stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giuseppe Tonani

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Giuseppe Tonani |  Giuseppe Tonani |  Giuseppe Tonani |  |
Maa:   Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten painonnosto
|  Kultaa | Pariisi 1924 | raskassarja |  |
Giuseppe Tonani (2. lokakuuta 1890 Milano – 1. lokakuuta 1971 Milano) oli italialainen painonnostaja, köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti painonnostajana kultaa raskaassasarjassa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sijoittui siinä seitsemänneksi vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa.
Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 Tonani kuului köydenvedossa viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Greenled

| Greenled Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2010
Toimitusjohtaja:  Pertti Tahvanainen
Kotipaikka:  Kempele
Tuotteet:  LED-valaistusratkaisut
Liikevaihto:  15 milj. eur (2016)
Henkilöstö:  100 (2017)
Kotisivu:  https://greenled.com/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Greenled Oy on suomalainen valaisimia valmistava ja toimittava yritys.
Greenledin toiminta-alueena on koko Suomi. Valaisimet valmistetaan Kempeleen tehtaalla ja lisäksi yhtiöllä on toimipaikat Vantaalla ja Tampereella. Tytäryhtiöt Greenled GmbH sijaitsee Speyerissa, Saksassa sekä Greenled Ab Trollhättanissa, Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Greenledin kotisivut
Greenled GmbHn kotisivut (saksaksi)
Greenled Abn kotisivut (ruotsiksi)
HMS Carl XIV Johan

| HMS Carl XIV Johan |
| --- | --- |
 Aluksen kaljuunakuva

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Kölinlasku:  8. marraskuuta 1817
Laskettu vesille:  10. marraskuuta 1824
Palveluskäyttöön:  1835
Poistui palveluskäytöstä:  1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 608 t
Pituus:  53,8 m
Leveys:  14,7 m
Syväys:  6,8 m
Koneteho:  1 × Motala höyrykone 800 hv
Nopeus:  6,5 solmua
Miehistöä:  739
Aseistus
Aseistus:  4 × 226 mm mörssäriä 24 × 178 mm tykkiä 30 × 155 mm tykkiä 6 × 122 mm tykkiä 10 × karronadia 1 × 96 mm kunnialaukaustykki 64 × 167 mm tykkiä
HMS Carl XIV Johan oli Ruotsin laivaston höyrykonein varustettu linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan telakalta, missä köli laskettiin 8. marraskuuta 1817. Se makasi telakalla seitsemän vuotta ennen kuin se laskettiin vesille 10. marraskuuta 1824 ja otettiin palveluksen 1835. Valmistuessa alus oli varustettu purjein ja sen aseistuksena oli 84 kanuunaa. Kaljuunakuvan oli valmistanut Emanuel Törnström.
Palvelus

Aluksen tykkien määrä vähennettiin 72:een vuonna 1848. Alukselle asennettiin 1852 höyrykone. Alus poistettiin palveluksesta 1867.
Gisken kirkko

| Gisken kirkko Giske kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2000.
Sijainti:  Giske, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  n. 1130
Materiaali:  kivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gisken kirkko (norj. Giske kyrkje) on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivikirkko. Se on rakennettu noin vuonna 1130 ja muodoltaan pitkäkirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gisken kirkko Wikimedia Commonsissa
Giselle Ansley

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ansley vuonna 2013. |  Ansley vuonna 2013. |  Ansley vuonna 2013. |  |
Naisten maahockey
Maa:   Iso-Britannia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Maa:   Englanti
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Englanti 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Belgia 2013 |  |  |
|  Pronssia | Alankomaat 2017 |  |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 |  |  |
|  Pronssia | Gold Coast 2018 |  |  |
Giselle Ansley (s. 31. maaliskuuta 1992 Kingsbridge) on brittiläinen, maajoukkuetasolla myös Englantia edustava, maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Ansley voitti Ison-Britannian maajoukkueessa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Englannin maajoukkueessa Bray on voittanut Euroopan mestaruuden vuonna 2015, EM-hopeaa vuonna 2013 ja EM-pronssia vuonna 2017. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2014 sekä pronssia vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giselle Ansley Wikimedia Commonsissa
Gisl

Messeniuksen Kajaanin linnan vankilassa vuosina 1616-1636 kirjoitettu teos kuvasi Ruotsin historiaa ja sen mytologisia kuninkaita.
Gisl (Gris) on mytologinen henkilöhahmo, joka mainitaan Suomen kronikassa yhtenä Suomen kuninkaista. Gisl mainitaan Snorri Sturlusonin Ynglinga-saaga. Hän oli Ruotsin kuninkaan Visburin ja Aude Rikkaan tyttären poika. Hän on myös Andurin veli, josta Suomen Kronikassa käytetään nimeä Amund. Suomen kronikan mukaan Gris hallitsi ennen veljeään Amundia.
Gris Suomen kronikassa

Kronikoitsijan mukaan Gristä eli Krisiä kutsuttiin kansankielellä Porsaaksi. Hän sai lempinimensä siitä, ettei ollut vielä varttua aikuiseksi, kun hänen isoisänsä Altus (Aude Rikas) kuoli. Siksi hänen äitinsä, Altuksen tytär ja Visburin ensimmäinen vaimo huolehti hallinnosta ilman vastarintaa.
Kolmentoista vuoden kuluttua Gris ja hänen veljensä Amund lähetettiin vaatimaan isältään, kuningas Visburilta huomenlahjaa, jonka oli luvannut heidän äidilleen. Lahjaan sisältyi kolme maatilaa ja kultaiset kaulakäädyt. Visbur torjui vähäisen pyynnön ja vaikka pojat luopuivat vaatimuksistaan maatiloihin, ei kuningas antanut mitään. Pojat palasivat takaisin kotiin, mutta uhkasivat palata takaisin ja hankkia oikeutta äidilleen.
Poikien äiti oli pettynyt, hän pyysi Huld-noitaa riistämään hengen Visburilta, mutta pojat olivat jo oma-aloitteisesti lähteneet sotajoukolla varustettuna takaisin laivalla Ruotsiin ja polttivat Visburin kartanoonsa ja samalla ryöstivät ja hävittivät seutua.
Suomalaisia teko miellytti ja veljesten urhoollisuutta ylistettiin. Vanhin heistä, Gris asetettiin kuninkaaksi. Gris aloitti samalla varustelun, koska ruotsalaiset saattaisivat kostaa kuninkaansa surman. Kronikoitsijan mukaan mitään sotaa ei kuitenkaan mainittu. Tähän voi vaikuttaa se, että kronikoitsija mainitsee Suomessa hallinneen ruotsalaissukuisen kuninkaan ja Ruotsin valtakunnan päämiehenä oli suomalaissyntyinen kuningas. Grishän oli Ruotsin kuninkaan poika.
Kuollessaan Gris jätti kuninkuuden veljelleen Amundille, johon hän oli elämänsä aikana syvästi kiintynyt.
HMS Cardiff (D58)

| HMS Cardiff |
| --- | --- |
 HMS Cardiff

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan, Skotlanti
Kölinlasku:  22. heinäkuuta 1916
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1917
Palveluskäyttöön:  25. kesäkuuta 1917
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 23. tammikuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 190 t
Pituus:  140 m
Leveys:  13,3 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  327
Aseistus
Aseistus:  5 × 6" (152 mm) tykkiä 2 × 3" (76 mm) tykkiä 2 × 2 naulan tykkiä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Cardiff oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ceres-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä.
Valmistus

Alus tilattiin Govanista Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 22. heinäkuuta 1916. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta.
Palvelus

Palveluksen oton jälkeen alus liitettiin kesäkuussa 1917 Harwichiin 6. kevyt risteilijäviirikköön lippulaivaksi. Alus osallistui 17. marraskuuta 1917 toiseen Helgolandin taisteluun.
Saksan avomerilaivaston purjehtiessa Scapa Flowhun 21. marraskuuta 1918 valittiin Cardiff laivaston lippulaivaksi ja ohjaamaan saksalaisalukset satamaan. Alus oli Itämeren laivaston lippulaivana marraskuusta 1918 vuoden 1919 alkupuolelle, minkä jälkeen alus siirrettiin Välimerelle 3. kevyt risteilijäviirikköön 1919 - 1929.
Vuodet 1929 - 1931 alus oli huollossa, minkä jälkeen alus Afrikan asemalla 6. kevyt risteilijäviirikön lippulaivana toukokuuhun 1933. Alus oli reservialuksena heinäkuusta 1933 heinäkuuhun 1938, jolloin se otettiin uudelleen palvelukseen 5. risteilijäviirikköön Kiinan asemalle. Cardiff lähti Hong Kongista 29. huhtikuuta 1939 palatakakseen reserviin, missä alus oli toisen maailmansodan syttymiseen saakka.
Cardiff sijoitettiin 12. risteilijäviirikköön tehtävänään Pohjois-Atlantin meriliikenteen valvonta 1939 - 1940. Tämän jälkeen alus palveli loppu sodan tykistönkoulutusaluksena länsirannikolla. Sodan aikana alukseen asennettiin kuusi 20 millimetrin yksiputkista ilmatorjuntatykkiä sekä tyypin 290 tutka huhtikuussa 1940 sekä tyypin 273 tutka alkuvuodesta 1943.
Cardiff myytiin 23. tammikuuta 1946 romutettavaksi BISCOlle. Se saapui Arnott Youngille Dalmuiriin Skotlantiin romutettavaksi 18. maaliskuuta.
Gisken Wildenvey

| Gisken Wildenvey |
| --- | --- |
 Wildenvey vuonna 1964.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jonette Pauline Kramer Andreassen Wildenvey
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1892 Vågan, Norja
Kuollut: 14. tammikuuta 1895 (2 vuotta) Larvik, Norja
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Herman Wildenvey
Kirjailija
Tuotannon kieli: norja
Esikoisteos:  Bedaarere (1925)
Pääteokset:  Mødrene har grædt (1949) Lang og tro tjeneste (1964)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jonette Pauline "Gisken" Kramer-Andreassen Wildenvey (23. maaliskuuta 1892 Vågan – 14. tammikuuta 1985 Larvik) oli norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa oli novellikokoelma Bedaarere (1925). Useat hänen romaaninsa kertovat naisen elämästä Pohjois-Norjassa, erityisen tunnettuja ovat Mødrene har grædt (1949) ja Lang og tro tjeneste (1964). Wildenvey oli naimisissa kirjailija Herman Wildenveyn kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gisken Wildenvey Wikimedia Commonsissa
Globalisti

Globalisti on henkilö, joka uskoo, että talous- ja ulkomaanpolitiikka tulisi suunnitella kansainvälisesti eikä vain jonkin tietyn maan edun mukaiseksi. Toisaalta, globalisti voidaan määritellä myös integraation seurauksena yhdentynyttä globaalia rakennetta kannattavaksi henkilöksi tai henkilöksi, joka kannattaa Yhdistyneitä kansakuntia (YK). Globalismi on 1900-luvun ajattelua, jossa kansallisvaltiot ovat matkalla merkityksettömyyteen.
Termin huomattava käyttö

Termin globalismi merkkiesiintyminen oli kanadalaisen intellektuellin John Raulston Saulin teoksessa The Collapse of Globalism and the Reinvention of the World vuonna 2005.
Yhdysvaltalainen politiikan tutkija Ian Bremmer on omaksunut globalismi-käsitteen, joka arkipäiväisesti ajateltuna viittaa "me vastaan ne" -ajatteluun. Bremmerin mielestä 1900-luvun globalismi on epäonnistunut.
Termiä globalisti on käyttänyt Yhdysvaltojen presidentti Donald Trump loppuvuonna 2019 Yhdistyneiden kansakuntien istunnossa. Puheessaan Trump julisti, että tulevaisuus ei kuulu globalisteille.
Globalismiksi nimetty internationalismi

Rockefeller-suvun internationalismilla on pitkät juuret, sillä he olivat perustamassa Kansainliittoa. Se ei kuitenkaan ottanut tuulta alleen.
Yhdistyneiden kansakuntien puuhamiehenä toimi amerikkalaisen miljardöörisuvun vaikutusvaltainen John D. Rockefeller, Jr., joka myös lahjoitti YK:lle sen New Yorkissa sijaitsevan päämajan tontin.
Myöhemmin Rockefellerin poika David Rockefeller jatkoi vuosikymmenten ajan isänsä työtä vaikutusvaltaisena globalistina, ja hän on käyttänyt itsestään ja perheestään termiä internationalistit.
David Rockefeller perusti vuonna 1973 järjestön nimeltä Trilateraalinen komissio, joka on yksi keskeisistä globalismiorganisaatioista.
Kansallismieliset vastaan globalistit

Suomen silloisen pääministerin Alexander Stubbin mukaan jako globalisteihin ja lokalisteihin on korvannut vanhan jaon oikeistoon ja vasemmistoon. Hänen mukaansa globalistit näkevät yhdentyvän maailman mahdollisuutena, mutta lokalistit pyrkivät suojaamaan itsensä kansainvälistymiseltä kääntymällä sisäänpäin. Myös Perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-ahon mukaan perinteinen oikeisto-vasemmisto-jako on menettänyt merkityksensä. Hänen mukaansa uusi jakolinja kulkee globalistien ja kansallismielisten välillä. Ranskalainen kansallismielinen poliitikko Marine Le Pen määritteli vuoden 2017 presidentinvaaleissa globalistien vastavoimaksi "isänmaallisen" puolueensa, joka tavoittelee Ranskan "vapautta" ja "itsemääräämisoikeutta". Ranskan presidenttiä Emmanuel Macronia on pidetty globalistipresidenttinä.
Antisemitistiset virhekäsitykset

Historiallisesti nimitystä on käytetty myös antisemitistisessä mielessä juutalaisista. Termi juontaa juurensa siitä, että 1900-luvun juutalaisvihamieliset olivat sitä mieltä, ettei juutalainen ole uskollinen maalleen. Siionin viisaiden pöytäkirjoissa uskoteltiin juutalaisten suunnittelevan maailmanvalloitusta. Termiä on käyttänyt muun muassa Ku Klux Klania johtanut David Duke kutsuessaan Britannian EU-eroa voitoksi "juutalaisesta globalistiagendasta". Termiä on käyttänyt myös Yhdysvaltain presidentti Donald Trump Charles ja David Kochista, jotka rahoittavat republikaanien poliittisia liikkeitä.
Aiheesta muualla

Zimmer, Ben: The Origins of the 'Globalist' Slur. The Atlantic 14.3.2018. (englanniksi)
HMS Carlisle (D67)

| HMS Carlisle |
| --- | --- |
 HMS Carlisle

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company
Kölinlasku:  2. lokakuuta 1917
Laskettu vesille:  9. heinäkuuta 1918
Palveluskäyttöön:  11. marraskuuta 1918
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 5. huhtikuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 190 t
Pituus:  137,6 m
Leveys:  13,4 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  330-350
Aseistus
Aseistus:  5 × 6" (152 mm) tykkiä 2 × 3" (76 mm) ilmatorjuntatykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 2 × kahdeksanputkista 2 naulan tykkiä 1 × konekivääri 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Carlisle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Carlisle-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä. Alus valmistui liian myöhään osallistuakseen ensimmäiseen maailmansotaan.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1917. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 11. marraskuuta.
Aluksella oli valmistuessa lentokonehangaari sillan alla, mutta se poistettiin 1920.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään Englannin Kanaalin itäpään meriliikenteen valvonta. Alus siirrettiin 1. maaliskuuta 1919 Kiinan asemalle, mistä se palasi 1928 Britteinsaarille huollettavaksi. Palvelukseen palattuaan alus siirrettiin Afrikan asemalle 6. risteilijäviirikköön, kunnes HMS Neptune vapautti aluksen 16. maaliskuuta 1937. Aluksen palattua Englantiin se sijoitettiin reserviin.
Kesällä 1939 alus muutettiin ilmatorjuntaristeilijäksi, jolloin aluksen aseistukseksi vaihdettiin neljä kaksiputkista 4 tuuman Mk XIX -tykkiä, yksi neliputkinen QF 2 naulan Mk VII -ilmatorjuntatykki ja kaksi moniputkista 0.50" konekivääriä. Muutostyöt olivat toisen maailmansodan alkaessa edelleen kesken.
Alus osallistui taisteluihin Norjan rannikolla, jolloin se upotti saksalaisen joukkojenkuljetusaluksen Nord Norgen. Elokuussa 1940 alus oli Punaisella merellä osallistuen Britannian Somalimaan puolustukseen. Alus oli mukana muun muassa Berberan evakuointiin, minkä jälkeen alus siirrettiin Välimerelle.
Vuonna 1941 alukselle asennettiin kaksi yksiputkista 2 naulan ilmatorjuntatykkiä sekä tyypin 281 tutka. Vuotta myöhemmin alukselle asennettiin seitsemän yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä, jotka korvattiin marraskuussa viidellä kaksiputkisella 20 millimetrin tykillä. Samalla tutkavarustusta lisättiin tyyppien 271, 282 ja 285 tutkilla.
Välimerellä alus osallistui Kreikan ja Kreetan taisteluihin, Maltan saattueisiin, Suezin suojaukseen ja Sisilian maihinnousuun. Lokakuussa 1943 se  oli Adrianmerellä kahden hävittäjän kanssa. Osasto joutui Pireuksesta etelään Scarpanton kanavassa ilmahyökkäykseen, jossa Carlisle vaurioitui pahoin.
HMS Rockwood hinasi vaurioituneen aluksen Aleksandriaan, missä vauriot tutkittiin. Aluksen korjausta pidettiin kannattamattomana ja se sijoitettiin satama-alukseksi sodan loppuun. Sodan loputtua alus luokiteltiin hylyksi.
Huhtikuussa 1944 aluksen kaksiputkiset 20 millimetrin tykit modernisoitiin.
Alus siirrettiin 5. huhtikuuta 1946 BISCOlle romutettavaksi ja romutettiin Aleksandriassa.
HMS Naiad (F39)

| HMS Naiad |
| --- | --- |
 HMS Naiad

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow and Company, Scotstoun
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1962
Laskettu vesille:  4. marraskuuta 1964
Palveluskäyttöön:  15. maaliskuuta 1965
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana 1990
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 251 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m
Leveys:  12,5 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  30 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  260
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkisena 4,5" Mk.6 -tykkinä 1 x Sea Cat GWS22B 1 x Mk.10 Mod 1 Limbo 1 x Westland Wasp
HMS Naiad (viirinumero F39) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1962. Se laskettiin vesille 4. marraskuuta 1963 ja valmistui 15. maaliskuuta 1965.
Palvelus

Alus upotettiin 1990.
Gislaved

| Gislaved |
| --- | --- |
 Gislaved
 Koordinaatit: 57°18′10″N, 13°32′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Gislavedin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  6,48 km²
Väkiluku:  10 037
 – Väestötiheys:  1 548,9 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gislaved on samannimisen Gislavedin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 10 037 asukasta.
Gislaved oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Gislavedin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 5 636 | 5 636 |
| 1965 | 1965 |    | 6 473 | 6 473 |
| 1970 | 1970 |    | 8 032 | 8 032 |
| 1975 | 1975 |    | 8 564 | 8 564 |
| 1980 | 1980 |    | 9 056 | 9 056 |
| 1990 | 1990 |    | 9 575 | 9 575 |
| 1995 | 1995 |    | 10 000 | 10 000 |
| 2000 | 2000 |    | 10 373 | 10 373 |
| 2005 | 2005 |    | 10 091 | 10 091 |
| 2010 | 2010 |    | 10 037 | 10 037 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Frynikhos (tragediakirjailija)

| Frynikhos> Φρύνιχος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 500-luku eaa. Ateena
Kuollut: 400-luku eaa. Sisilia
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  arkaainen kausi
Tyylilajit:  tragedia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Frynikhos (m.kreik. Φρύνιχος, lat. Phrynichus; toimi n. 511–476 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän oli yksi varhaisimpia kreikkalaisen tragedian edustajia, ja häntä pidettiin antiikin aikana joskus jopa tragedian perustajana.
Elämä

Frynikhos oli Polyfradmonin (tai joidenkin lähteiden mukaan Minyraan) poika ja Thespiksen oppilas. Hän saavutti ensimmäisen voittonsa näytelmäkilpailuissa 67. olympiadin aikaan eli vuonna 511 eaa., 24 vuotta Thespiksen (535 eaa.) jälkeen ja 12 vuotta ennen Aiskhylosta (499 eaa.), ja viimeisen voittonsa 76. olympiadin aikaan eli vuonna 476 eaa. Näin hän on toiminut ainakin 35 vuotta.
Frynikhos esitetään antiikin lähteissä tragedian toisena kehittäjänä Thespiksen jälkeen. Muita tragediamuodon varhaisia kehittäjiä olivat Khoirilos, Pratinas ja Aiskhylos. He tekivät näytelmiin useita uudistuksia ja omaksuivat niitä myös toisiltaan.
Frynikhoksen tunnetuin näytelmä on Miletoksen valtaus (Halōsis Milēsiōn), joka kirjoitettiin todennäköisesti pian sen jälkeen kun persialaiset olivat vallanneet Miletoksen kaupungin Joonian kapinan aikana. Miletos oli Ateenan siirtokunta ja siksi läheinen sen emäkaupungille. Herodotos kertoo, että yleisö liikuttui Frynikhoksen näytelmästä kyyneliin, ja häntä syytettiin ikävien muistojen mieleenpalauttamisesta. Siksi hänelle määrättiin tuhannen drakhman sakko ja näytelmän esittäminen jatkossa kiellettiin.
Vuonna 476 eaa. Frynikhos voitti näytelmällä Foinikian naiset (Foinissai), joka sai nimensä sen kuoron muodostaneista foinikialaisista naisista. Näytelmä juhlisti Kserkseen tappiota Salamiin taistelussa neljä vuotta aiemmin. Themistokles rahoitti näytelmän koregina, ja eräs näytelmän päämääristä oli muistuttaa ateenalaisia tämän suurista teoista. Aiskhyloksen Persialaiset (472 eaa.) oli Foinikian naisten jäljitelmä.
Frynikhos siirtyi ilmeisesti monien muiden aikansa taiteilijoiden tavoin Syrakusaan tyranni Hieronin hoviin. Hänen kerrotaan myös kuolleen Sisiliassa. Hänen poikansa Polyfradmon oli myös tragediakirjailija.
Näytelmät

Frynikhos oli keskeisellä sijalla muuntamassa varhaisempia kevyitä Dionysia-juhlien näytelmäesityksiä varsinaisiksi tragedioiksi, joiden aiheet olivat vakavia ja perustuivat herooisesta ajasta kertoneisiin myytteihin, tai yhtälailla — vaikkakin harvemmin — esitysajan herooisiin sotatapahtumiin. On esitetty, että Frynikhoksen valitsemiin aiheisiin vaikutti hieman aiemmin Peisistratoksen aikana tehty Homeroksen eeposten ”standardilaitoksen” julkaiseminen.
Frynikhos toi näytelmiin erillisen näyttelijän kuoronjohtajan lisäksi, ja loi näin pohjan dialogille näytelmissä. Hän vaikuttaa kiinnittäneen suurta huomiota myös kuorojen esittämiin tansseihin. Hänen näytelmissään draamallinen elementti oli, kuten varhaisissa tragedioissa yleensä, kuitenkin edelleen alisteinen lyyriselle elementille, jota edustivat kuoron laulu ja tanssi. Vasta Aiskhylos ja Sofokles siirsivät päähuomion kuorosta näyttelijöiden väliseen dialogiin ja toimintaan. Frynikhoksen nimiin on laitettu myös naispuolisia hahmoja esittäneiden teatterinaamioiden käyttöönotto, mikä voi tarkoittaa yleensäkin naishahmojen tuomista ensimmäistä kertaa mukaan näytelmiin.
Frynikhos teki paljon uudistuksia myös näytelmien runouteen. Hän lisäsi Thespiksen käyttämien mimeettisten kuorojen rinnalle dithyrambiset kuorot. Vielä Aristofanes muisti kiittäen hänen arkaaisia ja kauniita sävelmiään. Joskus Frynikhoksen nimiin on laitettu vanha hymni Pallakselle, jota Aristofanes piti vanhan runouden malliesimerkkinä. Hänet tunnettiin myös osasta niitä paiaaneja, joita oli tapana laulaa juhlissa ja uhritoimitusten yhteydessä.
Frynikhoksen näytelmät eivät ole säilyneet nykyaikaan. Näytelmistä tiedetään nimiltä seuraavat:
Aktaion (Ἀκταίων, Aktaiōn)
Alkestis (Ἄλκηστις, Alkēstis)
Andromeda (Ἀνδρομέδα)
Antaios (Ἀνταῖος) eli Libyalaiset (Λίβυες, Libyes)
Danaoksen tyttäret (Δαναίδες, Danaides)
Egyptiläiset (Αἰγύπτιοι, Aigyptioi)
Erigone (Ἠριγόνη, Ērigonē)
Foinikian naiset (Φοίνισσαι, Foinissai)
Miletoksen valtaus (Ἅλωσις Μιλησίων, Halōsis Milēsiōn tai Μιλήτου ἅλωσις, Milētū halōsis)
Oikeudenmukaiset (Δίκαιοι, Dikaioi) eli Persialaiset (Πέρσαι, Persai) eli Neuvonantajat (Σύνθωκοι, Synthōkoi)
Pleuronian naiset (Πλευρωνίαι, Pleurōniai)
Tantalos (Τάνταλος)
Kirjallisuutta

Nauck, Johann August (toim.): Tragicorum graecorum fragmenta, s. 720–725.  Leipzig:  Teubner, 1887.  Teoksen verkkoversio. Frynikhos-fragmentit.
HMS Naiad (93)

| HMS Naiad |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn-on-Tyne
Kölinlasku:  26. elokuuta 1937
Laskettu vesille:  3. helmikuuta 1939
Palveluskäyttöön:  24. heinäkuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 11. maaliskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 600 t (tyhjä) 6 850 t (kuormattu)
Pituus:  148 m
Leveys:  15,4 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  62 000 shp
Nopeus:  32,25 solmua
Miehistöä:  480
Aseistus
Aseistus:  5 × kaksiputkista 5,25" (133 mm) Mk I -tykkiä 2 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Naiad (viirinumero 93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.