stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Softball kesäolympialaisissa 2004

Vuoden 2004 kesäolympialaisten softball järjestettiin 14. – 23. elokuuta 2004. Tämä oli kolmas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Softball järjestettiin ainoastaan naisille. Mukana oli 118 osanottajaa kahdeksasta eri maasta. Pelit pelattiin Ellinikón olympiahallissa Ellinikóssa.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  YhdysvallatLeah O'Brien Laura Berg Crystl Bustos Lisa Fernandez Jennie Finch Tairia Flowers Amanda Freed Lori Harrigan Lovieanne Jung Kelly Kretschman Jessica Mendoza Stacey Nuveman Cat Osterman Jenny Topping Natasha Watley |  AustraliaSandra Allen Marissa Carpadios Fiona Crawford Amanda Doman Peta Edebone Tanya Harding Natalie Hodgskin Simmone Morrow Tracey Mosley Stacey Porter Melanie Roche Natalie Titcume Natalie Ward Brooke Wilkins Kerry Wyborn |  JapaniEmi Inui Kazue Ito Yumi Iwabuchi Masumi Mishina Emi Naito Haruka Saito Hiroko Sakai Naoko Sakamoto Rie Sato Yuki Sato Juri Takayama Yukiko Ueno Reika Utsugi Eri Yamada Noriko Yamaji |
Alkulohkot

| Joukkue | Ot>  | V | H | Juoksut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 7 | 7 | 0 | 41–0 |
|  Australia | 7 | 6 | 1 | 22–14 |
|  Japani | 7 | 4 | 3 | 17–8 |
|  Kiina | 7 | 3 | 4 | 15–20 |
|  Kanada | 7 | 3 | 4 | 6–14 |
|  Kiinan Taipei | 7 | 2 | 5 | 3–13 |
|  Kreikka | 7 | 2 | 5 | 6–24 |
|  Italia | 7 | 1 | 6 | 8–24 |
Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Yhdysvallat
:  Australia
:  Japani
4.:  Kiina
5.:  Kanada
6.:  Kiinan Taipei
7.:  Kreikka
8.:  Italia
Storvreta IBK

Storvreta Innebandy Klubb on vuonna 1989 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Uppsalan Storvretan taajamasta. Se on Ruotsin neljänneksi suurin salibandyseura 711 lisenssipelaajalla ja 1700 pelaajalla. Seura järjestää vuosittain Ruotsin suurimman salibandyturnauksen Storvretacupin. Miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2013–2014 Ruotsin salibandyn korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa. Kotiottelunsa he pelaavat IFU-areenalla. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa I-divisioonaa.
Saavutukset

Ruotsin mestaruus: 2010, 2011, 2012, 2016, 2018
Pronssia: 2004, 2005, 2007, 2009
Aiheesta muualla

Storvreta IBK − Seuran kotisivu (ruotsiksi)
Libra

Libra voi viitata seuraaviin asioihin:
Libra, Vaaka (tähdistö)
libra, roomalainen painoyksikkö
Libra, SEKEM-järjestön elintarvikeyhtiö
Libra, MUCC:n kappale
RN Libra, Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene
libra, Facebookin kryptovaluutta
Libourne

Libournen kaupungintalo
Libourne on kaupunki ja kunta Gironden departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 21 761 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on 21 neliökilometriä. Libournessa on Gironden departementin aliprefektuuri.
Sokrates (videopeli)

Sokrates on CD-levyllä julkaistu filosofinen äly- ja strategiapeli, jonka on käsikirjoittanut Pekka Himanen ja ohjannut Lassi Tolonen. Sokrateksen on toteuttanut Everscreen Mediateam Oy yhteistyössä Opetushallituksen kanssa ja se on WSOY:n julkaisema.
Sokrates oli menestyneimpiä suomalaisia CD-ROM-tuotantoja. Peli sai vuonna 1998 sarjavoiton Europrix-multimediakilpailussa.
Aiheesta muualla

Pauliina Toivonen: Filosofinen Sokrates kilpailee Euroopassa. Helsingin Sanomat, 24.11.1998.
Pauliina Toivonen: Suomalainen multimedia voitti Europrix 98 -kilpailussa. Helsingin Sanomat, 30.11.1998.
Super Aguri SA05

| Super Aguri SA05 |
| --- | --- |

Talli:   Super Aguri
Suunnittelija(t):   Mike Coughlan  Mark Preston
Kuljettajat:  22.  Takuma Satō 23.  Yūji Ide 23.  Franck Montagny 23.  Sakon Yamamoto
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Elf
Jarrut:  Carbone
Runko:  Hiilikuitumonokokki
Moottori:  Vapaasti hengittävä Honda RAE106 V8
Voimansiirto:  Arrows 7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Bahrainin GP 2006
Kilpailuja:  11
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  0
Super Aguri SA05 oli Super Agurin kehitysversio Arrows A23 -autosta. Autoa ajoivat japanilainen Takuma Satō, japanilainen Yūji Ide ja ranskalainen Franck Montagny. Autossa oli Bridgestonen renkaat ja se käytti Elfin poltto- ja voiteluaineita. Autossa oli Hondan V8 moottori. Autoa käytettiin kauden 2006 11 ensimmäisessä kilpailussa. Sillä ei saavutettu yhtään pistettä.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Super Aguri | Honda V8 | B |  | BHR | MAL | AUS | SMR | EUR | ESP | MON | GBR | CAN | USA | FRA | GER | HUN | TUR | ITA | CHN | JPN | BRA | 0 | 11. |
| 2006 | Super Aguri | Honda V8 | B |  Takuma Satō | 18 | 14 | 12 | Kesk. | Kesk. | 17 | Kesk. | 17 | 15 | Kesk. | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 11. |
| 2006 | Super Aguri | Honda V8 | B |  Yūji Ide | Kesk. | Kesk. | 13 | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 11. |
| 2006 | Super Aguri | Honda V8 | B |  Franck Montagny |  |  |  |  | Kesk. | Kesk. | 16 | 18 | Kesk. | Kesk. | 16 |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 11. |
| 2006 | Super Aguri | Honda V8 | B |  Sakon Yamamoto |  |  |  |  |  |  |  | TD | TD | TD | TD |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 11. |
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2006
Renault R26
McLaren MP4-21
Ferrari 248 F1
Toyota TF106/TF106B
Williams FW28
Honda RA106
Red Bull RB2
BMW Sauber F1.06
Midland M16
Scuderia Toro Rosso STR1
Super Aguri SA05
SA06
Sukassara

| Sukassara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Alaheimo::  Cyperoideae
Tribus::  Cariceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  microglochin
Kaksiosainen nimi
 Carex microglochin  Wahlenb. 
Katso myös
   Sukassara Wikispeciesissä   Sukassara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sukassara (Carex microglochin) on pohjoisen pallonpuoliskon tundra- ja vuoristoalueilla tavattava pienikokoinen kosteiden kasvupaikkojen sarakasvi. Suomessa laji on harvinaistunut ja se on nykyään luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi.
Ulkonäkö ja koko

Sukassara kasvaa pieninä versokimppuina, jotka ovat 5–15 cm korkeita. Kasvin juurakko on lyhythaarainen. Varret ovat pystyjä, hoikkia ja monilehtisiä. Varsien tyvitupet ovat vaaleanruskeita. Lehdet ovat lyhyitä, rihmamaisia ja noin 0,5 mm leveitä. Kukinto on 8–15 mm pitkä tähkä, jonka tyviosassa on 5–10 emikukkaa. Ruskeat tähkäsuomut ovat pullakkoa selvästi lyhyempiä, suippoja ja kalvolaitaisia. Kapean sukkulamaiset pullakot ovat 4–5 mm pitkiä ja aluksi pystyjä, mutta myöhemmin lajille tyypillisesti alaviistoja. Pullakon suusta pistää esiin luottien lisäksi ohut sukanen. Suomessa sukassara kukkii heinäkuussa.
Muista Suomessa tavattavista saroista sukassara muistuttaa lähinnä rahkasaraa (Carex pauciflora).
Levinneisyys

Sukassaraa tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta levinneisyysalue on hyvin hajainen. Euroopasta sitä tavataan lähinnä Fennoskandian tunturialueilta Norjasta, Ruotsista, Suomesta ja Kuolan niemimaalta, Alppien alueelta, Islannista ja Grönlannista. Aasiassa laji kasvaa Kaukasuksella, Keski-Aasian vuoristoissa ja Etelä-Siperiassa. Pohjois-Amerikasta sukassara kasvaa Alaskassa, Kalliovuorilla sekä Pohjois-Kanadassa. Suomessa sukassaraa tavataan Sodankylän Kitisen rannoilla, Inarin Ivalo- ja Näätämöjokien varsilta sekä Enontekiöltä Kaaresuvannon ja Lätäsenon suujuoksun varrelta ja Kilpisjärveltä. Kitisen esiintymä lienee suurimmaksi osaksi tuhoutunut voimalaitosrakentamisen takia.
Elinympäristö

Sukassara kasvaa matalaruohoisilla tulvaniityillä, jokien ja purojen rannoilla sekä myös tunturipaljakalla soilla ja kosteissa notkelmissa. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji on harvinaistunut voimalaitosrakentamisen takia, joka on tuhonnut monia kasvupaikkoja sukassaran vaatimien kevättulvien loputtua.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sukassara (Carex microglochin)
Kasviatlas 2021: Sukassaran (Carex microglochin) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Sukassara (Carex microglochin)
ITIS: Carex microglochin (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex microglochin (englanniksi)
Flora of China: Carex microglochin (englanniksi)
Sukassaran kukinto
Sven Leijonmarck

Sven Leijonmarck, alk. Agricola, Åkerman ja Åkermarck (1649–1728), oli suomalainen valtiomies. Hän oli Turun hovioikeuden varapresidentti 1702–1721. Hän kannatti innokkaasti reduktiota. Kun Kaarle XII oli Turkissa, Leijonmarck liittyi salaiseen puolueeseen, joka vaati kuninkaan vallan supistamista. Hän osallistui vuoden 1734 lain valmisteluun.
Hänet aateloitiin 1686, jolloin hän otti nimen Leijonmarck. Hänen isänsä oli Uskelan kirkkoherra Christianus Christierni Agricola (k. 1669).
Kirjallisuutta

Heikki Ylikangas, Suomalaisen Sven Leijonmarckin osuus vuoden 1734 lain naimiskaaren laadinnassa, Suomen historiallinen seura, 1967 Historiallisia tutkimuksia; 71 (väitöskirja)
Sue Harrison

Sue Harrison (s. 1950) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka teokset kuvaavat alkuperäiskansojen elämää esihistoriallisella ajalla Amerikan pohjoisilla alueilla.
Sue Harrison on kotoisin Michiganista. Kouluaikoinaan hän opiskeli englannin kieltä ja kirjallisuutta. Hän innostui tutkimaan alkuperäiskansoja ja päättikin ryhtyä opiskelemaan kuutta Amerikan alkuperäiskieltä. Lisäksi hän opiskeli arkeologiaa, antropologiaa ja maantiedettä.
Hän on saavuttanut kirjoillaan valtavan suosion. Harrison kirjoittaa kirjojaan asiantuntevasti ja uskottavasti. Häntä onkin kiitetty siitä ja myös kerronnan elävyydestä.
Hänen kirjojaan on ilmestynyt 18 maassa Euroopassa ja Aasiassa.
Teoksia

Ensimmäiset ihmiset -trilogia:
Äiti maa, isä taivas (Mother Earth, Father Sky, 1990)
Sisar kuu (My Sister the Moon, 1992)
Veli tuuli (Brother Wind, 1994)
Tarinankertoja-trilogia:
Jokien laulu (Song of the River, 1998)
Tuulten viesti (Cry of the Wind, 1998)
Tähtien kutsu (Call Down the Stars, 2001)
Aiheesta muualla

http://sueharrison.com/
Leon Fleisher

Leon Fleisher (1963)
Leon Fleisher (23. heinäkuuta 1928 – 2. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen pianisti ja kapellimestari.
Fleisher syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, jossa hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Hän teki julkisen ensiesiintymisensä 8-vuotiaana ja esiintyi jo 16-vuotiaana Pierre Monteux'n johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Hän sai opetusta Artur Schnabelilta.
Fleisher ehti tehdä lukuisia levytyksiä Clevelandin orkesterin (kapellimestarina George Szell) kanssa, mutta menetti 1960-luvulla oikean käden käyttökykynsä kärsittyään fokaalisen dystonian. Hän jatkoi kuitenkin vasenkätisen ohjelmiston tulkitsemista.
Fleisher tuli tunnetuksi varsinkin Johannes Brahmsin ja Ludwig van Beethovenin pianokonserttojen tulkinnoistaan. Kapellimestarinuransa hän aloitti vuonna 1967.
Fleisher voitti muun muassa Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun vuonna 1952.
Leon Britton

Leon Britton
Leon Britton (s. 16. syyskuuta 1982) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen syöttöprosenttinsa oli kaudella 2010–2011 Euroopan huippusarjojen paras. Hän pelasi kaudella Swansea Cityssä.
Sue Bird

| Sue Bird |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Suzanne Brigit Bird
Syntynyt: 16. lokakuuta 1980 (ikä 43) Syosset, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  175 cm
Paino:  68 kg
Nyk. joukkue:   Seattle Storm
Sarja:  WNBA
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2002–:   Seattle Storm
Maajoukkueet
2004–:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 |  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 |  |  |
|  Kultaa | Tokio 2021 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiina 2002 |  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2010 |  |  |
|  Kultaa | Turkki 2014 |  |  |
|  Kultaa | Espanja 2018 |  |  |
|  Pronssia | Brasilia 2006 |  |  |
Suzanne Brigit Bird (s. 16. lokakuuta 1980 Syosset) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on voittanut viisi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.
Ura

Bird pelasi yliopistokoripalloa Connecticutin yliopistossa. Viimeisenä yliopistokautenaan hän oli maansa paras pelaaja vapaaheitoissa ja toiseksi paras kolmen pisteen heitoissa. Bird ilmoittautui WNBA:n vuoden 2002 varaustilaisuuteen, jossa Seattle Storm varasi hänet tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Ensimmäisenä WNBA-kautenaan Bird teki 14,4 pistettä ja antoi 6,0 syöttöä ottelua kohden. Ensimmäisen WNBA-mestaruutensa hän voitti kaudella 2004, jolloin Storm voitti finaaleissa Connecticut Sunin. Vuonna 2006 Bird valittiin liigan vuosikymmenen kymmenen parhaimman pelaajan joukkoon. Toisen WNBA-mestaruutensa Bird voitti kaudella 2010 ja kolmannen mestaruutensa kaudella 2018. Lokakuussa 2020 Bird voitti jo neljännen WNBA-mestaruutensa, ja hänestä tuli samalla ainoa WNBA-pelaaja, joka on voittanut mestaruuden kolmella eri vuosikymmenellä. Heinäkuussa 2018 Bird pelasi 500. runkosarjaottelunsa WNBA:ssa ja nousi liigan pelattujen otteluiden tilaston kärkeen.
Ulkomailla Bird on edustanut WNBA-kauden ulkopuolella Dynamo Moskovaa ja Spartak Moskovaa. Spartakissa Bird on voittanut neljä Euroliiga-mestaruutta.
Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana Bird on voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012, Rio de Janeirossa 2016 ja Tokiossa 2021. Maailmanmestaruuden hän on voittanut Kiinassa 2002, Tšekissä 2010, Turkissa 2014 ja Espanjassa 2018. Brasilian MM-kilpailuissa 2006 hän sai pronssia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
WNBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
FIBA Europen pelaajaprofiili (englanniksi)
Story – 10th Anniversary

| Story – 10th Anniversary Amorphis |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: death/doom, melodinen death metal, progressiivinen metalli
 Kesto: 72.40
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 34.
Amorphiksen muut julkaisut
| Tuonela 1999 | Story – 10th Anniversary 2000 | Am Universum 2001 |
Story – 10th Anniversary on Amorphiksen vuonna 2000 julkaistu kokoelma-albumi, joka julkaistiin Spinefarm Recordsin kautta.
Albumi nousi suomen virallisen listan sijalle 34.
Kappaleet

Black Winter Day – 03.48
Against Widows – 04.04
Tuonela – 04.37
Grail's Mysteries – 03.04
The Castaway – 05.30
My Kantele – 05.51
The Way – 04.36
The Brother-Slayer – 03.41
The Orphan – 05.16
Exile of the Sons of Uisliu – 03.45
On Rich and Poor – 05.17
Divinity – 04.56
The Gathering – 04.14
Drowned Maid – 04.11
Summer's End – 05.29
Cares (Live) – 04.21
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Story – 10th Anniversary Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Story – 10th Anniversary Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Story (Amorphis album)
Käännös suomeksi
Lep (täsmennyssivu)

Lep tai LEP voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
LEP-törmäytin, vuosina 1989–2001 toiminut hiukkastörmäytin CERN:ssä Ranskan ja Sveitsin rajalla
Lepus eli lyhennettynä Lep, Jäniksen tähdistö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lep”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Software (yhtye)

Software oli saksalainen elektronisen musiikin duo, joka toimi vuosina 1984–1999 ja jonka muodostivat alun perin Peter Mergener ja Michael Weisser. Duo käytti aiemmin nimeä Mergener & Weisser.
Historia

Software julkaisi levynsä IC (Innovative Communication) -levymerkillä, joka julkaisi myös useita muita elektronisia muusikoita, kuten Klaus Schulzen ja Neue Deutsche Welle -yhtyeen Idealin.
Lyhyen tauon aikana vuosina 1990–1992 Weisser tuotti neljä albumia Software-nimellä eri kokoonpanolla: Fragrance Klaus Schulzen ja Georg Stettnerin kanssa sekä Modesty-Blaze I, Modesty-Blaze II ja Cave Billy Byten (Stephan Töteberg) kanssa.
Kun Software vuonna 1999 hajosi, muusikot lähtivät omille teilleen: Peter Mergener jatkaa elektronisen musiikin säveltämistä ja soittamista, kun taas Michael Weisser perusti ensin G.E.N.E.-yhtyeen (Grooving Electronic Natural Environments) ja toimii nykyään muun muassa mediataiteilijana.
Duo julkaisi vielä yhden albumin vuonna 2007. Syyskuussa 2017 Weisser ilman Mergeneriä julkaisi kuusi albumia Software-nimellä.
Jäsenet

Michael Weisser – (1984–1999, 2007, 2017)
Peter Mergener – (1984–1990, 1992–1999)
Billy Byte – (1990–1993)
Klaus Schulze – (1990–1992)
Georg Stettner – (1990–1992)
Diskografia > Mergener & Weisser

Beam Scape (1984)
Phancyful Fire (1985)
Chip Meditation I (1985)
Chip Meditation II (1985)
Electronic Universe I (1985)
Night-Light (1986)
Diskografia > Software

Past-Present-Future I (1987)
Past-Present-Future II (1987)
Syn-Code (1987)
Digital Dance (1988)
Electronic Universe II (1988)
Software Visions (1988)
Kassettenbuch Dea Alba (1988)
Visions (1989)
Live-3rd Dimension (1989)
Ocean (1990)
Fragrance (1990)
Modesty-Blaze I (1991)
Modesty-Blaze II (1992)
Software Visions (1992)
Space Design (1993)
Cave (1993)
Ten Years (1994)
Brain Food Music (1994)
Heaven to Hell (1995)
Sky-Dive (1997)
Fire-Works (1998)
Mystic Millennium I (1999)
Mystic Millennium II (2000)
Spring Visions (2007)
Space World (2017)
Sacral World (2017)
Ocean World (2017)
Erotic World (2017)
Electronic World (2017)
Dea Alba (2017)
Sutlej

| Sutlej |
| --- | --- |
 Sutlej Kinnaurin laaksossa, Intiassa
Alkulähde:  Himalaja
Laskupaikka:  Chenab-joki
Maat:  Tiibet, Intia, Pakistan
Sutlej on Punjabin alueella virtaava joki, joka ulottuu Intian ja Pakistanin alueelle. Se on yksi Induksen vesistön joista ja pisin niistä viidestä joesta, jotka antavat nimen Punjabin alueelle (Punjab tarkoittaa viiden virran maata). Joen alkupää on 4600 metrin korkeudella Himalajan pohjoisrinteellä Tiibetissä, mistä se virtaa Intiaan Himachal Pradeshin osavaltioon, mistä se virtaa Pakistanin rajalle ja lopulta Pakistanin puolelle Punjabiin. Se yhtyy Chenabiin Bahawalpurin länsipuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sutlej Wikimedia Commonsissa
Super 2000

Super 2000 -luokka on FIA:n määritys tuotantoautoihin perustuville kilpa-autoille, jota on käytetty sekä ralliautoille sekä vakioautoille. Määrittelyn tarkoitus on laskea kustannuksia kilpailukykyiselle autolle, joka lisäisi valmistajien ja yksityistallien osallistumista.
Rata-autoissa Super 2000 -sääntöjen mukaisen auton on oltava kaksivetoinen, mutta rallissa sallitaan neliveto.
Super 2000 -auton on perustuttava tuotantomalliin, jota on valmistettu vähintää 2 500 kappaletta 12 kuukauden aikana.
Vakioautoissa määrittelyä on käytetty British Touring Car Championship ja World Touring Car Championship -sarjoissa.
Tekniset säännöt

Moottori on vapaasti hengittävä moottori: kaksilitraisen nelisylinterisen moottorin kierrosmäärä on enintään 8500 rpm, 8750 rpm viisisylinteriselle ja  9000 rpm kuusisylinteriselle. Vaihteisto on kuusivaihteinen sekventiaalinen tai viisivaihteinen manuaalinen, jossa on alkuperäiset välitykset. Autoissa on McPherson-jousitus edessä ja takana. Elektronisia kuljettajan apukeinoja ei sallita. Autojen maksimihinta on 168 000 euroa.
Vuodesta 2011 alkaen turboahdetut 1,6-litraiset moottorit tulivat mukaan.
Rallissa

Luokka sijoittuu virityssäännöiltään hyvin lähelle vuodesta 2011 alkaen käytettyjä WRC autoja. 
Käytännössä Super 2000 autojen hinnat karkasivat huomattavasti alkuperäistä suunniteltua (170 000 euroa) suuremmiksi juuri vapaan viritettävyyden ansiosta.
Erot Super 2000 ja WRC-autojen välillä on todellisuudessa ahtamaton moottori ja pienempi takasiipi. Kaikki muut korin, alustan ja voimansiirron osat ovat käytännössä identtisiä.
64 mm yksirunkoinen kaasuläppä, 13:1 puristussuhde, 12,00 mm maksiminosto nokka-akselilla sekä 8500 rpm rajoitettu moottorin kierrosluku toimivat tehoa rajoittavana tekijänä.
Autoissa on tehoa 260-305 hevosvoimaa ja vääntöä noin 240-265 newtonmetriä. Voimansiirto on varustettu mekaanisilla lukoilla. Minimipaino autoille on 1200 kg.
Hinnaltaan Super 2000 -autot ovat WRC-autoja edullisempia. Vuonna 2007 Super 2000 -luokan autoilla aloitettiin kilpailemaan N-ryhmän rinnalla tuotantoautojen maailmanmestaruudesta. Lisäksi rallin SM-sarjassa ryhdyttiin käyttämään Super 2000 -kalustoa. Super 2000 -autot muodostivat FIA:n uuden ideamallin, jonka pohjalle uusittiin WRC-luokka vuonna 2011.
Super 2000 -autoilla on kilpailtu muun muassa SWRC-sarjassa, IRC-sarjassa ja rallin EM-sarjassa.
Fiat Grande Punto S2000 nolla-autona.
Suuri aalto Kanagawan edustalla

| Suuri aalto Kanagawan edustalla |
| --- | --- |

Nimi:  Suuri aalto Kanagawan edustalla
Toinen nimi:  神奈川沖浪裏 Kanagawa-oki nami ura
Tekijä:  Hokusai
Valmistumisvuosi:  1831
Taiteenlaji:  japanilainen puupiirros (ukiyo-e)
Korkeus:  25,7 cm
Leveys:  37,8 cm
Sijainti:  useita
Suuri aalto Kanagawan edustalla (jap. 神奈川沖浪裏, Kanagawa-oki nami ura) on japanilainen puupiirros, jonka on tehnyt ukiyo-e-taiteilija Hokusai. Se on tehty vuosien 1829 ja 1833 välillä Edo-kauden myöhäisvaiheilla. Teos on 36 näkymää Fuji-vuorelle -sarjan ensimmäinen osa.
Puupiirrokseen on kuvattu valtava aalto, joka riepottelee kolmea venettä Sagaminlahden rannikolla. Taustalla näkyy Japanin korkein vuori Fuji. Välillä aalto tulkitaan tsunamiksi, vaikka se vaikuttaakin enemmän hyökyaallolta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suuri aalto Kanagawan edustalla Wikimedia Commonsissa
Suhoi Su-17

Neuvostoliiton ilmavoimien Suhoi Su-17 Moninon ilmailumuseossa.
Suhoi Su-17 (Nato-raportointinimi Fitter) oli Neuvostoliitossa kehitetty suihkumoottorikäyttöinen rynnäkkökone, jossa oli muuttuvageometrinen siipi. Konetyypin prototyyppi lensi ensilentonsa vuonna 1969. Ensiesittely tapahtui 1970. Su-17 säilyi pitkään tuotannossa, joka päättyi vasta vuonna 1990.
Globaalinen karttakuva esittää Suhoi Su-17/20/22 -tyypin koneiden käyttäjämaat.
Su-17 kehitettiin Su-7 -mallista. Su-17 -mallissa asekuorman kapasiteetti on noin 3 500 kg. Su-20 ja Su-22 -mallit olivat konetyypin vientiversioita. Neuvostoliiton satelliittivaltioissa eli itäblokissa nämä olivat usean maan ilmavoimien käytössä.
Suhoi Su-17 -tyypin nelitahoiset projektiokuvat, joissa esitellään siipien muuttuvamuotoisuus.
Suhoi Su-17 saattaa kuljettaa asekuormaa maksimissaan 12x ripustuspisteessään enintään 4 000 kg. Lisäksi koneessa on kiinteästi 2x Nudelmann-Rikhter NR-30 -tyyppiset 30mm konetykit, joihin on 80 laukausta kumpaankin. Matalalla kone kykenee äänen nopeuden ylittävään nopeuteen, sekä korkealla 1,6 -kertaiseen äänennopeuteen. Lakikorkeus on jopa 18 000 metriä ja enimmäislentomatka noin 2 300 kilometriä. Taistelusäde tällä koneella on 1 150 km.