stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo terrori-iskuista
2020-luku > 2024

31. toukokuuta – Mannheimissa viisi Pax Europa -ryhmän tilaisuuteen osallistunutta sai vammoja puukotuksessa ja tilanteeseen väliin tullut 29-vuotias poliisi kuoli, kun ääri-islamilainen hyökkääjä puukotti häntä useita kertoja pään alueelle. Muut poliisit keskeyttivät puukkohyökkäyksen ampumalla puukottajaa. Iskusta epäillään 25-vuotiasta afganistanilaista miestä, joka on asunut Saksassa vuodesta 2014 lähtien. Miehen turvapaikkahakemus oli hylätty.
31. toukokuuta – Abiassa kuusi siviiliä ja viisi sotilasta saivat surmansa IPOB-separatistien aseellisen iskun seurauksena. Isku liittyi Simon Ekpan julistamiin ulkonaliikkumiskieltoihin ja IPOB aiemmin varoitti, että ihmisten tulisi pysyä kodeissaan ns. Biafra päivänä. IPOBin tiedottaja Emma Powerful ilmoitti, ettei IPOBilla ole osuutta iskun kanssa vaan kyseessä olisi ollut "poliittisesti motivoitunut rikollisryhmä".
14. kesäkuuta – Tarabassa IPOB-separatistit surmasivat neljä ja kaapasivat yhdeksän ammattikalastajaa, koska nämä eivät totelleet Simon Ekpan julistamaa "sit at home" ulkonaliikkumiskieltoa. IPOB vaati lunnaita kaapattujen omaisilta mutta eivät suostuneet varmentamaan uhrien elossaoloa.
26. kesäkuuta – Kuusi ihmistä sai surmansa, kun IPOB separatistit ampuivat siviilejä hausojen asuttamalla alueella Okigwessa. Iskun arvioidaan olevan kosto Nigerian puolustusvoimille, koska nämä aiemmin hyökkäsivät IPOBin aseleirille.
31. heinäkuuta – IPOB separatistit surmasivat kassamyyjänä työskennelleen naisen ja kuusi poliisia Onisthan ja Owerrin välisellä moottoritiellä klo 18:30. Hämeen Kokoomuksen sekä Lahden seudun joukkoliikennelautakunnan jäsen Simon Ekpa, ilmoitti julkisesti olevansa vastuussa surmista sosiaalipalvelu X:ssä. Ekpan kirjoitti vain pari tuntia iskun jälkeen, että "Biafran puolustusvoimien Owerrin-osasto, on kerännyt aseita terroristeilta/poliiseilta ja neutralisoinut näitä runsain lukumäärin." Ekpa julkaisi myös videon surmiin liittyen, jossa näkyy neljä kivääriä ja poliisin asiakirjoja ja, joita Ekpan alaisuudessa toimivat IPOB asemiehet väittivät saaneensa haltuunsa surmaamiltaan poliiseilta. Videolla IPOB jäsenet antavat raporttinsa Ekpalle ja mm. toteavat "ettei surmia ollut helppo toteuttaa ja, että tänään on ensimmäinen Ekpan julistama sit at home- ulkonaliikkumiskielto päivä".
23. elokuuta – Solingenissa 26-vuotias syyrialainen Issa al-H. yritti puukottaa mahdollisimman monia henkilöitä radikaali-islamististen uskomustensa vuoksi. Hyökkäyksessä kuoli kolme ja loukkaantui kahdeksan henkilöä, joista neljä vakavasti. Mies vangittiin epäiltynä murhasta ja terrorijärjestö Isisiin kuulumisesta.
2020-luku > 2025

1. tammikuuta – New Orleansissa ainakin 15 ihmistä kuoli ja 35 loukkaantui varhain aamulla, kun 42-vuotias Shamsud-Din Jabbar ajoi lava-autolla uutta vuotta juhlineeseen väkijoukkoon matkailijoiden suosimalla Bourbon Streetillä Ranskalaiskorttelin alueella. Hyökkääjä kiersi autollaan poliisin tiesulun ja ajoi jalkakäytävälle. Poliisin mukaan kuljettaja yritti osua mahdollisimman moneen ihmiseen. Kaksi poliisia haavoittui, kun hyökkääjä alkoi ampua heitä kohti ajoneuvostaan. Liittovaltion poliisi FBI ei uskonut Jabbarin toimineen yksin. FBI:n mukaan mukaan hänellä oli hallussaan ääri-islamistisen Isis-terroristijärjestön lippu. Viranomaiset selvittävät, minkälainen kytkös epäillyllä oli Isisiin. Jabbarin vuokraamasta autosta löytyi aseita ja kaksi kotitekoista pommia, jotka tehtiin vaarattomiksi. Myös muualta Ranskalaiskorttelin alueelta löytyi mahdollisia räjähteitä.
22. helmikuuta – Mulhousen kaupungissa ääri-islamilaiseksi terroristiksi epäilty 37-vuotias algerialaismies puukotti neljää ihmistä, joista yksi kuoli. Myös viiden poliisin kerrottiin loukkaantuneen. Epäilty oli Ranskan sisäisen turvallisuuspalvelun DGSI:n terroriepäiltyjen listalla, ja hänet pidätettiin pian iskun jälkeen. Seuraavana päivänä viranomaiset ilmoittivat pidättäneensä myös kaksi epäillyn perheenjäsentä sekä häntä majoittaneen henkilön. Epäilty huusi tekonsa aikana islamilaista rukousta "Allahu akbar" ('Jumala on suuri').
GOST

GOST (lyhenne sanoista gosudarstvennyi standart) viittaa Neuvostoliiton hallituksen käyttämään standardijärjestelmään. Järjestelmässä on kaksiosainen tunnus, jossa ensimmäinen on sarjanumero ja toinen viittaa julkaisuvuoteen. Sarjanumeroa ei aina muutettu standardin päivityksen yhteydessä.
Ukraina lopetti GOST-standardien käytön vuonna 2015.
Standardeja

GOST 28147-89, GOST-R ja GOST2: lohkosalausmenetelmä
Otso Kautto

| Otso Kautto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1962 Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  teatterinjohtaja, ohjaaja, kirjailija
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Ohjannut noin 90 esitystä, viimeisimmät Musikaali Hamlet (Tampereen Työväen Teatteri 2020), Don Quijote (Red Nose Company / Teatteri Quo Vadis / Kuopion Kaupunginteatteri / Lahden Kaupunginteatteri / Tampereen Työväen Teatteri / Turun Kaupunginteatteri 2019), Luulosairas (Tampereen Työväen Teatteri 2017), Yöllisen koiran merkillinen tapaus (Tampereen Työväen Teatteri 2014), Angels in America (Suomen Kansallisteatteri 1994
Palkinnot
 Nuoren taiteen Suomi -palkinto 1994, Ida Alberg -mitali 1993, Olavi Veistäjä -palkinto 2009] 
Panu Otso Juhana Kautto (s. 11. huhtikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen kirjailija, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hänet valittiin Tampereen Työväen Teatterin johtajaksi vuoden 2019 alusta. Aiemmin hän on toiminut Teatteri Pienen Suomen johtajana vuosina 1991–1994, työskennellyt ohjaajakiinnityksellä Kouvolassa ja Kuopiossa sekä  toiminut vakinaisena vierailijana Suomen Kansallisteatterissa. 	
Kautto oli teatterikorkeakoulussa (1983–1987) Jouko Turkan oppilaita.
Entisenä maajoukkuetason kilpauimarina Kautto on yhdistänyt kilpaurheilun ja teatterin. Hän on kirjoittanut näytelmäkäsikirjoituksen Valmentaja, joka kertoo kilpauinnin ja valmennuksen maailmasta.
Kautto on ollut perustamassa kiertävää ammattiteatteri Quo Vadista.
Näytelmäkäsikirjoitusten ohella Kautto on kirjoittanut romaanin Matka Mundakaan (2003), joka oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Kautto on käsikirjoittanut ja kääntänyt useita näytelmiä. Hän on ohjannut noin 90 esitystä. Kautolla on työn alla väitöskirja rituaalin tajusta.
Ohjauksia

| Näytelmä | Teatteri | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Romeo ja Julia | Teatteri Pieni Suomi | 1992 |
| Piiat | Teatteri Pieni Suomi | 1992 |
| Angels in America | Suomen Kansallisteatteri | 1994 |
| Ihmisvihaaja | Suomen Kansallisteatteri / Quo Vadis-ryhmä | 1995 |
| Unettomuus eli kuolemaani johtaneet syyt | Suomen Kansallisteatteri | 1995 |
| Loppu hyvin kaikki hyvin  | Tampereen Työväen Teatteri | 1996 |
| Naulapaimen | Oulun Kaupunginteatteri | 1997 |
| Elämä on unta | Suomen Kansallisteatteri | 1997 |
| Odysseus | Suomen Kansallisteatteri | 1998 |
| Besökaren | Viirus | 1999 |
| Te ette tiedä mitä rakkaus on / Esprit d'escalier | Suomen Kansallisteatteri | 1999 |
| Loistohotelli Splendid's | Suomen Kansallisteatteri | 2000 |
| Top Dogs - johtavat koiraat | Oulun Kaupunginteatteri | 2001 |
| Rakkausjuttu | Oulun Kaupunginteatteri | 2001 |
| Ihmisvihaaja | Espoon Kaupunginteatteri | 2002 |
| Tuolit | Espoon Kaupunginteatteri | 2002 |
| Oppitunti | Suomen Kansallisteatteri | 2002 |
| Valmentaja | Oulun Kaupunginteatteri | 2004 |
| Kaikkein tärkein | Suomen Kansallisteatteri | 2004 |
| Turistin paluu | Oulun Kaupunginteatteri | 2005 |
| Pelastetaan äiti | Oulun Kaupunginteatteri | 2006 |
| Kipukynnys | Suomen Kansallisteatteri | 2007 |
| Runkonopeus | Quo Vadis | 2007 |
| Arktinen onni | Quo Vadis | 2008 |
| Kulkukoira todistaa että on  | Quo Vadis | 2008 |
| Tyttö tuli! | Suomen Kansallisteatteri | 2009 |
| QUO VADIS RUNOUSOPPI  | Quo Vadis | 2009 |
| Kuin ensimmäistä päivää  | Lahden kaupungintetteri / Teatteri Vanha Juko | 2009 |
| Objects & emotions  | Quo Vadis | 2010 |
| Guru  | Quo Vadis | 2010 |
| Las Huellas  | Quo Vadis | 2010 |
| Runousoppi II  | Quo Vadis | 2010 |
| Missä äiti?  | Quo Vadis | 2010 |
| Lastentarha  | Quo Vadis | 2010 |
| Varasto  | Lahden Kaupunginteatteri | 2011 |
| Mistä on isot pojat tehty? | Suomen Kansallisteatteri | 2011 |
| BurningBurning | Quo Vadis | 2011 |
| Syntynyt Lahteen | Lahden Kaupunginteatteri | 2012 |
| Juoksuhaudantie | ed Nose Company / Teatteri Quo Vadis | 2014 |
| Yöllisen koiran merkillinen tapaus | Tampereen Työväen Teatteri | 2014 |
| Ritual | Quo Vadis | 2014 |
| Punainen viiva | Red Nose Company / Teatteri Quo Vadis | 2016 |
| 60 | Suomen Kansallisteatteri | 2016 |
| Temptation | Quo Vadis / Tanssiteatteri Sivuun Ensemble | 2016 |
| Luulosairas | Tampereen Työväen Teatteri | 2017 |
| Don Quijote | Red Nose Company / Teatteri Quo Vadis / Kuopion Kaupunginteatteri / Lahden Kaupunginteatteri / Tampereen Työväen Teatteri / Turun Kaupunginteatteri | 2019 |
| Feeri | Tampereen Työväen Teatteri / Teatteri Quo Vadis / Teatteri Sydänkäpy | 2019 |
| Trench Road | Red Nose Company / Teatteri Quo Vadis | 2019 |
| Hamlet(rockmusikaali) | Tampereen Työväen Teatteri | 2020 |
| Fransiskus ja Hildegard | Tampereen Työväen Teatteri | 2021 |
| Saituri - Ihana raha | Tampereen Työväen Teatteri | 2023 |
Käsikirjoituksia

| Näytelmä | Vuosi |
| --- | --- |
Jänis Vemmelsääri: 1993
Rakkausnäytelmä: 1987
Valmentaja: 2004
Turistin paluu: 2005
Pelastetaan äiti: 2006
Kipukynnys: 2007
Runkonopeus: 2007
Arktinen onni: 2008
Tyttö tuli!: 2009
Guru: 2010
Runousoppi II: 2010
Las Huellas: 2010
Objects & emotions: 2010
Lastentarha: 2010
BurningBurning: 2011
Ritual 1.0: 2013
Ritual 2.0: 2014
Ritual 3.0: 2014
Temptation: 2016
Feeri : 2019
Fransiskus ja Hildegard (yhdessä Mikko Bredenbergin ja Hanna Suutelan kanssa): 2021
Käännöksiä

| Kirjailija | Näytelmä | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Jean Genet | Piiat (Les bonnes) | 1992 |
| Molière | Ihmisvihaaja (Le Misantrope) | 1995 |
| Jean Genet | Loistohotelli Splendid's (Splendid's) | 1995 |
| Eugène Ionesco | Tuolit (Les Chaises) | 2002 |
| Eugène Ionesco | Oppitunti (La Leçon) | 2002 |
| Eugène Ionesco | Kalju laulajatar (La cantatrice chauve) | 2011 |
Matka Mundakaan (2003)
Aiheesta muualla

Kuljen kohti hyvää
Tampereen Työväen Teatteri on valmis yhteiskunnan avautumiseen ja aikoo nyt nousta maan ykköseksi – Johtaja Otso Kautto hukkuu nuorten työhakemuksiin: "Niitä tulee useita päivässä”
Kilpauimari, nomadi ja surffari – Tampereen Työväen Teatterin uudella johtajalla Otso Kautolla on kiehtova tausta
Suomalainen teatteri kaipaa lisää kunnianhimoa – Laitosteatterin tuunaaja Otso Kautto: ”Hyvää voi tehdä, kun on taitoa – erinomaiseen tarvitaan intohimoa ja omistautumista”
Flinkkilä & Tastula: Vesi ei jätä rauhaan - teatterinjohtaja Otso Kautto haaveilee edelleen maailmanmestaruudesta
Vieraana taiteen palkkasoturi, teatterinjohtaja Otso Kautto
Kuusi kuvaa Otso Kauton elämästä, 31.7.2022 Yle Radio 1
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Basshunter

| Basshunter |
| --- | --- |
 Basshunter esiintymässä Halmstadissa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1984 (ikä 40) Halmstad, Ruotsi
Ammatti:  laulaja, tuottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Basshunter
Laulukielet:  englanti, ruotsi
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  eurodance, eurotrance, uplifting trance, dancepop, acid trance
Soittimet:  FL Studio
Levy-yhtiöt:  Warner Music Sweden Dance Nation Ultra Records
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
basshunter.se
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Basshunterin logo.
Basshunter (2007)
Basshunter (oikealta nimeltään Jonas Erik Altberg, s. 22. joulukuuta 1984 Halmstad, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, tuottaja ja DJ.
Ura

Altberg aloitti musiikin tekemisen vuonna 2001 ja julkaisi internetissä ensimmäisen albuminsa The Bassmachine samana vuonna.
Vuonna 2006 Altberg julkaisi ”Boten Anna” -nimisen kappaleen, josta tuli suuri hitti Pohjoismaissa. Kappale kertoo Anna-nimisestä IRC-botista, joka onkin oikeasti nainen. Ruotsissa ja Alankomaissa kappale nousi listaykköseksi, Norjassa kolmoseksi ja Suomessa singlelistan sijalle 9.
”Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA” muistuttaa huomattavasti Daddy DJ:n kappaletta ”Daddy DJ”. Altberg on haastatteluissa kertonut, että kyseessä on hänen oma luvan kanssa tehty versionsa Daddy DJ:n kappaleesta.
Yksityiselämä

Altbergillä on todettu Touretten oireyhtymä, ja hän on sanonut kuluttaneensa paljon energiaa asian käsittelyyn nuorena, mutta sittemmin päässeensä siitä yli.
Altberg avioitui kolmen vuoden seurustelun jälkeen Tina Makhia Khayatsadehin kanssa vuonna 2017 ja he erosivat vain vuotta myöhemmin. Altberg on kärsinyt alkoholiongelmasta, johon on hakenut ammattiapua. Hän asuu nykyään (kevät 2020) Dubaissa ja tekee edelleen töitä DJ:nä ja muusikkona.
Diskografia

The Bassmachine (2004)
LOL <(^^,)> (2006)
Now You’re Gone – The Album (2008)
Bass Generation (2009)
Calling Time (2013)
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Grammis | Årets bästa ringsignal (”Boten Anna”) | Voitto |
| 2006 | Rockbjörnen | Årets svenska låt (”Boten Anna”) | Ehdokkuus |
| 2006 | Rockbjörnen | Årets svenska nykomling | Ehdokkuus |
| 2006 | Eurodanceweb Award | ”Boten Anna” | Voitto |
| 2007 | NRJ Radio Award |  | Voitto |
| 2008 | European Border Breakers Award | LOL <(^^,)> | Voitto |
| 2008 | Eska Music Award | Radioaktywny hit roku Era (”Now You're Gone”) | Voitto |
| 2008 | BT Digital Music Award | Best Electronic Artist or DJ | Ehdokkuus |
| 2008 | BT Digital Music Award | Breakthrough Artist of the Year | Ehdokkuus |
| 2008 | MTV Europe Music Award | Best New Act | Ehdokkuus |
| 2008 | MTV Europe Music Award | Most Addictive Track (”Now You're Gone”) | Ehdokkuus |
| 2008 | The Record of the Year | ”Now You're Gone” | Ehdokkuus |
| 2008 | World Music Award | World's Best Selling Swedish Artist | Voitto |
| 2009 | Scandipop Award | Best Male | Voitto |
| 2010 | International Dance Music Award | Best HiNRG/Euro Track (”Every Morning”) | Ehdokkuus |
| 2011 | Scandipop Award | Best Male Single (”Saturday”) | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
| --- | --- |
Diskografia
Studioalbumit:  The Bassmachine (2004)  LOL <(^^,)> (2006)  Now You’re Gone – The Album (2008)  Bass Generation (2009)  Calling Time (2013) 
Kokoelmat:  The Old Shit (2006)  The Early Bedroom Sessions (2012) 
Singlet:  ”Welcome to Rainbow”  ”Boten Anna”  ”Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA”  ”Vifta med händerna”  ”Jingle Bells”  ”Now You're Gone”  ”Please Don't Go”  ”All I Ever Wanted”  ”Angel in the Night”  ”I Miss You”  ”Walk on Water”  ”Every Morning”  ”I Promised Myself”  ”Saturday”  ”Fest i hela huset”  ”Northern Light”  ”Dream on the Dancefloor”  ”Crash & Burn”  ”Calling Time”  ”Elinor”  ”Masterpiece”  ”Home” 
Luokka Commons Wikidata
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Yle 2 
Muut:  Hufvudstadsbladet
2P/Encke

| 2P/Encke |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjä:  Pierre Méchain
Löytöpäivä:  1786
Muut nimet:  1786 I; 1795; 1805;  1819 I; 1822 II; 1825 III;   1829; 1832 I; 1835 II;  1838; 1842 I; 1845 IV
Kiertorata
Apheli:  4,11 AU
Periheli:  0,3302 AU
Isoakselin puolikas:  2,2178 AU
Eksentrisyys:  0,8471
Kiertoaika:  3,30 a
Inklinaatio:  11,76°
Edellinen periheli:  21. marraskuuta 2013
Seuraava periheli:  10. maaliskuuta 2017
Encken komeetta (2P/Encke) on jaksollinen komeetta, joka käy lähimmillään Aurinkoa joka kolmas vuosi. Sen löysi Pierre Méchain vuonna 1786, mutta Johann Franz Encke tunnisti sen jaksolliseksi vuonna 1819. On epätavallista, että komeetta nimetään kiertoradan laskijan mukaan.
Komeettaa on tutkinut ruotsalainen tähtitieteilijä Karl Petrus Teodor Bohlin (1860–1939) ja suomalainen geodeetikko Axel Edvard Bonsdorff (1839–1919).lähde?
Nea Tuikka

| Nea Tuikka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Sotkamo
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Sisäpelirooli:  kotiuttaja
Heittokäsi:  oikea
Lyöntipuoli:  oikea
Seura:  Mailattaret
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Junioriseurat
 -2021 2022-2023:  Sotkamon Jymy Kajaanin Pallokerho Ylivieskan Kuula
Ammattilaisjoukkueet
2019-2021 2022-2023 2024-:  Kajaanin Pallokerho Ylivieskan Kuula Mailattaret
Nea Tuikka (s. 4. huhtikuuta 2004 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Tuikka edustaa Superpesiksessä pelaavia Mailattaria.
Seuraura > Kajaanin Pallokerho

Tuikka on Sotkamon Jymyn kasvatti, mutta pelasi ensimmäiset ammattiottelunsa Kajaanin Pallokerhossa Suomensarjassa. Hän voitti Jymyn kanssa C-tyttöjen SM-kultaa vuonna 2020. Tuikka sai myös kokemusta Ykköspesiksestä pelaten Pallokerhon edustuksessa kaksi ottelua kaudella 2021.
Seuraura > Ylivieskan Kuula

Tuikka siirtyi Ylivieskan Kuulaan kauden  2021 päätyttyä. Kuulattarissa Tuikka pelasi seuran edustuksessa Ykköspesistä ja tyttöjen joukkueessa Superia. Hän voitti vuonna 2023 tyttöjen Superpesis joukkueen kanssa SM-kultaa.
Seuraura > Mailattaret

Tuikka liittyi Mailattariin kaudeksi 2024 kahden vuoden kattavalla sopimuksella. 
Tuikka sai Superpesis debyyttinsä Mailattarissa 10. toukokuuta Mailattarien pelatessa Pesäkarhuja vastaan vieraissa.
Saavutukset > Pelaajana

Tyttöjen SM-Kulta: 2023
C-Tyttöjen SM-Kulta: 2020
Il re pastore

Il Re Pastore, KV 208 (suom. Paimenkuningas) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kaksinäytöksinen ooppera. Teos kuuluu opera serian tyylilajiinlähde?.
Oopperan synty

Keisarinna Maria Teresian poika, arkkiherttua Maximilian Franz vieraili Salzburgissa keväällä 1775, 19-vuotiaan Mozartin toimiessa Salzburgin ruhtinasarkkipiispa Colloredon hovimuusikkona (saks. Konzertmeister). Vierailun kunniaksi tilattiin oopperat Mozartilta ja vanhemmalta hovisäveltäjä Domenico Fischiettiltä. Molemmille oopperoille valittiin Metastasion libretto, Fischiettille Gli orti esperidi ja Mozartille Il Re Pastore. Vierailun ensimmäisenä iltana esitettiin Fischiettin teos ja toisena päivänä, 23. huhtikuuta 1775 sai ensiesityksensä Mozartin Il Re Pastore.lähde?
Koska ruhtinasarkkipiispan palatsissa ei ollut teatteria, esitettiin ooppera konserttiesityksenä. 40-vuotias kastraatti Tommasso Consoli Münchenin hovioopperasta vieraili nuoren Amintan osassa, mutta muuten esitys toteutettiin salzburgilaisin voimin.lähde?
Henkilöt

Aminta, paimen, Sidonin valtaistuimen laillinen perijä – sopraano (kastraatti)
Elisa, foinikialainen paimentyttö – sopraano
Tamiri, vallastasyöstyn tyranni Stratonen tytär – sopraano
Agenore, Sidonilainen aatelismies – tenori
Alessandro, Makedonian kuningas – tenori
Synopsis

Ooppera sijoittuu muinaiseen Foinikiaan Aleksanteri Suuren valloitussotien aikaan, noin 330 eaa. Aleksanteri on vallannut Sidonin kaupungin ja syössyt vallasta laillisen kuninkaan syrjäyttäneen tyranni Stratonen. Erinäisten käänteiden jälkeen Aleksanteri nostaa valtaistuimelle paimenena elävän ja omista juuristaan tietämättömän Amintan ja hänen rinnalleen kuningattareksi kruunataan paimentyttö Elisa.
Robert Castrén

| Robert Castrén |
| --- | --- |
 Robert Castrén vuonna 1880.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1851 Helsinki
Kuollut: 30. elokuuta 1883 Helsingin maalaiskunta
Ammatti:  poliitikko, toimittaja ja historioitsija
Valtiopäivämies
Asema:  Porvarissäädyn valtiopäivämies 1882
Lapset:  Robert Castrén nuorempi
Vanhemmat:  Matias Aleksanteri Castrén Natalia Castrén o.s. Tengström
Robert Castrén (16. elokuuta 1851 Helsinki – 30. elokuuta 1883 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen poliitikko, toimittaja ja historioitsija. Hän oli Liberaalisen puolueen perustajia ja Suomen johtavan sanomalehden Helsingfors Dagbladin päätoimittaja.
Teoksia

Finska deputationen 1808–1809 (1879)
Skildringar ur Finlands nyare historia, ensimmäinen osa (1882) Verkossa
Aiheesta muualla

Castrén, Robert (ruotsiksi) Biografiskt lexikon för Finland (Kansallisbiografia-artikkeli ruotsiksi)
Ilmarinen - Kuvallinen Almanakka vuodelle 1884, s. 11. Helsinki: G. W. Edlund, 1884.
| n k Suomen porvarissäädyn valtiopäivämiehet 1882 |
| --- | --- |
Puhemies: Lorenz Lindelöf
Edustajat:  Andersin  Berg  Bergroth  Berner  Björkstén  Blom  Borgström  Castrén  Chydenius  Clouberg  Ervast  Fabritius  Federley  Florin  Grönvik  Gummerus  Göös  Hallberg  Hasselblatt  Hedlund  Heikel  Heimberger  Hoving  Hårdh  Ignatius  Ingman  Krogius  Kurtén  Lindblom  Lindholm  Liukkonen  Lojander  Malmgren  Molander  Neovius  Neppenström  Nummelin  Nybom  Nystén  Panelius  Pelkonen  Procopé  Rönnbäck  Sanmark  Snellman  Stenbäck  Wallgren  Wasenius  Wikeström  Öhberg  Öhman 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Robert Ludlum

Robert Ludlum (25. toukokuuta 1927 New York – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka julkaisi 30-vuotisen uransa aikana 21 vakoiluromaania. Ludlum kirjoitti alkuvuosina myös kirjailijanimillä Jonathan Ryder ja Michael Shepherd. Hänen kirjoissaan esiintyy yleensä yksi mies tai pieni joukko, jotka taistelevat salaisia järjestöjä tai salaliittoja vastaan.
Elämä ja ura

Ludlum syntyi New Yorkissa vuonna 1927 ja varttui New Jerseyn esikaupungissa. Isänsä kuoltua Ludlum kävi yksityiskouluja Connecticutissa ja valmistui Wesleyan Universitystä opiskeltuaan muun muassa taidetta, historiaa, kirjallisuutta ja filosofiaa. Toisen maailmansodan aikana Ludlum värväytyi merijalkaväkeen. Ennen kirjailijaksi ryhtymistä Ludlum näytteli ja tuotti Broadwaylla ja Off Broadwaylla sekä teki äänirooleja mainoksiin.
Ludlumin ensimmäinen romaani Scarlatti (The Scarlatti Inheritance) julkaistiin vuonna 1971. Ludlum kirjoitti urallaan yhteensä 21 romaania, joista jokainen nousi The New York Timesin bestsellerlistalle. Monesta Ludlumin romaanista on tehty elokuva, joista tunnetuimpia ovat Jason Bourne -sarjan elokuvat.
Ludlum kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2001.
Teoksia

Scarlatti, 1971
Verinen viikonloppu, 1972
Omertan laki, 1973
Pahan kauppamiehet, 1974
Marssi Roomaan ja Omahaan, 1975
Vastaisku, 1977
Verirahat, 1978
Mataresen merkki, 1979, ISBN 951-1-15393-5
Medusan verkko, 1980, ISBN 952-459-193-6
Paholaisen mosaiikki, 1982
Salaliitto, 1984
Medusan isku, 1986, ISBN 952-459-433-1
Salainen Ikaros, 1988
Medusan sinetti, 1990
Scorpioiden seitti, 1993
Tuhon veljeskunta, 1995, ISBN 951-1-13769-7
Mataresen tuho, 1997, ISBN 951-1-16025-7
Valonkantaja, 2000, ISBN 951-1-16954-8
Operaatio Haades, yhdessä Gayle Lyndsin kanssa, 2000
Sigma – pahan perilliset, 2001, ISBN 951-1-16955-6
Imperiumi, 2001, ISBN 951-1-16956-4
Tristanin petos, 2003, ISBN 951-1-19834-3
Merkitty mies, 2006, ISBN 951-1-20745-8
Vihollinen, 2007, ISBN 978-951-1-21637-7
Medusan perintö, 2008, ISBN 978-951-1-22300-9
Medusan ansa, 2009, ISBN 978-951-1-22402-0
Medusan petos, 2010, ISBN 978-951-1-23929-1
Medusan valhe, 2011, ISBN 978-951-1-24748-7
Medusan tähtäin, 2012, ISBN 978-951-1-25474-4
Anthems to the Welkin at Dusk

| Anthems to the Welkin at Dusk Emperor |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loka–joulukuussa 1996
 Julkaistu: 8. heinäkuuta 1997
 Tuottaja(t): Ihsahn, Samoth, Pytten
 Tyylilaji: Sinfoninen black metal   Melodinen black metal
 Kesto: 43.55
 Levy-yhtiö: Candlelight Records
Listasijoitukset
  28.
Emperorin muut julkaisut
| In the Nightside Eclipse 1994 | Anthems to the Welkin at Dusk 1997] | IX Equilibrium 1999 |
Anthems to the Welkin At Dusk on norjalaisen black metal -yhtye Emperorin toinen albumi. Albumia pidetään yhtenä black metallin klassikoista.
Albumi ylsi ilmestyessään Suomen albumilistalla sijalle 28 ja sai runsaasti suosiota "parhaiten Suomessa myyneenä black metal -levynä" vuonna 1997. Yhtye pyydettiin myös haastatteluun suomalaiseen musiikkiohjelmaan Jyrkiin, jossa albumia kehuttiin ja luonnehdittiin musikaalisesti sensaatiomaiseksi omalaatuisen sävellyksen ja intensiivisen tunnelmansa vuoksi.
Emperor palasi keikkalavoille vuonna 2017 juhlistamaan albumin 20-vuotispäivää, jolloin albumi soitettiin kokonaisuudessaan.