stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Khabur (vuori)

Khabur
| --- | --- |
Sijainti:     Nepal
Vuoristo:  Himalaja
Korkeus merenpinnasta:  6 332 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Khabur on Himalajalla sijaitseva vuori, Kanchenjungasta jakautuvilla harjanteilla. Se sijaitsee Itä-Nepalissa. Vuoren korkeus merenpinnan tasosta on 6 332 metriä.
Aiheesta muualla

Alueen kartta[vanhentunut linkki]
Khaby Lame

Khaby Lame Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2022.
Khabane ”Khaby” Lame on Senegalissa syntynyt italialainen somevaikuttaja, joka julkaisee lyhyitä sketsejä ja reaktiovideoita sosiaalisessa mediassa. Hänen videoillaan ei tavallisesti puhuta, vaan Lame kommunikoi pelkästään eleillään ja ilmeillään. Lame alkoi julkaista komediavideoita koronaviruspandemian alkuaikoina ja on ollut Tiktokin seuratuin henkilö vuodesta 2022. Kesäkuussa 2024 hänellä oli palvelussa 162 miljoonaa seuraajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khaby Lame Wikimedia Commonsissa
Khaby Lamen Tiktok-kanava
Kamtšatkan alue

| Kamtšatkan alue Камча́тская о́бласть |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Alueen sijainti Venäjällä
 Koordinaatit: 53°01′N, 158°39′E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiopiiri:  Kaukoitä
Piiritasoisia kaupunkeja:  4
Piirejä:  11
Perustettu:  20. lokakuuta 1932
Lakkautettu:  1. heinäkuuta 2007
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Petropavlovsk-Kamtšatski
Pinta-ala:  170 800 km²
Väkiluku (2002):  330 919
 – väestötiheys:  1,94 as./km²
 Tilastotiedot ilman Korjakian autonomista piirikuntaa 
Kamtšatkan alue (ven. Камчатская область, Kamtšatskaja oblast) on Venäjän federaation entinen osa (subjekti) Venäjän kaukoidässä Koillis-Aasiassa. Alue käsitti Kamtšatkan niemimaan eteläosan sekä Kuriilien saaret ja Kommodorinsaaret. Alueeseen kuului myös Korjakian autonominen piirikunta, vaikka se federaation hallinnossa olikin tasavertainen Kamtšatkan alueen kanssa.
Kamtšatkan alue rajoittui pohjoisessa Tšukotkaan, idässä Beringinmereen, kaakossa Tyyneen valtamereen, lännessä Ohotanmereen ja Magadanin alueeseen. Varsinainen Kamtšatkan alue (kun Korjakian autonomista piirikuntaa ei lasketa mukaan) rajoittui pohjoisessa Korjakian autonomiseen piirikuntaan, koillisessa Beringinmereen, idässä Tyyneen valtamereen ja lännessä Ohotanmereen.
Maantiede

Kamtšatkan aluetta halkovat tuliperäiset Sredinnyivuoret, joiden korkein huippu on Kljutševskaja sopkan tulivuori (4 750 m). Alueella on kaikkiaan 120 tulivuorta, joista 22 on toimivia. Alueen keskikorkeus on 655 m mpy. Merkittävämmät joet ovat Kamtšatka ja Avatša.
Alueella on ankara ilmasto ja vuoden keskilämpötila on Kamtšatkan niemimaan eteläkärjessä 0 °C.  Vuorien rinteillä on suuria metsiä. Alueen eläimistä mainittakoon muun muassa jääkarhu, peura, hylkeet, soopeli ja vuorilammas.
Historia

Kamtšatkan alue kuului 1926–1953 Kaukaisen idän maakuntaan. Omaksi hallintoalueeksi se erotettiin 1956. Venäjä ja Japani kiistelevät eteläisten Kuriilien omistuksesta. Kamtšatkan alue ja Korjakian autonominen piirikunta yhdistettiin Kamtšatkan aluepiiriksi 1. heinäkuuta 2007. Yhdistyminen hyväksyttiin kansanäänestyksessä 23. lokakuuta 2005.
Väestö

Kamtšatkan alueen asukasluku on laskussa, vuonna 1999 alueen asukasluku oli 396 000, mutta vuonna 2002 se oli laskenut 358 801 (Korjakia mukaan luettuna). Alueen väestötiheys on 0,8 as./km². Suurimmat kaupungit ovat Petropavlovsk-Kamtšatski (199 700 as.) ja Ust-Kamtšatsk.[lähde? ]
Suurin osa väestöstä on nykyisin venäläisiä. Vuonna 2002 väestöstä oli venäläisiä 290 108, ukrainalaisia 20 870 ja alkuperäisväestöön kuuluvia korjakkeja 7 328 (joista Korjakiassa noin 6 700). Lisäksi alueella asuu itelmejä, evenkejä ja ainuja sekä kiinalaisia ja korealaisia.[lähde? ]
Hallinto

Kamtšatkan alue oli yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) vuoteen 2007 asti ja sen pääkaupunki on Petropavlovsk-Kamtšatski (1822–1924 nimenä Petropavlovskij port). Alue jakaantui hallinnollisesti 11 piiriin ja 4 kaupunkiin. Alueeseen kuului myös Korjakian autonominen piirikunta, joka oli kuitenkin myös suoraan yksi Venäjän federaation subjekti.
Talous

Tärkein elinkeino on kalastus. Alueen teollisuus on keskittynyt metsä-, puusepän-, kaivos- ja elintarviketeollisuuteen. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä, rautaa, kultaa ja kuparia. Lisäksi harjoitetaan ravunpyyntiä, nauta- ja siipikarjanhoitoa ja porotaloutta sekä turkistarhausta ja –metsästystä. Alueella on myös öljyesiintymiä. Vähäinen maanviljely tuottaa perunoita, viljaa ja vihanneksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamtšatkan alue Wikimedia Commonsissa
Kanadan Grand Prix 1985

Kanadan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. kesäkuuta 1985 Circuit Gilles Villeneuve -radalla Montrealissa, Kanadassa. Kilpailun voitti Michele Alboreto. Voitto oli hänelle kauden ensimmäinen ja koko F1-uran neljäs.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 70 | 1:46'01.813 | 3 | 9 |
| 2 | 28 |  Stefan Johansson | Ferrari | 70 | + 1.957 | 4 | 6 |
| 3 | 2 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 70 | + 4.341 | 5 | 4 |
| 4 | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | 70 | + 27.821 | 8 | 3 |
| 5 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 70 | + 43.349 | 1 | 2 |
| 6 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Honda | 70 | + 1'17.878 | 16 | 1 |
| 7 | 15 |  Patrick Tambay | Renault | 69 | + 1 krs. | 10 |   |
| 8 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Renault | 69 | + 1 krs. | 19 |   |
| 9 | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 68 | + 2 krs. | 7 |   |
| 10 | 22 |  Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 68 | + 2 krs. | 13 |   |
| 11 | 4 |  Stefan Bellof | Tyrrell-Ford | 68 | + 2 krs. | 23 |   |
| 12 | 3 |  Martin Brundle | Tyrrell-Ford | 68 | + 2 krs. | 24 |   |
| 13 | 17 |  Gerhard Berger | Arrows-BMW | 67 | + 3 krs. | 12 |   |
| 14 | 25 |  Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 67 | + 3 krs. | 15 |   |
| 15 | 8 |  Marc Surer | Brabham-BMW | 67 | + 3 krs. | 20 |   |
| 16 | 12 |  Ayrton Senna | Lotus-Renault | 65 | + 5 krs. | 2 |   |
| 17 | 23 |  Eddie Cheever | Alfa Romeo | 64 | + 6 krs. | 11 |   |
| Kesk. | 29 |  Pierluigi Martini | Minardi-Motori Moderni | 57 | Onnettomuus | 25 |   |
| Kesk. | 1 |  Niki Lauda | McLaren-TAG | 37 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 24 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 35 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 10 |  Philippe Alliot | RAM-Hart | 28 | Onnettomuus | 21 |   |
| Kesk. | 16 |  Derek Warwick | Renault | 25 | Onnettomuus | 6 |   |
| Kesk. | 9 |  Manfred Winkelhock | RAM-Hart | 5 | Onnettomuus | 14 |   |
| Kesk. | 19 |  Teo Fabi | Toleman-Hart | 3 | Turbo | 18 |   |
| Kesk. | 7 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 0 | Voimansiirto | 9 |   |
Muuta

Paalupaikka: Elio de Angelis – 1'24.567
Nopein kierros: Ayrton Senna – 1'27.445 kierroksella 45
Karl Fredrik Sjöblom

Karl Fredrik Sjöblom (10. maaliskuuta 1849 Rauma – 12. syyskuuta 1931) oli suomalainen Raumalla vaikuttanut nahkatehtailija ja kauppaneuvos. Hänen perustamansa Sjöblomin Nahkateollisuus Oy oli 1900-luvun alussa Suomen toiseksi suurin nahkatehdas ja Rauman suurin teollisuuslaitos.
Sjöblom kävi ala-alkeiskoulun Raumalla ja meni sitten työhön isänsä nahkurinverstaaseen. Hän sai nahkurimestarin arvon 1870 ja perusti oman nahkuriliikkeen Raumalle samana vuonna. Vuonna 1875 liikkeen palveluksessa oli 15 työntekijää, vuonna 1880 25 työntekijää ja myöhemmin toiminnan laajentuessa jo satoja työntekijöitä, parhaimmillaan jopa noin 500. Nahan valmistus tapahtui aluksi käsityönä mutta teollinen valmistus alkoi 1880 kun Sjöblom osti Raumalle 1875 perustetun mutta toimintansa lopettaneen nahkatehtaan ja siirsi suurimman osan valmistuksesta sinne. Ostettua tehdasta laajennettiin jo 1881 ja ensimmäinen höyrykone otettiin käyttöön 1882. Aluksi valmistettiin vain pohja- ja päällysnahkaa mutta myöhemmin valmistusohjelmaan tulivat mukaan myös erilaiset nahkatuotteet kuten valjaat, remmit, satulat, rukkaset, jalkineet, laukut, lomapakot ym. Suurin osa tehtaan käyttämistä raakavuodista tuli laivalla Etelä-Amerikasta.
Rauman kanaalin rannalla Vännin alueella sijainnutta Rauman nahkatehdasta laajennettiin useassa vaiheessa. Kun Rauman rata valmistui 1897 rakennettiin rautatien lähelle uusi pohjanahkojen parkitsemis- ja liimatehdas sekä suuret varastomakasiinit. Uudelle tehtaalle johti sivuraide Rauman radalta ja nahkatehtaan alueelle rakennettiin sisäistä liikennettä varten oma kapearaiteinen rautatie yhdistämään uusia ja vanhoja tehdasrakennuksia. Vuonna 1910 tehtaaseen kuului kolme suurta 3–4-kerroksista kivistä tehdasrakennusta, joukko pienempiä yksikerroksisia rakennuksia ja suuri määrä erilaisia makasiineja ja varastoja. Nahaktehtaan konttorina toimineen uusrenessanssitalon suunnitteli 1896 turkulainen rakennusmestari August Helenius. Tehdasalueelle valmistui 1896 Rauman ensimmäinen sähkölaitos ja tehtaan työväkeä varten rakennettiin Pohjolana ja Kotolana tunnetut asuntoalueet. Nahkatehdas muutettiin osakeyhtiöksi 1902. Sjöblomin omistama tehdas meni tehtaan laajentamisessa syntyneiden suurten velkojen vuoksi konkurssiin vuonna 1912 ja sen toimintaa jatkoi sitten Emil Pakkalan omistama Rauman Nahkatehdas Oy.
Sjöblom valittiin vuoden 1899 suureen lähetystöön Rauman edustajana, mutta ei ole varmaa, matkustiko hän lähetystön mukana Pietariin.
Nahan valmistuksessa syntynyt jätevesi aiheutti ongelmia Raumajoen veden saastuessa pahoin. Ongelmaa pahensi se että maankohoamisen takia joki madaltui ja vettä virtasi siinä ajoittain vähän. Jäteveden puhdistus aloitettiin jo 1934 kun Raumalle valmistui biologinen jätevedenpuhdistamio ja nahkatehdas liittyi vesi- ja viemäriverkostoon. 1960-luuvlla suomalainen nahkateollisuus joutui talousvaikeuksiin ja Rauman nahkatehdas teki konkurssin 1968. Entiset tehdasrakennukset purettiin 1970-luvulla. Vänninkadun ja Nortamonkadun kulmassa sijainneen nahkatehtaan konttorirakennuksen Vänninkadun puoleinen osa purettiin 1950-luvun alussa ja loput rakennuksesta 1960-luvun lopussa.
Aiheesta muualla

Rauman Nahkatehdas Oy:n hinnastoja, Kansalliskirjasto digitaaliset aineistot, pienpainatteet
Keltasorakki

| Keltasorakki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit Aizoaceae
Suku::  Sorakit Conophytum
Lajiryhmä::  Biloba-Ryhmä
Laji::  bilobum
Kaksiosainen nimi
 Conophytum bilobum  N.E.Br. 
Katso myös
   Keltasorakki Wikispeciesissä   Keltasorakki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Keltasorakki (Conophytum bilobum) on päivikkikasvien (Aizoaceae) heimoon, sorakkien (Conophytum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on varsin muunteleva laji, jonka eri alueilla esiintyvät muodot luokitellaan toisinaan erillisiksi alalajeiksi. Keltasorakki on sorakkien suvun Biloba-Ryhmän tyyppilaji.
Keltasorakki on tanakkarakenteinen mehikasvi, joka on jakautunut kahdeksi meheväksi liuskaksi. Liuskojen kärjissä on häivähdys punaista tai purppuraa. Liuskoista kasvavat kukat ovat näyttäviä ja niiden väri vaihtelee keltaisesta oranssiin.
Keltasorakkia kasvaa luonnossa laajoilla alueilla Etelä-Afrikan Pohjois-Kapin provinssissa.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Conophytum bilobum (englanniksi)
Kelirikko

Huhtikuista kelirikkoa Lähtevänojantiellä Utajärvellä: vetelä liejukerros peittää tienpinnan.
Kelirikoksi eli rospuutoksi sanotaan päällystämättömien teiden pehmenemistä kulkukelvottomiksi. Sana merkitsee myös aikaa, jona liikkuminen on vaikeaa tai mahdotonta kelirikon takia.
Kelirikon syyt ja vaikutukset

Kelirikon aikana sulamisvesi ei pääse roudan takia imeytymään maahan vaan jää päällystämättömän tien pinnalle. Vedensekainen hiekka muuttuu liejuksi, joka muodostaa jäätyneen routakerroksen päälle vetelän kerroksen. Vesi myös syövyttää helposti isojakin kuoppia tai sulamispuroja ja rikkoo siten tien pintaa. Siltarumpujen kohdalla vaurion mahdollisuus on erityisen suuri, sillä sulava routa vajottaa rumpua ja samalla tienpintaa. Jäätynyt rumpu voi kelirikon aikana myös tulvia tielle.
Saariston kelirikko

Saaristossa kelirikko merkitsee keväistä ajanjaksoa, jolloin sulava jää on jo liian ohutta ja pehmeää kantaakseen ihmisiä tai ajoneuvoja mutta liian kovaa, jotta vesikulkuneuvot kykenisivät kulkemaan jäissä. Kelirikko on perinteisesti merkinnyt saaristossa aikaa, jolloin yhteydet mantereelle ovat olleet kokonaan poikki. Saaristossa kelirikko alkaa yleensä maaliskuun alussa ja kestää jäiden sulamiseen ja meren avautumiseen saakka toukokuulle. Tuona aikana ainoa käyttökelpoinen kulkuneuvo on ilma-aluksia lukuun ottamatta ilmatyynyalus tai moottorirekityyppinen eli avovedessä uiva moottorikelkka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelirikko Wikimedia Commonsissa
Kanadan Grand Prix 1989

Kanadan Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. kesäkuuta 1989 Circuit Gilles-Villeneuvella Kanadassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Thierry Boutsen, jolle voitto oli uran ensimmäinen. Williamsin menestystä täydensi Riccardo Patrese ajamalla toiseksi.
Kahden tunnin aikaraja tuli täyteen samalla kierroksella kuin kilpailun suunniteltu ajomatka.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | 69 | 2:01.24,073 | 6 | 9 |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 69 | + 30,007 | 3 | 6 |
| 3 | 22 |  Andrea de Cesaris | Dallara-Ford | 69 | + 1.36,649 | 9 | 4 |
| 4 | 11 |  Nelson Piquet | Lotus-Judd | 69 | + 1.41,484 | 19 | 3 |
| 5 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Ford | 68 | + 1 krs. | 22 | 2 |
| 6 | 21 |  Alex Caffi | Dallara-Ford | 67 | + 2 krs. | 8 | 1 |
| 7 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 66 | Moottori | 2 |   |
| 8 | 38 |  Christian Danner | Rial-Ford | 66 | + 3 krs. | 23 |   |
| Kesk. | 31 |  Roberto Moreno | Coloni-Ford | 57 | Tasauspyörästö | 26 |   |
| Kesk. | 9 |  Derek Warwick | Arrows-Ford | 40 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 3 |  Jonathan Palmer | Tyrrell-Ford | 35 | Ulosajo | 14 |   |
| Kesk. | 17 |  Nicola Larini | Osella-Ford | 33 | Sähköt | 15 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | March-Judd | 28 | Ulosajo | 21 |   |
| Kesk. | 30 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 26 | Ulosajo | 10 |   |
| DSQ | 36 |  Stefan Johansson | Onyx-Ford | 13 | Hylättiin | 18 |   |
| Kesk. | 24 |  Luis Perez-Sala | Minardi-Ford | 11 | Ulosajo | 24 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | March-Judd | 11 | Sähköt | 17 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 6 | Vaihdelaatikko | 4 |   |
| Kesk. | 40 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford | 6 | Ulosajo | 25 |   |
| Kesk. | 10 |  Eddie Cheever | Arrows-Ford | 3 | Ulosajo | 16 |   |
| Kesk. | 2 |  Alain Prost | McLaren-Honda | 2 | Jousitus | 1 |   |
| DSQ | 27 |  Nigel Mansell | Ferrari | 0 | Hylättiin | 5 |   |
| Kesk. | 8 |  Stefano Modena | Brabham-Judd | 0 | Kolari (Martini) | 7 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 0 | Kolari (Modena) | 11 |   |
| DSQ | 19 |  Alessandro Nannini | Benetton-Ford | 0 | Hylättiin | 13 |   |
| Kesk. | 4 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 0 | Sähköt | 20 |   |
| DNQ | 12 |  Satoru Nakajima | Lotus-Judd |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 29 |  Yannick Dalmas | Larrousse-Lamborghini |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 20 |  Johnny Herbert | Benetton-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 26 |  Olivier Grouillard | Ligier-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Judd |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 37 |  Bertrand Gachot | Onyx-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 33 |  Gregor Foitek | EuroBrun-Judd |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 18 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 34 |  Bernd Schneider | Zakspeed-Yamaha |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 41 |  Joachim Winkelhock | AGS-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 39 |  Volker Weidler | Rial-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 35 |  Aguri Suzuki | Zakspeed-Yamaha |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 32 |  Pierre-Henri Raphanel | Coloni-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Alain Prost – 1.20,973
Nopein kierros: Jonathan Palmer – 1.31,925 (kierroksella 11)
Thierry Boutsenin uran ensimmäinen GP-voitto
Jonathan Palmerin ensimmäinen kilpailun nopein kierros
Dallaran ensimmäinen palkintosija
Tyrrellin 20. nopein kierros
Kimmo Valtanen

Kimmo Valtanen (s. 24. huhtikuuta 1968 Rovaniemi) on Suomen Sony BMG:n toimitusjohtaja vuodesta 2004. Koulutukseltaan Valtanen on ekonomi.
Valtanen oli Idolsin vierailevana tuomarina sarjan kolmannen tuotantokauden kolmannessa finaalissa. Hän tuomaroi myös viidennen tuotantokauden kolmannessa finaalissa. Omaa musiikkitaustaa Valtasella on Supperheads-yhtyeestä, jossa hän oli sanoittaja ja basisti.
Kimmo Suomi

Kimmo Suomi (s. 22. tammikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen liikuntatieteilijä, joka toimii Jyväskylän yliopiston liikuntatieteen professorina. Hän toimi Työväen Urheiluliiton puheenjohtajana vuosina 2016–2019.
Suomi on ollut myös SDP:n edustajana Jyväskylän kaupunginvaltuustossa vuosina 1993–2015. Hän erosi kaikista luottamustehtävistään maaliskuussa 2015, koska kaupungin sosiaalityöntekijä syytti häntä puhelinuhkailusta. Jyväskylän kaupunginvaltuusto myönsi hänelle eron valtuutetun tehtävästä 27.4.2015, ja hänen tilalleen kaupunginvaltuustoon nousi varavaltuutettu Simo Halttunen.
Kalettomanjärvi (Mäntyharju)

| Kalettomanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°13′52″N, 27°01′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Maunolampeen 
Järvinumero:  14.984.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,8 m  
Pituus:  2,1 km  
Leveys:  1,1 km  
Rantaviiva:  8,161 km  
Pinta-ala:  84,647 ha  
Saaria:  1 
 fiKalettomanjärvi 
Kalettomanjärvi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 85 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,3 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 8,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,8 metriä mpy.
Kenji Fukuda

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kenji Fukuda
Syntymäaika: 21. lokakuuta 1977 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Ehime, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2001 2001–2003 2003 2004 2005 2005 2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2010–2012 2013–2016 | Nagoya Grampus Eight FC Tokyo Vegalta Sendai Guaraní Pachuca Juniors Irapuato Castellón Numancia Las Palmas Ionikos Ehime FC Metro Gallery FC | 114 (37) 32 (3) 10 (0) 36 (10) 21 (12) 19 (10) 17 (2) 39 (10) 15 (3) 24 (9) 65 (8) 58 (30) |
Maajoukkue
| 1997 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kenji Fukuda (jap. 福田 健二, Fukuda Kenji; s. 21. lokakuuta 1977 Ehime) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Fukuda kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1997.
Aiheesta muualla

Soccerway
Kauste (kylä)

Kauste on kylä Viron Hiidenmaan kunnassa. Ennen Viron kuntauudistusta 2017 se kuului Hiiun kuntaan. Vuoteen 2013 asti kylä kuului Kõrgessaaren kuntaan.
Kylässä oli vuoden 2019 alussa yhdeksän asukasta.
Käännös suomeksi
Kansainvälinen olympia-akatemia

Kansainvälinen olympia-akatemia (engl. International Olympic Academy, IOA; kreik. Διεθνής Ολυμπιακή Ακαδημία, Diethnós Olympiakí Akadimía, ΔΟΑ) on Kansainvälisen olympiakomitean suojeluksessa ja Kreikan olympiakomitean alaisuudessa toimiva urheiluakatemia. Se ilmoittaa tavoitteekseen muun muassa olympia-aatteen opettamisen, tutkimisen ja edistämisen sekä yhteistoiminnan kansallisten olympia-akatemioiden kanssa.
Akatemia toimii Kreikassa lähellä Archaía Olympían ja Archaía Písan kyliä, vain kilometrin päässä antiikin aikaisten Olympian kisojen kotipaikasta Olympian lehdosta. Akatemian tiloihin kuuluu majoitus- ja opetustiloja, konferenssikeskus, kirjasto, ulkoilma-teatteri sekä urheilupaikkoja.
Akatemia sai alkunsa nykyaikaisten olympialaisten isän Pierre de Coubertinin vierailtua Olympiassa vuonna 1927. Tuolloin esille nousi olympia-aatteeseen liittyvän akateemisen keskuksen perustaminen. Kansainvälinen olympiakomitea teki päätöksen akatemian perustamisesta vuonna 1949. Akatemia aloitti toimintansa pienimuotoisena vuonna 1961. Ensimmäinen kokoontuminen oli tuolloin vasta esiin kaivetulla Olympian stadionilla.
Aiheesta muualla

International Olympic Academy (englanniksi) (ranskaksi) (kreikaksi)
Kari Jussila

Kari Martti Jussila (s. 1. marraskuuta 1943 Laukaa) on suomalainen urkuri.
Jussila opiskeli Sibelius-Akatemiassa, josta sai päästötodistukset kirkkomusiikin osastolta ja yleiseltä osastolta vuonna 1966. Urkuridiplominsa hän suoritti vuonna 1969. Hän suoritti vielä 1970-luvulla jatko-opintoja Guy Bovet'n johdolla Genevessä ja Marie-Claire Alainin johdolla Pariisissa. Hän osallistui myös mestarikursseille Suomessa ja muualla. Jussila aloitti urkujensoiton opettamisen Sibelius-Akatemiassa vuonna 1966 ja pääsi siellä urkumusiikin lehtoriksi vuonna 1983. Hän toimi myöhemmin Sibelius-Akatemiassa myös urkumusiikin vt. professorina (1998–1999) ja professorina (1999–2011). Jussilan johdolla opiskelivat muiden muassa Ville Urponen ja Daniel Zaretski.
Jussila toimi vuosina 1967–1983 Pakilan seurakunnan kanttorina ja vuosina 1977–1980 Organum-seuran puheenjohtajana. Hän on esiintynyt Euroopan maissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa orkesterin kanssa, kamarimuusikkona ja sooloresitalistina. Hän on kantaesittänyt kymmeniä teoksia, levyttänyt ja tehnyt nauhoituksia Ylelle. Hän sai vuonna 1973 ensipalkinnon kansallisissa urkukilpailuissa Helsingissä.