stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amapola Flyg
Vaaratilanteet

Hel­sin­ki-Van­taan len­toa­se­mal­la sattui 25. marraskuuta 2021 vaaratilanne, kun Ama­po­la Flygin Fokker 50 -mat­kus­ta­ja­len­to­ko­neeseen tuli moot­to­ri­häi­riö len­toon­läh­dös­sä. Vaaratilanne ei aiheuttanut tarvetta pelastustoimille.
Amapola Flygin Fokker 50 Arlandan lentoasemalla.
Ted

| Ted |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  9. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Teddy
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  englantilainen, Theodor tai Edward
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ted on miehen etunimi, englantilainen lyhentymä nimestä Theodor tai Edward. Nimi on 1890-luvulta lähtien yleistynyt myös pohjois­maissa. Ruotsissa Tedin nimipäivä on ollut vuodesta 1986 lähtien 9. marraskuuta, Theodorin päivänä, ja samoin Suomessakin suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan vuodesta 2005. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Ted on Suomessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 371 henkilölle.
Kuvitteellisia Tedejä

Ted, Seth MacFarlanen samannimisen elokuvan päähenkilö
Ted Mosby, televisiosarjan Ensisilmäyksellä päähenkilö
Ted Tonks, Feeniksin killan jäsen Harry Potter -kirjoissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ted Wikimedia Commonsissa
Nikolai Šipov

Nikolai Šipov, Fedot Sytškovin maalaama muotokuva vuodelta 1898.
Nikolai Nikolajevitš Šipov (ven. Николай Николаевич Шипов; 29. maaliskuuta (J: 17. maaliskuuta) 1846 – 28. maaliskuuta (J: 15. maaliskuuta) 1911 Pietari) oli venäläinen jalkaväenkenraali, joka toimi Suomen kenraalikuvernöörin apulaisena vuosina 1899–1902.
Elämäkerta

Šipov valmistui keisarillisesta Aleksanterin lyseosta vuonna 1865, suoritti upseeritutkinnon ja aloitti sotilasuransa kornettina Henkikaartin Chevalierkaartissa vuonna 1866. Hän siirtyi komentamaan 13. rakuunarykmenttiä Turkin sodan aikana vuonna 1878. Vuosina 1881–1884 hän komensi Chevalierkaartia ja osallistui tässä ominaisuudessa keisari Aleksanteri III:n kruunajaisiin. Šipov oli vuosina 1885–1893 Uralin kasakoiden atamaanina ja samalla Uralskin alueen sotilaskuvernöörinä. Hän auttoi kehittämään alueen taloutta ja pani alulle Uralskiin johtavan rautatien rakentamisen. Šipov oli Henkikaartin 1. ratsuväkidivisoonan komentajana vuosina 1893–1896 ja sen jälkeen Henkikaartin komentajan, suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitšin erikoistehtävissä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1883 ja kenraaliluutnantiksi 1894.
Šipov nimitettiin Suomen kenraalikuvernöörin apulaiseksi maaliskuussa 1899. Suomalaiset toivoivat hänen hillitsevän kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovia, mutta hän osoittautui Bobrikovin ohjeiden uskolliseksi toimeenpanijaksi. Hän oli puheenjohtajana useissa Bobrikovin aloitteesta perustetuissa komiteoissa: vuonna 1899 asetetuissa lehdistösensuurikomiteassa ja komissiossa, joka pohti senaatin toimivallan rajoittamista, vuonna 1901 asetetussa tilattoman väestön kysymystä ratkoneessa komiteassa sekä vuonna 1902 asetetussa työryhmässä, jonka ehdotuksesta postilaitokselle annettiin valtuudet avata mitä tahansa epäilyttäviä lähetyksiä. Šipov joutui eroamaan tehtävästään maaliskuussa 1902 astman vuoksi.
Šipovin kerrottiin menettäneen suuren omaisuuden uhkapeleissä.
Suomen-kautensa jälkeen Šipov nimitettiin Venäjän sotaneuvostoon vuonna 1902. Hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi vuonna 1904 ja kenraaliadjutantiksi vuonna 1906. Hänet nimitettiin tammikuussa 1911 Venäjän valtakunnanneuvostoon, mutta hän kuoli pari kuukautta myöhemmin astmaan.
Šipovin samanniminen poika oli kenraalimajuri Venäjän armeijassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai Šipov Wikimedia Commonsissa
| n k Suomen kenraalikuvernöörin apulaiset (1808–1917) |
| --- | --- | --- |
| Apulaiset |  Thesleff (1833–1847)  Rokassovski (1848–1854)  Indrenius (vt. 1873–1881)  af Forselles (1885–1891)  Gontšarov (1893–1898)  Šipov (1899–1902)  Deutrich (1902–1905)  Seyn (1907–1909)  Lipski (1910–1917)  Korff (1917)  |  |
Giro d’Italia Women 2024

Giro d'Italia Women 2024 oli järjestyksessään 35. Giro d'Italia Women -kilpailu. Se alkoi henkilökohtaisella aika-ajolla Bresciassa 7. heinäkuuta ja päättyi L'Aquilaan 14. heinäkuuta 2024. Kaksi ensimmäistä etappia luokiteltiin tasamaaetapiksi, neljä seuraavaa mäkietapiksi ja kaksi viimeistä vuorietapiksi. Kilpailun kokonaispituus oli 876,7 kilometriä. Giro d'Italia Women kuului vuoden 2024 UCI Women's World Tour -sarjaan.
Elisa Longo Borghini voitti kilpailun 21 sekunnin erolla Lotte Kopeckyn. Longo Borghini ratkaisi kokonaiskilpailun voiton pudotettuaan Kopeckyn kyydistään päätösetapin loppunousussa 200 metriä ennen maalia. Neve Bradbury sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Lotte Kopecky, mäkikirikilpailun Justine Ghekiere, nuorten kilpailun Neve Bradbury ja joukkuekilpailun Liv AlUla Jayco.
Tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit

Lähde: Pro Cycling Stats
| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 7. heinäkuu | Brescia – Brescia | Henkilökohtainen aika-ajo | 14,6 |  Elisa Longo Borghini |  Elisa Longo Borghini |
| 2  | 8. heinäkuu | Sirmione – Volta Mantovana | Tasamaaetappi | 102 |  Chiara Consonni |  Elisa Longo Borghini |
| 3  | 9. heinäkuu | Sabbioneta – Toano | Mäkietappi | 111 |  Niamh Fisher-Black |  Elisa Longo Borghini |
| 4  | 10. heinäkuu | Imola – Urbino | Mäkietappi | 134 |  Clara Emond |  Elisa Longo Borghini |
| 5  | 11. heinäkuu | Frontone – Foligno | Tasamaaetappi | 111 |  Lotte Kopecky |  Elisa Longo Borghini |
| 6  | 12. heinäkuu | San Benedetto del Tronto – Chieti | Mäkietappi | 155 |  Liane Lippert |  Elisa Longo Borghini |
| 7  | 13. heinäkuu | Lanciano – Blockhaus | Vuorietappi | 123 |  Neve Bradbury |  Elisa Longo Borghini |
| 8  | 14. heinäkuu | Pescara – L’Aquila | Vuorietappi | 109 |  Kimberley Le Court |  Elisa Longo Borghini |
Osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Saul (nimi)

| Saul |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  27. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Sauli
Vastineita eri kielissä:  Saúl
Nimen alkuperä:  Shaul (hepreaksi = kysytty)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saul on heprealaisperäinen, laajalti käytössä oleva etunimi, joka johtuu heprean kielen pyydettyä tarkoittavasta sanasta. Suomessa nimi esiintyy myös muodossa Sauli. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Saul on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 434 miehellä.
Tunnettuja Saul-nimisiä

Saul, Israelin muinainen kuningas
Saul eli Saulus, apostoli Paavalin alkuperäinen nimi
Saul Alinsky, yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti
Saúl Álvarez, meksikolainen nyrkkeilijä
Saul Bass, yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija
Saul Bellow, yhdysvaltalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Saul Chaplin (oik. Saul Kaplan), yhdysvaltalainen säveltäjä
Saúl Craviotto, espanjalainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Saúl Fernández García, Saúl, espanjalainen jalkapalloilija
Saúl Figueroa Albornoz, venezuelalainen katolinen piispa
Saul Hudson, brittiläinen rock-kitaristi, nimimerkki Slash
Saul Kripke, yhdysvaltalainen filosofi
Saúl Martínez, hondurasilainen jalkapalloilija
Saul Nieminen, suomalainen pappi, rehtori, opetusneuvos ja ohjelmapäällikkö
Saúl Ñíguez, espanjalainen jalkapalloilija
Saul Perlmutter, yhdysvaltalainen astrofyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Saul Steinberg, yhdysvaltalainen pilapiirtäjä
Saul Tschernichovsky, venäjänjuutalainen lääkäri ja kirjailija
Saul Weigopwa, nigerialainen pikajuoksija
Saul Zaentz, yhdysvaltalainen elokuva- ja musiikkituottaja
Kuvitteellisia Saul-nimisiä

Saul Ausländer, juutalainen sonderkommandon jäsen László Nemesin elokuvassa Saulin poika
Tykistön tarkastaja

Tykistön tarkastaja, aikaisemmin kenttätykistön tarkastaja, on tykistö-aselajin koulutuksen tasoa valvova sekä aselajin kehittämisestä ja suorituskyvystä vastaava upseeri Suomen puolustusvoimissa. Tunnetuimpia tehtävän hoitajia on ollut tykistökenraali Vilho Nenonen, jota pidetään suomalaisen kenttätykistön isänä.
Tykistön tarkastaja on sijoitettu Maavoimien esikunnan suunnitteluosastolle Mikkelissä. Aikaisemmin tehtävä oli sijoitettuna Pääesikuntaan.
Muut aselajitarkastajien tehtävät ovat jalkaväen tarkastaja, huollon tarkastaja, pioneeritarkastaja, viestitarkastaja ja ilmatorjunnan tarkastaja.
Tehtävän perustaminen

Suomen sisällissodan jälkeen perustettiin Suomen puolustusvoimiin omana aselajinaan tykistö. Aluksi aselajin johto oli Saksan Itämeren divisioonan majurilla Hans Butzilla, jonka kanssa asioita hoiti jääkärieverstiluutnantti Lauri Malmberg. Tykistöasiat päätettiin Sotaministeriössä ja Yleisesikunnassa, joiden pohjalta armeijan ylipäällikkö antoi toimeenpanokäskyt. Käskyjen toteuttamista valvoivat Butz ja Malmberg.
Saksalaiset poistuivat Suomesta vuoden 1918 lopulla, jolloin asioiden hoito siirtyi Yleisesikunnalle. Suomen armeijan päällikön esikuntaan perustettiin 31. joulukuuta 1918 kenttätykistön ylitarkastajan virka kenraalin arvoiselle upseerille. Virka muutettiin 12. helmikuuta 1919 tykistön ylitarkastajaksi, joka sisälsi sekä kenttä- että rannikkotykistön. Virkanimike vaihtui uudelleen 9. toukokuuta tykistön tarkastajaksi.
Vuoden 1919 virkaohjeen mukaan tarkastaja oli valtionhoitajan alainen esitellen tykistöasiat suoraan valtionhoitajalle esikuntapäällikön läsnä ollessa tai ainoastaan esikuntapäällikölle. Hän oli myös käytettävissä valtionhoitajan erityistehtäviin ja esikuntapäällikön tykistöasiantuntija. Tehtäviin kuuluivat tykistön edelleen kehittäminen, sodanajan suunnittelu, taisteluvälinehuolto ja tykistön henkilöstöasiat.
Kenttätykistön ja tykistön tarkastajat

eversti Gustaf Adolf von Rehausen 2. helmikuuta – 18. helmikuuta 1918
eversti Vilho Petter Nenonen 18. helmikuuta – 12. heinäkuuta 1918
eversti Ludvig August Schwindt 5. tammikuuta – 4. helmikuuta 1919
kenraalimajuri Kaarlo Kivekäs 4. helmikuuta 1919 – 25. toukokuuta 1920
eversti Vilho Nenonen 25. toukokuuta 1920 – 1. syyskuuta 1923
kenraalimajuri Kaarlo Kivekäs 1. syyskuuta 1923 – 29. tammikuuta 1924
kenraalimajuri Vilho Nenonen 29. tammikuuta 1924 – 16. huhtikuuta 1937
eversti Väinö Svanström 16. huhtikuuta 1937 – 18. lokakuuta 1940
kenraaliluutnantti Vilho Nenonen 16. joulukuuta 1940 – 15. helmikuuta 1947
kenraaliluutnantti (1951) Uolevi Poppius 16. helmikuuta 1947 – 31. joulukuuta 1948 Puolustusvoimain Pääesikunnassa, 1.1.1949 – 25.3.1956 Pääesikunnassa
kenraaliluutnantti (1956) Elof Roschier 26. maaliskuuta 1956 – 26. huhtikuuta 1963
kenraaliluutnantti (1963) Martti Miettinen 27. huhtikuuta – 14. lokakuuta 1963
kenraaliluutnantti (1963) Reino Hirva 15. lokakuuta 1963 – 20. lokakuuta 1966
eversti (1961) Tapani Klöf tykistön tarkastaja 1966–1967, kenttätykistön tarkastaja 1967–1973
eversti (1964) Martti Rintanen 1974–1976
eversti (1973) Allan Aarnio 1977–1981
eversti (1976) Pertti Jaakkola 1981–1985
eversti (1980) Reijo Kuusisto 1985–1990
eversti (1984) Asko Sivula 1.4.1990 – 31.12.1992
eversti (1988) Pasi Raittila 1.1.1993 – 28.2.1994
eversti (1993) Olavi Jäppilä 1.5.1994 – 31.12.1995
eversti (1993) Esa Tarvainen 1.1.1996 – 22.11.1997
eversti (1997) Jouko Alasjärvi 1.1.1998 – 30.4.2001
eversti (1998) Esko Hasila 1.5.2001 – 31.12.2005
eversti (2000) Jukka Haaksiala 1.1.2006 – 31.12.2007
eversti (2007) Aki Sihvonen 1.1.2008 – 31.12.2011 MAAVE:ssa
eversti (2005) Esko Hartikainen 1.1.2012 – 31.10.2013
eversti (2012) Pertti Lahtinen 1.11.2013 – 31.12.2015
eversti (2014) Pasi Pasivirta 1.1.2016 – 31.12.2018
eversti (2018) Pertti Holma 1.1.2019 - 2022
eversti Mika Holma 1.1.2023 alkaen
Micro Focus International

| Micro Focus International |
| --- | --- |

ISIN:  GB00BQY7BX88
Kotisivu:  www.microfocus.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Micro Focus International oli tietotekniikan alan kansainvälinen yhtiö, joka sulautettiin osaksi kanadalaista OpenText-yhtiötä tammikuussa 2023. Micro Focusin pääkonttori oli Newburyssa Englannissa, ja sen osake oli listattuna Lontoon pörssissä.
Yritysjärjestelyjä

Micro Focus International vuonna 2009 osti Borlandin.
Vuonna 2014 Micro Focus osti Attachmate Groupin ja sai siten myös Novellin ja SUSEn hallintaansa.
Attachmaten omistanut Wizard Parent LLC omistaa järjestelyn jälkeen 40 % muodostuvasta yhtiöstä. Wizard Parent LLC:n osakkaita ovat Elliott Management Corporation, Francisco Partners, Golden Gate Capital ja Thoma Bravo.
Micro Focus ilmoitti Serena Softwaren ostamisesta vuonna 2016.
Vuonna 2017 Micro Focusiin yhdistyi Hewlett Packard Enterprisen ohjelmistoliiketoiminta.
Vuonna 2018 Micro Focus ilmoitti SUSEn myynnistä EQT:lle 2,5 miljardin dollarin hintaan. Kauppa toteutui vuonna 2019.
Elokuussa 2022 kanadalainen IT-yhtiö OpenText ilmoitti ostavansa Micro Focusin lähes 6 miljardin dollarin kauppahintaan. Kauppa saatettiin päätökseen tammikuussa 2023, jolloin Micro Focusista tuli osa OpenTextia.
Feodor Rojankovsky

| Feodor Rojankovsky |
| --- | --- |
 Feodor Rojankovsky noin vuonna 1925.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1891 Mitava, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 12. lokakuuta 1970 Bronxville, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  venäläinen
Taiteilija
Salanimi:  Rojan
Feodor Rojankovsky (ven. Фёдор Степанович Рожанковский, Fjodor Stepanovitš Rožankovski, lempinimi Rojan; 24. joulukuuta (J: 12. joulukuuta) 1891 Mitava, Venäjän keisarikunta − 12. lokakuuta 1970 Bronxville, New York, Yhdysvallat) oli Ranskassa ja Yhdysvalloissa työskennellyt venäläissyntyinen kirjankuvittaja, joka on tunnettu erityisesti lastenkirjojen kuvittajana.
Rojankovsky syntyi Mitavassa nykyisen Latvian alueella viisilapsiseen perheeseen. Hänen vanhempi veljensä oli taidemaalari Pavel Rožankovski (Paul Roschankowsky). Feodor ihaili kahden vanhemman veljensä maalaustaitoja ja lähtikin opiskelemaan aluksi Venäjän taideakatemiaan, mutta jätti sittemmin opiskelut kesken liittyäkseen ensimmäiseen maailmansotaan. Hän lähti Venäjältä 1920, siirtyi Puolaan ja toimi Poznańissa suuren kirjankustantamon taiteellisena johtajana. Puolasta Rojankovsky siirtyi 1925 Pariisiin, missä hän teki 14 vuotta kuvitustyötä mainostoimistoille, elokuviin sekä kirjoihin ja lastenkirjoihin. Ranskassa hän sai mainetta erityisesti Père Castor -sarjan kuvitustyöstä. Hän sai Pariisissa kutsumanimen Rojan.
Toisen maailmansodan aikana Rojankovskyn asuntoon osui pommi, joka tuhosi lähes kaiken irtaimen. Hän pakeni vuoden 1941 aikana Pariisista Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa asuessaan Rojankovsky kuvitti yli sata kirjaa. Hänet palkittiin 1956 arvostetulla Caldecott Medal -palkinnolla kuvituksestaan The Frog Went A’Courtin -teokseen. Parhaiten hänet tunnetaan satukokoelmien Hanhiemon satuaarre ja Hanhiemon iloinen lipas kuvituksista.
Manlia Scantilla

| Manlia Scantilla |
| --- | --- |
 Keisarinna
 Kolikko Manlia Scantillan kuvalla
Rooman valtakunta, keisarinna
Valtakausi:  28. maaliskuuta 193 - 1. kesäkuuta 193

Puoliso:  keisari Didius Julianus
Lapset:  Didia Clara
Manlia Scantilla (aktiivinen 193) oli Rooman lyhytaikaisen keisarin Didius Julianuksen vaimo. Hän synnytti keisarille tyttären, Didia Claran.
Manlia Scantilla sai augustan arvonimen samaan aikaan, kun hänen miehestään Didius Julianuksesta tuli Rooman keisari vuonna 193. Keisari surmattiin Septimius Severuksen sotilaiden toimesta vain muutaman kuukauden kuluttua ja keisarilliset arvonimet otettiin pois sekä Manlia Scantillalta että tämän tyttäreltä.
Manlia Scantillan kuoleman olosuhteet ja aika ovat epäselvät. Myöskään hänen tyttärensä Didia Claran kohtalosta ei ole tietoa.
Manlia Scantillan kolikot ovat erittäin harvinaisia  ja yhden kolikon arvo voi olla jopa yli 1 200 euroa .
Tuomas Keskimäki

Tuomas Keskimäki
Tuomas Keskimäki (s. 1984 Eura) on satakuntalainen kirjailija, sanoittaja ja muusikko.
Keskimäki on julkaissut useita runoteoksia, sekä yhden romaanin, vuonna 2018.
Keskimäki aloitti yhteistyön folkmetal-orkesteri Korpiklaanin kanssa vuonna 2011 ja on ollut sen jälkeen yhtyeen päätoiminen sanoittaja. Keskimäki on sanoittanut myös Korpiklaanin keulahahmon Jonne Järvelän molemmat Jonne -nimen alla ilmestyneet sooloalbumit vuosina 2014 ja 2017.
Keskimäen sanoittama albumi "Jylhä" oli ehdolla vuoden 2022 Emma-gaalassa parhaan metallialbumin kategoriassa.
Keskimäki oli Kalevalaisen Runokielen Seuran varapuheenjohtaja vuodesta 2007 vuoteen 2015 ja hänet valittiin vuonna 2013 seuran 7:nneksi runomestariksi.
Musiikin puolella Keskimäki on aiemmin soittanut ja/tai sanoittanut sellaisissa orkestereissa kuin Kirjoitusvirhe, Otavanpoika, Taivaannaula, Apea ja Sammontakojat. 
Nykyään Keskimäki on sanoittaja ja vokalisti yhtyeessä Hiidenhauta,sanoittaja, säveltäjä ja kitaristi yhtyeessä Kammo, sekä kitaristi ja säveltäjä yhtyeessä May Fielding.
Keskimäki on toistuvasti kertonut julkisuudessa olevansa innokas historian harrastaja, ja usein hänen runonsa ovatkin käsitelleet historiaa, luontoa, mytologiaa ja uskontoja.
Teokset > Runokokoelmat

Järnefelt, Lesko: Tarinoita metsän takaa.  Helsinki:  Books on Demand, 2007.  ISBN 978-952-4980-27-2
Keskimäki, Tuomas: Yö vain ylläni lepäsi.  Helsinki:  Salakirjat, 2010.  ISBN 978-952-5774-13-9
Keskimäki, Tuomas: Suohon eksynyt.  Helsinki:  Salakirjat, 2012.  ISBN 978-952-5774-21-4
Keskimäki, Tuomas: Sinä, taivaani – Kustaa II Aadolfin & Ebba Brahen lauluja.  Pori:  Sunkirja, 2015.  ISBN 978-952-5970-17-3
Teokset > Romaanit

Keskimäki, Tuomas: Ikuisesti.  Pori:  Sunkirja, 2018.  ISBN 978-952-5970-29-6
Sanoitukset musiikissa > Kirjava lintu

Unilintu (Kuu Records, 2012)
Sanoitukset musiikissa > Hiidenhauta

Surma Saapuu Suota Myöten (2013)
Eikä Aurinko Valaise (2013)
Noitia on minun sukuni (Inverse Records, 2014)
1695 (Inverse Records, 2018)
Riivin (Inverse Records, 2020)
Sanoitukset musiikissa > Korpiklaani

Manala (Nuclear Blast, 2012)
Noita (Nuclear Blast, 2015)
Live at Masters of Rock DVD (Nuclear Blast, 2017)
Kulkija (Nuclear Blast, 2018)
Jylhä (Nuclear Blast, 2021)
Sanoitukset musiikissa > Jonne

Jonne (Playground Music, 2014)
Kallohonka (Playground Music, 2017)
Kaiho, Tuhka, Autere - Single-trilogia (2018/2019)
Sanoitukset musiikissa > Sammontakojat

Poikahinen, Louhi (2018)
Syntymä, 1000 virttä (2019)
Aiheesta muualla

Spotify playlist Keskimäen sanoituksista
Kvanttilaskenta

IBM Q System One (2019) ensimmäinen piiripohjainen kaupallinen kvanttitietokone.
Kvanttilaskenta on laskentatapa, jossa hyödynnetään kvanttitilojen yleisiä ominaisuuksia, kuten superpositiota, interferenssiä ja lomittumista laskelmien suorittamiseen. Kvanttilaskentaa suorittavia laitteita kutsutaan kvanttitietokoneiksi. Vaikka nykyiset kvanttitietokoneet ovat suorituskyvyltään liian tehottomia päihittääkseen perinteiset (klassiset) tietokoneet käytännön sovelluksissa, niiden uskotaan pystyvän ratkaisemaan tiettyjä laskennallisia ongelmia, kuten kokonaislukujen tekijöihin jakamisen (jossa RSA-salaus on taustalla), huomattavasti nopeammin kuin perinteiset tietokoneet. Kvanttilaskenta on kvantti-informaatioteorian osa-alue.
Kirjallisuutta > Kvanttilaskennan oppikirjoja (englanniksi)

Musti, Anisha & Lee, Melody: A Student's Guide to Quantum Computing.  Omakustanne, 2022.  ISBN 979-8-35338-071-9  Finna:jykdok.2150599
Woody, Leonard S.: Essential Mathematics for Quantum Computing: A Beginner's Guide to Just the Math You Need Without Needless Complexities.  Packt Publishing, 2022.  ISBN 978-1-80107-314-1  Finna:jykdok.2107211  (englanniksi)
Kumar R.: Math Prerequisites for Quantum Computing: Math you must know before you can learn quantum computing.  (1st edition)  Visual Quantum Computing, 2021.  ASIN: B0918TRDMF  Kustantajan verkkosivut. (englanniksi)
Barry, Burd: Quantum Computing Algorithms: Discover how a little math goes a long way.  Birmingham:  Packt Publishing, 2023.  ISBN 978-1-80461-737-3  Finna:jykdok.2129620  (englanniksi)
Lipton, Richard J. & Regan, Kenneth W.: Introduction to Quantum Algorithms via Linear Algebra.  (Toinen laitos)  MIT Press, 2021.  ISBN 978-0-262-04525-4  Finna:jykdok.2122295  (englanniksi)
Bez, Helmut & Croft, Tony: Quantum computation.  CRC Press, 2023.  ISBN 978-1-032-20648-6  Finna:jykdok.2121032  (englanniksi)
Sutor,  Robert S.: Dancing with Qubits: Find out how quantum computing works and how you can use it to change the world.  (2. painos)  Packt Publishing, 2024.  ISBN 978-1-83763-675-4  Finna:jykdok.2139429  (englanniksi)
Steeb,  Willi-Hans: Problems and Solutions in Quantum Computing and Quantum Information.  Singapore:  World Scientific, 2018.  doi:10.1142/10943  ISBN 978-981-323-928-9  Finna:jykdok.2150028  (englanniksi)
Hayashi, Masahito: Quantum Information Theory: Mathematical Foundation.  Berlin, Heidelberg:  Springer, 2017.  doi:10.1007/978-3-662-49725-8  ISBN 978-3-662-57032-6  (englanniksi)
Scherer, Wolfgang: Mathematics of Quantum Computing: An Introduction.  (Alkuperäisteos: Mathematik der Quanteninformatik: Eine Einführung)  Cham:  Springer, 2019.  doi:10.1007/978-3-030-12358-1  ISBN 978-3-030-12357-4  Finna:jykdok.2107220  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Hatakka, Olli & Talvivaara, Jarmo: Kvanttilaskentapalveluiden nykytila, mahdollisuudet ja kehitysennusteet.  (Karelia-ammattikorkeakoulun julkaisuja C: Raportteja, 110)  Karelia ammattikorkeakoulu, 2023.  ISBN 978-952-275-391-5  Teoksen verkkoversio (pdf) Viitattu 20.3.2024.
E.H. Knill & M.A. Nielsen: ”Quantum computation, theory of”, Encyclopedia of Mathematics.  (arkistoitu 21.5.2022)  Springer, 2002 (verkkoversio julkaistu 2011).  ISBN 978-1-40200-609-8  Artikkelin verkkoversio Viitattu 29.1.2024. (englanniksi)
Kvantti-informaatiotiede
Tupolev Tu-160

| Tupolev Tu-160 |
| --- | --- |

Tyyppi:  pommikone
Valmistaja:  Tupolev
Miehistö:  4
Ensilento:  18. joulukuuta 1981
Mitat
Pituus:  54,1 m
Kärkiväli:  55,70 m (20 asteen kulmassa) tai 35,6 m (65 asteen kulmassa) m
Korkeus:  13,10 m
Siipipinta-ala:  360-400 m²
Lentomatka:  10 500 km (40 000 kg lasti), 14 000 km (9 000 kg lasti) km
Tyhjäpaino:  110 000 kg
Voimanlähde
Koneisto:  4 × Kuznetsov NK-321
Aseistus
Aseistus:  40 000 kg pommeja  6 × H-55  12 × H-15
Tupolev Tu-160 (Nato-raportointinimi Blackjack) on vuonna 1981 ensilentonsa lentänyt ja vuodesta 1987 lähtien palvelukäytössä ollut raskas kääntyväsiipinen strateginen yliäänipommikone. Se oli Neuvostoliiton ilmavoimien viimeinen strateginen pommikone ja maailman painavin koskaan rakennettu sotilaslentokone. Nykyisin kaikki kuusitoista jäljellä olevaa konetta ovat Venäjän ilmavoimien palveluskäytössä.