stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Archaía Epídavros

| Archaía Epídavros Αρχαία Επίδαυρος |
| --- | --- |
 Archaía Epídavroksen kylä.
 Archaía Epídavros
 Koordinaatit: 37°38′16″N, 23°09′20″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Argolis
Kunta:  Epídavros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4103020101
Väkiluku (2011):  1 618
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Archaía Epídavros (kreik. Αρχαία Επίδαυρος; myös Arhéa Epídavros), aiemmin Palaiá Epídavros (Παλαιά Επίδαυρος; myös Paleá Epídavros), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla. Se kuuluu hallinnollisesti Epídavroksen kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 618 (vuonna 2011).
Archaía Epídavros noin vuonna 1810–1814.
Archaía Epídavroksen (”Antiikin Epidauros”) eli Palaiá Epídavroksen (”Vanha Epidauros”) nimi viittaa paikalla sijainneeseen antiikin aikaiseen Epidauroksen satamakaupunkiin. Nykyisen kylän alueella sijaitsivat muun muassa kaupungin akropolis eli linnavuori, satamat sekä pieni teatteri. Erityisesti Epidauros tunnetaan Asklepieionista ja suuresta Epidauroksen teatterista. Nämä arkeologiset kohteet sijaitsevat kylästä noin 8,5 kilometriä lounaaseen, lähellä Lygourióta. Nykyinen kylä on alun perin kalastajakylä. Sen nähtävyyksiin kuuluvat antiikin raunioiden lisäksi muun muassa bysanttilaiset kirkot. Pienemmällä teatterilla (samoin kuin Asklepieionin alueen suurella teatterilla) järjestetään kesäisin esityksiä.
Archaía Epídavros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Επιδαύρου, Topikí Koinótita Archaías Epidávrou), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Epídavroksen kylän lisäksi kylät Agía Paraskeví, Epáno Epídavros, Galáni, Panagía ja Panórama sekä Moní Kalamíou -luostari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 932.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Archaía Epídavros Wikimedia Commonsissa
Ari Laaksonen (muusikko)

Ari Laaksonen
Ari Kalevi Laaksonen on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Miljoonasade-yhtyeen basistina, vaikkakin hän on vaikuttanut monien heidän kappaleidensa säveltäjänä ja sovittajana. Hänen tunnetuin kappaleensa on Tomujoki, joka on päätynyt monelle albumille.
Laaksonen on soittanut Teatteri Eurooppa Neljän orkesterissa vuodesta 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ari Laaksonen (muusikko) Wikimedia Commonsissa
Ari Laaksosen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ari Laaksosen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ari Laaksonen (yle.fi)
Emily Warren Roebling

| Emily Warren Roebling |
| --- | --- |
 Carolus-Duranin maalaama Warren Roeblingin muotokuva noin vuodelta 1896.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1843 Cold Spring, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 28. helmikuuta 1903 (59 vuotta) Trenton, New Jersey, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Puoliso:  Washington Roebling (1865–)
Lapset:  John A. Roebling II (1867)
Emily Warren Roebling (23. syyskuuta 1843 Cold Spring, New York, Yhdysvallat – 28. helmikuuta 1903 Trenton, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalaisen rakennusinsinöörin Washington Roeblingin vaimo. Washington Roebling sai valvottavakseen Brooklynin sillan (Brooklyn Bridge) rakennustyöt, mutta sairastui vuonna 1872 sukeltajantautiin kasuunin rakentamisen yhteydessä ja joutui vuodepotilaaksi. Emily Warren Roeblingista tuli aluksi miehensä sihteeri ja viestinvälittäjä. Kun Washington Roebling opetti hänelle edistynyttä matematiikkaa, Warren Roeblingista tuli käytännössä hänen epävirallinen sijaisensa, kunnes silta avattiin vuonna 1883. Häntä pidetään koulutuksensa epävirallisuudesta huolimatta ensimmäisenä naispuolisena insinöörinä.
Nuoruus

Emily Warren syntyi 23. syyskuuta 1843 Cold Springin kylässä New Yorkin osavaltiossa. Hän oli lainsäätäjä Sylvanus Warrenin ja hänen vaimonsa Phebe Lickley Warrenin 12 lapsesta toiseksi nuorin. Warren kävi teini-ikäisenä Washingtonissa Georgetown Academya, jossa hän opiskeli talous- ja käsitöiden lisäksi muun muassa historiaa, tähtitiedettä, ranskaa ja algebraa.
Warren tapasi vuonna 1864 tulevan miehensä rakennusinsinööri Washington A. Roeblingin veljensä G. K. Warrenin kautta. Roebling oli sisällissodassa kenraali, ja G. K. Warren oli hänen alaisensa. Roeblingin isä oli riippusiltojen suunnittelijana tunnettu saksalais-yhdysvaltalainen insinööri John A. Roebling. Washington Roebling ja Emily Warren menivät naimisiin vuonna 1865 ja lähtivät pian Eurooppaan, jossa Roebling tutustui kasuuneihin, paineilmalla täytettyihin vesitiiviisiin rakennelmiin, joiden avulla rakennustöitä voitiin tehdä jokien pohjassa. Pariskunnan ainoa lapsi, John A. Roebling II, syntyi Euroopan-matkan aikana Mülhausenissa 21. marraskuuta 1867.
Brooklyn Bridge

Roeblingit palasivat Yhdysvaltoihin, jossa John A. Roebling oli saanut valvottavakseen Brooklyn Bridgen (tunnettiin aluksi nimellä Great East River Bridge) rakennustyöt. Hänen jalkansa jäi laiturin ja proomun väliin, kun rakennustyöt olivat olleet vasta muutaman päivän käynnissä. Hän sairastui jäykkäkouristukseen ja kuoli vajaan kuukauden kuluttua. Rakennustyöt jäivät Washington Roeblingin vastuulle. Hän kuitenkin sairastui vuonna 1872 sukeltajantautiin ollessaan mukana rakentamassa kasuunia, jonka pohja oli 24 metriä vedenpinnan alapuolella. Roebling halvaantui taudin seurauksena lähes kokonaan, ja hänestä tuli osittain sokea ja kuuro. Warren Roebling oli ainoa, joka kykeni kommunikoimaan hänen kanssaan, ja niinpä hänestä tuli miehensä avustaja.
Aluksi Warren Roeblingin tehtävä oli lähinnä huolehtia miehestään ja vakuuttaa julkisuuteen miehensä olevan kunnossa ja sillan rakentamisen etenevän suunnitellusti. Kunnon heikentyessä Roebling ei enää päässyt poistumaan kotoa, niinpä Warren Roebling valvoi työmaata hänen puolestaan. Valvonnan helpottamiseksi Roebling kirjoitti vaimolleen kattavat ja tarkat ohjeet siitä, miten silta tuli rakentaa. Lisäksi hän opetti Warren Roeblingille edistynyttä matematiikkaa, kuten ketjukäyriä, lujuusoppia, rasitusanalyysejä, sillan mittoja ja vaijerirakenteita. Warren Roebling oli käytännössä miehensä sijainen Brooklyn Bridgen pääinsinöörinä vuoteen 1883 asti, jolloin silta valmistui.
Brooklyn Bridgen avajaisissa 24. toukokuuta 1883 Warren Roebling kulki presidentti Chester A. Arthurin kanssa sillan yli. Kongressin jäsen Abram Hewitt mainitsi puheessaan Warren Roeblingin osuuden sillan rakentamisessa. Hän sanoi sillan olevan ”ikuinen monumentti naisen uhrautuvalle omistautumiselle ja hänen kyvykkyydelleen siihen korkeampaan koulutukseen, josta hänet niin pitkäksi aikaa on suljettu pois”, ja hänen mukaansa ”rouva Emily Warren Roeblingin nimi tullaan erottamattomasti liittämään kaikkiin ihailtaviin piirteisiin ihmisluonnossa ja rakentamistaidon maailmassa”. Warren Roeblingin nimi on ylimpänä sillan rakentajille omistetussa muistolaatassa, jossa on nimeltä mainittu hänen lisäkseen Washington ja John A. Roebling.
Myöhemmät vuodet

Sillan valmistuttua Roeblingit muuttivat Trentoniin New Jerseyyn, jossa Warren Roebling valvoi heidän kotinsa rakentamista. Hän vietti vilkasta seurapiirielämää, ja hän oli mukana Daughters of the American Revolution- ja The Huguenot Society of America -järjestöissä sekä muissa kansalaisjärjestöissä. Warren Roebling matkusteli paljon. Hän osallistui vuonna 1894 Nikolai II:n kruunajaisiin, ja hänet esiteltiin Lontoossa vuonna 1896 kuningatar Viktorialle. Hän toimi myös sekä sairaanhoitajana että rakennustöiden valvojana Long Islandille perustetulla leirillä, jonne majoitettiin Espanjan–Yhdysvaltain sodasta palanneita sotilaita.
Emily Warren Roebling kuoli 28. helmikuuta 1903 kotonaan Trentonissa mahasyöpään.
Archaía Neméa

| Archaía Neméa Αρχαία Νεμέα |
| --- | --- |
 Archaía Neméa
 Koordinaatit: 37°48′26″N, 22°42′21″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Neméa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4204000301
Korkeus:  333 m
Väkiluku (2011):  392
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Archaía Neméa (kreik. Αρχαία Νεμέα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Neméan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 392 (vuonna 2011).
Antiikin Nemean arkeologista aluetta.
Archaía Neméan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 30 kilometriä lounaaseen Kórinthoksen kaupungista ja noin 26 kilometriä pohjoiseen Árgoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 333 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi, ”Antiikin Nemea”, viittaa antiikin ajan Nemean pyhäkköalueeseen, jonka arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen kylän vieressä ja on sen merkittävin nähtävyys Nemean arkeologisen museon ohella.
Archaía Neméa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Νεμέας, Topikí Koinótita Archaías Neméas), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Neméan kylän lisäksi kylät Dervenákia ja Koutsomódi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 559.
Archaía Neméan kylää ja antiikin Nemean paikkaa ei tule sekoittaa Neméan kaupunkiin, joka sijaitsee noin viisi kilometriä lännempänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Archaía Neméa Wikimedia Commonsissa
Archaía Kórinthos

| Archaía Kórinthos Αρχαία Κόρινθος |
| --- | --- |
 Antiikin Korintin arkeologisia kaivauksia, Archaía Kórinthoksen kylä taustalla.
 Archaía Kórinthos
 Koordinaatit: 37°54′27″N, 22°52′52″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Kórinthos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4201010201
Korkeus:  70 m
Väkiluku (2011):  1 939
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Archaía Kórinthos (kreik. Αρχαία Κόρινθος; myös Arhéa Kórinthos), aiemmin Palaiá Kórinthos (Παλαιά Kόρινθος, myös Paleá Kórinthos), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 939 (vuonna 2011).
Antiikin Korintin arkeologinen alue. Taustalla Akrokorintti, oikealla Antiikin Korintin arkeologinen museo.
Archaía Kórinthos sijaitsee noin kuusi kilometriä nykyisestä Kórinthoksen kaupungista lounaaseen. Se on samalla paikalla kuin antiikin Korintin kaupunki, ja tätä tarkoittaa myös kylän nykyinen nimi. Paikalla oli suuri maanjäristys vuonna 1858, jonka seurauksena kaupunki siirrettiin antiikin aikaiselta paikaltaan nykyiseen paikkaansa Korintinlahden rannalle. Nykyinen Archaía Kórinthoksen kylä on kehittynyt paikalle jääneestä asutuksesta.
Antiikin Korintin arkeologinen alue sijaitsee aivan kylän keskustan vieressä sen lounaislaidalla. Yksittäisiä rauniokohteita on myös muualla kylän alueella. Arkeologisen alueen tunnetuin nähtävyys ovat Apollonin temppelin rauniot. Sen eteläpuolella sijaitsee agoran eli torin alue. Muihin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa teatterin, odeionin sekä Peirenen lähdekaivon rauniot. Alueen yhteydessä toimii Antiikin Korintin arkeologinen museo. Antiikin Korintin linnavuori Akrokorintti sijaitsee noin kaksi kilometriä kylästä etelälounaaseen.
Archaía Kórinthos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αρχαίας Κορίνθου, Dimotikí Koinótita Archaías Korínthou), johon kuuluu varsinaisen Archaía Kórinthoksen kylän lisäksi Korintinlahden rannalla antiikin Korintin satamakaupungin Lekhaionin paikalla sijaitseva kylä Archaío Limáni. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 918.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Archaía Kórinthos Wikimedia Commonsissa
Aurinko Golf

Aurinko Golfin kenttä kesäyössä
Aurinko Golf on Naantalissa vuonna 2006 avattu 27-reikäinen golfkeskus. Se sijaitsee Naantalin pohjoispuolella Ladvo-Vengan kaupunginosassa. Vuonna 2020 kentällä pelattiin yli 60 000 kierrosta ja sen seuraan Aurinkogolf ry:hyn kuuluu yli 2700 jäsentä.
Aurinko Golfilla on 18 reiän par 72 kenttä ja yhdeksän reiän par 30 YSI+-kenttä, sekä range, lähipelialue ja harjoitusviheriöitä 4 kpl.
Alue on 93 hehtaarin suuruinen josta kaksi kolmasosaa on vaihtelevaa kallio sekä mäntymetsä maisemaa ja korkeuserot omaavaa maastoa. Loput alueesta on kumpuilevaa viljely- ja laidunmaata. Alueella on runsaasti omenapuita ja paikalla sijaitsikin ennen Vengan tila.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aurinko Golf Wikimedia Commonsissa
Aurinko Golf Suomen Golfliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Aurinko Jaffa

| Aurinko Jaffa |
| --- | --- |
Tyyppi:  virvoitusjuoma
Valmistaja:  Mallasjuoma Hartwall
Alkuperä:  Suomi
Valmistus aloitettu:  1970-luvun puoliväli
Valmistus lopetettu:  1990-luvun puoliväli
Maku:  appelsiini, veriappelsiini, greippi, sitruuna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aurinko Jaffa oli alkujaan Mallasjuoman, myöhemmin Hartwallin valmistama virvoitusjuomatuotesarja.
Tuotesarja sai alkunsa, kun 1970-luvun puolivälissä Mallasjuoman tuotevalikoimaan tuli Aurinko-mehu, johon liitettiin myös sana Jaffa. Brändin menestyessä siihen liittyivät vähitellen kaikki Palma-virvoitusjuomasarjan maut. Aurinko Jaffa -tuotesarjan juomien valmistus siirtyi Hartwallille vuonna 1988 sen ostettua Mallasjuoman. Brändin suosio hiipui 1990-luvun alkupuoliskolla, jonka seurauksena tuotesarjan valmistus lopetettiin 1990-luvun puolivälissä.
Clifters levytti vuonna 1992 Aurinko Jaffan televisiomainokseen kappaleen "Aurinkoon". Kappale julkaistiin vinyylisinglenä.
Tuotesarjan makuja

Aurinko Jaffa: appelsiini
Aurinko Jaffa Italia: veriappelsiini
Aurinko Jaffa Grape: greippi
Aurinko Jaffa Palma: sitruuna
Aurinko Jaffa Sittis: sitruuna
Auburn

Auburn voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Auburn, kaupunki Alabamassa, Yhdysvalloissa
Auburn, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Auburn, kaupunki Mainessa, Yhdysvalloissa
Auburn, kaupunki New Yorkissa, Yhdysvalloissa
Auburn, kaupunki Washingtonissa, Yhdysvalloissa
Auburn, yhdysvaltalainen automerkki vuosilta 1900–1936.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Auburn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aubrey Powell (jalkapalloilija)

Aubrey Powell (19. huhtikuuta 1918 – 27. tammikuuta 2009) oli walesilainen jalkapalloilija. Hänen pitkäaikaisin ammattilaisseuransa oli Leeds United AFC, jossa hän oli vuosina 1935–1948. Sen jälkeen hän pelasi Everton FC:ssa (1948–1950) ja Birmingham City FC:ssa (1950–1951). Hän kuului myös Walesin maajoukkueeseen. Peliuran päätti artriitti.
Powell kuoli hoitokodissa 90-vuotiaana.
Eino Kauria

Eino Elias Kauria, sukunimi vuoteen 1930 Fagerlund (17. huhtikuuta 1903 Velkua – 9. helmikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen koristetaiteilija.
Kaurian vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Anshelm Fagerlund ja Ida Johanna Jansson. Hän kävi taideteollisen keskuskoulun 1924–1927 ja teki opintomatkat Keski-Euroopan maihin 1933 sekä Yhdysvaltoihin 1951.
Kauria erikoistui koristemaalaukseen ja puuintarsiaan. Hän teki useita seinä- ja lasimaalauksia sekä intarsiatöitä.
Tuotantoa

Kivelän sairaalan päärakennuksen sisäänkäynnin mosaiikkitaideteos,  Helsinki
Paimion parantolan värityssuunnitelma
Tampereen Viinikan kirkon kattomaalaukset  (Eino Rappin kanssa)
Lasipalatsi : Bio Rexin elokuvateatterin värisuunnittelu ja esiripun suunnittelu, HOK:n ravintolan värisuunnittelu, linoleumleikkaukset ja portaikon seinämaalaukset
Malmin lentoasemarakennuksen sisätilojen värisuunnittelu
Osuusliike Voiman ravintolan puuintarsiateos, Tampere 1938, pinta-ala 34 neliömetriä
Messuhallin ravintolan lasimaalaus (1946–1947)
Kauppakorkeakoulun päärakennuksen A-portaan seinämaalaus
Lahden Kärpäsen kansakoulun päätyreliefi (1950)
Helsingin yliopiston silmätautien klinikan Pyhää Luciaa esittävä lasimaalaus (1951–1952)
Kino Tapiolan värisuunnittelu (1955)
Tuotantoa > Kuvia teoksista

Mosaiikkiteos Kivelän sairaalan pääsisäänkäynnin vieressä, vasemmalla.
Kivelän sairaalan pääsisäänkäynnin vieressä oleva mosaiikkiteos, oikera.
Palkinnot

Grand prix Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 (Eduskunnan vieraskirjan kansion suunnittelusta)
Aiheesta muualla

Maailman suurin puu-upotustaulu Tampereella. 23 puulajia 34 neliömetrin seinäpinnalla! Taiteilija Eino Kaurian jättiläismäinen intarsia, Seura, 26.10.1938, nro 43, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aurinko ei nouse

| ”Aurinko ei nouse” Ruoska |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kuori
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2006
 Tuottaja(t): Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 08.04
 Levy-yhtiö: Kråklund
Ruoskan muut singlet
|   | ”Aurinko ei nouse” 2002 | ”Darmstadt” 2003 |
"Aurinko ei nouse" on industrial metal -yhtye Ruoskan ensimmäinen single sen debyyttialbumilta Kuori. Se julkaistiin vuonna 2002.
Kappaleet

Aurinko ei nouse – 4.10
Kiroan – 3.54
Egeanmeren saaret

| Egeanmeren saaret> Νησιά Αιγαίου |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Egeanmeren alueesta ja saarista.
  
Merialue:  Välimeri
Vesialue:  Egeanmeri
Suurin saari:  Kreeta
Muita saaria:  Euboia, Lesbos, Ródos, Chíos
Pinta-ala:  noin 17 000 km²
Valtio
Valtio:   Kreikka
Alue:  Pääosin: Pohjois-Egean saaret Etelä-Egean saaret Kreeta
Väestö
Väkiluku:  noin 1 440 000 (2011)
Tärkein kieli:  kreikka
Egeanmeren saarten saariryhmät.
Egeanmeren saaret (kreik. Νησιά Αιγαίου, Nisiá Aigaíou; turk. Ege Adaları) on joukko Kreikalle kuuluvia saaria Egeanmeressä ja yksi Kreikan historiallis-maantieteellisistä alueista. Laajasti ottaen Egeanmeren saariin voidaan lukea myös Turkille kuuluvat Egeanmeressä sijaitsevat saaret, joista suurimmat ovat Imbros (Gökçeada) ja Tenedos (Bozcaada).
Egeanmeren saaret sijaitsevat Manner-Kreikan itäpuolella Manner-Kreikan ja Vähän-Aasian (Turkin) välissä. Egeanmeren ja koko Kreikan suurimmat saaret ovat Kreeta ja Euboia. Niitä ei kuitenkaan aina lueta varsinaisiksi Egeanmeren saariksi paitsi kokonsa puolesta myös siksi, että ne sijaitsevat merialueen laidoilla. Egeanmeren muut pienemmät saaret on vanhastaan jaettu kahteen ryhmään, merialueen keskelle kehämäisesti sijoittuviin Kykladeihin (Kykládes) sekä eri puolilla näiden ympärillä hajanaisesti sijaitseviin Sporadeihin (Sporádes). Nykyään Sporadeilla viitataan kuitenkin yleensä lähinnä Pohjoisiin Sporadeihin.
Egeanmeren saarten väkiluku on yhteensä noin 1 440 000 (vuonna 2011). Egeanmeren saarten lisäksi Kreikan saaristoon kuuluvat Manner-Kreikan länsi- ja eteläpuolella sijaitsevat Jooniansaaret.
Saariryhmät

Nykyisin Egeanmeren saaret jaetaan seitsemään saariryhmään, jotka ovat (pohjoisesta etelään):
Pohjoisen Egean saaret
(Pohjoiset) Sporadit
Euboia ja sen ympäristön saaret
Argo-Saroniset saaret
Kykladit
Dodekanesia (Eteläiset Sporadit)
Kreeta ja sen ympäristön saaret
Suurimmat saaret

Egeanmeren saarten 20 pinta-alaltaan suurinta Kreikalle kuuluvaa saarta ovat:
|  | Saari | Saariryhmä | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kreeta (Kríti) |  | 622 913 | 8 303,00 |
| 2 | Euboia (Évia) |  | 200 000 | 3 580,00 |
| 3 | Lesbos (Lésvos) | Pohjoisen Egean saaret | 86 436 | 1 636,00 |
| 4 | Ródos | Dodekanesia | 115 490 | 1 401,46 |
| 5 | Chíos | Pohjoisen Egean saaret | 51 390 | 842,80 |
| 6 | Sámos | Pohjoisen Egean saaret | 32 973 | 477,94 |
| 7 | Límnos | Pohjoisen Egean saaret | 16 992 | 476,29 |
| 8 | Náxos | Kykladit | 17 930 | 429,79 |
| 9 | Thásos | Pohjoisen Egean saaret | 13 765 | 379,00 |
| 10 | Ándros | Kykladit | 9 221 | 379,21 |
| 11 | Kárpathos | Dodekanesia | 6 181 | 300,15 |
| 12 | Kos | Dodekanesia | 33 388 | 287,61 |
| 13 | Ikaría | Pohjoisen Egean saaret | 8 423 | 255,32 |
| 14 | Skýros | Sporadit | 2 994 | 206,93 |
| 15 | Páros | Kykladit | 13 715 | 196,31 |
| 16 | Tínos | Kykladit | 8 636 | 194,59 |
| 17 | Samothráki | Pohjoisen Egean saaret | 2 859 | 178,00 |
| 18 | Mílos | Kykladit | 4 977 | 158,40 |
| 19 | Kéa | Kykladit | 2 446 | 131,69 |
| 20 | Amorgós | Kykladit | 1 971 | 121,46 |
Katso myös:
Luettelo Argo-Saronisten saarten saariryhmän saarista
Luettelo Dodekanesian saariryhmän saarista
Luettelo Kykladien saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisten Sporadien saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisen Egean saarten saariryhmän saarista
Hallinnollinen jako

Kreikalle kuuluvat Egeanmeren saaret kuuluvat hallinnollisesti seitsemään eri alueeseen. Suurin osa saarista kuuluu Pohjois-Egean saarten tai Etelä-Egean saarten alueeseen, jotka kuuluvat Egean hajautetun hallinnon alueeseen. Kreeta muodostaa oman alueensa, Kreetan alueen. Argo-Saroniset saaret kuuluvat Attikan alueeseen, Euboia ja Skýros Keski-Kreikan alueeseen, muut Sporadit Thessalian alueeseen ja osa Pohjoisen Egean saarista Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen.
Kreikan NUTS-aluejaossa suurin osa saarista kuuluu NUTS 1 -alueeseen nimeltä Egean saaret, Kreeta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egeanmeren saaret Wikimedia Commonsissa
Arkkimandriitta

Arkkimandriitta (kreik. ἀρχιμανδρίτης ja ven. архимандрит),  on ortodoksisessa kirkossa pappismunkille annettava arvonimi. Arvonimen myöntää piispa. Se vastaa seurakuntapapiston rovastin arvonimeä.
Venäläisessä perinteessä arkkimandriitan arvo myönnettiin yleensä vain luostarin johtajalle eli igumeenille.
Kreikkalaisessa perinteessä samassa luostarissa voi olla useita arkkimandriittoja.
Uudessa Valamossa arvonimi otettiin käyttöön 1970-luvun lopussa piispainkokouksen päätöksellä. Siihen asti sitä oli käytetty vain merkkinä eläkkeelle siirtymisestä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valamon luostarin kotisivut
Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut
Ortodoksi.net / Arkkimandriitta
Arkkimandriitta Palladi vuodelta 1888.
Asko Rautioaho

Asko Aarne Juhani Rautioaho (23. huhtikuuta 1936 Viipuri – 2. marraskuuta 2020 Vantaa) oli suomalainen urkuri sekä urkujen suunnittelija ja tutkija.
Rautioaho opiskeli muiden muassa Guy Bovet'n johdolla. Hän työskenteli vuodesta 1959 evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntien kanttori-urkurina Meilahdessa ja Huopalahdessa ennen kuin sai vuonna 1966 nimityksen Hakavuoren seurakunnan kanttori-urkuriksi. Rautioaho työskenteli myös opettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 1959–1996. Hän suunnitteli urut yli sataan kirkkoon, esimerkiksi Temppeliaukion kirkkoon. Hän julkaisi vuonna 1991 teoksen Urkujen rakenteen ja historian perusteet (1991) ja toimitti monia julkaisuja, kuten Hakavuoren seurakunnasta eläkkeelle jäätyään Suomen Urut 2006 -urkumatrikkelin.
Rautioaho toimi kahdesti Kirkon urkutoimikunnan puheenjohtajana (1967–1971, 1986–1992). Hänellä on director cantus ja director musices -arvonimet. Ansioistaan urkujensuunnittelussa hän sai vuonna 1978 Organum-seuran kiertopalkinnon. Rautioaho laati vuonna 1985 sävelmän evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virteen 241b.
Aiheesta muualla

Asko Rautioahon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa