stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tasapainottuva skootteri
Käyttö

Tasapainottuva skootterin ohjaus toimii kehon painopistettä muuttamalla. Eteenpäin nojaamalla se liikkuu eteenpäin, kun taas taaksepäin nojaamalla taakse. Painopisteen siirtäminen oikealle jalalle kääntää sitä vasemmalle ja painopisteen siirtäminen vasemmalle jalalle kääntää oikealle.
Tasapainottuva skootteri on tarkoitettu pääasiassa tasaiselle alustalle, mutta myös epätasaisessa maastossa ajaminen tai katukiveyksen ylitys onnistuu.
Tasapainottuvan skootterin päälle astutaan takapuolelta. Sen ajovalot ovat etupuolella. Ensiksi astutaan toisella jalalla ja sitten nopeasti toisella. Pois astuminen tapahtuu myös takapuolelta. Muutoin tasapainottuva skootteri voi tulla kantapäille toisen jalan ollessa vielä sen päällä.
Toimintaperiaate

Tasapainottuvassa skootterissa kumpaakin pyörää ohjaa oma sähkökäyttöinen moottorinsa. Moottoreiden toimintaa ohjaava mikrosiru tunnistaa käyttäjän painon ja sen jakautumisen laitteella. Käyttäjä voi ohjata tasapainottuvaa skootteria painopistettään siirtämällä.
Tuotemerkit

Suomessa tasapainottuvia skoottereita myyvät seuraavat valmistajat: [lähde? ]
| Merkki | Huippunopeus | Toimintasäde | Kantokyky |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Avionboard | 13 km/h | 25 km | 100 kg |  |
| Flo-Board | 15 km/h |  | 100 kg | Poistettu markkinoilta |
| Huuv | 15 km/h | 15–30 km | 120 kg |  |
| Make's Shop | 15 km/h | 10–20 km | 100 kg |  |
| Menopeli | 12 km/h | 18–25 km | 100 kg |  |
| Ollu | 12 km/h | 15–20 km | 120 kg |  |
| Scoodeck | 15 km/h | 15–30 km |  |  |
| Speedom | 12 km/h | 15–30 km | 120 kg |  |

Ulkomailta saatavissa: [lähde? ]
| Merkki | Huippunopeus | Toimintasäde | Kantokyky |
| --- | --- | --- | --- |
| Airboard | 16 km/h | 19–23 km | 140 kg |
| Chinaboard | 10 km/h | 20 km | 120 kg |
| Cyboard | 10 km/h | 14–19 km | 130 kg |
| Freebird Cruisers | 16 km/h | 16–24 km | 125 kg |
| Future Foot | 11–19 km/h |  |  |
| Io Hawk | 10 km/h | 15–20 km | 120 kg |
| hoverboard | 12–15 km/h | 15–20 km | 120 kg |
| Monorover |  ? km/h | 16–19 km | 110 kg |
| Oxboard | 15 km/h | 15–20 km | 120 kg |
| Phunkee Duck | 19 km/h | yli 16 km | 140 kg |
| Roadrunner | 12 km/h | 10 km |  |
| segway | 16 km/h |  | 100 kg |
| Twizzle | yli 10 km/h |  |  |
| Zboard | 10 km/h | 10 km | 120 kg |
Sylenth1

Sylenth1 on Lennar Digitalin luoma maksullinen virtuaalinen analoginen VST-syntetisaattori. Ohjelma on maksullinen, mutta siitä on saatavilla demoversio tietyin rajoituksin. Sylenth1:stä käytetään lisäosana digitaalisissa musiikinteko-ohjelmissa. Ohjelma on avoin, joten sillä luotuja fxp. -tiedostoiksi tallennettuja ääniä voi jakaa internetissä muiden käyttöön. Kaikkia luotuja ääniä voidaan myydä Lennar Digitalin antamalla suostumuksella ja on paljon yrityksiä, jotka ovat keskittyneet Sylenth1-äänien luomiseen ja myymiseen. Sylenth1:lle luotuja ääniä käyttävät monet artistit teoksissaan ja esimerkkinä voidaan mainita suosittu äänien kehitykseen erikoistunut yritys Vandalism Sounds, jonka Sylenth1:lle myytävät äänet ovat saaneet paljon posiitivista palautetta monilta tunnetuilta elektronisen musiikin artisteilta, muun muassa Martin Garrixilta, Armin Van Buurenilta, R3HAB:lta, Jay Hardwaylta ja KSHMR:lta.
Vastaanotto

Sylenth1 on saanut monilta musiikkia käsitteleviltä lehdiltä ja artisteilta hyvät arvostelut.
Suomalaisen Kansantanssin Ystävät

Suomalaisen Kansantanssin Ystävät (SKY) on suomalainen vuonna 1901 perustettu yhdistys. SKY on kansantanssialan vanhin ja ainoa suomenkielinen erityisjärjestö.
| Suomalaisen Kansantanssin Ystävät |
| --- | --- |
Perustettu:  1901
Jäsenmäärä:  2500
Yhdistyksen tarkoituksena on suomalaisiin kansantansseihin, -leikkeihin, -pukuihin ja -musiikkiin liittyvän perinteen vaaliminen, käytön elvyttäminen ja tunnetuksi tekeminen. Vuonna 2024 yhdistyksellä oli 35 jäsenyhdistystä, joissa oli yhteensä noin 2500 jäsentä.
Yhdistyksen perustamiseen vaikutti talonpoikaiskulttuuria arvostanut kansallisromantiikka, samoin kuin sitä ennen perustettuihin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan, muinaismuistoyhdistykseen ja käsityön ystäviin.
The Whole Story (kappale)

| ”The Whole Story” Sunrise Avenue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Popgasm
 Julkaistu: 20. maaliskuuta 2009
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 18.42
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music
Sunrise Avenuen muut singlet
| ”Choose to Be Me” 2008 | ”The Whole Story” 2009 | ”Not Again” 2009 |
The Whole Story on Sunrise Avenuen ensimmäinen single toukokuussa 2009 julkaistulta yhtyeen toiselta Popgasm -albumilta. Single julkaistiin digitaalisesti 20. maaliskuuta 2009 MTV3:n Storessa ja viikkoa myöhemmin myös digitaalisissa musiikkikaupoissa. Single julkaistiin Ruotsissa 17. huhtikuuta ja Saksassa 30. huhtikuuta 2009. Saksassa "The Whole Story" oli radiokanavien soitetuin kappale viikolla 22.
Kappaleet

The Whole Story 3:35
The Whole Story – 3.35
The Whole Story (Instrumental) – 3.37
The Whole Story (Acoustic) – 3.29
The Whole Story (Heikki L's Arena mix) – 8.00
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 14
Suomen virallinen latauslista: 12
Saksa: 26
Saksan radiolista: 1
Slovakia: 25
Ruotsi: 17
Itävalta: 36
Sveitsi: 82
Tšekki: 63
Aiheesta muualla

The Whole Story (kappale) Discogsissa. (englanniksi)
Theba (Egypti)

Pylväitä Karnakin temppelissä Thebassa
Theban kartta. Idässä Karnakin ja Luxorin temppelit, lännessä nekropoli kuolintemppeleineen sekä Kuninkaiden ja Kuningattarien laaksot.
Theba (< m.kreik. Θῆβαι, Thēbai) oli muinaisen Egyptin pääkaupunki sen kukoistuksen aikoina. Theba sijaitsi Niilin varrella noin 26. pohjoisen leveysasteen kohdalla. Nykyisin Theban raunioiden kohdalla sijaitsee Luxorin kaupunki. Alueella sijaitsee useita merkittäviä arkeologisia kohteita. Theban alue, johon kuuluvat muun muassa Luxorin ja Karnakin temppelit, Kuninkaiden laakso ja Kuningattarien laakso, on Unescon maailmanperintökohde.
Osat

Theba oli pinta-alaltaan noin 93 neliökilometriä laaja. Kaupungin tärkeimmät osat sijaitsivat Niilin itäpuolella. Karnakin temppeli sijaitsee itärannalla Luxorin pohjoispuolella. Luxorin temppeli sijaitsee siitä etelään nykyisen Luxorin kaupungin alueella. Temppeleitä yhdistää yli tuhannella sfinksillä reunustettu kolmen kilometrin pituinen käytävä. Luxorissa on lisäksi useiden faaraoiden kunniaksi pystytettyjä sfinksejä.
Joen länsipuolella oli Theban nekropoli eli ”kuolleiden kaupunki”, johon kuului kuninkaallisia hautoja ja kuolintemppeleitä sekä Egyptin hallitsijoiden palvelijoiden kuten pappien, sotilaiden, käsityöläisten ja työväen asuntoja. Kuolintemppeleistä suurin osa on lähes täysin tuhoutunut. Temppeleistä tärkeimpiä ovat Hatšepsutin temppeli, lähes kadonnut Amenhotep III:n temppeli, osittain säilynyt Seti I:n temppeli, sekä Medinet Habun alueen raunioitunut Ramses II:n temppeli eli Ramesseum sekä kaikkein eteläisin ja uusin kuolintemppeli, Ramses III:n temppeli. Sen eteläpuolella on Amenhotep III:n mahtavan palatsin rauniot. Medinet Habun pohjoispuolella on Amenhotep III:n rakentaman kaupungin rauniot.
Viisi kilometriä joesta länteen sijaitseville kukkuloille on kaivettu ylhäisön hautoja 18., 19. ja 20. dynastian ajalta. Kauempana lännessä ovat Kuninkaiden laakso ja Kuningattarien laakso, joihin haudattiin kuninkaita ja muita ylhäisön edustajia.
Theban nekropoli
Hatšepsutin temppeli
Ramesseumin rauniot
Sisäänkäynti Kuninkaiden laaksossa
Ramses II:n patsas Karnakin temppelissä
Luxorin temppelin sisäänkäynti
Historia

Theban muinainen egyptinkielinen nimi oli Wase tai Wo’se. Wasen provinssin tiedetään olleen olemassa jo 4. dynastiasta lähtien. Theban vanhimmat säilyneet monumentit ovat peräisin 11. dynastian ajalta 2081–1939 eaa., kun paikalliset kuvernöörit yhdistivät Egyptin valtansa alle. Siitä lähtien Theba toimi usein Egyptin kuninkaallisena pääkaupunkina, ja siitä käytettiin pääjumalansa mukaan nimeä Nowe tai Nuwe (’Amonin kaupunki’). Theban kreikankielinen nimi on saattanut tulla egyptinkielisestä sanasta Ta-ope, joka on Luxorin vanha egyptiläinen nimi.
Kuninkaan valtaistuin siirrettiin 12. dynastian (1939–1756 eaa.) aikana Thebasta Memfisiin. Egyptin kuninkaat jatkoivat kuitenkin Amonin palvontaa ja rakensivat temppeleitä Thebaan. Kun hyksot valtasivat Egyptin ja asettuivat valtaistuimelle vuonna 1630 eaa., Theba säilyi yhä egyptiläisillä, ja kaupungin valtiaat ajoivat hyksot pois Egyptistä noin 1530–1520 eaa. Siitä alkoi Theban kukoistuksen kausi. 18. dynastian faaraot rakensivat kaupungin uudelleen ja tekivät siitä pääkaupunkinsa. 1400-luvulla eaa. kummallekin puolelle jokea pystytettiin valtavia palatseja, jotka maalattiin kirkkain värein ja ympäröitiin puutarhoilla. Uuden valtakunnan faaraot pyrkivät päihittämään toisensa siinä, kuka rakensi suurimman temppelin kaupungin itäpuolelle ja suurimman kuolintemppelin länsipuolelle.
Amenhotep III:n aikana 1390–1353 eaa. Theba oli rikkaimmillaan, kun Amonin temppeleihin virtasi rikkauksia ulkomailta. Hänen poikansa Akhenatenin kaudella 1353–1336 eaa. hovi hylkäsi kaupungin lyhyeksi aikaa ja Amonin palvonta kiellettiin. Tutankhamonin aikana 1333–1323 eaa. Theba sai takaisin asemansa ja vaurautensa, joka säilyi seuraavienkin hallitsijoiden kuten Seti I:n, Ramses II:n ja Ramses III:n valtakausilla.
Theba alkoi taantua myöhäisten ramessidien aikana, ja sen hallinto ajautui vaikeuksiin. Ramses IX:n aikana noin vuonna 1111 eaa. suoritetussa tutkinnassa paljastui korkean tason korruptiota, ja nekropolin ryöstetyistä haudoista siirrettiin kuninkaiden muumiot turvaan toisaalle. Huono hallinto aiheutti levottomuuksia. Paikallisten asioiden hoito siirtyi aiempaa enemmän Amonin pappien käsiin, ja 1000-luvulla eaa. Egyptin hallinto jaettiin Tanisin faaraon ja Theban ylipapin kesken.
Nubialaiset faaraot tekivät Thebasta pääkaupunkinsa 600-luvulla eaa. Vuonna 663 eaa. assyrialaiset ryöstivät kaupungin. Heidän vasallinsa rakensivat kaupungin uudelleen, mutta se ei enää toipunut entiselleen. Strabonin aikana 63 eaa. – 23 jaa. Theba oli kutistunut pelkäksi kyläksi, jossa turisteja kävi katsomassa muinaisia temppeleitä. Asutus keskittyi kaupungin eteläosaan, joka tunnetaan nykyisin Luxorin kaupunkina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Theba Wikimedia Commonsissa
Theodore S. Clerk

| Theodore S>  Clerk.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. syyskuuta 1909 Larteh-Akuapem, Brittiläinen Kultarannikko
Kuollut: 1965
Taiteilija
Ala:  arkkitehti
Theodore Shealtiel Clerk (4. syyskuuta 1909 Larteh-Akuapem, Brittiläinen Kultarannikko – 1965) oli ghanalainen arkkitehti ja maansa arkkitehtonisen kehityksen pioneeri. Hänet tunnetaan Teman satamakaupungin kehittäjänä.
Ura

Clerk syntyi lähetyssaarnaajaperheeseen. Hän opiskeli teknistä piirustusta Achimotassa. Vuosina 1938–1943 hän opiskeli arkkitehtuuria Skotlannissa Edinburgh College of Art -oppilaitoksessa. Vuosina 1946–1953 Clerk toimi arkkitehtina Accrassa ja Sekondissa. Vuonna 1954 Clerk sai johdettavakseen englantilaisen arkkitehtiryhmän, joka alkoi suunnitella Teman kylästä kaupunkimaista yhteisöä. Clerk kehitti ryhmänsä kanssa matalapalkkaisille ihmisille tarkoitettuja huokeita tyyppitaloja.
Ghanalaissyntyisiä arkkitehteja mainitaan olleen 1950-luvun lopulla vain kolme. Clerk toimi aktiivisesti useissa arkkitehtiyhteisöissä ja hän oli 1960-luvun alussa perustetun Ghanan arkkitehti-instituutin  (Ghana Institute of Architects) ensimmäinen puheenjohtaja.
Temassa sijaitsee Clerkin kunniaksi nimetty katu T.S. Clerk Street.
Aiheesta muualla

Yen.com: Theodore Clerk: Ghana's First Architect and the man who Designed Tema Harbour
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Theodore S. Clerk
Käännös suomeksi
Theophilus Metcalfe

Theophilus Metcalfe
Theophilus Metcalfe (k. n. 1646) oli 1600-luvulla elänyt englantilainen pikakirjoittaja ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Metcalfe toimi Lontoossa pikakirjoittajana ja pikakirjoituksen opettajana.
Hän julkaisi vuonna 1633 oppikirjan pikakirjoitusjärjestelmästään nimellä Radio-Stenography or Short Writing. Järjestelmä oli pääpiirteiltään samantyyppinen kuin John Willisin, Edmond Willisin ja Thomas Sheltonin hiukan aikaisemmin julkaisemat englantilaiset järjestelmät.
Streif

| Streif |
| --- | --- |
 Näkymä Hahnenkammin syöksyn maalialueelta.
Paikkakunta::  Kitzbühel, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Skigebiet Kitzbühel
Vuori:: Hahnenkamm
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 1 662 m
Ala-asema:: 786 m
Korkeusero:: 876 m
Maksimijyrkkyys:: 85 %
Minimijyrkkyys:: 2 %
Hissi
Hissi:: Hahnenkammbahn
Tyyppi:: Gondolihissi
Kapasiteetti:: 2 000 henkilöä/h
Ala-asema:: 786 m
Yläasema:: 1 662 m
Miehet
Syöksylasku
Lähtö:: 1 665 m
Maali:: 805 m
Korkeusero:: 860 m
Pituus:: 3 312 m
Maksimijyrkkyys:: 85 %
Minimijyrkkyys:: 2 %
Keskijyrkkyys:: 26 %
1. MC-kilpailu:: 21.1.1967
Super-G (Streifalm)
Lähtö:: 1 345 m
Maali:: 805 m
Korkeusero:: 540 m
Pituus:: 2 150 m
Maksimijyrkkyys:: 69 %
Minimijyrkkyys:: 8 %
Keskijyrkkyys:: 25,1 %
1. MC-kilpailu:: 19.1.2001
Streif-Familienabfahrt
Paikkakunta::  Kitzbühel, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Skigebiet Kitzbühel
Vuori:: Hahnenkamm
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 1 662 m
Ala-asema:: 786 m
Korkeusero:: 876 m
Hissi:: Hahnenkammbahn
Seidlalmhang
Paikkakunta::  Kitzbühel, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Skigebiet Kitzbühel
Vuori:: Hahnenkamm
Rinneluokitus:: Musta
Hissi:: Hahnenkammbahn
Streif on laskettelurinne Kitzbühelissä Itävallassa.
Streifissa laskettava Hahnenkammin syöksylasku kuuluu vuonna 1967 perustetun alppihiihdon maailmancupin klassikkokilpailuihin ja se on laskettu Streifissa vuodesta 1937 alkaen Hahnenkammin alppihiihtokilpailuissa, sekä super-G sen mukaantulosta vuodesta 1995 alkaen. Vuodesta 2001 asti super-G on laskettu Streifalm-rinteessä.
Streif kuuluu vaikeimpiin ja vaarallisimpiin kilpailurinteisiin maailmassa. Kilpailujen ulkopuolella Streif on kaikkien laskettelijoiden laskettavissa. Punainen (keskivaikea) rinne, nimeltään Streif-Familienabfahrt, kiertää kolme vaikeinta osuutta, jotka ovat luokiteltu erittäin vaikeiksi, muilta osin se on sama kuin Streif. Seidlalmhang on erillinen laskettelurinne joka erkanee Streif-Familienabfahrtista ja yhtyy Streifiin Seidlalmissa, se toimii super-G-rinne Streifalmin yläosana. Rinteet on nimetty Streifalm-niityn mukaan, joka sijaitsee rinteiden yläosassa.
Ensimmäinen Hahnenkammin syöksylasku järjestettiin vuonna 1931. Streif-rinteessä laskettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1937, jolloin Thaddäus Schwabl voitti ajalla 3.53,1. Vuonna 1997 itävaltalainen Fritz Strobl laski voimassa olevan rinne-ennätyksen 1.51,58, keskinopeus oli laskussa 107,1 km/h.
Hahnenkammin syöksylaskua seuraa maalialueella 40 000–50 000 katsojaa, luoden kuuluisan ja ainutlaatuisen katsojakulissin. Myös syöksylaskukilpailun palkintojenjako illalla kerää useita tuhansia ihmisiä juhlistamaan kuutta parasta syöksylaskijaa.
Syöksylasku

Syöksylaskun lähtö sijaitsee 1 665 metriä merenpinnan yläpuolella Hahnenkammbahn-vuoriaseman vieressä.
Streif alkaa Startschuss (Lähtöjyrkänne) -jyrkänteellä, jossa on S-mutka, siitä rinne menee Mausefalleen (Hiirenloukku). Se on rinteen jyrkin kohta 85 %:n (40,4°) jyrkkyydellä ja kilpailijat hyppäävät siinä jopa 80 metriä. Sitä seuraa kompressio Mausefallen alapuolella, jossa laskijoiden täytyy kestää jopa 1 000 kg:a vastaava lyhytaikainen paine.
180-asteisen oikean käännöksen, nimeltään Karussell, ja vasemman käännöksen jälkeen laskijat tulevat teknisesti haastavaan ulospäin kaltevaan Steilhangiin (Jyrkkä rinne). Steilhangin ulostulo on yksi tärkeimmistä avainpaikoista, jossa voitto ratkaistaan. Sieltä täytyy saada mahdollisimman paljon nopeutta rinteen kapeimmalle kohdalle Brückenschussille, jota seuraa 650 metriä pitkä, kapea ja loiva liukuosuus Gschöß. Liukuosuus päättyy Alte Schneise (Vanha metsäaukio) -jyrkänteelle. Alte Schneisen hypyn jälkeen rinne menee Seidlalmiin ja edelleen Seidlalmsprungiin (Seidlalmhyppyri) ja vasemmalle kääntyvään Seidlalmkurveen (Seidlalmmutka). Tätä seuraa oikealle kääntyvä mutka, jonka jälkeen alkaa Lärchenschuss-liukuosuus ja Oberhausberg.
Oberhausbergin jälkeen tulee Hausberg ja Hausbergkante (Vuorenharjanne), jotka ovat nähtävissä maalialueelta. Hausbergkanten hypyssä laskijoiden tulee suunnata hyppynsä niin, että he saavat seuraavassa Hausbergkompressionin vasemmalle kääntyvässä mutkassa mahdollisimman korkean linjan ulospäin kaltevaan Traverseen. Näin laskija voi estää sen, ettei hän lennä liian kauas Traversen lukuisista pompuista.
Traversen jälkeen tulee oikea käännös pitkälle Zielschußille, jossa huippunopeus voi olla jopa 150 km/h. Zielschußilla on Zielkompression-kompressio ennen Zielsprungia (Maalihyppyri), jossa hypyt voivat olla jopa 80 metriä. Streif päättyy 805 metriä merenpinnan yläpuolella Rasmusleiten-alueelle lähelle Kitzbühelin keskustaa.
Super-G

Vuodesta 1995 vuoteen 2000 super-G laskettiin kokonaan Streifissä, silloin lähtö sijaitsi Alte Schneisen sisääntulossa. Vuodesta 2001 alkaen super-G on laskettu Streifalm-rinteessä. Super-G:n lähtö on Seidlalmhang-rinteessä ja se yhtyy Streifiin Seidlalmissa. 50 %:n (26,6°) jyrkkyydellä Streifalmin lähtö on yksi jyrkimpiä maailmancupissa.
Vuoden 2018 kilpailussa super-G laskettiin poikkeuksellisesti sääolosuhteiden takia Streif-rinteessä, lähtö sijaitsi Mausefallen yläpuolella ja maali Oberhausbergissä.
Näkymä Hahnenkammin syöksyn lähtökopista.
Alte Schneise kesällä.
The Who by Numbers

| The Who by Numbers The Who |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhtikuu–toukokuu 1975
 Julkaistu:  18. lokakuuta 1975    25. lokakuuta 1975
 Tuottaja(t): Glyn Johns, Chris Charlesworth, Bill Curbishley, Robert Rosenberg
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 37.19
 Levy-yhtiö:  Polydor Records    MCA Records
Listasijoitukset
  3. (8. marraskuuta 1975)   7. (lokakuu 1975)   8. (1975)   9. (13. joulukuuta 1975)   29. (5. joulukuuta 1975)
The Whon muut julkaisut
| Odds & Sods 1974 | The Who by Numbers 1975 | Who Are You 1978 |
The Who By Numbers on brittiläisen rockyhtye The Whon lokakuussa 1975 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Levyä hallitsevat alakuloiset teemat, kuten Pete Townshendin omaelämäkerralliset tilitykset alkoholiongelmistaan. Esimerkkinä voidaan mainita kappale ”However Much I Booze”, jonka solisti Roger Daltrey kieltäytyi laulamasta, koska hän piti sitä liian henkilökohtaisena. Näin ollen kappaleen laulaa itse Townshend.
Kaksimielisestä sanoituksestaan tunnettu kappale ”Squeeze Box” julkaistiin singlenä, ja se muodostui hitiksi nousten brittilistan sijalle 10. tammikuussa 1976.
Albumin kansi on yhtyeen basistin John Entwistlen piirtämä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Pete Townshendin kirjoittamia, ellei toisin mainita.
A-puoli
Slip Kid – 4.31
However Much I Booze – 5.02
Squeeze Box – 2.42
Dreaming From the Waist – 4.07
Imagine a Man – 4.04
B-puoli
Success Story – 3.22 (säv. John Entwistle)
They Are All in Love – 3.02
Blue, Red and Grey – 2.49
How Many Friends – 4.06
In a Hand or a Face – 3.25
Kappaleet > Vuoden 1996 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Kappaleet on nauhoitettu konsertissa Swansea Football Groundissa 16. kesäkuuta 1976.
Squeeze Box – 3.13
Behind Blue Eyes – 4.39
Dreaming From the Waist – 4.57
Kokoonpano

Roger Daltrey – laulu
John Entwistle – bassokitara, laulu
Keith Moon – rummut
Pete Townshend – kitara, kosketinsoittimet, laulu
Sylfid

Sylfid oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1884. Se oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1899-1920 ja sen jälkeen Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n omistuksessa 1920-1923. Alus myytiin 1923 Saksaan.
Fregatin rakensi Oswald, Mordaunt & Co. Southamptonissa Englannissa vuonna 1884 nimellä County of Clare. Sen vetoisuus oli 1 545 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 300 kuollutpainotonnia. Aluksen pituus oli 72,50 metriä, leveys 11,40 metriä ja syväys 7,34 metriä.
Suomeen fregatti ostettiin 1899 R. J. Swyny-varustamolta Liverpoolista. Alus nimettiin Sylfidiksi, kun se oli raumalaisomisteisena koululaivana. Vuonna 1910 alus oli guanolastissa matkalla Etelä-Amerikasta Ranskan Dunkerqueen kun sen miehistö sairastui beriberi-tautiin. Laiva pääsi hätäsatamaan Cayenneen, jossa seitsemän miehistöön kuulunutta joutui sairaalaan ja muita hoidettiin laivalla. Yksi tautiin sairastuneista kuoli.
Sylfid joutui 13. joulukuuta 1919 ollessaan pellavasiemenlastissa matkalla Argentiinan Rosariosta Amsterdamiin hirmumyrskyyn, jolloin lastin siirryttyä se sai 45 asteen kallistuman. Kallistuma saatiin oikaistua siirtämällä lastia. Sylfid menetti 14. maaliskuuta 1920 ollessaan painolastissa matkalla Amsterdamista New Yorkiin Lissabonin edustalla osan takilastaan. Viimeisen matkansa alus teki kopralastissa Uuden Britannian Tulagista Hampuriin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1922. Alus riisuttiin lastin purkamisen jälkeen ja myytiin kesäkuussa 1923 saksalaiselle Alfred Kubatzille.
Aiheesta muualla

Albatrosseja fregatti Sylfidin kannella, Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna)
Sonic Dash

| Sonic Dash |
| --- | --- |
 Sonic Dash-pelin kansikuva.
Kehittäjä:  Hardlight
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  App Store, Google Play, Microsoft Store ja Windows Phone Store
Pelisarja:  Sonic the Hedgehog
Pelimoottori:  Unity
Julkaistu:   7. maaliskuuta 2013
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille ja kaikenikäisille 
Alusta:  iOS, Android, Windows Phone 8, Windows 8
Jakelumuoto:  digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Sonic Dash on Hardlightin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vain matkapuhelimille, ja se on toinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan peli, jonka on kehittänyt Hardlight kännykkäalustoille, ensimmäisen ollessa Sonic Jump. Peli julkaistiin 7. maaliskuuta 2013.
Pelissä on tarkoituksena kerätä mahdollisimman paljon sormuksia, joilla voi avata erilaisia hahmoja tai erilaisia erikoisvoimia. Pelissä on myös pelin sisäisiä ostoja joihin kuuluu punaiset, myös tasoissa kerättävät sormukset. Näillä ostetaan eri hahmoja.
Todistustaakka

Todistustaakka voi Wikipediassa viitata kahteen eri artikkeliin:
Todistuksen taakka yleisesti
Todistustaakka oikeustieteessä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Todistustaakka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tirlittan (elokuva)

| Tirlittan |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Maunu Kurkvaara
Käsikirjoittaja:  Maunu Kurkvaara
Perustuu:  Oiva Paloheimon satukirja Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa (1953)
Tuottaja:  Maunu Kurkvaara
Säveltäjä:  Leonid Bashmakov
Kuvaaja:  Maunu Kurkvaara
Leikkaaja:  Maunu Kurkvaara
Tuotantosuunnittelija:  Maunu Kurkvaara
Lavastaja:  Maunu Kurkvaara
Pääosat:  Tarja Airaksinen Pehr-Olof Sirén Sakari Jurkka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kurkvaara-Filmi Oy
Ensi-ilta:  21. marraskuuta 1958 Kinema-teatteri, Lahti
Kesto:  76 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tirlittan on Maunu Kurkvaaran ohjaama lastenelokuva vuodelta 1958. Elokuva perustui kirjailija Oiva Paloheimon satukirjaan Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa ja se kuvattiin kesällä 1958. Paloheimo ei pitänyt kirjansa elokuvasovituksesta, hänen mielestään siinä oli vain kauniita kuvia ja sisältö pelkkää velliä.
Elokuvan yleisömenestys oli heikko. Elokuvaa jäi väliinputoajaksi, sitä ei mielletty lastenelokuvaksi eikä myöskään aikuisille tarkoitetuksi elokuvaksi. Elokuvan tekninen laatu oli myös heikko ja elokuvan repliikit jouduttiin äänittämään jälkikäteen. Kurkvaara leikkasi vuonna 1960 elokuvan aineistosta 16 minuutin lyhytelokuvan Lyypekin vuoden 1962 pohjoismaisia elokuvapäiviä varten.