stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaguar F-Pace

| Jaguar F-Pace |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Jaguar
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Jaguar XE Jaguar XF (X260) Range Rover Velar
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Jaguar Land Rover D7a
Moottori:  R4 R6 V6 V8
Iskutilavuus:  2,0–5,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti
Jaguar F-Pace on Jaguarin vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se oli valmistajan ensimmäinen malli luokassaan. Sittemmin Jaguar on esitellyt myös pienemmän E-Pacen ja sähkökäyttöisen I-Pacen.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä F-Pace sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
F-Pace esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2015. Se perustuu samalle perusrakenteelle kuin esimerkiksi Jaguar XE.
F-Pace voitti World Car of the Year 2017 -palkinnon. Se sai myös parhaiten muotoillun auton palkinnon.
Syksyllä 2020 F-Pace sai muun muassa suuremman etusäleikön ja I-Pacen tyyliset J-kirjaimen muotoiset LED-ajovalot. Sisätiloissa muutokset olivat merkittävämpiä, sillä auto sai kojelautaansa 11,4-tuumaisen kosketusnäytön. Kiertokytkimen mallinen automaattivaihteiston vaihteenvalitsin vaihtui perinteisempään. Lisäksi kaikkien dieselmoottorien yhteyteen tuli 48 voltin kevythybridijärjestelmä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaguar F-Pace Wikimedia Commonsissa
Martti Karvonen

Martti Juhani Karvonen (24. kesäkuuta 1918 Nurmes  – 10. maaliskuuta 2009) oli suomalainen lääkäri, fysiologi, Ilmavoimien päällikkölääkäri sekä puolustusvoimien ylilääkäri vuosina 1974–78.
Karvosen vanhemmat olivat rovasti Ilmari Karvonen ja Ida Maria Lakka ja puoliso vuodesta 1941 Annikki Toikka. Hän tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1950. Tohtorin tutkinnon Karvonen suoritti Cambridgen yliopistossa 1950. Helsingin yliopiston fysiologian laitoksen assistenttina Karvonen toimi 1945–1950 ja farmakologian laitoksen ylimääräisenä opettajana 1948–1950. Hän oli Työveterveyslaitoksen fysiologian osaston johtaja ja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen urheilulääketieteen opettaja 1950–1956, vt. johtaja 1953–1956, fysiologian dosentti vuodesta 1951 ja Ilmavoimien päällikkölääkäri vuodesta 1956. Karvonen tutki työn ja urheilun fysiologiaa. Hän oli Pohjois-Karjala-projektin käynnistämisessä keskeinen vaikuttaja. Sotilasarvoltaan Karvonen oli lääkintäkenraalimajuri.
Södermalm

Södermalmin historiallisia rakennuksia.
Södermalm (usein lyhennetään muotoon Söder, "Etelä") on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista sekä saarista. Se sijaitsee kaupungin keskustan alueella. Hallinnollisesti se kuuluu Södermalmin kaupunginosa-alueeseen. Se on yhteyksissä ympäröiviin alueisiinsa lukuisten siltojen kautta.
Södermalm on pinta-alaltaan 5,71 neliökilometrin suuruinen, ja sen asukasluku vuonna 2014 oli 126 736. Se on yksi Skandinavian tiheimmin asutuista alueista.
Maantiede

Södermalm rajoittuu pohjoisessa Slusseniin ja etelässä Skanstulliin. Idässä ja lännessä aluetta rajaavat Danvikskanalen-kanavan itäpuoli ja Bergsund Reimersholmella. Viereisen Nackan kunnan raja ei kulje keskellä Danvikskanalenia Danviksbron-sillalta pohjoiseen, vaan myös laituri kanavan itäpuolella Danvikin sairaalan vieressä kuuluu Södermalmiin. Myös Sjökvarnsbacken kuului Södermalmiin vuoteen 1994 asti, jolloin se liitettiin Nackan kuntaan. Södermalmin voi pitkälti jakaa Götgatanin rajaamaan itäiseen ja läntiseen osaan.
Viikinkiaikaan asti Södermalm oli saari, joka jääkauden jälkeisen maankohoamisen myötä yhä enemmän kasvoi yhteen eteläisen mannermaan kanssa. Södermalmista tuli uudelleen saari 1930-luvulla Hammarbykanalen-kanavan rakentamisen myötä. Alue koostuu 571 hehtaarista maata ja 136 hehtaarista vettä.
Kaupunginosa on verrattain mäkinen. Riddarfjärden- ja Saltsjön-lahtien puoleisella pohjoisrannalla kohoavat jyrkänteet 25–35 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rannan vesikin on syvää, Riddarfjärdenillä 12–18 metriä ja Saltsjönillä 21–32 metriä. Riddarfjärdenin eteläisen laiturin yllä, 53 metriä meren yläpuolella sijaitsee Södermalmin korkein luonnollinen kohta, Skinnarviksberget, jolta on kaunis näköala Vanhankaupungin ja Kungsholmenin yli. Södermalmin koillisosassa kohoaa Katarinaberget 46 metrin korkeuteen, ja aivan idässä sijaitsee Fåfängan 40 metrin korkeudessa. Södermalmin keski- ja eteläosa sijaitsee noin 15–25 metriä merenpinnasta, poikkeuksena Åsöberget (37 metriä) ja Vita bergen (46 metriä). Pohjoisen rannan korkeuseroista juontuu nimi Söders höjder (Söderin korkeudet).
Ruotsin piirijaossa Södermalm jakautuu neljään piiriin, jotka ovat lännestä itään päin lueteltuina Högalidin, Tukholman Maria Magdalenan, Tukholman Katarinan ja Tukholman Sofian piiri.
Historia

Nimi Södermalm mainitaan muodossa Suthraemalm jo 17. kesäkuuta 1288 Strängnäsin piispa Anundin kirjeessä, jossa hän on todennäköisesti tarkoittanut nykyisen Södermalmin lähimpänä kaupunkia sijaitsevaa osaa. Nimitys on ilmeisesti syntynyt vastaamaan pohjoista kaupunginosaa, nykyistä Norrmalmia.
Alueen alkuperäinen nimi on Åsön, mistä myös Åsögatan ja Åsöberget ovat saaneet nimensä.
Södermalm asutettiin esikaupunkialueista ensimmäisenä. 1300-luvun puolivälissä rakennettiin Maria Magdalenan kappeli nykyisen kirkon paikalle. Kappeli on ensimmäinen merkki seurakunnan syntymisestä, mikä puolestaan on osoitus pysyvän asutuksen lisääntymisestä saarella. Rakennus sai pian seuraa nykyisen Katariinan kirkon lähelle rakennetusta Pyhän ristin kappelista. Asutus oli kuitenkin vaatimatonta ja yksinkertaista, ja pitkän aikaa saaren tärkein tehtävä olikin toimia laidunmaana porvariston karjalle. Asutus kiellettiin ja poltettiinkin useaan kertaan sotilaallisista ja valtapoliittisista syistä.
Vuonna 1527 purettiin molemmat kirkot Kustaa Vaasan valtaannousun myötä. 1570-luvulla annettiin lopulta selkeät ohjeet kaupungin laajentamisesta esikaupunkialueille. Vuonna 1591 hallinnollinen korttelijako ulottui Norrmalmille ja Södermalmille, mikä on varma merkki asutuksen lisääntymisestä. Maria Magdalenan kirkko rakennettiin kuitenkin uudelleen vasta 1620-luvulla. Katariinan seurakunta erkani Maria Magdalenan seurakunnasta vuonna 1654. Sofian seurakunta erkani Katariinan seurakunnasta vuonna 1917 ja Högalidin seurakunta Maria Magdalenan seurakunnasta vuonna 1925.
Södermalmin ensimmäiset asuinalueet sijaitsivat Slussenilla, ja kaupunginosa on sittemmin levittäytynyt eri suuntiin pitkin Götgatania, Hornsgatania ja Tjärhovsgatania. 1880-luvulla asutus ulottui Skånegatanille ja Ringvägenille lännessä. 1910-luvulla rakentaminen jatkui Högalidiin, 1920-luvulla Bergsundiin ja 1930-luvulla Eriksdaliin.
Teollistumisen aikaan 1880-luvun lopulla Södermalm kasvoi nopeasti ja siitä muodostui pääasiassa työväenluokan asuinalue. Kirjailija Per Anders Fogelström kuvaa tätä muutosta romaanisarjassaan Mina drömmars stad (Unelmieni kaupunki). 1970-luvun lopulla Södermalm alkoi gentrifioitua, eli muuttua työväen kaupunginosasta kalliiksi asuinalueeksi. Nykyään kaupunginosa on muodikas asuin- ja oleskelupaikka ja siellä on lukuisia kauppakujia, kahviloita, ravintoloita ja baareja. Tämä sama ilmiö on tapahtunut Suomessa Helsingin Punavuoressa ja Kalliossa.
Urheiluseura Hammarby perustettiin soutuseuraksi Bondegatanilla vuonna 1889. Neljä vuotta myöhemmin nimeksi vaihdettiin Hammarby IF, ja seura alkoi harrastaa soudun lisäksi myös muita lajeja. Hammarby IF yhdistetään vahvasti Södermalmiin, vaikka jalkapallojoukkue pelaakin Johanneshovissa.
Vuonna 1934 Södermalmin asukasluku nousi 144 500:een. Neljän vuoden kuluttua asukkaita oli jo 147 466, mutta luku pieneni tasaisesti 71 656:een vuoteen 1981 mennessä. Sen jälkeen alueen asukasmäärä on hitaasti kasvanut.
Kaupunkisuunnittelu

Marraskuussa 1641 Ruotsin valtakunnanneuvosto päätti aloittaa uudistustyöt Södermalmilla. Anders Torstensson suunnitteli todennäköisesti Södermalmin pohjoisten osien asemakaavan vuodelta 1641 tai 1642, sillä hänen käsialansa on selvästi nähtävissä esimerkiksi asemakaavan muotoilussa ja mukauttamisessa maastoon. Vuosina 1641 ja 1642 alkanut katukaavan uudistaminen vauhdittui vuonna 1644, jolloin rakennettiin Stora Göthe gatan (myöhemmin Götgatan). Katu kulki suoraan pohjois–etelä -suunnassa Södra stadshusetilta Skanstullille. Södra stadshusetin viereisen Södermalmstorgin ajateltiin ilmeisesti toimivan eteläisen kaupunginosan keskustana, sillä asemakaavaan ei sisältynyt uutta toria.
Seuraavat suuremmat muutokset Södermalmin katuverkkoon tehtiin Albert Lindhagenin kaupunkisuunnittelun pohjalta 1800-luvun lopulla. Lindhagen ehdotti Södermalmille puoliympyrän muotoista Södra Esplanadenia (myöhemmin Ringvägen), joka ulottuisi Söder Mälarstrandilta aina Danvikstulliin saakka. Ringvägen oli Tukholman ympärille nykyisin suunnitellun ja osittain jo rakennetun kehätien edeltäjä. Ringvägenistä rakennettiin lyhyempi kuin Lindhagen oli ehdottanut eikä sitä koskaan yhdistetty Söder Mälarstrandiin eikä Tegelvikeniin.
Kadut ja torit

Tunnetuimpia Södermalmin katuja ja toreja ovat Götgatan (nimi käytössä vuodesta 1644), Hornsgatan ja Mariatorget. Vuonna 1642 aloitettiin laajat tieverkon uudistukset kaupungininsinööri Anders Torstenssonin toimesta. Tieverkon uudistaminen oli osa Claes Larsson Flemingin laajempaa kaupunkisuunnittelua Tukholmassa 1600-luvulla. Tieverkkoa uudistettiin lisäksi 1800-luvun lopulla Lindhagen-asemakaavan mukaisesti.
Kiinnostavia rakennuksia ja laitoksia

Kerrospinta-alaltaan 120 000 neliömetrin kokoinen Södersjukhuset on Södermalmin suurin rakennuskokonaisuus. Södersjukhuset otettiin käyttöön 3. huhtikuuta 1944, jolloin se oli Pohjoismaiden suurin sairaala. Sairaalan alla kalliosuojassa sijaitsee akuuttien hätätilanteiden ja katastrofien varalta moderni lääketieteellinen keskus Disaster & Emergency Medical Centre, joka otettiin käyttöön 25. marraskuuta 1994. Södermalmin korkein rakennus on 26-kerroksinen Skatteskrapan, joka on 84 metriä korkea. Alun perin veroviranomaisille rakennettu Skatteskrapan valmistui vuonna 1959, ja vuonna 2007 rakennus muokattiin opiskelija-asuntolaksi. Toinen hyvin tunnettu maamerkki on Katarinahissen Slussenilla. Nykyinen Katarinahissen otettiin käyttöön samoihin aikoihin kuin Slussen vuonna 1935. Hissi on kuitenkin ollut poissa käytöstä vuodesta 2010 lähtien. Suunnitelmien mukaan vanhan korjauskelvottoman hissin tilalle rakennetaan täysin uusi hissi, joka avataan vuonna 2019.
Södermalmin keskus on Medborgarplatsen, jolta löytyy Medborgarhuset, kauppahalli Söderhallarna, ravintoloita ja elokuvateattereita. Uusimpiin rakennuksiin lukeutuvat asuinkerrostalo Bofills Båge sekä Söder Torn, joka rakennettiin 1990-luvulla rautatieasema Södra stationin vanhalle ratapihalle. Hammarbykanalen-kanavan viereen syntyi 1990-luvulla myös Norra Hammarbyhamnenin asuinalue. Södermalmin eteläpuolella Skanstullsbron- ja Johanneshovsbron-siltojen vieressä sijaitsee kunnallinen uinti- ja urheilukeskus Eriksdalsbadet, jonka uusi rakennus avattiin vuonna 1999.
Teollisuuslaitokset

Söder Mälarstrandilla sijaitseva entinen panimo Münchenbryggeriet on Södermalmin vanhempia teollisuuslaitoksia. Panimo aloitti oluen valmistuksen ja myynnin huhtikuussa 1857 ja lopetti toimintansa vuonna 1971. Münchenbryggerietin laaja uudelleenrakennus valmistui vuonna 1985, ja nykyisin rakennus toimii messu- ja konferenssikeskuksena. Södermalmilla sijaitsi useita muitakin olutpanimoita, kuten Neumüllers Bryggeri, Nürnbergs Bryggeri, Piehls Bryggeri sekä Pilsenerbryggeriet, jonka tontilla sijaitsee nykyään tavaratalo Åhléns Skanstull ja Clarion Hotel Stockholm. 1700-luvun puolivälissä kaupungin suurin panimo oli Tegenin korttelissa sijainnut Olof Ströms bryggeri, josta tuli Katarina kronobränneri vuonna 1785. Vuosina 1831–1933 panimon vanhoissa tiloissa toimi sairaala Katarina sjukhus.
Siinä missä Münchenbryggerietin, Neumüllers Bryggerin ja Katarina kronobrännerin rakennukset säilytettiin panimotoiminnan päättymisen jälkeen, purettiin useita suuria teollisuuslaitoksia, kuten Liljeholmens Stearinfabriks Danvikstullissa, Hellgrens tobaksfabrik Nattugglanin korttelissa Medborgarplatsenin eteläpuolella sekä kaupungin ensimmäiset vesilaitokset Årstaverken, jotka sijaitsivat Årstaviken-lahden vieressä. Itäisellä Södermalmilla on kuitenkin säilynyt osia Barnängenin tehdasrakennuksista.
Koulut

Södermalmilla on vähintään kymmenen kunnallista peruskoulua ja viisi kunnallista lukiota. Suurimpia kouluja ovat Södra Latin, Åsö vuxengymnasium ja Eriksdalsskolan. Södermalmin ensimmäinen julkinen koulu oli vuonna 1867 perustettu Katarina södra folkskola, joka rakennettiin vanhaan tehdasrakennukseen Malongeniin. Vuonna 1888 rakennettu Katarina södra skola Katarina bangatanilla sekä vuonna 1895 rakennettu Katarina norra skola Tjärhovsgatanilla ovat Tukholman vanhimpia kansakouluja. Molemmat koulut ovat arkkitehti Wilhelm Bergströmin suunnittelemia.
Kulttuurihistoriallinen luokitus

Södermalmilla on säilynyt suuri määrä rakennuksia ja asuinalueita, jotka ovat Tukholman kaupunginmuseon mukaan erityisen arvokkaita ja kuuluvat museon ylläpitämän kulttuurihistoriallisen luokituksen ylimpään siniseen luokkaan. Tukholman kaupunginmuseon mukaan siniseen luokkaan kuuluvan rakennuksen kulttuurihistoriallinen arvo vastaa Ruotsin kulttuuriympäristön suojelua ja vaalimista koskevan Kulturmiljölagen-lain vaatimuksia. Kyseinen kulttuuriympäristöä koskeva laki on Ruotsin vahvin kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia suojeleva laki. Siniseen luokkaan lukeutuvat esimerkiksi Södermalmin kirkot ja historialliset 1700-luvun puutaloasuinalueet Mäster Mikaels gatanilla, Stigbergsgatanilla, Åsögatanilla, Kvastmakarbackenilla ja Bergsprängargrändilla.
Käännös suomeksi
Jarmo Visakorpi

Jarmo Kustaa Visakorpi (8. maaliskuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri. Hän on Tampereen yliopiston lastentautien emeritusprofessori ja ollut yliopiston rehtori. Hän tutki lasten suolistosairauksia, ravitsemusta ja synnynnäisiä aineenvaihduntahäiriöitä.
Visakorpi väitteli Helsingin yliopistossa lääketieteen tohtoriksi 1960 aiheella Aminoaciduria in Various Types of Rickets. Hän oli Helsingin yliopiston lastentautiopin dosentti 1964–1968, lastentautiopin apulaisprofessori 1968–1973 ja uudelleen dosentti 1973 alkaen. Hän oli Tampereen yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetuksen suunnitteluprofessori 1973–1975 ja lastentautiopin professori 1975–1996. Hän oli Tampereella myös lääketieteellisen tiedekunnan dekaani 1973–1976.
Visakorpi oli Tampereen yliopiston vararehtori 1975–1981 ja rehtori kahteen otteeseen, 1. elokuuta 1981 – 31. heinäkuuta 1987 ja 1. elokuuta 1993 – 31. heinäkuuta 1996.
Visakorpi on Suomalaisen tiedeakatemian kunniajäsen. Hänelle on myönnetty A. I. Virtanen -palkinto 1981.
Visakorven vanhemmat olivat ekonomi Kustaa Edvard Visakorpi ja Sylvia Ranius. Hän avioitui 1958 sairaanhoitaja Anja Katri Marja Säynevirran (1932–2024) kanssa.
Vaatteet (on mun aatteet)

| ”Vaatteet” Maukka Perusjätkä |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ennen kolmatta maailmansotaa
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: 7”-vinyyli
 Tyylilaji: rock, disko
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Johanna
Maukka Perusjätkän muut singlet
| ”Säpinää” 1979 | ”Vaatteet” 1980 | ”Ennen kolmatta maailmansotaa” 1980 |
Vaatteet on laulaja Maukka Perusjätkän kappale ja single vuodelta 1980. Kappale oli julkaisuaikanaan suuri hitti ja kesän diskosuosikki.lähde? Ralf Örnin kirjoittamassa rockia ja diskoa yhdistelevässä hitissä toimivat kitaristeina Andy McCoy ja Jimi Sumén. Saksofonia singlevideolla soitti Michael Monroe. Levyllä saksofonia soitti Jone Takamäki.
Single julkaistiin Johanna-levymerkillä sarjatunnuksella JHNS 127. Singlen B-puoli ”Meidän raha” on myös Ralf Örnin kirjoittama. Kappaleen esittivät Ralf Örn ja Kaija Koo.
Levytyssessiosta Maukka Perusjätkä toteaa, että he olivat studiossa jo paljon valmiimpia, kun toista levyä tehtiin. "Mutta mä en tosin halunnut olla studiossa kauaa. Vedän kerralla sisään ja jos ei kelpaa, niin vedän äänittäjää turpaan. [- -] Lauloinhan mä biisejä monta kertaa studiossa, mutta se ensimmäinen äänitys säästettiin ja yleensä myös käytettiin."
Kappaleen taustasta

Ralf Örnin mukaan hän oli sanonut Atte Blomille ja Maukalle, että ei singlejä tehdä noin vain, niiden tulevaisuus täytyy laskea. "Tein Vaatteet-piisin hitiksi ja sellainen siitä myös tuli. Se onkin ensimmäinen levy, johon olen täysin tyytyväinen" (Soundi 9/1980).
Maukka Perusjätkä taas kertoo, että kappale syntyi Jyväskylässä, kun he kuuntelivat levyautomaatista Kissin levytystä ”I Was Made for Lovin’ You”. "Joku haki autosta kitaran ja tulitikkuaskin, jolla soitettiin rytmiä. Siihen laitettiin kitarasoinnut väärinpäin. Siinä se sitten oli." Laulaja Kaija Koon roolista Maukka sanoo: "Se oli pääsääntöisesti mukana studiossa ja tv-esiintymisissä. Ehkä se oli parilla keikalla sukkanauhoissa, mutta se oli aika vaikeata järjestää, kun keikoilla oli julmetusti väkeä ja jengi kännissä. Siitä olisi tullut liikaa säätöä."
Kappaleen taustasta > ”Meidän raha”

Vaatteet-singlen B-puolen kappaleena on ”Meidän raha (Money Money)”, joka Maukka Perusjätkän mukaan on "suora kopio Abban kappaleesta ”Money, Money, Money”. "Mehän kuunneltiin keikkabussissa paljon Abbaa. Siitä se idea otettiin ja tehtiin omanlainen versio. Sillä bändillä [Abba] vaan oli niin paljon hienoja melodioita biiseissään.
Kappaleet

Vaatteet (on mun aatteet) – 3.57
Meidän raha (Money Money) – 2.40
Vesikansa

Vesikansa on Hollolan pohjoisosassa Asikkalan ja Lahden välissä Vesijärven itäpuolella sijaitseva kunnan osa, joka käsittää Kalliolan, Kukkilan, Paimelan, Heinlammin, Noitalan, Sarvan ja Vaanian kylät. Lahden kaupunki ja Vesijärvi katkaisevat Vesikansan maayhteyden muuhun kuntaan. Kukkila ja Kalliola muodostavat yhdessä tilastokeskuksen tilastoalueen samoin kuin Paimela yksistään. Vesikansa on Maakansaa selvästi pienempi sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan. Vesikansa on paikoin melko harvaankin asuttua maaseutua.
Vesikansan nimitys tulee siitä, että Vesijärven takana asuvat joutuivat soutamaan Hollolan kirkolle veneellä.lähde?  Pääosaa Hollolan alueesta kutsuttiin Maakansaksi, koska sen asukkaat saapuivat kirkonkylään maitse. Nimitystä Vesikansa käytetään edelleen Hollolan Vesijärven itäpuolisista alueista, joihin päästään Hollolan kuntakeskuksesta Lahden poikki kulkien.
Kasvualue

Hollolan kunnan voimakkain kasvualue on Kukkilan väestötilastoalue. Myös Paimelassa on kasvua.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Hollola | Kukkila-Kalliola | Paimela | Yhteensä |
| 1990 | 19 915 | 2 287 | 547 | 2 834 |
| 1995 | 20 293  | 2 347  | 554   | 2 901   |
| 2000 | 20 378  | 2 516   | 569   | 3 085   |
2001: 
| 2002 | 20 527   |  |  |  |
| 2003 | 20 755  | 2 772   | 623   | 3 395   |
| 2004 | 20 965  | 2 845  | 625   | 3 470  |
| 2005 | 21 199  | 2 962   | 641   | 3 603  |
| 2006 | 21 297   | 3 070  | 640  | 3 710  |

2000-luvulle tultaessa on Vesikansasta tullut selvästi kasvualue, minkä Hollolan kunta ottaa huomioon kunnallistekniikkaa ja terveyskeskuspalveluja kehittäessään. Alueen sijainti Lahden pohjoispuolella tekee siitä liikenteellisesti edullisen Lahdessa työssä käyville.
Kunnalliset ja seurakunnalliset palvelut

Hollolan seurakunta on perustanut Vesikansaan seurakuntakodin 1980 ja Hollolan kunta Kalliolan sivukirjaston, missä on vuodesta 2006 alkaen ollut langaton lähiverkko, WLAN. Kalliolassa ja Paimelassa on koulut. Hollolan kunnan päätöksenteossa on järventakaisten kylien asema otettu huomioon siten, että on perustettu erillinen Vesikansa-lautakunta. Lautakunta hoitaa Kalliolan ja Paimelan koulujen johtokuntien tehtävät, johtaa Vesikansan alueella olevia Hollolan kunnan laitoksia ja palveluita.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kylät | Paimelan koulu | Kalliolan koulu |
| sijainti | Paimela | Kalliola |
| vaikutusalue |  | Kukkila |
luokat: 1-6
| oppilaita | 54+21 | 375 |
| perustettu | 1896 | 1904 |
verkkosivut:  (Arkistoitu – Internet Archive)
rehtori: Aarne Ylipiha
Kiinteät muinaisjäännökset > Kalliola

Isosaarentien pyyntikuopat
Joensuun kivikautinen asuinpaikka
Kaislarannan rautakautinen polttokenttäkalmisto
Kalliolan uimarannan kivikautinen asuinpaikka
Karelahdentien rautakautinen asuinpaikka
Pekanpolun asuinpaikka
Simolan kivikautinen asuinpaikka
Sipiläntien rautakautinen asuinpaikka
Sivulan historiallisen ajan kyläpaikka
Tervalanmäen-Pajutien kivikautinen asuinpaikka
Tynnyrmäen rautakautinen asuinpaikka
Vuohisaaren asuinpaikka
Kiinteät muinaisjäännökset > Paimela

Lähteenmäen rautakautinen polttokenttäkalmisto
Myllyojan historiallisen ajan pyyntikuoppa
Ryynäselän rautakautinen polttokenttäkalmisto
Luonnonsuojelualueet > Paimela

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sijainti | nimi | kiinteistötunnus | koordinaatti |
| Paimela | Kullerolehto/Luonnonperintösäätiö | 98-436-13-15 | 61° 5' 25,926", 25° 39' 39,449" (polun alku) |
| Paimela | Kallioinen/vapaaehtoinen kymmenvuotinen METSO-ohjelma | 98-436-6-51 | 61° 5' 51,319", 25° 40' 9,092" (peltotien oikea puoli) |
| Paimela | Riihikallio-Pilkanmäki/Ojavallanmäen pohjoispuoli | 98-436-6-52 | 61° 5' 39,452", 25° 41' 1,470"" (maatilatien oikea puoli) |

| Paimela | Riihikallio-Pilkanmäki/Kallioisen koillispuoli | 98-436-6-51 |  |
| Paimela | Koirasuonmäki/Luonnonperintösäätiö | 98-436-13-14 | 61° 5' 34,743", 25° 42' 17,912" (polun alku) |
| Paimela | Pertinkulma/Luonnonperintösäätiö | 98-436-13-14 | 25° 42' 36,041"  (jyrkkä eteläkärki Koirasuonmäen kiinteistön eteläosassa) |
Aiheesta muualla

Vanha Nummela (Arkistoitu – Internet Archive)
Hollolan kunta: Vesikansa-lautakunta (Arkistoitu – Internet Archive)
Hollolan kunta: Hollolan kunnankirjaston Kalliolan sivukirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta  Hankaa  Hedelmätarha  Heinlammi  Herrala  Hälvälä  Kalliola  Kirkonkylä  Kukkila  Kukonkoivu  Laitiala  Länsi-Hollola  Messilä  Miekkiö  Noitala  Okeroinen  Paimela  Pyhäniemi  Sairakkala  Salpakangas  Sarva  Tennilä  Tiirismaa  Uskila  |Vaania  Vanhatalo  Vesala  Vesikansa 
Luonto:  Hahmajärvi  Hammonjoki  Iso-Tiilijärvi  Keski-Tiilijärvi  Kiikunlähde  Kintterönsuon aarnimetsä  Kivijärvi  Kotajärvi  Kutajärvi  Kutajärven alue  Laasonpohja  Pirunpesä  Pähkinäkukkula  Riihikallio-Pilkanmäki  Sairakkalanjärvi  Tiirismaan luonnonsuojelualue  Työtjärvi  Vesijärvi  Vähä-Tiilijärvi 
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo  Hiljaisuuden huone  Hollo ja Martta  Hollolan Hirvi  Hollolan keskiaikainen kivikirkko  Hollolan keskiaikatapahtuma  Hollolan kotiseutumuseo  Hollolan kunnantupa  Hälvälän ampumarata  Kapatuosia  Laitialan kartano  Linnamäki  Messilän kartano  Pyhäniemen kartano 
Liikenne:  Herralan rautatieasema  Hollolan lentokenttä  valtatie 12  kantatie 54  seututie 296  yhdystie 2955  yhdystie 2956  yhdystie 3173  Launeen tie 
Muuta:  Camping Messilä  Hollolan kunnanvaltuusto  Hollolan lukio  Hollolan seurakunta  Hollolan Sanomat  Hollolan Seutu  Hollolan vaakuna