stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wilho Soini
Henkilötietoja

Soinin vanhemmat olivat kauppias, sahanhoitaja Anders Johan Hoffrén ja Wilhelmina Eskola-Silfvenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1876. Hän opiskeli taloustieteitä Pariisissa 1881–1882 ja harrasti myöhemmin ranskalaista kulttuuria ja kirjallisuutta. Soini oli Uuden Suomettaren ulkomaanosaston toimittaja 1877–1890 ja lehden taloudenhoitaja 1891–1903. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin johtokunnan jäsenenä 1904–1924 ja oli mukana perustamassa Suomen Kirjailijaliittoa. Liiton rahastonhoitajana hän toimi 1897–1920, hänet kutsuttiin myös liiton kunniajäseneksi. Soini oli Hämäläis-Osakunnan kuraattorina 1881–1887 ja vuonna 1899 hän oli suurta kansalaisadressia valmistelleen toimikunnan jäsenenä.
Soini oli naimisissa vuodesta 1889 Sigrid Ida Helena af Enehjelmin (k. 1927) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailijat Elsa ja Yrjö Soini sekä historiantutkija Katri Laine.
Kirjallinen toiminta

Soini julkaisi Suomen kirjallisuuden ensimmäiset tukkilaiskuvaukset kertomuskokoelmassaan Kirjavia kuvia pölkkyjen historiasta vuonna 1877. Kirjailijana Soini oli realisti. Hänen teoksiaan ovat
Kirjavia kuvia pölkkyjen historiasta, kirjoittanut Pii. 1877. (Ilmestyi WSOY:n kustantamana teoksena 1907.)
Kaupunkimme rouvat, huvinäytelmä, näytelty 1877.
Erkki, kertonut W. S. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1882.
Valoa kansalle! Draamallinen kuvaelma kolmessa näytöksessä. WSOY 1883.
Kaarlo Tiira: Novelli. WSOY 1888.
Kevään oikkuja: Huvinäytelmä yhdessä näytöksessä. Telén, Kuopio 1899. (Näytelty sitä ennen Suomalaisessa teatterissa 1877, 1878 ja 1893.)
Soini kirjoitti myös tilapäisrunoja ja suomensi runoja, muun muassa Topeliuksen Jäänlähtö Oulujoesta.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Wilho Soinin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Valoa kansalle! Draamallinen kuvaelma kolmessa näytöksessä. Project Gutenberg.
Aleksandr Zahartšenko

Aleksandr Zahartšenko 2014.
Aleksandr Vladimirovitš Zahartšenko (ven. Александр Владимирович Захарченко, ukr. Олександр Володимирович Захарченко, Oleksandr Volodymyrovytš Zah’artšenko; 26. kesäkuuta 1976 Donetsk – 31. elokuuta 2018 Donetsk) oli ukrainalainen poliitikko ja sotilas. Hän toimi vuosina 2014–2018 Itä-Ukrainan Venäjä-mielisten separatistien perustaman tunnustamattoman Donetskin kansantasavallan johtajana. Koulutukseltaan Zahartšenko oli sähköasentaja ja sotilasarvoltaan majuri.
Aleksandr Zahartšenko nousi Donetskin kansantasavallan pääministeriksi sotilaallisesta Oplot-järjestöstä elokuussa 2014 venäläisen Aleksandr Borodain jälkeen, samoihin aikoihin kuin myös "kansantasavallan puolustusministerinä" toiminut Igor Girkin (eli Strelkov) vetäytyi Venäjälle.
Zahartšenko toimi Donetskin kansantasavallan edustajana Minskin tulitaukosopimusneuvottelussa syyskuussa 2014. Samassa kuussa Zahartšenko asetettiin Ukrainan kriisiin liittyvälle Euroopan yhteisön pakotelistalle.
Separatistialueella 2. marraskuuta järjestetyissä parlamenttivaaleissa Zahartšenkon puolueen lista voitti ylivoimaisesti, ja presidentinvaalin tuloksena Zahartšenko nimitettiin "valtionpäämieheksi" 4.11.2014. Ennen vaaleja hän antoi lausuntoja uusiin sotatoimiin valmistautumisesta.
Zahartšenko kuoli 31. elokuuta 2018 Donetskin kaupungissa sijaitsevassa kahvilassa tapahtuneessa räjähdyksessä, josta separatistit ja Moskova syyttävät Ukrainaa.
Aleksandr Kosyntšuk

| Aleksandr Kosyntšuk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Aleksandr Vasiljevitš Kosyntšuk
Syntynyt: 17. helmikuuta 1974 (ikä 50) Krasnojarsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  181 cm
Paino:  96 kg
Seura:   Dynamo Kazan
Pelipaikka:  maalivahti
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1999 | HK Jenisei |  |  |
| 1999–2000 | HK Jenisei-2 |  |  |
| 2000–2005 | Raketa Kazan |  |  |
| 2005–2006 | Sajany |  |  |
| 2006–2007 | HK Jenisei |  |  |
| 2007–2008 | Raketa Kazan |  |  |
| 2008– | Dynamo Kazan |  |  |
Maajoukkue
| 1994 | Venäjä U19 |  | () |
| 2000– | Kazakstan |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. lokakuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. lokakuuta 2013.
Aleksandr Vasiljevitš Kosyntšuk (ven. Александр Васильевич Косынчук, s. 17. helmikuuta 1974 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläis-kazakstanilainen jääpallomaalivahti, joka pelaa Dynamo Kazanissa.
Krasnojarskissa syntynyt ja sen paikallista Jenisei-seuraa 1990-luvulla edustanut Kosyntšuk siirtyi 2000-luvun alussa Kazaniin - silloisen Raketan riveihin. Hän oli siihen asti edustanut Venäjää, mutta otti 2000-luvun alussa kaksoiskansalaisuuden ja aloitti Kazakstanin maajoukkueen maalissa vuonna 2000. Kazakstanin joukkueessa hän on ollut saavuttamassa neljä MM-pronssimitalia.
Siirryttyään Kazaniin 2007 Kosyntšukin uralla alkoi menestyksekäs vaihe. Hän on saavuttanut Venäjän mestaruuden keväällä 2011.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
Venäjän mestaruus 2011 Dynamo Kazanin joukkueessa,
Venäjän mestaruushopeaa 1999 Krasnojarskin Jenisein joukkueessa,
Venäjän mestaruuspronssia 2009 Dynamo Kazanin joukkueessa,
Jääpallon Champions Cup voitto: 2009 Dynamo Kazanin joukkueessa,
Jääpallon maailmancup voitto: 2010 Dynamo Kazanin joukkueessa.
Maajoukkueessa
4 MM-pronssia: 2003, 2005, 2012 ja 2013,
Nuorten U19-maailmanmestaruus: 1994 Venäjän joukkueessa
Henkilökohtaisesti
2 kertaa MM-kisojen paras maalivahti: 2003, 2005
Wladimir Kaminer

Wladimir Kaminer vuonna 2008.
Vladimir Kaminer (s. 19. heinäkuuta 1967 Moskova) on juutalainen, venäläissyntyinen saksalainen kirjailija, kolumnisti ja DJ. Kaminer on tunnettu kulttuurivaikuttaja Saksassa.
Kaminerin koko tuotanto on kirjoitettu saksaksi vaikka hänen äidinkielensä onkin venäjä. Muuttaessaan Berliiniin vuonna 1990, hän ei osannut saksaa juuri yhtään. Hän on opiskellut ensin radion ja teatterin ääniteknikoksi ja sitten dramaturgiaa Moskovan teatteri-instituutissa. Kaminer on tunnettu niin sanotuista ”Ryssändiskoista”, joissa hän soittaa venäläistä musiikkia Kaffee Burger -baarissaan sekä kiertueilla Saksassa.
Teokset

Ryssändisko (Russendisko, 2000) – suomentanut Vesa Suominen (Sammakko, 2005)
Marssimusiikkia (Militärmusik, 2001) – suomentanut Hannu Väisänen (Karisto, 2002)
Schönhauser Allee (Schönhauser Allee, 2001) – suomentanut Vesa Suominen (Sammakko, 2006)
Die Reise nach Trulala (2002)
Mein deutsches Dschungelbuch (2003)
Kolmas krokotiili (Ich mache mir Sorgen, Mama, 2004) – suomentanut Vesa Suominen (Sammakko, 2008)
Karaoke (2005)
Berliinin matkaopas uteliaille turisteille (Ich bin kein Berliner. Ein Reiseführer für faule Touristen, 2007) – suomentanut Heikki Lakkala (Sammakko, 2008)
14. huhtikuuta

14. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 104. päivä (105. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 261 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Taito
suomenruotsalainen kalenteri: Ruben
ortodoksinen kalenteri: Martti, Tuomi
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Ruben, Dáidu
vanhemmissa kalentereissa: Antonia, Kyllikki, Taimo, Tiburtius, Vorna
Vanhoissa almanakoissa huhtikuun 14. päivän kohdalla on esiintynyt myös lisämerkintä suvipäivä, koska vuosi on aikoinaan jaettu kahtia siten, että suvipuoliskon on katsottu alkavan 14. huhtikuuta. Vastaavasti lokakuun 14. päivän kohdalla on ollut merkintä talvipäivä.
Tapahtumia

69 – Reinin joukkojen komentaja Vitellius voitti Rooman keisari Othon joukot Bedriacumin taistelussa ja nousi valtaistuimelle.
1471 – Barnetin taistelu: Edvard IV löi Warwickin jaarli Richard Nevillen joukot ja surmasi hänet
1865 – Abraham Lincolnin murha: John Wilkes Booth ampui Yhdysvaltain presidenttiä Abraham Lincolnia päähän Ford-teatterissa Washingtonissa. Lincoln vaipui koomaan ja kuoli seuraavana päivänä.
1894 – Thomas Alva Edison esitteli elävän kuvan katsomiseen tarkoitettua keksintöään, kinetoskooppia yleisölle.
1900 – Pariisin maailmannäyttely avattiin.
1912 – RMS Titanic törmäsi jäävuoreen Pohjois-Atlantilla ja upposi seuraavana päivänä.
1926 – Helsingin yliopiston Akateemisen Orkesterin tilalle perustetaan ylioppilaiden itse hallinnoima Ylioppilaskunnan Soittajat.
1927 – Volvon ensimmäinen automalli Volvo ÖV4 esiteltiin Göteborgissa.
1931 – Suomen ensimmäinen siviilipalveluslaki astui voimaan. Laki sai nimen ”Lex Pekurinen”.
1931 – Espanjan parlamentti julisti Espanjan toisen tasavallan ja kuningas Alfonso XIII poistui maasta.
1938 – Boris Jartšev otti yhteyttä Cajanderin hallitukseen ja vaati takeita, että Suomi vastustaisi saksalaisten pääsyä maahan.
1945 – Toinen maailmansota: Wienin offensiivi päättyi ja puna-armeija valtasi kaupungin.
1968 – Oscar-palkintogaalassa Katharine Hepburn ja Barbra Streisand saivat yhtä monta ääntä ja jakoivat parhaan naisnäyttelijän Oscarin. Hepburnista tuli samalla ainoa näyttelijä, joka oli saanut kolme parhaan naisnäyttelijän Oscaria.
2000 – Metallican rumpali Lars Ulrich nosti oikeusjutun vertaisverkko Napsteria vastaan.
2003 – Ihmisen geeniperimää kartoittava Human Genome Project saatiin onnistuneesti päätökseen. 99 % ihmisen genomista oli kartoitettu 99,99 %:n tarkkuudella.
2009 – JYP voitti seurahistoriansa ensimmäisen Suomen-mestaruuden jääkiekon SM-liigassa.
2011 – Tampere United suljettiin Palloliiton kurinpitoelimen päätöksellä kaikista Palloliiton kilpailuista kaudella 2011 mukaan lukien Veikkausliiga, Liigacup ja Suomen Cup. Päätöksen syynä oli seuran yhteistyö vedonlyöntihuijauksista epäillyn singaporelaisen yrityksen kanssa.
2014 – Chibokin lapsikaappaus: Boko Haram kaappasi arviolta 276 koulutyttöä Nigerian Chibokissa.
2016 – Kauppakeskus Valkea avattiin Oulussa.
2022 – Venäläinen ohjusristeilijä Moskva upposi Ukrainan tekemässä hyökkäyksessä.
2022 – Perkkaan kappeli tuhoutui tulipalossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 14. huhtikuuta Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Alabaman osavaltionyliopisto

| Alabaman osavaltionyliopisto |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1867
Tyyppi:  julkinen
Rehtori:  Quinton T. Ross Jr.
Opiskelijoita:  5 475 (yhteensä)
Sijainti:  Montgomery, Alabama  Yhdysvallat
Kampus:  172 eekkeriä, 70 hehtaaria
Sivusto:  www.alasu.edu
Alabaman osavaltionyliopisto (engl. Alabama State University) on julkinen yliopisto Yhdysvaltain Alabamassa. Sen kampus sijaitsee Alabaman pääkaupungissa Montgomeryssä. Alabaman osavaltionyliopisto on historiallisesti ollut etenkin afroamerikkalaisille tarkoitettu oppilaitos. Se perustettiin vuonna 1867 nimellä  Lincoln Normal School of Marion. Yliopiston aseman se sai vuonna 1969.
Rehtorit

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alabaman osavaltionyliopiston rehtoreina (ei sisällä väliaikaisrehtoreita):
| --- | --- |
 1874–1878: George N. Card  1878–1915: William Burns Paterson  1915–1920: John William Beverly  1924–1925: George Washington Trenholm  1925–1961: Harper Councill Trenholm  1962–1981: Levi Watkins Sr.  1981–1983: Robert L. Randolph  1983–1991: Leon Howard :  1991–1994: Clifford C. Baker  1994–2000: William Hamilton Harris  2001–2008: Joe A. Lee  2008–2012: William Hamilton Harris  2012: Joseph H. Silver Sr.  2014–2016: Gwendolyn Boyd  2017– : Quinton T. Ross Jr.
Tiedekunnat ja laitokset

Yliopistolla on 8 tiedekuntaa ja laitosta, jotka ovat:
College of Business Administration
College of Education
College of Health Sciences
College of Liberal Arts & Social Sciences
College of Science, Mathematics & Technology
College of Visual & Performing Arts
Division of Aerospace Studies
Continuing Education
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alabaman osavaltionyliopisto Wikimedia Commonsissa
Wlamir Marques

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marques vuonna 2009. |  Marques vuonna 2009. |  Marques vuonna 2009. |  |
Maa:   Brasilia
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 |  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chile 1959 |  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1963 |  |  |
|  Hopeaa | Brasilia 1954 |  |  |
|  Hopeaa | Jugoslavia 1970 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 |  |  |
|  Pronssia | México 1955 |  |  |
|  Pronssia | Chicago 1959 |  |  |
Wlamir Marques (s. 16. heinäkuuta 1937 São Vicente) on brasilialainen kilpauransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän on maansa historian menestyneimipä koripalloilijoita.
Marques osallistui koripalloilijanurallaan Brasilian miesten maajoukkueessa neljiin kesäolympialaisiin: Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 Brasilia voitti pronssia, Méxicossa 1968 maa oli neljäs ja Melbournessa 1956 kuudes. Marques voitti Brasilian maajoukkuepelaajana myös maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja Brasilian kotikisoissa 1963, missä hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi, kaksi MM-hopeaa ja kolme mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista. Marques toimi myös koripallovalmentajana.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Miesten koripallon MM-kilpailujen arvokkaimmat pelaajat
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1959
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Boccardo |
7 Senra |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Nóbrega |
13 Fonseca |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1963
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Paulista |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Menon |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Blatskauskas |
15 Braun |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Wiljami Myllylä

| Wiljami Myllylä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 2001 (ikä 23) Haapajärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bill, Vilu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Nokian Pyry
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Pyry (Suomi-sarja) Hermes (Mestis) HIFK (SML)
Wiljami Mikanpoika Myllylä (s. 9. huhtikuuta 2001 Haapajärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonan joukkueessa KOOVEE. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Myllylä laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Myllylä on Kokkolan Hermeksen kasvatti. C2-juniori-ikäisenä hän lähti JYPiin kaudeksi 2015–2016. Myllylä oli C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa paras syöttäjä 20 syöttöpisteellään. Seuraavaksi kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Vaasan Sportiin, jossa Myllylä pelasi C- ja B-nuorissa. Hän palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa Hermekseen ja siirtyi seuran A-nuorten Mestisjoukkueeseen.
Heinäkuussa 2017 Myllylä teki Hermeksen kanssa vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen. Hän pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina Myllylä toimi. Hän teki A-nuorten Mestiksen runkosarjassa 36 ottelussa tehot 42+26=68, joilla Myllylä voitti koko sarjan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Ketterän Jesse Viskari. Mestiksessä vain 16-vuotias Myllylä pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 sekä kolme karsintasarjan ottelua ilman tehopisteitä.
Toukokuussa 2018 Myllylä teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Helsingin IFK:n kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 vielä kokonaan seuran A-nuorissa. Myllylä oli tehoilla 20+20=40 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Axel Rindellin jälkeen. Myös kauden 2019–2020 Myllylä aloitti HIFK:n A-nuorissa, joiden paras maalintekijä hän oli 22 osumallaan. Myllylä pelasi HIFK:n SM-liigajoukkueessa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 13. joulukuuta 2019 vieraissa Porin Ässiä vastaan, kun hänelle avautui paikka joukkueen kokoonpanosta loukkaantumisten ja maajoukkue-edustusten myötä. Myllylä merkittiin HIFK:n nelosketjun oikeaan laitaan Juho Keräsen ja Rasmus Heljangon viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.38 minuuttia. Myllylä pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Hermeksen Mestis-joukkueessa; kaksi ottelua sekä joulukuussa 2019 että helmikuussa 2020.
Elokuussa 2020 HIFK lainasi Myllylän alustavasti lokakuun alkuun asti ulottuvalla sopimuksella Hermekseen. Hän pelasi siellä vain yhden ottelun, kunnes Myllylä palasi omasta halustaan HIFK:n organisaatioon. Hän ei pelannut kauden aikana kuitenkaan otteluakaan SM-liigassa. Myllylä siirtyi kaudeksi 2021–2022 Rauman Lukon U20-joukkueeseen. Marraskuussa 2021 hän kuitenkin kertoi omalla Instagram-tilillään kärsineensä reilu kaksi vuotta alkoholismista ja laittavansa jääkiekkouransa tauolle toistaiseksi ongelmansa hoitamiseksi. Joulukuussa Myllylä palasi kasvattajaseuransa Kokkolan Hermeksen U20-joukkueeseen. Kauden edetessä hän nousi kuitenkin jälleen seuran Mestis-joukkueeseen, jossa Myllylä pelasi 19 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Toukokuussa 2022 hän teki Hermeksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kesken kauden 2022–2023, helmikuussa 2023 Myllylä jätti Hermeksen ja hän siirtyi loppukaudeksi Suomi-sarjassa pelanneeseen Lapuan Virkiään.
Kaudeksi 2023–2024 Myllylä siirtyi Suomi-sarjan Nokian Pyryyn.
Ura > Maajoukkueura

Myllylä pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 28 poikien maaottelua.
Muuta

Myllylän isä on edesmennyt maastohiihdon olympiavoittaja (Nagano 1998) ja nelinkertainen maailmanmestari Mika Myllylä. Wiljamin isoveli Benjami on pelannut jääkiekkoa hyökkääjänä alemmissa sarjoissa ja isosisko Olivia on malli. Sisarusten äiti Suvi Paavola on nykyään naimisissa hänen poikiaankin valmentaneen Petri Vehmasen kanssa.
Wiljami Myllylä harrasti lapsena myös jalkapalloa maalivahtina Gamlakarleby BK:ssa sekä hiihtoa omien sanojensa mukaan noin 10-vuotiaaksi asti.
Huhtikuussa 2021 Myllylä teki lyhyen cameoroolin SM-liigapelaajan ominaisuudessa Rantabaari -televisiosarjan 3. tuotantokauden jaksossa 122.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten kolmiloikka

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 > Ratalajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | miehet |   | naiset |
| 200 m |  | miehet |  | naiset |
| 400 m |  | miehet |  |  |
| 800 m |  | miehet |  |  |
| 1 500 m |  | miehet |  |  |
| 5 000 m |  | miehet |  |  |
| 10 000 m |  | miehet |  |  |
| 80 m aidat |  |  |  | naiset |
| 110 m aidat |  | miehet |  |  |
| 400 m aidat |  | miehet |  |  |
| 3000 m esteet |  | miehet |  |  |
| 4 x 100 m viesti |  | miehet |  | naiset |
| 4 x 400 m viesti |  | miehet |  |  |
Maraton ja kävelyt
| Maraton |  | miehet |  |  |
| 10 km kävely |  | miehet |  |  |
| 50 km kävely |  | miehet |  |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Kolmiloikka |  | miehet |  |  |
| Korkeushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Seiväshyppy |  | miehet |  |  |
| Kuulantyöntö |  | miehet |  | naiset |
| Kiekonheitto |  | miehet |  | naiset |
| Keihäänheitto |  | miehet |  | naiset |
| Moukarinheitto |  | miehet |  |  |
Ottelut
| Kymmenottelu |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen miesten kolmiloikkaan osallistui 35 urheilijaa edustaen 23 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 23. heinäkuuta. Brasilian da Silva voitti olympiakultaa ME-tuloksella 16,22 ja hyppäsi kaikkiaan neljä kertaa yli 16 metrin rajan ensimmäisenkin hypyn kannettua 15,95. Pisimmän hypyn yksittäisten loikkien pituudet olivat 6,02, 4,22 ja 5,98. Yleisön vaatimuksesta da Silva lähti stadionilla kunniakierrokselle, mikä ei tuohon aikaan ollut tavallista kenttälajien urheilijoille.
Karsinta

Karsintaraja oli 14,55.
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Adhemar Ferreira da Silva |  Brasilia | 15,95 | 16,12 | 15,54 | 16,09 | 16,22 | 16,05 | 16,22 |
| 2 | Leonid Štšerbakov |  Neuvostoliitto | 15,07 | 15,26 | 15,18 | 15,98 | 15,84 | X | 15,98 |
| 3 | Arnoldo Devonish |  Venezuela | 15,04 | 15,52 | - | - | - | - | 15,52 |
| 4 | Walt Ashbaugh |  Yhdysvallat | 15,05 | 15,39 | 14,56 | 14,50 | 15,38 | X | 15,39 |
| 5 | Rune Nilsen |  Norja | 15,13 | 14,21 | X | 14,70 | X | X | 15,13 |
| 6 | Yoshio Iimuro |  Japani | 14,99 | X | X | X | 14,66 | 13,70 | 14,99 |
| 7 | Geraldo de Oliveira |  Brasilia | X | 14,95 | 12,66 |  |  |  | 14,95 |
| 8 | Roger Norman |  Ruotsi | 14,89 | X | 14,39 |  |  |  | 14,89 |
| 9 | Reino Hiltunen |  Suomi | 14,85 | X | 14,40 |  |  |  | 14,85 |
| 10 | Zygfryd Weinberg |  Puola | 14,76 | X | X |  |  |  | 14,76 |
| 11 | James Gerhardt |  Yhdysvallat | 14,69 | 14,28 | 14,06 |  |  |  | 14,69 |
| 12 | Rui Ramos |  Portugali | 14,69 | 13,81 | 12,15 |  |  |  | 14,69 |
| 13 | Preben Larsen |  Tanska | 14,62 | X | 14,19 |  |  |  | 14,62 |
| 14 | Tadashi Yamamoto |  Japani | X | X | 14,57 |  |  |  | 14,57 |
| 15 | Arne Åhman |  Ruotsi | X | X | 14,05 |  |  |  | 14,05 |
Yūgo Tatsuta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yūgo Tatsuta
Syntymäaika: 21. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Shimizu S-Pulse
Pelinumero: 2
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2017– | Shimizu S-Pulse | 25 (1) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yūgo Tatsuta (jap. 立田 悠悟, Tatsuta Yūgo; s. 21. kesäkuuta 1998 Shizuoka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tatsuta debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.