stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afrodite
Aiheesta muualla > Kirjallisuus

Bonnet, Corinne & Pirenne-Delforge, Vinciane (1999) Deux déesses en interaction. Astarté et Aphrodite dans le monde égéen. Les syncrétismes religieux dans le monde méditerranéen antique (toim. Corinne Bonnet & André Motte), 249–273. Bruxelles: Institut Historique Belge de Rome. (Études de philologie, d'archéologie et d'histoire anciennes; Institut Historique Belge de Rome, 36.)
Friedrich, Johannes & Röllig, Wolfgang (1999) Phönizisch-punische Grammatik. (3. painos, toim. M.G.A.Guzzo). Editrice Pontificio Istituto Biblico: Roma.
West, Martin L. (2000) The name of Aphrodite. Glotta 76, 134–138.
Afroditea esittävä patsas.
HMS Wakeful (H88)

| HMS Wakeful |
| --- | --- |
 HMS Wakeful

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Beardmore and Company, Dalmuir
Kölinlasku:  17. tammikuuta 1917
Laskettu vesille:  6. lokakuuta 1917
Palveluskäyttöön:  16. marraskuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 29. toukokuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 100 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  95,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 × 3" 20 cwt Mk I -ilmatorjuntatykki 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Wakeful (viirinumerot H88) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin W-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisen maailmansodan alussa.
Valmistus

Alus tilattiin 9. joulukuuta 1916 vuosien 1916–1917 laivasto-ohjelman 10. tilauksessa William Beardmore and Companyltä Dalmuirista, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 6. lokakuuta ja valmistui 16. marraskuuta 1918.
Palvelus

Palvelukseenotossa alus liitettiin Suureen laivastoon (engl. Grand Fleet) merialueen valvonta ja saattuetehtäviin. Vuonna 1918 alus oli Itämerellä. Se siirrettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä reserviin, josta se palautettiin 7. huhtikuuta 1920 palvelukseen. Alus palautettiin 13. huhtikuuta 1922 uudelleen palvelukseen proomuna Devoportiin sijoitettuun HMS Defianceen, mistä se siirrettiin 1. joulukuuta 1925 samoihin tehtäviin HMS Impregnableen. Alus siirrettiin 11. marraskuuta 1926 reserviin.
Alus palautettiin 7. lokakuuta 1930 Sheernessissä palvelukseen määrättynä Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueseen, mistä se palautettiin seuraavana vuonna 18. kesäkuuta Chathamissa reserviin. Vuodesta 1931 - 1935 se oli Noren reservissä, mistä se liitettiin Kotilaivaston 20. hävittäjälaivueeseen. Alus palasi reserviin 1936 Chathamissa, kunnes se palasi palvelukseen 1939 reservin katselmoinnin jälkeen.
Syyskuussa 1939 alus sijoitettiin saattueiden suojaksi Plymouthiin 17. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 5. syyskuuta HMS Vivaciousin, HMS Vanquisherin ja HMS Vanessan kanssa rannikkosaattuetta Clydestä. Se suojasi 15. syyskuuta HMS Wolverinen kanssa saattuetta.
HMS Wakeful vapautti 23. maaliskuuta 1940 yhdessä HMS Whitehallin ja HMS Winchelsean kanssa kaksi Ranskan laivaston hävittäjää saattueen HG23F suojaamisesta. Suojue erkani 26. maaliskuuta saattueesta Liverpoolissa. Alus liittyi 3. huhtikuuta troolareiden HMS Leedsin ja HMS Unitedin sekä hävittäjien HMS Montrosen ja HMS Verdunin kanssa Gibraltarille matkanneen saattueen OG24 suojaksi. Paluumatkalla alukset suojasivat Liverpooliin saattueen HG24, jonka suojaksi liittyivät 4. huhtikuuta myös sluupit HMS Enchantress ja HMS Sandwich. Suojausosasto erkani 7. huhtikuuta saattueesta sen saavuttua Liverpooliin. Wakeful liittyi 10. huhtikuuta HMS Broken ja HMS Verityn kanssa Gibraltarille matkaavan saattueen OG25 suojaksi. Alukset erkanivat saattueesta ja ne palasivat uuteen kotisatamaansa Liverpooliin.
Toukokuussa alus siirrettiin Doveriin, jolloin se samalla määrättiin tukemaan operaatioita Alankomaissa, Belgiassa ja Ranskassa. Alus määrättiin 26. toukokuuta evakuoimaan joukkoja Dunkerquesta (operaatio Dynamo), jolloin se matkasi Ranskan rannikolle yhdessä risteilijä HMS Calcuttan ja hävittäjien HMS Gallantin, HMS Greyhoundin, HMS Graftonin, HMS Impulsiven, HMS Sabren, HMS Vimyn ja Vivaciousin kanssa. Alukselle nousi 27. toukokuuta 631 maavoimien sotilasta.
Paluumatkalla Doveriin Wakeful joutui ilmahyökkäykseen, jolloin se vaurioitui lähelle osuneen pommin sirpaleista. Alus palasi 28. toukokuuta Ranskan rannikolle. Seuraavana päivänä Saksan laivaston E-vene S30:n laukaisema torpedo osui aluksen etummaiseen kattilahuoneeseen katkaisten aluksen. Aluksen etuosa upposi välittömästi. Miinanraivaajat HMS Gossamer ja HMS Lydd, hävittäjä Grafton sekä yhteysalus HMS Comfort pelastivat ainoastaan yhden aluksella olleista 640 maavoimien sotilaasta sekä 25 miehistönjäsentä.
Jäänhoitokone

Jäänhoitokone Vancouverin olympiakisoissa.
Jäänhoitokone
Jäänhoitokone on laite, jolla hoidetaan jäähallin tai luistinradan jäätä. Laitetta kutsutaan usein keksijänsä mukaan nimellä Zamboni, joka on maailmanlaajuisesti rekisteröity tavaramerkki Frank J. Zamboni & Co, Inc. -yrityksen valmistamille jäänhoitokoneille.
Jäänhoitokoneen keskimääräinen käyttöikä on 10–20 vuotta, mutta eräät yli 50 vuotta vanhatkin koneet ovat edelleen käytössä.
Toimintaperiaate

Jäänhoitokoneen tarkoitus on tehdä jääkaukaloon uusi tasainen jääkerros ja mahdollisesti myös höylätä jäästä tietyn paksuinen kerros pois. Koneen pohjassa on terä, joka höylää jäätä ja kuljettaa sen lumena pystykuljettimeen, josta höylätty jää menee lumen muodossa lumikoppaan. Lumikoppa on yleensä kooltaan noin 3-4 kuutiometriä ja  se tyhjennetään yleensä jokaisen ajon jälkeen. Jääkoneen perässä on jäädytykseen tarkoitettu vesisuihku ja lasta, jolla vesi saadaan levitettyä tasaisesti jään pinnalle. Koneen ohjauspöytä on sen takaosassa ja sillä voidaan säätää muun muassa, kuinka paljon jäätä höylätään kerralla pois, nostaa sekä laskea jäädytyslasta sekä säätää jäälle laskettavan veden määrää.
Nykyisin kaikissa jäänhoitokoneissa on sähkömoottori, mutta alun perin koneet on varustettu polttomoottorilla. Joissain maissa on edelleen käytössä polttomoottorillisia jäänhoitokoneita.selvennä
Historia

Jäänhoitokoneen keksi yhdysvaltalainen Frank J. Zamboni. Hän oli Idahosta Kaliforniaan 1940-luvulla muuttanut keksijä. Zamboni omisti jäähallin Paramountissa ja joutui huolehtimaan jään kunnossapitämisestä vaikeassa ilmastossa. Ennen koneen keksimistä jään huoltoon kului kolmelta mieheltä puolitoista tuntia, joten toimenpidettä ei voitu suorittaa esimerkiksi jääkiekko-otteluiden erätauoilla. Vuonna 1949 Zamboni sai valmiiksi ensimmäisen jäänhoitokoneen, Zambonin A-mallin, joka teki työn kymmenessä minuutissa.
Nykyistä jääkonetta muistuttava C-malli valmistui 1952 ja ensimmäinen täysin vakio-osista rakennettu E-malli valmistui 1954, mikä mahdollisti laajamittaisen myymisen ja huollon.
Dirlanda

| ”Darla Dirladada” Dalida |
| --- | --- | --- |

Dalidan singlen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Ils ont changé ma chanson
 B-puoli: ”Diable de temps”
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tekijä(t): Boris Bergman, Guinis Jean Musy
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.15
 Levy-yhtiö: Sonopresse
Dirlanda (kreik. Ντιρλαντά, Ntirlantá) on kreikkalainen, Kálymnoksen saarelta peräisin oleva perinnelaulu. Yksi kappaleen tunnetuimmista varhaisista äänitteistä on Pantélis Gkíniksen laulama versio. Suomen kielelle kappaleen on kääntänyt Saukki, ja sovittanut Markku Johansson. Suomenkielisen version tunnetuin esittäjä on Kai Hyttinen.
Sittemmin kappaleen on esittänyt muun muassa eurodanceyhtye Chorale vuonna 2004 ja syyrialaislaulaja Ebdo Mihemed vuonna 2009. Kappale kertoo miehestä, joka lähtee Ródoksen saarella seuraamaan mystistä naista ja jumalatar Afrodite ottaa vallan. Kappale perustuu vähitellen kiihtyvään tempoon ja viulusäestykseen. Kappale löytyy useilta kokoelmalevyiltä.
Ikuinenkesä

Intiaanikesä on keväällä 2017 perustettu suomalainen pop-yhtye. Siihen kuuluu laulaja-lauluntekijä Johannes K (oik. Olli Somero):n lisäksi kitaristi/tuottaja Tapio Heinilä, jotka molemmat tunnetaan myös Joosua-yhtyeestä. Yhtye tunnetaan muun muassa kappaleesta "Neiti Kesäheinä". Huhtikuussa 2024 yhtye vaihtoi nimekseen Ikuinenkesä. Yhtyeellä on levytyssopimus Sony Music Entertainmentin kanssa.
Diskografia > Studioalbumit

Suljetut Ovet (2020)
Omenapuu  (2023)
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi |
| --- | --- |
"Neiti Kesäheinä": 2017
"Soittorasia": 2018
"Tähdenlento": 2018
"Laavalamppu": 2018
"mitäjos": 2019
"Satakieli": 2019
"Keltaista": 2020
"Alcatraz": 2020
"Tuleen": 2020
"Löytäjä": 2021
"Missä se kaikki on": 2022
"Yöpuhelu": 2022
"Valssi": 2022
"Jääkausi": 2023
"Nuori sydän": 2023
"Älä unohda": 2024
"Tuonelan tuulet": 2024
"Suru teki taas kodin sun sisään": 2024
Eurovision laulukilpailu 1977

| Eurovision laulukilpailu 1977 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  7. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Wembleyn kongressikeskus,   Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Juontaja(t):  Angela Rippon
Isäntämaan toimittaja:  BBC
Väliaikanumero:  Acker Bilk and his Paramount Jazz Men
Osallistujat
Osallistujien määrä:  18
Palaavat maat:   Ruotsi
Vetäytyvät maat:   Jugoslavia
Äänestys- järjestelmä:  10 parasta maata pisteytetään pistein 1-8, 10, 12. Oman maan kappaletta ei voi äänestää.
Äänestys
Voittaja:  Ranska L'oiseau Et L'enfant
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1977   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1977  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1976  1978 ► 
Eurovision laulukilpailu 1977 järjestettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa Lontoon Wembley Conference Centressä 7. toukokuuta. Juontajana toimi uutistenlukija Angela Rippon.
Kameramiesten lakon takia 2. huhtikuuta järjestettäväksi suunniteltu kilpailu päätettiin aluksi perua, mutta sovun synnyttyä Euroviisut päätettiin järjestää, tosin viisi viikkoa myöhässä. Edellisen vuoden isäntämaa Alankomaat tarjoutui järjestämään kisat tarvittaessa uudelleen, mutta Alankomaiden tv-yhtiön työntekijät ilmoittivat tukevansa BBC:n lakkoa. Ennen kilpailua oli harkittu myös ennalta nauhoitettujen videoiden esittämistä kilpailuesityksinä.
Laulukilpailun voitti Ranskan edustaja Marie Myriam kappaleellaan "L'oiseau et l'enfant". Ranska oli voittanut kilpailun aiemmin neljä kertaa, vuosina 1958, 1960, 1962 ja 1969. Voittosävelmän esittivät myöhemmin suomeksi esimerkiksi Katri Helena ja Merja Rantamäki Pertsa Reposen suomentamana nimellä Lintu ja lapsi.
Toisin kun edellisvuosina, kilpailussa ei näytetty perinteisiä "postikortteja" esitysten välissä. BBC oli kutsunut kaikki delegaatiot paikalliseen yökerhoon viisuviikolla, ja postikortit kuvattiin siellä illan aikana. Juhlatunnelma välittyi kertoman mukaan hyvin postikorteissa, jonka vuoksi Ruotsi ja Norja vastustivat omia edustajiaan esittelevien videopostikorttien näyttämistä, koska norjalaisten mielestä heidän nuori edustajansa ei esiintynyt videolla edukseen. Oikea syy oli kuitenkin kertoman mukaan ko. maiden delegaatiojohtajien oma humalatila, joka myös olisi näkynyt kaikelle kansalle. Niinpä postikortteja ei nähty lähetyksessä lainkaan, vaan näytettiin kuvaa yleisöstä.
Kilpailua katsoi televisiosta 800 miljoonaa ihmistä, sillä Euroopan lisäksi ne olivat nähtävillä esimerkiksi Australiassa, Japanissa, Meksikossa ja Hongkongissa.
Osallistujat

Kilpailuun osallistui 18 maata. Tunisia ilmoittautui myös mukaan kilpailuun, mutta muut arabimaat paheksuivat sen osallistumista samoihin kisoihin Israelin kanssa. Tunisia vetäytyi viime hetkellä pois kilpailusta, kun se oli jo arvottu esiintymään neljäntenä.
Suomea edusti Monica Aspelund kappaleella ”Lapponia”, joka johti kisaa hetken saatuaan Irlannilta täydet 12 pistettä. Seuraavan kerran Suomelle annettiin 12 pistettä vuonna 2006.
Säännöt ja kilpailutapa

Sääntöjä muutettiin siten, että kappaleet tuli taas esittää jollakin osallistujamaan virallisista kielistä. Saksan ja Belgian edustajat esiintyivät kuitenkin englanniksi, koska heidän karsintansa olivat jo käynnissä ennen sääntömuutosta. Aspelund on usein sanonut olleensa tyytymätön joutuessaan esittämään Lapponian suomeksi. Monica kertoi vuoden 2006 Muistathan-ohjelmassa aikoneensa vielä lavalle noustessaan vaihtaa kielen, seurauksista piittaamatta. Lopulta Monica kuitenkin taipui YLEn delegaatiopomojen ja sääntöjen tahtoon ja pysyi suomen kielessä.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Irlanti | The Swarbriggs Plus Two | "It's Nice to Be in Love Again" | 3. | 119 |
| 2 |  Monaco | Michèle Torr | "Une petite française" | 4. | 96 |
| 3 |  Alankomaat | Heddy Lester | "De mallemolen" | 12. | 36 |
| 4 |  Itävalta | Schmetterlinge | "Boom Boom Boomerang" | 17. | 13 |
| 5 |  Norja | Anita Skorgan | "Casanova" | 14. | 18 |
| 6 |  Saksan liittotasavalta | Silver Convention | "Telegram" | 8. | 56 |
| 7 |  Luxemburg | Anne-Marie B | "Frère Jacques" | 16. | 17 |
| 8 |  Portugali | Os Amigos | "Portugal no coração" | 14. | 18 |
| 9 |  Iso-Britannia | Lynsey de Paul & Mike Moran | "Rock Bottom" | 2. | 122 |
| 10 |  Kreikka | Paschalis, Marianna, Robert & Bessy | "Mathima solfege" | 5. | 92 |
| 11 |  Israel | Ilanit | "Ahava Hi Shir Lishnayim" | 11. | 50 |
| 12 |  Sveitsi | Pepe Lienhard Band | "Swiss Lady" | 6. | 71 |
| 13 |  Ruotsi | Forbes | "Beatles" | 18. | 2 |
| 14 |  Espanja | Micky | "Enséñame a cantar" | 9. | 52 |
| 15 |  Italia | Mia Martini | "Libera" | 13. | 33 |
| 16 |  Suomi | Monica Aspelund | "Lapponia" | 10. | 51 |
| 17 |  Belgia | Dream Express | "A Million in One, Two, Three" | 7. | 70 |
| 18 |  Ranska | Marie Myriam | "L'oiseau et l'enfant" | 1. | 136 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Saksa, Belgia ja Luxemburg. Saksan delegaatiota avusti ylikapellimestari Ronnie Hazlehurst, Luxemburgia Johnny Arthey, joka johti Britannian laulut vuosina 1970 ja 1971, sekä Belgiaa Alyn Ainsworth, joka johti mm. edellisenä vuonna Brotherhood of Manin voittokappaletta. Ylikapellimestari Ronnie Hazlehurst herätti huomiota johtamalla isäntämaan kappaleen knalli päässä ja sateenvarjo tahtipuikkona.
Irlanti - Noel Kelehan
Monaco - Yvon Rioland
Alankomaat - Harry van Hoof
Itävalta - Christian Kolonovits
Norja - Carsten Klouman
Saksa - Ronnie Hazlehurst
Luxemburg - Johnny Arthey
Portugali - Jose Calvario
Iso-Britannia - Ronnie Hazlehurst
Kreikka - George Hatzinassios
Israel - Eldad Shrim
Sveitsi - Peter Jacques
Ruotsi - Anders Berglund
Espanja - Rafael Ibarbia
Italia - Maurizio Fabrizio
Suomi - Ossi Runne
Belgia - Alyn Ainsworth
Ranska - Raymond Donnez
Pisteet

| Maat>  | Maat>  | Maat> Pisteet | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  | Maat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pisteet | 1. Ranska | 136 | 10 | 4 | 8 | 7 | 3 | 12 | 10 | 5 | 6 | 7 | 10 | 12 | 6 | 10 | 10 | 12 | 4 | -- |  |
| Pisteet | 2. Iso-Britannia | 121 | 0 | 12 | 7 | 12 | 7 | 10 | 12 | 12 | -- | 0 | 8 | 0 | 8 | 3 | 2 | 4 | 12 | 12 |  |
| Pisteet | 3. Irlanti | 119 | -- | 8 | 1 | 5 | 12 | 5 | 8 | 1 | 12 | 10 | 12 | 8 | 12 | 4 | 8 | 0 | 3 | 10 |  |
| Pisteet | 4. Monaco | 96 | 5 | -- | 0 | 8 | 1 | 6 | 1 | 6 | 7 | 12 | 2 | 6 | 10 | 8 | 12 | 5 | 2 | 5 |  |
| Pisteet | 5. Kreikka | 92 | 0 | 10 | 10 | 4 | 4 | 4 | 6 | 10 | 5 | -- | 3 | 1 | 7 | 12 | 1 | 6 | 6 | 3 |  |
| Pisteet | 6. Sveitsi | 71 | 6 | 0 | 0 | 10 | 10 | 0 | 5 | 4 | 4 | 6 | 4 | -- | 0 | 0 | 4 | 10 | 8 | 0 |  |
| Pisteet | 7. Belgia | 69 | 4 | 0 | 12 | 0 | 6 | 8 | 4 | 7 | 10 | 5 | 6 | 0 | 4 | 0 | 0 | 3 | -- | 0 |  |
| Pisteet | 8. Saksan liittotasavalta | 55 | 1 | 1 | 3 | 2 | 0 | -- | 2 | 8 | 8 | 8 | 5 | 0 | 5 | 5 | 6 | 0 | 0 | 1 |  |
| Pisteet | 9. Espanja | 52 | 0 | 0 | 6 | 1 | 0 | 7 | 7 | 0 | 3 | 4 | 0 | 3 | 0 | -- | 7 | 7 | 7 | 0 |  |
| Pisteet | 10. Suomi | 50 | 12 | 0 | 4 | 6 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 7 | 5 | 2 | 0 | 0 | -- | 0 | 4 |  |
| Pisteet | 11. Israel | 49 | 7 | 7 | 5 | 3 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 10 | 3 | 6 | 0 | 0 | 1 | 2 |  |
| Pisteet | 12. Alankomaat | 35 | 3 | 3 | -- | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 7 | 0 | 1 | 0 | 0 | 10 | 8 |  |
| Pisteet | 13. Italia | 33 | 8 | 6 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | -- | 2 | 0 | 7 |  |
| Pisteet | 14. Norja | 18 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 0 | 3 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 | 5 | 0 |  |
| Pisteet | 14. Portugali | 18 | 0 | 2 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | -- | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 6 |  |
| Pisteet | 16. Luxemburg | 17 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | 8 | 0 | 0 |  |
| Pisteet | 17. Itävalta | 11 | 0 | 5 | 0 | -- | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 |  |
| Pisteet | 18. Ruotsi | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
Kreikka ja Ranska antoivat molemmat pisteitä 11/12 maalle, vaikka niitä olisi pitänyt antaa vain kymmenelle maalle. Tätä ongelmaa ei korjattu kuin vasta kilpailun jälkeen. Pisteiden laskussa tuli useampia muitakin virheitä. Israel ei antanut aluksi neljää pistettä kenellekään ja Kreikka antoi kahdelle maalle. Ranska antoi vahingossa Portugalille seitsemän pistettä ja Italialle kuusi, vaikka niiden oli tarkoitus mennä toisinpäin.
Äänten antamisjärjestystä vaihdettiin kolme vuotta myöhemmin, jolloin joka maasta 1 piste kuullaan ensimmäisenä ja 12 pistettä viimeisenä. Vuoteen 1979 asti kukin pisteidenantaja luki maansa pisteet siinä järjestyksessä, missä laulut esitettiin.
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1977 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Kesäolympialaiset 2016

Vuoden 2016 kesäolympialaiset järjestettiin Rio de Janeirossa Brasiliassa 5.–21. elokuuta 2016. Ne olivat järjestyksessään 28. kesäolympialaiset ja olympiahistorian ensimmäiset kisat, jotka järjestettiin Etelä-Amerikan mantereella, ja toiset, jotka järjestettiin Latinalaisessa Amerikassa. Kisojen jälkeen Afrikka on ainoa pysyvästi asuttu maanosa, jossa ei ole järjestetty kesä- tai talviolympialaisia.
Hakuprosessi

Kisojen hakuprosessi alkoi 16. toukokuuta 2007. 13. syyskuuta 2007 Kansainvälinen olympiakomitea julisti seitsemän hakijakaupungin nimet: Baku, Chicago, Doha, Madrid, Praha, Rio de Janeiro ja Tokio. Näiden joukosta KOK:n johtoryhmä valitsi 4. kesäkuuta 2008 Chicagon, Madridin, Rio de Janeiron ja Tokion lopullisiksi ehdokaskaupungeiksi.
KOK:n jäsenet valitsivat isäntäkaupungin komitean 121. istunnossa Kööpenhaminassa 2. lokakuuta 2009. Chicago putosi ensimmäisellä äänestyskierroksella ja Tokio toisella, joten lopullinen valinta tehtiin Rio de Janeiron ja Madridin välillä.
| Äänestystulokset> Kaupunki | Äänestystulokset> Komitea | Äänestystulokset> Karsinta | Äänestystulokset> 1. kierros | Äänestystulokset> 2. kierros | Äänestystulokset> 3. kierros |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rio de Janeiro |  Brasilia |  | 26 | 46 | 66 |
| Madrid |  Espanja |  | 28 | 29 | 32 |
| Tokio |  Japani |  | 22 | 20 | – |
| Chicago |  Yhdysvallat |  | 18 | – | – |
| Baku |  Azerbaidžan |  | – | – | – |
| Doha |  Qatar |  | – | – | – |
| Praha |  Tšekki |  | – | – | – |
Lajit

Olympialaisissa kilpailtiin kaikkiaan 28 urheilumuodossa. Uusina lajeina Lontoon olympialaisiin verrattuna mukana ovat golf ja rugby sevens, jotka KOK hyväksyi istunnossaan 9. lokakuuta 2009.
Ammunta
Golf
Jalkapallo
Jousiammunta
Judo
Koripallo
Käsipallo
Lentopallo
Maahockey
Melonta
Miekkailu
Nykyaikainen viisiottelu
Nyrkkeily
Paini
Painonnosto
Purjehdus
Pyöräily
Pöytätennis
Ratsastus
Rugby
Soutu
Sulkapallo
Taekwondo
Taitouinti
Tennis
Triathlon
Uimahypyt
Uinti
Vesipallo
Voimistelu
Yleisurheilu