stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Särkijärvi (Kuhmoinen, Kylämä)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 98 hehtaaria ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Keskellä järveä on kaksi vastakkaista niemeä, joiden väliin jää 100 metriä leveä salmi. Salmi yhdistää siten kaksi järvenosaa, joista läntisen osan rikkoo kolme saarta ja kolmas niemi ja itäisen osan rikkovat Lortinniemi ja Särkiniemi. Säkiniemi suojaa etelässä 700 metriä pitkää Tallahtea. Järven lähiympäristö on alavaa maastoa, jossa korkein mäki on alle 20 metriä korkea. Järvellä on kartan mukaan 13 saarta, joiden nimiä ei kartoissa ilmoiteta. Itäisen järvenosan kolme suurta saarta ovat 150–180 metriä pitkät ja 40–70 metriä leveät. Suurimman saaren pinta-ala on kartasta mitattuna 0,8 hehtaaria. Muut saaret ovat pieniä luotoja. Järven rantaviivan pituus on 12,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvi sijaitsee haja-asutusalueella, joka muodostuu yhdestä entisestä maatilasta ja yli kymmenestä vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy. Siihen on johdettu yli kymmenen metsäojaa. Niiden lisäksi järveen laskee muutaman järven laskuoja. Näitä ovat Särkilammi (4 hehtaaria, ha), joka laskee Lortinniemen juureen, ja Kannuslammi (1 ha), joka laskee läntiseen osaan ja jonka kautta laskevat Särkijärveen myös eräs nimetön lampi, Likolammi, Vuorisjärvi (2 ha) ja ojan valuma-alueen latvoilta esimerkiksi Vatijärvi (10 ha).
Särkijärven laskuoja lähtee sen länsipäästä Heretynlahdelta ja se virtaa ensin etelään Heretynlammiin (3 ha) ja siitä länteen Pitkäjärven Toijanlahteen.
Tejuka

| Tejuka |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Pohjankyrön Media Oy
ISSN:  ISSN 0782-582X
Levikki:  4 268 (3/2007)
Perustettu:  1950
Päätoimittaja:  Johannes Ujainen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Teuva
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  keskiviikkoisin
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
www.tejuka-lehti.fi
Tejuka on Teuvalla keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallinen sanomalehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Teuva, Jurva ja Karijoki. Lehti on perustettu vuonna 1950 ja sen päätoimittajana toimii Johannes Ujainen. Lehteä kustantaa Pohjankyrön Media Oy, jonka toimitusjohtajana toimii Johannes Ujainen. Lehti painetaan Botnia Print Oy:n painossa Kokkolassa.
Tejuka on Sanomalehtien Liiton jäsen.
Historia

Tejukan perustivat Heino Birling ja Heino Piikkilä vuonna 1950. Lehden ensimmäiset näytenumerot ilmestyivät saman vuoden kesällä. 6. lokakuuta 1950 lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti.
Tejuka siirtyi Ujaisten lehtiperheeseen vuonna 1987. Kurikka-lehti, Pohjankyrö-lehti, Kyrönmaa ja JP Kunnallissanomat kuuluvat samaan lehtiperheeseen. Johannes Ujainen on lehden seitsemäs päätoimittaja.
Aiheesta muualla

Tejuka
Teke-Kukuyan kieli

| Teke-Kukuya |
| --- | --- |
Oma nimi:  Kikukuya
Muu nimi:  Chikuya, Kikuwa, Koukouya, Kukwa, Etelä-Teke
Tiedot
Alue:  Plateaux'n alue, Lekanan piiri, Kongon tasavalta
Virallinen kieli:  ei virallisen kielen asemaa
Puhujia:  38 800
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlanttiset kielet benue-kongolaiset kielet
ISO 639-3:  kkw
 Ohje 
Teke-Kukuyan kieli eli Kikukuya (IPA [kìkýkçȳā]), kirjoitettu myös joskus muodossa Kukẅa ja tunnettu myös mm. nimellä Etelä-Teke, on Teken murrejatkumoon kuuluva ja Kongon tasavallassa puhuttava kieli. Sitä puhutaan Plateaux'n provinssissa maan keskiosassa, Lekanan piirissä Lekitin joesta itään. Kieli tunnetaan siitä, että se on ainoa, jossa väitetään esiintyvän foneemina labiodentaalinen nasaali /ɱ/. Ko. äänne esiintyy yleensä vain m-äänteen allofonina eikä kumpikaan ikinä löydy toistensa ympäristössä, esim. suomessa kamera [ˈkɑme̞rɑ] kamferi [ˈkɑɱfe̞ri].
Äännejärjestelmä > Vokaalit

Kukuyan 5 vokaalia on /i e~ɛ a o~ɔ u/. Ne voivat olla joko lyhyitä tai pitkiä; muita vokaalisarjoja (ks. diftongeja) ei ole. /u/ äännetään [y] ympäristössä /ɲuni/ ([ɲyni]) ja myös ennen [j] -äännettä tai toista [y]:tä, kuten kielen nimessä kukuya [kýkçȳā].
Äännejärjestelmä > Konsonantit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| m | ɱʷ | n | n | ɲ | ŋ |
| mp mb | ɱp̪f ɱb̪v | nt nd | nts ndz |  | ŋk ŋɡ |
| p b | pf bv | t~ɾ d | ts dz |  | k~ɡ |
|  | f |  | s j~z | s j~z | (h) |
|  |  | l |  |  | w |
Labiodentaalinen nasaali /ɱ/ tiedetään esiintyvän foneemina vain tässä kielessä. Se äännetään /a/ -vokaalin edessä labiaalistuneena [ɱʷ]; /i/ ja /e/ -vokaalien edessä taas [ɱ]. Tässä muutama minimipari, joissa näkyy, kuinka sanan merkitys voi muuttua riippuen siitä, onko sanassa /ɱ/:
Käännös suomeksi
Talvi 2009–2010 Suomessa

Kuuraista maisemaa Laajasalossa tammikuussa 2010.
Talvi 2009–2010 oli harvinaisen kylmä Suomea koetellut talvi. Sen aikana koko maata koetteli harvinaisen pitkä pakkasjakso, jonka myötä koko talvi oli kylmin talvi talven 1986–1987 jälkeen. Joulukuussa 2009 alkanut pakkasjakso oli Suomessa Lappia lukuun ottamatta kolmen pisimmän mitatun joukossa ja paikoin, esimerkiksi Lappeenrannassa koko mittaushistorian pisin.
Talvi oli pitkien pakkasjaksojen lisäksi erittäin luminen, varsinkin Etelä-Suomessa se oli lumisin talvi vuosikymmeniin. Talven lumisuus johtui El Ninon ja negatiivisen NAO:n yhteisvaikutuksesta. Runsaslumisuus aiheutti ongelmia VR:lle junaliikenteen sujumisessa, sillä se ei ollut varautunut tarpeeksi talven haasteisiin monien leutojen talvien jälkeen. Vaikka talven 2009–2010 pakkasjaksot olivat ennätyksellisen pitkät ja koko talven keskilämpötila poikkesi vuosien 1971–2000 keskiarvosta 2–4 astetta kylmempään, koko talven alimmaksi lukemaksi jäi −41,3 astetta, joka mitattiin 20. helmikuuta 2010 Kuhmon Kalliojoella. Samoin jäätilanne jäi tämän talven kohdalla tavanomaiseksi marraskuun 2009 leudon sään takia.
Tatjanan päivä

Pyhä Tatjana
Tatjanan päivä eli opiskelijoiden päivä on Venäjällä 25. tammikuuta vietettävä juhlapäivä.
Tatjanan päivänä vuonna 1755 keisarinna Elisabet allekirjoitti ukaasin Moskovan yliopiston perustamisesta. Muistopäivä oli vielä tuolloin juliaanisen kalenterin mukaan 12. tammikuuta, gregoriaanisen kalenterin mukaan 23. tammikuuta. Pyhä Tatiana oli Roomassa kolmannella vuosisadalla vaikuttanut marttyyri, joka on opiskelijoiden suojelupyhimys. Nykyisinkin Moskovan valtionyliopistossa on Pyhän Tatjanan kirkko.
1860-luvulla Tatjanan päivästä tuli epävirallinen opiskelijoiden päivä, jota vietettiin riehakkaasti. Samana päivänä alkoi opiskelijoiden talviloma. Tatjanan päivänä poliisi ei vienyt päihtyneitä opiskelijoita putkaan.
Bolševikit kielsivät päivän vieton 1917 ylenmääräisen raisuna, mutta se on nykyisin elvytetty ja sitä vietetään samalla tavoin kuin ennenkin.
Taisto-Bertil Orsmaa

Taisto-Bertil Tauno Orsmaa (s. 19. lokakuuta 1941 Rovaniemi) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja dramaturgi. Lisäksi hän on julkaissut teatterikritiikkejä.
Opinnot ja ura

Orsmaa opiskeli kirjallisuutta Helsingin yliopistossa 1964–1975 ja väitteli tohtoriksi 1976. Hän oli ennen opintoja harkinnut lähtemistä opiskelemaan jazzia Yhdysvaltoihin, mutta draamakirjallisuuden opinnot veivät voiton. Orsmaa opiskeli 1965–1969 myös Suomen teatterikoulussa ohjaaja-dramaturgilinjalla.
Uransa aikana Orsmaa on ohjannut satakunta teatteriesitystä ja lisäksi kuunnelmia ja joukon televisiotöitä. Kaksi tunnetuinta televisiosarjaa perustuvat Outi Pakkasen ja Pentti Kirstilän dekkareihin. Lisäksi Orsmaalla on ollut näyttelijänä sivurooli muun muassa Erkko Kivikosken elokuvassa Kesyttömät veljekset (1969).
Orsmaa oli yksi Ryhmäteatterin perustajista ja sen taiteellinen johtaja 1969−1972. Hän on toiminut teatterinjohtajana Turun kaupunginteatterissa (1981−1984) ja Vaasan kaupunginteatterissa (1976–1981 ja 1991–1997). Tampereen Työväen Teatteria Orsmaa luotsasi 1985–1986. Sittemmin hän on toiminut vapaana ohjaajana.
Orsmaalla on koko ajan ollut toinen ura tutkijana ja opettajana. Hän on toiminut opettajana Helsingin yliopistossa 1969–1976 ja Turun yliopistossa teatterintutkimuksen linjalla muun muassa apulaisprofessorina sekä Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun laitoksella lehtorina ja virkaa toimittavana professorina.
Kolmas ura Orsmaalle on ollut kirjoittaminen. Hän on kirjoittanut kuunnelmia, käsikirjoituksia, näytelmiä ja arvosteluja. Orsmaa arvosteli radio-, tv- ja teatteriesityksiä Kansan Uutisiin, Ilta-Sanomiin ja Demariin.
Televisiosarjat

1988 − Katso naamion taa (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Outi Pakkasen samannimiseen romaaniin (1987)).
1993 − Jäähyväiset rakkaimmalle (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Pentti Kirstilän samannimiseen Hanhivaara-romaaniin (1977)).
Palkintoja

1975 − Pohjoismainen kuunnelmapalkinto
1977 ja 1981 − Thalia-palkinto
1985 − Kalevala-palkinto.
Yksityiselämä

Taisto-Bertil Orsmaan ensimmäinen puoliso oli Leena Hämäläinen 1963–1968 ja toinen näyttelijä Riitta-Liisa Helminen vuodesta 1969 lähtien.
Tallinn Purikad

| Tallinn Purikad |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Kaupunki:   Tallinna, Viro
Kotiareena:  Premia jäähall
Sarjataso:  Meistriliiga
Värit:           
Toimitusjohtaja:  Toomas Ristlaan
Päävalmentaja:  Jüri Rooba
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tallinn Purikad (vuosina 2011–2015 HC Panter/Purikad) on virolainen jääkiekkoseura Tallinnasta. Seura on pelannut Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Joukkueella ei ole yhtään Viron mestaruutta. Seuralla on ollut toimintaa tämän lisäksi A-, B-, C-, D-, E-, F- ja G-junioreissa, minkä lisäksi sillä on ollut ikämiesjoukkue Tankid (suom. 'Tankit').
JYPissä kiekkoillut virolaispelaaja Robert Rooba on Purikadin kasvatti. Joukkueen nimi merkitsee suomeksi 'Tallinnan vonkaleet'.
Joukkue

| --- | --- |
 Maalivahdit Villem-Henrik Koitmaa  Christian Adami  Kristjan Eerme Puolustajat Ken Kuusk  Andrus Kuusk  Dmitri Kalenda  Märt Eerme  Daniil Borokiv  Raiko Kiik  Ilja Oleinik :  Hyökkääjät Risto Sikk  Ivan Kuzmin  Artur Fedoruk  Kaspar Karik  Edgar Baranin  Kristjan Lorenz  Priit Mölder  Andrei Lukin  Jan Lukats  Mihkel Võrang  Jarmo Süvaoja  Kirill Postolaki  Kristjan Valk  Andrei Grishkun  Martin Gut  Arkadi Zaitsev  Artjom Gornostajev
Aiheesta muualla

Purikad.ee kotisivut
Meistriliiga 2008–2009
Tallinna HK Stars
Tartu Välk 494
Narva PSK
Kohtla-Järve Viru Sputnik
Tallinn Purikad
Eesti Noortekoondis
Tatjana Švyganova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Argentiina 1981 |  |  |
Tatjana Ivanovna Švyganova (ven. Татьяна Ивановна Швыганова, s. 9. marraskuuta 1960 Gorki, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Švyganova kuului Neuvostoliiton naisten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Argentiinan MM-kilpailuissa 1981, joissa Neuvostoliitto voitti pronssia.
Teuvo Honkalinna

Teuvo Honkalinna (21. helmikuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohuoltaja.
Honkalinna toimi HIFK:n huoltajana yli 40 vuotta sekä eri ikäluokkien maajoukkueissa.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Teuvo Honkalinnan Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 103.
Teuvo Grönroos

Teuvo ”Teukka” Grönroos (s. 1946 Helsinki) on suomalainen muusikko. Grönroosin ensimmäinen koulupojista muodostettu yhtye The Steelers perustettiin 1961. Grönroos soitti tuolloin soolokitaraa. Vuotta myöhemmin Sammy Babitzin tuli bändin laulusolistiksi ja Remu Aaltonen rumpuihin. Vuonna 1963 Steelers levytti rautalankaversiot kappaleista ”Valkoakaasiat” ja ”Tuol on mun kultani” (Manhattan).
Babitsinin siirryttyä Leo Lindblomin yhtyeeseen Steelersiin otettiin lisää jäseniä. Komppikitaristiksi tuli paremmin Henry Lorénina tunnettu Hemmi Hahtoranta ja soolokitaristiksi Raimo Hörman Grönroosin siirtyessä basistiksi. Sekä Hahtoranta että Hörman toimivat myös laulusolisteina. Yhtye otti uudeksi nimekseen The Happy Go Fellows.
1965 The Happy Go Fellowsista muodostui henkilövaihdosten myötä The First, jossa soittivat Grönroosin lisäksi Leif Kiviharju, Seppo Järvinen ja Markku Vihavainen. Grönroos erosi yhtyeestä 1966 asepalveluksen vuoksi.
1980-luvulla syntyi The Diamonds, jossa Grönroos soittaa edelleen, nykyisin basistina. The Diamonds julkaisi ensimmäisen instrumentaalilevynsä vuonna 1984. Levyttäneestä kokoonpanosta on nykyisessä yhtyeestä jäljellä vain Grönroos. Yhtye esiintyy yhä ja osallistuu mm. Back To The Sixties -tapahtumiin. Grönroos toimi myös The Old Stars -yhtyeen basistina joitakin vuosia aina vuoteen 2009.
Teukka Grönroos tunnetaan myös ammattitaitoisena ja kokeneena äänittäjänä.
Tata Steel Chess

Tata Steel Chess vuonna 2018
Tata Steel Chess on vuosittain tammikuussa Wijk aan Zeessa, Alankomaissa järjestettävä merkittävä shakkiturnaus. Ensimmäinen turnaus järjestettiin vuonna 1938 ja turnauksen nimi oli Hoogovens, kunnes turnauksen sponsorina ollut paikallinen teräsvalmistaja Koninklijke Hoogovens yhdistyi brittiläisen teräsvalmistaja British Steelin kanssa vuonna 1999 muodostaen uuden Corus Group -yrityksen. Turnauksen nimi oli Corus vuodesta 2000 vuoteen 2010. Sen jälkeen turnauksen nimi on perustunut yrityksen nykyiselle nimelle Tata Steel Europe.
Ensimmäisestä turnauksesta lähtien yhdeksästä shakin maailmanmestarista vain Aleksandr Alehin, Vasili Smyslov ja Bobby Fischer eivät ole voittaneet turnausta.
Turnauksen historia

Pääturnauksen voittajat:
Turnauksen historia > Hoogovens Beverwijk

1938 –  Jilling Van Dijk ja  Philip Bakker
1939 –  Nicolaas Cortlever
1940 –  Max Euwe
1941 –  Arthur Wijnans
1942 –  Max Euwe (2)
1943 –  Arnold van den Hoek
1944 –  Theo van Scheltinga
1945 – turnausta ei järjestetty
1946 –  Alberic O'Kelly de Galway
1947 –  Theo van Scheltinga (2)
1948 –  Lodewijk Prins
1949 –  Savielly Tartakower
1950 –  Jan Hein Donner
1951 –  Hermann Pilnik
1952 –  Max Euwe (3)
1953 –  Nicolas Rossolimo
1954 –  Hans Bouwmeester ja  Vasja Pirc
1955 –  Borislav Milić
1956 –  Gideon Ståhlberg
1957 –  Aleksandar Matanović
1958 –  Max Euwe (4) ja  Jan Hein Donner (2)
1959 –  Friðrik Ólafsson
1960 –  Bent Larsen ja  Tigran Petrosjan
1961 –  Bent Larsen (2) ja  Borislav Ivkov
1962 –  Petar Trifunović
1963 –  Jan Hein Donner (3)
1964 –  Paul Keres ja  Iivo Nei
1965 –  Lajos Portisch ja  Efim Geller
1966 –  Lev Polugajevski
1967 –  Boris Spasski
Turnauksen historia > Hoogovens Wijk aan Zee

1968 –  Viktor Kortšnoi
1969 –  Mihail Botvinnik ja  Efim Geller (2)
1970 –  Mark Taimanov
1971 –  Viktor Kortšnoi (2)
1972 –  Lajos Portisch (2)
1973 –  Mihail Tal
1974 –  Walter Browne
1975 –  Lajos Portisch (3)
1976 –  Ljubomir Ljubojević ja  Friðrik Ólafsson (2)
1977 –  Genna Sosonko ja  Efim Geller (3)
1978 –  Lajos Portisch (4)
1979 –  Lev Polugajevski (2)
1980 –  Walter Browne ja  Yasser Seirawan
1981 –  Genna Sosonko (2) ja  Jan Timman
1982 –  John Nunn ja  Juri Balašov
1983 –  Ulf Andersson
1984 –  Oleksandr Bjeljavskyi ja  Viktor Kortšnoi (3)
1985 –  Jan Timman (2)
1986 –  Nigel Short
1987 –  Nigel Short (2) ja  Viktor Kortšnoi (4)
1988 –  Anatoli Karpov
1989 –  Viswanathan Anand,  Predrag Nikolić,  Zoltán Ribli ja  Gyula Sax
1990 –  John Nunn (2)
1991 –  John Nunn (3)
1992 –  Valeri Salov ja  Boris Gelfand
1993 –  Anatoli Karpov (2)
1994 –  Predrag Nikolić (2)
1995 –  Aleksei Drejev
1996 –  Vasyl Ivantšuk
1997 –  Valeri Salov (2)
1998 –  Vladimir Kramnik ja  Viswanathan Anand (2)
1999 –  Garri Kasparov
Turnauksen historia > Corus

2000 –  Garri Kasparov (2)
2001 –  Garri Kasparov (3)
2002 –  Jevgeni Barejev
2003 –  Viswanathan Anand (3)
2004 –  Viswanathan Anand (4)
2005 –  Péter Lékó
2006 –  Viswanathan Anand (5) ja  Veselin Topalov
2007 –  Levon Aronian,  Veselin Topalov (2) ja  Teymur Rəcəbov
2008 –  Levon Aronian (2) ja  Magnus Carlsen
2009 –  Sergei Karjakin
2010 –  Magnus Carlsen (2)
Turnauksen historia > Tata Steel

2011 –  Hikaru Nakamura
2012 –  Levon Aronian (3)
2013 –  Magnus Carlsen (3)
2014 –  Levon Aronian (4)
2015 –  Magnus Carlsen (4)
2016 –  Magnus Carlsen (5)
2017 –  Wesley So
2018 –  Magnus Carlsen (6)
2019 –  Magnus Carlsen (7)
2020 –  Fabiano Caruana
2021 –  Jorden van Foreest
2022 –  Magnus Carlsen (8)
2023 –  Anish Giri
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1957 (naiset)

Vuoden 1957 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin naisten osalta Romanian Bukarestissa 25.-26. toukokuuta 1957. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 19, jotka tulivat 11 maasta. Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Marja Sappinen, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 17.
Naiset (Bukarest) > Mitalistit

| Teline | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Moniottelu |  Larisa Latynina | 38,465 |  Elena Leușteanu | 37,798 |  Sonia Iovan | 37,599 |
| Hyppy |  Larisa Latynina | 19,299 |  Tamara Manina | 18,933 |  Sonia Iovan | 18,733 |
| Eritasonojapuut |  Larisa Latynina | 19,466 |  Elena Leușteanu | 19,232 |  Eva Bosakova | 19,066 |
| Puomi |  Larisa Latynina | 19,000 |  Sonia Iovan | 18,999 |  Tamara Manina | 18,733 |
| Permanto |  Larisa Latynina | 19,332 |  Elena Leușteanu | 19,266 |  Eva Bosakova | 19,199 |
Naiset (Bukarest) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 5 | 1 | 1 | 7 |
| 2. |  Romania | 0 | 4 | 2 | 6 |
| 3. |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 2 | 2 |
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1955

Vuoden 1955 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin miesten osalta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa 10.-11. huhtikuuta 1955. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 35, jotka tulivat 20 maasta . Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Olavi Leimuvirta, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 12.
Miehet (Frankfurt am Main) > Mitalistit

| Teline | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Moniottelu |  Boris Šahlin | 57,800 |  Albert Azarjan | 56,750 |  Helmut Bantz | 57,250 |
| Permanto |  Vladimir Prorok | 9,750 |  Jean Cronstedt |  |  Adalbert Dickhut |  |
| Hevonen |  Boris Šahlin | 9,75 |  Jean Cronstedt |  |  Hans Sauter |  |
| Renkaat |  Albert Azarjan | 9,85 |  Helmut Bantz  Vladimir Prorok  Boris Šahlin |  | ei jaettu |  |
| Hyppy |  Adalbert Dickhut | 9,75 |  Helmut Bantz |  |  Joseph Stoffel |  |
| Nojapuut |  Helmut Bantz  Boris Šahlin  Albert Azarjan | 9,75 | ei jaettu |  | ei jaettu |  |
| Rekki |  Boris Šahlin | 9,75 |  Albert Azarjan  Jean Cronstedt |  | ei jaettu |  |
Miehet (Frankfurt am Main) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 6 | 3 | 0 | 9 |
| 2. |  Länsi-Saksa | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3. |  Tšekki | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4. |  Ruotsi | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 5. |  Luxemburg | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5. |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
Suomen tietotekniikkateollisuus

Suomen tietotekniikkateollisuus käsittää Suomen tieto- ja informaatiotekniikan tavaroiden, palveluiden ja sisällön tuotannon.
Termiä tietotekniikkateollisuus käytetään tarkoittamaan tietotekniikkaan liittyvää tavaroiden ja palveluiden tuotantoa. Informaatiotekniikka sisältää laajemmin myös sisällön tuotantoa tietotekniikan avulla.
Toimialan käsitteistö on vakiintumaton ja perinteiset toimialarajat eivät sille sovellu. Alalle on tyypillistä integroituminen, verkostoituminen ja uusien toimialarajat ylittävien toimintamallien luominen. Tuotteiden ja palvelujen rajat hämärtyvät ja se johtaa osaltaan rajanveto-ongelmiin.
ICT-teollisuus

ICT-teollisuudeksi (Information and Communication Technology) kutsutaan tieto- ja viestintätekniikkaa valmistavaa elektroniikkateollisuutta, jonka tuotteita ovat viestintävälineet, tietokoneet, tietoliikennetekniikka, kulutuselektroniikka, teollisuuselektroniikka, toimistokoneet ja elektroniset komponentit. Matkapuhelimia, laitteistoja ja tietoliikennetuotteita valmistava Nokia sekä elektronisia mittausjärjestelmiä ja -laitteita valmistava Vaisala ovat alan tunnetuimmat suomalaiset ICT-yritykset.
Suomenkielisissäkin yhteyksissä tieto- ja viestintätekniikan alaan viitataan usein englanninkielisellä lyhenteellä ICT(information and communication technology, suomeksi tieto- ja viestintätekniikka).
Kyse ei ole hyvin määritellystä toimialasta, ja usein puhutaankin mieluummin ICT-klusterista. Tilastokeskuksen mukaan klusterin eri toimialojen henkilöstömäärä oli Suomessa vuonna 1999 146 000 ja taloudellinen arvo oli 34,1 miljardia euroa. Tavaratuotanto kattoi tästä 53 %, palvelutuotanto 28 %, tietoliikenne 12 % ja sisältötuotanto 18 %. lähde tarkemmin?
Palvelutuotanto

Tietotekniikan palvelutuotantoon luetaan tietojenkäsittelypalvelut (ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus, tietotekniikkakonsultointi, tietotekniikan käyttöpalvelut sekä tietokantaisännöinti), teleliikenne sekä tietokonelaitteistojen, tietoliikennevälineiden ja viihde-elektroniikan tukkukauppa.
Tietotekniikan konsultointiyritykset tarjoavat palveluja muun muassa yritysten tietohallinto-, tietotekniikka- ja tietoliikennestrategioihin sekä ohjelmistoratkaisuihin. Käyttöönotto- ja ylläpitopalvelut sekä tuotekoulutus kuuluvat nekin palveluiden joukkoon, samoin laite- ja ohjelmistotuotteiden myynti. Muita tietotekniikan palveluita ovat muun muassa ulkoistamispalvelut, tietoliikenteen verkonhallinta ja ohjelmistojen testaus. Tunnettuja suomalaisia yrityksiä ovat muun muassa järjestelmäintegraattori TietoEVRY ja tietoturvapalveluja tuottava F-Secure.
Suurteholaskenta on tietojenkäsittelyn haara, jossa käsitellään laskennallisesti niin vaativia tieteellisiä ja teknisiä tehtäviä, ettei laskentaa voida suorittaa yleistietokoneilla.
Suomessa suurteholaskennan palveluja tuottaa Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnoima CSC – Tieteen tietotekniikan keskus.
EU:n jäsenmaiden ja komission yhteisyrityksen EuroHPC Joint Undertaking supertietokone sijoitetaan Suomeen ja se valmistuu vuodeen 2020 lopulla.
Teleliikenne

Teleliikennetoiminta perustuu tietoliikennetekniikkaan, jossa puhetta, kuvaa tai muuta dataa siirretään jotakin siirtoyhteyttä pitkin lähettäjiltä vastaanottajille. Tietoliikennetekniikkaa valmistavat yritykset suunnittelevat, valmistavat ja ylläpitävät erilaisia tietoliikenneverkkoja ja tarjoavat tietoliikenneratkaisuja teleoperaattoreiden käyttöön. Kiinteän puhelinverkon palveluiden, siis puheluiden yhdistämisen, ohella teleoperaattorien toimintaan kuuluu matkapuhelin- ja internetpalveluja sekä erilaisia lisäarvopalveluja, kuten tietoturvapalveluja, sähköpostipalveluja sekä WWW-palveluja.