stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Argos Amfilokhikon
Rakennukset ja löydökset

Argoksen akropolis eli yläkaupunki oli ympäröity muurein, joiden ympäryysmitta on ollut noin puolitoista kilometriä. Akropoliilta on löydetty myös tornin jäänteet. Kummatkin näistä ajoitetaan 500-luvulle eaa. Akropoliilta laskeutui alas tasangolle kaksi pitkää muuria, joista kummatkin päättyivät torniin. Ne lisättiin arviolta 400-luvun eaa. puolivälissä. Kaupungista on löydetty myös muun muassa kreikkalaisen teatterin jäänteitä.
Venäjän keisarikunnan vuoden 1897 väestönlaskenta

Venäjän keisarikunnan vuoden 1897 väestönlaskenta (ven. Первая всеобщая перепись населения Российской империи 1897 года, Pervaja vseobštšaja perepis naselenija Rossijskoi imperii 1897 goda) oli Venäjän keisarikunnan ainoa valtakunnallinen väestönlaskenta. Suomen suurruhtinaskuntaa ei otettu mukaan väestönlaskentaan.
Kyselylomake

Kyselyssä kaikilta vastaajilta kerättiin ainakin seuraavat tiedot:
Nimi (etunimi, patronyymi ja sukunimi)
Siviilisääty
Suhde perheen tai kotitalouden päämieheen
Sukupuoli
Ikä
Sääty
Uskonto
Syntymäpaikka
Rekisteröintipaikka
Vakituinen asunpaikka
Äidinkieli
Lukutaito
Ammatti
Fyysiset vammat
Tulokset

Väestönlaskennan mukaan Venäjän keisarikunnassa asui 125 640 021 ihmistä: 62 477 348 miestä ja 63 162 673 naista.
Aika jonka sain

| Aika jonka sain |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Tuukka Temonen
Käsikirjoittaja:   Tuukka Temonen  Olga Temonen 
Tuottaja:   Tuukka Temonen  Olga Temonen 
Säveltäjä:  Miikka Huttunen
Kuvaaja:   Aki Huttunen  Mikko Kaurio  Ida Tunturipuro 
Leikkaaja:  Juha Kärkkäinen
Lavastaja:  Einari Saarinen
Pääosat:   Olga Temonen  Pilvi Hämäläinen  Ville Myllyrinne  Satu Silvo  Sebastian Rejman  Mikael Rejström  Riitta Havukainen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Optipari
Levittäjä:  Kuusan Kino
Ensi-ilta:   2020-03-1313. maaliskuuta 2020  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  830 000 euroa
Katsojat:  57 010 (14.12.2020)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aika jonka sain on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tuukka Temonen. Temonen on myös käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan yhdessä pääosanäyttelijä Olga Temosen kanssa. Elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo kilparatsastaja Jaana Kivimäestä, joka halvaantui onnettomuudessa ja palasi hevosen selkään pararatsastajana. Elokuva kertoo Kivimäen tarinan onnettomuutta edeltävästä ajasta ensimmäisiin paralympialaisiin asti.
Aika jonka sain sai ensi-iltansa 13. maaliskuuta 2020.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Olga Temonen  | … |  Jaana   |
|  Pilvi Hämäläinen  | … |  Marjut   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Teppo   |
|  Satu Silvo  | … |  psykologi   |
|  Sebastian Rejman  | … |  Marko   |
|  Mikael Rejström  | … |  André   |
|  Riitta Havukainen  | … |  Helena   |
|  Hilma Temonen  | … |  Elena   |
|  Helga Temonen  | … |  Eevi   |
|  Inka Kallén  | … |  nuori Helena   |
|  Tommi Eronen  | … |  Jaanan isä   |
|  Jussi Puhakka  | … |  Hartikainen   |
|  Emma Lahti  | … |  baarityöntekijä   |
|  Sirkka Tuomala  | … |  Tepon äiti   |
|  Anu Sinisalo  | … |  Suokas   |
|  Tatu Sinisalo  | … |  Rantala   |
|  Konsta Hietanen  | … |  Ensihoitaja   |
Vastaanotto

Elokuva on saanut vaihtelevia arvosteluja. Kaakon Viestinnän lehtien arvostelussa Timo Alho antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sitä kuvattiin "inspiroivaksi tosikertomukseksi, jossa Olga Temonen tekee hienon roolisuorituksen". Elokuvalehti Episodi puolestaan antoi elokuvalle yhden tähden luonnehtien elämäkertaa kankeaksi ja henkilöhahmoja yksitahoisiksi. Me Naiset antoi elokuvalle kaksi tähteä ja piti elokuvaa tason laskuna verrattuna Temosen kahteen aiempaan kokopitkään elokuvaan. Helsingin Sanomien Miska Rantanen antoi elokuvalle kolme tähteä ja totesi, että Temonen kertoo tarinan ”ytimekkäästi ja hallitusti”.
Elokuva sai ensi-iltansa perjantaina 13. maaliskuuta 2020. Se oli avausviikonloppunaan katsotuin elokuva Suomessa 10 000 katsojalla, mikä oli yli neljännes koko viikonlopun kaikista katsojista. Koronaviruspandemian vuoksi elokuvateattereiden kokonaiskatsojaluvut putosivat edelliseen viikonloppuun verrattuna 60 prosenttia. Temoset päättivät ottaa riskin eivätkä siirtäneet ensi-iltaa, koska halusivat ”näyttää ihmisille tämän kaiken keskellä elokuvaa, jonka aihe on kannustava”. Seuraavalla viikolla Suomen elokuvateatterit suljettiin ja elokuva tuotiin teattereihin myöhemmin uudelleen. Kesän aikana elokuva oli monta kertaa viikonlopun katsotuin, ja joulukuuhun 2020 mennessä se oli kerännyt 57 010 katsojaa.
Kaikesta huolimatta elokuva oli ensimmäisen viikonloppunsa jälkeen saanut enemmän katsojia kuin Temosen aiempi ohjaustyö, vuoden 2018 Valmentaja, kokonaisuudessaan.
Aiheesta muualla

Aika jonka sain Elonet.
Aika jonka sain Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Tuukka Temonen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Teit meistä kauniin (2016)  Valmentaja (2018)  Aika jonka sain (2020)  Pohjolan satoa (2022) 
TV-sarjat (ohjaus):  The McCoys Show (2003)  Arman reilaa (2004)  T.I.L.A. Extra (2004)  Diili (2005)  Diili+ Johtoryhmä (2005)  Get Up, Stand Up! (2005)  Loman tarpeessa (2005)  Fabio & Fabrizio (2006)  Sota & rauha (2006)  Joulu Halosenniemessä (2007)  Muutosta ilmassa (2007)  Näin se tehtiin (2008-2009)  Afganistan (2011)  Heroes of the Baltic Sea (2016) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Apulanta: Mustin hevonen (1999)  Making of Pahat pojat (2003)  Stand up - Ryhmä Komedia Dynamo: Ensimmäinen painos (2006)  Plan Suomi 10 vuotta (2007)  Ja ihmisillä hyvä tahto (2008)  Presidentintekijät (2014) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Apulanta: Anna mulle piiskaa (1996)  Apulanta: Mitä vaan (1997)  Apulanta: Käännä se pois (1999)  Tohtori Halla ja mustempi hevonen (1999)  Apulanta: Ei yhtään todistajaa (2000)  Apulanta: Reunallat (2000)  Children Of Bodom: Every Time I Die (2000)  The 69 Eyes: Brandon Lee (2000)  Amorphis: Alone (2001)  Bitch Alert: Monday (2001)  Flegmaatikot: Hallitse & hajoita (2001)  Jonna Tervomaa: Kupla (2001)  Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus: Nyt on mies  (2001)  Tuula: Find A Way (2001)  Charon: Little Angel (2002)  Maj Karman Kauniit Kuvat: Rocktähti (2002)  Mannhai: Spiritraiser (2002)  Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus: Lumessakahlaajat (2002)  Bitch Alert: Loveson (2003)  Fintelligens: Kaikki peliin (2003)  Happoradio: Pois Kalliosta (2003)  I'dees: Brave And Optimistic Girl (2003)  Lost Soul Division: Castaway (2004)  Ismo Alanko Säätiö: Paskiainen (2006)  Diandra: Pidä huolta (2015)
Nintendo Switch

| Nintendo Switch |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Nintendo PTD
Sukupolvi:  Kahdeksas sukupolvi
Julkaisu:  WW 3. maaliskuuta 2017
Muisti:  4 Gt LPDDR 4
Tallennusväline:  32 Gt sisäistä tallennustilaa, microSD-, microSDHC- tai microSDXC-kortti, Nintendo Switch GameCard
Ohjain:  Joy-Con-ohjaimet, Switch Pro -ohjain
Liitettävyys:  USB, WLAN, HDMI
Myydyin peli:  Mario Kart 8 Deluxe (huhtikuu 2022, 45,33 miljoonaa kappaletta)
Edeltäjä:  Wii U
Seuraaja:  Nintendo Switch 2
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Nintendo Switch (koodinimeltään Nintendo NX) on Nintendon pelikonsoli, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2017. Pelikonsolia voi käyttää sekä kannettavana käsikonsolina että telakoituna televisioon kytkettävänä konsolina, josta johtuen sitä on kutsuttu yhdistelmäkonsoliksi (engl. hybrid console). Laitteessa on kaksi irrotettavaa Joy-Con-ohjainta, joita voi käyttää joko erikseen tai pidikkeeseen kiinnitettynä, jolloin ne muodostavat perinteisen peliohjaimen.
Kohderyhmä ja suunnittelu

Rob Fahey kirjoittaa GamesIndustry.biz-sivustolla laitteen kohderyhmästä ja suunnittelusta:
»Large swathes of the under-30 cohort - students and young professionals - simply don't have TVs in their apartments.»
Suomentaen suurella määrällä kohderyhmään kuuluvista henkilöistä ei ole televisiota asunnoissaan, jonka syyksi sanotaan käytettävissä olevan tilan kustannukset. PlayStation Vitan kaltaisten käsikonsolien suosio Japanissa selittää osaltaan uuden laitteen julkaisua kesken laitesukupolven (engl. mid-cycle).
Julkistus

Ensimmäinen esittelyvideo uudesta konsolista julkaistiin 19. lokakuuta 2016.
Nintendo Switch -konsolista paljastettiin lisää yksityiskohtia Nintendon esittelytilaisuudessa Tokiossa 13. tammikuuta 2017. Siellä kerrottiin myös konsolille tulevia pelejä.
Laitteen julkaisuhinta on 299 Yhdysvaltain dollaria.
Myynti

Nintendon tiedotteiden mukaan konsoli on myynyt avausviikonloppunaan Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa paremmin kuin yksikään Nintendon konsoli aikaisemmin. Maaliskuun myynnin mukaan (906 000 yksikköä) konsoli on myynyt paremmin kuin yksikään Nintendon konsoli aikaisemmin.
Japanissa konsolin ostajia on enemmän kuin myytäviä yksiköitä tarjolla kesäkuussa 2017 ja ostajat arvotaan halukkaiden joukosta.
Kesäkuussa 2017 konsolin myynti saavutti 4,7 miljoonaa kappaletta. Nintendo arvioi yltävänsä 20 miljoonan kappaleen vuosimyyntiin.
Kesäkuun 2018 loppuun mennessä konsoli on myynyt 19,67 miljoonaa kappaletta.
Joulukuun 2018 loppuun mennessä konsoli oli myynyt 32,27 miljoonaa kappaletta. Huhtikuuhun 2019 mennessä konsoli on myynyt 33,15 miljoonaa kappaletta ohittaen Nintendo 64:n. Konsoli on jo aiemmin ohittanut myyntilukemissa Wii U:n ja GameCuben. Syyskuun 2019 loppuun mennessä konsoli on myynyt 41,67 miljoonaa kappaletta: sekä laitteiden että pelien myynti kasvoi vuoden takaisesta. Vuoden 2019 loppuun mennessä konsoli on myynyt 52,48 miljoonaa kappaletta ohittaen Super Nintendo Entertainment Systemin. Nintendon mukaan laitetta on myyty kesäkuun 2020 loppuun mennessä 61,44 miljoonaa kappaletta.
Switch vastasi tammikuussa 2020 lähes 52 % kaikkien konsolien vähittäismyynnistä.
Syyskuussa 2020 päättyneen jakson raportissa Nintendo kertoi sekä laitteiden että ohjelmistojen myynnin kasvaneen: ajanjaksolla konsolia myytiin 12,53 miljoonaa kappaletta, josta 8,36 miljoonaa oli tavallisia malleja ja 5,17 miljoonaa Lite-malleja. Helmikuussa 2021 uutisoitiin konsolin myyneen 79,87 miljoonaa kappaletta ohittaen Nintendo 3DS:n myyntilukemissa, ja elokuussa 2021 ilmoitettiin konsolin myyneen 89 miljoonaa kappaletta ohittaen PlayStation 3:n myyntilukemissa. Marraskuussa 2021 kerrottiin konsolin myyneen 92 miljoonaa kappaletta. Vuoden 2021 loppuun mennessä konsoli oli myynyt 103,54 miljoonaa kappaletta ohittaen Wiin myyntimäärässä. Huhtikuuhun 2022 mennessä laite on myynyt 107,65 miljoonaa kappaletta. Elokuussa 2022 konsoli oli myynyt 111,08 miljoonaa kappaletta.
Marraskuuhun 2022 mennessä konsoli oli myynyt 114,33 miljoonaa kappaletta. Helmikuussa 2023 Switch ohitti sekä PlayStation 4:n että Game Boyn myyntimäärässä tehden siitä kaikkien aikojen kolmanneksi myyneimmän konsolin Nintendo DS:n ja PlayStation 2:n jälkeen. Toukokuussa 2023 Switch oli myynyt yli 125 miljoonaa kappaletta. Vuoden 2023 loppuun mennessä konsoli oli myynyt yhteensä yli 139 miljoonaa kappaletta.
Laitteisto

Konsolissa on 32 gigatavua sisäistä tallennustilaa, joka on laajennettavissa microSD-, microSDHC- tai microSDXC-kortilla.
Konsoli tukee 1080p-tarkkuutta televisioon HDMI:llä kytkettynä, ja laitteen oma näyttö tukee vaatimattomampaa 720p-tarkkuutta. Konsolissa on langaton Wi-Fi-, Bluetooth- sekä USB-liitäntätuki.
Suoritin perustuu Nvidian Tegra X1 -järjestelmäpiiriin. Konsolissa on neljä gigatavua keskusmuistia.
Laitteisto > Ohjaimet

Nintendo Switchin Joy-Con-ohjaimet ovat irrotettavia. Ohjaimissa on liiketunnistin, asentotunnistin sekä värinätuki. Niissä on Bluetooth-tuki ja oikeanpuoleinen ohjain tukee NFC-yhteyttä sekä infrapunakameraa. Vasemmasta ohjaimesta löytyy Capture-painike, jolla voi ottaa kuvakaappauksia sekä videoita.
Laitteisto > Telakka

Laitteen telakassa on televisioon kytkemiseen HDMI-liitäntä, kolme USB-liitäntää (kaksi sivulla ja yksi takana) sekä virtalähteen liitäntä. Laite tukee 5.1-kanavaista tilaääntä HDMI:n kautta.
Laitteisto > Pelimedia

Pelit tulevat Nintendo Switch GameCard -ROM-korteilla, jotka eivät ole yhteensopivia Nintendo 3DS:ssä käytettyjen kanssa. GameCard-kortit on päällystetty pahanmakuisella denatoniumlla etteivät pienet lapset söisi niitä.
Nintendo Switchin pelimoduuli
Nintendo Switch konsoli
Nintendo Switchin telakka
Pro-Controller
Joy-Con-Grip
Joy-Con Strap
Joy-Con-ohjaimet
Famicom teemaiset Joy-Con-ohjaimet
Nintendo Switch Lite

Heinäkuussa 2019 Nintendo kertoi Switch Lite -konsolista, joka on pienempi ja halvempi malli nimenomaan kädessä pidettävään pelaamiseen. Lite-versio on noin 100 yhdysvaltain dollaria halvempi, mutta sitä ei voi liittää televisioon ja Joy-con ohjaimet ovat laitteessa kiinteästi. Erilliset suuntanapit on korvattu D-pad-ohjaimella (ristiohjain). Lite-versiossa ei ole tärinävastetta eikä infrapunayhteyttä.
Laitteessa on 5,5 tuuman näyttö (verrattuna 6,2 tuuman näyttöön alkuperäisessä).
Lite-mallissa toimivat samat lisälaitteet kuin alkuperäisessä mallissa, se tukee langatonta WiFi-yhtettä ja NFC-yhteyttä sekä siinä on sisäänrakennettu liiketunnistus.
Nintendo Switch OLED model

Bloombergin mukaan Switchistä on tulossa uusi versio, jossa laitteen oma näyttö kasvaa seitsemään tuumaan ja joka tukee 4K-näyttöresoluutiota televion kautta.
Heinäkuussa 2021 kerrottiin lokakuussa julkaistavasta OLED-näyttöä käyttävästä mallista. Uudessa mallissa on 7 tuuman näyttö sekä 64 gigatavua sisäistä tallennustilaa. Myös jalkatuki on leveämpi ja sitä voi säätää enemmän. OLED-mallin resoluutio pysyy samana kuin perusmallin. Konsolin mukana tuleva telakka sisältää alkuperäisen telakan samat asemat, mutta uuteen telakkaan on pistetty LAN-portti, johon voi kytkeä verkkokaapelin. Konsoli julkaistiin kahdessa eri värissä, joista toinen on musta neonohjaimien kanssa ja toinen valkoisella telakalla ja ohjaimilla varustettu.
Seuraaja

Toukokuussa 2024 Nintendon toimitusjohtaja Shuntaro Furukawa vahvisti Nintendo Switch konsolin seuraajan. Uuden konsolin nimeksi on vahvistettu Nintendo Switch 2.
Ongelmat

Julkaisun jälkeen on raportoitu Joy-con-ohjaimen yhteysongelmista, joiden ratkaisemiseksi Nintendo on ilmoittanut FCC:lle muuttavansa ohjaimen antennia ja siihen liittyvää mikropiiriä.
Vuonna 2019 kerrottiin konsolin Joy-con-ohjaimen kärsivän ohjausongelmasta(joy con drift), jossa ohjain rekisteröi liikettä, vaikka pelaaja ei koskisi ohjaimeen. Nintendo on kertonut olevansa tietoinen asiasta ja ohjeistanut asiakastukea korjaamaan ohjaimet ilmaiseksi ja palauttavansa rahat aiemmista korjauksista. Ongelman arvioidaan johtuvan ohjaimen osien liiallisesta kulumisesta.
Yhdysvaltalainen lakifirma nosti joukkokanteen Nintendoa vastaan, että se olisi myynyt viallisia ohjaimia. Nintendon toimitusjohtaja Shuntaro Furukawa on esittänyt anteeksipyynnön asiakkaiden kohtaamista ongelmista, mutta ei kertonut enempää viitaten kesken olevaan kanteeseen. Tammikuussa 2021 kerrottiin, että Euroopassa on tehty 25 000 valitusta koskien joy con drift ongelmaa, jolloin Euroopan komissio ryhtyi toimenpiteisiin.
Kolmansien osapuolien valmistamien telakoiden kanssa on havaittu yhteensopivuusongelmia.
Switchille oli olemassa emulaattoriohjelmisto nimeltä Yuzu. Emulaattorin kehitys ja jakelu määrättiin lopetettavaksi ja kehittäjät miljoonakorvauksiin maaliskuussa 2024.
Pelit

Julkaisun yhteydessä saatavilla on The Legend of Zelda: Breath of the Wild.
Heinäkuussa 2019 konsolin eniten myynyt peli oli Mario Kart 8 Deluxe (17,89 miljoonaa kappaletta).
Kesäkuun 2020 loppuun mennessä kuusi peliä on myynyt yli 15 miljoonaa kappaletta: Mario Kart 8 Deluxe (26,74 miljoonaa), Animal Crossing: New Horizons (22,40 miljoonaa), Super Smash Bros. Ultimate (19,99 miljoonaa), The Legend of Zelda: Breath of the Wild (18,60 miljoonaa), Pokémon Sword/Pokémon Shield (18,22 miljoonaa) ja Super Mario Odyssey (18,06 miljoonaa).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nintendon virallinen Switch-sivusto
Kahdeksannen sukupolven pelikonsolit
GameStick
PlayStation 4
Wii U
Xbox One
Ouya
Steam Machine
Nintendo Switch
Nintendon laitteet
| --- | --- |
Pelikonsolit:  Color TV Game  NES/Famicom NES 2/AV Famicom  SNES/Super Famicom  Virtual Boy  Nintendo 64 iQue Player  GameCube Panasonic Q  Wii  Wii U  Nintendo Switch  Nintendo Switch 2 
Käsikonsolit:  Game & Watch  Game Boy  Game Boy Color  Game Boy Advance  Game Boy Advance SP  Nintendo DS  Game Boy Micro  Nintendo DS Lite  Nintendo DSi  Nintendo DSi XL  Nintendo 3DS  Nintendo 3DS XL  Nintendo 2DS  New Nintendo 3DS  New Nintendo 3DS XL  New Nintendo 2DS XL  Nintendo Switch Lite 
Kolikkopelit:  Vs. UniSystem/DualSystem  PlayChoice-10  Nintendo Super System  Triforce 
Nintendo Switch käsikonsolina
Switch OLED malli
Kalkudden

| Kalkudden |
| --- | --- |

 Kalkudden
 Koordinaatit: 59°16′02″N, 17°16′48″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Södermanlandin lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Strängnäs
Väkiluku (31.12.2023):  272
Kalkudden on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 306 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalkudden Wikimedia Commonsissa
Barium (kaupunki)

| Barium> Βάριον |
| --- | --- |
 Via Trajanan jäänteitä nykyisessä Barissa.
Sijainti
 Barium
Koordinaatit:  41°7′45″N, 16°52′13″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Bari, Bari, Apulia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Apulia, Regio II Apulia et Calabria, Italia
Aiheesta muualla
  Barium Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barium (m.kreik. Βάριον, Barion) oli antiikin aikainen kaupunki Apuliassa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Barin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede

Bariumin kaupunki sijaitsi Italian niemimaan itärannikolla eli Adrianmeren rannalla 75 roomalaista mailia luoteeseen Brundisiumista ja 36 mailia itäkaakkoon Aufidus (nyk. Ofanto) -joen suusta. Strabon antaa vastaaviksi mitoiksi 700 ja 400 stadionia, mutta ne ovat kummatkin liioiteltuja.
Barium oli tärkeä satamakaupunki. Sen lisäksi se sijaitsi merkittävässä teiden risteyskohdassa, jossa ristesivät Adrianmeren rannikkoa pitkin kulkenut tie sekä sisämaasta tullut tärkeä tie, joka oli ensin Via Minuciaa ja sittemmin Via Appiaa oikaissutta Via Trajanaa. Lisäksi Bariumista kulki poikkitie Italian ”saappaankoron” poikki Tarakseen eli roomalaisittain Tarentumiin. Sen pituus oli Itinerarium Antonini Augustin mukaan 60 mailia.
Historia

Barium oli alun perin peuketien (Peucetii) heimon kaupunki. Se ei esiinny antiikin ajan historiankirjoituksessa ennen aikaa, jolloin roomalaiset valtasivat Apulian, eivätkä antiikin lähteet kerro myöskään sen synnystä. Kaupungin lyömät rahat kuitenkin osoittavat, että se sai jo varhain paljon kreikkalaisia vaikutteita. Vaikutteet saattoivat olla peräisin Taraksesta. Rahat myös osoittavat, että kaupunki on ollut suhteellisen merkittävä 200-luvulla eaa.
Livius mainitsee Bariumin lyhyesti. Myös Horatius mainitsee sen kalastajakaupunkina. Tacituksen mukaan Barium oli asemaltaan municipium. Sen nimi esiintyy Apulian kaupunkien joukossa myös Strabonilla, Plinius vanhemmalla ja muilla maantieteilijöillä.
Mainintojen perusteella Bariumin satama oli alueen tärkein jo 180 eaa. Roomalaisena municipiumina kaupunki luettiin Claudian tribukseen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Barinus, kreikaksi Barīnos (Βαρῖνος). Kaupungista tuli piispanistuin vuonna 347, ja sen ensimmäinen piispa oli Gervasius.
Bariumin sijainti tärkeän tien varrella sekä sen satama edesauttoivat kaupungin säilymistä, mutta se ei vaikuta nousseen tavallista municipiumia merkittävämmäksi ennen Länsi-Rooman kukistumista. Se oli pitkään langobardien, saraseenien ja bysanttilaisten kiistakapulana, mutta päätyi vuonna 875 Bysantille. Bysanttilaiset tekivät kaupungista Longobardian theman pääkaupungin, jossa hallitsi maaherrana katepano. Normannit valtasivat kaupungin vuonna 1071. Kaupunki on kehittynyt edelleen nykyiseksi Bariksi.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin ajan kaupungista ei ole säilynyt kuin vähäisiä jäänteitä, koska myöhempi kaupunki on aina ollut samalla paikalla. Barin Città Vecchiassa sijaitsevan, 1100- tai 1200-luvulla rakennetun normannilinnan arvellaan sijaitsevan antiikin aikaisen akropoliin paikalla. Kaupungin löydöksiin lukeutuu muun muassa roomalaisaikaisia piirtokirjoituksia. Kaupungin ympäristöstä on löydetty paljon keramiikkaa, joka osoittaa kaupungin lyömien rahojen ohella voimakasta kreikkalaisvaikutusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barium Wikimedia Commonsissa
Bariumin lyömiä rahoja, 200-luku eaa.
Antiikin aikaisia pylväitä nykyisessä Barissa.
Vares X

| Vares X |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tuukka Temonen
Käsikirjoittaja:   Satu Rasila  Akseli Kouki 
Perustuu:  Reijo Mäen romaaniin Kolmijalkainen mies
Tuottaja:   Rimbo Salomaa  Markus Selin  Jukka Helle 
Kuvaaja:  Mikko Kaurio
Leikkaaja:  Eemeli Kelokorpi
Lavastaja:  Einari Saarinen
Pääosat:   Leo Sjöman  Jasper Pääkkönen  Sara Soulié  Satu Silvo  Mikko Kouki  Ilona Chevakova  Olga Temonen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2024-10-2323. lokakuuta 2024  
Kesto:  85 min.
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Vares – Sheriffi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vares X on lokakuussa 2024 ensi-iltaan tullut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Tuukka Temonen. Elokuva on Vares-sarjan kymmenes elokuva, ja se perustuu löyhästi Reijo Mäen Vares-romaaniin Kolmijalkainen mies.
Jussi Vares saa puhelun pelastusta tarvitsevalta ystävältään Kyypakkaukselta. Samalla kun Vares pelastaa ystäväänsä, yksityisetsivän uusioperheen tytär joutuu kidnappauksen uhriksi.
Jussi Varesta esittää ensimmäistä kertaa Leo Sjöman. Muissa rooleissa nähdään muun muassa Jasper Pääkkönen, Sara Soulié, Satu Silvo, Mikko Kouki, Ilona Chevakova sekä Olga Temonen. Elokuvan kuvaukset alkoivat 15. huhtikuuta 2024.
Elokuva ei saanut useista yrityksistä huolimatta tukea tuotantoon Suomen elokuvasäätiöltä, se sai vain markkinointi- ja levitystukea 50 000 euroa.
Elokuvan ovat tuottaneet Rimbo Salomaa, Markus Selin ja Jukka Helle Solar Filmistä, ja elokuvan levittää Nordisk Film.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä Leo Sjöman ja Jasper Pääkkönen näyttelevät virkistävästi, mutta muuten elokuva on ryhditön, hajanainen ja lattea. Ilta-Sanomien Taneli Topeliuksen mielestä Vares X on sarjan paras ja osittain aika sujuva. Hän arvosti sitä, että Sjömanin esittämä päähenkilö ei tunnu enää olutkuppilasta sääliä hakevalta masentuneelta tunarilta vaan aidosti omia ratkaisujaan tekevältä käytännön mieheltä. Iltalehden Juho Rissasen mukaan Vares X on epätasapainoinen ja epävireinen, mutta isoin ongelma on, että päähenkilöstä on tehty ilmeetön ja tylsä hahmo. Elokuva kulkee kuitenkin rivakasti eteenpäin. Sivuhenkilöiden näytteleminen vaihtelee amatöörimäisestä ihan kelvolliseen. Episodin Niko Ikosen mukaan elokuva on puuduttava ja tylsä eikä nimekkäästä näyttelijäkaartista ole saatu mitään irti. Hän arveli teosta kuvatun kiireessä tv-sarjan rinnalla.
Vastaanotto > Arvosteluja

Ilta-Sanomat, Taneli Topelius
Iltalehti, Juho Rissanen
Turun Sanomat, Päivi Valotie
Episodi, Niko Ikonen
Seiska, Toni Keränen
Helsingin Sanomat, Pentti Avola
Karjalainen, Jussi Virratvuori
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leo Sjöman  | … |  Jussi Vares   |
|  Jasper Pääkkönen  | … |  Kyypakkaus   |
|  Sara Soulié  | … |  Anni Rinne   |
|  Satu Silvo  | … |  Jaana Rinne   |
|  Mikko Kouki  | … |  Eero Pränni   |
|  Ilona Chevakova  | … |  Maisa-Olivia Torola   |
|  Olga Temonen  | … |  pastori Alanen   |
|  Kalle Lamberg  | … |  Timppa   |
|  Jenni Kokander  | … |  Janita   |
|  Mikko Töyssy  | … |  novellikirjailija Luusalmi   |
|  Pelle Heikkilä  | … |  Arto Malmén   |
|  Aku Sipola  | … |  Wunderbaum   |
|  Kreeta Salminen  | … |  Karoliina Lundberg   |
|  Tom Petäjä  | … |  Karvanoppa   |
|  Selja Talonen  | … |  Aada Rinne   |