stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Povetkin
Amatööriura

2002 voitti kultaa Euroopanmestaruuskilpailuissa Permissä, Venäjällä.
2004 voitti kultaa Ateenan olympialaisissa.
Ammattilaisura

Povetkin kukisti nopeasti muutaman ensimmäisen haastajansa ja pääsi ottelemaan kovia otteluita. Hän on kohdannut muun muassa Richard Bangon, jonka hän tyrmäsi 2. erässä.
Vuonna 2007 Povetkin kukisti muun muassa kanadalaisen Patrice L'Heureuxin. Matkalla huipulle kaatui myös Larry Donald. Donald muistetaan parhaiten voitostaan Evander Holyfieldistä vuonna 2004. Myöhemmin samana vuonna hän kukisti entisen maailmanmestari Chris Byrdin IBF-liiton järjestämässä karsinnassa. Karsinnan viimeisessä ottelussa Povetkin kukisti yhdysvaltalaisen "Fast" Eddie Chambersin.
Vuonna 2008 Povetkin kukisti Taurus Sykesin. Vuonna 2009 Povetkin kukisti Jason Estradan tuomariäänin kymmeneräisessä kamppailussa. Povetkin voitti Ruslan Tšagajevin kaikin tuomariäänin 27. elokuuta 2011 Saksan Erfurtissa.
Povetkinin valmentajana toimii entinen ammattinyrkkeilijä Ivan Kirpa.
Povetkinin piti kohdata Volodymyr Klytško 13. joulukuuta 2008 Saksassa mutta hän loukkasi itsensä ja ottelu siirtyi. Povetkin kohtasi Klytškon viimein lokakuussa 2013, mutta hävisi ottelun yksimielisin tuomariäänin.
Povetkinin ura on jatkunut tämän jälkeen voitokkaana. Povetkin kohtasi Klytško ottelun jälkeen Manuel Charrin jonka tyrmäsi seitsemännessä erässä nousten WBC Silver mestaruusvyön väliaikaiseksi haltijaksi. Povetkinin WBC silver mestaruus varmistui pysyväksi tämän kukistettua seuraavassa ottelussa Carlos Takamin. Tämän jälkeen Povetkin on otellut kahdesti voittaen viimeisimmässä ottelussaan Mariusz Wachin.
Povetkin jäi kiinni dopingista toukokuussa 2016 käytettyään meldoniumia. Käryn johdosta hän menetti MM-ottelun Deontay Wilderia vastaan. Hän selvisi kilpailukiellotta WBC-liiton hyväksyttyä hänen selityksensä, että hän oli käyttänyt meldoniumia vuoden 2015 puolella jolloin se oli vielä sallittua. Povetkin jäi uudestaan kiinni dopingista annettuaan joulukuun alussa 2016 positiivisen näytteen, joka sisälsi anabolisiin aineisiin kuuluvaa ostariinia. Hänen oli määrä otella WBC-liiton mestaruudesta 17. joulukuuta 2016 kanadalaista Bermane Stivernea vastaan Venäjällä, mutta ottelu peruuntui viime hetkellä dopingkäryn vuoksi.
Povetkinin kohtasi hallitsevan maailmanmestarin Anthony Joshuan 22. syyskuuta 2018 Wembleyn stadionilla Lontoossa. Povetkin hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä. Ottelussa oli panoksena IBF:n, WBA Superin ja WBO:n tittelit.
Yksityiselämä

Povetkinilla ja hänen puolisollaan on lapsi Arina. Povetkinin pikkuveli Vladimir on myös nyrkkeilijä.
Aldo Tarlao

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | perämiehellinen kaksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1949 | peräm:llinen kaksikko |  |
|  Kultaa | Milano 1950 | peräm:llinen kaksikko |  |
|  Kultaa | Mâcon  1951 | peräm:llinen kaksikko |  |
|  Hopeaa | Luzern 1947 | peräm:llinen kaksikko |  |
Aldo Tarlao (26. maaliskuuta 1926 Grado – 12. maaliskuuta 2018 Trieste) oli italialainen soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Tarlao saavutti perämiehellisissä kaksikoissa olympiahopeaa Lontoossa 1948. Hän kilpaili samassa lajissa myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen neljänneksi ja voitti EM-kilpailusta kolme kulta- ja yhden hopeamitalin. Tarlao kuoli Triestessä 91-vuotiaana 12. maaliskuuta 2018.
Aiheesta muualla

Aldo Tarlao Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Aldo Simoncini

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Aldo Junior Simoncini
Syntymäaika: 30. elokuuta 1986
Syntymäpaikka:  San Marino, San Marino
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: A.C. Libertas
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2005 2005–2006 2006–2009 2009–2011 2011–2012 2012–2012 2012– | Modena Valleverde Riccione San Marino Calcio Bellaria Igea Cesena → Valenzana Calcio (laina) A.C. Libertas | 0 (0) 15 (0) 3 (0) 44 (0) 0 (0) 0 (0) 9 (0) |
Maajoukkue
| 2006– | San Marino | 32 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. heinäkuuta 2012.
Aldo Junior Simoncini (s. 30. elokuuta, 1986, San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Simoncini edustaa seuratasolla sanmarinolaista AC Libertasia. Simoncini pelaa myös San Marinon jalkapallomaajoukkueessa, jonka ykkösmaalivahti hän on. Hänen veljensä Davide Simoncini pelaa myös San Marinon jalkapallomaajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Aldo Simoncini Goal.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aldo Simoncini
Käännös suomeksi
Alfred Chalk

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Jalkapallo |  |
Alfred Ernest Chalk (27. marraskuuta 1874 Plaistow – 25. kesäkuuta 1954 Herne Bay) oli brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi maataan edustaneessa Upton Park FC:ssä, joka voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900. Chalk pelasi oikeana keskikenttäpelaajana ja häntä pidettiin yhtenä joukkueensa parhaista pelaajista.
Vilho Kirveskoski

Vilho Kirveskoski (18. lokakuuta 1890 Sysmä – 25. huhtikuuta 1949 Sysmä) oli suomalainen poliitikko. Kirveskoski toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä.
Kirveskoski toimi myös Sysmän kunnanvaltuuston jäsenenä. Politiikan ulkopuolella Kirveskoski toimi Sysmän Joutsjärven osuusmeijerin isännöitsijänä, Valittulan osuuskassan hoitajana, Sysmän sahaosuuskunnan isännöitsijänä, Itä-Hämeen Sähkö Oy:n toimitusjohtajana, Sysmän säästöpankin johtajana sekä Sysmän osuusmeijerin isännöitsijänä. Kirveskosken vanhemmat olivat maanviljelijä, valtiopäivämies Tobias Kirveskoski ja Amanda Katariina Topiaantytär.
Ahti Tele

| Ahti Tele> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1917 Viipuri, Suomi
Kuollut: 2. toukokuuta 1986 (68 vuotta) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  virkamies, poliitikko
Poliitikko
Puolue:  Suomen Kristillinen Liitto
Asema:  Puheenjohtaja (1964–1967)
Koulutus:  Valtiotieteen maisteri
Ahti Tele (21. kesäkuuta 1917 Viipuri – 2. toukokuuta 1986 Lappeenranta) oli suomalainen virkamies ja poliitikko. Hän toimi Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtajana vuosina 1964–1967. Tele oli puolueen toinen puheenjohtaja.
Varhainen elämä ja koulutus

Tele opiskeli 11 vuotta Viipurin musiikkiopistossa, josta hän valmistui vuonna 1936. Hän opiskeli viulunsoittoa Boris Sirpon johdolla ja tähtäsi myös kapellimestariksi, mutta luopui muusikonurasta sodan puhjettua. Tele osallistui talvi- ja jatkosotaan jalkaväessä, ratsuväessä, ilmavoimissa ja yhdysupseerina. Hän pääsi sodan aikana ylioppilaaksi vuonna 1943 ja suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1955.
Ura virkamiehenä ja poliitikkona

Valmistuttuaan valtiotieteen maisteriksi hän työskenteli pitkään sosiaali- ja terveysministeriön kansainvälisten asiain sihteerinä. Hän osallistui ILO:n ja OECD:n kokouksiin Suomen edustajana. Hän oli myös vuosina 1970–1972 toimineen valtiosääntökomitean jäsen. Tele oli vuoden 1968 presidentinvaaleissa Urho Kekkosen valitsijamiesehdokkaana ainoana Kristillisen Liiton edustajana. Hänestä povattiin puolueensa ehdokasta vuoden 1978 presidentinvaaleihin, mutta hän kieltäytyi ehdokkuudesta.
Yksityiselämä

Tele harrasti urheilua muun muassa Viipurin Nyrkkeilijöissä ja Helsingin Tovereissa. Hän oli vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa nyrkkeilyottelujen ruotsin- ja ranskankielisenä kuuluttajana.
Vancouverinsaari

Vancouverinsaari satelliittikuvassa
| --- | --- |
Sijainti:  Brittiläinen Kolumbia Vancouverinsaari Kanada
Merialue:  Tyyni valtameri
Korkein kohta:  Golden Hinde, 2 200 m
Pinta-ala:  31 284 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  750 000
Suurin kaupunki:  Victoria
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vancouverinsaari on Tyynellämerellä aivan Kanadan länsirannikon edustalla sijaitseva saari, joka kuuluu Brittiläisen Kolumbian provinssiin. Saari on 460 kilometriä pitkä ja 50–120 kilometriä leveä. Vancouverinsaari on pinta-alaltaan 31 284 neliökilometriä ollen näin Amerikkojen länsirannikon edustan saarista suurin, Kanadan 11. suurin saari sekä maailman 43. suurin saari. Saari on nimetty George Vancouverin mukaan.
Vuonna 2002 Vancouverinsaaren arvioitu väkiluku oli 750 000.[lähde? ] Hieman alle puolet asukkaista (326 000) asuu Victoriassa. Muita suurimpia kaupunkeja ovat muun muassa Nanaimo, Campbell River, Port Alberni ja  Parksville.
Saaren korkeimmat kohdat ovat Golden Hinde (2200 m), Elkhorn Mountain (2195 m) ja Mount Colonel Foster (2135 m). Saarella on useita järviä.
Vancouverinsaaren erottavat manner-Kanadasta Georgiansalmi ja Kuningatar Charlotten salmi sekä Washingtonista Juan de Fucan salmi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vancouverinsaari Wikimedia Commonsissa
Alyn Smith

| Alyn Smith |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2004–2020  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1973 (ikä 51) Glasgow
Tiedot
Puolue:  Skotlannin kansallispuolue
Aiheesta muualla
www.alynsmith.eu
Alyn Smith (s. 15. syyskuuta 1973) on skotlantilainen poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004 ja uudelleen vuoden 2009 vaaleissa. Europarlamentissa hän on Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen. Hän kuuluu Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan ja Arabian niemimaan suhteiden valtuuskuntaan.
Smith syntyi Glasgowissa mutta vietti lapsuutensa Saudi-Arabiassa ja palasi Skotlantiin 1986. Hän opiskeli Leedsissä ja Heidelbergissä ja valmistui Nottingham Law School'ista vuonna 1996.
Adlène Guedioura

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. marraskuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka: La Roche-sur-Yon, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Seura
Seura:  Sheffield United
Junioriseurat
1992–2003:  RCF Paris
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2005 2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010 2010–2012 2012 2012–2013 2013– |  CS Sedan  US Roye  Noisy-le-Sec  L'Entente SSG  US Créteil  Kortrijk  Charleroi →  Wolverhampton  Wolverhampton → Nottingham Forest  Nottingham Forest  Crystal Palace |  15 (1) 21 (3) 33 (3) 24 (6) 10 (0) 25 (0) 14 (1) 20 (1) 19 (1) 40 (3) 8 (0) |
Maajoukkue
| 2005 2010– |  Algeria olympiajoukkue  Algeria | 1 (0) 49 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. heinäkuuta 2019 .
Adlène Guedioura (arab. عدلان قديورة‎, s. 12. marraskuuta 1985 La Roche-sur-Yon, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa Sheffield Unitedia.
Hänen isänsä Nasser pelasi hyökkääjänä.
Seurajoukkueura

Guedioura vietti uransa alkuvuodet Ranskassa, josta hän siirtyi Belgiaan vuonna 2008. Kaudella 2009–2010 Guedioura siirtyi Charleroin joukkueeseen, josta hänet lainattiin tammikuussa 2010 loppukaudeksi Englannin valioliigassa pelanneeseen Wolverhamptoniin. Kauden päätyttyä Guedioura allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Wolverhamptonin kanssa toukokuussa 2010. Hän ehti pelata kaudella 2010–2011 kuusi ottelua ennen kuin loukkasi sääriluunsa ottelussa Aston Villaa vastaan. Vamman uskottiin pitävän Guediouran 4–6 kuukautta poissa pelikentiltä. Kaudella 2011–2012 Guedioura pelasi Wolverhamptonissa kymmenen ottelua, kunnes hän siirtyi 30. tammikuuta 2012 lainasopimuksella Nottingham Forestiin.
Maajoukkueura

Ranskassa syntynyt Guedioura on edustanut Algeriaa ensimmäisen kerran vuonna 2005 tultuaan valituksi Algerian olympiajoukkueeseen.
Sittemmin Guedioura on edustanut Algeriaa myös aikuisten tasolla tultuaan valituksi vuoden 2010 MM-kisajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Irlantia vastaan 28. toukokuuta 2010. Normaalista keskikentän pelipaikasta poiketen hän pelasi oikeana laitapuolustajana. Guedioura pelasi myös 2010 MM-kisoissa kolmessa ottelussa tullessaan jokakerta vaihdosta kentälle.
Guedioura teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin 3. syyskuuta 2010 vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Tansaniaa vastaan.
Guedioura kuului Afrikan-mestaruuden 2019 voittaneeseen joukkueeseen.
Saavutukset

Afrikan-mestaruuskilpailut
Kultaa: 2019
Ranskan cup
Hopeaa: 2005
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Adlène Guedioura transfermarkt.atissa[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Algerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Gaouaoui |
2 Bougherra |
3 Belhadj |
4 Yahia |
5 Halliche |
6 Mansouri |
7 Boudebouz |
8 Lacen |
9 Ghezzal |
10 Saïfi |
11 Djebbour |
12 Bellaid |
13 Matmour |
14 Medjani |
15 Ziani |
16 Chaouchi |
17 Guedioura |
18 al-Aïfaoui |
19 Yebda |
20 Mesbah |
21 Kadir |
22 Abdoun |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Saâdane
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Doukha |
2 Mostefa |
3 Cadamuro |
4 Belkalem |
5 Halliche |
6 Mesbah |
7 Boudebouz |
8 Lacen |
9 Slimani |
10 Feghouli |
11 Bouazza |
12 Medjani |
13 Aoudia |
14 Kadir |
15 Soudani |
16 Si Mohamed |
17 Guedioura |
18 Lemmouchia |
19 Bezzaz |
20 Tedjar |
21 Ghoulam |
22 Rial |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Halilhodžić
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2017
1 Rahmani |
2 Mandi |
3 Ghoulam |
4 Cadamuro |
5 Belkaroui |
6 Mesbah |
7 Mahrez |
8 Bennacer |
9 Hanni |
10 Bentaleb |
11 Brahimi |
12 Benyahia |
13 Slimani |
14 Bounedjah |
15 Soudani |
16 Asselah |
17 Guedioura |
18 Ghezzal |
19 Abeid |
20 Belkhiter |
21 Bensebaini |
22 Meftah |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Leekens
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2019
1 Doukha |
2 Mandi |
3 Tahrat |
4 Benlamri |
5 Halliche |
6 Fares |
7 Mahrez |
8 Belaïli |
9 Bounedjah |
10 Feghouli |
11 Brahimi |
12 Ounas |
13 Slimani |
14 Boudaoui |
15 Delort |
16 Oukidja |
17 Guedioura |
18 Zeffane |
19 Abeid |
20 Atal |
21 Bensebaini |
22 Bennacer |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Belmadi
Vilho Jämsén

Vilho Jämsén (31. lokakuuta 1871 Hankasalmi – 1. maaliskuuta 1917 Kemi) oli suomalainen päätoimittaja.
Jämsénin vanhemmat olivat torppari Otto Vilhelm Jämsén ja Maria Laitinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa vuoteen 1900 saakka.
Jämsén toimi sanomalehtimiehenä Raahessa, Lahdessa ja Kemissä. Hän oli Raahen Lehden vastaavana toimittajana 1898–1900, Perä-Pohjolainen-lehden päätoimittajana Kemissä 1900–1905, Pohjois-Suomi-lehden perustajana ja päätoimittajana Kemissä 1905–1908 sekä Lahdessa Lahden Lehti-lehden päätoimittajana 1908–1909. Viimeksi hän oli kaupunginviskaalina ja kaupunginvoutina Kemissä vuodesta 1914 alkaen. Hän hoiti näitä virkoja virkaatekevänä jo vuodesta 1910 alkaen.
Jämsén oli Oulun läänin pohjoisen vaalipiirin nuorsuomalaisen piirihallinnon jäsenenä. Hän edusti Kemin kaupunkia viimeisillä säätyvaltiopäivillä 1905–1906 ja ajoi tällöin muun muassa rautatien rakentamista Rovaniemelle.
Vilho Jämsén oli naimisissa 1900–1916 opettaja Anna Adolfina Luoman (k. 1916) kanssa.
Aleksandr Poleštšuk

| Aleksandr Fjodorovitš Poleštšuk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. lokakuuta 1953 (ikä 71)  Tšeremhovo, Irkutskin alue, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Ammatti:  koneinsinööri
Ura
Valittu avaruuslentäjäksi:  1989
Lennot

:  Sojuz TM-16
 
Aleksandr Fjodorovitš Poleštšuk (ven. Александр Фёдорович Полещук, s. 10. lokakuuta 1953 Tšeremhovo, Irkutskin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti.
Poleštšuk valmistui Moskovan ilmailuinstituutista vuonna 1977 koneinsinöörinä. Hän toimi Energija-yhtymässä, jossa hän erikoistui avaruusalusten lennonaikaiseen korjauksiin ja kokoonpanotöihin. Helmikuussa 1989 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Koulutus päättyi tammikuussa 1991. Hän lensi Sojuz TM-16-avaruusaluksella 24. tammikuuta – 22. heinäkuuta 1993 ja teki avaruusaluksen ulkopuolista työtä liki kymmenen tuntia.
Poleštšuk on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Aleksandr Poleštšukin elämäkerta Nasan sivustolla (englanniksi)
Vapaa-ajan akku

Vapaa-ajan akku on akku, joka on tarkoitettu käytettäväksi paikallisesti heikkovirtasähköjärjestelmässä, esimerkiksi vapaa-ajan asunnolla, veneessä tai asuntovaunussa. Sen tarkoituksena on tuottaa pienelle sähköjärjestelmälle tarvittaessa virtaa. Kyseisen käytön toinen nimi on syklinen käyttö.
Vapaa-ajan akut ovat yleensä rakenteeltaan suljettuja lyijyakkuja. Niiden tyypilliset kapasiteetit ovat alkaen 60 Ah:sta aina 300 Ah:n.
Aiheesta muualla

Varta Hobby vapaa-ajan akut
Amateur Athletic Union

Amateur Athletic Union (AAU) on yleishyödyllinen vapaaehtoisvoimin pyörivä yhdysvaltalainen urheilujärjestö. AAU keskittyy erityisesti amatööriurheilun kehittämiseen.
AAU perustettiin 1888. Se järjesti pitkään Yhdysvaltain osallistumisen moniin kansainvälisiin kilpailuhin, ja se teki läheistä yhteistyötä olympialiikkeen kanssa valmistaakseen kilpailijoita olympialaisia varten. Kuitenkin vuoden 1978 amatööriurheilulain jälkeen AAU on keskittynyt järjestämään urheiluohjelmia kaikille urheilijoille ikään katsomatta ruohonjuuritasolta alkaen. Uusi laki siirsi amatööriurheilun vastuun vastaperustetulle Yhdysvaltain olympiakomitealle, jonka alaisuudessa lajiliitot vastaavat omista lajeistaan.
AAU:n kilpailuihin osallistuu vuosittain noin 500 000 kilpailijaa ja noin 50 000 vapaaehtoista. AAU on jaettu 56 piiriin, jotka vastaavat kilpailujen järjestelyistä. Joka vuosi AAU:n piirit hoitavat 34 ohjelmaa, järjestävät yli 250 kansallista mestaruuskilpailua ja yli 30 000 ikäluokkakilpailuja.
Albin Lönnbeck

| Albin Lönnbeck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Albin Alexander Lönnbeck (7. heinäkuuta 1856 Tammisaari – 8. heinäkuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, koulun rehtori, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut tietokirjailija.
Henkilöhistoria

Lönnbeckin vanhemmat olivat värjäri Henrik Lönnbeck ja saunanpitäjä Eleonora Aqvilina Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1875 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1891. Lönnbeck toimi kielten opettajana Helsingin oppikouluissa (Helsingin ruotsalainen yksityislyseo, Saksalainen tyttökoulu, Nya svenska läroverket, Nya svenska samskolan) ja vuodesta 1888 hän oli Nya svenska samskolanin rehtori. Koulu kulki myös nimellä Lönnbeckska skolan ensimmäisen rehtorinsa mukaan. Puhekielessä tämä vääntyi muotoon Lönkan. Lönnbeck oli porvarissäädyssä Kaskisten edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899.
Taalintehtaan rautaruukin ja Ab Dalsbrukin toimitusjohtaja, vuorineuvos Edwin Lönnbeck (1845–1917) oli Albin Lönnbeckin veli. Hänen veljiään olivat myös kirjailija Gustaf Ferdinand Lönnbeck (1847–1912) ja toimittaja, uskonnollinen johtaja Fredrik Lönnbeck (1854–1914).
Teoksia

Studier i finska vitterheten. P. H. Beijer, Helsingfors 1883
Studier i den arkaiska konsten i Grekland 1 : Reliefskuplturen, väitöskirja. Helsingfors 1888
Poetisk läsebok för skolans lägre klasser. K. E. Holm, Helsingfors 1892
Poetisk läsebok för skolans högre klasser. K. E. Holm, Helsingfors 1892
Grekiska guda- och hjältesagor för barn. K. E. Holm, Helsingfors 1893, 2. painos Söderström, Helsingfors 1913
Skandinaviska och finska guda- och hjältesagor för barn. K. E. Holm, Helsingfors 1894
Aleksandr Aleksejev

| Aleksandr Aleksejev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1999 (ikä 24) Pietari, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Washington Capitals / Hershey Bears
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
Aik. seurat:  SKA-Serebrjanyje Lvy (MHL) Red Deer Rebels (WHL) Salavat Julajev Ufa (KHL)
NHL-varaus:  31. varaus, 2018 Washington Capitals
KHL-varaus:  3. varaus, 2016 Metallurg Novokuznetsk
Aleksandr Aleksejev (ven. Александр Алексеев; s. 15. marraskuuta 1999 Pietari, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Washington Capitalsin organisaatiossa. Seura varasi Aleksejevin ensimmäisellä kierroksella 31. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Aleksejev on isokokoinen ja liikkuva all around -puolustaja. Hänellä on hyvät raamit pohjoisamerikkalaiseen pelityyliin, Aleksejev luistelee kokoisekseen hyvin ja tekee kiekollisena fiksuja ratkaisuja. Hän kykenee pelaamaan isoja jääaikoja ja on käyttökelpoinen lähes kaikissa pelitilanteissa. Aleksejevin tulisi kuitenkin lisätä fyysistä voimaa ja kestävyyttä maksimoidakseen potentiaalinsa. Hän ei ole myöskään optimaalinen vaihtoehto ylivoiman viivapuolustajaksi.
Ura > Seuraura

Aleksejev on SKA-Serebrjanyje Lvyn kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli seitsemällä osumallaan seuran U17-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja Artjom Maltsevin kanssa. Aleksejev vahvisti samalla kaudella myös SKA Pietarin U16-junioreita. Kauden 2015–2016 hän pelasi SKA-Serebrjanyssä Venäjän nuorten MHL-liigaa.
Metallurg Novokuznetsk varasi Aleksejevin koko KHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2016. Ennen häntä varattiin vain Venjamin Baranov ja Aleksandr Alemastsev. Samana kesänä Aleksejevin varasi myös WHL-joukkue Red Deer Rebels 49. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017, jolloin Aleksejev teki runkosarjassa 21 tehopistettä. Kesäkuussa 2017 Metallurg kauppasi hänen KHL-oikeutensa ja maalivahti Andrei Karejevin Salavat Julajev Ufaan vaihdossa maalivahti Andrei Litvinoviin, minkä lisäksi Metallurg sai rahallista siirtokorvausta. Kaudella 2017–2018 Aleksejev oli Rebelsin tehokkain puolustaja tehoilla 7+30=37. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Washington Capitals varasi Aleksejevin ensimmäisellä kierroksella 31. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Jo saman vuoden syyskuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Aleksejevin kausipalkka NHL:n puolella on 925 000 dollaria.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Pronssia | Bratislava 2016 | jääkiekko |  |
Aleksejev pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Aleksejev pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän sai paikan Venäjän joukkueesta, kun Venäjän jääkiekkoliitto hyllytti vähin äänin ennen kisoja koko MM-leirille osallistuneen ryhmänsä, josta yli puolet oli lähteiden mukaan jäänyt dopingtesteissä kiinni kielletyksi luokitellun meldoniumin käytöstä. Kisojen pääikäluokkaa eli vuonna 1998 syntyneitä edustaneen rungon tilalle liitto lähetti turnaukseen Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkueen, jonka runko koostui vuonna 1999 syntyneistä. Joukkueessa pelasi myös kolme vuonna 1998 syntynyttä Pohjois-Amerikassa pelannutta kiekkoilijaa, jotka eivät olleet mukana dopingrikkomuksesta syytetyssä MM-leiriryhmässä.
Aleksejev pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin hän toimi Venäjän varakapteenina ja voitti pronssia. Aleksejev pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Aleksejev oli Venäjän paras syöttäjä neljällä syöttöpisteellään.