stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alaviitit
Uskonto > Ali on ainoa jumala

“Ei ole muuta jumalaa kuin Ali”, kuuluu uskontunnustus. Alaviitit pitävät jumalana Muhammedin seuraajaa ja vävyä, imaami Alia. Ali on osa Isää, Poikaa ja Pyhää henkeä muistuttavaa kolminaisuutta.
Ali opetti Koraanin Muhammedille. Muhammed loi maailmankaikkeuden ja ylläpitää sitä. Alia tulee palvoa, Muhammedia ylistää ja Salmania rakastaa.
Uskonto > Jälleensyntyminen

Alaviittien mielestä ihmiset olivat alun perin tähtiä valon maailmassa mutta heitä rangaistiin tottelemattomuudesta. Heidän on jälleensynnyttävä seitsemästi päästäkseen takaisin Alin hallitsemaan tähtien joukkoon. Huonosti käyttäytyvä jälleensyntyy kristittynä, epäuskoiset eläiminä. Väitetään, että naisilla ei ole sielua.
Uskonto > Kristillisiä ja muita oppeja

Alaviitit viettävät myös kristillisiä juhlia kuten Jeesuksen syntymää ja palmusunnuntaita sekä viettävät messua jakaen leipää ja viiniä.
Islamintutkija Martin Kramerin mukaan alaviittien uskonto yhdistelee šiialaisuutta, kristinuskoa, gnostilaisuutta ja pakanauskontoja, ja sen ydin pidetään salassa, eivätkä alaviitit noudata islamin viittä pilaria, viittä velvollisuutta.
Uskonto > Pakanoita vai muslimeja?

Monet sunnioppineista kuten Ibn Kathir ovat luokitelleet alaviitit pakanoiksi Kaikissa viidessä 1900-lukua edeltäneessä sunnioppineiden fatwassa alaviitit tuomittiin, mutta sitten poliittisista syistä, panarabialaisuuden etujen vuoksi keskeinen sunnivaikuttaja, Jerusalemin suurmufti, julisti alaviitit osaksi muslimiyhteisöä.lähde?
Hafez al-Assadin sanotaan muokanneen alaviitteja tavallisten muslimien suuntaan. Al-Assad väittää alaviittien olevan tavallisia kaksitoistašiialaisia. Al-Assadin hallinnon valvomissa oppikirjoissa islam esitetään yhtenäisenä uskontona eikä viitata mitenkään alaviitteihin, druuseihin, ismailiitteihin tai edes šiialaisuuteen. Syyrian päätuomari Ali Sulayman al-Ahmad on sanonut: "Olemme alaviittimuslimeja. Kirjamme on koraani... ja uskontomme on islam."
Professori Barry Rubinin mukaan al-Assadien kaudella alaviittien uskontoa on muokattu tai ainakin sen poikkeamia muusta islamista on peitelty.
Alaviitit salaavat todelliset oppinsa ja väittävät muuta. Tämä tapa, taqiyya, on vuosisataisten vainojen tulosta. Tästä vainotusta vuoristolahkosta on vasta äskettäin tullut Syyrian hallitsijasuku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alaviitit Wikimedia Commonsissa
Alaviittivaltion lippu.
Assadin suku.
Tierpin kunta

| Tierpin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Uplanti ja Gästrikland
Keskustaajama:  Tierp
Kuntakoodi:  0360
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  1 546,33 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  21 485
 – Väestötiheys:  13,9 as./km²
 
 www.tierp.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Söderforsin ruukki.
Strömsbergin ruukki.
Örbyhusin linna.
Tämnarån-joki.
Kapplassen luonnonsuojelualue.
Tierpin kunta (ruots. Tierps kommun) on Uppsalan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Uplantiin ja Gästriklandiin. Kunnan keskustaajama on Tierp.
Kunnan maapinta-ala on 1 546,33 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 21 485 henkeä (31.12.2021).
Tierpin naapurikuntia ovat Östhammar, Uppsala, Heby, Gävle ja Älvkarleby.
Tierp on Forssan, Hauhon ja Janakkalan ystävyyskunta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 203,30 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 13,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1862 nykyisen Tierpin alueella oli kahdeksan pitäjää. Jokaisesta pitäjästä tuli maalaiskunta 1.1.1863 uusien kunnallislakien astuessa voimaan. Tierpin maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1888 Tierpin taajaväkinen yhdyskunta, joka vuonna 1920 erotettiin Tierpin kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seitsemän "suurkuntaa":
Vendel (Tegelsmora ja Vendel)
Hållnäs (ei muutosta)
Österlövsta (ei muutosta)
Västland (ei muutosta)
Söderfors (ei muutosta)
Tierpin maalaiskunta (ei muutosta)
Tierpin kauppala (Tierpin kauppala ja Tolftan kunta)
Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon. Tierpin alueella tästä aiheutui ongelmia, sillä kuntaliitokseen ei oltu valmiita vielä 1971, jolloin sekä kauppala että aiempi maalaiskunta olivat olemassa erillisinä yksiköinä vielä kolme vuotta. Uudistuksen jälkeen kaikkien kuntien tyyppinä oli kunta, eikä kahdella kunnalla saanut olla samaa nimeä. Niinpä Tierpin kauppalan nimeksi annettiin Tierpin kunta ja Tierpin maalaiskunnan nimeksi annettiin Tierpsbygdenin kunta. Vuonna 1974 kaikki edellä mainitut kunnat yhdistettiin nykyiseksi Tierpin kunnaksi.
Vaakuna

Tierpin nykyinen kuntavaakuna on rekisteröity käyttöön vuonna 1977. Sitä ennen alueen kuntien käytössä olivat seuraavat neljä vaakunaa. Osalla entisistä kunnista ei ollut lainkaan vaakunaa.
Tierpin kauppala
(1954–1970)
Tierpin kunta
(1971–1973)
Tierpin maalaiskunta
(1954–1970)
Tierpsbygdenin kunta
(1971–1973)
Hållnäsin maalaiskunta
(1959–1970)
Hållnäsin kunta
(1971–1973)
Söderforsin maalaiskunta
(1957–1970)
Söderforsin kunta
(1971–1973)
Väestönkehitys

| Tierpin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 22 957 | 22 957 |
| 1955 | 1955 |    | 23 373 | 23 373 |
| 1960 | 1960 |    | 22 279 | 22 279 |
| 1965 | 1965 |    | 21 932 | 21 932 |
| 1970 | 1970 |    | 21 214 | 21 214 |
| 1975 | 1975 |    | 20 833 | 20 833 |
| 1980 | 1980 |    | 20 608 | 20 608 |
| 1985 | 1985 |    | 19 818 | 19 818 |
| 1990 | 1990 |    | 20 052 | 20 052 |
| 1995 | 1995 |    | 20 171 | 20 171 |
| 2000 | 2000 |    | 19 888 | 19 888 |
| 2005 | 2005 |    | 20 056 | 20 056 |
| 2010 | 2010 |    | 20 125 | 20 125 |
| 2015 | 2015 |    | 20 547 | 20 547 |
| 2020 | 2020 |    | 21 327 | 21 327 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 2 150 | 10,5 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 522 | 2,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 184 | 5,8 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 16 691 | 81,2 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 423 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 458 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 174 100 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 74 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,6 %
18–64-vuotiaat: 57,8 %
65 vuotta täyttäneet: 22,6 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 5,4 | 4,6 |
|   | jalostus | 34,5 | 32,4 |
|   | palvelut | 58,6 | 61,7 |
|   | tuntematon | 1,5 | 1,2 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 6 911 | 8 900 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 77,7 |  |
Taajamat

Kunnassa on 9 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 64,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 7 059 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Tierp | 5 587 |
| 2 | Örbyhus | 1 984 |
| 3 | Söderfors | 1 572 |
| 4 | Karlholmsbruk | 1 150 |
| 5 | Skärplinge | 673 |
| 6 | Månkarbo | 666 |
| 7 | Tobo | 607 |
| 8 | Mehedeby | 463 |
| 9 | Upplanda | 364 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Strömsberg
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Fagerviken
Finnerånger
Försäter
Gryttby
Husby
Hållnäs
Karby
Lövstabruk
Munga + Väster-Ensta + Vida
Sandby
Strömsberg
Tierps kyrkby
Tolfta
Vavd
Västland
Åkerby
Öster-Ekeby och Backbo
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Elinge
Vad
Österlövsta
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat n kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 3 | 4 | 4 | 5 | 5 | 4 | 6 | 5 | 6 | 4 | 6 | 7 | 6 | 7 |  |
|   | Keskustapuolue | 13 | 13 | 13 | 12 | 10 | 13 | 10 | 8 | 7 | 9 | 10 | 9 | 9 | 11 |  |
|   | Liberaalit | 4 | 5 | 4 | 3 | 5 | 4 | 4 | 3 | 2 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 1 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 3 | 3 | 2 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 26 | 25 | 26 | 27 | 27 | 25 | 24 | 28 | 24 | 25 | 22 | 22 | 20 | 15 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 4 | 3 | 2 | 2 | 3 | 3 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 6 | 8 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Hållnäsin piiri
Söderforsin piiri
Tegelsmoran piiri
Tierpin piiri
Tolftan piiri
Vendelin piiri
Västlandin piiri
Österlövstan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Tolfta
Vendel
Tegelsmora
Tierp-Söderfors
Västland
Hållnäs-Österlövsta
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Hållnäs
Lövsta bruksförsamling*
Söderfors
Tegelsmora
Tierp
Tolfta
Vendel
Västland
Österlövsta (Lövsta)
Seurakunnat > Kirkot

Hållnäsin kirkko
Karlholmin kirkko
Lövstabrukin kirkko
Nathanaelskyrkan
Söderforsin kirkko
Tegelsmoran kirkko
Tierpin kirkko
Tolftan kirkko
Vendelin kirkko
Västlandin kirkko
Örbyhusin kirkko
Österlövstan kirkko
Nähtävyyksiä

Söderforsin ruukki
Strömsbergin ruukki
Örbyhusin linna
Kapplassen luonnonsuojelualue
Ottarin hautakumpu
Vendelin kalmistot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tierpin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Tierps kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Uppsalan läänin kunnat
Kartta Tierpin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Erkki Annila

Erkki Aulis Annila (s. 7. kesäkuuta 1937 Laihia) on suomalainen metsäntutkija ja professori.
Erkki Annila väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi vuonna 1969 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1975. Hän teki työuransa Metsäntutkimuslaitoksen palveluksessa vuodesta 1965 alkaen ensin tutkijana ja erikoistutkijana ja sitten metsäeläintieteen professorina 1985–2000. Hänellä oli myös metsäeläintieteen dosentuuri Helsingin yliopistossa vuosina 1975–2002. Annila on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1992 ja hallituksen jäsen vuosina 1995–2000. Hän on julkaissut runsaasti tieteellisiä tutkielmia metsänsuojelun alalta.
Erkki Annilan poika on professori Arto Annila.
21. divisioona (talvisota)

21. divisioona on suomalainen sotatoimiyhtymä, joka osallistui talvisodan taisteluihin sen loppuvaiheissa. Kyseessä on pääosin Etelä-Suomen sotilaspiireissä 13. lokakuuta 1939 perustettavaksi (1. täydennysdivisioonan nimellä) määrätty divisioona. Divisioona sai keskityskäskynsä rintamalle 19. tammikuuta 1940. Divisioona muodostettiin käskyn mukaisesti niistä joukoista, jotka olivat jääneet perustamispaikoille varsinaisen kenttäarmeijan perustamisen jälkeen. Divisioona kuului ennen tammikuussa saamaansa keskittämiskäskyä organisatorisesti kotitäydennysjoukkoihin.
Varustaminen

Divisioona oli siis kenttäarmeijan perustamisen jälkeen ylijääneestä henkilöstöstä perustettu yhtymä, joten määrävahvuuksiin ei puolustusvoimien kalustopulasta johtuen päästy edes siinä määrin kuin varsinaisen kenttäarmeijan osalta.
Komentaja(t)

eversti Niilo Hersalo
Yksiköt

Divisioona perustettiin alun perin 1. täydennysdivisioonan nimisenä, mutta kenttäarmeijaan liittämisen yhteydessä sen nimi muutettiin siis 21. divisioonaksi ja samalla kaikki sen alayksiköt nimettiin myös uudelleen. Divisioonan yksiköiden numeroinnissa esitetään ensin taisteluihin osallistuneiden yksiköiden nimet ja suluissa niiden alkuperäiset (perustamistehtävien mukaiset) nimet  :
Divisioonan esikunta Riihimäellä.
JR 61 (1. täydennysjalkaväkirykmentti) perustettiin Uudenmaan sotilasläänissä ja sijoitettiin Helsinkiin sekä Hämeenlinnaan.
JR 62 (2. täydennysjalkaväkirykmentti) perustettiin Turun sotilasläänissä ja sijoitettiin Turkuun.
JR 63 (3. täydennysjalkaväkirykmentti) perustettiin Kymen sotilasläänissä ja sijoitettiin Kouvolaan.
Annwn

Annwn on Walesin kelttiläisessä mytologiassa manalan kuningaskunta, jonka kuningas on Arawn. Kelttien taruissa toistuu aihe, jossa tuonpuoleiset hallitsijat värväävät kuolevaisen avukseen. Myös Arawn tarvitsi kuolevaisen apua taistelussa vihollistaan Hafgania vastaan. Kerrotaan, että Dyfedin ruhtinas Pwyll ja Arawn kohtasivat metsällä ja joutuivat kiistaan uroshirvestä. Ratkaistakseen riidan he sopivat, että Pwyll auttaisi Arawnia pääsemään eroon kilpailijastaan. He vaihtoivat vuodeksi hahmoa ja kuninkuuksia. Ollessaan Annwnissa Arawnin hahmossa Pwyll vastusti kiusausta maata Arawnin kauniin vaimon kanssa, ja kun vuosi oli umpeutumassa Pwyll kohtasi Hafganin Arawnin ohjeiden mukaan ja tappoi Hafganin yhdellä iskulla. Pwyll ja Arawn tapasivat sovitussa paikassa, palasivat oikeisiin hahmoihinsa ja lähtivät kukin omaan valtakuntaansa. Pwyllin lojaalius Arawnia kohtaan lujitti hallitsijoiden suhdetta, ja he vaihtoivat usein lahjoja. Arawn muun muassa lähetti ensimmäiset siat Dyfediin. Seikkailun johdosta Pwyll sai arvonimen "Pwyll Annwnin johtaja".
Annwn esiintyy useissa varhaisissa Walesin taruissa. Eräässä tarinassa Annwnin kuninkaantytär joutuu peseytymään koskessa, kunnes saa kristityn siittämän pojan. Kuninkaantytär vapautuu loitsusta, kun Urien Rheged viettelee hänet. Toisessa tarussa kerrotaan, kuinka kuningas Arthurin miehet varastavat Annwnista jalokivin koristellun Annwnin valtiaan taikapadan. Ryöstöretki tulee kuitenkin kalliiksi Arthurille, sillä matkalle lähti kolme laivaa täynnä urheita miehiä, mutta vain seitsemän heistä palasi elävänä.
Cwn Annwn eli "Annwnin hurtat" olivat kuoleman enteitä, aavekoiria, jotka saapuivat öisin ja ennustivat kuolemaa. Ne olivat pieniä, laikukkaita ja harmaan punertavia, ja niitä piti kahlehihnassa tumma sarvipäinen hahmo. Hurtat lähetettiin Annwnista etsimään ruumiita ja ihmisten sieluja.
Ane

Ane vuodelta 1521.
Ane on katolisessa kristinuskossa todistus siitä, että syntejään katuva ihminen on lahjoittanut kirkolle rahaa käytettäväksi hyviin tarkoituksiin. Lahjoituksella katuja saattoi korvata kirkon määräämät katumusharjoitukset. Aneen vaikutuksen uskottiin ulottuvan myös kiirastuleen.
Aneen saaminen edellytti yleensä tiettyjen ennalta määrättyjen ehtojen täyttymistä ja tiettyjen ennalta määrättyjen tekojen suorittamista. Uskovan täytyi esimerkiksi olla armon tilassa vähintäänkin silloin, kun aneeseen liittyvä teko suoritettiin. Hänen täytyi myös olla sisäisesti täysin irrottautunut synnistä, sakramentaalisesti tunnustanut syntinsä, ottanut vastaan pyhän ehtoollisen sekä rukoillut paavin tarkoitusten puolesta. Täydellisen aneen saattoi saada vain kerran päivässä.
Aneita saattoi käyttää itsensä hyväksi tai kuolleiden ihmisten sielujen hyväksi, mutta ei toisten maan päällä elävien ihmisten hyväksi.
Historia

Varhaiskirkko ei tuntenut anekäytäntöä, vaan se kehittyi 500–900-luvulla ja ainoastaan latinalaisessa kirkossa siirryttäessä julkisesta sovittamisesta yksityisen ripin sakramenttiin. Ane tarkoittaa vapautumista syntiä seuraavasta maallisesta rangaistuksesta, kuten esimerkiksi jalkapuusta. Syntien aiheuttama syyllisyys on jo synninpäästön sakramentissa pyyhitty pois. Myös kirkon määräämän katumuksen, esimerkiksi tilapäisen ehtoolliskiellon, pystyi korvaamaan katumustöillä, kuten almuilla tai pyhiinvaelluksilla.
Keskiajalla aneita myytiin rahaa vastaan helpotuksiksi katumusharjoituksiin ja lyhentämään kiirastulessa vietettävää aikaa. Aneita oli mahdollista ostaa myös kuolleiden omaisten puolesta. Anekauppa sai alkunsa ajatuksesta, että hyvillä teoilla saattoi sovittaa pahoja tekoja. Myöhemmin katumustöitä alettiin korvata maksamalla tarpeeksi rahaa – aneiden esikuva oli syntynyt. Myöhäiskeskiajalla katumuksen suorittaminen rahana oli jo hyvin yleistä. 1500-luvulla aneiden myynti alkoi kuitenkin olla yhä selvemmin kirkon liiketoimintaa: vuonna 1517 paavi Leo X antoi määräyksen markkinoida aneita  aktiivisesti Pietarinkirkon rakennustöiden rahoittamiseksi. Pohjoismaissa anekauppaa johti Johannes Angelus Arcimboldus, joka toimi samalla kirkkopoliittisena rauhansovittelijana. Erityisen aggressiivisena anekauppiaana tunnettiin Johann Tetzel. Martti Luther sai kampanjasta kimmokkeen kuuluisien 95 teesinsä kirjoittamiseen.
Uskonpuhdistajat John Wycliffe, Jan Hus ja Martti Luther tuomitsivat aneen julkeana Jumalan armon kaupallistamisena. Uskonpuhdistuksen jälkeen anekauppa tyrehtyi, mutta alkoi uudelleen vastauskopuhdistuksen aikaan; aneilla ei enää suoritettu katumusta, vaan ihmiset saivat osallistua Pietarinkirkon rakennuskuluihin ostamalla aneita.
Huomioitavaa on se, että Luther puolusti hyvin jyrkästi apostolista anettaselvennä teesissään numero 71.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Indulgences, Catholic Encyclopedia (englanniksi)
Apostolic Indulgences, Catholic Encyclopedia (englanniksi)
Indulgences, Sancta Congregatio Sedes (latinaksi)
23. divisioona (talvisota)

23. divisioona on suomalainen sotatoimiyhtymä, joka osallistui talvisodan taisteluihin sen loppuvaiheissa. Kyseessä on pääosin keski-Suomen, Savon ja Karjalan sotilaspiireissä 13. lokakuuta 1939 perustettavaksi (3. täydennysdivisioonan nimellä) määrätty divisioona. Divisioona sai keskityskäskynsä rintamalle 7. helmikuuta 1940. Divisioona muodostettiin käskyn mukaisesti niistä joukoista, jotka olivat jääneet perustamispaikoille varsinaisen kenttäarmeijan perustamisen jälkeen. Divisioona kuului ennen helmikuussa saamaansa keskittämiskäskyä organisatorisesti kotitäydennysjoukkoihin.
Varustaminen

Divisioona oli siis kenttäarmeijan perustamisen jälkeen ylijääneestä henkilöstöstä perustettu yhtymä, joten määrävahvuuksiin ei puolustusvoimien kalustopulasta johtuen päästy edes siinä määrin kuin varsinaisen kenttäarmeijan osalta.
Komentaja(t)

eversti Gunnar Heinrichs 27. helmikuuta asti
eversti Woldemar Oinonen 27. helmikuuta alkaen
Yksiköt

Divisioona perustettiin alun perin 3. täydennysdivisioonan nimisenä, mutta kenttäarmeijaan liittämisen yhteydessä sen nimi muutettiin siis 23. divisioonaksi ja samalla kaikki sen alayksiköt nimettiin myös uudelleen. Divisioonan yksiköiden numeroinnissa esitetään ensin taisteluihin osallistuneiden yksiköiden nimet ja suluissa niiden alkuperäiset (perustamistehtävien mukaiset) nimet   :
Esikunta Jyväskylässä.
Anatolialaiset kielet

Heettiläisten valtakunta laajimmillaan
Alue, jossa luuvian kieltä puhuttiin
Alue, jossa anatolialaisia kieliä puhuttiin viimeisinä aikoinaan
Anatolialaiset kielet ovat indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhuttiin muinoin Vähässä-Aasiassa, nykyisen Turkin alueella. Ryhmän kaikki kielet ovat kuolleet yli 2000 vuotta sitten, mutta niillä kirjoitettuja tekstejä on säilynyt. Parhaiten ryhmän kielistä tunnetaan heetin kieli.
Alkuperä

Yleensä otaksutaan, että anatolialainen kieliryhmä erkani indoeurooppalaisesta kantakielestä ensimmäisenä. Joskus puhutaankin indoheettiläisestä kantakielestä, jolla tarkoitetaan indoeurooppalaista kantakieltä sellaisena kuin se oli ennen anatolialaisten kielten erkanemista, tavallisimman arvion mukaan neljännen vuosituhannen puolivälissä ennen ajanlaskumme alkua. Mikäli kurgaanihypoteesi kielikunnan alkuperästä pitää paikkansa, anatolialaisten kielten varhaisimmat puhujat ovat voineet saapua Mustanmeren pohjoispuolelta Anatoliaan joko Kaukasian kautta idästä tai Balkanin kautta lännestä. Toisaalta esimerkiksi Colin Renfrew on väittänyt, että indoeurooppalaista kantakieltä olisikin puhuttu Anatoliassa, missä tapauksessa tämän ryhmän kielten puhujat olisivatkin jääneet alkuperäiselle alueelle muiden levittäytyessä muualle.
Kielet

Seuraavista anatolialaisista kielistä on säilynyt kirjallisia tekstejä, muista paitsi heetistä kuitenkin vain lyhyitä katkelmia:
Heetti (nesili), joka oli heettiläisten valtakunnan virallisena kielenä noin 1600 – 1100 eaa.
luuvi (luwili), heetin läheinen sukulaiskieli, jota puhuttiin alueilla, jotka ainakin ajoittain kuuluivat heettiläisten valtakuntaa. Kirjoitettiin sekä nuolenpääkirjoituksella että anatolialaisilla hieroglyfeillä.
Lyykia (lyykia A) kehittyi luuviasta, puhuttiin Lyykiassa 1. vuosituhannella eaa.
Milyan kieli (lyykia B), lyykian kielen murre, josta on säilynyt vain yksi tekstikatkelma
Lyydian kieli, puhuttiin Lyydiassa
Pisidia,
Palaiji
Ryhmään kuului todennäköisesti muitakin kieliä, mutta niistä ei ole säilynyt kirjallisia tekstejä. On mahdollista, että esimerkiksi lykaonian ja isaurian kielet kuuluivat tähän ryhmään.
Anatoliassa puhuttiin vanhalla ajalla eräitä muitakin kieliä kuten kaarian ja pamfylian kieltä, joista on myös säilynyt piirtokirjoituksia, mutta ne eivät ilmeisesti kuuluneet tähän kieliryhmään vaan olivat isolaattikieliä, joilla ei ole tunnettuja sukulaisia.