliini sai kuitenkin järjestettäväkseen kilpailut MM-kilpailut vuonna 2009.
Naisten kiekonheiton finalistit esittelyssä.
Kisat avasi Japanin keisari Akihito lausuen japaniksi: ”Minulla on kunnia julistaa 11. yleisurheilun MM-kilpailut virallisesti avatuiksi”.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 14 | 5 | 7 | 26 |
| 2 |  Kenia | 5 | 3 | 5 | 13 |
| 3 |  Venäjä | 4 | 7 | 3 | 14 |
| 4 |  Etiopia | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 5 |  Saksa | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 6 |  Tšekki | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 7 |  Australia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 8 |  Jamaika | 1 | 6 | 3 | 10 |
| 9 |  Bahama | 1 | 2 | 0 | 3 |
|  |  Kuuba | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 11 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 12 |  Kiina | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 13 |  Bahrain | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 14 |  Ecuador | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Kroatia | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Panama | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Portugali | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Suomi | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Valko-Venäjä | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Uusi-Seelanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Viro | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 23 |  Italia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 24 |  Kanada | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  |  Ranska | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  |  Ukraina | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 27 |  Espanja | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 28 |  Slovenia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 29 |  Brasilia | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Dominikaaninen tasavalta | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Marokko | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Norja | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Qatar | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 |  Puola | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 35 |  Alankomaat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 36 |  Belgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Bulgaria | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Japani | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Kazakstan | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Kypros | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Slovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Sri Lanka | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Tunisia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Uganda | 0 | 0 | 1 | 1 |