stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oster

| Oster (Остер) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Oster
 Koordinaatit: 50.9508°N, 30.8782°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Tšernihivin piiri
Kronikkamaininta:  1098
Kaupunkioikeudet:  1662
Väkiluku (2021):  5 655
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  17044—045
Suuntanumero(t):  +380-4646
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oster (ukr. Остер) on kaupunki Ukrainan Tšernihivin alueella Desnajoen varrella. Oster on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Osterissa arvioitiin asuvan 5 655 henkeä. Oster mainitaan kronikoissa ensimmäisen kerran vuonna 1098. Silloin paikalla oli nimellä Horodets Volodymyr Monomakhin rakentama linnake. 1240 Tataarit tuhosivat linnakkeen. 1569 kaupunki siirtyi Liettuan suuriruhtinaskunnalta Puola-Liettuan haltuun. Kasakkahetmanaatin (1649–1764) aikana Oster oli Pereiaslavin rykmentin aluetta. Oster sai kaupunkioikeudet 1662.
Kuvagalleria

Rakennus Osterissa
Pyhän Mikaelin kirkon fresko
Rakennus Osterissa
Paul van den Broeck

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Chamonix 1924 | 4 miehen joukkue |  |
Paul N. van den Broeck (18. syyskuuta 1904 – 1. huhtikuuta1972) oli belgialainen rattikelkkailija. Hän voitti olympiapronssia rattikelkkailun 4 miehen joukkuekilpailussa vuoden 1924 talviolympialaisissa Chamonix’ssa yhdessä Henri Willemsin, René Mortiaux’n, Charles Mulderin ja Victor Verschuerenin kanssa
Broeck osallistui myös vuoden 1924 olympialaisissa jääkiekon kilpailuihin, mutta Belgia hävisi kaikki ottelut kisoissa ja jäi viimeiseksi.
Paramount Network

| Paramount Network |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:   7. maaliskuuta 1983  1. lokakuuta 2019
Lähetykset loppuivat:   31. joulukuuta 2021
Omistaja:  Paramount Global
Maa:   Yhdysvallat
Korvasi kanavan:   MTV Finland
Aiemmin:   The Nashville Network (1983–2000)  The National Network (2000–2001)  The New TNN (2001–2003)  Spike TV (2003–2006)  Spike (2006–2018) 
Kotisivu:   www.paramountnetwork.com (USA)  www.paramountnetwork.fi (Suomi) 
Saatavuus
Antenniverkko
Antero:  Kanava 46   Kanava 105 (Hybridi Beta)
Kaapeliverkko
DNA Welho:  Kanava 17 (HD) Kanava 37
Elisa:  Kanava 17 (HD) Kanava 37
Telia:  Kanava 17 (HD) Kanava 37
IPTV (ADSL)
Elisa Viihde:  Kanava 517 (HD)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paramount Network on yhdysvaltalainen kaupallinen televisiokanava, jonka omistaa Paramount Global-konserniin kuuluva Paramount Domestic Media Networks.
Suomessa Paramount Network aloitti lähetykset 1. lokakuuta 2019 MTV Finlandin kanavapaikalla. Emoyhtiö päätti kuitenkin parin vuoden jälkeen vetäytyä Suomen televisiomarkkinoilta ja keskittyä suoratoistopalveluidensa kehittämiseen. Paramount Networkin lähetykset loppuivat Suomessa 31. joulukuuta 2021.
Aiheesta muualla

Paramount Networkin verkkosivut (Yhdysvallat)
Paramount Networkin verkkosivut (Suomi)
Otro Kontturi

Otro Ylermi Kontturi (21. lokakuuta 1924 Helsinki – 18. heinäkuuta 2009 Turku) oli yliopistonlehtori ja Ylioppilasteatterin johtaja. Hän opiskeli Teatterikoulun ensimmäisellä vuosikurssilla ja valmistui myös logonomiksi 1949. Hän toimi Ylioppilasteatterin näyttelijänä, ohjaajana ja johtajana. Varsinaisen uransa hän aloitti 1951, kun hänet valittiin Turun va. opettajakorkeakoulun suullisen esitystaidon lehtoriksi. Kun koulu lopetettiin 1974, hän jatkoi Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen virassa. Hän jäi eläkkeelle 1989. Hän toimi aktiivisesti Turun teatterielämässä.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Otto Vuoristo

Otto Vuoristo (1886 – 29. huhtikuuta 1918 Tienhaara, Viipurin maalaiskunta) oli viipurilainen työmies, punakaartin päällikkö ja Kilpeenjoen rintaman komentaja Suomen sisällissodassa. Hän komensi Kilpeenjoen rintamaosuutta, lähimmän asetoverinsa ollessa Jalmari Parikka, Penttilän silloinen rintamapäällikkö ja myöhempi elokuvanäyttelijä.
Vuoristo ampui itsensä Naulasaaren taistelun loppuvaiheessa 29. huhtikuuta, kun mottiin joutuneet punaiset päättivät antautua Viipurin länsipuolella Tienhaaran aseman luona.
Orestída

| Orestída Orestídan kunta Ορεστίδα Δήμος Ορεστίδος |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Orestída
 Koordinaatit: 40°27′N, 21°15′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kastoriá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  1603
 – Kuntakeskus:  Árgos Orestikó
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  349,3 km²
Väkiluku (2011):  11 802
 – Väestötiheys:  33,79 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KT
 
 www.argosorestiko.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orestída (kreik. Ορεστίδα eli Δήμος Ορεστίδος, Dímos Orestídos) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 349,3 neliökilometriä ja väkiluku 11 802 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Árgos Orestikó.
Orestídan kunta syntyi, kun Árgos Orestikó ja Íon Dragoúmis yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Orestídan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Árgos Orestikó | Ágios Ilías | Ágios Ilías | 8 |
| Árgos Orestikó | Ammoudára | Ammoudára | 61 |
| Árgos Orestikó | Ammoudára | Ampelochóri | 134 |
| Árgos Orestikó | Ammoudára | Votáni | 50 |
| Árgos Orestikó | Árgos Orestikó | Árgos Orestikó | 7 473 |
| Árgos Orestikó | Árgos Orestikó | Kremastó | 9 |
| Árgos Orestikó | Asprokklisiá | Asprokklisiá | 358 |
| Árgos Orestikó | Asprokklisiá | Aspronéri | 17 |
| Árgos Orestikó | Dialektó | Dialektó | 56 |
| Árgos Orestikó | Dialektó | Vélos | 77 |
| Árgos Orestikó | Kastanófyto | Áno Perivóli | 19 |
| Árgos Orestikó | Kastanófyto | Kastanófyto | 25 |
| Árgos Orestikó | Lágka | Lágka | 41 |
| Árgos Orestikó | Lakkómata | Krýa Nerá | 16 |
| Árgos Orestikó | Lakkómata | Lachanókipoi | 105 |
| Árgos Orestikó | Lakkómata | Lakkómata | 97 |
| Árgos Orestikó | Melánthio | Melánthio (Melánthi) | 88 |
| Árgos Orestikó | Melánthio | Níki | 41 |
| Árgos Orestikó | Melánthio | Petropouláki | 10 |
| Árgos Orestikó | Nóstimo | Nóstimo | 108 |
| Árgos Orestikó | Spílaia | Spílaia | 31 |
| Árgos Orestikó | Spílaia | Zevgostásio (Zevgostási) | 6 |
| Árgos Orestikó | Spílios | Anthiró | 24 |
| Árgos Orestikó | Spílios | Kerasóna | 2 |
| Árgos Orestikó | Spílios | Spílios | 14 |
| Árgos Orestikó | Vráchos | Vráchos | 33 |
Árgos Orestikó: Yhteensä: 8 903
| Íon Dragoúmis | Ampelókipoi | Ampelókipoi | 668 |
| Íon Dragoúmis | Gérmas | Gérmas | 560 |
| Íon Dragoúmis | Kostarázi | Kostarázi | 751 |
| Íon Dragoúmis | Kostarázi | Néo Kostarázi | 0 |
| Íon Dragoúmis | Milítsa | Milítsa | 371 |
| Íon Dragoúmis | Vogatsikó | Ágios Nikólaos | 6 |
| Íon Dragoúmis | Vogatsikó | Vogatsikó | 543 |
Íon Dragoúmis: Yhteensä: 2 899
Yhteensä: 11 802
Aiheesta muualla

Δήμος Ορεστίδος. Orestídan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Länsi-Makedonian alue
| --- | --- |
Flórinan alueyksikkö:   Amýntaio  Flórina  Préspes 
Grevenán alueyksikkö:   Deskáti  Grevená 
Kastorián alueyksikkö:   Kastoriá  Nestório  Orestída 
Kozánin alueyksikkö:   Eordaía  Kozáni  Sérvia  Velventós  Vóio
Pedro Saúl Morales

Pedro Saúl Morales (1. lokakuuta 1959 – 24. maaliskuuta 2021) oli kolumbialainen kilpapyöräilijä. Hän kilpaili seitsemällä Grand Toursilla vuosina 1987–1991.
Persikkamehu

Persikkamehu on persikasta tehtyä mehua. Mehustettaessa hedelmistä poistetaan ensin kivet. Persikkamehua on saatavana myös luomutuotteena. Persikkamehua käytetään sekamehuissa muun muassa appelsiinimehun kanssa.
Oulun vankileiri

Oulun vankileiri (myös Raatin vankileiri) oli Suomen sisällissodan aikana vuonna 1918 Oulun Raatinsaaressa toiminut vankileiri. Sille oli enimmillään sijoitettuna noin 1 100 punakaartilaista ja työväenliikkeen aktiivia. Kyseessä oli yksi Suomen 13 keskusvankileiristä, joille punavangit kesäkuun alusta lähtien keskitettiin. Raatinsaareen päätyivät Oulun ja Lapin läänien pienemmillä leireillä olleet punaiset. Touko-kesäkuun vaihteeseen saakka Oulun vankileirillä oli myös noin 1 000 Venäjän armeijan sotilaista.
Ensimmäiset vangit

Valkoiset saivat 3. helmikuuta 1918 päättyneen Oulun taistelun jälkeisinä päivinä yhteensä noin 850 vankia. Antautuneiden punakaartilaisten ohella vangittiin 55 taisteluihin osallistunutta Venäjän armeijan sotilaista sekä 20 hallituksen asepalveluksesta kieltäytynyttä suomalaista. Vangittuihin kuului lisäksi viitisenkymmentä naista, joista osa oli pidätetty venäläisten kasarmeista ilmeisesti prostituoituina. Naisten joukossa oli myös kansanedustaja Yrjö Mäkelinin puoliso Ellen ja 16-vuotias tytär Gertrud. Heistä Ellen sai myöhemmin kolmen ja Gertrud kahden vuoden pituisen kuritushuonetuomion.
Vankeja sijoitettiin aluksi ympäri kaupunkia muun muassa paikalliseen elokuvateatteriin sekä Oulun lyseon tiloihin. Punakaartin johtohenkilöt ja Oulun työväenneuvoston jäsenet vangittiin Oulun lääninvankilaan sekä lääninhallituksen talon kellariin. Heidän joukossaan oli muun muassa Yrjö Kallinen, vaikka tämä ei osallistunut taisteluihin, eikä vakaumuksellisena pasifistina kantanut edes asetta.
Vankileirin perustaminen ja toiminta

Raatin vankileiriä alettiin muodostaa tilanahtauden vuoksi saaren itäosassa sijainneelle venäläisten kasarmialueelle 20. maaliskuuta. Raatinsaaren kasarmit oli rakennettu ensimmäisen maailmansodan alkaessa merivartioaseman tarpeisiin. Oulussa olleet joukot olivat vastuussa Pohjanlahden rannikon vartioinnista. Vangit sijoitettiin tupiin, joissa kussakin joutui asumaan 40–140 miestä. Leiriä ympäröi piikkilanka-aita. Kasarmirakennuksista ei ole jäänyt jäljelle mitään dokumentteja, joten esimerkiksi niiden kokoa ei tiedetä. Vankileirin päällikkönä toimi aluksi V. O. Juvelius, joka nimitettiin 23. huhtikuuta punavangeista vastanneen Sotavankilaitoksen johtajaksi. Hänen jälkeensä tehtävään nimitettiin oululainen maanmittausinsinööri H. G. Thomé.
Vankien ruokahuolto oli koko ajan heikkoa ja he joutuivat elämään lähes aliravittuina. Vähäinenkin ruoka oli usein laadultaan ala-arvoista. Tilannetta helpotti leirin ulkopuolelta toimitetut ruokapaketit, jotka tosin olivat osan aikaa kiellettyjä. Niitä saatiin kuitenkin toimitettua perille vartijoiden leväperäisyydestä johtuen. Toukokuun lopusta lähtien vartioinnista olivat huolehtineet suojeluskuntalaisten sijasta asevelvolliset, joilla yleensä oli samanlainen tausta kuin heidän vartioitavillaankin. Vankiviranomaisten arvioiden mukaan suuri osa asevelvollisista oli "punaisia mieleltään". Vartijat saattoivat vankeja myös leirin ulkopuolelle pakkotyöhön ja antoivat toisinaan näiden kulkea niin vapaasti, että heillä oli jopa mahdollisuus asioida kaupungilla.
Vankien määrä Raatissa oli suurimmillaan hieman yli tuhat. Valtiorikosoikeus aloitti toimintansa Oulussa 19. kesäkuuta, jolloin vankien määrä alkoi vapauttavien tuomioiden johdosta tasaisesti laskemaan. Raatin vankileiri päätettiin lakkauttaa jo heinäkuun alussa ja kaikki jäljellä olevat 263 tuomittua siirrettiin Tampereen vankileirille elokuun puolivälissä. Vankeja tuli kuitenkin Ouluun vielä tämän jälkeenkin valtiorikosoikeuden tuomittavaksi. Lisäksi Raattiin siirrettiin muilla leireillä olleita oululaisia. Syyskuun ensimmäisellä viikolla saapui vielä 42 Ruotsin internointileireillä ollutta punakaartilaista, mutta leiri suljettiin ilmeisesti lopullisesti syyskuun aikana.
Kuolleisuus ja muistomerkki

Kuolleisuus Oulun vankileirissä oli Suomen leirien pienimpiä. Pahimmilla leireillä, kuten Tammisaaressa tai Lappeenrannassa se oli jopa 20–30 %, mutta Oulun kuolleisuus oli vain noin 4 %. Suomen sotasurmat 1914–1922 -tietokannan mukaan kuolleita oli 46, joidenkin lähteiden mukaan taas 49. Teloitettuja heistä oli ilmeisesti 9 ja loput kuolivat nälkään tai kulkutauteihin. Raatin vankileirin pientä kuolleisuutta on selitetty sillä, että muista leireistä poiketen vankeja käytettiin pakkotyössä, jolloin heille oli pakko antaa suurempia ruoka-annoksia.
Oulun vankileirin muistomerkki sijaitsee saaren länsilaidalla. Vuonna 1988 paljastettu teos on kuvanveistäjä Jouko Toiviaisen tekemä.
Venäläiset vangit

Useita eri kansallisuuksia edustaneita venäläisiä sotilaita oli Oulussa yli tuhat, mutta heistä vain sotatoimiin osallistuneet olivat varsinaisesti Raatin vankileirillä. Muut saivat oleskella omissa kasarmeissaan, joista heidät päästettiin lähtemään Helsingin kautta Venäjälle touko-kesäkuun vaihteessa. Oulun taisteluihin osallistuneet siirrettiin kevään aikana Helsinkiin Isosaaren vankileirille.
Oulussa oli vangittuna myös Neuvosto-Venäjän lähettiläs Lev Kamenev, joka oli Lev Trotskin lanko. Häntä pidettiin punaisten johtohahmojen tavoin lääninvankilassa. Kamenev oli pidätetty Ahvenanmaalla 20. maaliskuuta 1918 matkallaan Isosta-Britanniasta Pietariin. Oltuaan ensin parin kuukauden ajan Kastelholmassa ja Vaasassa hän päätyi lopulta touko-kesäkuun vaihteessa Ouluun. Kamenev sai lääninvankilassa erityiskohtelua muun muassa ruokahuollon suhteen ja sai vastaanottaa elintarvikkeita Ruotsin konsulilta. Hän oli Oulussa heinä-elokuun vaihteeseen saakka. Kamanev vaihdettiin lopulta 3. elokuuta 1918 Pietarissa vangittuina olleisiin suomalaisiin, joihin kuului muun muassa taidemaalari Hugo Backmansson.
Vangittuja punakaartilaisia Oulun lyseon tiloissa.
Jouko Toiviainen, Raatin punavankileirin muistomerkki, 1988.
Pakistan Tehreek-e-Insaf

Pakistan Tehreek-e-Insaf eli PTI on pakistanilainen puolue. Sen perusti Imran Khan vuonna 1996. Entinen krikettitähti Khan johtaa puoluetta edelleen. Se on keskustaoikeistolainen ja populistinen.
Vuoden 2018 vaaleissa puolue sai kuusi paikkaa senaattiin ja 157 paikkaa parlamentin alahuoneeseen. Alahuoneen vaaleissa se oli suurin puolue 31,9 prosentilla äänistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pakistan Tehreek-e-Insaf Wikimedia Commonsissa
Partahait

| Partahait |
| --- | --- |
 Täpläpartahai (Orectolobus maculatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Partahaikalat Orectolobiformes
Heimo::  Partahait Orectolobidae  Gill, 1896
Suvut
 Eucrossorhinus  Orectolobus  Sutorectus 
Katso myös
   Partahait Wikispeciesissä   Partahait Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Partahait (Orectolobidae) on partahaikalojen lahkoon kuuluva Indopasifisen merialueen kalaheimo. Partahait jaetaan kolmeen sukuun, joista tunnetaan yhteensä 11 lajia. Suurin lajeista on täpläpartahai (Orectolobus maculatus), joka kasvaa yli kolmen metrin pituiseksi.
Aiheesta muualla

ITIS: Orectolobidae (englanniksi)
Family Orectolobidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wobbegong
Käännös suomeksi
Orestiáda

| Orestiáda Orestiádan kunta Ορεστιάδα Δήμος Ορεστιάδας |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Orestiáda
 Koordinaatit: 41°30′N, 26°32′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Évros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  0303
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  967,5 km²
Väkiluku (2011):  37 695
 – Kunnallis­yksikkö:  23 584
 – Kaupunki:  18 426
 – Väestötiheys:  38,96 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  682 00
Suuntanumero(t):  25520
Rekisterikilpi:  OP
 
 www.orestiada.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orestiáda (kreik. Ορεστιάδα; kath.kreik. Ορεστιάς, Orestiás) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ορεστιάδας, Dímos Orestiádas), joka sijaitsee Évroksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 967,5 neliökilometriä ja väkiluku 37 695. Varsinaisen Orestiádan kaupungin väkiluku on 18 426 (vuonna 2011).
Orestiáda sijaitsee aivan Kreikan koilliskulmassa Bulgarian ja Turkin kainalossa. Nykyinen Orestiádan kunta muodostui, kun Orestiáda, Kyprínos, Trígono ja Výssa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Orestiádan kaupungissa toimii Traakian Demokritos-yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Orestiádan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Kyprínos | Fylákio | Ammóvouno | 113 |
| Kyprínos | Fylákio | Fylákio | 595 |
| Kyprínos | Fylákio | Kéramos | 263 |
| Kyprínos | Galíni | Galíni | 0 |
| Kyprínos | Kyprínos | Kyprínos | 806 |
| Kyprínos | Zóni | Chelidónas | 90 |
| Kyprínos | Zóni | Mikrá Doxipára | 209 |
| Kyprínos | Zóni | Zóni | 150 |
Kyprínos: Yhteensä: 2 226
| Orestiáda | Ampelákia | Ampelákia | 470 |
| Orestiáda | Chandrás | Chandrás | 209 |
| Orestiáda | Megáli Doxipára | Megáli Doxipára | 302 |
| Orestiáda | Néo Cheimónio | Néo Cheimónio | 444 |
| Orestiáda | Neochóri | Neochóri | 739 |
| Orestiáda | Neochóri | Patagí | 163 |
| Orestiáda | Orestiáda | Leptí | 641 |
| Orestiáda | Orestiáda | Néos Pýrgos | 943 |
| Orestiáda | Orestiáda | Orestiáda | 18 426 |
| Orestiáda | Orestiáda | Palaiá Sagíni | 15 |
| Orestiáda | Orestiáda | Sákkos | 186 |
| Orestiáda | Thoúrio | Thoúrio | 643 |
| Orestiáda | Váltos | Váltos | 403 |
Orestiáda: Yhteensä: 23 584
| Trígono | Árzos | Árzos | 237 |
| Trígono | Árzos | Kanadás | 196 |
| Trígono | Díkaia | Díkaia | 561 |
| Trígono | Díkaia | Dílofos | 52 |
| Trígono | Díkaia | Kriós | 40 |
| Trígono | Díkaia | Pálli | 181 |
| Trígono | Elaía | Elaía | 428 |
| Trígono | Kómara | Kómara | 628 |
| Trígono | Marásia | Marásia | 140 |
| Trígono | Miléa | Miléa | 54 |
| Trígono | Orménio | Orménio | 557 |
| Trígono | Pentálofos | Pentálofos | 510 |
| Trígono | Petrotá | Petrotá | 270 |
| Trígono | Pláti | Pláti | 655 |
| Trígono | Pteléa | Pteléa | 441 |
| Trígono | Spílaio | Spílaio | 334 |
| Trígono | Therapeió | Therapeió | 86 |
Trígono: Yhteensä: 5 370
| Výssa | Kastaniés | Kastaniés | 1 059 |
| Výssa | Kavýli | Kavýli | 758 |
| Výssa | Néa Výssa | Néa Výssa | 2 805 |
| Výssa | Rízia | Rízia | 1 272 |
| Výssa | Stérna | Stérna | 621 |
Výssa: Yhteensä: 6 515
Yhteensä: 37 695
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orestiáda Wikimedia Commonsissa
Δήμος Ορεστιάδας. Orestiádan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Itä-Makedonian ja Traakian alue
| --- | --- |
Dráman alueyksikkö:   Doxáto  Dráma  Káto Nevrokópi  Paranésti  Prosotsáni 
Évroksen alueyksikkö:   Alexandroúpoli  Didymóteicho  Orestiáda  Samothráki  Souflí 
Kaválan alueyksikkö:   Kavála  Néstos  Pangaío 
Rodópin alueyksikkö:   Arrianá  Íasmos  Komotiní  Maróneia-Sápes 
Thásoksen alueyksikkö:  Thásos
Xánthin alueyksikkö:   Ávdira  Mýki  Tópeiros  Xánthi
Pedro Sukejiro

Pyhä Pedro Sukejiro (myös Sukejiroo, Xukexico tai Shukeshiko;  jap. ベトロ助四郎; k. 5. helmikuuta 1597 Nagasaki, Japani) oli japanilainen fransiskaanitertiaari, katekeetta, talopalvelija, suntio ja marttyyri. Hänet pidätettiin pyhää Pedro Bautistaa ympäröivän marttyyriryhmän kanssa ja ristiinnaulittiin Nagasakissa. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 14. syyskuuta 1627, autuas paavi Pius IX julisti hänet pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.
Outworld (yhtye)

| Outworld> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  Progressiivinen metalli, Heavy metal
Kotipaikka:  Houston, Texas, USA
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Rusty Cooley, kitara   Shawn Kascak, basso   Matt Mckenna, rummut  
Levy-yhtiö:  Replica, 2006–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Outworld on progressiivinen metallia soittava yhtye.
Sen toiminta aloitettiin 1997 kitaristi Rusty Cooleyn johdolla.
Historia

Yhtyeen ensimmäinen kokoonpano oli pianisti Bobby Williamson, kitaristi Rusty Cooley,
rumpali Darren Davis ja basisti Brent Marches.
Ensimmäiseksi he tekivät instrumentaalista musiikkia.
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Rusty Cooley − kitara
Shawn Kascak − basso
Matt Mckenna − rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Kelly Carpenter − laulu(2002-2006)
Carlos Zema − laulu (2006-2008)
Darren Davis − rummut (1997-2003)
Brent Marches − basso (1997-2003)
Bobby Williamson − kosketinsoitin (1997-2008)
Stephen Vance − rummut
Mikey Lewis − rummut
Shane Dubose − basso
Jeff Huerta − rummut
Diskografia

Demo (2004)
Outworld (2006,  Replica Records)
Promo 2008 (2008)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
virallinen Outworld MySpacessa
Outworld Encyclopaedia Metallumissa
Pedro Velasco, Jr.

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lentopallo.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lentopallo.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lentopallo.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Winnipeg 1967 | Lentopallo |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 | Lentopallo |  |
Pedro Velasco, Jr. (6. huhtikuuta 1937 Honolulu – 21. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen lentopalloilija.
Velasco opiskeli Havaijilla Kamehamehan kouluissa. Hän oli voittamassa maansa joukkueessa hopeaa Pan-Amerikan kisoissa 1963 ja oli seuraavana vuonna Tokion olympialaisissa Yhdysvaltain kapteeni, kun maa sijoittui yhdeksänneksi. Velasco sai vuonna 1967 Pan-Amerikan kisojen kultamitalin ja pelasi jälleen Méxicon olympiakisoissa 1968, joissa USA oli seitsemäs. Hänet valittiin kotimaassaan tähdistöjoukkueeseen kaksitoista kertaa ja nimettiin yhdeksi Yhdysvaltain historian parhaista pelaajista vuonna 1970. Velasco pääsi Volleyball Hall of Fame -kunniagalleriaan vuonna 1992.
Pawina Thongsuk

| Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Thaimaa> Naisten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 75 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 2002 | 69 kg |  |
|  Kultaa | Doha 2005 | 63 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Doha 2006 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Busan 2002 | 69 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Dubai 2005 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Almaty 2004 | 69 kg |  |
Pawina Thongsuk (thaiksi ปวีณา ทองสุก, s. 18. huhtikuuta 1979 Si Khoraphum, Surin) on thaimaalainen painonnoston olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Thongsuk voitti olympiakultaa naisten 75 kg:n painoluokassa Ateenassa 2004 yhteistuloksella 272,5 kilogrammaa. Tempauksessa hän nosti 122,5 kg ja työnnössä 150 kg. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui 69 kg:n sarjassa seitsemänneksi.
Thongsuk voitti maailmanmestaruuden 69-kiloisissa Varsovassa 2002 yhteistuloksella 260 kg. Hän voitti kultaa myös työnnössä tuloksella 147,5 kg ja sai hopeaa tempauksessa nostettuaan 112,5 kg. Hän voitti 63 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Dohassa 2005 sekä yhteistuloksessa (256 kg), tempauksessa (116 kg) että työnnössä (140 kg). Hän sijoittui MM-kilpailuissa yhteistuloksessa neljänneksi 64-kiloisissa Chiang Maissa 1997 sekä 69-kiloisissa Ateenassa 1999 ja Vancouverissa 2003.
Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui 69 kg:n sarjassa toiseksi 1998 ja 1999.
Thongsuk saavutti Aasian kisoissa kultaa 63 kg:n painoluokassa Dohassa 2006 yhteistuloksella 252 kg sekä hopeaa 69-kiloisissa Busanissa 2002 yhteistuloksella 260 kg. Hän voitti Aasian-mestaruuden 63 kg:n sarjassa 2005 ja sijoittui toiseksi 69-kiloisissa 2004.