stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KDM Viben (P562)

| KDM Viben |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Aalborg
Laskettu vesille:  1995
Palveluskäyttöön:  15. tammikuuta 1996
Poistui palveluskäytöstä:  7. lokakuuta 2010
Loppuvaihe:  myyty Portugalille
Tekniset tiedot
Uppouma:  450 t
Pituus:  50,0 m (vesiraja) 54,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,60 m (norm) 3,00 m (max)
Koneteho:  1 × GE kaasuturbiini 5 680 hv 2 ×  MTU dieselmoottoria 5 440 hv
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  19–29
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm M/85 -tykki 2 × 12,7 mm konekivääriä
KDM Viben (runkonumero P562) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1995 ja valmistui 15. tammikuuta 1996.
Palvelus

Merivoimien vuoden 2004 uudelleen järjestelyn jälkeen alus kuului 2. eskaaderin 24. divisioonaan, jossa olivat ohjusveneet. Alus osallistui divisioonan mukana useisiin kansainvälisiin tehtäviin kuten UNIFILiin ja operaatio Active Endeavouriin, kunnes se poistettiin palveluksesta 7. lokakuuta 2010.
Palvelus > NRP Tejo

Portugali osti 23. lokakuuta 2014 aluksen miljoonalla eurolla. Alus saapui 12. toukokuuta 2015 Lissaboniin, minkä jälkeen se huollettiin Arsenal do Alfeitessä. Alus otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 2016 nimellä NRP Tejo (P590).
Alus lähti 27. joulukuuta ensimmäiseen tehtäväänsä Madeiralle.
Via Julia Augusta

| Via Julia Augusta |
| --- | --- |
 Via Julia Augustan sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Pituus:  n. 648 km
Alkupiste:  Placentia, Aemilia, Italia
Reitti:  Dertona – Forum Julii – Massilia
Päätepiste:  Arelate, Gallia Narbonensis, Gallia (n. 648 km)
Muodostettu:  13 eaa.–
Via Julia Augusta oli roomalainen tie, joka johti Placentiasta Italiasta Arelateen Galliassa. Italiassa se noudatti paljolti varhaisempien Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian reittejä.
Historia

Via Julia Augustan rakennuttamisen aloitti keisari Augustus vuonna 13 eaa. sen jälkeen kun hän oli lopullisesti voittanut liguurit ja alppikansat. Tie muodostettiin niin, että sen alkuosaksi yhdistettiin varhaisemmat Ligurian alueen tiet ja niitä jatkettiin Arelateen Gallian puolelle, ja kokonaisuudelle annettiin uusi nimi Via Julia Augusta.
Reitti

Via Julia Augusta sai alkunsa Placentiasta (nyk. Piacenza) roomalaisen Italian Aemilian alueelta. Se kulki Dertonan kautta ja tuli Välimereen kuuluvan Ligurianmeren rantaan Vada Sabatiaan, ja kulki tämän jälkeen rannikkoa pitkin länteen päin läpäisten Meri-Alpit. Tie tuli Gallian puolelle ylitettyään Varus (nyk. Var) -joen. Galliassa Via Julia Augusta kulki muun muassa Massilian kautta. Tie päättyi Arelateen (nyk. Arles) Gallia Narbonensiksessa. Alkuosaltaan Placentiasta Vada Sabatiaan reitti oli yhteinen Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian kanssa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Itinerarium Antonini Augustin mukaan:
| Kaupunki tai muu asema | Nykyinen paikka | Etäisyys edellisestä> mailia | Etäisyys edellisestä> km (n.) |
| --- | --- | --- | --- |
| Placentia | Piacenza |  |  |
| Comeli magus (Cameliomagus) |  | 25 | 37,0 |
| Iria | Voghera | 16 | 23,7 |
| Dertona | Tortona | 10 | 14,8 |
| Aquae Statiellae | Acqui Terme | 28 | 41,4 |
| Crixia |  | 30 | 44,4 |
| Canalicum |  | 10 | 14,8 |
| Vada Sabatia | Vado | 12 | 17,7 |
| Pullopice |  | 12 | 17,7 |
| Album Ingaunum (Albingaunum) | Albenga | 8 | 11,8 |
| Lucus Bormani |  | 15 | 22,2 |
| Costa Bellene/Balenae |  | 16 | 23,7 |
| Album Intimilium (Albintimilium) | Ventimiglia | 16 | 23,7 |
| Lumo (Lumone) |  | 10 | 14,8 |
| Alpit |  | 6 | 8,9 |
| Cemenelum |  | 9 | 13,3 |
| Varus-joki | Var | 6 | 8,9 |
| Antipolis |  | 10 | 14,8 |
| Ad Horrea |  | 12 | 17,7 |
| Forum Julii | Fréjus | 18 | 26,6 |
| Forum Voconii |  | 12 | 17,7 |
| Matavo (Matavonium) |  | 12 | 17,7 |
| Ad Turrem |  | 14 | 20,7 |
| Tegulata |  | 16 | 23,7 |
| Aquae Sextiae | Aix-en-Provence | 16 | 23,7 |
| Massilia | Marseille | 18 | 26,6 |
| Calcaria Solarium |  | 14 | 20,7 |
| Fossae Marianae |  | 34 | 50,3 |
| Arelate | Arles | 33 | 48,8 |
Tämä tekee tien kokonaispituudeksi 438 roomalaista mailia eli noin 648 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Via Julia Augusta Wikimedia Commonsissa
Roomalaiset tiet
| --- | --- |
Italiassa:  Via Aemilia · Via Aemilia Scauri · Via Amerina · Via Annia · Via Antiatina · Via Appia · Via Ardeatina · Via Augusta Sallentina · Via Aurelia · Via Aurelia (Venetia) · Via Aurelia Aeclanensis · Via Caecilia · Via Campana · Via Cassia · Via Ciminia · Via Claudia Augusta · Via Claudia nova · Via Claudia Valeria · Via Clodia · Via Collatina · Via Cornelia · Via Domitiana · Via Flaminia · Via Flaminia militare · Via Fulvia · Via Gemina · Via Herculia · Via Julia Augusta · Via Labicana · Via Latina · Via Laurentina · Via Minucia · Via Nomentana · Via Ostiensis · Via Pompeia · Via Popil(l)ia · Via Popil(l)ia · Via Portuensis · Via Postumia · Via Praenestina · Via Quinctia · Via Salaria · Via Selinuntina · Via Setina · Via Severiana · Via Sublacensis · Via Tiberina · Via Tiburtina · Via Trajana · Via Valeria · Via Valeria (Sisilia)
Britanniassa:  Akeman Street · Ermine Street · Fosse Way · Icknield Street · King Street · Watling Street
Muualla:  (Via Agrippa) · Via Aquitania · Via Augusta · (Via Belgica) · Via Domitia · Via Egnatia · Via Flavia · Via Julia Augusta · Via maris · Via militaris · Via Nerva · Via nova · Via Pontica · (Via Raetia) · Via Trajana nova
Via Julia Augustaa Album Ingaunumissa eli Albingaunumissa.
Via Julia Augustan varrella sijainnut roomalainen silta, nykynimeltään Pont Flavien Saint-Chamasissa.
KNM Vidar (1878)

| KNM Vidar |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laivastontelakka, Horten
Laskettu vesille:  3. tammikuuta 1882
Palveluskäyttöön:  1882
Poistui palveluskäytöstä:  saksalaisten valtaama 1940 palautettu Norjalle 1945
Loppuvaihe:  myyty 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  262 t
Pituus:  28,88 m
Koneteho:  30 hv
Nopeus:  9,5 solmua
Miehistöä:  41
Aseistus
Aseistus:  1 x 10,6" RML -tykki 1 x QF 1 naulan -tykki 1 x 1 naulan revolveritykki
KNM Vidar oli Norjan laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu Vale-luokan 2. luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Hortenista laivastontelakalta ja se laskettiin vesille 3. tammikuuta 1882. Alus otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Palvelus

Alus muutettiin vuosina 1911-1912 hieman ennen ensimmäistä maailmansotaa miinalaivaksi, jolloin sen aseistusta kevennettiin korvaamalla raskas 10,6 tuuman suustaladattava tykki 150 millimetrin perästä ladattavalla tykillä. Lisäksi yksi aluksen yhden naulan tykeistä korvattiin tehokkaammalla 47 millimetrin tykillä. Kevenemisen seurauksena alus kykeni vastaanottamaan 50 miinaa ja samalla miehistön tarve väheni kymmenellä.
Saksan hyökätessä Norjaan Vidar makasi palveluskelvottomana laivaston varastona Melsomvikissa Oslovuonossa, jossa se vallattiin 9. huhtikuuta 1940. Saksan antauduttua ja Euroopan sotatoimien päätyttyä alus palautettiin toukokuussa 1945 Norjalle, joka myi sen vuonna 1947.
Viestinnällä vallankumoukseen

Viestinnällä vallankumoukseen: ”Demokraattisen toimittajakoulutuksen” aika 1960-luvulta 1980-luvulle on Esko Salmisen vuonna 2004 ilmestynyt kirja.
Aiheesta muualla

Heikki Hellman: Ne stallarit ja viestinnän vaaran vuodet[vanhentunut linkki]. Helsingin sanomat 8.9.2004.
Tapani Lausti: Journalismi ja ”kommunismin uhka” (Arkistoitu – Internet Archive). Lausti.com 18.11.2004.
Turo Uskali: ”Viestintäsotaa” Tampereella ja vähän muuallakin. Agricola 14.12.2004.
Ser bonita no basta

Ser Bonita No Basta (engl. Beauty Is Not Enough) on venezuelalainen telenovela vuodelta 2005. Se kertoo kolmesta sisarpuolesta, jotka ovat kauniita mutta onnettomia. Sarjaa tehtiin 114 jaksoa, jotka kestivät noin 45 minuuttia.
Juoni

Telenovela kertoo kolmesta sisarpuolesta nimeltään Coral, Topacío ja Esmeralda. He eivät ole tietoisia toistensa olemassaolosta tai siitä että heidän yhteinen isänsä, Asdrúbal Torres, on yhä elossa. Ainoa heitä yhdistävä asia on kuunsirpin muotoinen syntymämerkki alaselässä.
Sisarukset ovat kaikki omalla tavallaan kauniita, mutta onnettomia yksityiselämässään.
Hahmot > Hyvikset

Coral Torres: Coral on sisaruksista vanhin ja ainoa avioliitossa syntynyt. Hän on huippumalli. Hänen diktaattorimainen äitinsä, Soledad, kontrolloi hänen koko elämäänsä. Coral rakastaa Alejandroa, mutta Soledadilla ei ole aikomustakaan antaa rakastavaisten olla yhdessä. Soledadin juonien kautta Coral sekä menettää Alejandron että on pakotettu antamaan heidän vastasyntyneen tyttärensä serkulleen, ”Lalalle” kasvatettavaksi. Coralille itselleen ei jää mitään muuta mahdollisuutta kuin jatkaa uralla, jota hän on alkanut vihata.
Topacío Martínez: Topacio on keskimmäinen sisaruksista. Hän on kasvanut lapsuutensa orpokodissa. Ainoa, jonka hän on kokenut osaksi perhettään, on orpokodista saatu veli, joka kuitenkin kuoli nuorena. Topacíon erikoinen kaunis ja surullinen tausta toivat hänelle voiton Ms. Venezuela -kisassa. Hän kumminkin luopui siitä voiton hetkellä rakkauden takia. Valitettavasti Topacíon rakastettu, Orlando, käytti häntä vain omaksi edukseen ja saatuaan tarpeeksi mainetta hylkäsi hänet alttarille. Tämä jätti Topacíon kokonaan sirpaleiksi.
Esmeralda Falcón: Esmeralda on sisaruksista nuorin ja myös aroin ja hiljaisin. Telenovelan alussa hän pitää huolta kuolevasta äidistään. Hänen kaksi sisarpuoltaan kiusaavat Esmeraldaa jatkuvasti ja samalla varastavat hänen muotipiirustuksensa omiin nimiinsä. Kuolinvuoteellaan Esmeraldan äiti kertoo hänelle totuuden hänen isästään, minkä jälkeen Esmeralda päättää etsiä oikean isänsä. Hänen ilkeät sisarpuolensa kuitenkin lukitsevat hänet ullakolle estääkseen tämän.
Alejandro Mendoza: Alejandro on komea nuori lakimies ja Coralin rakastettu. Coralin äiti erottaa rakastavaiset ja pakottaa Coralin luopumaan heidän lapsestaan, jonka olemassaolosta Alejandro ei edes tiedä.
Julian ”El Duque” Mendoza: Julian on Alejandron veli. Hänestä tulee myöhemmin Esmeraldan sankari ja rakastettu.
Hahmot > Pahikset

Soledad Olavarría:  Soledad on Coralin äiti. Hän on päättänyt tehdä tyttärestään huippumallin hinnalla millä hyvänsä, mukaan lukien oman tyttärentyttärensä vieminen Coralilta.
Orlando Álvarez:  Orlando on Topacíon petollinen sulhanen. Hän ei rakasta Topacíota, vaan on tämän kanssa vain edistääkseen omaa asemaansa ja mainettaan. Silotellun ulkokuorensa alla hän on kylmäverinen opportunisti. Käytettyään Topacíota tarpeekseen hän jättää tämän julmasti alttarille kaiken kansan nähden.
Näyttelijät

Marjorie De Sousa ... Coral Torres Olavarría (Vanhin sisaruksista)
Ricardo Álamo ...  Alejandro Mendoza (Coralin rakastettu)
Javier Vidal ...  Asdrúbal Torres (sisarusten isä)
Flávia Gleske ...  Topacio Martínez (keskimmäinen sisaruksista)
Ricardo Bianchi ...  Julián Mendoza 'El Duque' (Alejandron veli, Esmeraldan rakastettu)
Marianela González ...  Esmeralda Falcón (Nuorin sisaruksista)
Fedra López ...  Soledad Olavarría (Coralin äiti, pahis)
Hugo Vásquez ...  Orlando Álvarez (Topacion petollinen sulhanen, pahis)
Alejandro Otero ...  Francisco Arias
Marlene Maseda ...  Carmela Guerra
Adolfo Cubas ...  Justo Olavarría
Juan Carlos Baena ...  Eduardo Márquez
Ernesto Balzi ...  Ezequiel Villavicencio
Beatriz Vásquez ...  Teresa de Mendoza  (Alejandron ja Juliánin äiti)
Leopoldo Regnault ...  Reynaldo Mantilla
Alejandro Mata ...  Don Ramiro Campos
Nathalie Cortez ...  Etelvina Martínez
Gioia Lombardini ...  Doña Consuelo Rojas
Sandy Olivares ...  Darío Peña
Maria Antonieta Castillo ...  Elena 'Lala' Tirado (Coralin serkku ja Perlitan adoption-äiti)
Ana Gabriela Barboza ...  Jazmín Falcón (Esmeraldan sijais-sisko, pahis)
Lolymar Sanchez ...  Rosa 'Rosita' Falcón (Esmeraldan sijais-sisko, pahis)
Sebastián Falco ...  Benjamín Eskenazi
Carmen Alicia Lara ...  Eilín Campos
Anabella Troconis-Neri ...  Isabelina Villavicencio
María Gabriela de Faría ...  Andreína Márquez
Verónica Cortez ...  Margot de Falcón (Esmeraldan äiti)
César Román Bolívar ...  Ramón Seijas 'Ramsés'
Crisol Carabal ...  Michelle
Dora Mazzone ...  Betty Marrero
Ligia Petit ...  Gala (Coralin ilkeä mallikollega)
Édgar Ramírez ... Leonardo (Topacion poikaystävä)
Aiheesta muualla

IMDb: Ser bonita no basta
Vihdin vaakuna

Vihdin vaakuna
Vihdin vaakuna on Vihdin kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa seudun runsaslukuisista vesistöistä. Niitä vaakunassa edustaa vesipyörä ja aaltokoro, kun taas kaateinen polviorsi on viittaus kunnan nimen alkukirjaimeen.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers. Suomen sisäasiainministeriö vahvisti sen käyttöön 12. kesäkuuta 1953 Vihdin kunnanvaltuuston 10. huhtikuuta 1953 tekemän päätöksen perusteella. Vaakunan selitys on ”kultakentässä aaltokoroinen, kaateinen polviorsi, jonka yläpuolella saatteena vesipyörä; molemmat siniset”.
Vielä sä syleilet mua

| Vielä sä syleilet mua Danny |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD (0630-10559-2)   C-kasetti (0630-10559-4)
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Records
Listasijoitukset
  Suomi: 37. (kesäkuu 1995)
Dannyn muut julkaisut
| Tämä taivas, tämä maa 1992 | Vielä sä syleilet mua 1995 | Valoa ja energiaa 1996 |
Vielä sä syleilet mua on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Sillä vierailevat Armi Aavikko ja Aikamiehet. Kappale ”On lupa toisesta huolta kantaa” on tehty Aavikolle.
Kappaleet

Vielä sä syleilet mua – 2.48 (säv. Veikko Samuli, san. Turkka Mali], sov. Veikko Samuli)
Ystävät rakastavaiset – 3.42 (säv. Jari Puhakka, san. Turkka Mali, sov. Jari Puhakka)
Armi Aavikko: Puhjennut on ruusu kukkaan – 4.07 (säv. Veikko Samuli, san. Veikko Samuli, sov. Veikko Samuli)
On lupa toisesta huolta kantaa – 3.25 (säv. Veikko Samuli, san. Aappo I. Piippo, sov. Veikko Samuli)
Hän on tuuli – 3.16 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Turkka Mali, sov. Jari Puhakka)
Danny ja Aikamiehet: Kalliosaari – 3.36 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Jukka Kuoppamäki, sov. Jari Puhakka)
Tosi tunne kestää – 3.50 (säv. Jari Puhakka, san. Turkka Mali, sov. Jari Puhakka)
Saavuit yöni valaisten – 3.42 (säv. Veikko Samuli, san. Turkka Mali, sov. Veikko Samuli)
Armi ja Danny: Kun kuulen makeen musiikin – 2.42 (säv. Jori Sivonen, san. Turkka Mali, sov. Jari Puhakka)
Angela – 3.20 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Jukka Kuoppamäki, sov. Jari Puhakka)
Ikuisesti sinun – 4.00 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Jukka Kuoppamäki, sov. Jari Puhakka)
Häiskä Härmästä – 3.18 (”Hace tanta calor”, säv. Calero Gonzalez, san. Turkka Mali, sov. Jari Puhakka)
Via Popilia (Etelä-Italia)

| Via Popilia |
| --- | --- |
 Via Popilian sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Pituus:  n. 475 km
Alkupiste:  Capua
Reitti:  Nuceria – Vibo Valentia
Päätepiste:  Rhegium (n. 475 km)
Muodostettu:  n. 135 eaa.
Via Popilia oli roomalainen tie, joka kulki Campaniassa ja Lucania et Bruttiissa Italian eteläosassa ja johti Capuasta Rhegiumiin. Se muodosti tavallaan Via Appian jatkeen. Etelä-Italian Via Popiliaa ei tule sekoittaa Pohjois-Italiassa kulkeneeseen Via Popil(l)iaan.
Historia

Via Popilian rakentamisesta ei kerrota suoraan antiikin aikaisissa lähteissä. Sen rakentamisaika tulee kuitenkin ilmi nykyisestä Pollasta löydetystä piirtokirjoituksesta, joka tunnetaan nimellä Elogium Pollae (CIL I2 638). Se muistaa Rhegiumin ja Capuan välisen tien rakentamista ja luettelee sen varren tärkeimpien kaupunkien väliset etäisyydet:
| Pollan piirtokirjoitus | Teksti latinaksi | Teksti suomeksi |
| --- | --- | --- |
|  | Viam fecei ab Regio ad Capvam et in ea via ponteis omneis miliarios tabelariosqve poseivei. Hince svnt Novceriam meilia LI Capvam XXCIIII Mvranvm LXXIIII Cosentiam CXXIII Valentiam CLXXX Ad fretvm ad statvam CCXXXI Regivm CCXXXVII Svma af Capva Regivm meilia CCCXXI. Et eidem praetor in Sicilia fvgiteivos Italicorvm conqvaeisivei redideiqve homines DCCCCXVII. Eidemqve primvs fecei vt de agro poplico aratoribvs cederent paastores. Forvm aedisqve poplicas heic fecei. | Minä rakensin tien Rhegiumista Capuaan, ja tälle tielle pystytin kaikki sillat, mailipylväät ja tabellariukset. Täältä [Forum Popiliista] on 51 mailia Nuceriaan, 84 Capuaan, 74 Muranumiin, 123 Cosentiaan, 180 Valentiaan, 231 Ad fretum ad statuamiin, 237 Rhegiumiin. Yhteensä Capuasta Rhegiumiin 321 mailia. Samoin, ollessani preettorina Sisiliassa, italialaisten karanneet orjat saarroin ja palautin 917 ihmistä. Samoin olin ensimmäinen, joka laitoin julkisilla mailla (ager publicus) paimenet antamaan tilaa maanviljelijöille. Rakennutin Forumin ja julkiset rakennukset tänne. |
Valitettavasti piirtokirjoituksesta puuttuu ensimmäinen rivi, joka on maininnut tien rakennuttaneen virkamiehen nimen. Nykyisin rakennuttajan katsotaan olleen Publius Popil(l)ius Laenas, joka oli vuoden 135 eaa. preettori ja vuoden 132 eaa. konsuli. Piirtokirjoituksen perusteella hän vaikuttaa rakennuttaneen tien Lucanian ja Bruttiumin vuorten läpi sen jälkeen, kun seutu oli puhdistettu sinne paenneista kapinoineista orjista.
Aiemmassa tutkimuksessa tien rakennuttajaksi esitettiin Marcus Aquilius Gallusta, ja siksi tietä on kutsuttu aiemmin myös nimellä Via Aquilia. Tien nimen arvellaan kuitenkin olleen Via Popilia rakennuttajansa mukaan. Tämä sopii yhteen sen kanssa, että kuten oli tapana, Popillius perusti tien varrelle uuden kaupungin, jonka nimi oli Forum Popilii. Se sijaitsi nykyisen Pollan paikalla. Tien nimeä ei kuitenkaan mainita yhdessäkään antiikin aikaisessa lähteessä, eikä esimerkiksi Strabon vaikuta tunteneen nimeä.
Strabon antaa ymmärtää tien olleen olemassa hänen aikanaan ajanlaskun alun tienoilla, mutta hän ei lukenut sitä Via Appian nimen alle. Se luettiin kuitenkin myöhemmin mahdollisesti osaksi Via Appiaa. Ainakin Itinerarium Antonini Augusti sijoittaa sen otsikon ”Ab Urbe Appia via recto itinere ad columnam” (”kaupungista Via Appiaa suoraa reittiä pylväälle”) alle, vaikka onkin mahdollista, että ”Via Appia” viittää tässä vain reitin alkuosaan, varsinaisen Via Appian osuuteen. Koska tie jatkoi Via Appiaa, sen voi katsoa olleen ainakin yhtä osallinen sen nimestä kuin Via Trajana.
Reitti

Via Popilia sai alkunsa Capuasta Campaniasta, josta se jatkoi Roomasta tullutta Via Appiaa. Tie kulki suuren osan matkastaan Lucania et Bruttiin sisämaassa. Eteläosassaan se kulki lähempänä rannikkoa.
Alkumatkastaan Via Popilia kulki muun muassa Nolan ja Nucerian sekä Popilliuksen perustaman Forum Popiliin kautta. Nerulumissa tiehen liittyi Via Herculia, joka tuli Aequum Tuticumista Potentian ja Venusian kautta. Tämän jälkeen Via Popilia kulki muun muassa Consentian ja Vibo Valentian (alun perin kreikkalainen Hipponion) kautta. Via Popilia päättyi Rhegiumiin (kreikkalainen Rhegion) Italian niemimaan ”saappaankärjessä”. Hieman Rhegiumista pohjoiseen sijainnut Columna Rhegina eli tieasema Ad columnam oli paikka, josta matkalaiset yleensä ylittivät Sisiliansalmen (nyk. Messinansalmi) Sisilian puolelle Messanaan.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:
| Kaupunki tai muu asema | Nykyinen paikka | Etäisyys edellisestä> mailia | Etäisyys edellisestä> km (n.) |
| --- | --- | --- | --- |
| Capua | S. Maria Capua Vetere |  |  |
| Suessula | Sessola | 9 | 13,3 |
| Nola | Nola | 9 | 13,3 |
| Ad Teglanum |  | 5 | 7,4 |
| Nuceria | Nocera Inferiore | 9 | 13,3 |
| Ad Tana(g)rum |  | 25 | 37,0 |
| Ad Calorem |  | 24 | 35,5 |
| Forum Popilii | Polla | 25 | 37,0 |
| Marcellianum |  | 25 | 37,0 |
| Caesariana |  | 21 | 31,1 |
| Vicus Mendicoleus | Lagonegro | 23 | 34,0 |
| Nerulum | Castelluccio Inferiore | 23 | 34,0 |
| Muranum | Morano | 14 | 20,7 |
| Interamnium | San Lorenzo del Vallo | 21 | 31,1 |
| Caprasia | Tarsia | 21 | 31,1 |
| Consentia | Cosenza | 28 | 41,4 |
| Ad fluvium Sabutum |  | 18 | 26,6 |
| Ad turres |  | 18 | 26,6 |
| Vibo Valentia | Vibo Valentia | 21 | 31,1 |
| Nicotera | Nicotera | 18 | 26,6 |
| Ad Mallias |  | 24 | 35,5 |
| (Ad fretum) ad statuam / Ad columnam | Colonna Reggina | 14 | 20,7 |
| Rhegium | Reggio Calabria | 6 | 8,9 |
Tiedot ovat pääosin Itinerarium Antonini Augustista korjattuna ja täydennettynä Tabula Peutingerianan ja Pollan piirtokirjoituksen perusteella. Tien kokonaispituudeksi saadaan näin 332 mailia eli noin 491 kilometriä. Pelkästään Itinerarium Antonini Augustia seuraamalla etäisyys on 337 mailia eli noin 498 kilometriä. Kumpikin luku on jonkin verran suurempi kuin Pollan piirtokirjoituksen mainitsema 321 mailia eli noin 475 kilometriä.
Varsinkin monien reitin alkuosan asemapaikkojen sijainti on epäselvä, ja niissä sekä niiden välisissä etäisyyksissä on eri itinerariumeissa paljon eroja. Tämä voi johtua virheistä käsikirjoituksissa tai reitissä ajan kuluessa tapahtuneista muutoksista, sillä vuoristoisella seudulla tien reittiä on saatettu muuttaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Via Popilia Wikimedia Commonsissa
Roomalaiset tiet
| --- | --- |
Italiassa:  Via Aemilia · Via Aemilia Scauri · Via Amerina · Via Annia · Via Antiatina · Via Appia · Via Ardeatina · Via Augusta Sallentina · Via Aurelia · Via Aurelia (Venetia) · Via Aurelia Aeclanensis · Via Caecilia · Via Campana · Via Cassia · Via Ciminia · Via Claudia Augusta · Via Claudia nova · Via Claudia Valeria · Via Clodia · Via Collatina · Via Cornelia · Via Domitiana · Via Flaminia · Via Flaminia militare · Via Fulvia · Via Gemina · Via Herculia · Via Julia Augusta · Via Labicana · Via Latina · Via Laurentina · Via Minucia · Via Nomentana · Via Ostiensis · Via Pompeia · Via Popil(l)ia · Via Popil(l)ia · Via Portuensis · Via Postumia · Via Praenestina · Via Quinctia · Via Salaria · Via Selinuntina · Via Setina · Via Severiana · Via Sublacensis · Via Tiberina · Via Tiburtina · Via Trajana · Via Valeria · Via Valeria (Sisilia)
Britanniassa:  Akeman Street · Ermine Street · Fosse Way · Icknield Street · King Street · Watling Street
Muualla:  (Via Agrippa) · Via Aquitania · Via Augusta · (Via Belgica) · Via Domitia · Via Egnatia · Via Flavia · Via Julia Augusta · Via maris · Via militaris · Via Nerva · Via nova · Via Pontica · (Via Raetia) · Via Trajana nova
Via Popilian reitti.
Via Popiliaa nykyisessä Reggio Calabriassa.
Vieremän kirkko

| Vieremän kirkko |
| --- | --- |
 Näkymä alttarille
Sijainti:  Vieremä
Koordinaatit:  63°44′20.12″N, 27°0′52.73″E
Seurakunta:  Vieremän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1919
Suunnittelija:  Ilmari Launis
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  860
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vieremän kirkon sankarihaudat kesällä 2017
Vieremän kirkko on Vieremällä Pohjois-Savossa sijaitseva kirkko, jonka suunnitteli arkkitehti Ilmari Launis ja joka valmistui 1919. Istumapaikkoja kirkossa on 860 hengelle. Kirkkorakennus on satulakattoinen pitkäkirkko, jonka toisella sivulla on runkoa matalampi ristivarsi ja toisessa päädyssä kellotorni. Ristivarren alakerrassa on seurakuntasali ja sen vieressä sakaristo, yläkerta on kirkkosalin lehteri. Vuonna 1960 korjatun kirkon pinta-ala on yhteensä 298 neliötä. Alttarilla on Eeva Ryynäsen veistos Krusifiksi. Kirkon kellot ovat vuodelta 1919. Kirkon 14-äänikertaiset urut on tehnyt Kangasalan urkutehdas, alun perin 1920 ja uusittuna 1959.
Hirsistä rakennetun kirkon hirret ovat ulko- ja sisälaudoituksen välissä pystyasennossa eli kyseessä on pystyhirsirakennus. Saarnastuoli on tavanomaisesta poiketen kirkon alttarin ja sen takana olevan alttariseinän välissä, mutta alttaria hieman korkeammalla. Alttariseinällä on lasimaalaus, jota ympäröi kaarena 19 kristillistä symbolia.