Eila Roine
Tampereen Työväen Teatteri > 1970-luku

Kevätkaudella 1970 Roineella oli Mašan rooli näytelmässä Eläköön, itsemurhaaja. Mašan puolisoa näytteli Esko Roine, joka oli kiinnitettynä Työväen Teatteriin 1967–1973. Eila Roine muistaa näytelmän hauskana. Hän oli vakiinnuttanut asemansa luotettavana näyttelijänä mihin tahansa rooliin, ja sai näyttämötehtävistään hyviä arvioita. Auvinen puolestaan menestyi teatteriohjaajana.
1970-luvun tapaus oli musiikkinäytelmä Tukkijoella (1899). Sitä esitettiin vuosina 1970–1978 yli 300 kertaa ja katsojaluvuksi kirjattiin 157 569. Yleisö otti osaa ja lauloi mukana, mikä oli tuolloin jo pitkän uran tehneelle Roineelle ennenkokematonta. Tukkijoella oli myös arvostelumenestys. Auvisen ohjauksessa näytelmästä deletoitiin vuosikymmenten aikana tehtyjen uustulkintojen vaikutus, joka oli tukahduttanut teoksen alkuperäisen, raikkaan hengen. Roine näytteli Maijaa parinaan Veijo Pasanen. Näytelmä oli Roineen uran suosituin. Se vieraili myös Tukholman kaupunginteatterissa, jossa katsojien suhtautuminen oli yhtä innostunutta kuin Tampereella.
1970-luvun taitteessa useat näyttelijät ja muusikot liittyivät äärivasemmistolaiseen taistolaisliikkeeseen, jonka suurena ihanteena oli Neuvostoliitto. Työväen Teatterin henkilökunnasta taistolaiset muodostivat vähemmistön, joka sai tosin paljon melua aikaan. Osa taistolaisista laati jopa tappoluetteloita vallankumousta varten. Eila Roineen nimi mainittiin listoilla monen muun ohella. Myöskään Vili Auvisesta taistolaiset eivät pitäneet, tämä kun ohjasi yleisön suosimia huvinäytelmiä, jotka olivat taistolaisen aatteen vastaisia.
»--- En kanna kaunaa enkä muistele pahalla. Mutta kyllä ne vuodet olivat raskaimmat niistä vuosista, jotka teatterissa vietin.» 
(Eila Roine 1970-luvun taistolaiskaudesta. Eila Roine, s. 406)
Tammikuussa 1972 sai ensi-iltansa Leena Härmän komedia Viekää tuhkatkin pesästä, joka oli Sylvi Salosen juhlaa. Roineen rooli jäi Salosen varjoon, kuten muutkin roolit. Näytelmää esitettiin 170 kertaa ja se sai yli 85 000 katsojaa. Huhtikuussa 1972 tuli ensi-iltaan Raimo J. Kinnusen työläisnäytelmä Raju veri, jossa Roineella oli Ristiinan rooli. Näytelmän ympärille syntyi paljon ulkotaiteellista, politiikkaan liittyvää kohinaa.
1970-luvun edetessä Roine näytteli sivuosia. Niistä erityinen oli Kattrinin rooli Eugen Terttulan ohjaamassa näytelmässä Äiti Peloton. Kattrin on mykkä, joten hänet oli luotava lavalle ilman puheilmaisua. Roine todisti, että hän kykeni rakentamaan roolin myös sanoitta. Jos ei ole sanoja ajatuksen julkituomiseen, siihen voi käyttää katsettaan, käsiään, jalkojaan ja koko vartaloaan, Roine analysoi. Äiti Peloton näyteltiin syyskuusta 1974 alkaen 40 kertaa ja katsojia kertyi lähes 19 000.
Näytelmässä Miesvihaajat Roine näytteli kreivitär Siri von Essenin rooli. Näytelmä sai hyvät arvostelut ja löysi katsojansa. Sitä seurasi Suutarin tyttärien uusi tuleminen. Roine näytteli edelleen Maijaa. 1950-luvulla hän oli ollut rooliin joidenkin mielestä liian nuori, nyt hän tiesi olevansa siihen liian iäkäs. Kriitikoiden mukaan Roine näytteli roolinsa aiempaa luontevammin ja vailla yrittämistä.
Tampereen Työväen Teatterin johtaja Lasse Pöysti dramatisoi Väinö Linnan kanssa Täällä Pohjantähden alla -trilogian viimeisen osan näyttämölle 1977. Roine sai jälleen näytellä Elinaa, vaikka Pöysti olisi halunnut toisin. Tarinassa Elina on vanhentunut keski-ikäiseksi. Akselina oli Antti Seppä. Roineen Elina-tulkinta sai kriitikoilta kiitosta, näytelmä kokonaisuudessaan sai vaihtelevia arvioita. Täällä pohjantähden alla III esitettiin sata kertaa ja sen katsojaluku kohosi yli 46 000:een. Niin ikään 1977 sai ensi-iltansa Nuori mylläri, josta Pöysti toivoi samanlaista kassamenestystä kuin musiikkinäytelmästä Tukkijoella. Roineen roolina oli yksi kylän ämmistä. Nuori mylläri sai hyvän vastaanoton useimmilta kriitikoilta ja yli 72 000 katsojaa.
Dario Fon näytelmät olivat aikoinaan jännittäneet Roinetta, mutta eivät enää syyskaudella 1978, jolloin hänellä oli Antonian rooli Fon farssissa Ei makseta, ei makseta!. Ohjaajana oli Fohon erikoistunut Vili Auvinen. Kellariteatterissa esitetty kappale sai hyvän yleisövastaanoton. Viimeinen Fon kirjoittama näytelmä, jossa Roine näytteli, oli Ilveilynäytelmä. Syyskaudella 1979 Mikko Majanlahti ohjasi Arto Seppälän näytelmän Viisi naista kappelissa, josta kehkeytyi menestys vastoin Pöystin uumoiluja. Roine oli yksi viidestä naisesta, muut olivat Marja-Sisko Aimonen, Sirkka Lehto, Sylvi Salonen ja Raili Veivo. Näytelmää esitettiin yli 200 kertaa aina seuraavan vuosikymmenen puoleenväliin saakka. Katsojia kertyi noin 35 000.