stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yön painajainen
Aiheesta muualla

Yön painajainen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Yön painajainen Elonet.
| n k Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
1970-luku:  Yön painajainen (1971)  Ruoska (1973)  Frank, rakastan sinua (1973)  Tehtävä Alpeilla (1975)  Lainsuojaton (1976) 
1980-luku:  Ratkaiseva isku (1983)  Kalpea ratsastaja (1985)  Bird (1988) 
1990-luku:  Valkoinen metsästäjä, musta sydän (1990)  Armoton (1992)  Täydellinen maailma (1993)  Hiljaiset sillat (1995)  Rajaton valta (1997)  Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1997)  Pahin rikos (1999) 
2000-luku:  Space Cowboys (2000)  Verivelka (2002)  Menneisyyden ote (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Kirjeitä Iwo Jimalta (2006)  Isiemme liput (2006)  Gran Torino (2008)  Changeling – vaihdokas (2008)  Invictus – voittamaton (2009) 
2010-luku:  Hereafter (2010)  J. Edgar (2011)  Jersey Boys (2014)  American Sniper (2014)  Sully – uroteko Hudson-joella (2016)  15:17 Pariisiin (2018)
Arttu Ratinen

Arttu Pekka Ratinen (s. 4. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka näyttelee tällä hetkellä Tampereen Teatterissa. Ratinen on näytellyt myös Yle TV2:n draamasarjassa Hovimäki. Vuoden 2013 Yle TV2:n joulukalenterissa ”Toljanteri tonttujen tonttuna” hänet nähtiin leipurimestari Ylerminä. Ratinen on opiskellut Nätyllä vuosina 1995–1999. Valmistusvuonnaan hänet kiinnitettiin Tampereen Teatteriin, jossa hän oli vieraillut jo opiskeluaikanaan. Ratisen erityistaito on saksofonin soitto. Hän on Tampereen Teatterin näyttelijäyhdistyksen puheenjohtaja.
Näytelmiä

Taru sormusten herrasta
Idän pikajunan arvoitus
Eikä yksikään pelastunut
Murha maalaiskylässä
Alivuokralainen
Eläkepommi
Kolmen pennin ooppera
Peukaloisen retket
Hullu Kuningas
Aiheesta muualla

Arttu Ratinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Kaijanlampi (Hirvensalmi, Iso Säkkisalo)

| Kaijanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°48′23″N, 26°45′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Järvinumero:  14.923.1.178
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,4 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,46 km  
Pinta-ala:  1,361 ha  
Saaria:  ei saaria 
  [ ohje ]  
Kaijanlampi eli Säkkilampi on Etelä-Savossa Hirvensalmella Ison Säkkisalon saarella sijaitseva lampi.
Maantietoa

Kaijanlampi on 160 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammen rantaviivan pituus on 460 metriä ja sen rannat ovat suota. Eteläpuolella sijaitseva metsä on luonnonsuojelualuetta.
Vesistösuhteet

Kaijanlampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähialueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Anders Fannemel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anders Fannemel |  Anders Fannemel |  Anders Fannemel |  |
Maa:  Norja
Mäkihyppy
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | joukkuemäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kulm 2016 | joukkuekilpailu |  |
Anders Fannemel (s. 13. toukokuuta 1991) on norjalainen mäkihyppääjä. Hornindalissa asuva Fannemel edustaa Hornindal Il -nimistä seuraa.
Ensimmäisen kerran Fannemel kilpaili mäkihypyn maailmancupissa Lillehammerissa 5. joulukuuta 2009. Kyseisessä kilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi hypättyään toisella kierroksella kilpailun toiseksi pisimmän hypyn. Urallaan hän on voittanut neljä osakilpailua, Nižni Tagilin ensimmäisen kilpailun joulukuussa 2014, Titisee-Neustadtin jälkimmäisen osakilpailun helmikuussa 2015, Sapporon jälkimmäisen osakilpailun tammikuussa 2016 sekä Engelbergin ensimmäisen kilpailun joulukuussa 2017. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi Lillehammerissa marraskuussa 2012 ja joulukuussa 2014, Nižni Tagilin jälkimmäisessä kilpailussa 2014 sekä Bischofshofenissa loppiaisena 2018 ja kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 2015 ja Garmisch-Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 2018. 13. helmikuuta 2015 hän hyppäsi Vikersundbakkenissa 246 metriä, mikä oli tuolloin kaikkien aikojen toiseksi pisin hyppy. Saman viikonlopun molemmissa kilpailuissa hän sijoittui toiseksi, ja hyppäsi jälkimmäisessä uudeksi maailmanennätykseksi 251,5 metriä. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 2014–2015 ja kymmenenneksi kaudella 2015–2016. Keski-Euroopan mäkiviikon 2017-2018 kokonaiskilpailussa Fannemel ijoittui kolmanneksi.
Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012 Fannemel sijoittui 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäessä viides ja normaalimäessä viidestoista. Lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimäessä yhdeksäs, suurmäessä seitsemäs ja oli mukana voittamassa Norjalle joukkuemäen kultaa. Lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016 hän oli henkilökohtaisen kilpailun seitsemäs ja oli voittamassa joukkuemäen kultaa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurmäessä viidenneksi ja oli mukana voittamassa Norjalle joukkuemäen hopeaa. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Otepäässä 2011.
Juupajoki

| Juupajoki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°47′50″N, 024°22′10″E
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Ylä-Pirkanmaan seutukunta
Kuntanumero:  177
Hallinnollinen keskus:  Korkeakoski
Perustettu:  1913
Kokonaispinta-ala:  274,95 km² 264:nneksi suurin 2022 
– maa:  258,49 km²
– sisävesi:  16,46 km²
Väkiluku:  1 666 273:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  6,45 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  13,6 %
– 15–64-v.:  53,9 %
– yli 64-v.:  32,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  98,1 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  1,7 %
Kunnallisvero:  8,4 % 216:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Riku Siren
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
  2021–2025   • Kok.   • Kesk.   • SDP   • PS   • Vihr.   • Vas.:   4 4 4 3 1 1
juupajoki.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juupajoen kunnanvirasto
Juupajoen rotko. Kenkämuseo Koskenjalka taustalla
Korkeakosken vanha kenkätehdas
Juupajoki on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 1 666 ihmistä, ja sen pinta-ala on 274,95 km2, josta 16,46 km2 on vesistöjä. Juupajoki on väkiluvultaan Pirkanmaan maakunnan pienin kunta.
Maantiede > Sijainti

Juupajoen naapurikunnat ovat Jämsä, Mänttä-Vilppula, Orivesi ja Ruovesi.
Maantiede > Pinnanmuodot

Kunnan länsi- ja eteläosat ovat melko alavia ja vastaavasti itä- ja pohjoisosassa korkeuserot ovat melko suuria.
Maantiede > Vesistöt

Juupajoen alue kuuluu miltei kokonaan Längelmäveden reitin vesialueeseen, mutta välissä on aika monta jokea ja järveä. Pääosa Juupajoesta kuuluu Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen sisällä Leppähampaanjoen valuma-alueeseen. Kunnan suurimpia järviä ovat Mellinselkä (200,47 ha, osaksi Oriveden puolella), Kopsamo (98,84 ha), Muhujärvi (159,1 ha) ja Iso-Liesi (122,37 ha), jotka kaikki sijaitsevat kunnan itäosassa.
Maantiede > Luonto

Korkeakosken taajamassa sijaitsee Juupajoen rotko, joka on luonnontilainen jääkauden synnyttämä rotkolaakso. Rotko on suojeltu 30 hehtaarin laajuudelta, ja sen ympäristössä on retkeilyreittejä. Rotkolaakso saa alkunsa Korkeakosken putouksesta, jonka pudotuskorkeus on yli 20 metriä.
Historia

Juupajoki sijaitsee aivan Hämeen ja Keski-Suomen rajalla. Juupajoen alue oli keskiajalle saakka kangasalalaisten erämaa-aluetta ja se luettiin Kangasalan suurpitäjään, johon Juupajoen ohella kuuluivat myöhemmät Orivesi, Eräjärvi ja Kuorevesi sekä osia Kuhmalahdesta ja Längelmäestä. Kuningas Kustaa Vaasa lakkautti erämaaomistukset 1500-luvun puolivälissä, minkä jälkeen Juupajoen seudulle alkoi sijoittua uudisasukkaita. Vuoden 1540 tienoilla asutusta oli vain kahdessa kylässä, mutta 30 vuotta myöhemmin lueteltiin jo 11 kylää, joihin kuului yhteensä 27 taloa. Kuitenkin monet talot menettivät veronmaksukykynsä, jopa asukkaansakin, 1600-luvulla pitkiksi ajoiksi. Muistona tästä on kunnan paikannimistössä monta Autio-nimeä.
Juupajoen länsiosan kautta kulki jo vuosisatoja sitten vanha maantie Orivedeltä Ruoveden ja Virtain kautta Pohjanmaalle. Pitäjän liikenneolot paranivat huomattavasti, kun rautatie Tampereelta Haapamäen kautta Seinäjoelle, niin kutsuttu vanha Pohjanmaan rata, avattiin liikenteelle vuonna 1883. Rautatien ansiosta Korkeakoskesta tuli kunnan keskustaajama, ja sinne perustettiin saha, nahkatehdas ja kenkätehdas vuonna 1894. Edward Walleniuksen perustama kenkätehdas siirtyi vuorineuvos Emil Aaltosen omistukseen vuonna 1926, ja se työllisti 1960-luvulla liki 250 henkilöä. Korkeakosken kenkätehdasta kutsuttiin aikoinaan ”suutarien korkeakouluksi”, koska se toimi kenkäteollisuuden työntekijöiden koulutuspaikkana. Hyytiälän metsäasema kunnan länsiosassa on vuodesta 1910 lähtien toiminut Helsingin yliopiston metsäylioppilaiden harjoittelupaikkana.
Juupajoesta tuli itsenäinen kunta vuonna 1913. Kirkollisesti Juupajoen seurakunta kuului Kangasalasta erotettuun Oriveteen, jonka Juupa-nimiseksi rukoushuonekunnaksi se erotettiin senaatin päätöksellä vuonna 1860. Juupajoesta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1904 ja ensimmäisen oman kirkkoherran se sai vuonna 1913, jolloin Oriveden kirkkoherra vaihtui. Salokunnan kylässä oli ilmeisesti jo 1700-luvulla vaatimaton kirkkotupa. Juupajoen kirkko on rakennettu vuonna 1838. Korkeakoskella on oma, vuonna 1951 rakennettu kyläkirkko.
Juupajoen vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson ja se on vahvistettu vuonna 1957. Sen kuva-aiheina olevat vuota ja kuusenhavu viittaavat Korkeakosken nahkateollisuuteen ja Hyytiälän metsäaseman metsäopetukseen.
Juupajoelle asutettiin viime sotien jälkeen Valkjärven siirtoväkeä.
Kulttuuri > Kulttuuriympäristö

Juupajoen historiallisista kohteista Kallenaution kestikievari, Korkeakosken tehdasyhdyskunta, Lylyn rautatieasema ja Helsingin yliopiston Hyytiälän metsäasema ovat Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiä valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä. Luettelon aiempaan versioon vuodelta 1993 kuului Juupajoelta lisäksi Kopsamon–Sahrajärven kulttuurimaisema.
Kulttuuri > Kulttuuriset viittaukset

Juupajoella syntyneen kirjailija Juhani Syrjän isästään Juho Syrjästä kirjoittamassa monologiromaanisarjassa Juho yksi tapahtumapaikoista on Juupajoen Korkeakoski, jossa Juho Syrjän perhe asui pitkään. Yhtymäkohtia Korkeakoskeen on myös Juhani Syrjän veljen, kirjailija Jaakko Syrjän romaanissa Kertomuksia radan varrelta.
Juupajoen naapuripaikkakunnalla Orivedellä syntyneen sarjakuvapiirtäjä Tarmo Koiviston Mämmilä-sarjakuvissa Orivettä muistuttavan Mämmilän naapuripaikkakuntina esiintyvät Urovesi ja Eipäjoki.
Kulttuuri > Nähtävyydet

Juupajoen nähtävyyksiin kuuluu 1928 toimintansa lopettanut ja vuonna 1958 museoksi avattu Kallenaution kestikievari kantatien 66 varrella. Kirjailija Zachris Topelius oli Kallenautiossa aikanaan usein nähty kävijä. Lisäksi Juupajoella on Koskenjalan kenkä- ja nahkamuseo, Lylyn Varikolla toimiva Lylyn Viestivarikon Museo sekä Juupajoen rotko.
Juupajoella sijaitsee hiihtokeskus Juupavaara. Se sijaitsee Pirkanmaan korkeimmalla kohdalla Venäläisvuorella, 232,5 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kulttuuri > Murre

Juupajoen alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Juupajoen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla ruisjauhosta keitetty vesivelli sekä perunasose-ohrajauhotaikinasta leivotut kaltikaiset eli pernakilsut.
Liikenne

Kunnan alueella sijaitsee Juupajoen seisake sekä Korkeakosken rautatieasema. Matkustajajunat pysähtyvät ainoastaan Juupajoen seisakkeella. Seisakkeella pysähtyy päivittäin (tilanne heinäkuussa 2024) neljä junavuoroa; kaksi Tampereen suuntaan ja kaksi Haapamäen suuntaan. Haapamäen suunnan junavuoroista kahden vuoron pääteasema on Keuruu ja yhden vuoron pääteasema on Vilppula, josta on taksiyhteys Haapamäen kautta Keuruulle. Kunnan kautta kulkevat kantatie 58 Orivedeltä Mänttään ja kantatie 66 Orivedeltä Virroille sekä rautatie Orivedeltä Haapamäelle. Juupajoelta on matkaa Tampereelle 55 kilometriä, Jyväskylään 115 kilometriä, Orivedelle 15 kilometriä ja Mänttään 35 kilometriä. Lähin lentokenttä on Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Hallinto

Kaudella 2021–2025 Juupajoen kunnanvaltuuston paikkajakauma on seuraava:
Kokoomus: 4 paikkaa
Keskusta: 4 paikkaa
SDP: 4 paikkaa
Perussuomalaiset: 3 paikkaa
Vihreä liitto: 1 paikka
Vasemmistoliitto: 1 paikka.
Valtuuston puheenjohtajana toimii Taija Heletoja. Juupajoen kunnanhallitus on seitsenjäseninen ja sen puheenjohtajana toimii Juho Eskola.
Palvelut > Koulutus

Juupajoella sijaitsee Kirkonkylän koulu, joka antaa esi- ja alkuopetusta, sekä Juupajoen koulukeskus, joka antaa opetusta vuosiluokille 3–9 kolmessa eri rakennuksessa. Kirkonkylän koulu sijaitsee Kopsamon kylässä, ja koulukeskus sijaitsee Korkeakosken taajamassa.
Juupajoella sijaitsee myös kirjasto ja nuorisotiloja samassa rakennuksessa.
Palvelut > Terveyspalvelut

Juupajoen terveysaseman palvelut tuottaa Mäntänvuoren Terveys Oy, jonka omistaa Pihlajalinna ja Mänttä-Vilppulan kaupunki. Terveysasema sijaitsee Korkeakoskella.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Juupajoen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 524 | 2 524 |
| 1985 | 1985 |    | 2 499 | 2 499 |
| 1990 | 1990 |    | 2 525 | 2 525 |
| 1995 | 1995 |    | 2 452 | 2 452 |
| 2000 | 2000 |    | 2 371 | 2 371 |
| 2005 | 2005 |    | 2 224 | 2 224 |
| 2010 | 2010 |    | 2 094 | 2 094 |
| 2015 | 2015 |    | 1 988 | 1 988 |
| 2020 | 2020 |    | 1 841 | 1 841 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kylät

Juupajoen kyliä ovat Hirvijärvi, Hoivala, Hulipas, Hyytiälä, Höyde, Kihlala, Kokkila, Kopsamo, Korkeakoski, Lylyjärvi, Melli, Pirttikangas, Porvola, Pylkki (Pylkinautio), Pärri (Pärrinautio), Sahrajärvi ja Sukkila.
Taajamat

Juupajoella on aiemmin ollut kolme taajamaa: Korkeakoski, Lyly ja Kopsamo (kirkonkylä), joista Korkeakoski on ollut asukasluvultaan suurin.lähde?
Vuoden 2017 lopussa Juupajoella oli 1 904 asukasta, joista 869 asui taajamassa, 1 011 haja-asutusalueilla ja 24:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Juupajoen taajama-aste on 46,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Korkeakoski.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Juupajoella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Oriveden seurakunta
Juupajoen kappeliseurakunta
Seurakunta toimii myös Oriveden kaupungin alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Juupajoen alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Juupajoen kunnan nykyisellä alueella.
Juupajoen seurakunta (liitetty Oriveden seurakuntaan 2015)
Tunnettuja juupajokelaisia

Heikki Haapanen, Juupajoen kirkkoherra 1926–1944
Kauko Helovirta, näyttelijä, syntynyt Juupajoella
Karl Gustaf Höijer, kansanedustaja
Verner Järvinen, urheilija ja olympiavoittaja, asunut lapsuutensa Juupajoen Lylyssä
Vehka Kurjenmiekka, kirjailija ja roolipelisuunnittelija, syntynyt Juupajoella
Pirkko Lindström, Juupajoen kunnanjohtaja 2012–2018
Erkki Peltonen, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, syntynyt Juupajoella
Juha Perälä, radiojuontaja, syntynyt Juupajoella
Toivo Pyörtänö, kansanedustaja, syntynyt Juupajoella
Onni K. Rentto, vuorineuvos, syntynyt Juupajoella
Mauno Saksanen, kuoronjohtaja ja kapellimestari, syntynyt Juupajoella
Tyyne Salomaa, kansanedustaja
Jaakko Syrjä, kirjailija, asunut lapsuutensa ja nuoruutensa Juupajoella
Juhani Syrjä, kirjailija, syntynyt Juupajoella
Edward Wallenius, kenkätehtailija Juupajoen Korkeakoskella
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juupajoki Wikimedia Commonsissa
Juupajoen kunnan kotisivu
Tilastokeskus – Juupajoen avainluvut
Hiihtokeskus Juupavaaran kotisivu
Juupajoen koulukeskuksen kotisivu[vanhentunut linkki]
| n k Juupajoki |
| --- | --- | --- |
 Pirkanmaa  Ylä-Pirkanmaan seutukunta 
| Kylät |  Aakkola  Haavisto  Hirvijärvi  Hoivala  Hulipas  Höydes  Kihlala  Kokkila  Kopsamo  Korkeakoski  Lyly  Lylyjärvi  Melli  Pirttikangas  Porvola  Pylkki  Pärri  Sahrajärvi  Sukkila  Voitila  |  |
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Kauranlehtilaikku

| Pyrenophora chaetomioides> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Dothideomycetes
Lahko::  Pleosporales
Heimo::  Pleosporaceae
Suku::  Pyrenophora
Laji::  chaetomioides
Kaksiosainen nimi
 Pyrenophora chaetomioides  Speg. 
Katso myös
   Kauranlehtilaikku Wikispeciesissä   Kauranlehtilaikku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauranlehtilaikku tai kauran lehtilaikku on Pyrenophora chaetomioides -sienen aiheuttama kasvitauti, joka vioittaa kauran lehtiä ja vähentää yhteyttävää lehtialaa. Se on yksi yleisimmistä kauran kasvitaudeista Suomessa; sitä esiintyy vähäisessä määrin useimmilla kaurapelloilla ja tautikartoituksissa kauranlehtilaikkua on löytynyt noin 60 prosentilla tutkituista pelloista, mutta tautia esiintyy vain melko harvoin niin runsaana, että se aiheuttaisi merkittäviä satotappioita. Kauranlehtilaikkutauti ei iske muihin viljalajeihin kuin kauraan, mutta sitä voi esiintyä muilla heinäkasveilla.
Tunnistaminen

Kauranlehtilaikun ensimmäiset oireet näkyvät pian orastumisen jälkeen tummina tai punertavanruskeina kuoliolaikkuina ensimmäisissä kasvulehdissä, mikäli tartunta on peräisin siemenestä. Pahanlaatuinen siementartunta voi johtaa oraiden kuolemaan. Kesän edetessä tauti leviää siemenperäisistä laikuista tai satojätteistä ylempiin lehtikerroksiin; lehtiin ilmaantuu aluksi pistemäisiä punaruskeita laikkuja, jotka laajenevat vaihtelevan muotoisiksi ja kokoisiksi kellertävän punaruskeiksi kuolioalueiksi lehdissä. Tartunnan alkuvaiheessa oireet ovat joskus hyvin samankaltaisia kuin bakteeriperäisen kehälaikun oireet. Sateisina vuosina tauti voi levitä röyhylletulovaiheessa hyvin nopeasti ja tuhota suuren osan lehdistä, jolloin sato alenee merkittävästi. Useimmiten lehtilaikut kuitenkin leviävät hitaasti ja jäävät kasvuston alimpiin lehtiin.
Alkuperä ja levinneisyys

Kauranlehtilaikku ja sen aiheuttaja on kuvattu ensimmäisen kerran Italiassa vuonna 1889 nimellä Helminthosporium teres var. avenae-sativae, mutta 1900-luvun alussa taudinaiheuttajan nimeksi vakiintui H. avenae. Taudinaiheuttajan suvullinen aste, Pyrenophora chaetomioides löydettiin vuonna 1898. Tautia esiintyi 1900-luvun alkupuolella eri puolilla maailmaa alueilla, joilla kauran kylvöaika on viileähkö ja sateinen, kuten Kanadassa, Skotlannissa ja Tanskassa. Suomessa tauti mainitaan jo Johan Liron Tuhosienet-kirjassa vuonna 1917, mutta taudin yleisyydestä tuolloin ei ole tarkempaa tietoa. Tautiin on kiinnitetty huomiota Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1968, jolloin sitä ilmaantui melko runsaasti senaikaisen Valtion Siementarkastuslaitoksen koekentälle. Seuraavana talvena tehdyissä siemenanalyyseissä taudin tartuttamia kauransiemeniä eri lajikkeissa oli 4–24 prosenttia. Taudin esiintymistä Suomen kaurapelloilla kartoitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1971–1973, jolloin tautia löytyi koko kauranviljelyalueelta noin 60 prosentilla pelloista. Vuonna 2009 tehdyn vastaavan kartoituksen mukaan tauti oli kaurapelloilla yhtä yleinen kuin 1970-luvulla.
Haitat ja torjunta

Mikäli kylvösiemen on pahasti kauranlehtilaikun tartuttamaa, kehittyvien oraiden kasvu hidastuu ja osa kasveista voi kuolla, jolloin kasvusto jää harvaksi ja aukkoiseksi. Myöhemmin kasvukaudella taudinaiheuttaja tuhoaa yhteyttävää lehtialaa ja satotappio on suhteessa tuhoutuneen lehtialan määrään. Taudista vakavasti kärsineessä kasvustossa jyvät jäävät pienikokoisiksi ja niiden käyttöarvo heikkenee.
Kauranlehtilaikku voidaan torjua tehokkaasti kylvösiemenen peittauksella. Tautiriskiä voidaan vähentää viljelemällä taudinkestäviä lajikkeita ja välttämällä kauran viljelyä liian usein samalla lohkolla. Kauranlehtilaikku ei ole kasvinterveyden suojelemisesta annetun lain (702/2003) tarkoittama vaarallinen kasvitauti, joten sen esiintymisestä ei ole ilmoitusvelvollisuutta.
Cam Barker

| Cam Barker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1986 (ikä 38) Winnipeg, MB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2021
Aik. seurat:  Chicago Blackhawks (NHL) Norfolk Admirals (AHL) Rockford IceHogs (AHL) Minnesota Wild (NHL) Edmonton Oilers (NHL) Texas Stars (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Barys Astana (KHL) HC Slovan Bratislava (KHL) SCL Tigers (NLA) Ilves (SML) Rouen (Ranska)
NHL-varaus:  3. varaus, 2004 Chicago Blackhawks
Cameron Barker (s. 4. huhtikuuta 1986 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän on pelannut urallaan aiemmin NHL:ssä yhteensä 310 runkosarjaottelua tehopistein 21+75=96 ja keräten 290 jäähyminuuttia sekä 17 playoff-ottelua tehopistein 3+6=9 ja keräten kaksi jäähyminuuttia. Barker kuului juniorina ikäluokkansa yksiin suurimmista lupauksista, sillä Chicago Blackhawks varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2004. Barker on pelannut urallaan myös viisi kautta KHL:ssä sekä yhtenä kautena Sveitsissä ja Suomessa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja NHL-varaus

Barkerin kasvattajaseura on Winnipeg Monarchs. Hän pelasi kauden 2000–2001 WBHL-juniorisarjaa Winnipeg Rangersin paidassa, kunnes Medicine Hat Tigers varasi Barkerin koko WHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana kesällä 2001. Hän vietti kauden 2001–2002 vielä suurimmaksi osaksi CJHL-junioriliigan Cornwall Coltsissa ja Barker sai Tigersissa tililleen kolme ottelua. Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2002–2003 hän teki runkosarjassa tehot 10+37=47, joilla Barker oli joukkueensa tehokkain puolustaja. Hänet valittiin CHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Barker toimi kauden aikana myös Manitoban joukkueen kapteenina Kanadan talvikisoissa. Kaudella 2003–2004 hän voitti tehoilla 21+44=65 koko WHL:n puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi edellään vain Prince Albert Raidersin Mark Ardelan ja joukkuetoveri Yannic Seidenberg. Barker voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin.
Chicago Blackhawks varasi Barkerin koko NHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana sekä ensimmäisenä puolustajana ja pohjoisamerikkalaispelaajana kesällä 2004. Ennen häntä varattiin vain venäläishyökkääjät Aleksandr Ovetškin ja Jevgeni Malkin. Kaudella 2004–2005 Barker nousi Medicine Hat Tigersin WHL-joukkueen varakapteeniksi. Hän sijoittui tehoilla 15+33=48 koko liigan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi.