stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulttuuriluotsit
Kulttuuriluotsitoiminta eri paikkakunnilla

Kulttuuriluotsitoimintaa näkyy paikkakunnittain hieman eri nimillä ja toiminnan painotuksilla. Toimintaperiaate on pysynyt kuitenkin samana -   se tuottaa matalan kynnyksen kulttuuripalveluita.
Joillakin paikkakunnilla toiminta on päättynyt ainakin toistaiseksi. Alla olevassa luettelossa ovatkin vain nykyisellään toimintaa järjestävät paikkakunnat tai alueet. Suluissa on toiminnan aloitusvuosi.
Jyväskylä, kulttuuriluotsi (2006)
Kuopio, kulttuuriluotsi (2010)
Turku & Kaarina, kulttuuriystävä (2011)
Vantaa, kulttuuriluotsi (2012)
Rovaniemi, kulttuuriväärti (2012)
Lahti, kulttuurikummi (2012)
Helsinki, kulttuurikaveri/kulturkompis (2013)
Mikkeli, kulttuurikaveri (2013)
Järvenpää, kulttuuriluotsi (2013)
Tampere, kulttuuriluotsi (2013)
Eurajoki, kulttuurikaveri (2014)
Lappeenranta, piristäjä (2014)
Kouvola, Kouvola-kaveri (2014)
Riihimäki, kulttuurikaveri (2014)
Espoo, kulttuurikaveri (2014)
Kokkola, kulttuuriystävä (2014)
Kemi, kulttuurikaveri (2014)
Imatra, piristäjä (2015)
Kauhava, Evijärvi, Lappajärvi; kulttuurikaveri (2015)
Savonlinna, Heinävesi, Enonkoski; kulttuuriluotsi (2015). KultRinki-hanke laajeni vuonna 2017 Joroisten, Juvan, Rantasalmen ja Sulkavan alueelle.
Pieksämäki, kulttuurikaveri (2015)
Seinäjoki, kulttuurikaveri (2016)
Rauma, kultturkambraatt (2016)
Heinola, kulttuurikummi (2016)
Aiheesta muualla

Kulttuuriluotsitoiminnan valtakunnallinen verkkosivu: http://kansalaisareena.fi/luotsit/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulttuuriluotsin matkassa -blogi:
Jyväskylän taidemuseo, Taide tekee hyvää ja kulttuuri kuuluu kaikille! (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylän taidemuseo, Art and Culture Companions (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylä: Jyväskylän kaupunki, kulttuuriluotsit (Arkistoitu – Internet Archive)
Tampere: Tampereen kaupunki, Luotsitoiminta
Helsinki: Kulttuurikaverit
Espoo: Espoon kaupunki, Kulttuurikaveri seuraksi kulttuuririentoihin (Arkistoitu – Internet Archive)
Vantaa: Vantaan kaupunki, Kulttuuriluotsi
Järvenpää: Järvenpään kaupunki, Kulttuuriluotsi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuopio: Kuopion kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive)
Turku: Rednet, Kulttuuriystävät
Lappeenranta: Rednet, Piristäjäpalvelu
Imatra: Rednet, Piristäjä-palvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kouvola: Kouvolan kaupunki, Kouvola-kaveri (Arkistoitu – Internet Archive)
Lapinlampi (Pieksämäki)

| Lapinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°19′42″N, 26°43′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuuhankaveden valuma-alue (14.37)
Laskuoja:  oja Venetekemään 
Järvinumero:  14.377.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,1 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  340 m  
Rantaviiva:  1,83 km  
Pinta-ala:  9,306 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLapinlampi 
Lapinlampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,3 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuuhankaveden valuma-alueella (14.37), jonka Kissakoskenjoen valuma-alueeseen (14.377) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,1 metriä mpy.
Latvia lasten Eurovision laulukilpailussa

| Latvia lasten Eurovision laulukilpailussa |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  LTV
Esiintymiset
Ensiesiintyminen:  2003
Esiintymiskerrat:  5
Paras sijoitus:  9.
Huonoin sijoitus:  17.
Paras pistemäärä:  51
Huonoin pistemäärä:  3
Viimeinen sija:  2 (2004, 2011)
Latvia on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun viisi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Latvian paras sijoitus on vuodelta 2003, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi Dzintars Cican esittämällä kappaleella ”Dzintars Cica”.
Osallistujat

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Dzintars Cica | ”Dzintars Cica” | 9 | 37 |
| 2004 | Mārtiņš Tālbergs & C-Stones Juniors | ”Balts Vai Melns” | 17 | 3 |
| 2005 | Kids4Rock | ”Es Esmu Maza Jauka Meitene” | 11 | 50 |
| 2010 | Sarlote & Sea Stones | ”Viva La Dance” | 10 | 51 |
| 2011 | Amanda Bashmakova | ”Moondog” | 13 | 31 |
Lee Jae-myung

| Lee Jae-myung |
| --- | --- |

Gyeonggin maakunnan kuvernööri
 1. heinäkuuta 2018 – 25. lokakuuta 2021  
Edeltäjä:  Nam Kyung-pil
Seuraaja:  Kim Dong-yeon
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1964 (ikä 59) Andong, Etelä-Korea
Tiedot
Puolue:  Korean demokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Lee Jae-myung (kor. 이재명, I Jae-myeong; s. 22. joulukuuta 1964 Andong, Etelä-Korea) on eteläkorealainen poliitikko ja asianajaja, joka valittiin vuonna 2022 Korean demokraattisen puolueen johtoon. Hän on toiminut urallaan Seongnamin pormestarina ja Gyeonggin maakunnan kuvernöörinä. Lee hävisi historiallisen täpärästi vuoden 2022 presidentinvaalit, jotka voitti Yoon Suk-yeol.
Elämäkerta > Asianajajasta politiikkaan

Lee Jae-myung syntyi 1964 Andongin kaupungissa Pohjois-Gyeongsangin maakunnassa. Perhe oli köyhiä maanviljelijöitä, ja hänellä oli kuusi sisarusta. Hän opiskeli oikeustiedettä Chung-Angin yliopistossa. Hän valmistui 1986 ja sai 1989 luvan toimia asianajajana.
Lee perusti oman toimiston Seongnamiin ja keskittyi työntekijöiden oikeuksiin, mikä lopulta johdatti hänet myös mukaan politiikkaan. Hän liittyi elokuussa 2005 Uri-puolueeseen ja haki seuraavana vuonna Seongnamin pormestariksi. Leetä ei valittu, eikä hän saanut paikkaa myöskään vuoden 2006 parlamenttivaaleissa.
Elämäkerta > Pormestariksi ja presidenttiehdokkaaksi

Uri-puolue yhdistyi vuonna 2007 toisen puolueen kanssa, ja niiden liitosta syntyi Demokraattisen puolueen edeltäjä. Sen listoilta Lee valittiin 2010 Seongnamin pormestariksi, ja toiselle kaudelle hänet valittiin neljä vuotta myöhemmin. Lee sai mainetta muun muassa kehittämällä Seongnamin kaupungin sosiaalipalveluita sekä kieltämällä koiranlihan myynnin Moranin marketilla, joka oli ollut vuodesta 1960 Korean suurimpia koiranlihan kauppapaikkoja.
Lee haki 2017 Demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaaksi, mutta jäi esivaaleissa kolmanneksi. Hänet valittiin seuraavana vuonna Gyeonggin maakunnan kuvernööriksi. Hän sai huomiota muun muassa määrämällä valvontakamerat sairaaloiden leikkaussaleihin, koska osa lääkäreistä oli käyttänyt luvatonta henkilökuntaa leikkauksissa. Hän sai myös myönnettyä koronapandemian aikana elvytysrahoja maakunnan asukkaille.
Lee jätti 2021 paikkansa kuvernöörinä keskittyäkseen Etelä-Korean presidenttikisaan. Hän johti gallupeissa jopa kymmenen prosenttiyksikön verran Yoon Suk-yeolia, mutta ero kutistui ennen vaaleja vain muutamaan prosenttiyksikköön. Vuoden 2022 vaaleista muodostui Etelä-Korean historian tiukimmat, sillä Yoon voitti Leen vain 0,73 prosenttiyksikön erolla. Lee on vaalien jälkeen ollut syytettynä korruptiosta ja luottamusaseman väärinkäytöstä, mutta Lee on kiistänyt syytteet.
Lee valittiin vuoden 2022 täydennysvaaleissa Etelä-Korean kansalliskokoukseen, ja myöhemmin samana vuonna hänet valitiin Korean demokraattisen puolueen johtajaksi.
Leetä puukotettiin tammikuussa 2024 kaulaan, kun hän oli vierailulla Busanissa. Hyökkääjä on kertonut aikomuksenaan ollut tappaa Lee, mutta tämän saama noin senttimetrin viilto kaulan vasempaan sivuun ei ollut henkeä uhkaava.
Käpytikat

| Käpytikat |
| --- | --- |
 Käpytikka (Dendrocopos major)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos  Koch, 1816
Katso myös
   Käpytikat Wikispeciesissä   Käpytikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käpytikat (Dendrocopos) on tikkojen heimoon kuuluva lintusuku.
Käpytikkoihin (Dendrocopos) kuuluvia lajeja

Aasiankirjotikka (Dendrocopos macei)
Aasianpikkutikka (Dendrocopos canicapillus)
Arabiantikka (Dendrocopos dorae)
Celebesinpikkutikka (Dendrocopos temminckii)
Filippiinienpikkutikka (Dendrocopos maculatus)
Helmiselkätikka (Dendrocopos mahrattensis)
Himalajankäpytikka (Dendrocopos himalayensis)
Indokiinantikka (Dendrocopos atratus)
Japaninpikkutikka (Dendrocopos kizuki)
Käpytikka (Dendrocopos major)
Liekkiniskatikka (Dendrocopos auriceps)
Okinawantikka (Dendrocopos noguchii)
Pakistanintikka (Dendrocopos assimilis)
Pikkutikka (Dendrocopos minor)
Punarintatikka (Dendrocopos cathpharius)
Ruskokirjotikka (Dendrocopos hyperythrus)
Ruskolakkitikka (Dendrocopos moluccensis)
Syyriantikka (Dendrocopos syriacus)
Tammitikka (Dendrocopos medius)
Valkoselkätikka (Dendrocopos leucotos)
Valkosiipitikka (Dendrocopos leucopterus)
Vuorikirjotikka (Dendrocopos darjellensis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018)
Leonid Bulah’ovskyi

| Leonid Bulah’ovskyi |
| --- | --- |
 Leonid Bulah’ovskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1888 Harkova
Kuollut: 4. huhtikuuta 1961 (72 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lingvistiikka
Leonid Bulah’ovskyi (14. huhtikuuta 1888 Harkova – 4. huhtikuuta 1961 Kiova, Ukrainan SNT) oli huomattava slaavilaisten kielten tutkija. Hän tutki venäjän ja ukrainan kielten historiaa, slaavilaisten kielten aksentologiaa ja etymologiaa sekä balttilaisten ja slaavilaisten kielten välistä suhdetta.
Bulah’ovskyi oli vuodesta 1921 Harkovan yliopiston ja vuodesta 1946 Kiovan yliopiston professori. Hän oli vuodesta 1939 Ukrainan SNT:n tiedeakatemian jäsen, ja vuodesta 1944 hän johti Tiedeakatemian lingvistiikan instituuttia. Hän oli pitkään Ukrainan tiedeakatemian puheenjohtajiston jäsen, Ukrainan tiedeakatemian yhteiskuntatieteiden osaston varajohtaja ja Ukrainan korkeakouluministeriön kielitieteen asiantuntijatoimikunnan johtaja sekä Ukrainan ulkomaisten ystävyys- ja kulttuurisuhteiden seuran yhteiskuntatieteiden osaston varapuheenjohtaja.
Stepan Kulbakinin ja Jānis Endzelīnsin oppilaana Bulah’ovskyi oli tyypillinen vertailevaa tutkimusta korostavan nuorgrammaattisen koulukunnan edustaja. Hänen ansionaan pidetään laajaa slaavilaisen aksentologian tutkimusta. Historiallisissa tutkimuksissaan hän vältti poliittisia vaikutteita ja oli sikäli aikanaan ainutlaatuinen. Niiden aineistoperusta oli kuitenkin suppea, lähinnä sanakirjoja ja nykykaunokirjallisuutta, eikä hän juuri huomioinut vanhempia ukrainankielisiä tekstejä. Lisäksi hänellä oli vain toisen käden tietoa murteista. Niinpä jotkin hänen tutkimuksensa sisältävät hypoteeseja, joilla ei ole perusteita. Hänen vastuullaan oli vuoden 1946 vallalla ollut neuvostoaikainen ukrainan kielen oikeinkirjoitus, jota uudistettiin vasta 1990-luvulla. Bulah’ovskyi ei kannattanut kokonaisvaltaista järjestelmää, joka sivuutti kieliopin roolin kielen oppimisessa, vaan puolusti teorian ja sääntöjen merkitystä oikeinkirjoituksen omaksumisessa ja oppilaiden puheen kehittämisessä.
Bulah’ovskyi omisti yli 50 vuotta elämästään kielitieteelle ja opetukselle. Hän kirjoitti noin 400 tieteellistä teosta venäläisestä ja ukrainalaisesta kielitieteestä, slaavilaisesta kielentutkimuksesta, yleisestä kielitieteestä ja kieltenopetusmenetelmistä. Osa Bulah’ovskyin kirjallista tuotantoa julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen, ja valikoima hänen teoksiaan ilmestyi Kiovassa 1975–1977.
Bulah’ovskyi on haudattu Baikoven hautausmaalle Kiovaan. Kiovassa nimettiin Bulah’ovskyin mukaan katu vuonna 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonid Bulah’ovskyi Wikimedia Commonsissa
Suoarabit

Suoarabityttö.
Suoarabit kulkemassa mashouf-veneellä.
Suoarabit (arab. عرب الأهوار‎ ʻArab al-Ahwār "Soiden arabit"), myös Maʻdān (arab. معدان‎), ovat olleet Etelä-Mesopotamian suomaiden asukkaita. Suoarabeja on asunut Irakissa ja Iranissa. Suoarabit ovat perimältään arabeja, ja heidän uskontonsa on yleensä sunnalaisuus, šiialaisuus tai mandealaisuus. Suoarabien pääelinkeinoja olivat alueesta riippuen maanviljely ja karjankasvatus. Kalastusta suoarabit yleensä väheksyvät. Suoarabit asuivat vetisillä soilla vuoteen 1991, jolloin Saddam Husseinin hallinto kuivatti suot vastauksena etelän šiiamuslimien kapinoihin. Vuoden 2003 jälkeen suoarabit ovat osaksi palanneet aiemmille asuinsijoilleen, ja entisiä suoalueita on uudestaan tulvitettu.
Käännös suomeksi
Latvia talviolympialaisissa 2010

Latvia joukkue avajaisissa.
Latvia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 58 urheilijan voimin. Maa saavutti kaksi hopeista mitalia. Maan lippua avajaisissa kantoi Martins Dukurs ja päättäjäisissä Haralds Silovs.
Mitalistit > Hopeaa

Andris Šics ja Juris Šics – ohjaskelkkailu, miesten kaksikko
Martins Dukurs – skeleton, miehet
Taantumuksellisuus

Taantumuksellisuus eli reaktionäärisyys tarkoittaa halua muuttaa yhteiskunnan poliittinen olotila johonkin nykyhetkeä aiemmin vallinneeseen tilaan (status quo ante). Konservatiivisuudesta poiketen se ei ainoastaan vastusta uudistuksia, vaan kannattaa jo toteutettujenkin uudistusten peruuttamista. Taantumuksellista henkilöä voidaan kutsua reaktionääriksi. Käsite syntyi Ranskan vallankumousta seuranneen Bourbon-restauraation aikana. Taantumuksellisuutta voidaan pitää radikalismin äärimmäisenä vastakohtana.
Taanila

Taanila tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Hannu Taanila (1939–2024), suomalainen toimittaja
Katri Taanila (1919–2009), suomalainen runoilija, opettaja ja kirkollinen vaikuttaja
Kyösti Taanila (1913–1992), suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja
Mika Taanila (s. 1965), suomalainen elokuvaohjaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leonid Bashmakov

Leonid Bashmakov (1. huhtikuuta 1927 Terijoki – 4. joulukuuta 2016 Tampere) oli suomalainen säveltäjä.
Bashmakov syntyi luovutettuihin alueisiin kuuluvalla Terijoella. Hän siirtyi Helsinkiin ja opiskeli 1947–54 Sibelius-Akatemiassa sävellystä mm. Aarre Merikannon johdolla. Bashmakov toimi Kotkan seudun musiikkiopiston opettajana 1955–59 ja Tampereen musiikkiopiston, sittemmin Tampereen konservatorion opettajana ja lehtorina 1959–79. Bashmakov oli Tampereen konservatorion rehtori 1979–90.
Bashmakov toimi Kotkan kaupunginteatterin kapellimestarina 1955–59 ja Tampereen Työväen Teatterin kapellimestarina 1969–84.
Bashmakovin monipuoliseen tuotantoon kuuluu mm. seitsemän sinfoniaa, useita soitinkonserttoja, Requiem Lassi Nummen tekstiin, ortodoksista kirkkomusiikkia, baletti-, näyttämö- ja elokuvamusiikkia.  Lisäksi hän sävelsi musiikin mm. televisiosarjoihin Pertsa ja Kilu ja Sodan ja rauhan miehet.
Helsingin metropoliitta Ambrosius myönsi vuonna 2009 director musices -arvonimen Leonid Bashmakoville. Arvonimi myönnettiin tunnustuksena Bashmakovin ansioista kirkkomuusikkona ja hänen vuosia jatkuneesta ahkerasta kirkkomusiikin sävellystyöstään.
Teoksia

Requiem (1988)
Tumma (baletti) (1976)
Sinfonia nro 1 (1963)
Sinfonia nro 2 (1965)
Sinfonia nro 3 (1971)
Sinfonia nro 4 (1977)
Sinfonia nro 5 (1979)
Sinfonia nro 6 (1982)
Sinfonia nro 7 (1998)
Sinfonietta (1971)
Konsertto orkesterille (1969)
Trumpettikonsertto nro 2 (2002)
Kontrabassokonsertto (1995)
Fagottikonsertto (1993)
Konsertto käyrätorvelle, lyömäsoittimille ja jousille (1993)
Konsertto trumpetille ja jousille (1992)
Konsertto cembalolle, kahdelle jousikvartetille ja lyömäsoittimelle (1991)
Klarinettikonsertto (1990)
Viulukonsertto nro 2 (1983)
Urkukonsertto (1975)
Huilukonsertto (1974)
Sellokonsertto (1972)
Viulukonsertto nro 1 (1966)
Kätketty linnake

| Kätketty linnake> 隠し砦の三悪人   Kakushi toride no san akunin |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Akira Kurosawa
Käsikirjoittaja:   Shinobu Hashimoto  Ryuzo Kikushima  Akira Kurosawa  Hideo Oguni 
Tuottaja:   Sanezumi Fujimoto  Akira Kurosawa 
Säveltäjä:  Masaru Satô
Kuvaaja:  Ichio Yamazaki
Leikkaaja:  Akira Kurosawa
Tuotantosuunnittelija:  Yoshirō Muraki
Pääosat:   Toshirō Mifune  Misa Uehara 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Toho
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  1958
Kesto:  139 min.
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kätketty linnake (jap. 隠し砦の三悪人, Kakushi toride no san akunin, 'Kätketyn linnakkeen kolme roistoa') on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva. Sen on ohjannut Akira Kurosawa. Kätketty linnake sai vuonna 1959 Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun sarjassa paras ohjaaja.
Kahden aiemman elokuvan Rashomonin ja Seitsemän samurain menestyksen jälkeen Kurosawa luopui moderniin ympäristöön asettuvista tarinoista ja siirtyi historiallisiin aiheisiin, jidaigeki-elokuviin, ritareineen, seikkailuineen ja historiallisine tarinoineen. Tässä elokuvassa huipentuvat hänen moraaliset pohdiskelunsa. Kyseisen elokuvalajin piirissä Kurosawan elokuva muistuttaa eniten läntisiä vastineitaan. Sen merkitystä elokuvahistoriassa on verrattu John Fordin Hyökkäys erämaassa -elokuvaan. Juonen kulku paljastaa Kurosawan kiinnostukseen Hollywood-elokuvaan, ja Masaru Saton musiikkikin korostaa tarinan kulkua osittain hollywoodilaiseen tyyliin.
Ainutlaatuisella tavalla Kurosawa tuo esiin ihmisten persoonallisuudet esimerkiksi kun Rokurota sanoo: "Voimme luottaa heidän ahneuteensa." Kurosawan taito yhdistää toiminta ja tavoite, moraalisuus ja jännitys ilmenee siinä, miten hän ihmisen käyttäytymisen kautta paljastaa tämän persoonallisuuden.
Tarina

Elokuvan alussa kaksi rähjäistä talonpoikaa Tahei ja Matashichi pakenevat taistelun jälkimainingeista. Kotiin päin pyrkiessään he tapaavat kenraali Rokurota Makaben. Kenraali on viemässä salaa turvaan hävinneen kuninkaallisen perheen prinsessaa Yukia ja heidän omaisuuttaan. Talonpojat ovat lähinnä haitaksi hänen tehtävälleen, sillä he yrittävät paeta kulta mukanaan. Myöhemmin mukaan tulee maanviljelijän tytär, jonka he hankkivat majatalon luona mieheltä, joka on orjakauppias tai parittaja. Viiden hengen joukko lähtee vaivalloiselle ja epätoivoiselle vaellukselle vihollisalueen poikki kuljettaen kulta-aarretta, jonka prinsessa ja kenraali aikovat käyttää rakentaakseen prinsessan armeijan, jolla hänen maansa joskus vielä vallattaisiin takaisin ja valtakunta rakennettaisiin uudelleen.
Tuotanto

Kätketty linnake oli Kurosawan ensimmäinen pitkä laajakangaselokuva (Tohoscope), ja hän jatkoi sille kuvaamista seuraavan vuosikymmenen. Elokuva tehtiin alun perin Perspecta-äänijärjestelmälle mutta myöhemmin se muokattiin Criterion DVD:lle.
Kätketyn linnakkeen teemat ja toteutus, kuten pakomatkalla oleva prinsessa (prinsessa  Yukia vastaa prinsessa Leia Organa) ja päähenkilönä kaksi antisankaria (Taheita ja Matashichia vastaavat R2-D2 ja C-3PO), joiden näkökulmasta tarinaa kerrotaan, ovat suuresti vaikuttaneet George Lucasin Tähtien sodan henkilöhahmojen kehittämiseen ja filmatisointiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Toshirō Mifune  | … |  kenraali Rokurota Makabe   |
|  Misa Uehara  | … |  prinsessa Yuki   |
|  Minoru Chiaki  | … |  Tahei   |
|  Kamatari Fujiwara  | … |  Matashichi   |
|  Takashi Shimura  | … |  vanha kenraali, Izumi Nagakura   |
|  Susumu Fujita  | … |  kenraali Hyoe Tadokoro   |
|  Eiko Miyoshi  | … |  vanha hovinainen   |
|  Toshiko Higuchi  | … |  orjaksi myyty maalaistyttö   |
Aiheesta muualla

Nicholas Barber: The film Star Wars stole from BBC Culture.  4.1.2016. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
Ehrlich, David: Stream of the Day: Akira Kurosawa’s ‘The Hidden Fortress’ Is More Than the Movie That Inspired ‘Star Wars’ IndieWire.  8.5.2020. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
George Lucas on Akira Kurosawa The Criterion Collection.  19.3.2014. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
隠し砦の三悪人 日本映画データベース (Japanilainen elokuvatietokanta). Viitattu 20.4.2021. (japaniksi)
TSS-oikeudet

Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet viittaavat sellaisiin oikeuksiin kuin oikeus asuntoon, terveydenhuoltoon, minimitoimeentulon takaavaan tulotasoon, oikeudenmukaisiin työoloihin ja palkkaan, sekä vähintään peruskoulutukseen, ja oikeuteen päästä osalliseksi tiedosta ja kulttuurista.
Taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus on toinen YK:n keskeinen ihmisoikeussopimus kansalais- ja poliittisia (KP) oikeuksia koskevan ihmisoikeussopimuksen lisäksi. Suomi on ratifioinut sopimuksen 1975.
Aiheesta muualla

TSS-sopimus Suomen säädöskokoelmassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kunnallinen jätevedenpuhdistus

Kunnallinen jätevedenpuhdistus on toimenpide, jossa yhdyskunnan ja teollisuuden jätevedet käsitellään keskitetysti ja jätevesi puhdistetaan mekaanisesti, kemiallisesti sekä biologisesti.
Tyypillinen jäteveden käsittelyprosessi

Useimmilla suomalaisilla jätevedenpuhdistamoilla on käytössä mekaanis-biologis-kemiallinen prosessi. Siinä kiinteät aineet erotellaan ensin mekaanisesti, fosfori saostetaan kemiallisesti ja orgaaninen aines sekä typpi poistetaan biologisesti. Puhdistamolla yhdyskuntajäteveden käsittelyprosessi muodostuu yleensä neljästä erillisestä prosessiyksiköstä:
Esikäsittely, jonka osia ovat hiekanerotus ja välppäys. Hiekanerotuksessa jätevedestä erotetaan nimensä mukaan hiekka ja välppäyksessä kaikki suuremmat kiintoainepartikkelit.
Esiselkeytin, jossa raskaampi kiintoaine erotetaan jätevedestä.
Aktiivilieteallas, jossa jäteveteen pumpataan ilmaa. Vedessä olevat mikrobit kuluttavat jäteveden ravinteita käyttäen avuksi altaaseen pumpattavaa ilmaa.
Jälkiselkeytysallas, jossa aktiivilietealtaassa kiintoainemuotoon muuttuneet ravinteet laskeutuvat altaan pohjalle ja puhdistunut jätevesi jatkaa matkaansa vesistöön.
Lisäksi joissakin jätevedenpuhdistamoissa voi olla viimeisenä vaiheena hiekkasuodatin, jonka tehtävänä on erotella jälkiselkeyttimestä karannut kiintoaines tarkemmin.
Aktiivilieteprosessi on myös mahdollista korvata kantoaineiden käyttöön perustuvilla tekniikoilla, kuten moving bed ja rotating bed -tyyppisillä bioreaktoreilla. Näissä reaktorityypeissä biologiset reaktiot tapahtuvat suurella pinnalla elävien bakteerien (niin sanottu biofilmi) vaikutuksesta.
Tyypillinen jäteveden käsittelyprosessi > Orgaanisen aineen poisto

Orgaaninen aines poistetaan ilmastamalla aktiivilietealtaassa jätevettä. Jäteveden mukana tulevat mikrobit (peräisin mm. ihmisen suolistosta) syövät ravinnokseen orgaanisia lika-aineita ja hengittävät jäteveteen liuennutta happea. Lika-aineet muuttuvat näin mineraalimuotoon, joka laskeutetaan jälkiselkeyttimessä ja palautetaan ylijäämälietteenä laitoksen alkuun. Siellä se poistetaan etuselkeyttimen kautta lingoille kuivattavaksi ja esimerkiksi kompostoitavaksi tai mädätettäväksi.
Ilmastusaltaasta mikrobit kulkeutuvat ”sulattelemaan ruokaa” jälkiselkeyttimeen, josta ne palautetaan takaisin ilmastusaltaaseen palautuslietekierrolla. Palattuaan ilmastusaltaaseen alkavat mikrobit taas ahmia siellä olevia lika-aineita jne. Mikrobin kuollessa tulee siitäkin laskeutuvaa lietettä, joka poistetaan ylijäämälietteen mukana.
Tyypillinen jäteveden käsittelyprosessi > Vaihtoehto 1: Kemiallinen fosforinpoisto

Kemiallisessa fosforinpoistossa tulevaan jäteveteen lisätään ferrosulfaattia ennen esi-ilmastusta, joka sijaitsee ennen esiselkeytystä. Esi-ilmastuksessa ferrosulfaatin rauta hapettuu 3-arvoiseksi, jolloin se reagoi jätevedessä olevan fosforin kanssa muodostaen laskeutuvan lietteen, joka kerätään etuselkeyttimen kautta lietteenkäsittelyyn.
Yleisimmin kemiallinen fosforinpoisto tapahtuu ns. rinnakkaissaostuksena, eli saostus tapahtuu rinnan biologisen ravinteidenpoiston kanssa. Ylijäämälietteestä kuivatussa lietteessä on tyypillisesti tästä fosforinpoistosta johtuen rautaa noin kolme prosenttia linkokuivan lietteen määrästä.