stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kambodža
Maantiede > Ilmasto

Kambodžan ilmasto on trooppinen ja lämpötila pysyy ympäri vuoden noin 20–30 celsiusasteessa. Ilmastoa hallitsevat kaksi monsuunia. Lounaasta tulevat monsuunit tuovat maahan kosteaa ilmaa Thaimaanlahdelta ja Intian valtamereltä toukokuusta lokakuuhun. Eniten Kambodžassa sataa syys-lokakuussa; maan keskiosan tasangolla sataa lounaismonsuunin aikana yhteensä lähes 1,8 metriä. Koillinen monsuuni puhaltaa kuivalla kaudella, joka kestää marraskuusta maaliskuuhun. Kuivin kausi on tammi-helmikuussa. Huhtikuu on kuumin kuukausi, ja sen aika saadaan vain vähän sateita. Kuuman ja kostean mutta sateettoman vuodenajan vaihtumista monsuuniin juhlitaankin muun muassa khmerien uudenvuoden muodossa.
Historia > Esi- ja varhaishistoria

Nykyisen tutkimuksen valossa tiedetään, että Kambodžan alueella on ollut metsästäjä-keräilijöitä Hoabinhian-kaudella noin 6 000 vuotta eaa. Aiemmasta asutuksesta ei ole varmoja todisteita. Kambodžan neoliittisesta ja pronssikaudesta tiedetään hyvin vähän, sillä arkeologisia kohteita on vähän, ja niitäkään ei ole tutkittu kovin paljoa.
Kambodžan varhaishistoria sijoittuu noin vuosien 200 eaa. ja 500 jaa. välille. Tänä aikana alueella alkoi esiintyä kiinteää asutusta ja yhteiskuntarakenteiden muodostumista, jotka johtivat ensimmäisten valtakuntien syntyyn.
Historia > Hindulais-buddhalaiset kuningaskunnat: Funan, Chenla ja khmerien valtakunta

Kambodžan ja samalla koko Kaakkois-Aasian ensimmäiset merkittävät korkeakulttuurit syntyivät ajanlaskun alussa. Vanhin tunnettu kuningaskunta on Funan, joka perustettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja jonka valtakausi kesti 600-luvulle asti. Funan alkoi intialaistua 300-luvulla, ja sen kukoistuskautena pidetään 400-lukua. 500-luvulta alkaen valtakunta alkoi hajota sisäisiin ristiriitoihin ja sisällissotiin. 600-luvulla Funan ajautui Chenlan vasallivaltioksi.
Chenla, khmerien ensimmäinen kuningaskunta, oli alun perin ollut Funanin vasallivaltio mutta itsenäistyi 500-luvulla. Funanin valloittamisen myötä intialaisvaikutteet siirtyivät Chenlaan. Chenlan valtakautta ei kestänyt kauan, sillä jo 600-luvun lopulla valtakunta jakaantui ensin kahtia ja 700-luvulla lukuisiin pieniin kuningaskuntiin. Chenlan kadottua alueelle syntyi khmerien valtakunta 800-luvun alussa.
Jayavarman II (hallitsi n. 770–834) perusti Khmerien valtakunnan 802. Angkorin alueen ensimmäinen pääkaupunki perustettiin 800-luvun lopulla ja sitä seurasi joukko muita pääkaupunkeja samalla alueella. Angkor olikin maailman suurin kaupunki esiteollisella ajalla: sen pinta-ala oli 3 000 km² ja asukasluku 700 000-1 900 000. Khmerien valtakunnan vauraus perustui työvoimaan ja ainoa tapa lisätä sitä oli valloittaa uusia alueita. 800-luvun loppuun mennessä valtakunta oli jo laajentunut nykyistä Kambodžaa suuremmalle alueelle ja Angkorin suuruuden ajan päättyessä n. 1150 se hallitsi suurinta osaa Kaakkois-Aasian mannerta. 1177 Champa valloitti Angkorin, mutta Jayavarman VII:n (hallitsi 1181–1218) onnistui vallata valtakunta takaisin ja laajentaa sitä entisestäänkin.
Ayutthayan kuningaskunta valloitti Angkorin 1431. Khmerit saivat kuitenkin ajettua valloittajat pois, mutta siirsivät koko kaupungin ja sen miljoonaväestön nykyisen Phnom Penhin alueelle.
Historia > Vasallivaltio ja siirtomaa-aika

Angkorin valloituksen jälkeen 1431 Kambodžasta muodostui puskurivaltio Thaimaan ja Vietnamin väliin. Thaimaa ja Vietnam sekaantuivat aktiivisesti maan politiikkaan ja nimittivät muun muassa Kambodžan kuninkaat, joista monet kruunattiin Bangkokissa. Ayutthayan tuho 1767 heikensi thaitten vaikutusta väliaikaisesti. Thait toipuivat nopeasti, ja 1794 he ottivat haltuunsa Băt Dâmbângin ja Siĕm Réabin maakunnat. Nimellisesti Kambodža oli edelleen itsenäinen, mutta käytännössä siitä oli tullut Thaimaan vasallivaltio. Thaimaalaiset yrittivät valloittaa Kambodžan 1831, mutta vietnamilaiset estivät sen ja valloittivat maan. Vietnamin 1835 aloittama Kambodžan vietnamilaistaminen johti 1841 avoimeen sotaan, jossa Thaimaan kuningas Jessadabodindra auttoi Kambodžaa. Vuoden 1846 rauhansopimuksen mukaan Kambodža joutui kuitenkin virallisesti sekä Thaimaan että Vietnamin alaisuuteen.
Ranska oli 1847 saanut haltuunsa Vietnamin kolme eteläisintä maakuntaa, joista käytetään nimitystä Kotšinkiina. Ranska vaati 1863 Kambodžaa maksamaan veroa Kotšinkiinalle, ja sen onnistui suostutella Kambodža allekirjoittamaan protektoraattisopimus Ranskan kanssa. Seuraavana vuonna Kambodža solmi protektoraattisopimuksen myös Thaimaan kanssa. Se suututti ranskalaiset ja jo samana vuonna Ranska valloitti Kambodžan. Thaimaa luopui vaatimuksistaan Kambodžan suhteen 1867. 1887 Kambodža liitettiin Ranskan Indokiinaan.
Kambodžan siirtomaapäällikkö oli résident supérieur, ja maakunnissa hallitsivat paikalliset kuvernöörit. Vuonna 1897 maan kuvernööri valitti esimiehilleen Pariisissa, että Kambodžan kuningas Norodom I ei enää ollut kykenevä hallitsemaan maata, ja sai oikeuden ottaa kuninkaan roolin verojen määräämisessä sekä kuninkaallisten virkamiesten ja seuraavan kuninkaan nimittämisessä. Norodomille ja hänen seuraajillensa jäi keulakuvan rooli, myös buddhalaisessa uskonnossa. Siirtomaa-aikana ranskalaiset saivat korkeimmat virat, ja alempiin virkoihin palkattiin mieluiten vietnamilaisia.
Historia > Itsenäistyminen

Toisen maailmansodan aikana japanilaiset miehittivät Kambodžan 1941, ja 9. maaliskuuta 1945 Japani julisti Kambodžan itsenäiseksi. Japanin antauduttua ranskalaiset palasivat ja yrittivät palauttaa siirtomaavallan, mutta epäonnistuivat siinä. Kambodžasta tuli sen sijaan autonominen valtio Ranskan Indokiinan liittovaltiossa. Vuoden 1949 sopimukseen mukaan Ranskan hallintaan jäivät armeija, poliisi, oikeuslaitos, valuutta ja ulkomaankauppa.
Ranskan ja Japanin vastaiset ryhmittymät muodostivat 1945 järjestön nimeltä Khmer Issarak (”Itsenäinen Khmer”). Vuoden 1947 yleisen armahduksen jälkeen osa Khmer Issarakin jäsenistä siirtyi olemassa oleviin puolueisiin, mutta osa jatkoi taistelua Ranskan siirtomaaherruutta vastaan yhdessä Việt Minhin kanssa. Levottomuudet maassa alkoivat uudelleen 1951, jolloin myös buddhalaiset munkit toimivat aktiivisesti hallitusta vastaan. Kuningas Norodom Sihanouk aloitti Kambodžan itsenäisyyskampanjan 1953 ja julisti lopulta Kambodžan itsenäiseksi kesällä 1953. Indokiinan sodan takia Ranska joutui tunnustamaan Kambodžan itsenäisyyden marraskuussa 1953 ja itsenäisyys vahvistettiin Geneven rauhankonferenssissa 1954. Kuningas Norodom Sihanouk luopui kruunusta isänsä hyväksi 1955 ja ryhtyi johtamaan maata pääministerinä. Vuosina 1955-1970 Sihanouk oli Kambodžan tosiasiallinen hallitsija joko pääministerinä tai valtion päämiehenä.
1960-luvulla Sihanouk kertoi pyrkivänsä täydelliseen puolueettomuus- ja sitoutumattomuuspolitiikkaan. Suhteet Yhdysvaltoihin viilenivät varsinkin sen jälkeen kun Sihanouk solmi kauppasopimukset Neuvostoliiton ja Kiinan kanssa. Sihanouk katkaisi kaikki suhteet Yhdysvaltoihin 1965, kun Yhdysvaltojen ilmasota Vietnamin sodassa laajeni Kambodžan alueelle. Oikeiston voitettua Yhdysvaltojen tuella vaalit vuonna 1966 hallitus ryhtyi puhdistamaan maata vasemmistolaisista. Vasemmistolaiset pakenivat maaseudulle ja aloittivat 1967–1968 useita kapinoita, jotka hallitus kuitenkin kukisti verisesti. Kapinalliset alkoivat järjestäytyä kommunistiseksi sissiliikkeeksi, jonka nimeksi tuli punaiset khmerit.
Historia > Sisällissota ja Vietnamin sota

Kenraali Lon Nol suoritti Yhdysvaltojen tuella sotilasvallankaappauksen keväällä 1970. FNL:n sissit hyökkäilivät etelävietnamilaisten kimppuun Kambodžasta käsin, joten Yhdysvaltojen ilmavoimat jatkoivat Kambodžan pommitusta sotilasvallankaappauksen jälkeen aina elokuuhun 1973 asti. Yhdysvallat pudotti Kambodžaan kaiken kaikkiaan 2 756 941 tonnia pommeja. Liittoutuneet käyttivät koko toisen maailmansodan aikana noin 2 miljoonaa tonnia pommeja, Hiroshiman ja Nagasakin atomipommit mukaan luettuina. Nykyään pommituksissa arvioidaan kuolleen noin 250 000 kambodžalaista.
Vallankaappauksen jälkeen Sihanouk johti nimellisesti Kambodžan kansallista yhtenäisyysrintamaa (FUNK) ja Kamputsean kansallisen liiton kuninkaallista hallitusta (GRUNK) Pekingistä käsin. Kummankin vahvin ryhmittymä olivat kuitenkin punaiset khmerit, jotka lopulta hallitsivat käytännössä koko maaseutua.
Kun Yhdysvallat lähti Vietnamista ja FNL Kambodžasta, punaiset khmerit jatkoivat taistelua ja syrjäyttivät Lon Nolin hallinnon. Kambodžan kommunistinen puolue valloitti Phnom Penhin 17. huhtikuuta 1975, ja Lon Nol pakeni Yhdysvaltoihin. Norodom Sihanouk palasi valtaan, mutta joutui pian radikaalien kommunistien syrjäyttämäksi. Jäljellä oleva hallitus hajotettiin nopeasti ja Sihanouk menetti virallisesti asemansa valtion päämiehenä. Kambodžasta tuli kommunistinen tasavalta ja Khieu Samphanista ensimmäinen presidentti.
Historia > Rauhan aika

Rauhansopimus eri osapuolten (Vietnamin, Kamputsean kansantasavallan hallituksen, punaisten khmerien sekä tasavaltalaisen KPNLF:n ja monarkistisen ANS:n) välillä syntyi parin vuoden neuvottelujen jälkeen 1991. Vietnamin joukot vetäytyivät ja sissiliikkeiden johtajat pääsivät palaamaan Kambodžaan. YK:n operaatio UNAMIC perustettiin auttamaan miinanraivauksessa ja tukemaan noin 370 000 pakolaisen paluuta Thaimaasta.
Yhdistyneiden kansakuntien tukemat vuonna 1993 järjestetyt vaalit auttoivat palauttamaan järjestystä. Maa palautettiin monarkiaksi ja Norodom Sihanoukista tuli elokuussa 1993 jälleen kuningas, nyt ilman poliittista valtaa. Hän jätti kruunun vuonna 2004 Norodom Sihamonille.
Vuoden 1993 tasaisten vaalien jälkeen kanssapääministereiksi nimitettiin Kambodžan kansanpuolueen Hun Sen ja monarkistisen Funcinpec-puolueen prinssi Norodom Ranariddh, Norodom Sihanoukin vanhin poika. Hun Sen järjesti verisen vallankaappauksen 7. heinäkuuta 1997, joka syöksi Ranariddhin vallasta. Vuoden 1998 vaalien jälkeen Hun Sen jatkoi ainoana pääministerinä ja Norodom Ranariddh parlamentin puhemiehenä. Kambodžan kansanpuolue voitti myös vuoden 2003 vaalit mutta ei taaskaan saanut yksinkertaista enemmistöä.
Vuonna 2006 Funinpec erotti prinssi Norodom Ranariddhin johdostaan. Maaliskuussa 2007 Norodom Ranariddh tuomittiin poissaolevana vankilaan varojen väärinkäytöstä. Punakhmerien johtajia tuomitsemaan perustettu tuomioistuin käynnistyi hitaasti vuodesta 2005 alkaen. Yksi liikkeen kärkihahmoista, Ta Mok kuoli vuonna 2006 ennen kuulustelujen alkua, mutta muun muassa Nuon Chea joutui oikeuteen 2007 ja Kang Kek Ieu tuomittiin 35 vuodeksi vankilaan vuonna 2010.
2010-luvulla maan tekstiiliteollisuuden työntekijät järjestivät mielenosoituksia, joissa he vaativat muun muassa palkankorotuksia. Mielenosoitukset kärjistyivät niin että tammikuussa 2014 ne kiellettiin, mikä johti väkivaltaisiin yhteenottoihin työläisten ja poliisin välillä.
Vaikka Kambodžan kehitys monilla mittareilla on ollut positiivista, demokratian suhteen kehitys on mennyt huonompaan suuntaan. Pääministeri Hun Sen hallitsee maata yhä autoritaarisemmin ja diktatuurisemmin. Vuoden 2013 vaalit antoivat vielä toivoa demokraattisesta kehityksestä, kun ilmeisestä vilpistä huolimatta oppositio pääsi lähes tasoihin hallitsevan kansanpuolueen CPP:n kanssa. Kehitysapurahojen varmistamiseksi toteutetusta pohjimmiltaan näennäisestä demokratiasta on alettu luopua. Vuonna 2017 tärkeimmän oppositiopuolueen CNRP.n toiminta kiellettiin ja sen johtaja pidätettiin. Lukuisia journalisteja ja ihmisoikeusaktivisteja on pidätetty tai karkotettu maasta, itsenäisiä radiokanavia ja vapaata lehdistöä on rajoitettu. Brittilehti The Guardian luonnehti Hun Senia "täysivaltaiseksi diktaattoriksi".
Politiikka > Valtiomuoto ja hallinto

Kambodža on perustuslaillinen monarkia, jota johtaa pääministeri. Valtionpäämies on kuningas, mutta hän puuttuu harvoin suoraan politiikkaan. Nykyinen kuningas on Norodom Sihamoni, joka nousi valtaistuimelle vuonna 2004, kun hänen isänsä Norodom Sihanouk jäi eläkkeelle. Käytännössä kuninkaalla ei ole mitään todellista poliittista valtaa.
Maan lakiasäätävät elimet ovat 58-jäseninen senaatti ja 123-jäseninen alahuone. Senaatin jäsenistä kuningas nimittää kaksi, alahuone valitsee kaksi ja 57 valitaan kunnallisvaltuustojen ja parlamentaarikkojen äänestyksen perusteella. Alahuone valitaan yleisin vaalein viiden vuoden välein. Perustuslaki takaa monipuoluejärjestelmän, mutta käytännössä suurin osa puolueista on pieniä eikä niillä ole juurikaan valtaa. Alahuoneen vaalien jälkeen alahuone ehdottaa suurimman ryhmän tai koalition puheenjohtajaa pääministeriksi, ja kuningas vahvistaa valinnan. Pääministeri ehdottaa muita ministereitä ja kuningas nimittää heidät. Vuoden 2013 vaalien jälkeen pääministeri on Hun Sen
Kambodža on näennäisesti monipuoluejärjestelmä, sillä pääministeri Hun Senin johtama Kambodžan kansanpuolue CPP on 2010-luvulla noussut de facto yksinvaltaiseen asemaan. Puolue voitti vuoden 2018 vaaleissa kaikki parlamentin 125 paikkaa. Vaaleissa ei ollut lainkaan pääoppositiopuolueen Kambodžan kansallisen pelastuksen puolueen ehdokkaita, sillä puolue oli kielletty edellisenä vuonna ja sen johtaja oli vankilassa odottamassa tuomiota maanpetoksesta. Vaaleissa oli hallitsevan puolueen lisäksi ehdokkaita tuntemattomista pienpuolueista. Länsimaat, oppositio ja ihmisoikeusjärjestöt pitivät vaaleja epäuskottavina ja vilpillisinä.
Suurin osa vallasta on keskittynyt Hun Senin käsiin, ja vain hänen lähipiirinsä edustajilla on jonkinlaista merkitystä valtionpolitiikassa. Hän on myös kasvattamassa pojastansa, Hun Manetista jatkajaansa. Hun Senin puolue on keskittynyt erityisesti johtajiensa ja lähiliittolaisten etujen ajamiseen. Se perusti vuonna 2018 pienille puolueille tarkoitetun neuvoa-antavan neuvoston, jonka vaikutus on kuitenkin marginaalinen.
Politiikka > Oikeuslaitos

Oikeuslaitos muodostuu korkeimmasta oikeudesta, alioikeuksista ja erityistuomioistuimesta, joka käsittelee Punaisten khmerien hallinnon aikana tehtyjä vakavia rikoksia. Erillistuomioistuimen toimintaan osallistuu myös ulkomaalaisia tuomareita, ja YK oli mukana sen perustamisessa, mutta ei puutu sen toimintaan.
Kambodžan oikeuslaitoksen on täysin lainsäätäjien ohjailtavissa, joten hallitus on käyttänyt sitä 2010- ja 2020-luvuilla opposition ja toisinajattelijoiden sortamiseen, ja oppositiojohtaja Sam Rainsy on esimerkiksi tuomittu useita kertoja poissaolevana vankeuteen.
Politiikka > Asevoimat

Kambodžan asevoimat muodostuvat maavoimista, ilmavoimista ja laivastosta. Vuoden 2006 lain mukaan 18–30-vuotiaat miehet ovat asevelvollisia, ja heidät on velvoitettu 18 kuukauden varusmiespalvelukseen. Asevoimat kärsivät rahapulasta, jota se on yrittänyt paikata myymällä vartiointipalveluita ja pyytämällä yksityisiä lahjoituksia. Kansainväliset tarkkailijat ja ihmisoikeusryhmät pitävät kehitystä huolestuttavana.
Hallinnollinen jako

Kambodža jaetaan 20 maakuntaan (ខេត្ត – khet) ja neljään maakunnantasoiseen kuntaan (ក្រុង – krong). Maakunnat jaetaan edelleen piirikuntiin (srok), jotka vuorostaan jaetaan kuntiin (khum). Kunnat jaetaan piireihin (khan) ja edelleen kortteleihin (sangkat).
Kunnat on merkitty tähdellä (*).
| Nimi | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (2019) | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- |
| Bântéay Méancheăy | 6 200 | 861 883 | 1 |
| Băt Dâmbâng | 12 200 | 997 169 | 2 |
| Kâmpóng Cham | 9 400 | 899 791 | 3 |
| Kâmpóng Chhnăng | 5 400 | 527 027 | 4 |
| Kâmpóng Spœ | 7 000 | 877 523 | 5 |
| Kâmpóng Thum | 12 900 | 681 549 | 6 |
| Kâmpôt | 4 700 | 593 829 | 7 |
| Kândal | 3 600 | 1 201 581 | 8 |
| Kaôh Kông | 11 000 | 125 902 | 9 |
| Kêb* | 160 | 42 665 | 10 |
| Krâchéh | 11 800 | 374 755 | 11 |
| Môndôl Kiri | 13 600 | 92 213 | 12 |
| Ŏtâr Méancheăy | 6 600 | 276 038 | 13 |
| Pailĭn* | 1 100 | 75 112 | 14 |
| Phnom Penh* (Phnum Pénh) | 375 | 2 281 951 | 15 |
| Sihanoukville* (Preăh Seihânŭ) | 2 500 | 310 072 | 16 |
| Preăh Vihéar | 13 900 | 254 827 | 17 |
| Poŭthĭsăt | 12 500 | 419 952 | 18 |
| Prey Vêng | 4 700 | 1 057 720 | 19 |
| Rôtanak Kiri | 11 700 | 217 453 | 20 |
| Siĕm Réab | 11 400 | 1 014 234 | 21 |
| Stŏeng Trêng | 12 000 | 165 713 | 22 |
| Svay Riĕng | 2 800 | 525 497 | 23 |
| Takêv | 3 500 | 900 914 | 24 |
Talous > Talouskasvu

Kambodžan talous on kasvanut voimakkaasti 1990-luvun alusta lähtien. Maan talouskasvu oli vuosina 1998–2019 keskimäärin 7,7 prosenttia vuodessa, mikä teki maasta yhden maailman nopeimmin kasvavista talouksista. Kambodžan bruttokansantuote oli Kansainvälisen valuuttarahaston tilastojen mukaan vuonna 2022 noin 1 770 Yhdysvaltain dollaria asukasta kohden. Maailmanpankki luokittelee maan talouskasvun ansiosta alemman keskiluokan maaksi ja arvioi maan saavuttuvan vuoteen 2030 mennessä ylemmän keskiluokan.
Talous > Alat

Tekstiiliteollisuus ja turismi ovat talouskasvun tärkeimmät vauhdittajat. Kambodžan teollisuustuotanto oli vielä 1990-luvun puolivälissä hyvin pientä, mutta sen jälkeen monet kehittyneemmät valtiot ovat panostaneet maan vaateteollisuuteen. Kambodžan vienti on voimakkaasti keskittynyt vaatteisiin, joiden osuus koko viennistä oli vuonna 2019 noin 80 prosenttia. Suurin tuontituote oli puolestaan tekstiilit, jotka menivät vaateteollisuuden käyttöön. Tärkeimmät vientimaat olivat Yhdysvallat, Japani, Saksa, Britannia ja Kiina. Tuontitavarasta noin 90 prosenttia tuodaan Aasian maista. Kiinan, Vietnamin ja Thaimaan osuus oli vuonna 2016 yli 50 prosenttia.
Matkailu on maan toiseksi suurin kovan valuutan lähde vaateteollisuuden jälkeen. Vuonna 2019 maassa vieraili 6,6 miljoonaa turistia. Alan kasvu on ollut nopeaa, sillä miljoonan vierailijan raja ylittyi ensimmäisen kerran 2004. Valtaosa maahan saapuvista matkailijoista vierailee Angkorissa tai Phnom Penhissä; myös uudistunut Siĕm Réabin kaupunki on tärkeä kohde. Matkailu on tuonut paljon hyvää Kambodžalle: se on luonut uusia taloudellisia mahdollisuuksia, auttanut maan kulttuurielämää ja lisännyt optimismia, mutta toisaalta Kambodža on myös seksiturismin tärkeä kohdemaa – erityistä huolta on esitetty lapsiprostituoitujen ja prostituutiohon pakotettujen kohtalosta.
Vuonna 2019 maatalous työllisti 32 prosenttia työvoimasta, kun vielä 2011 maatalouden osuus työvoimasta oli 56 prosenttia. Bruttokansantuotteesta maatalouden osuus vuonna 2022 oli 22,8 prosenttia. Maatalouden tärkeimpiin tuotteisiin kuuluvat riisi, kumi, maissi, vihannekset, cashew-pähkinät, tapioka, tupakka ja silkki. Maan vilja-aittoja ovat Kâmpóng Thum, Krâchéh, Môndôl Kiri, Preăh Vihéar ja Rôtanak Kiri.
Kambodžan kaivannaistoiminta on varsin alikehittynyttä, ja pääosa kaivoksista on pienimuotoisia louhoksia, joista saadaan rakennusmateriaaleja. Maassa on kuitenkin myös tuhansia käsityönä tehtäviä kulta- ja jalokivikaivoksia. Maan vesiltä löytyi vuonna 2005 öljyä ja maakaasua, mutta kaupallisen toiminnan aloitusta on siirretty useita kertoja. Vuonna 2020 singaporelainen KrisEnergy pumppasi ensimmäisen erän raakaöljyä. Tuotanto kuitenkin keskeyti pian yrityksen ajauduttua selvitystilaan.
Talous > Rahapolitiikka

Kambodžan valuutta on nimeltään riel. Yleisesti käytetään myös Yhdysvaltain dollareita ja Thaimaan rajalla Thaimaan bahteja. Kambodža on ollut pitkään voimakkaan dollarisoitunut, mutta hallinto on pyrkinyt 2010-luvulta lähtien vahvistamaan rielin asemaa. Kambodžan keskuspankki laski vuoden 2019 ensimmäisen 11 kuukauden aikana liikkeelle 3,4 biljoonaa rieliä. Keskuspankki vaati myös, että vuoden 2019 loppuun mennessä jokaisen pankin lainoista vähintään kymmenes on tehty rieleillä. Muutokset ovat tehonneet, sillä liikkeessä olevien rielien määrä kasvoi vuonna 2019 yli 31 prosentilla. Keskuspankin arvion mukaan vielä vuonna 2021 dollarien osuus oli kuitenkin yli 80 prosenttia, mikä heikentää keskuspankin mahdollisuuksia vaikuttaa rahavarantoon tai korkoprosentteihin.
Talous > Köyhyys ja talouden haasteet

Kambodža on pystynyt 1990-luvun alun jälkeen vähentämään selvästi köyhyyttä, ja tuona aikana miljoona ovat nousseet pois äärimmäisestä köyhyydestä. Onnistumisen taustalla ovat talouskasvu, joka on hyödyttänyt lähes koko väestö, ja julkisten palveluiden leivttäminen myös syrjäisempiin alueisiin. Vuonna 2020 asetetun köyhyysrajan mukaan noin 18 prosenttia kambodžalaisista asui edelleen köyhyydessä. Osuus on pienimmillään Phnom Penhissä (4,2 prosenttia), mutta maaseudulla köyhyien osuus on 22,8 prosenttia. Köyhien määrä laski 2009–2019 noin 1,6 prosentilla vuodessa.
Kambodžan väestöltä puuttuu kunnollinen koulutus etenkin köyhällä maaseudulla, jonka infrastruktuuri on lähes olematon. Pelko poliittisesta epätasapainoisuudesta ja korruptiosta ovat hidastaneet ulkomaisia investointeja. Vuosina 2004–2009 ulkomaiset investoinnit kuitenkin kasvoivat 12-kertaisiksi.
Laajalle levinnyt korruptio on suuri ongelma. Vuonna 2010 maa sijoittui 178 maan joukossa sijalle 154 Transparency Internationalin korruptiolistalla. Korruption vastainen laki valmistui 15 vuoden valmistelun jälkeen. Pääministeri perusti korruptionvastaisen yksikön, mutta sen tehokkuutta epäiltiin yleisesti.
Talous > Energia

Kambodža tuottaa suurimman osan kuluttamastaan sähköstä itse – vuonna 2007 sitä tuotettiin 1,272 miljardia kilowattituntia. Maan sähköistysaste on toistaiseksi kuitenkin Aasian pienimpiä, ja vain 12 prosentilla kotitalouksista on sähköt. Sähkön hinta on maailman korkeimpia, maaseudulla jopa 0,90 Yhdysvaltojen dollaria kilowattitunnilta. Monet sähkövoimalat toimivat dieselillä, mutta suunnitelmiin kuuluu joidenkin korvaaminen raskasta polttoöljyä käyttävillä laitoksilla ja halvan sähkön ostaminen Vietnamista ja Thaimaasta. Myös vesivoiman lisärakentaminen on suunnitteilla. Ilman sähköä elävät kotitaloudet tuottavat pääosan energiastaan polttamalla biomassaa: polttopuuta ja puuhiiltä.
Liikenne

Kambodžan liikenneverkostoa on 2010-luvulla kehitetty selvästi, ja varsinkin maaseudulle on rakennettu uusia teitä. Tiet ovat silti monesti usein heikossa kunnossa, ja niiden ylläpito on riittämätöntä. Teiden kunto vaihtelee myös vuodenajan mukaan, ja sadekaudella tieverkoston laatu on erityisen huono. Tulvat aiheuttavat silttikerrostumia sekä huuhtovat teitä. Paikalliset käyttävät liikkumiseen yleensä autoja, moottoripyöriä tai busseja. Polkupyöräriksojen eli cyclojen käyttö on vähentynyt merkittävästi 2000-luvulla.
Kambodžan laaja vesitieverkko on ollut kaupankäynnin kannalta historiallisesti tärkeä ja muodostaa edelleen merkittävän osan maan liikennejärjestelmää. Mekongjoki ja Tonle Sap ovat ympäri vuoden liikennöitävissä, ja yhteensä maassa on noin 1 900 kilometriä vesiteitä. Pääkaupungista Phom Penhistä on säännöllinen yhteys Siĕm Réabiin, josta voi jatkaa Băt Dâmbângiin. Kambodžan tärkein rahtisatama on Sihanoukvillessä.
Siirtomaa-aikana rakennetut rautatiet pääosin tuhottiin punakhmerien aikana. Jäljelle jääneitä on sen jälkeen hitaasti kunnostettu. Phnom Penhin ja Sihanoukvillen välinen matkustajaliikenne avattiin uudestaan 2016. Pohjoinen linja kulkee puolestaan Phnom Penhistä Thaimaan rajalle Paôy Pêtiin.
Kambodžassa on kolme toimivaa lentoasemaa, Phnom Penhin kansainvälinen lentoasema, Siĕm Réabin kansainvälinen lentoasema ja Sihanoukin lentoasema. Merkittävimmät lentoyhtiöt ovat Camboria Airways, Cambodia Angkor Air ja Lanmei Airlines, mutta Kambodžan lentoyhtiöt ovat usein lyhytikäisiä. Vuonna 2017 sekä Phnom Penhin että Siĕm Réabin kautta kulki noin 4,2 miljoonaa matkustajaa.
Liikenne > Tietoliikenne

Kambodžan puhelinlinjoja tuhottiin laajasti punaisten khmerien hallinnon aikana, ja verkon korjaaminen kesti sen jälkeen kauan. Maan kännykkä- ja laajakaistaliittymien määrä on kasvanut 2010-luvulla nopeasti. Vuonna 2022 laajakaistaliittymiä oli 17,9 miljoonaa eli enemmän kuin maassa on asukkaita. Vuodesta 2016 määrä on kasvanut 120 prosentilla.
Vuonna 2022 internetiä käytti 78,8 prosenttia kambodžalaisista, 26,2 prosenttia enemmän kuin edellisenä vuotena. Internetiin pääsyä rajoittaa heikko infrastruktuuri, ja esimerkiksi laajat sähkökatkot vaikeuttavat tietoliikenneyhtiöiden toimintaa. Syrjäisillä maaseutualueilla internetin nopeus saattaa olla hyvin heikko. Maa solmi vuonna 2020 Huawein kanssa sopimuksen 5G-verkon rakentamisesta.