stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hula
Historia

Hulan synnystä kerrotaan erilaisia legendoja. Yhden eepoksen mukaan jumalatar Hiʻiaka tanssi hulaa lepyttääkseen sisartaan, tulivuorijumalatar Peleä.
Ennen kuin eurooppalaiset tulivat Havaijille ja aina 1900-luvun alkuun asti, hula liittyi läheisesti havaijilaisen uskonnon harjoittamiseen. Erityisen pyhää oli pahu-rummulla säestetty hula. Hulan opettajat ja oppilaat omistautuivat hulan jumalatar Lakalle, jolle myös uhrattiin.
Havaijille vuonna 1820 saapuneet protestanttilähetyssaarnaajat pitivät hulaa pakanallisena ja kielsivät sen. Sen seurauksena seuraavilla vuosikymmenillä hulan harjoittaminen väheni ja se pidettiin salassa. Kuningas David Kalakaua (1874–1891) suosi jälleen hovissaan hulan tanssimista. Tanssista luotiin myös uusi muoto, hula kuʻi, jossa käytettiin kurpitsasta tehtyä ipu-rumpua mutta ei pahua.
1900-luvun alussa hulan lausuttuun säestykseen tuli melodisuutta, ja uusi tyyli herätti turistien ja Hollywoodin kiinnostuksen. Lauluihin alettiin tehdä englanninkielisiä sanoja, eleistä tuli vähemmän vihjailevia, ja seksikkäitä lantionliikkeitä alettiin korostaa. Hula menetti samalla uskonnollisen merkityksensä.
1970-luvulla vanhasta hulatyylistä alettiin jälleen kiinnostua. Nykyisin hula jaetaan vanhaan hulaan (hula kahiko), jossa säestys on lausuntaa, ja uuteen hulaan (hula ʻauana), jossa on laulettu säestys.
Hula on Havaijilla hyvin näkyvässä asemassa nykyisinkin. Saarilla järjestetään vuosittain kaksi suurta hulakilpailua, joissa kilpailevat mies- ja naisryhmät, sekaryhmät sekä yksintanssijat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hula Wikimedia Commonsissa
Hula (Arkistoitu – Internet Archive), HawaiiHistory.org
Hermopolis Mikra (Gynaikopolites)

| Hermopolis Mikra> Ἐρμόπολις Μικρά.Sijainti |
| --- | --- |
 Hermopolis Mikra
Koordinaatit:  31°02′01″N, 30°28′15″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Damanhur, Al-Buhaira
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Libya/Gynaikopolites, Delta, Egypti
Aiheesta muualla
  Hermopolis Mikra Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hermopolis Mikra (m.kreik. Ἐρμόπολις Μικρά eli Ἑρμοῦ πόλις μικρά, Hermū polis mikra; lat. Hermopolis Parva, Hermopolis Minor) eli Pa-demi-Hor (egypt. Pꜣ-dmj-Ḥr; kopt. Ⲡⲇⲓⲙⲉⲛϩⲱⲣ, Ⲡⲓϯⲙⲓⲛϩⲱⲣ, Ⲡⲧⲓⲙⲉⲛϩⲱⲣ, Ϯⲙⲓⲛϩⲱⲣ, Ϯⲙⲉⲛϩⲱⲣ) tai Unu (egypt. Wnw) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan/Gynaikopoliteen nomokseen.
Faaraoaikainen kivifragmentti Hermopoliista, nykyisestä Damanhurista.
Hermopolis Mikra, suomeksi ”Pieni Hermeen kaupunki”, sijaitsi Aleksandrian ja Naukratiin välillä lähempänä jälkimmäistä ja noin 70 kilometriä kaakkoon ensin mainitusta. Kaupunki luetaan yleensä osaksi Gynaikopoliteen nomosta, mutta joskus se mainitaan myös kuuluneeksi Saiteen nomokseen ja joskus puolestaan Meteliteen/Menelaiteen nomokseen ollen sen pääkaupunki. Hermopoliin eteläpuolelta kulki kanava, joka yhdisti Aleksandrian lähellä sijainneen Mareotis-järven Niilin läntisimpään eli Kanobikos-suuhaaraan (Kanopoksen suuhaaraan). Nykyisin kaupungin paikalla tai sen lähellä on Damanhurin kaupunki.
Kaupungin egyptinkielinen nimi Pa-demi-Hor tarkoittaa ”Horuksen kaupunkia”. Sen kreikankielinen nimi viittaa kuitenkin Hermeeseen, joka yhdistettiin yleensä Thotiin.
Hermopolis Mikraa ei tule sekoittaa Ala-Egyptin toiseen Hermopolis Mikraan, joka sijaitsi idempänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermopolis Mikra Wikimedia Commonsissa
Niels Larsen Stevns

Niels Larsen Stevns vuonna 1938.
Niels Larsen Stevns (1864–1941) oli tanskalainen taidemaalari, joka maalasi ainakin uskonnollisia aiheita, maisemia, muotokuvia sekä freskoja. Hänen freskojaan on muun muassa H. C. Andersenin talossa Odensessa ja Hjørringin keskuskirjastossa, Helligångshusetissa Slagelsessa. Larsen Stevns oli myös kuvanveistäjä.. Monumentaalimaalauksessa Larsen Stevns seurasi Joakim Skovgaardia (1856–1936).
Hola lump

| Hola lump |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°50′55″N, 27°01′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Koreli ojan valuma-alue
Laskuoja:  oja Poti ojaan
Järvinumero:  VEE2126010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,5 m  mpy. 
Pituus:  0,37 km  
Leveys:  0,06 km  
Rantaviiva:  0,983 km  
Pinta-ala:  1,4 ha  
Tilavuus:  0.000070 km³ 
Valuma-alue:  1 km²
Saaria:  1 
 fiHola lump 
Hola lump (myös Võrumõisa tiik) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Võrumõisan kylässä sijaitseva tekolampi. Virolaisissa nimissä sekä tiik että lump merkitsevät lampea.
Maantietoa

Tekolampi on 370 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se on muodostettu katkaisemalla laskuvedeltä kulku etelään kaakkoisrantaan rakennetulla maapadolla. Lampi sijaitsee Haavametsän kulmakunnalla aivan Võrun kaupungin taaja-alaueen ulkopuolella. Sen ympärillä on peltomaata ja pari taloa. Lammessa on pieni kartoissa näkyvä saari.
Vesistösuhteita

Hola lump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Koreli oja on Vanajõen sivuhaara. Lampeen tulee yksi pelto-oja ja sen laskuoja on johdettu etelämpänä Poti ojaan, joka virtaa Mustjärven läpi Koreli ojaan. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,0 neliökilometri.Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Igor Kováč

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Igor Kováč vuonna 1995. |  Igor Kováč vuonna 1995. |  Igor Kováč vuonna 1995. |  |
Maa:  Slovakia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ateena 1997 | 110 m aitajuoksu |  |
Igor Kováč (s. 12. toukokuuta 1969 Krompachy, Tšekkoslovakia) on uransa jo päättänyt slovakialainen pika-aitajuoksija. Hän osallistui kaksiin kesäolympialaisiin. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Kováč edusti Tšekkoslovakiaa ja 1996 kisoissa Atlantassa Slovakiaa. Kováč voitti pronssia vuoden 1997 MM-kisoissa Ateenassa ajalla 13.18. Hän osallistui urallaan neljiin MM-kisoihin.
Hillel Slovak

| Hillel "Slim" Slovak |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1962 Haifa, Israel
Kuollut: 25. kesäkuuta 1988 (26 vuotta)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Slim
Aktiivisena:  1980–1988
Tyylilajit:  Funk rock, alternative rock, punk rock, funk metal
Soittimet:  kitara, sitar
Yhtyeet:  Red Hot Chili Peppers, What Is This?
Levy-yhtiöt:  MCA Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hillel "Slim" Slovak (13. huhtikuuta 1962 Haifa, Israel – 25. kesäkuuta 1988 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Red Hot Chili Peppers -yhtyeen alkuperäinen kitaristi. Hän soitti yhtyeen kanssa kahdella albumilla. Vuonna 1985 Freaky Styley ja vuonna 1987 The Uplift Mofo Party Plan.
Nuoruus ja lukiovuodet

Slovak muutti Kaliforniaan vuonna 1967 viisivuotiaana. High School-vuosinaan Slovak opiskeli kitaransoittoa ja tutustui Anthony Kiedisiin sekä Michael "Flea" Balzaryyn. Näihin aikoihin tämä kolmikko perusti Tony Flow and the Miraculously Majestic Masters of Mayhem -yhtyeen.  Vuonna 1983 yhtye muutti nimekseen Red Hot Chili Peppers.
Bändi tuli paikallisesti kuuluisaksi Los Angelesin alueella soittaen monia keikkoja kaupungin eri klubeissa. Red Hot Chili Peppersin saatua juuri levytyssopimuksen, Slovak ja rumpali Jack Irons jättivät bändin keskittyäkseen toiseen, myös levytyssopimuksen saaneeseen bändiin What Is This?.
Kitaristina > What Is This?

Slovak oli mukana perustamassa bändiä vuonna 1980. Bändin alkuajat olivat hyvin samanlaisia kuin Red Hot Chili Peppersin. Bändi kierteli Los Angelesin klubeja, joissa se soitti pieniä keikkoja. Bändin kanssa Slovak levytti kolme albumia. EP:n Squeezed vuonna 1984, studioalbumin What Is This? vuonna 1985 ja EP:n 3 Out of 5 Live vuonna 1985. Bändin hajottua hän palasi takaisin Red Hot Chili Peppersiin.
Kitaristina > Red Hot Chili Peppers

Bändin saatua menestystä, EMI tarjosi sille levytyssopimusta. Slovakin toisen bändin saatua myös sopimuksen, hän jätti Red Hot Chili Peppersin, koska se oli vieläkin vain sivuprojekti. Kun What Is This? levytti toista albumiaan, Slovak alkoi turhautua bändiinsä. Hän kysyi Flealta bändiin uudestaan liittymisestä. Samaan aikaan Kiedis ja Flea olivat tyytymättömiä Slovakin korvaajaan, Jack Shermaniin. Kun Flea kysyi Kiedikseltä, mitä mieltä hän olisi Slovakin liittymisestä uudestaan bändiin, Kiedis riemastui siitä. The Red Hot Chili Peppers -albumin julkistamiskiertueen jälkeen Sherman erotettiin ja Slovak liittyi uudestaan bändiin.
Slovak levytti Red Hot Chili Peppersin kanssa kaksi albumia Freaky Styley vuonna 1985 ja The Uplift Mofo Party Plan vuonna 1987. Hänen viimeinen levytyksensä bändin kanssa oli cover-versio Jimi Hendrixin kappaleesta "Fire".
Monet albumin The Uplift Mofo Party Plan kappaleet kertovat Slovakista ja joissain hänet mainitaan nimeltä, kuten "Me and My Friends" ("I've got to sing a little something that I haven't rehearsed it's about my man and his name is Hillel"/ "like the devil knows hell I know Bob well". "Slim Bob Billy" oli myös hänen lempinimensä), "Skinny Sweaty Man ja "No Chump Love Sucker".
Kuolema

Slovak kuoli heroiinin yliannostukseen kotonaan vain 26-vuotiaana. Hänet on haudattu Hollywood Hillsissä Kaliforniassa sijaitsevalle Mount Sinai Memorial Park Cemetery -hautausmaalle. Slovakin esiintyminen Provinssirockissa Suomessa vuonna 1988 jäi hänen viimeisekseen.
Kiediksen uran jatkuessa Red Hot Chili Peppersissä, hän on kirjoittanut monia Sloavakin muistoa kunnioittavia sanoituksia bändin kappaleisiin. Tällaisia lauluja ovat esimerkiksi:
Mother's Milk -levyn kappale "Knock Me Down".
Blood Sugar Sex Magik -levyllä oleva kappale "My Lovely Man" kertoo Slovakista mainiten hänet nimeltä. "Just in case you never knew / I miss you Slim I love you too". "Slim" oli Slovakin lempinimi, jonka hän sai hoikan ja pitkän olemuksensa ansiosta.
By The Way -levyn kappale "This Is the Place" ("On the day my best friend died I could not get my copper clean").
The Getaway -levyn kappale "Feasting On The Flowers".
Hyvinkään rauhanyhdistys

| Hyvinkään rauhanyhdistys |
| --- | --- |
 Hyvinkään rauhanyhdistys Paavolan kaupunginosassa.
Sijainti:  Paavolankatu 3 05900 Hyvinkää
Seurakunta:  Hyvinkään rauhanyhdistys ry (SRK)
Rakentamisvuosi:  1984
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hyvinkään rauhanyhdistys Hyvinkäällä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seuroja järjestetään yleensä perjantaisin ja sunnuntaisin toimitalolla.
Hyvinkään rauhanyhdistys on perustettu vuonna 1973. Rauhanyhdistyksellä oli vuonna 2022 yhteensä 147 jäsentä. Rauhanyhdistyksen jäsenistöä asuu neljän kunnan alueella: Hyvinkäällä, Riihimäellä, Lopella ja Hausjärvellä. Rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyvinkään rauhanyhdistys Wikimedia Commonsissa
Noin 7 veljestä

| Noin 7 veljestä> Ungefär 7 bröder |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jukka Virtanen
Käsikirjoittaja:  Jukka Virtanen   Ere Kokkonen   Spede Pasanen
Tuottaja:  Spede Pasanen   Ere Kokkonen  (tuotannonjohto) 
Säveltäjä:  Jaakko Salo
Kuvaaja:  Kari Sohlberg   Pauli Sipiläinen  (vedenalainen   kuvaus) 
Leikkaaja:  Ossi Skurnik
Lavastaja:  Aimo Pöyhönen
Pääosat:  Juhani Kumpulainen   Spede Pasanen   Simo Salminen   Leo Jokela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmituotanto Spede Pasanen Oy
Ensi-ilta:   1968-8-2323. elokuuta 1968  
Kesto:  96 min (1 h 36 min)
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  360 000 mk
Tuotto:  207 126 mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Noin 7 veljestä (tunnetaan myös nimellä Noin seitsemän veljestä) on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Jukka Virtanen. Elokuva perustuu osittain Robin Hoodin tarinaan ja elokuvan nimi viittaa Aleksis Kiven romaaniin Seitsemän veljestä. Elokuva on neljäs Spede-elokuva sekä myös ensimmäinen Spede Pasasen elokuva, jossa hänen tuleva luottonäyttelijänsä Vesa-Matti Loiri on mukana. Elokuvan pääosissa nähdään Juhani Kumpulainen, Spede Pasanen (kaksoisrooli), Simo Salminen (kaksoisrooli) ja Leo Jokela. Elokuvan yhtenä vierailevena tähtenä nähdään laulaja Danny, joka esittää elokuvassa trubaduuria. Elokuvan muina vierailevina tähtinä nähdään ”kuumapallopioneeri” Veikko Kaseva sekä radiotoimittaja Martti Silvennoinen.
Elokuvaa kuvattiin Helsingissä, Kuhmoisissa, Porvoon maalaiskunnassa, Espoossa, Savonlinnassa, Tuusulassa, Sipoossa, Helsingin maalaiskunnassa ja Vihdissä. Elokuva on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä. Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1972, 1974, 1977, 1986, 2004, 2006, 2007 ja 2019. Elokuvan musiikkikappale ”Seitsemän kertaa seitsemän” on yksi Dannyn parhaiten menestyneistä kappaleista, joka levytettiin kuitenkin eri sanoilla kuin elokuvassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  linnanherra von Wurstburg   |
|  Spede Pasanen  | … |  kartanonomistaja Sir Wilhelm / Robin Hood   |
|  Simo Salminen  | … |  Maunu Munalukko, Sir Wilhelmin palvelija (/ Maunu Munalukko, Robin Hoodin rosvojoukon jäsen)   |
|  Danny  | … |  trubaduuri   |
|  Leo Jokela  | … |  seppä Leonardo, keksijä   |
|  Helge Herala  | … |  Rautahanska   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  1. huovi   |
|  Risto Palm  | … |  2. huovi   |
|  Pirkko Kankaanpää  | … |  linnanherran morsian, ”Venla”   |
|  Kaisu Vuoristo  | … |  Helena, linnanherran tytär   |
|  Krista Sihvo  | … |  Leonardon akka   |
|  Seija Tyni  | … |  ”huoltoaseman” mainostyttö   |
|  Heikki Kuvaja  | … |  Puna-Will   |
|  Ere Kokkonen  | … |  Pitkä-Jussi   |
|  Jukka Virtanen  | … |  munkki Tuck   |
|  Veikko Kaseva  | … |  räätäli, kuumailmapallolentäjä   |
|  Tapio Kasanen  | … |  erikoiskuriiri   |
|  Mauno Hyvönen  | … |  Kankkunen   |
|  Olavi Ahonen  | … |  piispa   |
|  Veikko Sinisalo  | … |  Takku   |
|  Martti Silvennoinen  | … |  kertoja   |
|  Kai Gahnström  | … |  ”huoltoaseman” mainosääni   |
|  Eero Salmenhaara  | … |  julistusta kuunteleva mies   |
Elokuvan ratsastajina toimivat Helsingin Poliisiratsastajat ja Tuusulan Ratsastuskerho.
Muut tekijät

Äänitys: Paul Jyrälä
Puvut: Airi Holmberg
Assistentit: Jorma Aarroskari (kuvaus), Risto Inkinen (kuvaus), Verneri Salmenhaara (kuvaus) ja Timo Linnasalo (äänitys)
Järjestäjät: Matti Mansner ja Fuad Hamidulla
Musiikin äänitys: Jouko Ahera (Scandia-Studio)
Miksaus: Tuomo Kattilakoski (Finnvox)
Leikkaajan apulainen: Tuula Pukkila
Lavastajan apulaiset: Matti Mansner ja Ossi Viskari
Kuvausryhmän jäsen: Alf Åberg
Valokuvat: Matti Ristimäki
Laulujen sanoitus: Jukka Virtanen
Muusikot / laulajat: Danny, Spede Pasanen ja Irma Tapio
Jaakko Salon studio-orkesteri
Kuvauspaikat

”Peltomaisemat” kuvattiin Kuhmoisissa.
”Jukolan talon” ulkokuvaukset tehtiin vanhassa torpparikylässä Porvoon maalaiskunnan Ilolassa.
”Linna”-kohtaus, jossa linnan katot näkyvät, kuvattiin Savonlinnan Olavinlinnassa.
”Ansat”- ja ”huoltoasema”-kohtaukset kuvattiin Hyrylän hiekkakuopilla Tuusulassa.
”Postikyyhkyt”- ja ”Robin ja Venla lammella” -kohtaukset kuvattiin Immersbyn lammella Sipoossa.
”Leonardon putoamispaikan” ulkokuvaukset tehtiin Leo Jokelan huvila Vihtijärven rannalla Vihdin Nokkalassa.
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Helsingissä

Keskuspuisto (ratsastaja ampuu, nuolen, lapioiva maaorja, ratsulähetti, puhdistukset kylässä, Rautahanska vangitsee Robinin, joukkojen värväys, veronkanto)
rakennustyömaa Itä-Pasilassa (louhikko, Takku räjähdyksen jälkeen)
Kustaanmiekka (linnan ulkoportti ja muurit, puhdistukset kylässä, kaksintaistelu) ja Linnanpiha (kuulutukset), Suomenlinnassa
Tuomarinkylän maasto (trubaduurilta kysytään neuvoa)
Herttoniemen kartanon puisto (linnanherran tytär puistossa)
Seurasaaren ulkomuseoalue (Leonardon paja, veronkanto, pako soutaen)
Uimastadionin hyppyallas (Robin ja Venla sukeltavat)
Karunan kirkko Seurasaaressa, Seurasaaren ulkomuseoalueella (kellotapuli)
Pasilan työväentalo (linnan salit, makuuhuone, aarrekammio, tyrmä)
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Espoossa

lato (”isojako” / teloitettavan pelastaminen)
Träskändan puisto Järvenperässä (kamppailu purolla, aarrearkun kuljetus)
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Helsingin maalaiskunnassa

Pitkäkoski (lähetin vangitseminen, Robinin leiri, Leonardon vinssi, Robinin joukot ylittävät joen) sekä sen ympäristöt (neito saapuu vaunuissa, Sir Wilhelm piiloutuu joukoilta metsässä, kuumailmapallo, lopputaistelu)
Mätäoja (Jokiuomanpuiston eteläpuolella Kaivokselassa) (aarteen etsintä)
Backaksen kartanon sikala (linnanherra luo lantaa)
Taustaa

Elokuva valmistui lähes samalla tuotantoryhmällä kuin aikaisempi elokuva.
Elokuva oli Kari Sohlbergin ensimmäinen, jossa hän oli pääkuvaajana.
Elokuvan alkuperäisenä ikärajana oli erittäin harvinainen K-8.[lähde? ]
Yleisömenestys oli vuoden 1968 2. paras.[lähde? ]
Alun perin Viktor Klimenkoa kaavailtiin 1. huovin rooliin. Klimenkon kieltäydyttyä pienen elokuvaroolin takia, Spede Pasanen suositteli Vesa-Matti Loiria tilalle. Tosin aluksi Ere Kokkonen epäili Loirin näyttelijän taitoja.
VHS:nä julkaistu elokuva on 23 minuuttia lyhempiä kuin alkuperäinen versio (96 min), joka on esitetty televisiossa, elokuvateattereissa ja julkaistu DVD:nä.
Elokuva pääsi Moskovan elokuvajuhlille 1969 lastenelokuvien sarjaan.
Arvioita

Elokuvan ensi-iltakriitikot antoivat Noin 7 veljekselle varsin murskaavat arviot etenkin verratessaan sitä edelliseen Spede-elokuvaan Pähkähullu Suomi. Vain Paula Talaskivi ja Leo Stålhammar näkivät elokuvassa hyvää muun muassa musiikin käytössä ja ideoiden runsaudessa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa keinotekoisena seikkailuparodiana ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Sovitukset

Teatteri Eurooppa Neljä toi näytelmän ensimmäistä kertaa teatterilavoille vuonna 2012. Esityksen ohjasi Turkka Mastomäki.
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 6.3.1972 | MTV1 | 1 580 000 |
| 4.7.1974 | MTV2 | 598 000 |
| 7.7.1977 | MTV2 | 1 130 000 |
| 22.2.1986 | MTV1 | 1 101 000 |
| 8.8.2004 | MTV3 |  |
| 14.5.2006 | MTV3 |  |
| 6.12.2007 | MTV3 |  |
| 10.10.2019 | MTV3 |  |
Aiheesta muualla

Noin 7 veljestä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Noin 7 veljestä Elonet.
Noin 7 veljestä. Iltalehti 12.5.2006.
Noin 7 veljestä. Dvd-opas.
Hydraulinen tehonkierrätys

Hydraulinen tehonkierrätys eli renegatiivinen kytkentä on tekniikka, jossa hydraulisen laitteen tuottamaa energiaa käytetään laitteen itsensä liikkuttamiseen. Esimerkiksi kaksitoimisen sylinterin nopeuden voi kaksinkertaistaa kasvattamatta pumpun tilavuutta tai pyörimisnopeutta.
Tehonkierrätys on ylivoimainen tekniikka erityisesti pumppujen ja moottoreiden testauksessa, mutta sen monimutkaisen tekniikan vuoksi se on käytössä vain erittäin harvoissa paikoissa.
Hydraulipumpun testauksessa pumpun tuottama virtaus johdetaan hydraulimoottoriin, joka puolestaan pyörittää testattavaa pumppua. Hydraulimoottorin testauksessa taas moottorin akselin pyörimisliike johdetaan hydraulipumppuun, joka tuottama virtaus puolestaan pyörittää testattavaa moottoria. Testattavan komponentin koko voi näin ollen kasvaa erittäin suureksi, vaikka ensiöpiirin voimanlähde on pieni. Ensiöpiirin voimanlähteeksi riittää sähkömoottori, jonka energia kattaa kitkasta sekä ohivuodoista johtuvan tehohäviön.
Idea tehonkierrätyksestä on vanha ja ainakin Caterpillar on  patentoinut tehonkierrätykseen perustuvan testipenkin vuonna 1987.
Igor Lapšin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 1991 | kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Split 1990 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 1990 | kolmiloikka |  |
Igor Olegovitš Lapšin (ven. Игорь Олегович Лапшин, s. 8. elokuuta 1963 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen kolmiloikkaaja, joka edusti suurimmat menestysvuotensa Neuvostoliittoa.
Lapšin saavutti Soulin olympialaisissa 1988 hopeaa tuloksella 17,52. Hän voitti kultaa Duisburgin universiadeissa 1989 tuloksella 17,40. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa tuloksella 17,14 ja saavutti pronssia Splitin EM-kilpailuissa loikittuaan 17,34.
Lapšin voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Sevillassa 1991 tuloksella 17,31. Hän karsiutui Valko-Venäjän edustajana loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993.
Lapšin loikki ennätyksensä 17,69 Minskissä 31. heinäkuuta 1988. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 17,35 Tšeljabinskissä 4. helmikuuta 1990. Pituushyppyennätyksensä 798 hän hyppäsi Vitebskissä 10. heinäkuuta 1988.
Urheilu-uransa jälkeen Lapšin on toiminut yleisurheiluvalmentajana Valko-Venäjällä.
Hydraulis-talo

| Hydraulis-talo |
| --- | --- |
 Hydraulis-talon raunioita Dionin arkeologisella alueella.
Sijainti:  Dío, Dío-Ólympos, Pieria, Keski-Makedonia, Kreikka
Koordinaatit:  40°10′41″N, 22°29′31″E
Rakennustyyppi:  yksityistalo
Valmistumisvuosi:  100–200-luku jaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hydraulis-talo (Hydraulis-sektori) on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Dionin kaupungissa Kreikassa. Rakennuksen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Rakennuksesta löydetyt vesiurut. Díon arkeologinen museo.
Hydraulis-talo rakennettiin roomalaisella kaudella, alun perin 100- tai 200-luvulla jaa. Se on ollut käytössä vielä 300–400-luvuilla, koska siihen on tuolloin tehty muutoksia. Rakennuksen keskiössä oli peristyylipiha. Sen ympärillä oli suuri joukko muita huoneita, jotka oli ryhmitelty kahteen tasoon. Niitä yhdisti tiilinen portaikko. Pihan länsipuolella eli pääkadun puolella oli katettu pylväskäytävä.
Rakennus on saanut nimensä siitä, että sen raunioista on löydetty vanhimmat tunnetut vesiurut (hydraulis). Ne on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa. Urut oli tehty pronssista ja niiden korkeus oli 1,2 metriä ja leveys 0,7 metriä. Uruissa oli kaksi ryhmää eri pituisia urkupillejä: 24 pillin halkaisija oli noin 1,8 senttiä ja 16 pillin halkaisija noin 0,9 senttiä. Urut löytyivät rakennuskokonaisuuden itäosasta.
Lisäksi rakennuksesta on löydetty paljon muita pronssiesineitä, kuten astioita, lamppuja ja lääketieteellisiä instrumentteja. Ne, samoin kuin urut, on oletettavasti tuotu korjattavaksi rakennuksessa toimineeseen työpajaan. Urut ja muut löydökset ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa.
Rakennuksen koillispuolella sijaitsee niin kutsuttu Dionysoksen talo ja eteläpuolella Praetorium.
Humlegården

Humlegårdenin puisto.
Humlegården on puisto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on suurin Tukholman keskustan alueen puistoista. Sen alueella sijaitsee Ruotsin kansalliskirjasto.
Puisto oli alun perin kuninkaallinen hedelmätarha, jonka perusti Juhana III 1500-luvulla. Hedelmien lisäksi kasvatettiin mausteita kuten humalaa, siitä periytyy puiston nimi (humle = humala). Julkisena puistona se on ollut vuodesta 1869. Puiston keskelle pystytettiin vuonna 1885 Carl von Linnén patsas.