stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Sauramo
Aiheesta muualla

Leikola, Anto: / Sauramo, Matti (1889–1958). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Medal of Honor: Rising Sun

| Medal of Honor: Rising Sun |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Los Angeles
Julkaisija:  EA Games
Käsikirjoittaja:  Danny Bilson Paul De Meo
Säveltäjä:  Christopher Lennertz
Pelisarja:  Medal of Honor
Julkaistu:  NA 11. marraskuuta 2003EU 23. marraskuuta 2003JP 4. joulukuuta 2003
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, Xbox, Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  DVD, optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Medal of Honor: Rising Sun on EA Los Angelesin kehittämä ja EA Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2003 PlayStation 2:lle, Xboxille ja Nintendo GameCubelle.
Juoni

Pelin tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltain ja Japanin välisiin taisteluihin Tyynenmeren sodassa, ollen pelisarjansa ensimmäinen osa, joka sijoittuu ko. tapahtumiin. Pelissä nähdään muun muassa Hyökkäys Pearl Harboriin, Yhdysvaltain hyökkäys Japanin valloittamille Filippiineille sekä Kwai-sillan tuhoutuminen. Historiallisten tapahtumien joukossa on myös SOE-agenttien tekemä Reinhard Heydrichin salamurha.
Pelaaminen

Tehtäviä voi pelata yksin- tai kaksinpelinä. Lisäksi pelistä löytyy neljän pelaajan moninpeli. Yksinpelissä pelataan Yhdysvaltain korpraali Joseph Griffinillä. GameCuben versiossa Game Boy Advancea voi käyttää muun muassa karttana.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.4/10.
Max Cullen

| Max Cullen |
| --- | --- |
 Cullen vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1940 (ikä 84) Wellington, Uusi Etelä-Wales
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Max Cullen (s. 29. huhtikuuta 1940) on australialainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa australialaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet tunnetaan erityisesti rooleistaan televisiosarjoissa Lentävät lääkärit ja Love My Way sekä elokuvassa Spider and Rose.
Cullen syntyi Wellingtonissa, Uudessa Etelä-Walesissa. Hän toivoi uraa maalarina ja kuvanveistäjänä opiskeltuaan Sydneyn kansallisessa taidekoulussa (National Art School) vuonna 1956 ja myöhemmin Julian Ashtonin taidekoulussa yhdessä Brett Whiteleyn kanssa vuonna 1959. Hänen töitään on asetettu näytille säännöllisesti ja Cullen on myös toiminut kuvittajana, sarjakuvataiteilijana sekä sivujen sommittelijana useille lehdille.
Cullen esiintyi vuoden 2009 X-Men Origins: Wolverine -elokuvassa yhdessä kahden muun australialaisen näyttelijän, Hugh Jackmanin ja Asher Keddien, kanssa.
Aiheesta muualla

Max Cullen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paavo Piskonen

Paavo Kalle Juhani Piskonen (26. kesäkuuta 1944 Mikkeli – 15. syyskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Piskonen tuli tunnetuksi 1970- ja 1980-luvulla erityisesti Anssi Mänttärin, Timo Linnasalon ja Mika Kaurismäen ohjaamista elokuvista sekä useista televisiosarjoista, kuten Hepskukkuu (1979), Tatsia! Tatsia! ja Ulosmittaajat.
Paavo Piskonen oli nuorena kiinnostunut kuvataiteesta ja kävi Suomen Taideakatemian koulua, mutta ajautui kuitenkin pian näyttämötaiteiden pariin Hurjan Joukon ja Penniteatterin riveissä. Sen jälkeen hän teki uran elokuvien ja televisiosarjojen parissa. Hän toimi myös pariin otteeseen käsikirjoittajana Timo Linnasalon ohjaamissa elokuvissa.
Piskonen jättäytyi elokuva- ja televisiotyöstä 1990-luvun alun jälkeen. Opetusministeriö myönsi hänelle täyden taiteilijaeläkkeen vuonna 2006.
Filmografia > Näyttelijänä elokuvissa

Ottakaa varas kiinni! (1977)
Vartioitu kylä 1944 (1978)
Lakeuden laulu (1978)
Hääyö myytävänä (1978)
Onnellinen mies (1979)
Ihmemies (1979)
Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti (1979)
Aurinkotuuli (1980)
Tullivapaa avioliitto (1980)
Kiljusen herrasväki (1981)
Kolmetoista mehiläistä (1982)
Jackpot 2 (1982)
Toto (1982)
Arvottomat (1982)
Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus (1982)
Regina ja miehet (1983)
Menestyksen maku (1983)
Kolmetoista mehiläistä (1983)
Huhtikuu on kuukausista julmin (1983)
Rakkauselokuva (1984)
Kello (1984)
Dirty Story (1984)
Aikalainen (1984)
Ylösnousemus (1985)
Viimeiset rotannahat (1985)
Jotkut teistä ovat ehkä kuulleet minusta (1985)
Calamari Union (1985)
Näkemiin, hyvästi (1986)
Macbeth (1986)
Kuningas lähtee Ranskaan (1986)
Yö Helsingissä (1987)
Lauran huone (1988)
Kolme yötä (1988)
Jumalia ei uhmata (1988)
Isku vasten kasvoja (1988)
Yötyö (1988)
Me olemme viisi ystävää (1989)
Kesällä kauas pois (1989)
Legenda (1989)
Raatimies Silvesterin sairaus (1989)
Axel (1990)
Kiljusen herrasväen uudet seikkailut (1990)
Homma hanskassa eli neuvooko työ tekijäänsä? (1990)
Filmografia > Näyttelijänä TV-sarjoissa

Hepskukkuu
Tatsia! Tatsia!
Ulosmittaajat
Susikoira Roi
Filmografia > Esiintyjänä

”Se minun töistäni” – Matti Pellonpää (1984)
Filmografia > Käsikirjoittajana

Kaksi haukansilmää (1993) (yhdessä Timo Linnasalon kanssa)
Aikalainen (1984) (yhdessä Timo Linnasalon ja Ilpo Tuomarilan kanssa)
Aiheesta muualla

Paavo Piskonen Elonetissä.
Paavo Piskonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Se minun töistäni – Matti Pellonpää. Ylen Elävä arkisto.
Metronome

Metronome (jap. メトロノーム) on japanilainen visual kei-yhtye. Sitä kuvataan usein teknopunk-yhtyeeksi, mutta musiikissa on vaikutteita myös pop- ja rock-musiikista.
Jäsenet

Sharaku Kobayashi (jap. シャラク), laulu & kitara
Fukusuke Fukuda (jap. フクスケ), kitara (ex. ykköskitara)
Riu (jap. リウ), bassokitara
Shintaro, rummut
ex. Yuichiro (jap. ユウイチロー), rummut
Metronomen kakkoskitaristi Fukusukella on oma projekti nimeltä ADAPTER, jonka kappaleet ovat hieman metronomen tapaisia. Kappaleissa hän laulaa ja soittaa itse.
Sharaku Kobayashilla on yhtye nimeltä FLOPPY. Sharakun lisäksi FLOPPYssa soittaa Hiromu Toda, Shinjuku Gewaltin laulaja.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Oravaisten Työväentalo Björklid

| Oravaisten Työväentalo Björklid |
| --- | --- |
Osoite:  Jepuantie 67 66800 Oravainen
Sijainti:  Vöyri, Oravainen
Koordinaatit:  63°18′44″N, 22°24′08″E
Valmistumisvuosi:  1937
Suunnittelija:  rkm Erik Kamis
Rakennuttaja:  Oravais Svenska Arbetarförening
Omistaja:  Vänsterförbundet i Oravais rf – Oravaisten Vasemmistoliitto ry
Runkorakenne:  rankarakenne
Julkisivumateriaali:  pystylaudoitus
Kerrosluku:  1 ½
Kerrosala:  262 m²
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oravaisten Työväentalo Björklid on alun perin tekstiilityöväen käyttöön vuosina 1936–1937 rakennettu, Vöyrillä entisessä Oravaisten kunnassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Talon rakennutti Oravais Svenska Arbetarförening. Kunnassa elettiin 1920–1930 luvuilla tekstiiliteollisuuden kulta-aikaa ja talo rakennettiin erityisesti tekstiilityöläisten tarpeisiin. Rakennuttajayhdistys liittyi vuonna 1944 perustettuun Suomen Kansan Demokraattiseen Liittoon (SKDL) ja muutti nimekseen Oravais Folkdemokratiska förening rf.
Vuonna 1990 yhdistys liittyi muiden SKDL:n yhdistysten mukana perustettuun Vasemmistoliittoon ja myöhemmin vaihtoi nimekseen Vänsterförbundet i Oravais rf – Oravaisten Vasemmistoliitto ry.
Rakennus

Suurimmaksi osaksi talkoilla rakennettu talo on rankarakenteinen, lautaverhoiltu ja maalattu punaiseksi. Rakennus valmistui 1937. Vuonna 1956 rakennuksen huopakatto vaihdettiin peltikatteeksi. Tehtiin korjauksia, jolloin ulkopuolen pystylaudoitus uusittiin. Rakennuksen alkuperäisenä lämmityksenä oli puilla lämmitettävät kamiina ja hella. Vuonna 1950 lisälämmitykseen asennettiin öljylämmitys. Rakennuksessa on sali, näyttämö ja ravintolatilat. WC-tilat on kellarikerroksessa. Rakennuksessa oli myös vahtimestarin asunto.
Toimintaa talolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja sekä järjestetty elokuvatilaisuuksia. Talossa on toiminut myös Voimistelu- ja urheiluseura Gnistan. Taloa vuokrataan monenlaisiin juhlatilaisuuksiin. Talo on edelleen kunnossa, ja siellä järjestetään myös monenlaisia perhejuhlia.
Oravainen (Rautalampi)

| Oravainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°43′51″N, 26°38′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.717.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,4 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,857 km  
Pinta-ala:  1,513 ha  
Suurin syvyys:  11,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiOravainen 
Oravainen  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Kangaskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Korpipuron valuma-alueeseen (14.717) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,4 metriä mpy.
Miehen lapsivuode

Miehen lapsivuode eli couvade tarkoittaa joissakin kulttuureissa vallalla ollutta tapaa, että mies asettuu muutamaksi päiväksi, jopa viikoiksi, vuoteeseen hoivattavaksi ja nainen ryhtyy pian synnyttämisen jälkeen arkiaskareisiin. Sen uskotaan johtuvan maagis-animistisesta käsityksestä, että isän ja jälkeläisen välillä vallitsee kiinteä yhteys ja kun isä on lapsivuoteessa, lapsi on suojassa pahoilta hengiltä. Käytäntö on ollut vallalla Etelä-Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Lounais-Euroopan alueella lähinnä Etelä-Ranskassa ja Korsikalla.
Aiheesta muualla

couvade Encyclopædia Britannicassa
Martin Tenk

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Tšekki> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 50 m pistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 50 m pistooli |  |
Martin Tenk (s. 8. helmikuuta 1972 Ostrava) on tšekkiläinen pistooliampuja ja olympiamitalisti.
Tenk sijoittui pronssille Sydneyssä olympialaisissa 2000 50 m pistoolissa. Hän on myös saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa Lahdessa 2002 hopeaa samassa lajissa.
Pekingissä 2008 olympialaisissa oli 50 m pistoolissa 36. tuloksella 544. Hän jäi lopulta 15 pisteen päähän finaalipaikasta.
Martin Tetsuo Hiraga

Martin Tetsuo Hiraga (jap. マルチノ 平賀 徹夫, Maruchino Hiraga Tetsuo; s. 20. tammikuuta 1945 Hanamaki) on japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sendain hiippakuntaan 16. syyskuuta 1974 ja nimitettiin sen johtoon 10. joulukuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Peter Takeo Okada, jota avustivat Marcellino Taiji Tani ja Tarcisio Isao Kikuchi.
Paglieta

| Paglieta |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Nicola Scaricaciottoli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,78 km²
Väkiluku (31.12.2017):  4 308
 – Väestötiheys:  128 as./km²
Postinumero:  66020
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paglieta on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 4 308 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 4 466 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paglieta Wikimedia Commonsissa
Chietin maakunta
Altino | Archi | Ari | Arielli | Atessa | Bomba | Borrello | Bucchianico | Canosa Sannita | Carpineto Sinello | Carunchio | Casacanditella | Casalanguida | Casalbordino | Casalincontrada | Casoli | Castel Frentano | Castelguidone | Castiglione Messer Marino | Celenza sul Trigno | Chieti | Civitaluparella | Civitella Messer Raimondo | Colledimacine | Colledimezzo | Crecchio | Cupello | Dogliola | Fallo | Fara Filiorum Petri | Fara San Martino | Filetto | Fossacesia | Fraine | Francavilla al Mare | Fresagrandinaria | Frisa | Furci | Gamberale |  Gessopalena | Gissi | Giuliano Teatino | Guardiagrele | Guilmi | Lama dei Peligni | Lanciano | Lentella | Lettopalena | Liscia | Miglianico | Montazzoli | Montebello sul Sangro | Monteferrante | Montelapiano | Montenerodomo | Monteodorisio | Mozzagrogna | Orsogna | Ortona | Paglieta | Palena | Palmoli | Palombaro | Pennadomo | Pennapiedimonte | Perano | Pietraferrazzana | Pizzoferrato | Poggiofiorito | Pollutri | Pretoro | Quadri | Rapino | Ripa Teatina | Rocca San Giovanni | Roccamontepiano | Roccascalegna | Roccaspinalveti | Roio del Sangro | Rosello | San Buono | San Giovanni Lipioni | San Giovanni Teatino | San Martino sulla Marrucina | San Salvo | San Vito Chietino | Sant’Eusanio del Sangro | Santa Maria Imbaro | Scerni | Schiavi di Abruzzo | Taranta Peligna | Tollo | Torino di Sangro | Tornareccio | Torrebruna | Torrevecchia Teatina | Torricella Peligna | Treglio | Tufillo | Vacri | Vasto | Villa Santa Maria | Villalfonsina | Villamagna
Martin Su Yao-wen

Martin Su Yao-wen (kiin. 蘇耀文; s. 9. marraskuuta 1959) on taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taichungin hiippakuntaan 8. kesäkuuta 1989 ja nimitettiin sen johtoon 25. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Wang Yu-jung, jota avustivat Peter Liu Cheng-chung ja James Liu Tan-kuei.
Oítylo

| Oítylo Οίτυλο |
| --- | --- |
 Oítylon kylä.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Oítylo
 Koordinaatit: 36°42′28″N, 22°23′18″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Kunta:  Anatolikí Máni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  430203
Väkiluku (2011):  3 515
 – Kylä­yhdys­kunta:  392
 – Kylä:  224
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  230 62
Suuntanumero(t):  27330
Rekisterikilpi:  AK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oítylo (kreik. Οίτυλο) on Kreikan kylä sekä samanniminen Anatolikí Mánin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οιτύλου, Dimotikí Enótita Oitýlou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 515 ja varsinaisen Oítylon kylän väkiluku 224 (vuonna 2011).
Maantiede

Oítylon kylä sijaitsee Mánin niemimaalla Peloponnesoksen niemimaan eteläosassa lähellä Messenianlahden rantaa, noin 82 kilometriä etelään Spártin kaupungista. Kylän satamat ovat lahden rannalla sijaitsevat Néo Oítylo ja Karavostási. Oítylon kunnallisyksikkö käsittää Mánin niemimaan länsipuolen. Kunnallisyksikön suurin asutus on Areópolin kylä, ja sen alueella sijaitsevat muun muassa torneistaan tunnettu Vátheia sekä Diróksen luolista tunnettu Pýrgos Diroú.
Historia

Oítylon kylä on perinyt nimensä lähellä sijainneelta antiikin ajan Oityloksen kaupungilta. Se esiintyy jo Homeroksen Iliaan Laivaluettelossa, jossa sen kerrotaan lähettäneen laivoja Troijan sotaan. Nykyinen Oítylo oli Mánin keskus Areópolin nousuun saakka. Kylän vanha rakennuskanta on Vátheian tavoin Mánille tyypillisiä kivisiä, linnoitettuja torneja, mutta suuri osa niistä on nykyisin tuhoutunut.
Oítylo oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Anatolikí Mánin kuntaan yhdessä Gýtheion ja Smýnoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Oítylon kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Álika | Álika | 82 |
| Álika | Kypárissos | 57 |
| Álika | Márathos | 9 |
| Áno Boularioí | Áno Boularioí | 20 |
| Áno Boularioí | Gialiá | 7 |
| Áno Boularioí | Káto Boularioí | 18 |
| Áno Boularioí | Leontákis | 11 |
| Áno Boularioí | Vathiá | 18 |
| Areópoli | Areópoli | 888 |
| Areópoli | Dryália | 18 |
| Areópoli | Lagokoíli | 48 |
| Areópoli | Liméni | 11 |
| Areópoli | Omalés | 21 |
| Areópoli | Sotíras | 28 |
| Drýalos | Agía Varvára | 9 |
| Drýalos | Drýalos | 37 |
| Drýalos | Fragkoúlias | 14 |
| Drýalos | Kafióna | 25 |
| Drýalos | Palaióchora | 15 |
| Drýalos | Tsópakas | 31 |
| Gérma | Avramiánika | 3 |
| Gérma | Gérma | 15 |
| Geroliménas | Geroliménas | 43 |
| Geroliménas | Ochiá | 56 |
| Karéa | Boutseliánika | 8 |
| Karéa | Karéa | 16 |
| Kelefá | Kelefá | 39 |
| Koíta | Ágios Geórgios | 18 |
| Koíta | Ano Gardenítsa | 34 |
| Koíta | Archiá | 3 |
| Koíta | Kalonioí | 24 |
| Koíta | Káto Gardenítsa | 8 |
| Koíta | Kechriánika | 5 |
| Koíta | Koíta | 96 |
| Koíta | Nómia | 15 |
| Koíta | Psí | 9 |
| Koúnos | Agía Kyriakí | 0 |
| Koúnos | Ágios Athanásios | 0 |
| Koúnos | Dry | 37 |
| Koúnos | Elaía | 10 |
| Koúnos | Kalópyrgos | 2 |
| Koúnos | Karavás | 4 |
| Koúnos | Kéria | 15 |
| Koúnos | Kipoúla | 17 |
| Koúnos | Koúnos | 32 |
| Koúnos | Lagoudiés | 8 |
| Koúnos | Págkia | 18 |
| Koúnos | Stavrí | 31 |
| Koúnos | Trochálakas | 6 |
| Kryonéri | Káto Karéa | 28 |
| Kryonéri | Kryonéri | 40 |
| Mína | Ágios Geórgios | 4 |
| Mína | Angeiadáki | 9 |
| Mína | Bríki | 8 |
| Mína | Érimos | 5 |
| Mína | Karýnia | 13 |
| Mína | Kouloúmi | 17 |
| Mína | Koutréla | 8 |
| Mína | Lákkos | 40 |
| Mína | Mermygkiánika | 0 |
| Mína | Mézapos | 31 |
| Mína | Mína | 86 |
| Mína | Polemítas | 57 |
| Mína | Vámvaka | 32 |
| Néo Oítylo | Néo Oítylo | 70 |
| Oítylo | Arfígkia | 0 |
| Oítylo | Chotásia | 49 |
| Oítylo | Elaiochóri | 39 |
| Oítylo | Karavostási | 80 |
| Oítylo | Oítylo | 224 |
| Pýrgos Diroú | Chariá | 63 |
| Pýrgos Diroú | Charoúda | 31 |
| Pýrgos Diroú | Gklézi | 26 |
| Pýrgos Diroú | Kalós | 73 |
| Pýrgos Diroú | Kampináres | 23 |
| Pýrgos Diroú | Marmatsoúka | 3 |
| Pýrgos Diroú | Nikándreio | 9 |
| Pýrgos Diroú | Pýrgos Diroú | 246 |
| Pýrgos Diroú | Triantafylliá | 65 |
| Pýrgos Diroú | Veloúsi | 22 |
| Pýrgos Diroú | Xepapadiánika | 0 |
| Tsikkaliá | Kotráfi | 4 |
| Tsikkaliá | Mountanístika | 17 |
| Tsikkaliá | Sychalásmata | 12 |
| Tsikkaliá | Tsikkaliá | 20 |
| Tsikkaliá | Xerólakkos | 0 |
| Váchos | Skála | 14 |
| Váchos | Váchos | 75 |
| Vátheia | Kápoi | 23 |
| Vátheia | Mianés | 4 |
| Vátheia | Vátheia | 6 |
Yhteensä: 3 515
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oítylo Wikimedia Commonsissa
Oítylon kylää.
Metron (DC Comics)

Metron on kuvitteellinen antisankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran New Gods #1 tarinassa maaliskuussa 1971 ja hänet loi Jack Kirby. Hahmo pohjautui Star Trek sarjan Spockiin.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Metron esiintyi cameo-roolissa Teräsmies animaatiosarjan jaksossa "Apokolips... Now!", jossa hän tarkkaili taustalla Orionin kerättyä New Genesisin joukot Darkseidia vastaan.
Metron esiintyi Justice League Unlimited -sarjan jaksoissa "Alive!" ja "Destroyer", joissa häntä ääninäytteli Daniel Dae Kim. Hän yrittää varoittaa Lex Luthoria, ettei hänen pidä yrittää Brainiacin henkiinherätystä, väittäen, että Lexin tekemät asiat vaikuttavat maailmankaikkeuteen. Kun Luthor jättää Metronin huomiotta ja menee eteenpäin, Darkseid herää henkiin Brainiacin tehostetulla tekniikalla. Darkseidin hyökkäyksen aikana Maan päälle Lex Luthor huomaa Metronin katsovan, kun Metron varoitti häntä hänen toimistaan. Metron tarjoaa myöhemmin Lexille keinot voittaa Darkseid viemällä Luthorin Lähdemuurin luo saadakseen elämänvastaisen yhtälön.
Metron esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Phil LaMarr.
Animaatioelokuvassa Justice League: Gods and Monsters rampautuneesta ja halvaantuneesta Lex Luthorista tuli kyseisen universumin versio Metronista Ihmenaisen toimittaman Boom Tube teknologian avulla.
Animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War Batmanin nähdään istuvan Metronin käyttämässä Mobius-tuolissa tämän jouduttua Darkseidin mielenhallinnan alle.
Melissa Reese

| Melissa Reese |
| --- | --- |
 Reese vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Muusikko
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal, glam metal, alternative rock, alternative metal
Soittimet:  syntetisaattori, koskettimet, sampleri, piano
Yhtyeet:  Guns N’ Roses   Brain   Buckethead   Bootsy Collins
Levy-yhtiöt:  Geffen Records
Aiheesta muualla
www.melissareesemusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Melissa Reese (s. 1. maaliskuuta 1990 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen malli ja muusikko, joka toimii nykyisin Guns N’ Rosesin kosketinsoittajana.
Käännös suomeksi
Orava järv

| Orava järv |
| --- | --- |
 Näkymä järvelle heinäkuussa 2008
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°53′22″N, 27°27′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Mädajõen valuma-alue
Laskuoja:  Kamnitsa oja Rebasmäe ojaan
Järvinumero:  VEE2130400
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  63 m  mpy. 
Rantaviiva:  2,011 km  
Pinta-ala:  12,1 ha  
Tilavuus:  0,0004356 km³  
Keskisyvyys:  3,6 m  
Suurin syvyys:  12,5 m  mpy. 
Valuma-alue:  4,3 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiOrava järv 
Orava järv (myös Orava Mõisajärv, Oravamõisa ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi kylän kolmesta järvestä.
Maantietoa

Järvi asettuu itä-länsisuuntaisena Oravan kylän luoteispuolelle. Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 12,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven itäpuoliskon keskellä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000436 kuutiokilometriä eli 0,436 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa asuinaluetta tai niittyä, mutta muussa osissa rannat ovat puuston peitossa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen asuintaloa sekä muita kylän rakennuksia.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vedenväri voi vaihdella kellertävänvihreästä oliivinvihreään ja vihertävänkeltaiseen. Näkösyvyys vaihtelee 0,5–1,1 metriä. Järvessä on mutapohja, mutta pohjois- ja etelärannoilla on hiekkapohja. Järvi lämpötilakerrostuu voimakkaasti ja johtuen suuresta ravinnepitoisuuksista, alusvesi muuttuu hapettomaksi 3,5 metrin syvyydessä sijaitsevan harppauskerroksen alapuolelta. Järvi vaikuttaa muutenkin huonokuntoiselta, koska sinilevät kukkivat siinä usein. Vesikasvillisuutta invetoitaessa vuonna 1974 tavattiin 26 eri kasvilajia. Vaikka järvi kärsii hapettomuudesta, on siinä paljon kalaa. Järvessä on eniten särkeä, mutta siinä tavataan myös ruutanaa ja haukea. Järvessä elänyt rapukanta on kadonnut.