stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Verotus Suomessa
Aiheesta muualla

Findikaattori - Verot ja veronluonteiset maksut (aikasarja vuodesta 1975 alkaen)
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna
Minecraft Earth

| Minecraft Earth |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Mojang Studios
Julkaisija:  Mojang Studios ja Xbox Game Studios
Jakelija:  App Store ja Google Play
Pelisarja:  Minecraft
Julkaistu:  2019
Lajityyppi:  hiekkalaatikkopeli, lisätty todellisuus ja location-based game (en) (käännä suomeksi)
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 6 
Alusta:  Android, IOS ja iPadOS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Minecraft Earth oli Mojangin kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema lisätyn todellisuuden hiekkalaatikkopeli. Peli oli spin-off suositusta Minecraft-pelistä. Siitä ilmoitettiin ensimmäisen kerran toukokuussa 2019. Se oli saatavana Androidille, iOS:lle ja iPadOS:lle. Peli oli ilmainen, ja se julkaistiin testivaiheeseen ensimmäisen kerran lokakuussa 2019.
Minecraft Earthin viimeinen päivitys julkaistiin tammikuussa 2021 ja peli suljettiin 30. kesäkuuta 2021.
Pelaaminen

Minecraftin tavoin myös Minecraft Earthissa pelaaja voi seikkailla maailmassa, kerätä resursseja, valmistaa tavaroita ja rakentaa rakennelmia. Peli käyttää samaa Bedrock-pelimoottoria kuin muut Minecraft-versiot. Rakennustilassa pelaajat voivat lisätyssä todellisuudessa rakentaa "rakennuslevyille" yhteistyössä muiden pelaajien kanssa, ja tutkia niitä täysikokoisena leikkitilassa. Sekä rakennustilassa että leikkitilassa rakennuslevyt peitetään reaalimaailmaan lisätyn todellisuuden ja sisäänrakennetun puhelinkameran avulla. Pelaajat voivat kerätä resursseja löytämällä niitä pelin sisäisestä kartasta tai suorittamalla tehtäviä, kuten ratkaisemalla pulmia tai voittamalla virtuaalisessa sijainnissa sijaitsevat viholliset. Minecraft Earth ottaa huomioon fyysiset maamerkit, kuten puut ja järvet, joten AR-simulaatiossa on vähemmän ongelmia ja häiriöitä.
Minecraft Earth sisältää monenlaisia pelin sisäisiä eläimiä ja vihollisia, jotka ovat muunnelmia Minecraftissa esiintyvistä eläimistä. Pelissä on kaksi pelin sisäistä valuuttaa: "rubiinit" ja "minecoinit". Rubiineja voidaan ansaita pelin kautta tai ostaa oikealla rahalla, ja niitä voidaan käyttää ostamaan pelin kulkuun vaikuttavia esineitä, kuten rakennuslevyjä. Minecoineja, joita on kaikissa Minecraftin Bedrock-versioissa, voi ostaa vain oikealla rahalla, ja niitä käytetään kosmetiikkatuotteiden, kuten rakennepakkausten ja hahmojen asusteiden ostamiseen.
Kehitys

Minecraft Earth käyttää OpenStreetMapin karttatietoja ja se on rakennettu Microsoft Azureen sen lisätyn todellisuuden ominaisuuksien vuoksi. Peli on ilmainen, ja se tukee Android- ja iOS-käyttöjärjestelmiä.
Microsoft Build 2015:n aikana Microsoftin HoloLens- tiimi esitteli lisätyn todellisuuden versoita Minecraftin laajennetun todellisuuden version. 8. toukokuuta 2019 julkaistiin teaser-traileri, jossa näkyi mutainen sika. Minecraft Earth julkistettiin Minecraftin 10-vuotisjuhlapäivänä toukokuussa 2019. Microsoft julkaisi verkkosivun, jossa pelaajat pystyivät rekisteröityä suljettuun beetaversioon, joka julkaistiin vuoden 2019 puolivälissä, ja Microsoft aikoi julkaista pelin vaiheittain. Moninpeliominaisuutta esiteltiin Apple Worldwide Developer Conference -konferenssissa kesäkuussa 2019.
Julkaisu

Suljettu beeta avattiin iOS-käyttöjärjestelmälle 16. heinäkuuta 2019 Seattlessa ja Lontoossa, sitten Tukholmassa, Tokiossa ja Mexico Cityssä seuraavien kahden päivän aikana. Näiden kaupunkien Android-käyttäjät saivat pääsyn suljettuun beetaversioon 30. elokuuta 2019.
Minecraft Earth julkaistiin julkiseen Early Access -ohjelmaan ensimmäisen kerran Islannissa ja Uudessa-Seelannissa 17. lokakuuta 2019 ja peliä julkaistiin seuraavien viikkojen aikana muissa maissa, kuten esimerkiksi Yhdysvalloissa marraskuussa.
Tammikuussa 2021 Microsoft ilmoitti lopettavansa tukensa Minecraft Earthille vedoten koronaviruspandemiaan. Peli suljettiin 30. kesäkuuta 2021, ja pelaajatiedot poistettiin 1. heinäkuuta 2021.
Vastaanotto

Newshub kuvaili peliä "erittäin kunnianhimoiseksi" (engl. highly ambigous).
Vastaanotto > Palkinnot

Peli nimitettiin parhaaksi VR/AR-peliksi Game Critics Awards -palkinnossa, ja se voitti Coney Island Dreamland -palkinnon parhaasta AR/VR-pelistä New York Game Awardsissa.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuosisatamme kronikka

Vuosisatamme kronikka on Gummeruksen vuonna 1987 julkaisema tietokirja 1900-luvun merkittävimmistä uutistapahtumista. Yli 1 200-sivuinen A4-kokoinen kirja kattaa vuodet 1900–1986 kuukausi kuukaudelta. Viimeisenä artikkelina on tasavallan presidentti Urho Kekkosen kuolema.
Teoksessa on ajanjakson jokainen kuukausi esitetty sekä luettelonomaisesti että pienoisartikkeleina. Siitä ilmenee lyhyesti tärkeimmät tapahtumat sekä kyseisessä kuussa syntyneet ja kuolleet merkkihenkilöt. Erikoisuutena on se, että artikkelit on kirjoitettu preesensiin, vaikka ne nykyajasta katsoen kuvaavat menneisyyttä. Monista tapahtumista on tehty laajempi katsaus, esimerkiksi vuosien 1900–1984 olympialaisten artikkelit ja tulosluettelot. Vuosisatamme kronikka on kuvitettu valokuvin, maalauksin ja julistein. Teoksen perusidean on kehittänyt saksalainen Bodo Harenberg (Harenberg Verlag). Suomenkielinen tekstituotanto tehtiin elektronisesti.
Kirjan sisältö muodostaa myös myöhemmin julkaistun Ihmiskunnan kronikka -nimisen 12-osaisen kirjasarjan kuusi jälkimmäistä osaa. Kuudessa ensimmäisessä osassa on käsitelty tiivistetymmin koko ihmiskunnan historia kivikaudelta alkaen.lähde?
Teostiedot

Jorma O. Tiainen (toim.): Vuosisatamme Kronikka.  (Idea: Bodo Harenberg. Suomalainen toteutus: Atena Kustannus oy. Toimituspäällikkö: Pekka Mäkelä)  Jyväskylä:  Gummerus Kustannus, 1987.  ISBN 951-20-2893-X
Vuotikankääpä

| Vuotikankääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Sitkokäävät Antrodiella
Laji::  niemelaei
Kaksiosainen nimi
 Antrodiella niemelaei  Vampola & Vlasák (2011) 
Synonyymit
 Antella niemelaei 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuotikankääpä (Antrodiella niemelaei, tosin siirrettäneen nimilajina uuteen Antella-sukuun nimellä Antella niemelaei) on eteläisessä Suomessa harvinainen ja paikoittaisesti esiintyvä kääpälaji. Vuotikankääpä on seuraajalaji ja se kasvaa ruskovuotikan lahottamassa puussa, yleensä vuotikan kuolleella itiöemällä. Isäntäpuu on tuomi, euroopanpähkinäpensas, jokin paju tai pihlaja. Vuotikankääpää luultiin aiemmin samaksi lajiksi Antrodiella americana:n kanssa, joten kirjallisuudessa siitä voidaan käyttää tuota nimeä virheellisesti.
Vuotikankäävän itiöemä on yksivuotinen ja alustanmyötäinen, näyttää hauraalta mutta on sitkeä. Nuorena itiöemän reuna on häipyvä ja homemainen, väriltään kääpä on kerman- tai oljenvalkea. Vanhentuessaan itiöemä kellastuu voimakkaasti. Kulmikkaat tai sokkeloiset pillit ovat pohjastaan läpikuultavia ja niitä mahtuu 2-5 millimetrille. Vuotikankäävässä voi olla heikko hyvä tuoksu. Laji muistuttaa melko samannäköisiä rytökääpää ja vitikkokääpää, jotka pystyvät lahottamaan puuta itsenäisesti ilman edeltäjälajia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vuotikankääpä (Antrodiella niemelaei)
Vuotikankääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 29.12.2011.
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Antella niemelaei:  Wikidata: Q48966550  Wikispecies: Antella niemelaei  CoL: 66XSW  Fungorum: 816251  GBIF: 9700876  iNaturalist: 1076211  MycoBank: 816251 
Antrodiella niemelaei:  Wikidata: Q10543397  CoL: F4CJ  Fungorum: 563473  GBIF: 7671618  iNaturalist: 606009  MycoBank: 563473  NCBI: 1470000  Open Tree of Life: 5299623  Laji.fi: MX.205436
Vuotuinen ajantieto

| Vuotuinen ajantieto |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kustaa Vilkuna
Kuvittaja:  Erkki Tanttu
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1950
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  364
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vuotuinen ajantieto: vanhoista merkkipäivistä sekä kansanomaisesta talous- ja sääkalenterista enteineen on vuonna 1950 ilmestynyt Kustaa Vilkunan kirjoittama teos, joka tekee laajasti selkoa Suomen kansan vanhoista merkkipäivistä ja kalenterista sääennustuksineen. Kirja on kansanperinteen perusteos, josta on otettu vuoteen 2012 mennessä 27 painosta. Teos perustuu laajaan kansanrunouskokoelmaan ja siinä esitellään eri paikkakunnilta kerättyä perinnetietoa vuodenkiertoon liittyvistä sääilmiöistä. Kirjan on kustantanut Otava, alkuaan yhdessä Suomen Tiedeakatemian kanssa. Piirroskuvituksen teokseen on tehnyt taiteilija Erkki Tanttu. Vuonna 1994 teoksesta ilmestyi suurikokoinen, valokuvin kuvitettu laitos.
Teos on käännetty saksaksi vuonna 1969.
Kirjan eräänlainen toisinto on vuonna 1989 ilmestynyt kolmen muun kirjoittajan Uusi ajantieto (WSOY), jossa käsitellään nykyisiä vuotuisjuhlia ja merkkipäiviä.
Kirjallisuutta

Karjalainen, Sirpa & Korhonen, Teppo & Lehtonen, J. U. E.: Uusi ajantieto.  (3. ajantasaistettu painos)  Helsinki:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-17424-6
Vilkuna, Kustaa: Vuotuinen ajantieto: Vanhoista merkkipäivistä sekä kansanomaisesta talous- ja sääkalenterista enteineen.  (Kuvittanut Erkki Tanttu. 24. painos (1. laitos 1950))  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 951-1-12544-3
Vilkuna, Kustaa: Vuotuinen ajantieto: Vanhoista merkkipäivistä sekä kansanomaisesta talous- ja sääkalenterista enteineen.  (Valokuvin kuvitettu laitos (1. laitos 1950))  Helsingissä:  Otava, 1994 (8. painos 2002).  ISBN 951-1-13320-9
Vuohenmaito

Vuohen lypsyä.
Vuohenmaito eli kutunmaito on vuohen tuottamaa maitoa. Vuohenmaito on melko samanmakuista kuin lehmänmaito. Koko maailman maidontuotannosta vuohenmaito vastaa noin 2,4 prosenttia.
Tuotanto

Vuonna 2013 vuohenmaitoa tuotettiin maailmassa yhteensä 18,0 miljoonaa tonnia, mikä vastasi 2,4 prosenttia kaikesta maidon tuotannosta. Aasiassa tuotettiin 10,7 miljoonaa tonnia, Afrikassa 4,2 miljoonaa tonnia, Euroopassa 2,7 miljoonaa tonnia ja Amerikoissa noin puoli miljoonaa tonnia. Yksittäisistä maista suurimmat tuottajat ovat Intia, Bangladesh, Sudan ja Pakistan, ja Euroopan suurimpia tuottajia ovat Kreikka, Ranska ja Espanja.
Vuohenmaidon tuotanto kasvoi maailmassa 60 prosenttia vuosien 1993–2013 aikana. Eniten tuotanto kasvoi Afrikassa, 95 prosenttia ja Aasiassa, 73 prosenttia, mutta Euroopassakin tuotanto kasvoi 68 prosenttia. Amerikassa kasvu jäi alle 20 prosentin.
Maitorodut

Maailman kaikista noin 411 vuohirodusta noin 31:tä käytetään ensisijaisesti maidontuotantoon. Tuottavimpiin rotuihin kuuluvat muun muassa alpiininen, Saanen, Toggenburg ja nubialainen, jotka kaikki tuottavat vuodessa yli 700 kilogrammaa maitoa. Useimmat vuohirodut tuottavat maitoa vuoden aikana noin 200–300 päivän ajan. Samankin rodun maidontuottolukemat vaihtelevat paljon eri maiden välillä.
Käyttö

Vuohen pahasta ominaishajusta huolimatta vuohenmaito on oikein lypsettynä ja viilennettynä hajutonta. Sen maku muistuttaa paljon lehmänmaidon makua. Jotkut käyttävät vuohenmaitoa, koska ovat allergisia tai yliherkkiä lehmänmaidolle.
Vuohenmaidosta valmistettavista tuotteista yleisin on vuohenjuusto. Myös esimerkiksi jogurtin valmistus on mahdollista, mutta siitä tulee melko löysää, eikä sitä saada yhtä paljon kuin lehmänmaidosta.
Vuohenmaito on ravitsevampaa kuin lehmänmaito, mikä on huomattu esimerkiksi ihmisvauvoilla tehdyissä tutkimuksissa. Vuohenmaidon ravitsevuus johtuu ainakin osittain sen rasvojen ja proteiinien hyvästä sulavuudesta. Vuohenmaidossa on myös esimerkiksi rautaa merkittävästi enemmän kuin ihmisen tai lehmän maidossa. Foolihappoa siinä toisaalta on vähemmän.
Aiheesta muualla

Vuohenmaito Fineli
Saanen on hyvin tuottoisa maitorotu.
Vyksa

Vyksan vaakuna.
Vyksa (ven. Вы́кса) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla 186 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Vyksan piirin keskus. Sen kautta kulkee Muromin ja Arzamasin väliseltä rautatieltä Navašinossa haarautuva sivurata. Asukkaita on 58 600 henkeä (vuonna 2008).
Vyksa on saanut alkunsa vuonna 1765 perustetusta metallitehtaasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1934. Tärkein tuotantolaitos on rautatievaunujen pyöriä ja metalliputkia valmistava tehdas. Nähtävyyksiä ovat 1760–1770-luvuilla rakennettu klassistinen Batašovin tehdasomistajasuvun kartano, barokin ja klassismin välimuotoa edustava Kristuksen syntymän kirkko vuodelta 1773 sekä keskustan vanhat hallintorakennukset ja asuintalot. Tehdasalueella on ainutlaatuisia teräsrakentamisen muistomerkkejä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vyksan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
Nižni Novgorodin alue
Vyšneve

| Vyšneve (Вишне́ве) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kiovan alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Vyšneve
 Koordinaatit: 50.3917°N, 30.3680°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Kiovan alue
Piiri:  Butšan piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,20 km²
Väkiluku (2013):  37 457
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 vyshneve.org 
 Kaupungin portaali (ukrainaksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vyšneve (ukr. Вишне́ве; ven. Вишнёвое, Višnjovoje) on kaupunki Ukrainan Kiovan alueen Butšan piirissä (7/2020-; tätä ennen osa Kiova-Svjatošynskyin piiriä), aivan Kiovan suurkaupungin lounaispuolella. Käytännössä Vyšneven kaupungin ja Kiovan erottaa toisistaan niiden välissä kulkeva eurooppatie E 40. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 37 457 henkeä. Koko piirin asukasluvuksi Ukrainan tilastokeskus arvioi 158 835 (2013).
Rautatieasema
Kerrostaloaluetta.
Kirkko.
Pientaloaluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vyšneve Wikimedia Commonsissa
Ukrainan parlamentin tilastotietoa kaupungista (ukrainaksi) (rada.gov.ua)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Viljo Vyyryläinen

| Viljo Vyyryläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1917 Johannes
Kuollut: 24. heinäkuuta 1976 (59 vuotta) Kaarina
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1939–1944
Taistelut ja sodat:  talvisota, jatkosota
Sotilasarvo:  ylikersantti
Kunniamerkit:  Mannerheim-ristin ritari
Viljo Ilmari Vyyryläinen (29. huhtikuuta 1917 Johannes – 24. heinäkuuta 1976 Kaarina) oli suomalainen sotilas ja  Mannerheim-ristin ritari. Hän oli kotoisin Littoisista.
Viljo Vyyryläisen isä oli Johanneksen kunnanesimiehen poika, myöhemmin muurari Anton Arvid Vyyryläinen (s. 31.5.1877 Johannes) ja äiti meijerinhoitaja Adolfina Henriette Westerlund, molemmat Vaahtolan kylästä, vihitty Johanneksessa 1.12.1901. Sisällissodassa Viljon isä toimi punaisten puolella Johanneksen vallankumoustuomioistuimen syyttäjänä ja elintarvikelautakunnan puheenjohtajana, ja hänet tuomittiin kuolemaan sodan päätyttyä.
21. joulukuuta 1944 alikersantti Vyyryläinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi numero 181. Ansioiksi katsottiin  toiminta korpraalina Teikarsaaren puolustustaisteluissa kesällä 1944, jossa hän otti komentoonsa kaksi joukkuetta ja organisoi vastahyökkäyksen sekä oma-aloitteisesti järjesti haavoittuneiden huollon ja evakuoinnin. Myöhemmin hän organisoi uuden puolustuslinjan vihollisen yrittäessä maihinnousua ja johti joukkoja, kunnes saarelle saatiin kuljetettua upseereita. Taistelussa Vyyryläinen haavoittui lievästi käteen ja päähän.
Vyyryläinen oli siviiliammatiltaan muurari. Hänet ylennettiin ylikersantiksi 23. joulukuuta 1968.
Talvisodan aikana Vyyryläisen äiti joutui evakkoon Piikkiöön, jonne Viljokin asettui. Sittemmin sodan jälkeen hän rakensi perheelleen omakotitalon Kaarinaan. Vyyryläinen oli puoluekannaltaan sosialidemokraatti ja istui Kaarinan kunnanvaltuustossa 1954–1976. Hän toimi sosiaalilautakunnan puheenjohtajana ja kunnalliskodin johtokunnan puheenjohtajana.
Vysokopillja

| Vysokopillja (Високопілля) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Vysokopillja
 Koordinaatit: 47.4887°N, 33.5303°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Hersonin alue
Piiri:  Beryslavin piiri
Kaupunkityyppiseksi taajamaksi:  1957
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  0,36 km²
Väkiluku (2021):  3 899
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vysokopillja (ukr. Високопілля; vuoteen 1915 asti ukr. Кронау, Kronau) on kaupunkityyppinen taajama Hersonin alueen pohjoisosassa Ukrainassa.
Vysokopillja on heinäkuusta 2020 lähtien sijainnut Beryslavin piirissä (95 967 as., 2021). Tätä ennen Vysokopillja oli vuosina 1926-2020 Vysokopilljan piirin hallinnollinen keskus. Vysokopilljan asukasluvuksi arvioitiin 3 899 (2021; vuonna 2001: 4 717 as.).
Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vysokopillja Wikimedia Commonsissa
Hersonin alue
Piirit:Beryslav | Henitšesk | Herson | Kah’ovka | Skadovsk


Kaupungit (keskus lihavoitu): Beryslav | H’erson | Henitšesk | Hola Prystan | Kah’ovka | Nova Kah’ovka | Olešky | Tavrijsk | Skadovsk


Taajamat: Antonivka | Arh’anhelske | Askanija-Nova | Bila Krynytsja | Bilozerka | Brylivka | Dniprjany | Hornostajivka | Ivanivka | Kalantšak | Kalynivske | Karjerne | Komyšany | Kozatske | Lazurne | Ljubymivka | Myrne | Naddniprjanske | Nova Majatška | Novooleksijivka | Novotrojitske | Novovorontsovka | Nyžni Sirohozy | Rykove | Syvaske | Tšaplynka | Velyka Lepetyh’a | Velyka Oleksandrivka | Verh’ni Rohatšyk | Vysokopillja | Zelenivka
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Vyötermaa

| Vyötermaa Фёдоровка, Fjodorovka |
| --- | --- |
 Vyötermaa
 Koordinaatit: 59°29′5″N, 28°13′58″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Narvusi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  16
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vyötermaa (myös Feodormaa, ven. Фёдоровка, Fjodorovka) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen vasemmalla rannalla 14 kilometriä Suuresta-Narvusista kaakkoon. Kylässä on 16 asukasta (vuonna 2010).
Vyötermaa lienee ollut aikaisemmin osa Kotkon kylää. Vuonna 1848 siellä asui 162 inkerinsuomalaista ja 27 inkerikkoa. Suomalaiset kuuluivat Kosemkinan luterilaiseen ja inkerikot Haavikon ortodoksiseen seurakuntaan. Vyötermaan suomalaissukuja olivat Hovintalo, Jakonen, Jorro, Kangas, Mykkä, Nahinen, Nikkari, Nyrhi, Pyhänen, Raisu, Roju, Rosaus, Siika, Tahvonen, Tappi, Venska ja Vontti. Kylän talonpojat olivat Iittovan kartanon maaorjia, kunnes vuonna 1848 kartanon omistanut Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 kylässä oli 39 taloa ja 245 asukasta. Vuonna 1899 Vyötermaa kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Kylän 388 asukkaasta 383 oli väestönlaskennan mukaan ”suomalaisia” ja loput virolaisia. Luterilaisia kylässä oli 331 henkeä.
Neuvostoaikana Vyötermaa kuului aluksi Kotkon, vuodesta 1928 lähtien Kukkosin, vuodesta 1950 Tiensuun, vuodesta Koskinan ja vuodesta 1958 jälleen Kukkosin kyläneuvostoon. Vuonna 1928 kylässä oli 243 ja vuonna 1958 80 asukasta.
Vyötermaa koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 70 henkeä. Kylän kautta kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. Pervoje Maja) välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja-autoyhteydet Jaamaan, Ivangorodiin ja Laukaansuuhun.
Kylässä on asunut runonlaulaja Maria Luukka.
Vysokovsk

| Vysokovsk Высоковск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Piiri:  Klin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4 km²
Korkeus:  200 m
Väkiluku (2010):  10 700
 – Väestötiheys:  2 675 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 vysokovsk.narod.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vysokovsk (ven. Высо́ковск) on kaupunki Moskovan alueen Klinin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 101 kilometrin päässä Moskovasta luoteeseen ja 10 kilometriä Klinistä länteen. Kaupungissa on Klinistä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 10 700 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Vysokovsk on saanut alkunsa vuonna 1883 perustetun tekstiilitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1940 siitä tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana syys–joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Kaupungissa on tekstiilitehdas, asfalttitehdas, joulukuusikoristeita valmistava yritys ym.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Vytšegda

| Vytšegda / Ežva |
| --- | --- |
 Vytšegdajokea Irtan kylän luona.
Alkulähde:  Timanin selänne
Laskupaikka:  Vienanjoki
Maat:  Venäjä
Pituus:  1 130 km
Virtaama:  1 100 m³/s
Valuma-alue:  121 000 km²
Vytšegda (ven. Вы́чегда, komiksi Эжва, Ežva) on Vienanjoen suurin sivujoki Venäjällä Komin tasavallan eteläosassa ja Arkangelin alueen kaakkoisosassa. Sen pituus on 1 130 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 121 000 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama on Syktyvkarin luona 599 ja joen suussa 1 100 kuutiometriä sekunnissa.
Vytšegda saa alkunsa Timanin selänteen eteläosasta, virtaa kohti länttä ja laskee Vienanjokeen Kotlasin kaupungin luona. Suurimmat sivujoet ovat oikealta puolelta Vol, Višera ja Vym sekä vasemmalta Nem, Severnaja Keltma, Loktšim, Sysola ja Viled.
Joki on merkittävä uittoväylä. Keväällä se on liikennöintikelpoinen 959 kilometrin matkalla Voldinoon saakka, kesällä ja syksyllä 693 kilometrin matkalla Ust-Kulomiin. Tärkeimmät satamat ovat Solvytšegodsk, Jarensk, Mežog, Aikino, Syktyvkar ja Ust-Kulom.
Vytšegdaa ja sen yläjuoksun kannaksia pitkin on kulkenut Kama-joelle ja Siperiaan johtanut muinainen kauppareitti. Vuosina 1785–1822 Vytšegdan sivujoen Severnaja Keltman ja Kaman sivujokeen Južnaja Keltmaan laskevan Džuritš-joen välille rakennettiin Katariinan kanava (ven. Severo-Jekaterininski kanal). Vähäisen käytön takia se suljettiin jo vuonna 1838.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vytšegda Wikimedia Commonsissa