stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian parlamenttivaalit 2013

Italian parlamenttivaalit 2013 järjestettiin 24. ja 25. helmikuuta 2013. Ennenaikaiset parlamenttivaalit järjestettiin, koska pääministeri Mario Monti ilmoitti odotetusti eroavansa virastaan budjettiäänestyksen jälkeen joulukuussa 2012. Montin annettua eroilmoituksen 21. joulukuuta presidentti Giorgio Napolitano ilmoitti parlamentin hajottamisesta seuraavana päivänä neuvoteltuaan sitä ennen puoluejohtajien kanssa. Entinen pääministeri Silvio Berlusconi ilmoitti asettuvansa ehdolle ja pyrkivänsä uudelleen valtaan.
Silvio Berlusconin johtama oikeistokoalitio sai lopullisten tulosten mukaan eniten paikkoja parlamentin ylähuoneeseen eli senaattiin. Oikeistokoalitio sai senaatissa 116 paikkaa, Pier Luigi Bersanin johtama vasemmistolainen vaaliliitto 113. Beppe Grillon johtama Viiden tähden liike sai 54 paikkaa, ja pääministeri Mario Montin keskusta 18 paikkaa. Edustajainhuoneessa eli alahuoneessa Bersanin vasemmistokoalitio sai  enemmistön. Vasemmisto sai 340 paikkaa, oikeisto 124, Grillo 108 ja Monti 45 paikkaa. Italian vaalilain mukaan alahuoneessa eniten äänien ääniä saaneen puolueen edustajamäärä nousee 340:een mikäli se jäisi vaalituloksen perusteella sen alle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian parlamenttivaalit 2013 Wikimedia Commonsissa
Itäinen Vaasantie

Itäinen Vaasantie (ruots. Östra Vasavägen) on 1950- ja 1960-luvuilla rakennettavaksi suunniteltu,
myös Turpiinitieksi kutsuttu tieyhteys Turussa. Tien oli tarkoitus toimia kaupungin sisääntuloväylänä Hämeenlinnan suunnasta ja vähentää Hämeenkadun ja etenkin Tuomiokirkkosillan liikennepainetta.
Tien linjaus

Tielle oli kaksi vaihtoehtoista linjausta. Ensimmäinen olisi kulkenut Hämeentieltä Nummenmäen
alueen läpi nykyiselle yliopistoalueelle ja sieltä edelleen Kasarminkadun ja Verkatehtaankadun linjaa
suoraan kohti Aninkaistensiltaa. Suunniteltu linjaus on osittain nähtävissä maastossa rakentamattomina alueina Nummen kirjaston vieressä ja  kylpylähotelli Caribian takana niin sanotussa
Ikituurin montussa. Toinen linjaus olisi ollut alkuosaltaan yhteneväinen edellisen kanssa, mutta kaupunkialueelle tulo olisi järjestetty Pispalantien ja Raunistulan kautta. Turun kaupungin karttapalvelun kaavakartoissa näkyy Vaasantie-niminen varaus Sillankorvan ensisuojan kohdalla ja Toijalan radan varressa.
Ensimmäisen linjausvaihtoehdon huomattava ongelma olisi maisemahaittojen ohella ollut Karjaan radan ja moottoritien välisen alueen jääminen liikennemottiin. Lisäksi tie olisi katkaissut useita poikkikatuja. Toinen vaihtoehto taas olisi uhannut Raunistulan ja Lonttisten puutaloalueita ja edellyttänyt toisen sillan rakentamista Aurajoen yli hyvin lähelle rautatiesiltaa siinä tapauksessa, että tien loppuosa olisi rakennettu Lonttisten läpi linja-autoasemalle.
Itäisen Vaasantien linjaa Elinantien kerrostalojen ja Ylioppilaskylän välissä.
Iros

Iros (m.kreik. Ἶρος) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.
Kerjäläinen

Arnaios tai Iros, kuten häntä yleisemmin kutsuttiin, koska hän vei mielellään viestejä kenen tahansa pyynnöstäselvennä, oli Odysseiassa mainittu kerjäläinen, joka oli Ithakassa tunnettu loppumattomasta ruoka- ja juomahalustaan. Vaikkei hän ollutkaan voimakas, oli hän kuitenkin suurikokoinen.
Iros kohtasi kerjäläiseksi naamioituneen Odysseuksen tämän palattua kotiinsa kolmenkymmenen vuoden jälkeen harharetkiltään. Hän halusi häätää Odysseuksen pois kodistaan, ja kosioidenselvennä yllytyksestä Iros ja Odysseus ajautuivat tappeluun, jossa Odysseus tyrmäsi Iroksen parilla iskulla. Ottelun päätyttyä Odysseus raahasi Iroksen makaamaan portin pieleen, jotta tämän pelottaisi siat ja koirat pois.
Aktorin poika

Iros oli Aktorin poika ja Demonassan puoliso. Heidän poikansa Eurydamas ja Eurytion osallistuivat argonauttien retkeen.
Itä-Afrikan keittiö

Itäafrikkalainen ruoka on yksinkertaista mutta maukasta.  Omaleimaista sisämaan ruohoaavikoilla asuville perinteisille karjankasvattajille on lihatuotteiden puuttuvuus. Nautaa, lampaita ja vuohia käytetään valuuttana ja varallisuuden mittana, ei yleisesti ruokana. Joillakin alueilla paikalliset ihmiset sekoittavat maitoa ja karjan verta ruoaksi.
Muut alueen asukkaat ovat maanviljelijöitä, jotka kasvattavat erilaisia vihanneksia, hedelmiä ja viljoja. Näitä ovat esimerkiksi tomaatit, paprikat, sipulit, okra, bataatti, jamssi, kassava, maissi, banaanit, mango, papaija ja sitrushedelmät. Mausteina suosittuja ovat basilika, korianteri, juustokumina, neilikka, kaneli, inkivääri ja chili.
Tavallisimpia ruokalajeja ovat risoton tyyppiset ruoat eli samosat. Ravinnoksi käytetään myös hyönteisiä ja kookosmaitoa. Kahvi on lähtöisin Etiopiasta. Maissi on ugalin raaka-aine, ja ugali puolestaan on itäafrikkalainen versio fufusta. Ugali on jäykkää ruokaa, jota syödään lihan tai pataruokien kanssa. Ruoan kypsentäminen kolmella kivellä on tyypillistä itäisessä Afrikassa, ja ruoka keitetään yleisesti kookosmaidossa tai vedessä.
Jackie Earle Haley

Jackie Earle Haley
Jackie Earle Haley (s. 14. heinäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Little Children (2006).
Christopher aloitti uransa jo lapsena Ville Vallaton -animaatioiden äänenä, esiintyi teini-iässä nappulaikäisten baseballjoukkueesta kertovassa Karhukopla-elokuvassa (1976) ja sen jatko-osissa sekä Oscar-palkitussa komediadraamassa Fillarijengi (1979).
Haley vetäytyi näyttelijän työstä ja toimi pitkään mainoselokuvien tuottajana ja ohjaajana. Hän palasi elokuvanäyttelijäksi vuosituhannen vaihteen jälkeen ja on esittänyt muun muassa Rorschachia elokuvassa Watchmen (2009). Vuonna 2010 hän näytteli Freddy Kruegeria Painajainen Elm Streetillä -elokuvan uusintaversiossa. Hän näyttelee myös elokuvassa The Birth of a Nation (2016).
Haley debytoi pitkän näytelmäelokuvan ohjaajana vuoden 2015 elokuvassa Criminal Activities.
Aiheesta muualla

Jackie Earle Haley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Itäinen Jin-dynastia

|  Kiinan historia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
MUINAINEN
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria
Xia-dynastia 2070–1600 eaa.
Shang-dynastia 1600–1046 eaa.
Zhou-dynastia 1122–256 eaa.
  Läntinen Zhou-dynastia
  Itäinen Zhou-dynastia
    Kevättä ja syksyä
    Taistelevat läänitysvaltiot
SUURVALTA
Qin-dynastia 221 eaa.–206 eaa.
Han-dynastia 206 eaa.–220 jaa.
  Läntinen Han-dynastia
  Xin-dynastia
  Itäinen Han-dynastia
Kolme kuningaskuntaa 220–280 jaa.
  Wei, Shu Han & Wu
Jin-dynastia 265–420 jaa.
  Läntinen Jin
|   Itäinen Jin | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. |  |  |  |  |
Eteläinen ja pohjoinen dynastia 420–589 jaa.

Sui-dynastia 581–619 jaa.
Tang-dynastia 618–907 jaa.
| 5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa 907–960 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. |  |  |  |  |

Song-dynastia 960–1279 jaa. : 
|   Pohjoinen Song |  | L. Xia-dyn. |  |  |  |  |  |
|   Eteläinen Song | Jin-dynastia |  |  |  |  |  |  |
Yuan-dynastia 1271–1368 jaa.
Ming-dynastia 1368–1644 jaa. 
Qing-dynastia 1644–1911 jaa. 
NYKYAIKA
Kiinan tasavalta 1911–1949
| Kiinan kansantasavalta 1949–nyt |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  |  |  |  |
 Kiina historian aikajana Kiinan dynastiat Kiinan sotilashistoria Kiinan taidehistoria Kiinan tekniikan ja tieteen historia Kiinan koulutuksen historia 
malline: näytä • keskustele • 
Itäinen Jin-dynastia (東晉 (yksinkertaistetuilla merkeillä 东晉), [dōng jìn]) hallitsi osaa nykyistä Kiinaa 317 – 420.
Itäinen Jin-dynastia sai alkunsa kun Chang'anin valtaamisen jälkeen etelään paennut Läntisen Jin-dynastian hovi perusti uuden hovin Jiankangiin (lähellä Nanjingia) nimittäen siellä heitä suojelleen Longya:n prinssin Itäisen Jin-dynastian keisari Yuaniksi.
Kapinat vaivasivat Itäisen Jin-dynastian hovia koko sen valta-ajan. Useimmat onnistuttiin tukahduttamaan, Huan Xuan kuitenkin onnistui hetkeksi kaappaamaan vallan itselleen ja muutti dynastian nimeksi Chu. Liu Yu kuitenkin kukisti hänet ja määräsi sitten valtaan palautetun mutta jälkeenjääneen keisari Anin hirtettäväksi. Keisari Anin veli, keisari Gong astui valtaistuimelle 419 mutta jäi dynastian viimeiseksi keisariksi kun Liu Yu astui hänen tilalleen julistautuen uuden Song-dynastian keisari Wuksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Radio86.fi: Itäisen Jin-dynastian synty
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Läntinen Jin-dynastia | Kiinan dynastiat | Seuraaja: Eteläiset ja pohjoiset dynastiat |
Integraaliyhtälö

Integraaliyhtälö on yhtälö, jossa esiintyy integraalin sisällä tuntematon funktio. Integraaliyhtälöt ovat läheistä sukua differentiaaliyhtälöille, ja usein tutkittava ongelma voidaan ilmaista molemmilla tavoilla. Tällaisesta vaihtoehtoisesta muotoilusta yleisin esimerkki ovat Maxwellin yhtälöt.
Integraaliyhtälöiden yksinkertaisin perustyyppi on ensimmäisen lajin Fredholmin yhtälö
Tässä  \phi (t) on tuntematon funktio ja  K(x,t) integraalin ydin (vrt. integraalimuunnokset). Fredholmin yhtälön tunnuspiirre on, että molemmat integrointirajat ovat vakioita. Jos tuntematon funktio esiintyy myös integraalin ulkopuolella, kyseessä on toisen lajin Fredholmin yhtälö
Tässä esiintyvä kerroin  \lambda  vastaa yhtälön ominaisarvoa.
Jos jompikumpi integrointiraja on muuttuja, kyseessä on Volterran yhtälö. Myös näitä on tuntemattoman funktion  \phi  sijainnin perusteella ensimmäistä lajia
ja toista lajia
Analogisesti differentiaaliyhtälöiden kanssa puhutaan homogeenisesta yhtälöstä, jos  f(x)=0. Muutoin yhtälö on epähomogeeninen.
Jos yhtälössä esiintyy myös tuntemattoman funktion derivaattoja, kyseessä on integrodifferentiaaliyhtälö. Näitä tulee vastaan joissakin fysiikan sovelluksissa, esimerkiksi säteilynkuljetuksen teoriassa.
Aiheesta muualla

Kokoelma integraaliyhtälöiden ratkaisuja (englanniksi)
IPP Open

| IPP Open |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ATP-haastajaturnaus
Sijainti:  Helsinki Suomi
Kilpailupaikka:  Talin tenniskeskus
Kenttätyyppi:  kova
Palkintorahaa:  42 500 euroa
IPP Open on Helsingissä vuosittain pelattava miesten ATP-haastajaturnaus. Turnaus pelataan Talin tenniskeskuksessa kovilla kentillä ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Turnaus järjestetään marraskuussa, paitsi ensimmäisenä vuonna se järjestettiin lokakuussa.
IPP Openissa 2009 Jarkko Nieminen pelasi näytösottelun Hevisaurusta vastaan. IPP Open 2010 valittiin vuoden ATP-haastajaturnaukseksi. Valinnan tekivät ATP:n ja ITF:n Challenger-komitea. Vuonna 2015 turnausta ei järjestetä, koska turnauksen sponsorin, IPP:n johtaja Gennadi Timtšenko kuuluu Yhdysvaltain asettamalle pakotelistalle.
Turnausta jatkettiin 2019 nimellä Tali Open ja vuoden koronatauon jälkeen 2021 lähtien turnaus on nimetty uuden pääsponsorin mukaan HPP Open.
Tulokset > Kaksinpelin loppuottelut

| Vuosi | Voittaja | Finaalivastustaja | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  George Bastl |  Ota Fukárek | 6–4, 4–6, 6–4 |  |
| 2002 |  Jarkko Nieminen |  Lovro Zovko | 7–5, 4–6, 7–5 |  |
| 2003 |  Davide Sanguinetti |  Robin Söderling | 6–4, 7–6 |  |
| 2004 |  Peter Wessels |  Lukáš Dlouhý | 4–6, 6–4, 6–3 |  |
| 2005 |  Björn Rehnquist |  Tomáš Cakl | 7–6, 7–6 |  |
| 2006 |  Michael Berrer |  Tomáš Zíb | 6–2, 3–6, 6–3 |  |
| 2007 |  Steve Darcis |  Tobias Kamke | 6–3, 1–6, 6–4 |  |
| 2008 |  Dmitri Tursunov |  Karol Beck | 6–4, 6–3 |  |
| 2009 |  Michał Przysiężny |  Stéphane Bohli | 4–6, 6–4, 6–1 |  |
| 2010 |  Ričardas Berankis |  Michał Przysiężny | 6–1, 2–0 luovutus |  |
| 2011 |  Daniel Brands |  Matthias Bachinger | 7–6(2), 7–6(5) |  |
| 2012 |  Lukáš Lacko |  Jarkko Nieminen | 6–3, 6–4 |  |
| 2013 |  Jarkko Nieminen |  Ričardas Berankis | 6–3, 6–1 |  |
| 2014 |  Jürgen Zopp |  Dudi Sela | 6–4, 5–7, 7–6(6) |  |
Tulokset > Nelinpelin loppuottelut

| Vuosi | Voittajat | Finaalivastustajat | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  Tim Crichton    Jim Thomas |  Aleksandar Kitinov    Jack Waite | 6–3, 6–4 |  |
| 2002 |  Mario Ančić    Lovro Zovko |  Aleksandar Kitinov    Jim Thomas | 7–6, 4–6, 6–3 |  |
| 2003 |  Robert Lindstedt    Robin Söderling |  Roko Karanušić    Janko Tipsarević | 6–3, 6–7, 6–1 |  |
| 2004 |  Robert Lindstedt    Lu Yen-hsun |  Gianluca Bazzica    Massimo Dell'Acqua | 6–2, 6–2 |  |
| 2005 |  Yves Allegro    Michael Kohlmann |  Christopher Kas    Philipp Petzschner | 4–6, 6–1, 6–4 |  |
| 2006 |  Jasper Smit    Martijn Van Haasteren |  Ernests Gulbis    Deniss Pavlovs | 7–6, 6–2 |  |
| 2007 |  Mikhail Elgin    Alexandre Kudryavtsev |  Harri Heliövaara    Henri Kontinen | 4–6, 7–5, [13–11] |  |
| 2008 |  Łukasz Kubot    Oliver Marach |  Eric Butorac    Lovro Zovko | 6–7, 7–6, [10–6] |  |
| 2009 |  Rohan Bopanna    Aisam-ul-Haq Qureshi |  Henri Kontinen    Jarkko Nieminen | 6–2, 7–6 |  |
| 2010 |  Dustin Brown    Martin Emmrich |  Henri Kontinen    Jarkko Nieminen | 7–6, 0–6, [10–7] |  |
| 2011 |  Martin Emmrich    Andreas Siljeström |  James Cerretani    Michal Mertiňák | 6–4, 6–4 |  |
| 2012 |  Mihail Elgin    Igor Zelenay |  Uladzimir Ignatik    Wang Yeu-tzuoo | 4–6, 7–6(7–0), [10–4] |  |
| 2013 |  Jarkko Nieminen    Henri Kontinen |  Dustin Brown    Philipp Marx | 7–5, 5–7, [10–5] |  |
| 2014 |  Jarkko Nieminen  Henri Kontinen |  Jonathan Marray  Philipp Petzschner | 7–6(2), 6–4 |  |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Jakob Sigurðarson

| Jakob Sigurðarson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jakob Örn Sigurðarson
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Islanti
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  192 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2003–2005:  Birmingham–Southern College
Seurajoukkueet
1999–2000 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2015 2015–:  KR Reykjavík Bayer Giants Leverkusen Ciudad de Vigo Básquet Kecskeméti KSE KR Reykjavík Sundsvall Dragons Borås Basket
Maajoukkueet
:   Islanti
Aiheesta muualla
FIBA
Jakob Örn Sigurðarson (s. 4. huhtikuuta 1982) on islantilainen koripalloilija.
Jakob on pelannut Islannissa, Saksassa, Espanjassa, Unkarissa ja Ruotsissa. Vuonna 2011 hän voitti Sundsvall Dragonsissa Ruotsin mestaruuden.
Islannin miesten maajoukkueessa Jakob pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Jackie Jackson

Jackie Jackson vuonna 1977.
Sigmund Esco ”Jackie” Jackson (s. 4. toukokuuta 1951) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin toiseksi lapseksi. Jackie on Michael Jacksonin isoveli.
Jackson kuului nuorena Jackson 5 -kokoonpanoon. Useiden sen julkaisemien hittien jälkeen hän aloitti soolouran, jonka ainoiksi albumeiksi ovat jääneet Jackie Jackson (1973) ja Be the One (1989).
Jackson oli vuosina 1974–1987 naimisissa Enid Spannin kanssa. He saivat yhden lapsen, Sigmund Esco Jackson, Jr. (”Siggy”, s. 29.6.1977) ja he adoptoivat Brandi Jacksonin (s. 6.2.1982).
Diskografia

1973: Jackie Jackson
1989: Be the One
In Another Land

| ”In Another Land” Bill Wyman |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Their Satanic Majesties Request
 B-puoli: ”The Lantern”
 Äänitetty : heinäkuu 1967, Olympic Studios, Lontoo
 Julkaistu: 2. joulukuuta 1967
 Formaatti: 7"-single
 Tekijä(t): Bill Wyman
 Tuottaja(t): The Rolling Stones
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 02.48
 Levy-yhtiö: London Records
Listasijoitukset
  Yhdysvallat: 87. (Billboard Hot 100)
Bill Wymanin muut singlet
|   | ”In Another Land” 1967 | ”Monkey Grip Glue” 1974 |
In Another Land on Bill Wymanin kirjoittama ja The Rolling Stonesin esittämä musiikkikappale vuodelta 1967. Se ilmestyi Their Satanic Majesties Request -albumilla sekä erikseen Wymanin soolosinglenä. ”In Another Land” on Wymanin ainoa kappale, joka on julkaistu Rolling Stonesin studiolevyllä.
Kappale kertoo henkilösta, joka herää unesta, ja huomaa olevansa toisessa unessa.
Työstö

Kappaleen työnimi oli ”Acid in the Grass”. Se äänitettiin heinäkuussa 1967, kun Bill Wyman saapui Rolling Stonesin Olympic-studioilla järjestettyyn äänityssessioon, joka olikin peruttu. Koska Wymanilla oli noin 45 minuutin matka studioilta kotiinsa, äänittäjä Glyn Johns kysyi, olisiko tällä jotakin kappaletta, jota voisi työstää. Wymanilla oli sävellettynä ”In Another Land”, joka psykedeelisenä kappaleena sopi teemoiltaan yhtyeen tulevalle Their Satanic Majesties Request -albumille. Koska yhtyeen muut jäsenet eivät olleet paikalla, käytettiin apuna viereisessä studiossa työskennelleitä Small Faces -yhtyeen muusikoita.
Koska Wyman ei halunnut laulaa kappaletta, Small Facesin Steve Marriott ja Ronnie Lane lauloivat sen hänen kanssaan. Lisäksi Wyman halusi lauluäänensä muokattavan tremoloefektin avulla.
Seuraavana päivänä Glyn Johns soitti ”In Another Landin” raakaversion Rolling Stonesin jäsenille Mick Jaggerille, Keith Richardsille ja Brian Jonesille. He pitivät kuulemastaan, joten kappale työstettiin loppuun. Jones soitti kappaleessa mellotronia. Sessiomuusikko Nicky Hopkins toimi puolestaan pianistina.
Julkaisu ja vastaanotto

London Records julkaisi ”In Another Landin” singlenä Yhdysvalloissa 2. joulukuuta 1967. B-puolella oli kappale ”The Lantern”. ”In Another Land” ylsi vuoden 1968 puolella Billboard Hot 100 -listan sijalle 87. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa single jätettiin julkaisematta.
Singlen molemmat kappaleet sisältyivät Rolling Stonesin Their Satanic Majesties Request -albumille, joka ilmestyi Britanniassa 8. joulukuuta 1967 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. ”In Another Land” on samalla ainoa Bill Wymanin kirjoittama kappale, joka on päätynyt yhtyeen studiolevylle. Vuonna 1989 kappale ilmestyi yhtyeen kokoelma-albumilla Singles Collection: The London Years.
Rolling Stones ei ole koskaan esittänyt kappaletta konserteissaan.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Paras sijoitus | Lista | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 87. | Billboard Hot 100 | 1968 |  |
Todennäköinen kokoonpano

Bill Wyman – laulu, basso
Keith Richards – akustinen kitara, taustalaulu
Mick Jagger – taustalaulu
Brian Jones – mellotron
Charlie Watts – rummut
Ian Stewart – urut
Nicky Hopkins – piano
Steve Marriott – akustinen kitara, taustalaulu
Ronnie Lane – taustalaulu
Glyn Johns – äänittäjä
Ilmari Manninen

Ilmari Justus Andreas Manninen (2. syyskuuta 1894 Viipuri – 14. kesäkuuta 1935 Helsinki) oli tunnettu Viron ja Suomen kansallismuseoiden kehittäjä ja ahkera suomensukuisten kansojen kansatieteellisen materiaalin kerääjä ja tutkija.
Mannisen vanhemmat olivat kirkkoherra Salomon Manninen ja Elisabet Kuokkanen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1922, väitöskirjan aiheena oli Die dämönistischen Krankheiten im finnischen Volksaberglauben. Naantalin kaupunginmuseon Manninen vuonna perusti 1919 ja oli sen johtajana vuoteen 1921 saakka. Hän toimi myös Naantalin  yhteiskoulun johtajana 1919–1922. Manninen julkaisi jo vuonna 1917 teoksen Liperin seurakunnan historia Ruotsin vallan aikana, mutta suuntautui sitten kansatieteeseen. Vuonna 1922 häneltä ilmestyi väitöskirjan lisäksi tutkimus Pohjoisen Karjalan vanhanaikainen talous.
Samana vuonna eli vasta 28-vuotiaana Manninen valittiin myös Viron kansallismuseon (Eesti Rahva Muuseum) ensimmäiseksi johtajaksi. Viroon liittyen hän julkaisi tutkimukset  Eesti rahvariiete ajalugu (1927) ja Die Sachkultur Estlands I-II (1931-1933). Lisäksi hän laati 420-sivuisen yleisesityksen Soome sugu rahvad (1929), joka ilmestyi myös suomeksi ja saksaksi. Manninen oli Tarton yliopiston dosentti 1924–1927. Vuodesta 1929 lähtien hän toimi Suomen Kansallismuseon kansatieteen osaston johtajana ja ehti ennen kuolemaansa julkaista vielä suomensukuisia kansoja koskevan teossarjan kolmantena osana tutkimuksen Esineellinen kansatiede (1934). Helsingin yliopiston dosenttina  Manninen toimi 1929–1935, vuosina 1929–1931 lisäksi yliopiston suomalais-ugrilaisen kansatieteen vt. professorina.
Mannisen puoliso vuodesta 1919 oli Taru Hakkarainen.
In Your Face 1982–1990

| In Your Face 1982−1990 Smack |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1982–1990
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: garage rock, glam rock
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Smackin muut julkaisut
| Two Originals – Salvation & Radical 1992 | In Your Face 1982−1990 2007 |   |
In Your Face 1982−1990 on suomalaisen rock-yhtyeen Smackin vuonna 2007 ilmestynyt kokoelmajulkaisu. Se sisältää kaksi cd:tä, joista ensimmäiselle on koottu kattava läpileikkaus yhtyeen alkuperäisiltä studiojulkaisuilta ja toiselle ennen julkaisemattomia live-esityksiä.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 (studio) Criminal – 3.15  Good Morning Headache – 2.15  Run Rabbit Run – 2.21  Completely Alone – 4.32  Ten Foot Cell – 3.46  Through the Glass – 4.01  Blank – 2.43  Nearby the Hanging Tree – 3.19  Rattlesnake Bite – 3.23  Somewhere Out of the Day – 3.53  Pass that Bottle – 2.27  Oh Lord – 3.11  (I Think I’m Gonna) Buy This Town – 3.11  The Only Salvation – 3.30  Hellhounds on My Tail – 3.20  Moonshine Chile – 3.16  Look Around – 3.26  Set My Love on You – 2.55  Little Sister – 4.43  Mad About You – 3.09  Mad Animal Shuffle – 3.32  Russian Fields – 4.49  Can You Dig It – 2.34 :  CD 2 (live) Run Rabbit Run – 2.15  Skin Alley – 2.36  Criminal – 3.20  Good Morning Headache – 2.23  Some Fun – 2.06  Walkin’ on the Fire – 4.07  Wishing Well – 2.44  Pills – 1.59  Completely Alone – 3.11  Stepping Stone – 2.35  Icedrops – 2.27  Maggie McGill – 4.20  Wilderness – 3.05  Set My Love on You – 2.47  Hellhounds on My Tail – 3.26  Johnny the Pusher – 3.59  Set Me Free – 4.28  Little Sister – 4.26  Mad About You – 3.06  Little Cunt – 2.28  Pass That Bottle / Route 66 – 3.26  Jumpin’ Jack Flash – 3.37  Skin Alley – 2.22  Can You Dig It – 2.45
Jäsenet

Claude (Ilari Peltola) – laulu (1982–1990)
Manchuria (Mika Mantere) – kitara (1982–1990)
Cheri (Simo Martin) − basso (1982–1986)
Kartsa (Kari Marjanen) – kitara (1982–1984)
Juki Marjala – rummut (1983–1984)
Kinde (Kimmo Leskinen) – rummut (1984–1989)
Rane Raitsikka (Harri Jäntti) – kitara (1984–1990)
Jimi Sero – basso (1986–1989)
Repa Rantsila – rummut (1989–1990)
Aiheesta muualla

Smack
YLE, Elävä arkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Smack
| --- | --- |
Studioalbumit:   Smack On You  Rattlesnake Bite  Salvation  Radical 
Livealbumit:  Live Desire
Singlet:   "Criminal"  "Walking on the Wire"  "Stepping Stone"  "Paint It Black"  "The Only Salvation"  "Look Around"  "Mad Animal Shuffle"  "I Want Somebody"  "Little Sister"  "Can You Dig It"  "Criminal re-issue’97" 
Kokoelmat:   The Collection – State of Independence  Two Originals – Salvation & Radical  In Your Face 1982–1990
Janice E. Voss

| Janice E>  Voss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1956 South Bend, Indiana
Kuollut: 6. helmikuuta 2012 (55 vuotta) Dupont, Indiana
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  astronautti
Lennot

:  STS-57
 
:  STS-63
 
:  STS-83
 
:  STS-94
 
Janice E. Voss (8. lokakuuta 1956 South Bend, Indiana – 6. helmikuuta 2012 Dupont, Indiana) oli yhdysvaltalainen astronautti. Voss valittiin Nasan astronautiksi tammikuussa 1990. Voss oli lennoilla STS-57, STS-63, STS-83 ja STS-94. Vossilla on yli 49 päivää aikaa avaruudessa. Vossilla on tohtorin arvosana ilmailusta/avaruuslentämisestä ja maisterin tutkinto sähkötekniikasta MIT:stä.
Voss kuoli vuonna 2012 syöpään.
Janice

Janice on etunimi, joka voi tarkoittaa seuraavia:
Janice Bremner, kanadalainen taitouimari
Janice Dickinson, yhdysvaltalainen näyttelijä
Janice Kawaye, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
Janice E. Voss, yhdysvaltalainen avaruuslentäjä
Janice Romary, yhdysvaltalainen miekkailija
Janice Weber, yhdysvaltalainen pianisti ja kirjailija
Janice, Frendit-televisiosarjan hahmo
(2324) Janice, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Janice”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.