stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sandinistit
Keskustaoikeiston valtkausi 1990–2007  ja  sandinistien paluu

Yllättäen Violeta Chamorro voitti vaalit helmikuussa 1990, koska kansa oli kyllästynyt talouskurimukseen. Ennen kuin Chamorron kausi alkoi huhtikuussa, sandinistit ryöstivät kaikkea huviloista autoihin ja huonekaluihin. Jopa tehtaiden koneita ryöstettiin pimeille markkinoille. Vuonna 2006 Ortega viimein voitti vaalit 38 prosentilla äänistä liittoutumalla edellisen presidentin Arnoldo Alémanin liberaalipuolueen kanssa. Ortega järjesti vastineeksi Alémanille armahduksen kavallus- ja korruptiotuomiosta. Oikeuslaitos myös oikeuttivat hänet perustuslain vastaiseen jatkokauteen. Ajamallaan aborttikiellolla presidenttiehdokas Ortega sai katolisen kirkon tuen vuoden 2006 vaaleihin.
Marraskuussa 2008 Ortegan sandinistipuolue väärensi kunnallisvaalituloksia. Helsingin Sanomien mukaan Ortega osti valtion varoilla tuotantolaitoksia perheelleen ja pakotti ministerit tekemään hankintoja niiltä korkeaan hintaan. Ihmisoikeusloukkaukset olivat lisääntyneet ja täydellinen aborttikielto saattoi naisia hengenvaaraan. Nicaragualaisia pakeni taloudellista kurjuutta naapurimaihin.
Vuoden 2011 vaaleissa Ortega turvautui taas vaalivilppiin, vaikka saattoi yhä ostaa ääniä Hugo Chávezin öljyrahoilla, jotka kohdistettiin "oikein" äänestäneille alueille.  Sandinistit myös rajoittivat vapaata mediaa.
Kun hallitus päätti huhtikuussa 2018 alentaa eläkkeitä ja korottaa eläkemaksuja, mielenosoitukset ja mellakat levisivät koko maahan. Vaikka hallitus peruikin eläkkeiden alentamisen, veriset protestit jatkuivat.  Nyt syynä oli poliisiväkivalta ja Ortegan diktatuuri. Hallitus käyttää kovia otteita, jopa väkijoukkoon ampumista, ja heinäkuuhun mennessä jo 280 ihmistä oli kuollut hallituksen ja mielenosoittajien yhteenotoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandinistit Wikimedia Commonsissa
Tajči

Tajči
Tatjana Matejaš Cameron (taiteilijanimeltään Tajči) (s. 1. heinäkuuta 1970 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen laulaja, joka oli poptähti Jugoslaviassa vuosina 1980–1990.lähde?
Matejaš edusti Jugoslaviaa euroviisuissa 1990 laululla ”Hajde Da Ludujemo”, joka sai yhteensä 81 pistettä. Kappale sijoittui sijalle 7.lähde?
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Kroatia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Henri d’Orléans

Aumalen herttua Henri d’Orléans.
Henri Eugène Philippe Louis d’Orléans, Aumalen herttua (16. tammikuuta 1822 Pariisi – 7. toukokuuta 1897 Zucco, Italia) oli ranskalainen prinssi, kenraali, historioitsija, poliitikko ja Ranskan akatemian jäsen.
Perhe

Aumalen herttuan puolisona oli vuodesta 1844 Maria Carolina (1822–1869), jonka vanhemmat olivat Molempain Sisiliain kuningaskunnan hallitsijasukuun kuulunut Salernon ruhtinas Leopold ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Klementine, keisari Frans I:n tytär. Pariskunnan kaksi aikuisiksi elänyttä poikaa, Condén ruhtinas Louis (1845–1866) ja Guisen herttua François Louis (1854–1872), kuolivat ennen isäänsä.
Teoksia

Les Zouaves (1855)
Alésia (1859)
Lettre sur l’histoire de France (1861)
Les institutions militaires en France (1867)
Histoire des princes de Condé, seitsemän osaa (1869–1895)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri d’Orléans Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Kreikka  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Sycomore 
Muut:  SNAC  IdRef
Partitu di a Nazione Corsa

| Partitu di a Nazione Corsa |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2002
Ideologia:  nationalismi regionalismi
Kansanedustajia:  0
Europarlamentaarikkoja:  1
Korsikan parlamenttiedustajien määrä:  11
Kunnanvaltuustot:  yli 100
Kansainväliset jäsenyydet:  Euroopan vapaa allianssi
Kotisivu:  http://www.p-n-c.eu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Partitu di a Nazione Corsa on korsikalainen saaren suurempaa autonomiaa ajava poliittinen puolue. Se kuitenkin vastustaa Korsikan itsenäisyyttä ja joidenkin Korsikalaisten ryhmittymien harjoittamaa väkivaltaa. Puolueen perustivat Unione di u Populu Corsu, A Scelta Nova ja A Mossa Naziunale puolueiden edustajat vuonna 2002. Puolueella on 11 edustajaa Korsikan parlamentissa sekä kunnissa yli sata edustajaa, joista 6 toimii kuntiensa pormestarina. Lisäksi puolueella on vuoden 2009 Euroopan unionin parlamenttivaalien jälkeen yksi edustaja Euroopan parlamentissa, François Alfonsi, joka valittiin Ranskalaiselta Europe Écologie-vaalilistalta ja on Euroopan vihreä puolueen jäsen.
Radikaali Venstre

| Radikaali Venstre> Radikale Venstre |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  21. toukokuuta 1905
Puheenjohtaja:  Martin Lidegaard
Puoluesihteeri:  Lars Beer Nielsen
Varapuheenjohtajat:   Clara Halvorsen 
Ideologia:   sosiaaliliberalismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta keskusta-vasemmisto
Osoite:  Christiansborg Slotsplads 1 1240 København K
Äänenkannattaja:  Radikal Politik
Värit:  magenta
Kansankäräjät:  7 / 179 (2022)
Euroopan parlamentti:  2 / 14 (2019)
Alueet:  12 / 205 (2021)
Kunnat:  95 / 2 436 (2021)
Kansainväliset jäsenyydet:  – ALDE   – Liberal International
Nuorisojärjestö:  Radikal Ungdom
Kotisivu:  radikale.dk
Infobox OKNimi-testi OK: 
Radikaali Venstre (tansk. Radikale Venstre) on tanskalainen sosiaaliliberaali puolue. Tanskassa puolue kuuluu sosiaalidemokraattien, Sosialistisen kansanpuolueen ja Yhtenäisyyslistan muodostamaan punaiseen blokkiin, minkä osana puolue esimerkiksi osallistui sosiaalidemokraattien johtamaan hallitukseen voitettuaan vuoden 2011 vaalit. Radikaalia Venstreä pidetään sosiaalisilta arvoiltaan vasemmistolaisena, mutta talouspolitiikaltaan se eroaa muista punaisen blokin puolueista.
Radikaali Venstre perustettiin militarismia vastustaneiden ja vasemmistolaisempien edustajien erotessa Venstrestä toukokuussa 1905. Alkuvuosina puolueen kannattajakunta koostui koulutetuista, pienviljelijöistä ja käsityöläisistä.
Perinteisesti Radikaali Venstre on antanut tukensa tarpeen mukaan joko vasemmistolaiselle tai oikeistolaiselle hallitukselle. Vuoden 2001 vaalien jälkeen puolue on ollut selkeämmin osa vasemmiston muodostamaa punaista blokkia muiden keskustalaisten puolueiden, kristillisdemokraattien ja keskustademokraattien, menetettyä paikkansa kansankäräjillä.
Radikaalin Venstren entiset jäsenet ovat olleet mukana perustamassa ainakin kahta uutta puoluetta: Alternativet (2013) ja Liberal Alliance (2007).
Ideologia ja arvot

Radikaali Venstren ideologinen perusta on sosiaaliliberalismi, jossa ovat tasapainossa yksilön vapaus ja velvoitteet yhteisöä kohtaan. Radikaali Venstren nykyinen periaateohjelma on vuodelta 1997 ja se otsikot osoittavat puolueen prioriteeteiksi seuraavat arvot: ihmiset ja yhteisö, kestävyys, demokratia, yhteiskunta sekä kansainvälinen vastuu. Radikaali Venstren poliittinen linja on alusta asti perustunut antimilitarismille ja periaateohjelmassaan puolue kertoo työskentelevänsä aseistariisunnan puolesta ja militarismia vastaan.
Politiikka

Radikaali Venstre on työskennellyt alusta asti äänioikeuden laajentamisen puolesta. Kaikille yhtäläinen koulutus on puolueen yksi painopisteistä. Puolue nostaa esiin myös vihreät arvot, jotka ovat korkealla puolueen asialistalla. Julkista taloutta koskevassa politiikassa puolue on poliittisessa keskustassa. Yhteiskunnallisissa kysymyksissä, kuten lain ja järjestyksen roolissa sekä kysymyksissä koskien pakolaisia, siirtolaisia ja ympäristöä puolue sijoittuu poliittiseen vasemmistoon. Radikaali Venstre on kaikista Tanskan puolueista EU-myönteisin. Puolue kannattaa EU:n kehittämistä itsenäisten valtioiden sitovana yhteistyöfoorumina.
Historia > Puolueen perustaminen

Venstren sisäiset erimielisyydet johtivat Det Radikale Venstre -yhdistyksen perustamiseen toukokuussa 1905. Entiset Venstren tukijat eri puolilta maata muodostivat puolueen, jolla oli nimi, poliittinen ohjelma ja säännöt perustavassa yleiskokouksessa. Vasta tämän perustamisen jälkeen vasemmistoreformipuolueesta tammikuussa 1905 erotetut kansanedustajat liittyivät Radikaaliin Venstreen.
Historia > Osallistuminen hallitukseen

Radikaalin Venstren C. Th. Zahle oli Tanskan kuninkaallisen neuvoston puheenjohtaja vuosina 1909-1910 ja 1913-1920 sosiaalidemokraattien tuella, mutta muuten puolue on saavuttanut pääministerin aseman vain kertaalleen, kun Hilmar Baunsgaard toimi pääministerinä KVR-hallituksessa vuosina 1968-1971, johon kuuluivat myös konservatiivinen kansanpuolue ja Venstre.
Puolue on kuitenkin osallistunut aktiivisesti hallitukseen. Puolue on useimmiten toiminut keskustavasemmistossa, ja se on ollut mukana sosiaalidemokraattien johtamissa hallituksissa vuosina 1929–1940, 1957–1964, 1993–2001 ja 2011–2015. Ainoastaan kaudella 1988–1990 puolue oli osa keskustaoikeistolaista hallitusta. Puolueella on ollut myös usein vaa'ankieliasema silloin, kun on päätetty hallitukseen osallistuvista puolueista.
Organisaatio

Radikaali Venstre on muiden vakiintuneiden puolueiden tavoin järjestäytynyt valtakunnalliseksi järjestöksi, jossa jäsenmaksun maksaneilla jäsenillä on mahdollisuus vaikuttaa puolueen poliittisiin päätöksiin. Puolueen kaikilla jäsenillä on mahdollisuus osallistua ja puhua puolueen puoluekokouksessa, mutta ainoastaan kunnallisjärjestöjen edustajat voivat äänestää. Puolueen jäsenet voivat osallistua puolueen politiikan kehittämiseen ja asettua ehdolle vaaleihin. Puolueen jäsenmäärä oli korkeimmillaan 1960-luvulla, jolloin siihen kuului noin 35 000 jäsentä. 1990-luvulta lähtien puolueen jäsenmäärä on vakiintunut n. 6 000–7 000.
Vaalimenestys

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tulokset 
Kansankäräjävaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |
| 1987 | 11 / 179 | 209 086 | 6,2 % |
| 1988 | 10 / 179 | 185 707 | 5,6 % |
| 1990 | 7 / 179 | 114 888 | 3,5 % |
| 1994 | 8 / 179 | 152 701 | 4,6 % |
| 1998 | 7 / 179 | 131 254 | 3,9 % |
| 2001 | 9 / 179 | 179 023 | 5,2 % |
| 2005 | 17 / 179 | 308 212 | 9,2 % |
| 2007 | 9 / 179 | 177 161 | 5,1 % |
| 2011 | 17 / 179 | 336 698 | 9,5 % |
| 2015 | 8 / 179 | 161 009 | 4,6 % |
| 2019 | 16 / 179 | 304 714 | 8,6 % |
Merkittäviä poliitikkoja > Puheenjohtajat

1905–1928: Carl Theodor Zahle
1928–1940: Peter Rochegune Munch
1940–1960: Jørgen Jørgensen
1960–1968: Karl Skytte
1968–1975: Hilmar Baunsgaard
1975–1978: Svend Haugaard
1978–1990: Niels Helveg Petersen
1990–2007: Marianne Jelved
2007–2014: Margrethe Vestager
2014–2020: Morten Østergaard
2020–2022: Sofie Carsten Nielsen
2022–: Martin Lidegaard
Merkittäviä poliitikkoja > Pääministerit

Carl Theodor Zahle, pääministeri 1909–1910 ja 1913–1920
Erik Scavenius, pääministeri 1942–1945
Hilmar Baunsgaard, pääministeri 1968–1971
Merkittäviä poliitikkoja > Nykyiset kansanedustajat (2022–2026)

Christian Friis Bach
Martin Lidegaard
Samira Nawa Amini
Sofie Carsten Nielsen
Katrine Robsøe
Lotte Rod
Zenia Stampe
Merkittäviä poliitikkoja > Europarlamentaarikot

Lone Dybkjær (1994–2004)
Anders Samuelsen (2004–2009)
Morten Helveg Petersen (2014–)
Jens Rohde (2015–2019)
Karen Melchior (2019–)
Aiheesta muualla

Radikaali Venstre (tanskaksi)
Puolueen esittely (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k  Tanskan puolueet |
| --- | --- |
Kansankäräjät:  Sosiaalidemokraatit (50)  Venstre (20)  Moderaatit (16)  Sosialistinen kansanpuolue (15)  Tanskademokraatit (14)  Liberaali allianssi (14)  Konservatiivinen kansanpuolue (10)  Yhtenäisyyslista (9)  Radikaali Venstre (7)  Tanskan kansanpuolue (7)  Alternativet (6)  Nye Borgerlige (3) 
Grönlanti:  Inuit Ataqatigiit (1)  Javnaðarflokkurin (1)  Siumut (1)  Unionipuolue (1) 
Muut:  EU:n vastainen kansanliike  Edistyspuolue  Frie Grønne  Kommunistinen puolue  Kristillisdemokraatit  Retsforbundet  Schleswigin puolue  Stram Kurs  Vegaanipuolue 
Euroopan parlamentti:  Venstre (3)  Sosiaalidemokraatit (3)  Sosialistinen kansanpuolue (2)  Radikaali Venstre (2)  Tanskan kansanpuolue (1)  Konservatiivinen kansanpuolue (1)  Yhtenäisyyslista (1) 
Luettelo Tanskan puolueista
Charles Ferdinand (Berryn herttua)

Berryn herttua Charles Ferdinand, Jean-Baptiste-Jacques Augustinin maalaama muotokuva.
Charles Ferdinand de Bourbon, Berryn herttua (24. tammikuuta 1778 Versailles – 14. helmikuuta 1820 Pariisi) oli ranskalainen prinssi, tulevan kuningas Kaarle X:n nuorempi poika. Hänen murhansa vuonna 1820 vaikutti merkittävästi Ranskan poliittiseen ilmapiiriin.
Elämänvaiheet

Berryn herttuan vanhemmat olivat Artois’n kreivi, tuleva kuningas Kaarle X ja prinsessa Maria Teresia, jonka isä oli Sardininian kuningas Viktor Amadeus III. Hänen vanhempi veljensä oli Angoulêmen herttua Louis Antoine, myöhempi ”Ludvig XIX”. Ranskan kuninkaat Ludvig XVI ja Ludvig XVIII olivat heidän setiään.
Berryn herttua lähti vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 isänsä mukana maanpakoon. Vuosina 1792–1797 hän palveli Joseph de Condén johtamassa emigranttiarmeijassa ja matkusti sen mukana Venäjälle, jossa keisari Paavali I antoi hänen komentoonsa ratsuväkirykmentin. Vuosina 1801–1814 Berryn herttua asui Englannissa. Hän palasi Ranskaan Bourbon-restauraation yhteydessä vuonna 1815. Napoleonin palattua Elbalta kuningas Ludvig XVIII nimitti Berryn herttuan armeijan ylipäälliköksi, mutta Napoleonin tukijoiden osoittauduttua vahvemmiksi hän joutui pakenemaan Gentiin satapäiväisen keisarikunnan ajaksi.
Ollessaan lähdössä kotiin Pariisin oopperasta illalla 13. helmikuuta 1820 Berryn herttua joutui fanaattisen satulasepän Louis-Pierre Louvelin puukottamaksi ja kuoli seuraavana päivänä. Tapaus johti muun muassa pääministeri Élie Decazes’n eroon ja rojalistien asenteiden jyrkentymiseen.
Avioliitto ja lapset

Berryn herttua nai 17. kesäkuuta 1816 Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tyttären Carolinan. Heidän ainoa poikansa, Bourdeaux’n herttua Henri syntyi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1820, mikä takasi Bourbonin hallitsijasuvun jatkumisen. Lisäksi heille oli vuonna 1819 syntynyt tytär Louise, joka nai Parman herttua Kaarle III:n.
Englannissa asuessaan Berryn herttua sai englantilaisen Amy Brownin kanssa kaksi aviotonta tytärtä, jotka tunnettiin myöhemmin nimillä paronitar Charette ja kreivitär Faucigny-Lucinge.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Ferdinand (Berryn herttua) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola  Vatikaani 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef 
Berryn aviottomat tyttäret Marie Auguste ja Louise Marie lapsina.
Oulun musiikkivideofestivaalit

Oulun musiikkivideofestivaalit on Oulussa vuosittain järjestettävä musiikkivideoihin keskittynyt elokuvafestivaali.
Festivaali koostuu musiikkivideo- ja elokuvanäytöksistä, ammattilaisohjelmistosta ja oheistapahtumista. Kotimaiset musiikkivideot kilpailevat kotimaisessa kilpailussa, johon ilmoittautuminen on ilmaista. Festivaali huipentuu Pumpeligaalaan, jossa palkitaan musiikkivideoiden parhaimmisto.
OMVF on maailman vanhin musiikkivideofestivaali ja festivaalia on järjestetty yhtäjaksoisesti vuodesta 1994. Festivaalin perustivat Oulun käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen videolinjan opiskelijat vuonna 1994. Festivaalia järjestää OMVF ry. Yhdistys hallinnoi Suomen laajinta musiikkivideoarkistoa, joka kattaa tällä hetkellä 6972 kotimaista videota vuosilta 1994–2023. Oulun Musiikkivideofestivaalien toiminnanjohtajana toimii Juhani Oivo ja taiteellisena johtajana Joel Karppanen.
Pumpeloidut > Palkinnon taustaa

Palkinto on saanut nimensä Jorma "Pumpeli" Suorsalta (1955–2017), joka oli oululainen mieshenkilö, 1980-luvulla kaupungin keskustassa kuljeskellut omintakeinen persoona. Sympaattisena tunnettu "Pumpeli" kierteli Oulun keskustaa ja lauleskeli. Iloisena tunnettu nuhraantunut kulkija sai joskus ohikulkijoilta muutaman lantin; korvauksena persoonallista iskelmätulkinnoistaan. Höyhtyällä asunut Pumpeli kuljeskeli yleensä jalan, ja useimmiten kantoi mukanaan ainakin jotain keppimäistä esinettä, kuten katkennutta jääkiekkomailaa. Pumpeli oli innokas Kärppien kannattaja ja pääsi seuraamaan otteluita ilmaiseksi. Hänestä muodostui katukuvassa tunnettu henkilö.
Vuonna 2000 Acid Cinema -videoryhmä julkaisi Pumpelin legendaan nojautuvan, The Blair Witch Project -henkisen The Pumpeli Project -lyhytelokuvan.
Vuodesta 2015 on jaettu myös Linssipumpelia ja Post-pumpelia ansioituneesta kuvauksesta ja jälkityöstä.
Pumpeloidut > 2024

Kultapumpeli: Rebekka Holi – Kukkaan (Ida-Maria Olva)
Teinipumpeli: Modem – Un chant d'amour (Ilona Lehtonen)
Linssipumpeli: Mikko Joensuu – The Beast and Me (Tuomas Nurmio)
Post-pumpeli: echo + seashell feat. Torus – When a Girl Wants (Joep Truijen)
Kansanpumpeli: Blind Channel – Where's The Exit (Joona Mäki)
Kunniamaininta: Kaukolampi - Chrystal Desert (Timo Kaukolampi, Perttu Inkilä)
Kunniamaininta: Aili Järvelä – Elegia (Paula Vesala)
Kunniamaininta: Kuopus – Vuoksi (Sofi Häkkinen, Iida–Liina Linnea)
Kunniamaininta: Ocelot – Sun Silmillä (Emilia Pennanen)
Pumpeloidut > 2023

Kultapumpeli: Tove Johnson - Luonnonvoima (MUSCLE HEARTS) (Juho Maurinen & Santeri Laasanen)
Teinipumpeli: pins.ku - Tapan sut (pins.ku, Pinjamaari Jokinen)
Linssipumpeli: Babel - Closer (Reetta Saarikoski)
Post-pumpeli: Erika Sirola - All In My Head (Henna Välkky & Samuel Häkkinen)
Kansanpumpeli: Slow Fall - Melancholy & Witchcraft (Sami Mustonen)
Kunniamaininta: Kaukolampi - Inside the Sphere (Perttu Saksa)
Kunniamaininta: Pystyyn Kuolleet Hipit - Kohti Tulta (Anthony Putkonen)
Kunniamaininta: Elias Gould - Uusia Alkuja (Ezra Gould)
Kunniamaininta: ANI - PopStar! (Atte Merikallio)
Pumpeloidut > 2022

Kultapumpeli: JaakkoAkseli - Peli (Anna Äärelä)
Teinipumpeli: Elsi Sloan - 18 solmua (Veeti Hautanen, Elsi Sloan)
Linssipumpeli: Von Hertzen Brothers - All of a Sudden, You´re Gone (Kie von Hertzen)
Post-pumpeli: Aino & Miihkali feat. Anssi Nykänen - Akileijat (Jussi Turunen)
Kansanpumpeli: Von Hertzen Brothers - All of a Sudden, You´re Gone (Kie von Hertzen)
Kunniamaininta: PastoriPike ft. Gracias, Yeboyah, Bile, Kingfish, Sebastian Da Costa, Musta Barbaari - Paa se bängää (Ima Iduozee)
Kunniamaininta: Ilkka Kalevi Tillanen, Ollimaine Jäbä, Are - Tappava Ase (Atte Heinonen)
Kunniamaininta: VIIVI - Hyväuskoinen (Sam Farage)
Kunniamaininta: Peijas - Haamu (Juho Karhu)
Kunniamaininta: Mika Hautamäki
Musiikkivideon edistämispalkinto: Karim ’kaverikarim’ Saheb
Pumpeloidut > 2021

Kultapumpeli: Suistamon Sähkö - Kutsu (Justus Kantakoski, Mortti Saarnia)
Teinipumpeli: Cyril Awakens - Atlas (Siiri Selin)
Linssipumpeli: Cledos - CEISSI (lyhytelokuva) (kaverikarim)
Post-pumpeli: Litku Klemetti - Google Earth Rock (Iiris Tuononen, Kalevi Suopursu)
Kansanpumpeli: Business City - Seppo Räty Berghainissa (Rauli Ylitalo)
Kunniamaininta: Barkin’ Benny - 500MPH (Christoffer Collina, Ilona Salonen)
Kunniamaininta: Haraamo - Menettämisestä (Jussi Saarelma)
Kunniamaininta: Skraidu - On a High Road (Eliel Tammiharju, Miss Kompro)
Kunniamaininta: Ylioppilaskunnan Laulajat - Pohjois-Karjala (Heikki Slåen)
Musiikkivideon edistämispalkinto: Anton Tammi
Pumpeloidut > 2020

Kultapumpeli: Pariisin Kevät - Onks se rakkautta (Juho R.A. Lähdesmäki)
Teinipumpeli: Kuopus - Sun kämppään katoon (Anniina Joensalo)
Linssipumpeli: Artem - Värit (Sami Rehmonen)
Post-pumpeli: Kyynel ft. Piän Mega Tuuttiz - Äiti (Ros Red)
Kansanpumpeli: Turmion Kätilöt - Naitu (Rauli Ylitalo)
Kunniamaininta: Artem - Värit (kaverikarim)
Kunniamaininta: Yeboyah - Elovena EP (Inka Pitkänen, Ima Iduozee, Carmen Baltzar, Geoffrey Erista)
Kunniamaininta: Cledos - TÄN KAA (kaverikarim)
Kunniamaininta: Kuopus - Sun kämppään katoon (Anniina Joensalo)
Kunniamaininta: Pyöveli & Nasty - Jeesus, Mooses & Pyöveli (James Kokko)
Musiikkivideon edistämispalkinto: Jean-Noël Mustonen
Pumpeloidut > 2019

Kultapumpeli: Räjäyttäjät - Samassa Veneessä (Kalevi Suopursu)
Teinipumpeli: GMMT feat. Muumiponi - Netiketti (Juha Mattila)
Linssipumpeli: Jesse Markin - Jericho (Hannu Pyyhtiä)
Post-pumpeli: Chisu - Artisti/Narsisti (Liisa Vääriskoski)
Kansanpumpeli: OG Ulla-Maija - Myrkytyskeskus (Nuutti Pura)
Musiikkivideon edistämispalkinto: Viivi Huuska
Pumpeloidut > 2018

Kultapumpeli: Color Dolor - Anyway The Wind Blows (Juha Ilmari Laine)
Teinipumpeli: joku iiris - Moi Äiti (Iiris Tuononen)
Linssipumpeli: Jesse Markin - Blood (Anton Thompson Coon)
Post-pumpeli: Peltokurki - Musta koira (Tommi Rahko)
Kansanpumpeli: Sunrise Avenue - I Help You Hate Me (Anna Äärelä)
Kunniamaininta: Femme en Fourrure - Ride (Miikka Lommi)
Kunniamaininta: M - Tehtaantyttö (Sami Sänpäkkilä)
Kunniamaininta: Janne Huttunen - Capetown Boogie Woogie (Teemu Nikki)
Kunniamaininta: Sarah Palu - Koti merellä / Laulu lähteneele (Iiris Heikka)
Musiikkivideon edistämispalkinto: Taanila Mika
Pumpeloidut > 2017

Kultapumpeli: Huoratron - XXIV - Crimes of Love (Perttu Saksa)
Teinipumpeli: 23:23 - Faraway Island (Onni Nieminen)
Linssipumpeli: Olavi Uusivirta - Kultaa hiuksissa (Tuomas Järvelä)
Post-pumpeli: Pete Parkkonen - Kohta sataa (Viivi Huuska)
Kansanpumpeli: Eevil Stöö - Oon Eazy E (Lauri Tarvainen)
Kunniamaininta: Roby - Waterfalls (Juha Ilmari Laine)
Kunniamaininta: F.U.N.C. - Nectar (Simo Liukka)
Kunniamaininta: Lasane! - Ruutu (Jyrki Pyörnilä, Veli-Matti Torkko)
Musiikkivideon edistämispalkinto: Hannu Aukia
Pumpeloidut > 2016

Kultapumpeli: Mikko Joensuu - Warning Sign (Ezra Gould)
Teinipumpeli: The Holy - This Will Be the Day That I Die (Juho Länsiharju)
Linssipumpeli: Irma Agiashvili - In Vain
Post-pumpeli: Asa - 5000 (Totte Rautiainen)
Kansanpumpeli: Cristal Snow - Love is Blind (Viivi Huuska)
Kunniamaininta: Draama-Helmi - Kukkuu (Helmi Kajaste)
Kunniamaininta: Huoratron - Bit Rot (Kim Koponen, Tuomas A. Laitinen, Aku Raski)
Kunniamaininta: Äänet Päässä Hiljaa! - Uraputki (Roosa Melentjeff)
Kunniamaininta: Pekko - Hunger (Anton Tammi)
Pumpeloidut > 2015

Kultapumpeli: Talmud Beach - Ain't So Young (Tuomo Tuovinen)
Teinipumpeli: SOFA - Tyttörukka (Ulla Heikkilä)
Linssipumpeli: Haamu - Rushdie Remix feat. MNSTRMKK, Kalifornia-Keke, Paperi-T (Jukka Moisio)
Post-pumpeli: Musta Barbaari - Kuka pelkää pimeet (Taito Kawata)
Kansanpumpeli: Jälkkä - Kesärenkaat (se parempi versio) feat. Robin (Rise)
Kunniamaininta: Musta Barbaari - Kuka pelkää pimeet (Taito Kawata)
Kunniamaininta: Khid - Myyn kaikki paitsi Kate Bushin levyt (Tomi Seppälä)
Kunniamaininta: Antti Kristus - Minä Vihaan (Rolf Lindblom, Arto Toivonen)
Kunniamaininta: Milla Rumi - Ilot, halut ja valheet (Milla Rumi & työryhmä)
Pumpeloidut > 2014

Kultapumpeli: Le Roi - Lintu (ohjaus Sakari Lerkkanen)
Teinipumpeli: Olavi Uusivirta - Ollaanko tämä kesä näin? (Mirkka Kallio)
Kansanpumpeli: Stam1na - Panzerfaust (Jouni Kallio)
Kunniamaininta: Ricky-Tick Big Band & Julkinen Sana - Ne burnaa (Sami Joensuu)
Kunniamaininta: Milla Rumi - Luulaulu (Iiro Hokkanen, Niko Hatara)
Kunniamaininta: Ameeba - Vanhasielu (Jukka Metsäaho)
Kunniamaininta: Jonna Tervomaa - Tikapuut (Mika Ronkainen)
Kunniamaininta: Gracias - Levels (Stream Fast, Die Young) (Ezra Gould)
Kunniamaininta: Paleface - Mull' on lupa (Teemu Niukkanen)