stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Taalasmaa
Hahmo televisiosarjassa > Hahmon kaari

Televisiosarjan alussa Seppo työskentelee talonmiehenä Pihlajakadulla, joka on sarjan kuvitteellinen tapahtumapaikka. Seppo on naimisissa Ulla Taalasmaan kanssa. Heillä on kaksi lasta, Kari ja Elina. Kun Seppo saa kuulla, että Elinan biologinen isä on Ullan nuoruudenrakkaus Martti Viljanen, hänen liki 30-vuotinen avioliittonsa Ullan kanssa päätyy eroon. Muutaman vuoden päästä he palaavat yhteen, mutta eroavat pian uudestaan. Sepolla ja Ullalla on kolme lastenlasta: Karin ja Laura Kivirannan liitosta Oona Kiviranta, Karin ja Noora Aution adoptiopoika Benjamin Taalasmaa sekä Elinan ja Tuomo Tervajoen liitosta Onni ”Tale” Taalasmaa. Sepolla on myös kaksi lapsenlapsenlasta: Talen adoptiopoika Ilja Taalasmaa sekä Oonan ja hänen puolisonsa Miro Holmin lapsi, jota ei ole näytetty sarjassa, koska pariskunta asuu Ranskassa. Sepon isoisä oli punakaartin sotilas, joka kuoli nälkään Suomen sisällissodassa vuonna 1918.
Sepon toinen suuri rakkaus sarjassa on Helena Kuula. Helena lähestyy alun perin Seppoa, jotta voisi kostaa Karille poikansa Sebastianin joutumisen vankilaan. Seppo rakastuu Helenaan ja lopulta rakkaus muuttuu molemminpuoliseksi. Helena joutuu kuitenkin vankilaan, kun Seppo saa tietää totuuden hänen toimistaan. Pari palaa myöhemmin yhteen ja menee naimisiin. Sittemmin Seppo alkoholisoituu vakavasti, kun hän luulee ajaneensa kuolettavasti Sebastianin juuri vihityn vaimon, Maria Mustosen, päälle. Syyllisyyden ja alkoholismin kalvamana Seppo yrittää tehdä itsemurhan hirttäytymällä. Ismo ja Helena kuitenkin löytävät hänet ja ehtivät hälyttää apua.
Helena ei ole myöskään kertonut Sepolle, että on vastuussa Korpin surmaamisesta. Korpin poika Heiskanen alkaa sabotoida Helenan perheen elämää, ja järjestää lento-onnettomuuden, jossa Seppo ja Helena perheineen putoavat lentokoneen kyydissä Siperiaan. Kukaan ei menehdy onnettomuudessa, mutta Seppo joutuu lopulta ampumaan paikalle saapuneen Heiskasen. Sanojensa mukaan Seppo ei kestä sitä, että ”Helena on tehnyt hänestä murhaajan.” Siperiasta palattuaan Seppo jättää Helenan ja muuttaa pois Helsingistä.
Seppo palaa Pihlajakadulle muutaman vuoden jälkeen, kun Sanni Pohjonen soittaa hänelle ja pyytää apua. Seppo on aikeissa myös kosia Anita Pajuniemeä, alkoholismista toipuvaa ihastustaan, jonka hän oli tavannut ennen lähtöään ja johon oli pysynyt yhteydessä kirjeitse. Pihlajakadulle palaamisen jälkeen Sepolle paljastuu, että Anita on alkoholisoitunut uudelleen. Anita tajuaa, ettei voi seurustella Sepon kanssa ennen kuin on saanut elämänsä järjestykseen. Hän jättää Sepolle kirjeen, jossa ilmoittaa, etteivät he voi enää tavata. Myöhemmin Seppo päätyy sänkyyn Dahlia Mustavaaran kanssa.lähde? Seppo lähtee lopulta takaisin Kittilään. Sittemmin Seppo tekee lyhyen paluun Helsinkiin, kun hänen tyttärenpoikansa Tale perheineen menehtyy helikopterionnettomuudessa. Hieman myöhemmin Seppo palaa jälleen Helsinkiin ja osallistuu tyttärensä Elinan häihin tämän mennessä naimisiin Noel Axelssonin kanssa. Seppo on aluksi avioitumista vastaan, mutta antaa lopulta parille siunauksensa.
Tuotanto

Jarmo Koski näytteli Seppo Taalasmaata sarjan alusta lähtien, Hän päätti lopettaa hahmon näyttelemisen vuonna 2013, koska halusi kokeilla jotain uutta. Ennen lopettamispäätöstä hän oli usean vuoden ajan tehnyt sarjaa ”vuosi kerrallaan”. Omien sanojensa mukaan rooli on vaikuttanut hänen elämäänsä niin, että hän ei ole voinut liikkua julkisilla liikennevälineillä tai saanut olla rauhassa edes ulkomailla useaan vuoteen ”sepottelun” ja tunkeilevan käytöksen takia. Vuonna 2013 hän ajatteli vielä olevansa liian leimautunut Sepon roolista palatakseen heti televisioon. Hän myös kuvasi työtä ”hyvin aikataulutetuksi” ja viittasi stressin näkyneen vielä useamman vuoden sarjassa lopettamisen jälkeen. Täysipäiväinen työ ”oravanpyöräksi” kutsumassaan Salatuissa elämissä ei ole enää Jarmo Kosken tavoite, mutta hän on todennut voivansa tehdä sarjassa vierailuja.
Sarjan pääkäsikirjoittaja Teemu Salosen mukaan Sepon tarinasta haluttiin tehdä ”mahdollisimman suomalainen”. Salosen mukaan he halusivat tehdä tarinan, ”jonka päähenkilöllä kaikki menee aivan levälleen”: ensin Seppo sairastuu alkoholismiin ja ajaa läheiset luotaan. Kosken mukaan syyllisyyttä potevan alkoholistin näytteleminen vaivasi häntä vapaa-ajalla.
Tuotantotiimi mietti, miten hahmo ”päättäisi päivänsä”, ja pitivät hirttäytymistä ”seppomaisimpana ratkaisuna”. Kohtauksesta lähetettiin tekijöille paljon palautetta, josta osa oli myös huolta hahmon kohtalosta. Pitkänäperjantaina 2012 esitetty jakso päättyy kohtaukseen, jossa Seppo kiipeää jakkaralle ja potkaisee sen pois altaan. Itsemurhayritys aiheutti yhden sarjan suurimmista kohuista katsojien keskuudessa. Kohtausta puitiin iltapäivälehtien otsikoissa ja jakson ikäraja nostettiin sarjalle tavanomaisesta 9:stä poikkeuksellisesti 12:een. Myös näyttelijä Jarmo Koskelle kohtaus oli psyykkisesti raskas ja ”yllättävän kova pala”.
Vastaanotto

Sarjan katsojat pitivät Seppo Taalasmaan hahmosta ja se on myös menestynyt erilaisissa äänestyksissä. Hahmoa vaadittiin takaisin sarjaan yli 25 000 tykkäystä saaneessa Facebook-ryhmässä. Näyttelijä Jarmo Kosken mukaan toiveita hahmon paluusta esitetään päivittäin. Iltalehdessä Seppoa on kutsuttu ”kansalliseksi ikoniksi”. Hahmo tuli tunnetuksi myös sanonnastaan ”Voi saakeli tätä elämää!”
Sarjan toisen suositun hahmon, Ismo Laitelan, lisäksi myös Seppo Taalasmaata on parodioitu internetissä. Seppo ja Ismo ovat pääosassa Mikko Haapasen nimellä MIchl234 YouTubeen lataamassa legoilla ja stop motion -tekniikalla toteutetussa seitsenosaisessa animaatiosarjassa. Vuoteen 2014 mennessä videoita oli katsottu yli kahdeksan miljoonaa kertaa.
Aiheesta muualla

Seppo Taalasmaa Salkkaripediassa
| --- | --- |
Jaksot: Jaksot | Erikois- ja päätösjaksot
Henkilöt: Henkilöt | Poistuneet henkilöt
Paikat: Tapahtumapaikat | Yritykset, tuotemerkit ja puolueet | Ullanlinna
Spin-off-sarjat: Romeo & Rafael Desperados | Lillukanvarsia | Tuuliranta | Young Man, Cash Man | Young Girl, Dream Girl | Satula | Bikineitä ja timantteja | Pihlajakadun tuhmat tädit | Kämppä tyhjänä | Pihlajasatu | Pahainpäivä | Soppatykkimiehet | MC Taalasbiili | Rantabaari
Elokuvat: Nightmare – painajainen merellä | Nightmare 2 – Painajainen jatkuu
Oheismateriaalit: CD-kokoelma | Oheismateriaalit
Seppo Taalasmaan näyttelijä Jarmo Koski.
Narutaru

| Narutaru |
| --- | --- |
なるたる ～骸なる星・珠たる子～   (Narutaru ~ Mukuro naru hoshi tama taru ko)
Genre: draama, hurmeinen väkivalta, kauhu 
Manga
Tekijä: Mohiro Kitou
Julkaisija: Koudansha
Sarjajulkaisulehti: Afternoon
Ensimmäinen painatus: 21.8.1998 – 22.12.2003
Kirjojen lukumäärä: 12 
TV-anime
Ohjaaja: Iino Toshiaki
Studio: Planet
Lähetyskanavat: Kids station
Alkuperäinen lähetyskierros: 7.7.2003 – 29.9.2003
Jaksojen määrä: 13 
Narutaru (なるたる ～骸なる星・珠たる子～) on Mohiro Kitoun (鬼頭 莫宏 Kitō Mohiro) manga, josta on olemassa myös anime-adaptaatio. Manga julkaistiin alun perin kuukausittain ilmestyvässä Koudanshan (講談社) Afternoon-nimisessä lehdessä. Koudansha Afternoonin julkaisuista Narutaru kerättiin myöhemmin 12-osaiseksi kirjasarjaksi vuosien 1999–2003 välisenä aikana. Yhdysvalloissa Narutarua on julkaissut Dark Horse Comics nimellä Shadow Star. Alkuperäinen japanilainen manga sisältää hirvittävää materiaalia ja kuvia, eritoten mennessä kohti sarjan viimeisiä osia. Nuorista päähenkilöistä ja alun perin söpöstä ulkoasusta huolimatta tarina muuttuu nopeasti graafisesti raakojen ja väkivaltaisten teemojen täyttämäksi.
Tarina

Sarjan päähenkilö on nuori tyttö nimeltä Tamai Shiina. Hän liittoutuu tähtikalan muotoisen dragonetin (vauvalohikäärme) kanssa, jota hän alkaa kutsua Hoshimaruksi. Sarja kertoo pääasiassa Shiinan ja muiden lohikäärmeiden kanssa liittoutuneiden nuorten välisestä kanssakäymisestä.
Hahmot

Shiina Tamai (玉依 秕 / 玉依 シイナ Tamai Shiina) (Ääninäyttelijä: Asami Sanada (真田 アサミ Sanada Asami))
Narutarun päähenkilö. Käyttäytyy ikäisekseen hyvin kypsästi, ja vaikka hän ei saakaan aina parhaita arvosanoja, hän on lahjakas ruoanlaitossa ja urheilussa. Shiina yrittää aina parhaansa tullakseen vahvemmaksi, usein kohdaten uusia ja vaativampia haasteita. Vaikka Shiina onkin ulkoisesti iloinen ja kaikessa positiivinen, hän tuntee sisällään kipua nimeensä saakka; ensimmäisessä jaksossa unessaan hän sanoo: Kutsutko minua? Tuo nimi... Shiina... En pidä siitä. Joten seuraavalla kerralla, kun haluat kutsua minua, tee minulle palvelus äläkä käytä sitä nimeä. Shiina myös kysyy, Aionko minä lähteä tästä maailmasta?. Hän pelkää menettävänsä hänelle läheiset ihmiset, mutta hänen vain täytyy kestää.
Shunji Tamai (玉依 俊二 Tamai Shunji) (Ääninäyttelijä: Nobuo Tobita (飛田 展男 Tobita Nobuo))
Shiinan isä ja yhtiön lentäjä. Hän ja hänen vaimonsa erosivat kauan aikaa sitten ja hän elää Shiinan kanssa.
Akira Sakura (佐倉 明 Sakura Akira) (Ääninäyttelijä: Mamiko Noto (能登 麻美子 Noto Mamiko))
Yhdeksännen luokan oppilas, hän näyttää aina asiattomalta. Hän piiloutuu mielellään varjoihin, missä hän tuntee olevansa suojeltu ulkomaailmalta. Hän asuu perheensä ravintolan yläpuolella ja hänen vanhempansa toivovat hänen yrittävät koulussa kovemmin eikä luovuttavan. Sen sijaan, että hän yrittäisi vapauttaa itsensä arkuudestansa, hän luo lisä esteitä poikkeuksena Shiinan auttaminen. Hän pitää kaiken tuskansa sisällään ja yrittää ensimmäiseksi vapauttaa itsensä siitä viiltämällä ranteitaan ja myöhemmin osoittamalla aseella päätään, mutta päätyy lopulta päästämään valloilleen vihansa isäänsä kohtaan tappamalla hänet tikarilla.
Tomonori Komori (小森 朋典 Komori Tomomori) (Ääninäyttelijä: Akira Ishida (石田 彰 Ishida Akira))
Satomi Ozawa (小沢 さとみ Ozawa Satomi) (Ääninäyttelijä: Kahori Tanaka (田中 かほり Tanaka Kahori))
Bungo Takano (高野 文吾 Takano Bungo) (Ääninäyttelijä: Hisayoshi Suganuma (菅沼 久義 Suganuma Hisayoshi))
Naozumi Sudou (須藤 直角 Sudō Naozumi) (Ääninäyttelijä: Hideki Tasaka (田坂 秀樹 Tasaka Hideki))
Hiroko Kaizuka (貝塚 ひろ子/ひろこ Kaizuka Hiroko) (Ääninäyttelijä: Sakura Nogawa (野川 さくら Nogawa Sakura))
Hoshimaru (ホシ丸) (Ääninäyttelijä: Satsuki Yukino (雪野 五月 Yukino Satsuki))
Shiinan seuralainen. Hän tekee mitä Shiina tiedostamattaan haluaa tehdä eli nauttii tapahtuvan. Tämä tarkoittaa ettei Shiina todellisuudessa sattumalta toivo saada puhua hänen kanssaan ja oikeastaan kaikki mitä hän tekee on Shiinan tahtoa - oli se sitten hyvää taikka pahaa. Animessa ei kerrota, mutta myöhemmin mangassa saadaan tietää, että Hoshimaru on Tsurumarun Varjo -lohikäärme, ei Shiinan.
Mamiko Kuri (涅 見子 Kuri Mamiko)
Misono Tamai (玉依 美園 Tamai Misono)
Takeo Tsurumaru (鶴丸 丈夫 Tsurumaru Takeo)
Norio Koga (古賀 のり夫 Koga Norio)
Tatsumi Miyako (宮子 巽 Miyako Tatsumi)
Aki Satou (佐藤 明希 Satō Aki)
Anime

Narutarun anime on melko uskollinen alkuperäiselle mangalle, mutta pääsee vain noin puoleenväliin alkuperäistä tarinaa.
Anime > Alku- ja loppumusiikit

Alkumusiikki
Nichiyoubi no taiyou (日曜日の太陽) 
Esittäjä: THE NEUTRAL
Sanoitus ja sovitus: Miki Shigure (三木 茂)
Sävellys: THE NEUTRAL & Nakamura Shuuji (中村 修司)
Loppumusiikki
Kairo (回路) 
Esittäjä: biniou
Sanoittaja: Aoki Chiharu (青木 千春)
Sovittaja: Yasuoka Youichirou? (安岡 洋一郎)
Sanoittaja: biniou & Sugiuchi Rio? (杉内 麗音)
Anime > Jaksot

| Jakso | Suomenkielinen nimi | Japaninkielinen nimi | Alkuperäinen näytöspäivä  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Se on tähden muotoinen | それは星のカタチ | 7.7.2003 |
| 2 | Katastrofi päivänvalossa | 災いは光の内 | 14.7.2003 |
| 3 | Ensimmäinen pimeästä | 黒の１号 | 21.7.2003 |
| 4 | Varjo on pojan jalanjäljissä | 影は少年の歩幅で | 28.7.2003 |
| 5 | Enkelin leikki | 天使のお遊戯 | 4.8.2003 |
| 6 | Hänen sanansa ovat totta | 彼の言葉は真実 | 11.8.2003 |
| 7 | Kukkien tuoksua heille, jotka taistelevat, ja heille, jotka kuolevat. | 戦う者に華の芳を、そして死ぬ者に | 18.8.2003 |
| 8 | Älä sulje silmiäsi | 目を閉じるな | 25.8.2003 |
| 9 | Kalan elämä, ihmisen elämä | 魚の命、人の命 | 1.9.2003 |
| 10 | Se, mitä nyt pystyn tekemään puolestasi | 今、あなたのためにできること | 8.9.2003 |
| 11 | Näkymätön pohjataso | 見えない地平 | 15.9.2003 |
| 12 | Silmäni ovat uhrin silmät, käteni ovat hyökkääjän kädet | わたしの目は被害者の目、わたしの手は加害者の手 | 22.9.2003 |
| 13 | Mitä jätämme tulevaisuuden lapsille | 未来の子ども達へ贈る | 29.9.2003 |
Manga

Dark Horse on tällä hetkellä julkaissut 7 kirjaa, ja ovat alkuperäisissä kirjoissa kuudennessa niteessä.
Manga > Alkuperäiskielisten kirjojen julkaisupäivämäärät

21.08.1998
22.01.1999
21.07.1999
21.01.2000
24.05.2000
22.11.2000
22.06.2001
23.01.2002
23.07.2002
21.02.2003
23.07.2003
22.12.2003
Aiheesta muualla

Narutarun animen yhdysvaltojen julkaisijan nettisivut (englanniksi)
Narutarun animen japaninkieliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Islamin historia

Islamilainen maailma, tummanvihreällä merkityissä maissa islam on valtauskontona, vaaleammissa vähemmistöuskona.
Alueet, joilla vallitsee aavikkoilmasto (keltainen) tai savanni-ilmasto (ruskea)
Islamin historia kertoo islamin synnystä ja kehityksestä yhdeksi maailmanuskonnoista sekä islamilaisten valtakuntien kehityksestä. Islaminuskon ympärille on syntynyt omaperäinen, useille mantereille ulottuva sivilisaatio. Nykyisin muslimeita on 1,9 miljardia, ja islam on kristinuskon jälkeen maailman suurin uskonto. Vielä 1900-luvun alussa muslimeita oli ainoastaan 200 miljoonaa.
Islam syntyi suurista kirjauskonnoista ja itämaisista pelastususkonnoista viimeisenä. Sen synty on ajoitettu varhaiseen keskiaikaan, vallitsevan näkemyksen mukaan 600-luvulle, mutta joidenkin mukaan vasta 800-luvun alkuun. Profeetta Muhammedista islamin perustajana alettiin kirjoittaa abbasidien valtakunnassa Bagdadissa 700-luvulla. Abbasidien historiankirjoituksen mukaan muslimit olivat pyhän sodan avulla 600-luvulla luoneet islamilaisen kalifaatin. Islam oli Atlantilta Afganistanin vuorille ulottuneessa monikansallisessa valtiossa aluksi vain valloittajien eli arabien uskonto. Enemmistöuskonnoksi se muuttui valta-alueillaankin vasta 1000-luvun tienoilla. Tällöin islamilainen maailma oli jo poliittisesti hajonnut ja abbasidikalifien valta murtunut.
Islamin opinkappaleet kehittyivät arvostettujen imaamien, kuten Muhammad al-Shafi'in kirjoittamissa teoksissa 800-luvulla. Sen jälkeen itse oppi vakiintui. Juutalaisuuden tapaan islam on lakiuskonto, missä Jumalan muuttumaton laki eli šaria on pääasia. Šarian tulkinta myös nykyisin perustuu 1300-luvulla eläneiden suurten imaamien, kuten al-Misrin teoksiin, ei suoranaisesti Koraaniin, jonka asema on luonteeltaan rituaalinen. Islam on maailmanuskontona  hyvin yhtenäinen, ja muslimien valtaosa noudattaa päivittäin sen rituaaleja. Suurimpana erona on islamin jakautuminen sunnalaisuuteen (n. 85%) ja šiialaisuuteen (n. 15%).
Syntymisensä jälkeen islaminusko jatkoi voittokulkuaan myös arabimaailman ulkopuolelle varsinkin niille alueille, joissa vallitsi aavikkoilmasto. Pyhän sodan ohella islam on levinnyt kauppiaiden välityksellä. He levittivät islamia etenkin mustaan Afrikkaan ja Indonesiaan, joka nykyisin on väestöltään suurin islamilainen maa. Suurimpia historiallisia muslimivaltakuntia ovat olleet Lähi-idän abbasidikalifaatti (750–1258) Lähi-idässä, Osmanien valtakunta (1299–1923) Turkissa ja Lähi-idässä sekä suurmogulien valtakunta (1526–1857) Etelä-Aasiassa.
Kolonialismin kaudella muslimimaat olivat eurooppalaisten valtioiden siirtomaita. Siirtomaajärjestelmän purkauduttua niissä on syntynyt poliittisia liikkeitä, joissa islaminusko on saanut lisääntyvää merkitystä. Muslimien muuttoliikkeen johdosta Islaminusko alkoi 1900-luvulla yleistyä myös Euroopassa.
Formatiivinen vaihe (600–800)

Islamin kahta ensimmäistä vuosisataa kutsutaan sen "formatiiviseksi vaiheeksi". Tuon ajan tapahtumia tunnetaan huonosti. 600-luvun alussa Lähi-itään oli syntynyt valtava arabiheimojen hallitsema valtakunta sen jälkeen, kun sassanidien Persia oli romahtanut ja Bysantti oli vetäytynyt Lähi-idästä. Tuolta ajalta säilyneet aikalaislähteet eivät vielä tunne islamia eivätkä profeetta Muhammedia. Valtakunnan ensimmäinen varmistettu hallitsija on Syyrian Damaskoksessa vaikuttanut Muawija (641/661–678/680), jonka perustamaa hallintoa kutsutaan umaijadien dynastiaksi. Sana muhammed alkaa esiintyä valtakunnan kolikoissa ja virallisissa piirtokirjoituksissa 600-lopulta alkaen, mutta dynastian uskonnosta ei ole juuri mitään aikalaislähteitä.
Formatiivinen vaihe (600–800) > Muhammed

Islamin profeetta Muhammedista alkaa ilmestyä kirjallisuutta sen jälkeen, kun sisällissodan jälkeen vuonna 750 valtaan nousi Persian Khorasanista tullut abbasidien arabisuku. He siirsivät kalifaatin painopisteen kreikkalaisesta Syyriasta persialaiseen Mesopotamiaan, ja vaihtoivat hallintokielen kreikasta arabiaksi.
Abbasidikalifit perustivat Tigris-joen varteen itselleen hallintokeskuksen nimeltä Rauhan kaupunki (nykyinen Bagdad). Kalifihovissa kirjoitettiin pian historiikki, joka alkoi maailman luomisesta ja päättyi arabivaltakunnan ja sen uskonnon perustajan elämäkertaan. Historiikin tekijä Ibn Ishaq (k. 767) kertoi, että perustaja oli profeetta Muhammed. Hän kuvasi tämän elämänvaiheet kansan keskuudesta koottujen tarinoiden perusteella hyvin yksityiskohtaisesti. Koska tarinat oli koottu etenkin kalifin sotilasleireistä, niissä kerrottiin paljon Muhammedin sotaretkistä. Ibn Ishaqin mukaan islam syntyi Arabian niemimaalla Mekan ja Medinan kaupungeissa, missä Muhammed oli saanut ilmestyksiä Jumalalta. Nyt jo kadonneen teoksen mukaan Muhammed kannattajineen valloitti koko Arabian niemimaan tai suurimman osan siitä kymmenessä vuodessa kuolemaansa 632 mennessä.
Formatiivinen vaihe (600–800) > Valloitussodat

800-luvulla alkoi ilmestyi futuh -historiikkeja, jotka kertoivat tapahtumista 600-luvulla Muhammedin kuoleman jälkeen. Niiden mukaan Muhammedin jälkeen neljä peräkkäin hallinnutta "oikeaan johdettua" kalifia (632–661) hyökkäsivät Bysantin valtakuntaan ja sitten Sassanidien Persiaan ryöstäen Bysantilta sen Lähi-idän omistukset ja murskaten koko Persian valtakunnan. Näin syntyi islamilainen arabivaltakunta.
Abbasidivaltakunnassa kirjoitetut teokset antoivat abbasidien edeltäjistä umaijadeista kuvan islaminuskon pettäjinä. Teosten mukaan ensimmäinen umaijadikalifi Muawija ei ollut sukua Muhammedille, oli ajautunut riitaan neljännen kalifin Alin kanssa ja rikkoi muslimien yhtenäisyyden. Muawijan kelvoton poika Jazid I surmasi Karbalan taistelussa 680 Alin pojan Husainin, joka oli šiialaisille historian kolmas imaami. Tapahtuma sinetöi muslimien jakautumisen sunneihin ja šiioihin. Kirjallisia tietoja šiialaisuudesta alkoi ilmestyä 800-luvun lopulla, jolloin šiialaisuus nykyisin tunnistettavana liikkeenä syntyi. Sille oli ominaista sitoutuminen alkuperäiseen imaamien ketjuun laillisina hallitsijoina. Imaameissa yhdistyi sekä maallinen että uskonnollinen valta. Liike suhtautui kielteisesti sunnikalifeihin, joita pidettiin vallananastajina.
Formatiivinen vaihe (600–800) > Erilaisia teorioita

Länsimaiset islamin tutkijat ovat pääosin hyväksyneet islaminuskon käsityksen islamin synnystä. On myös alkanut ilmestyä historiakriittistä tutkimusta, joka on siirtänyt islamin syntyä paljon myöhemmäksi. Inârah -projektin tutkijat ovat väittäneet, että islam syntyi vain hitaasti siten, että  Lähi-idän arabipaimentolaisten  kansanomainen kristinusko kehittyi vasta 700-luvun lopulla islamiksi. Islamia koskevat tiedot ilmestyvätkin historiallisiin lähteisiin myöhään. Ensimmäinen Muhammed-elämäkerta kirjoitettiin 700-luvun puolivälissä, ja arabien valloittamassa Espanjassa tietoja islamista ei ilmesty lähteisiin ennen 800-luvun puoliväliä. Niinpä vuonna 839 pidetyn Córdoban piispainsynodin muistiinpanoissa islamista ei puhuttu mitään. Koraanin kirjoitusaika on tuntematon, mutta ainakin osa siitä on peräisin jo 500-luvun lopulta tai 600-luvun alusta. Islaminusko ei kuitenkaan perustu suoraan Koraaniin vaan vasta 800-luvulla alkaneeseen tapaan tulkita sen tekstejä.
Arabien sotamenestys tulkitaan islaminuskossa Jumalan tahtona. Länsimaiset tutkijat ovat yrittäneet selittää sitä muilla tekijöillä, joita olisivat vanhojen suurvaltojen sotaväsymys, muslimien uskonkiihko ja taistelutahto, kamelien taitava käyttö sekä hyvät taistelutaidot. Joidenkin tutkijoiden mukaan Bysantin vetäytyminen ja Persian romahdus eivät johtuneet ulkoisesta hyökkäyksestä, vaan alueilla jo eläneiden, osin pakanallisten arabiheimojen noususta heikentyneitä isäntiään vastaan. Arabiheimojen menestys 600-luvulla on tällöin liitetty paimentolaisyhteiskuntien nousuun ja maatalousyhteiskuntien heikkenemiseen varhaiskeskiajalla. Syy tasapainon heilahdukseen olisi ollut maatalousyhteiskuntia ravistellut ilmaston kuivuminen ja kulkutautien, kuten ruton aiheuttama ja hitaasti edennyt väestökato. Nämä muutokset olisivat lisänneet paimentolaisyhteiskuntien suhteellista voimaa ja lopulta johtaneet 600-luvun tapahtumiin, missä paimentolaisheimot etenivät laajoilla alueilla aina eteläistä Ranskaa myöten.
Klassinen kausi 800–1100 > Poliittinen ja sotilaallinen kehitys

Abbasidien kalifaatti syntyi, kun Khorasanin Mervistä tullut abbasideiksi kutsuttu arabisuku syöksi umaijadit vallasta vuonna 750. Dynastia siirsi pääkaupungin Bagdadiin, mutta kalifit onnistuivat pitämään ohjat käsissään vain ensimmäiset sata vuotta. Kalifit turvautuivat orjasotilaisiin, koska beduiiniheimot olivat epäluotettavia ja kapinaherkkiä. Jo 800-luvun puolivälissä kalifien turkkilaiset orjasotilaat eli mamelukit alkoivat käyttää asemaansa hyväkseen. He murhasivat ja nostivat valtaan kalifeita ja verottivat mielensä mukaan hänen varojaan.
Klassinen kausi 800–1100 > Poliittinen ja sotilaallinen kehitys > Abbasidivalta kaventuu lännessä

Abbasidien arabivaltio oli liian suuri pysyäkseen koossa sen aikaisten yhteydenpitovälineiden varassa. Vuonna 739 umaijadeja vastustaneet kharijiitit olivat saaneet haltuunsa koko Pohjois-Afrikan länsirannikon, ja vaikka kapina kukistettiin, rannikkoa ei enää täysin saatu Damaskoksen valvontaan, eivätkä siinä liioin onnistuneet heitä seuranneet abbasidit. Idrisidit (789–926) irrottivat Marokon kalifien otteesta. Pohjois-Afrikan eli Ifriqiyan takana Espanjan valloitukseen oli berberien ohella osallistunut arabeja, mutta islamilainen al-Andalus tukeutui mieluummin Ifriqyan hallitsijoihin kuin Bagdadin kalifeihin. Vuonna 800 kalifi Harun al-Rashid (786–809) nimitti Ibrahim ibn al-Aghlabin Ifriqiyan perinnölliseksi emiiriksi. Tämän jälkeen aghlabidien (800-909) hallitsema Pohjois-Afrikka kuului enää vain muodollisesti abbasidikalifaattiin. Tunisiassa sijaitsevasta Kairouanista tuli tärkeä uskonnollisen elämän keskus. Siellä kirjoitettiin  800-luvulla malikiittisen koulukunnan käsikirjan al-Mudawwana imaami Malikin opetusten pohjalta. Egypti irtautui abbasidien otteesta, kun tulunidit (868–905) tulivat valtaan. Heitä seurasivat fatimidit (909–1171) Pohjois-Afrikassa, Egyptissä ja Syyriassa.
Klassinen kausi 800–1100 > Poliittinen ja sotilaallinen kehitys > Abbasidivalta kaventuu Lähi-idässä

Kalifin nimittämät kuvernöörit Lähi-idässä olivat käytännössä itsenäisiä hallitsijoita, jotka vain muodollisesti hyväksyivät kalifin arvovallan. Valtaa käyttivät Khorasanissa ja laajemminkin Persiassa ensin tahiridit (821–873), sitten saffaridit (861–900) ja samanidit (874–1005).
Klassinen kausi 800–1100 > Poliittinen ja sotilaallinen kehitys > Islamilainen maailma laajenee

Fatimidien avulla islam alkoi levitä kuivien aavikkoalueiden ulkopuolelle Afrikassa. Sama tapahtui ghaznavidien (977-1186) johdolla Intiassa, missä sulttaani Mahmud (997–1030) pani toimeen 17 jihadia.