stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaasukammio

Kaasukammio on suljettu tila, jossa käytetään surmaamistarkoituksessa myrkyllistä kaasua. Kaasu johdetaan kammioon ulkopuolelta, tai se tuotetaan kammiossa kemiallisten reaktioiden avulla. Useimmiten kaasukammiolla viitataan natsi-Saksan tuhoamisleireillä käytettyyn menetelmään, jolla murhattiin holokaustin aikana ihmisiä kuten juutalaisia, vammaisia, vähemmistöjen edustajia ja sotavankeja. Menetelmää on käytetty myös Yhdysvalloissa kuolemanrangaistukseen tuomittujen rikollisten teloituksissa tai pohjoiskorealaisessa Kwan-li-so No.22 Haengyong -keskitysleirissä. [Lähde?]
Tuotantoeläinten teurastuksessa voidaan käyttää tainnuttavaa määrää hiilidioksidia. Eläin ei tässä vaiheessa kuole, vaan tainnutetun eläimen valtimot avataan veren juoksuttamiseksi ulos.
Kaasukammio Yhdysvalloissa > Vaihtoehto hirttämiselle tai sähkötuolille

Kaasukammio luotiin vaihtoehdoksi hirttämiselle ja sähkötuoliteloituksille, jotka olivat alkuaikoinaan joskus epäonnistuneet kammottavin seurauksin. Arizona, Colorado, Kalifornia, Maryland, Mississippi, Missouri, Nevada, New Mexico, Oregon, Pohjois-Carolina ja Wyoming ovat historiansa aikana käyttäneet kaasukammiota. Ennen teloitusta kammion tiiviys testataan paineilmalla. Ikkunoita peittävät verhot avataan teloituksen ajaksi.
Kuolemaantuomittu kiinnitetään vahvoilla nahkaremmeillä kammion keskellä sijaitsevaan tuoliin. Tuolin alla on rikkihappoa varten astia, jonka yläpuolella koukussa roikkuu kangaspussissa puolen kilon verran kaliumsyanidikiteitä. Pussi on kiinni koukussa, joka aukeaa ja pudottaa kiteet hapon sekaan ulkopuolisella ohjauksella.
Hapon sekoitussuhde on 136:1000 eli sama, jota käytetään happoakuissa.[lähde? ] Laimentimena käytetään tislattua vettä.[lähde? ]
Aiemmin happoastia oli valmiina tuolin alla, mutta eräiden onnettomuuksien jälkeen käytäntöä muutettiin: kaasukammion ulkopuolelta niin sanotusta kemikaalihuoneesta johtaa astiaan erityisventtiilein varustettu putki, jota pitkin valmiiksi etukäteen sekoitettu rikkihappoliuos lasketaan astiaan toimeenpanokäskyn tullessa. Putkessa on kaksitiehana, jolla kuoleman tulon jälkeen voidaan kytkeä niin ikään etukäteen valmistettu lipeäliuos valumaan happoastiaan kaasun tulon katkaisemiseksi.
Tuomittua kehotetaan pidättämään hengitystään teloituksen alkamishetkeen asti, jolloin hän hengittäisi mahdollisimman paljon kaasua kerralla. Ensimmäinen kaasukammioteloitus suoritettiin Nevadassa vuonna 1924, jolloin teloitettiin murhasta tuomittu kiinalainen gangsteri Gee Jon.
Teloituksen alkaessa pussi pudotetaan happoastiaan, jossa alkaa muodostua sinihappokaasua. Teloitettavan hengittäessä kaasua tajuttomuus seuraa teoriassa välittömästi. Varsinainen kuoleminen kestää kuitenkin yleensä viidestä kymmeneen minuuttia. Usein teloitettava näyttää tajuttomuudestaan huolimatta saavan voimakkaita oksennusreaktioita, ja lihasten kouristukset ovat murtaneet jopa luita. Teloitettavan rintaan on kiinnitetty stetoskooppi, ja lääkäri toteaa vangin kuolleen, kun sykettä ei enää kuulu.
Teloituksen jälkeen kaasun tulo lopetetaan neutraloimalla rikkihappo etukäteen valmistetulla lipeäliuoksella, kammio tuuletetaan, ja suojapuvuin sekä kaasunaamarein varustetut vartijat puhdistavat teloitetun ruumiin, jotta siitä ei haihtuisi tappavaa syanidikaasua. Ruumis kääritään paksuun kankaaseen, joka on käsitelty syanidia neutraloivalla kemikaalilla, useimmiten natriumtiosulfaatilla eli valokuvauskiinnitteellä.
Kaasukammio Yhdysvalloissa > Rangaistuksen luonteesta

Vuonna 1960 Kaliforniassa teloitettu Caryl Chessman lupasi nyökätä päätään, jos hän tuntisi kipua. Hänen kerrotaan nyökyttäneen päätään useiden minuuttien ajan. Todistajien mukaan Robert Alton Harrisin teloituksessa 1992 (Kalifornia) "ensin oli nähtävissä äärimmäistä kauhua, kipua ja hengenahdistusta. Hänen silmänsä muljahtelivat, ja hänen ihonsa väri muuttui violetiksi, ja hän kuoli kuolaten". Eräs toinen tuomittu, Jimmy Lee Gray (Mississippi), hakkasi päätään 11 minuutin ajan kaasukammion seinään menettääkseen tajuntansa. Todistaja kertoi eräästä kolmannesta tuomitusta, Donald Hardingista (Arizona 1992): "Näin Hardingin kärsivän rajuja kouristuksia 57 sekunnin ajan. Sen jälkeen kouristukset jatkuivat epäsäännöllisinä. Ne kestivät kuusi minuuttia ja 37 sekuntia. Hänen päänsä vaipui nytkähdellen. Mitä ilmeisimmin mies kärsi. Tämä oli väkivaltainen kuolema; siitä ei ole epäilystäkään. Tapahtuma oli todella ruma. Eläimetkin lopetetaan inhimillisemmin. Tämä ei ollut siisti eikä yksinkertainen kuolema." Toinen todistaja lausui samasta teloituksesta: "Hardingin kuolema oli äärimmäisen raju. Hän kärsi ankaraa tuskaa kuollessaan. Kuulin hänen kakovan ja valittavan. Näin hänen ruumiinsa muuttuvan väriltään ensin punaiseksi ja sitten violetiksi."
Eniten kaasukammioteloituksia Yhdysvalloissa on toimeenpantu Kaliforniassa (194). San Quentinin kaasukammiolla oli lempinimet The Big Sleep, The Time Machine, The Little Green Room sekä The Coughing Box.
Yhdysvaltain toistaiseksi viimeinen kaasukammioteloitus pantiin täytäntöön Arizonassa vuonna 1999, jolloin Saksan kansalainen Walter LaGrand teloitettiin. Kaasukammiosta onkin luovuttu liki kaikissa osavaltioissa.
Surmaaminen inertillä kaasulla

Oklahoman osavaltio on päättänyt huhtikuussa 2015 ensimmäisenä ottaa typpikaasun käyttöön kaasukammiossa vaihtoehtoisena teloitusmenetelmänä myrkkyruiskeelle. Inerttinä kaasuna typpi aiheuttaa hypoksian ilman tukehtumisen tunnetta. Syanidimyrkytys aiheuttaa hiilidioksin kertymistä verenkiertoon ja tukehtumisen tunteen, kun taas inertin kaasun, kuten typen tai argonin hengittäminen, aiheuttaa hapen määrän vähenemisen verenkierrossa, kuten voi tapahtua lentäjille korkealla lennettäessä. Menetelmä on käytössä esimerkiksi Hollannissa lopetettaessa tuotantoeläimiä humaanilla tavalla. Kuolema seuraa 1,5−2 minuutin kuluessa.
Yhdysvaltain ensimmäinen inertillä typpikaasulla tapahtunut kuolemaan tuomitun teloitus tehtiin Alabaman osavaltiossa. Kenneth Eugene Smithin aiempi tuomion täytäntöönpano vuonna 2022 myrkkyruiskeella oli epäonnistunut. Kenneth Smithin teloitustapahtuma kesti yli 20 minuuttia. Monet ihmisoikeusjärjestöt pitävät sitä kidutuksena.
Natsi-Saksan kaasukammiot

Auschwitzin ensimmäisessä keskitysleirissä uhrit vietiin riisuttuina kaasukammioon, jossa kuolema seurasi 15–20 minuutissa. Uhreille väitettiin, että heidät viedään suihkuhuoneeseen, ja heille jopa jaettiin saippuanpalat hämäykseksi. Auschwitzissa vankien murhaamiseen käytettiin vetysyanidia, jota oli kidemäisessä hyönteismyrkyssä Zyklon B:ssä. Kiinteää Zyklon B:tä sisältävät kanisterit pudotettiin kaasukammioihin kattoluukuista, ja vetysyanidi kaasuuntui tappaviksi pitoisuuksiksi. Luukkujen alle asennettiin teräshäkit, jotta kaasukammioon suljetut uhrit eivät voisi sulkea kanistereita. Uhrit yrittivät kaikin keinoin hengittää raitista ilmaa katonrajasta, mutta syaanivety (HCN) on hieman ilmaa kevyempää (HCN molekyylipaino 27 g/mol, ilma noin 28,9 g/mol) ja kaasut sekoittuvat Diffuusion vaikutuksesta. Zyklon B -pellettien kerrotaan useassa kuvauksessa laitetun katon kautta lattiaan asti ulottuneen käytävän pohjalle, jolloin kaasu päästettiin tilaan lattiatasosta. Ne uhrit jotka eivät kuolleet, murhattiin ampumalla päähän. Kaasukammioihin pakotettiin niin suuri ihmisiä kerrallaan, että tilan lämpötila nousi yli 20 celsiusasteen. Näin Zyklon B -kaasun tuhovaikutus tehostui.
Rakennuksessa oli kolme uunia, joissa poltettiin 2–3 ruumista kerrallaan, päivässä yhteensä noin 350 ruumista. Uunit valmisti saksalainen perheyritys Topf & Söhne. Sodan jälkeen neuvostoupseerit pidättivät ja tuomitsivat ne Topf & Söhnen insinöörit ja työntekijät, jotka olivat päävastuussa krematorioiden ja kaasukammioiden valmistuksesta. Ludwig Topf, toinen yrityksen omistajista, teki itsemurhan. Hänen veljensä Ernst-Wolfgang Topf siirtyi Wiesbadeniin ja perusti siellä 1951 yrityksen uudelleen, mutta sen toiminta kesti vain 12 vuotta. Itä-Saksan Erfurtissa, missä yritys alun perin perustettiin, se jatkoi toimintaansa eri nimillä. Krematorioliike siirrettiin Zwickaun kaupunkiin. Vuonna 1994 yritys teki konkurssin.
KL Auschwitz II:ssa eli Birkenaussa kaasukammioissa yhdellä Zyklon B -kaasutuksella saatettiin murhata 2000 ihmistä kerrallaan. Vangit kuolivat kaasuun yleensä 15 minuutissa. Sen jälkeen ruumiit poltettiin, jota varten alueella oli neljä krematoriota. Krematorioiden ruuhkauduttua ruumiita ryhdyttiin polttamaan ulkona. Kammiot joutui tyhjentämään ja ruumiit käsittelemään joukko vankeja, joita kutsuttiin nimellä Sonderkommando. Säännöllisin väliajoin Sonderkommandot ja vartijavanki Kapot surmattiin. Nykyään kahden krematorion ja kaasukammioiden rauniot ovat nähtävissä junaraiteen päässä: SS-joukot tuhosivat ne räjäyttämällä yrittäessään peittää rakentamansa tuhoamisleirin jäljet.
Zyklon B:tä käytettiin myös Bełżecissä; Majdanekissä käytettiin alkuun hiilimonoksidia, kunnes sinnekin rakennettiin Zyklon B -kaasun käyttöön soveltuvia kammioita. Treblinkan ja Sobibórin tuhoamisleirien kaasukammioissa käytettiin panssarivaunujen moottoreiden pakokaasuja ja Chełmnossa (saks. Kulmhof) tarkoitukseen rakennettuja kaasutusautoja, joissa bensiinimoottorin pakokaasu johdettiin umpinaiseen henkilötilaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaasukammio Wikimedia Commonsissa
Kalifornian valtionvankilan (San Quentin) kaasukammio. Muutettiin myrkkyruiskeen antamiseen soveltuvaksi, mutta palautettiin takaisin kaasukammioksi myöhemmin kun myrkkyruiskeelle tehtiin oma tila.[lähde? ]
Keltainen: Osavaltio käyttää kaasukammiota toissijaisena teloitusmentelmänä. Vihreä: Osavaltio on aiemmin käyttänyt kaasukammiota teloitusmenetelmänä. Sininen: Osavaltio ei ole käyttänyt kaasukammiota.
Kaasukammio Auschwitzin keskitysleirissä.
Auschwitzin keskitysleiri I, krematorio I, uuni.
A-duuriasteikko

A-duuriasteikko on A:sta alkava sävelasteikko, johon kuuluvat lähtökohtaisesti sävelet A, H, Cis, D, E, Fis, Gis ja A. Sen rinnakkaismolli on fis-molli ja sen muunnosmolli on a-molli. A-duurin subdominanttisointu on D-duurisointu ja dominanttisointu on E-duuri.
A-duurin etumerkintä, 3 ylennystä
Yhden oktaavin A-duuriasteikko.
A-duurissa on kolme ylennystä: Fis, Cis ja Gis.
A-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla > Neljällä yleisimmällä avaimella

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. A-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
Tunnettuja klassisia sävellyksiä A-duurissa

Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 19, A-duuri
Ludwig van Beethoven: Pianosonaatti nro 2, A-duuri
Ludwig Van Beethoven: Sinfonia nro 7, A-duuri
Wolfgang Amadeus Mozart: Pianosonaatti nro 11, A-duuri
Wolfgang Amadeus Mozart: Pianokonsertto nro 23, A-duuri
Frédéric Chopin: Poloneesi nro 3, A-duuri (op 40, "Sotilaspoloneesi")
Nuppulinnan seisake

Nuppulinnan seisake (lyh. Nup, ruots. Nuppulinna hållplats) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Tuusulan Nuppulinnassa. Nuppulinnan seisake palveli monen lähikylän asukkaita, kuten esimerkiksi Kellokoskea ja Huikkoa, Huikon seisakkeen lakkauttamisen jälkeen.
Historia

Nuppulinnan tila siirtyi Valtionrautateiden haltuun Helsingin–Hämeenlinnan radan tarvitsemien maiden pakkolunastuksen yhteydessä vuonna 1858. Paikalle perustettiin vuonna 1886 Jokelan aseman alainen Nuppulinnan laiturivaihde. Ensimmäisenä liikennepaikkarakennuksena toimi Helsingin Käpylästä vuonna 1922 siirretty vanha asemarakennus, joka korvattiin Jarl Ungernin suunnittelemalla uudella rakennuksella vuonna 1930. Liikennepaikan ympärille muodostui muutaman sadan asukkaan taajama, joka sijaitsee radan molemmin puolin. Tavaraliikenne Nuppulinnaan loppui jo vuonna 1971. Nuppulinna muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi 1. kesäkuuta 1972 ja liikennepaikkarakennus purettiin vuonna 1995.  Paikalla sijainnut rautatien tasoristeys poistettiin käytöstä rautatien ylittävän sillan valmistuttua vuonna 1999.
Nuppulinnassa toimi vuosina 1962–2002 Valtionrautateiden keskuspuutarha. Puutarha siirrettiin paikalle Hyvinkäältä, jossa se oli toiminut vuodesta 1874 alkaen.
Henkilöliikenteen pysähdykset seisakkeella lopetettiin aamuyöllä 27. maaliskuuta 2016.  Nuppulinnan seisakkeella järjestettiin mielenosoitus, jossa oli mukana myös samaan aikaan lakkautetun Purolan seisakkeen käyttäjiä. Mielenosoittajat kokivat, että julkiset kulkuyhteydet kylille olivat jo valmiiksi huonot ja junayhteyden lakkauttaminen oli siksi kohtuutonta. Helsinkiin liikennöitiin raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 2. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaisuudessaan 11. joulukuuta 2016 Nuppulinna lakkautettiin rautatieliikennepaikkana saman vuoden joulukuussa.
Seksuaaliterveys

WHO kuvaa seksuaaliterveyttä sukupuelielimiin liittyvänä fyysisenä, henkisenä ja sosiaalisena hyvinvointina. Seksuaali- ja lisääntymisterveyden oikeuksista voidaan käyttää nimikettä SRHR (sexual and reproductive health and rights).
Seksuaalioikeudet

Seksuaalioikeudet oikeuttavat ihmisen päättää omiin seksuaalisuuteensa liittyvistä asioista. Seksuaalioikeudet ovat suojattuja Suomen lain alla, ja ne ovat keskeisiä ihmisen hyvinvoinnin kannalta.
Seksuaalioikeuksia määritellään ihmisen oikeutena ehkäisyyn, sukupuoli-identiteetin edustamiseen, homoseksuaalisuuteen, seksuaaliväkivallattomuuteen ja turvalliseen aborttiin.
Seksuaalioikeudet > Ehkäisy

Ehkäisy edistää seksuaaliterveyttä, sillä se poistaa taloudellisen, fyysisen ja henkisen varautumattomuuden riskiä kansalaisille. Raskauden ehkäisykeinoihin kuuluvat tunnetuimmin kondomit ja ehkäisypillerit.
Seksuaalioikeudet > Seksuaalirikos

Seksuaalirikos on seksuaalinen teko tai teon yrittäminen, joka on tehty toiselle ihmiselle ilman hänen suostumustaan. Väkivallan uhka, petoksen uhka ja uhrin pelottelu lasketaan kaikki pakottamiseksi.
Seksuaalioikeudet > Ympärileikkaus

Ympärileikkaus on rituaalisesti tai terveydellisesti perusteltu tytön tai pojan sukuelinten silpominen tai mutilaatio. Pojan ympärileikkauksessa esinahka poistetaan.
Tyttöjen ympärileikkauksella on monia muotoja, ja se poistaa kaikki tai osia tytön ulkoisista sukuelimistä.
Suomessa tyttöjen ympärileikkaus on kiellettyä. Poikien ympärileikkaus on ei ole kiellettyä missään maassa, mutta sen nähdään loukkaavan lapsen oikeutta koskemattomuuteen.
Seksuaalioikeudet > Ympärileikkaus > Naiset ja tytöt

Naisen ympärileikkaus eli FGM (Female genital mutilation tai naisten sukupuolielinten silpominen) ei ole selitettävissä terveydellisistä syistä. Se on uskonnollinen toimenpide joka suoritetaan tytölle 0-15 vuoden iässä. Rituaalia harjoitetaan useissa Afrikan ja Lähi-Idän maissa. Tyttöjen ympärileikkausta perustellaan mm. naisten yliseksuaalisuuden hallinnalla, seksitilanteen kokemuksen parantamisella, perinteen jatkamisella ja uskonnolla.
Seksuaalioikeudet > Ympärileikkaus > Miehet ja pojat

Miesten ympärileikkaus on usein tehty uskonnollisista tai kulttuurisita syistä, mutta ihmiset perustelevat sen olevan myös terveyttä edistävää. Eurooppalaiset asiantuntijat ovat kuitenkin vastustaneet tätä.
Seksuaalikasvatus

Seksuaalikasvatus käsittelee ja opettaa seksuaalioikeuksia, ehkäisyn käyttöä ja terveysvaikutuksia, seksitilanteiden navigointia ja omien rajojen ilmaisemista nuorille.
Aiheesta muualla

Väestöliitto
Terveyskylä.fi
Maailmanlaajuinen kartta kuvaten tyttöjä, keille on suoritettu FGM (2020)
Eri naisen ympärileikkauksen muotoja
Kuvaus pojan ympärileikkauksen toimenpiteestä
Maailmanlaajuinen kartta kuvaten ympärileikattujen poikien määrää (2020)
Astakidonísia

| Astakidonísia> Αστακιδονήσια |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Astakidonísian saarista.
Maantiede
Sijainti:  35°53′12″N, 26°49′13″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Saaria yht.:  4
Suurin saari:  Astakída
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kárpathos-Kásos
Kunta:  Kárpathos
Väestö
Väkiluku:  0
Astakidonísia (kreik. Αστακιδονήσια) on pieni Kreikan Egeanmeren saariin ja tarkemmin Dodekanesiaan kuuluva saariryhmä, joka sijaitsee Egeanmeressä Kárpathoksen luoteispuolella ja Kásoksen pohjoispuolella. Saariryhmän saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti saaret kuuluvat Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret muodostavat yhdessä lukuisten muiden pienten ja asumattomien eteläisen Egeanmeren kalliosaarten kanssa yhteisen Natura 2000 -alueen.
Saaret

Saariryhmän saaret ovat:
|  | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) (n> ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Astakída (Αστακίδα) | 35°53′12″N, 26°49′13″E | 0,984 |
| 2 | Astakidópoulo (Αστακιδόπουλο) eli Atsakidópoulo (Ατσακιδόπουλο) | 35°52′32″N, 26°49′30″E | 0,136 |
| 3 | Siál (Σιάλ) eli Sýla (Σύλα) eli Foká (Φωκά) | 35°54′35″N, 26°50′09″E | 0,025 |
| 4 | Chténi (Χτένι) | 35°53′39″N, 26°48′57″E | 0,016 |
Pontedera

| Pontedera (Comune di Pontedera) |
| --- | --- |
 Palazzo Pretorio
 Pontedera
 Koordinaatit: 43°39′45″N, 10°37′58″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Pisa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,02 km²
Korkeus:  14 m
Väkiluku (2016):  29 264
 – Väestötiheys:  636 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  56025
Suuntanumero(t):  0587
 
 Comune di Pontedera 
 Lähteet: = Väkiluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pontedera on kaupunki Keski-Italiassa Toscanassa. Se sijaitsee Arnojoen varrella noin 60 kilometriä Firenzestä länteen. Pontederan teollisuus on monipuolista: kaupunki tunnetaan muun muassa Vespa-skoottereista.
Maantiede

Pontedera sijaitsee alankomaalla Toscanan luoteisosassa noin 30 kilometriä Välimeren rannikolta sisämaahan ja 22 kilometriä Pisasta itään. Pohjoisessa Pontedera rajoittuu Arnojokeen, jonka sivujoki Era virtaa Pontederan halki etelä–pohjoissuuntaisesti. Pontedera sijaitsee maanteitse hieman yli 300 kilometriä Milanosta kaakkoon ja osapuilleen samanverran Roomasta luoteeseen.
Ilmasto

Pontederan vuotuinen keskilämpötila on  14,8 °C. Kesän ylimmät lämpötilat ovat keskimäärin noin 29 °C, talven alimmat puolestaan noin 2–3 °C. Kaupungin pohjoispuolinen Monte Pisanon vuoristo vaikuttaa voimakkaasti alueen sademääriin.
| Kuukausi | Tammi | Helmi | Maalis | Huhti | Touko | Kesä | Heinä | Elo | Syys | Loka | Marras | Joulu | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keskilämpötila (°C) | 6,1 | 7,3 | 9,8 | 13,6 | 17,9 | 21,6 | 24,4 | 23,8 | 20,3 | 15,1 | 10,7 | 6,8 | 14,8 |
| Sademäärä (mm) | 90 | 80 | 80 | 80 | 60 | 55 | 28 | 40 | 90 | 125 | 130 | 105 | 963 |
Nimen etymologia

Pontederan nimi viittaa Erajoen ylittävään keskiaikaiseen siltaan, jota Pisan ja Firenzen väliä matkustavat käyttivät vuosisatojen ajan. Ponte d'Era eli Erajoen silta lyhentyi muotoon Pontedera. Kaupungin virallinen latinankielinen nimi on Pons Herae, renessanssiajan lähteissä tavataan myös muoto Pons ad Heram.
Historia

Pontederan alueelta on löydetty jälkiä paleoliittisen kauden asutuksesta. Neoliittisella kaudella alueella lienee ollut kolme vuosisataa kestänyt katkeamattoman asutuksen jakso. Pontedera sijaitsee muinaisten etruskien asuinalueella, jota kutsutaan nimellä Etruria; nykyisen Pontederan alueelta ei kuitenkaan ole löydetty jälkiä etruskien asutuksesta. Vuonna 2010 löydettiin roomalaisen maatilan jäänteet vanhan Ponte alla Navettan läheisyydestä.
Pisalainen Upezzinghin suku rakennutti sillan Eran jokisuuhun, varhaisimmat merkit sillasta on ajoitettu vuoteen 1099. Tuolloin alueella oli sittemmin kadonnut kylä Travalda. Varhaisimmat jäljet Pontederasta ovat vuodelta 1163. Strategisesti keskeisellä alueella sijainnut Pontedera oli sittemmin milloin Pisan, milloin Firenzen hallinnassa. Renessanssin myötä Pontederan strateginen merkitys katosi ja siitä alkoi kehittyä kaupallinen keskus. 1900-luvulla kaupungin teollisuus kehittyi, yksittäisistä yrityksistä keskeisin oli Piaggio. Teollinen toiminta oli siinä määrin huomattavaa, että Pontedera joutui toisen maailmansodan aikana pommitusten kohteeksi. Piaggion rooli 1960-luvun taloudellisessa nousussa oli merkittävä. 2000-luvulla Pontedera on säilyttänyt asemansa merkittävänä teollisuuskaupunkina.
Pontederan väkiluku vuonna 1861 oli noin 10 700. Vuoteen 1981 mennessä väkiluku oli kasvanut 28 000:een, sen jälkeen väkiluku supistui voimakkaasti, vuonna 2001 väestöä oli noin 25 000. Sittemmin väkiluku kääntyi jälleen kasvuun.
Nähtävyydet

Kulttuurialueelleen tyypillisesti Pontederassa on lukuisia uskonnollisia rakennuksia ja palatseja. Uusklassinen duomo di Pontedera (Propositura dei Santi Jacopo e Filippo) rakennettiin vuosina 1840–1864. La chiesa del Santissimo Crocifisso rakennettiin 1270-luvulla ja uusittiin täysin 1600–1700-luvuilla. Pontederassa sijaitsee teollinen museo Museo Piaggio Giovanni Alberto Agnelli. Valkoisesta marmorista rakennettu silta, Il ponte napoleonico, tuhottiin toisessa maailmansodassa, mutta jälleenrakennettiin sodan jälkeen entisenkaltaisena.
Talous

Pontedera oli aiemmin Arnon jokilaakson merkittävä maataloudellinen keskus. Piaggion tehtaiden myötä elinkeinorakenne alkoi painottua teollisuuteen. Muun muassa Vespa-skootterit ovat Piaggion valmistamia. Pitkälle erikoistunutta autoteollisuutta edustaa Mazzanti Automobili, joka valmistaa muun muassa urheiluautomallia Mazzanti Evantra V8. Koneenrakennuksen ohella Pontederassa on myös elintarviketeollisuutta, yksittäisistä yrityksistä mainittakoon 1870 perustettu Crastan ja suklaatehdas Amedei.
Liikenne

Pontederan rautatieasema sijaitsee rataosuudella Ferrovia Leopolda. Aseman virallinen nimi on Stazione di Pontedera-Casciana Terme, ja se sijaitsee Piazza Unità d'Italia -aukion äärellä. Pontederan ensimmäinen rautatieasema otettiin käyttöön vuonna 1846, nykyinen asema on vuodelta 1928. Matka-aika reitillä Pontedera – Firenze Santa Maria Novella on noin 45–55 minuuttia. Matka-aika Pontedera – Milano Centrale on nopeimmilla junilla alle kolme tuntia.
Maantieliikenteen keskeinen valtaväylä on Strada di grande comunicazione Firenze–Pisa–Livorno eli Superstrada Firenze–Pisa–Livorno. Pontederan kohdalla tiellä on kaksi liittymää, niiden etäisyydet Firenzestä ovat 51 km ja 56 km.
Urheilu

Pontederan tärkein jalkapallojoukkue on 1912 perustettu Unione Sportiva Città di Pontedera (U.S. Città di Pontedera). Joukkueen sarja on Lega Pro.
Kuuluisuuksia

Tunnettuja Pontederassa syntyneitä henkilöitä ovat muun muassa arkkitehti ja kuvanveistäjä Andrea Pisano (1270–1349), poliitikko Giovanni Gronchi (1887–1978), piispa Vasco Giuseppe Bertelli (1924–2013), muusikko Riccardo Fogli (s. 1947), maantiepyöräilijä Fabiana Luperini (s. 1974) ja jalkapalloilija Dario Dainelli (s. 1979).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pontedera Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Pontedera Wikivoyagessa (englanniksi)
Pisan maakunta
Bientina | Buti | Calci | Calcinaia | Capannoli | Casale Marittimo | Casciana Terme Lari | Cascina | Castelfranco di Sotto | Castellina Marittima | Castelnuovo di Val di Cecina | Chianni | Crespina Lorenzana | Fauglia | Guardistallo | Lajatico | Montecatini Val di Cecina | Montescudaio | Monteverdi Marittimo | Montopoli in Val d’Arno | Orciano Pisano | Palaia | Peccioli | Pisa | Pomarance | Ponsacco | Pontedera | Riparbella | San Giuliano Terme | San Miniato | Santa Croce sull’Arno | Santa Luce | Santa Maria a Monte | Terricciola | Vecchiano | Vicopisano | Volterra
Ponte napoleonico
Yksityiskohta 1883–1892 rakennetusta kirkosta Chiesa di misericordia. Kirkko on Luigi Bellincionin (1842–1929) käsialaa.
Pontederan rautatieasema