Saigonin taistelu (1968)
Taistelu

Kommunistien tavoitteena oli lamauttaa Etelä-Vietnamin hallinto ja kannustaa kansa yleiseen kapinaan. Saigonissa joukkojen tuli vallata Saigonin hallintorakennukset, Chợ Lớnin kiinalainen kaupunginosa, tykistö- ja panssarivaunuvarikko Gò Vấpissa, Tân Sơn Nhứtin lentotukikohta, Saigonia ja Long Bìnhia yhdistävä Saigonin silta, sekä Biên Hòa valtatie 1:n varrella. Saigonin ympärillä olevat joukot estäisivät amerikkalaisia 1. jalkaväkidivisioonaa ja 25. jalkaväkidivisioonaa yrittämästä tukea kaupungin puolustajia.
Tết-hyökkäys alkoi yhteysongelmien takia päivää kaavailtua aikaisemmin 30. tammikuuta 1968. Yhteysongelmat liittyivät suunnitelman salassapitoon. Taistelut alkoivat ympäri Etelä-Vietnamia. Westmoreland asetti toisaalla tapahtuvien hyökkäysten takia amerikkalaisjoukot korkeaan hälytystilaan ennen Saigonin taisteluja. Saigonissa taistelut alkoivat presidentinpalatsilla tết-hyökkäyksen virallisena alkuhetkenä kello 01.30 31. tammikuuta. Muutamia minutteja myöhemmin hyökättiin Yhdysvaltain suurlähetystölle, jonka jälkeen taistelut levisivät edelleen ympäri kaupunkia. Hyökkääviä vietkongin sotilaita oli Saigonissa noin 5 000 ja heitä tukivat pohjoisvietnamilaiset joukot Saigonia ympäröivällä maaseudulla.
Vaikka Weyand oli lisännyt joukkojen määrää Saigonin alueella, itse kaupungin keskustassa oli vain pieni osasto merijalkaväen sotilaita. Muut amerikkalaiset kaupungissa eivät olleet varsinaisia taistelujoukkoja. Kuusikerroksiseen lähetystöön iskettiin käsiasein, kranaatinheittimin ja räjähtein. Rakennusta puolustanut merijalkaväki ja sotilaspoliisi vastasivat tuleen. Puolustajien onnistui estää hyökkääjiä etenemästä itse rakennukseen, mutta heitä ei saatu ajettua pois sen tuntumasta. Yhdysvaltain lähetystöllä saivat nopeasti surmansa kaksi amerikkalaista sotilaspoliisia, joiden onnistui kuitenkin surmata hyökkäävän vietkongin pataljoonan komentaja ja apulainen. Yhdysvaltain lähetystön ohella hyökkäysten kohteeksi joutuivat myös sen liittolaismaiden Etelä-Korean ja Filippiinien lähetystöt.
Samaan aikaan käytiin kiivaita taisteluja Tân Sơn Nhứtin lentotukikohdalla. Tukikohdan yhteydessä oli MACV:n tukikohta. Kenraali Westmoreland oli Tân Sơn Nhứtissa taistelujen alettua. Westmoreland evakuoitiin tukikohdan bunkkeriin ja hän joutui siirtämään monia keskusjohdon tehtäviä Long Bìnhin armeijan tukikohdalle. Satoja vietkongin sotilaita murtautui itse lentotukikohtaan pioneerien onnistuttua avaamaan aukkoja sen puolustusvarustuksiin. Yhdysvaltojen ilmavoimien valmiusjoukkojen onnistui kuitenkin torjua hyökkäys. Vauriot ilmavoimien koneille tukikohdassa jäivät lopulta pieniksi.
Saigonin pohjoispuolella kommunistien onnistui vallata kansallinen radioasema. Pohjoisvietnamilaiset erikoisjoukot olivat tuoneet asemalle ennakkoon nauhoitettuja radiolähetyksiä, mutta aseman henkilökunta oli tuhonnut sen radiotornin. Gò Vấpin asevarikon varustuksia oli tarkoitus käyttää Tân Sơn Nhứtin hyökkäyksen tukemiseksi. Varikkoa vastaan iski vietkongin 101. rykmentti. Vietkongin onnistui vallata varikko, jolla olleet panssarivaunut olivat kuitenkin heidän pettymyksekseen siirretty muualle viikkoa aikaisemmin. Varikolla oli 12 105 millimetrin tykkiä, mutta varikolta vetäytyneet etelävietnamilaiset olivat vieneet mukanaan niiden lukot. Taisteluja käytiin myös Vinatexcon tekstiilitehtaalla Tân Sơn Nhứtin länsipuolella.
Aamun koittaessa vietkong oli vallannut suuria osia Saigonista. Heidän hallussaan oli kokonaan esimerkiksi Chợ Lớn kiinalainen kaupunginosa. Kadut olivat täyttyneet kaatuneiden sotilaiden ja siviilien ruumiista. MACV oli pyytänyt tukea 25. jalkaväkidivisioonalta Củ Chissa Saigonsita luoteeseen Tân Sơn Nhứtin tullessa uhatuksi. Ensimmäiset everstiluutnantti Glenn K. Otisin joukot iskivät kommunistien hyökkäyksen taakse aamulla kello 06.00, mikä pysäytti hyökkäyksen joksikin aikaa. Long Bìnhin ja Biên Hòan suunnalla vietkongin 5. divisioona iski yhdysvaltalaista 9. jalkaväkidivisioonaa vastaan. Noin kello 06.30 vietkongin onnistui räjäyttää ammusvarasto Long Bìnhissa. Tappiot jäivät pieneksi, mutta räjähdys kuului ja näkyi useiden kilometrien päähän. Biên Hòassa etelävietnamilaiset ja heitä tukevat amerikkalaiset joukot kävivät rajuja katutaisteluja vietkongia vastaan.
Amerikkalaisten vahvistuksien saapuessa Saigonin tärkeimmät kohteet vallattiin lopulta takaisin ja suurin osa hyökkääjistä kaupungin valtaosassa oli ajettu kaupungin ulkopuolelle keskipäivään 31. tammikuuta mennessä. Vietkong piti kuitenkin edelleen hallussaan Chợ Lớnin kaupunginosaa, jonne oli myös paennut taistelijoita muista kaupunginosista. Yksi alueen tärkeimmistä kohteista oli Phú Thọn ravirata. Vietkong pystyi hallitsemaan tärkeää katujen solmukohtaa, minkä lisäksi rata olisi ollut mahdollinen laskeutumispaikka amerikkalaisille helikoptereille. Hyökkäys ravirataa kohti alkoi aamulla 31. tammikuuta. 13.00 amerikkalaiset olivat edenneet parin korttelin päähän raviradasta, mutta hyökkäys tyrehtyi vietkongin asemiin. Hyökkäys jatkui samana päivänä helikopterien ilmatuen avulla ja lopulta ravirata vallattiin. Saman yönä saatiin vahvistuksia helikopteilla raviradalle.
Etelä-Vietnamin armeijan joukot aloittivat lopulliset yritykset vallata kaupunginosa 5. helmikuuta. Poliittisista syistä vastuu valtauksesta annettiin etelävietnamilaisille ja amerikkalaisjoukot vedettiin pois paikalta. Vain muutamaa päivää myöhemmin amerikkalaiset palasivat etelävietnamilaisten pyynnöstä. Suurin osa kaupunkia vallattiin 7. maaliskuuta mennessä. Satunnaisempia yhteenottoja käytiin kuitenkin vielä maaliskuun loppuun saakka. Kuuluisaksi tullut valokuva, jossa Saigonin poliisipäällikkö Nguyễn Ngọc Loan teloittaa vietkongin jäseneksi epäillyn vangin otettiin 1. helmikuuta.