stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bad Company (täsmennyssivu)
Elokuvat

Huonoa seuraa (Bad Company), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1925
Bad Company, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931
Paha porukka (Bad Company), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1972
Oikotie helvettiin (Bad Company), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1995
Bad Company, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2002.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bad Company”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jimmy Hayes

| Jimmy Hayes |
| --- | --- |
 Jimmy Hayes Chicago Blackhawksissa tammikuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1989 Dorchester, Massachusetts
Kuollut: 23. elokuuta 2021 (31 vuotta) Milton, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hazer
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  198 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–2019
Seurat:  Rockford IceHogs (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Florida Panthers (NHL)   Boston Bruins (NHL)   New Jersey Devils (NHL)   Binghamton Devils (AHL)   Wilkes-Barre/Scranton (AHL)
NHL-varaus:  60. varaus, 2008 Toronto Maple Leafs
Jimmy Hayes (21. marraskuuta 1989 Dorchester, Massachusetts – 23. elokuuta 2021 Milton, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Hayes oli oikea laitahyökkääjä.
Voimahyökkääjänä tunnettu isokokoinen Hayes pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistokiekkoa Boston Collegen joukkueessa.
Hayes pelasi kaudella 2013–2014 Chicago Blackhawksissa kaksi ottelua ilman tehoja ja vieraili myös farmissa AHL-joukkue Rockford IceHogsin paidassa tehden 13 ottelussa tehot 4+4=8. Kesken kauden hänet kaupattiin Florida Panthersiin, jossa 53 ottelussa tilille kertyi tehot 11+7=18. Heinäkuussa 2014 Hayes solmi yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Florida Panthersin kanssa. Sopimus oli yksisuuntainen ja arvoltaan 925 000 dollaria. Kesäkuussa 2015 Hayesin pelaajaoikeudet kaupattiin Boston Bruinsiin ja myöhemmin Hayes solmi kolmen vuoden mittaisen sopimuksen.selvennä
Hayes löydettiin kuolleena kotoaan Miltonista 23. elokuuta 2021. Kuolinsyyntutkijan mukaan kuolema johtui fentanyylin ja kokaiinin aiheuttamasta myrkytystilasta.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1972

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1972 olivat järjestyksessään neljännet jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut. Lopputurnaus järjestettiin Belgiassa 14.–18. kesäkuuta 1972.
Lopputurnaukseen pääsi neljä maata, joten ohjelmassa oli vain neljä ottelua: välierät sekä pronssi- ja loppuottelu. Järjestäjämaa valittiin vasta karsintojen jälkeen lopputurnaukseen selvinneistä maista.
Stadionit

Heysel-stadion, Bryssel – kapasiteetti 50 000
Stade Sclessin, Liège – kapasiteetti 31 000
Stade Émile Versé, Bryssel – kapasiteetti 28 000
Bosuilstadion, Antwerpen – kapasiteetti 20 000
Karsinnat

Karsinnat pelattiin kahdessa vaiheessa: alkulohkot ja puolivälierät. Karsintoihin osallistui 32 maata, jotka oli jaettu kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon. Alkulohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat etenivät puolivälieriin, jotka pelattiin kaksiosaisena. Otteluiden voittajat pääsivät lopputurnaukseen.
Lopputurnaukseen pääsivät:
Belgia
Unkari
Neuvostoliitto
Länsi-Saksa
Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. kesäkuuta 1972 |  Belgia | 1–2 |  Länsi-Saksa |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Polleunis 83' | (0–1) |  Müller 24'  71' | Bosuilstadion, Antwerpen   Yleisöä: 55 669   Tuomari: William J. Mullan (Skotlanti) |
|   |  Polleunis 83' |   |  Müller 24'  71' | Bosuilstadion, Antwerpen   Yleisöä: 55 669   Tuomari: William J. Mullan (Skotlanti) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. kesäkuuta 1972 |  Unkari | 0–1 |  Neuvostoliitto |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (0–0) |  Konkov 53' | Constant Vanden Stock Stadium, Bryssel   Yleisöä: 16 590   Tuomari: Rudi Glöckner (Itä-Saksa) |
|   |   |   |  Konkov 53' | Constant Vanden Stock Stadium, Bryssel   Yleisöä: 16 590   Tuomari: Rudi Glöckner (Itä-Saksa) |
Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. kesäkuuta 1972 |  Unkari | 1–2 |  Belgia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Kű 53' (rp.) | (0–2) |  Lambert 24'  Van Himst 28' | Stade Maurice Dufrasne, Liège   Yleisöä: 6 184   Tuomari: Johan Einar Boström (Ruotsi) |
|   |  Kű 53' (rp.) |   |  Lambert 24'  Van Himst 28' | Stade Maurice Dufrasne, Liège   Yleisöä: 6 184   Tuomari: Johan Einar Boström (Ruotsi) |
Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. kesäkuuta 1972 |  Länsi-Saksa | 3–0 |  Neuvostoliitto |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Müller 27'  58'  Wimmer 52' | (1–0) |   | Heysel-stadion, Bryssel   Yleisöä: 43 437   Tuomari: Ferdinand Marschall (Itävalta) |
|   |  Müller 27'  58'  Wimmer 52' |   |   | Heysel-stadion, Bryssel   Yleisöä: 43 437   Tuomari: Ferdinand Marschall (Itävalta) |
Parhaat maalintekijät

Gerd Müller: 4 maalia
Jevgeni Grošev

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekkoslovakia 1959 |  |  |
Jevgeni Nikolajevitš Grošev (ven. Евгений Николаевич Грошев, 3. huhtikuuta 1937 Moskova – 1. tammikuuta 2013 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1991.[lähde? ]
Grošev kuului Neuvostoliiton hopeajoukkueeseen MM-kilpailuissa 1959 ja pronssijoukkueeseen talviolympialaisissa 1960.
Aiheesta muualla

Jevgeni Grošev Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Bill Janklow

Bill Janklow
William John ”Bill” Janklow (13. syyskuuta 1939 – 12. tammikuuta 2012 Sioux Falls, Etelä-Dakota) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi neljä kautta Etelä-Dakotan kuvernöörinä ja istui lyhyesti Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneessa.
Janklow syntyi Chicagossa. Hän palveli vuosina 1956–1959 Yhdysvaltain merijalkaväessä ja valmistui myöhemmin Etelä-Dakotan yliopistosta.
Janklow valittiin Etelä-Dakotan kuvernööriksi ensimmäistä kertaa vuonna 1978. Hänet valittiin uudelle kaudelle 1982 70,9 prosentin äänienemmistöllä. Myöhemmin hänet on valittu 1994 ja 1998. Hän on osavaltion historian pisimpään istunut kuvernööri.
Janklow joutui auto-onnettomuuteen 16. elokuuta 2003, kun hänen valkoinen Cadillacinsa törmäsi moottoripyöräilijä Randolph E. Scottiin Etelä-Dakotassa. Scott menehtyi, kun taas Janklow selvisi loukkaantumisella. Onnettomuus ei ollut Janklowin ensimmäinen, ja hänet tuomittiin sadan päivän vankeusrangaistukseen. 30 päivää istuttuaan hän saattoi toisinaan poistua vankilasta yhdyskuntapalvelua suorittamaan, ja lopullinen vapaus koitti 17. toukokuuta.
Janklow erosi paikastaan kongressissa 20. tammikuuta 2004. Hän työskenteli ennen kuolemaansa lakialalla.
Jeff Christian

| Jeff Christian> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1970 (ikä 54) Burlington, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Missouri Mavericks
Sarja:  CHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2005
Aik. seurat:  London Knights (OHL) Utica Devils (AHL)  New Jersey Devils (NHL)  Albany River Rats (AHL)  Pittsburgh Penguins (NHL)  Cleveland Lumberjacks (IHL)  Phoenix Coyotes (NHL)  Houston Aeros (IHL)  Krefeld Pinguine (DEL)  DEG Metro Stars (DEL) Hannover Scorpions (DEL)  Youngstown Steelhounds (CHL)  Tulsa Oilers (CHL)
NHL-varaus:  23. varaus, 1988 New Jersey Devils
Jeffrey Christian (s. 30. heinäkuuta 1970, Burlington, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä vuosina 1991–1998 vain 18 ottelua, mutta teki pitkän uran Pohjois-Amerikan alasarjoissa ja Saksan DEL-liigassa.
Ura

Christian pelasi juniorina jääkiekkoa vuosina 1987–1990 OHL:n London Knightsissa ja Owen Sound Platersissä. New Jersey Devils varasi hänet kesällä 1988 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 23. Kykyjenetsijät pitivät nuorta Christiania isona ja vahvana, mutta hänen piti vielä kehittyä. Hänen henkinen ja fyysinen kovuutensa olivat riittäviä, mutta luistelussa oli parannettavaa.
Christian siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1990, mutta pelasi ensimmäisen kauden kokonaan New Jerseyn farmijoukkueessa AHL:n Utica Devilsissä. Toisella kaudella hän pelasi kaksi NHL-ottelua, mutta suurimman osan kaudesta hän pelasi edelleen Uticassa. Kausilla 1992–1993 ja 1993–1994 Christian pelasi alasarjoissa neljässä eri seurassa.
Christian solmi vapaana agenttina sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa elokuussa 1994. Pittsburghin organisaatiossa hän pelasi kolme kautta vuoteen 1998 asti. Christian pelasi Pittsburghissa yhteensä 15 ottelua, mutta suurimman osan kausista hän pelasi seuran farmijoukkueessa Cleveland Lumberjacksissä. Kaudella 1997–1998 hän pelasi Pittsburghissa 11 NHL-peliä, joissa hän teki uransa ainoat NHL-pisteet. Hän solmi uuden pelaajasopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa heinäkuussa 1997. Phoenixissä Christian pelasi vain yhden NHL-pelin. Hän pelasi kaudella 1998–1999 Houston Aerosissa. Houston voitti IHL:n runkosarjan ja liigan mestaruuren keväällä 1999. Christian siirtyi elokuussa 1999 vapaana agenttina Chicago Blackhawksiin, mutta ei pelannut seurassa yhtäkään NHL-ottelua, vaan koko kausi 1999–2000 meni farmijoukkueessa.
Christian siirtyi Saksan DEL-liigaan kaudeksi 2000–2001. Hän pelasi Saksassa vuoteen 2004 asti ja edusti Krefeld Pinguinea, DEG Metro Starsia ja Hannover Scorpionsia. Kaudella 2004–2005 Christian pelasi Britanniassa Sheffield Steelersissä. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan, jossa hän on edustanut lähinnä alasarja CHL:n joukkueita. Christian valittiin vuonna 2007 CHL:n kauden pelaajaksi. Kaudella 2009–2010 hän edusti Missouri Mavericksia ja kaudella 2010–2011 kahta CHL-joukkuetta. Christian lopetti jääkiekkouransa keväällä 2011.
Valmentajana

Christian toimi kaudella 2009–2010 Missouri Mavericksin pelaaja–apulaisvalmentajana.
Yksityiselämä

Christianin 11-vuotias tytär kuoli syöpään tammikuussa 2013. Tyttären kunniaksi perustettiin syksyllä 2012 hyväntekeväisyyssäätiö, joka tukee lasten syöpätutkimusta.
Jevgeni Hrunov

| Jevgeni Vasiljevitš Hrunov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1933  Prudy, Tulan alue, Neuvostoliitto
Kuollut: 19. toukokuuta 2000 (66 vuotta)  Moskova, Venäjä
Ura
Sotilasarvo:  eversti
Eläköityminen:  1980
Lennot

Sojuz 5:  Sojuz 5
 
Sojuz 4:  Sojuz 4
 
Jevgeni Vasiljevitš Hrunov (ven. Евгений Васильевич Хрунов; 10. syyskuuta 1933 Prudy, Tulan alue, Neuvostoliitto – 19. toukokuuta 2000 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi Sojuz 5-/Sojuz 4 -avaruuslennolla.
Hrunov oli tekniikan kandidaatti (1971), Neuvostoliiton asevoimissa eversti, sai Neuvostoliiton sankarimitalin vuonna 1969.
Avaruusohjelmasta eläkkeelle siirryttyään vuonna 1980 hän toimi vuoteen 1989 asti ulkoasiain komiteassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jevgeni Hrunov Wikimedia Commonsissa
Bill Hunter

Bill Hunter voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Bill Hunter (1920–2002), kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja -vaikuttaja
Bill Hunter (1940–2011), australialainen näyttelijä
Bad Deutsch-Altenburg

| Bad Deutszch-Altenburg |
| --- | --- |
 Museo Bad Deutsch-Altenburgissa
 vaakuna
 Bad Deutszch-Altenburg
 Koordinaatit: 48°08′N, 16°54′E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Ala-Itävalta
Piiri:  Bruk an der Leitha
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,6 km²
Korkeus:  148 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  1 772
 – Väestötiheys:  140,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Deutsch-Altenburg on kunta Itävallan itäosassa, Ala-Itävallan osavaltiossa 50 kilometriä Wienistä kaakkoon. Siellä oli vuoden 2019 arvion mukaan 1 772 asukasta. Alueella on ollut asutusta roomalaisajoista lähtien, ja sen liepeillä sijaitsee Carnuntumin arkeologinen kaivauspaikka. Kunnassa on terveyskylpylä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Deutsch-Altenburg Wikimedia Commonsissa
Jevgeni Hvalko

| Jevgeni Hvalko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jevgeni Mihailovits Hvalko
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1975 (ikä 49) Krasnoturjinsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  71 kg
Seura:   HK Jenisei, Krasnojarsk
Pelipaikka:  keskikenttäpelaaja
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 | Majak, Krasnoturjinsk | 27 | (2) |
| 1995–1999 | SKA-Sverdlovsk | 110 | (57) |
| 1999-2000 | Sibskana, Irkutsk | 26 | (6) |
| 2000–2003 | HK Jenisei, Krasnojarsk | 80 | (4) |
| 2003–2006 | Vodnik, Arkangel | 79 | (42) |
| 2006-2009 | Zorki, Krasnogorsk | 85 | (32) |
| 2009-2012 | Moskovan Dynamo | 102 | (128) |
| 2012– | HK Jenisei, Krasnojarsk |  |  |
Maajoukkue
| 2002- | Valko-Venäjä |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. marraskuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. marraskuuta 2013.
Jevgeni Hvalko (ven. Евгений Михайлович Хвалько, s. 7. maaliskuuta 1975 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut useita venäläisseuroja saavuttaen viisi Venäjän mestaruutta kolmessa seurassa, Krasnojarskin Jeniseissä, Arkangelin Vodnikissa ja Moskovan Dynamossa. Hvalko aloitti uransa 17-vuotiaana joulukuussa 1992 Majakissa. Hän edustaa Krasnojarskin Jeniseitä.
Hvalko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää kuusi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2003, 2008, 2009, 2011, 2012 ja 2013). Hän on ollut Valko-Venäjän maajoukkueen näkyvimpiä pelaajia.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
5 Venäjän mestaruutta vuosina 2001 Jenisein riveissä, 2004, 2005 Vodnikin riveissä sekä 2010 ja 2012 Moskovan Dynamossa,
4 Venäjän mestaruushopeaa 2003 Jenisein riveissä, 2007, 2008 Zorkin riveissä sekä 2011 Moskovan Dynamossa,
2 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä,
3 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2001 Jenisein riveissä sekä 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä,
3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä.
Maajoukkueessa
MM-kisoissa Valko-Venäjän edustajana vuodesta 2003 kaikkiaan kuusi kertaa vuoteen 2013 mennessä.
Avosuo

Ruohoista avosuota Evergladesissa
Avosuo on puuton suo. Avosoihin Suomessa kuuluvat suotyypeistä neva ja letto.
Metsätyyppiopin mukaiset Suomen metsien kasvupaikkatyypit, suotyypit ja suoyhdistymätyypit
| --- | --- |
Lehtometsätyypit:    lehto
Kangasmetsätyypit:    lehtomainen kangas | tuore kangas | kuivahko kangas | kuiva kangas | karukkokangas
Suotyypit:    suometsät (korpi | luhta | räme) ja avosuot (neva | letto)
Suoyhdistymätyypit:    keidassuo | aapasuo | palsasuo
Jimmy Graham

| Jimmy Graham |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1986 Goldsboro, Pohjois-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  201 cm
Paino:  120 kg
Pelipaikka:  Sisempi laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  80
Seura:  New Orleans Saints
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Seattle Seahawks   Green Bay Packers   Chicago Bears
NFL-varaus:  95. varaus, 2010 New Orleans Saints
Pääsarjaura:  2010–
Aiheesta muualla
thejimmygraham.com
Jimmy Graham (s. 24. marraskuuta 1986 Goldsboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa New Orleans Saintsia. Graham on valittu urallaan viidestä NFL-liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin ja kerran liigan tähdistökentälliseen.
Graham tunnetaan osittain koripallotaustansa ansiosta sisemmäksi laitahyökkääjäksi erittäin atleettisena pelaajana, jonka vahvuuksia ovat nopeus sekä erinomainen ponnistusvoima. Hänestä tuli kauden 2013 jälkeen solmitulla sopimuksella oman pelipaikkansa kaikkien aikojen parhaiten palkattu pelaaja.
Koripallo

Ennen ammattilaisuraansa Graham pelasi yliopistokoripalloa neljän vuoden ajan Miamin yliopiston joukkueessa. Valmistuttuaan hän pelasi yhden kauden jalkapalloa yliopiston joukkueessa, jonka jälkeen ilmoittautui NFL:n varaustilaisuuteen. New Orleans Saints varasi Grahamin vuoden 2010 tilaisuudessa kolmannella kierroksella, 95. pelaajana.
Grahamin koripallotausta näkyy myös hänen vakiotuuletuksessaan, jossa hänellä on tapana donkata pallo maalitolppien yli. Kyseinen tuuletus kiellettiin osittain Grahamin takia ennen kautta 2014.
Avorakkoinen kala

Sorva. Kuvassa nuolella merkittynä ilmakanava, joka yhdistää uimarakon kalan ruokatorveen.
Avorakkoiset kalat ovat kaloja, joiden uimarakko on ohuen tiehyen kautta yhteydessä kalan ruuansulatuskanavaan. Tällöin kala kykenee nopeaan kaasunvaihtoon ilmakehän kanssa. Monet avorakkoisista kaloista elävät suhteellisen matalassa vedessä. Ne pystyvät umpirakkoisia kaloja paremmin mukautumaan paineen vaihteluihin ja säätelemään uimarakkonsa painetta. Jotkut avorakkoiset kalat voivat käyttää uimarakkoaan väliaikaisesti hengityselimenä.
Jalkaväkirykmentti 31 (talvisota)

| Jalkaväkirykmentti 31 |
| --- | --- |
 Tähystyspaikka Oinalassa, mikä kuului JR 31:n vastuualueeseen.
Toiminnassa:  1939-1940
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Osa joukkoa:  11. divisioona (talvisota)
Tukikohta:  Lappeenranta
Sodat ja taistelut:  Karjalankannaksen taistelut talvisodassa
Ansiomerkit:  Keski-Kannaksen risti
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Lauri Leander
Jalkaväkirykmentti 31 eli JR 31 (1.1.1940 alkaen JR 4)  oli Kymenlaakson sotilaslääniin kuuluneen Lappeenrannan sotilaspiirin 13. lokakuuta 1939 perustama rykmentti talvisodassa. Rykmentti koostui pääasiassa Lappeenrannan lähikuntien reserviläisistä. JR 31 oli osa 11. divisioonaa.
Varustaminen

Rykmentin joukot perustettiin 13-15.10.1939. I/JR 31:n sotilaat tulivat Nuijamaan, Savitaipaleen, Taipalsaaren ja Ylämaan kunnista. II/JR 31:n sotilaat tulivat Ruokolahdelta ja III/JR 31:n sotilaat puolestaan Lappeelta, Joutsenosta ja Lemiltä. Ruokolahden toisen pataljoonan reserviläiset kokoontuivat 13.10 päivän kuluessa Vuoksenniskan seurojentalolle, josta edelleen oli junakuljetus Lappeenrantaan Hämeen ratsurykmentin (HRR) kasarmeille. 15.10 iltaan mennessä kaikki pataljoonat olivat saapuneet kasarmialueelle, jolloin aloitettiin joukkojen varustelu. Varusteita hankittiin varuskunnan omien varastojen lisäksi kaupungilta. JR 31 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulan takia niitä ei etenkään kaluston osalta täysin saavutettu.
Yksiköt

Esikunta (E/JR 31), Rykmentin komentajana toimi everstiluutnantti Lauri Leander
Esikuntakomppania (Esik.K/JR 31)
I Pataljoona (I/JR 31)
1. Komppania (1.K), Nuijamaa
2. Komppania (2.K), Savitaipale
3. Komppania (3.K), Taipalsaari
1. Konekiväärikomppania (1.KKK), Ylämaa
II Pataljoona (II/JR 31)
4. Komppania (4.K), Ruokolahti
5. Komppania (5.K), Ruokolahti
6. Komppania (6.K), Savitaipale
2. Konekiväärikomppania (2.KKK), Ruokolahti
III Pataljoona (III/JR 31)
7. Komppania (7.K), Lappee
8. Komppania (8.K), Lappee
9. Komppania (9.K), Joutseno
3. Konekiväärikomppania (3.KKK), Lemi
Keskittäminen

Rykmentti siirtyi Lappeenrannasta 17.10 junakuljetuksella Simolan kautta Viipuriin, josta edelleen Heinjoelle. Ylimääräisten harjoitusten ajan rykmentti rakensi taisteluasemiaan Heinjoki-Äyräpää-Kaukilan alueelle, josta kuitenkin päämaja siirsi rykmenttiä 15-20 kilometriä lähemmäs valtakunnan rajaa. 27. marraskuuta rykmentti otti vastaan asemat Muolaanjärven ja Kirkkojärven väliseltä kannakselta. Alue nimettiin Kyyrölän lohkoksi ja se oli osa Mannerheim-linjaa.
Tilanne sodan alkaessa

JR 31:n tehtävänä oli sodan alkaessa tukea suojajoukkojen perääntymistä valtakunnan rajalta kohti pääasemaa. Kyyrölän lohkolla olivat vain ampumapesäkkeet valmiina, mutta taistelu- ja yhteyshaudat olivat vielä keskeneräisiä. Asemien edessä oli yhtenäiset panssari- ja piikkilankaesteet. Alueella oli suoritettu linnoittamistoimenpiteitä kesällä 1939 vapaaehtoisvoimin, koska alueelle oli suunniteltu viivytysasemaa. Rykmentillä oli muutamia taistelukosketuksia joulukuun aikana, vihollisen painopisteen ollessa JR 33:n vastuualueella. Joulukuun puolivälissä ErP 4 ja ErP 5 otti rintamavastuun JR 31:ltä. Kuitenkin jo samana iltana JR 31:n reservissä ollut toinen pataljoona suoritti onnistuneen vastahyökkäyksen erillispataljoonien menetettyä asemansa Muolaanjärven läheisyydessä.
Uudelleen nimeäminen ja sodan loppu

Joulukuun puolivälin jälkeen JR 31 tehtävänä oli puhdistaa niin sanottu "Oinalan paise", jossa neuvostosotilaat olivat murtautuneet pari kilometriä suomalaislinjojen läpi. Tavoitteeseen ei päästy ja 22. joulukuuta JR 31 siirtyi alueelta pois. Muutaman päivän levon jälkeen JR 31 siirrettiin tapaninpäivänä Muolaan lohkolle.
Divisioona ja siihen kuuluneet rykmentit nimettiin vuoden vaihteessa 1939-1940 uudelleen vihollisen tiedustelun hämäämiseksi. 11. divisioona muuttui 2. divisioonaksi ja jalkaväkirykmentti 31:sta tuli Jalkaväkirykmentti 4 (JR 4).
Rykmentti pysyi asemissaan 15. helmikuuta saakka, jolloin ylipäällikkö antoi käskyn väliaseman miehittämisestä. JR 4 sijoitettiin Äyräpäänjärven luoteisrannalle, jonka puolustuksesta se vastasi. Kiivaiden taisteluiden päätteeksi väliasemasta oli luovuttava ja divisioonan esikunta antoi käskyn vetäytymisestä taka-asemaan illalla 27. helmikuuta. Samalla JR 4 alistettiin III armeijakunnalle. Rykmentti saavutti uudet asemat 4. maaliskuuta mennessä, jolloin sen uudeksi vastuualueeksi muodostui noin 12 kilometriä pitkä Sintolan lohko. Lohkoon kuului myös Vuoksen saarien puolustaminen. Tähän tehtävään avuksi lähetettiin jalkaväkirykmentti 63:n ensimmäinen pataljoona.
Alun passiivisuuden jälkeen puna-armeija kohdisti Sintolan lohkolle kiivaita hyökkäyksiä maaliskuun alussa. Etenkin saariin vihollinen yritti pureutua useilla hyökkäyksillä, mutta suomalaisten onnistui torjua ne. Puna-armeija käynnisti läpimurtoon tähtäävän hyökkäyksen JR 4:n lohkolle 9. maaliskuuta alkaen, jolloin se hyökkäsi kaksi kertaa kyseisenä päivänä. Vihollinen pääsi pureutumaan sillanpääasemaan Vitsaareen, jonka se valtasi seuraavien kahden päivän aikana suomalaisten vastustuksesta huolimatta. Seuraavana hyökkäyskohteena rykmentin lohkolla oli Juoksemasaari, josta taisteltiin sodan loppuun saakka.
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. Rykmentti onnistui sille määrätyssä tehtävässä ja sai estettyä Neuvostoliiton läpimurron painopistesuunnassa sodan lopulla.
11. divisioonan asemat joulukuun puolivälissä. JR 31:n asemat näkyvät Muolaanjärven ja Kirkkojärven välissä.
Rykmentin muistomerkki Lappeenrannan keskustassa.
Bački Breg

Bački Bregin katolinen kirkko.
Bački Breg (serb. Бачки Брег) on kylä Somborin kunnassa Länsi-Bačkan piirikunnassa Vojvodinassa Serbiassa. Kylän väestön enemmistö on kroaatteja (Šokci) ja väkiluku oli vuonna 2002 1 388.
Historia

Kylä mainittiin ensi kerran vuonna 1319. Vuonna 1620 kylään asettuivat  Šokcit, jotka olivat kotoisin Klisistä läheltä Splitiä. Kylän ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1740. 1700-luvulla kylään asettui saksalaisia ja unkarilaisia.
Etniset ryhmät (vuonna 2002)

kroaatit: 738 (53,17 %)
serbit: 344 (24,78 %)
jugoslaavit: 67 (4,83 %)
unkarilaiset: 34 (2,45 %)
muut.
Väestö eri aikoina

1961: 2 045
1971: 2 006
1981: 1 770
1991: 1 585
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bački Breg Wikimedia Commonsissa