stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leijonan luola Suomi
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Jakson nimi | Ensiesitys | Leijonat | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Erikoisin päätös koskaan | 11. syyskuuta 2023 | Sami Hedberg, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 167 000 |
| 2 | En aio neuvotella näiden miesten kanssa | 18. syyskuuta 2023 | Noora Fagerström, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 158 000 |
| 3 | Mun sydämessä maailma ei tarvii tätä | 25. syyskuuta 2023 | Noora Fagerström, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 121 000 |
| 4 | Onks tää nyt kova juttu? | 2. lokakuuta 2023 | Sami Hedberg, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 127 000 |
| 5 | Häviäjien halaus | 9. lokakuuta 2023 | Noora Fagerström, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 113 000 |
| 6 | Nyt täytyy tulla jotain maagista | 16. lokakuuta 2023 | Sami Hedberg, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 120 000 |
| 7 | Tää on tulevaisuutta | 23. lokakuuta 2023 | Noora Fagerström, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo | 83 000 |
| 8 | Tämä on maksun hetki | 30. lokakuuta 2023 | Noora Fagerström, Elias Aalto, Kim Väisänen, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo |  |
↑  Keskikatsojamäärä jakson ensiesityspäivänä.
↑  Tässä jaksossa Fagerström oli mukana kolmessa ensimmäisessä esittelyssä, minkä jälkeen hänen tilalleen tuli Sami Hedberg viimeiseen.
Aiheesta muualla

Ohjelman nettisivut
Lentopallo

| Lentopallo |
| --- | --- |

Ensimmäinen ottelu:  1896
Kehittäjä:  William Morgan
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Piirteet
Tyyppi:  pallopeli
Joukkueen koko:  6
Varusteet:  lentopallo
Pelialue:  18 × 9 m
Kilpailutoiminta
Kansainvälinen kattojärjestö:  Fédération Internationale de Volleyball
Jäsenliittoja:  220
Olympialaisissa:  1964–
MM-kilpailut:  MM-kilpailut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lentopallo on yleensä sisätiloissa pelattava joukkuepeli, jossa kaksi verkon erottamaa kuusihenkistä joukkuetta lyövät ilmatäytteistä palloa puolelta toiselle. Pallo ei saa koskettaa kenttää. Pelin kehitti tenniksestä ja koripallosta William Morgan, ja sitä alettiin pelata 1800-luvun lopulla Yhdysvalloissa, Suomessa 1930-luvulla.
Lentopallo on Kansainvälisen olympiakomitean tunnustamista lajeista levinnein kansainvälisen lajiliiton jäsenmailla (220) mitattuna.
Säännöt > Kenttä ja pallo

Pelikenttä muodostuu kahdesta 9 × 9 metrin kenttäalueesta, joka erotetaan verkolla. Kummallakin puolella on hyökkäysraja kolmen metrin etäisyydellä verkosta. Takarajojen takana on 9 metriä leveät aloitusalueet. Verkon korkeus on miehillä 243 cm ja naisilla 224 cm. Verkon päissä on antennit, joiden päät ulottuvat 80 cm verkon yläpuolelle.
Pelivälineenä käytettävä lentopallo on kuoreltaan nahkaa tai synteettistä nahkaa, ja sen ympärysmitta on 65–67 cm ja paino 260–280 g.
Säännöt > Pelin kulku

Jokainen pallo aloitetaan aloitussyötöllä verkon yli. Pelaajat pyrkivät saamaan pallon vastapuolen kenttään tai pelaamaan pallon ulos pelialueelta siten, että vastustaja koskee palloon viimeksi.
Palloa saa pelata kaikilla ruumiinosilla. Sitä on kuitenkin lyötävä, eikä sitä saa kopata tai heittää.
Kun pallo saapuu joukkueen kenttäpuoliskolle, joukkueella on käytössään korkeintaan kolme kosketusta, jotka ovat yleensä vastaanotto, passi ja hyökkäys. Sama pelaaja ei saa koskea palloa kahdesti peräkkäin, ellei ensimmäinen kosketus ole torjunta – torjuntaa ei lasketa joukkueen kosketukseksi, vaan torjunnan jälkeen joukkueella on edelleen kolme kosketusta jäljellä. Kuitenkin pallon mennessä torjunnasta ”ulos”, on virhe torjuvan joukkueen. Joukkueen ensimmäiseksi kosketukseksi sallitaan myös tahaton kaksoiskosketus, johon pelaaja ei reagoi tai ehtisi reagoida (esim. kädestä päähän). Tällöin käytössä on vielä kaksi kosketusta.
Pallon voittaja aloittaa seuraavan pallon. Mikäli pallon on voittanut syöttöä vastaanottanut joukkue, suorittavat voittaneen joukkueen pelaajat kiertovaihdon myötäpäivään.
Säännöt > Pistelasku

Pallon voittanut joukkue saa pisteen. Erävoittoon vaaditaan 25 pistettä, mutta tasatilanteessa 24–24 jatketaan siihen asti, että toinen joukkue saavuttaa kahden pisteen eron. Ottelun voittaa se joukkue, joka voittaa ensin kolme erää. Jos erävoitot ovat 2–2, viides erä pelataan 15 pisteeseen ja vähintään kahden pisteen eroon.
Pelaajat

Joukkue asettaa kentälle kuusi pelaajaa, joista kolme etukentälle ja kolme takakentälle. Pelaajat siirtyvät seuraavalle pelipaikalle myötäpäivään aina, kun oma joukkue saa syöttövuoron. Näin jokainen pelaaja on vuorollaan kolme paikkaa edessä ja kolme paikkaa takana. Heti kun syöttö lähtee, etukenttäpelaajat saavat vaihtaa keskenään paikkaa, samoin takakenttäpelaajat. Takakenttäpelaaja ei saa lyödä etukentältä palloa vastustajan puolelle, paitsi jos pallo on verkkonauhan alapuolella tai jos hän ponnistaa hyökkäysrajan (kolmen metrin viivan) takaa.
Kuusikkoon valitaan yleensä yksi passari, yksi hakkuri eli pääiskijä, kaksi keskitorjujaa ja kaksi laitapelaajaa. Joukkue voi käyttää myös seitsemättä pelaajaa eli liberoa. Keskitorjuja pelaa yleensä vain etukentän kolme paikkaa ja syöttövuoronsa, jonka jälkeen hän siirtyy vaihtoon ja takakentän puolustuspeliin erikoistunut libero pelaa keskitorjujan asemasta kolme takakentän paikkaa.
Passari =  Passarin tärkein tehtävä on saada pallo mahdollisimman tarkasti hyökkäävälle pelaajalle. Passari koskee yleensä palloon toisena, jolloin hän passaa eli tekee sormilyönnin pelaajalle, joka laittaa pallon verkon yli.
Hakkuri = hyökkäyspeliin erikoistunut iskijä, joka ei yleensä osallistu syötön vastaanottoon.
Keskitorjuja = eli keskipelaaja, hyökkää ja torjuu pääosin keskeltä verkkoa, auttaa myös laitapelaajaa laitatorjunnassa, ei osallistu yleensä syötön vastaanottoon
Yleispelaaja = eli laitapelaaja, hyökkää ja torjuu pääosin verkon laidoilta tai takakentältä keskeltä, vastaanottaa syöttöjä yhdessä liberon kanssa.
Libero = puolustuspelaamisen erikoispelaaja, joka käyttää eriväristä peliasua kuin muut saman joukkueen pelaajat. Libero pelaa vain takakentällä ja tulee yleensä keskitorjujan tilalle takakenttäkierroksen ajaksi. Libero ei saa toimittaa palloa verkon yli, jos pallo on lyöntihetkellä kokonaisuudessaan verkon yläpuolella, ei saa torjua tai tehdä torjuntayritystä (torjunta, jossa ei kosketa palloon) eikä syöttää. Kanssapelaaja ei myöskään saa hyökätä verkkopinnan yläpuolelta, mikäli libero passaa hänelle etukentältä sormilyönnillä.
Tekniikka

Lentopallon perustekniikoita ovat
aloitussyöttö = Pallon aloittava lyönti oman kenttäpuoliskon takaa verkon yli vastustajan puolelle. Lyöntiä edeltää pallon ilmaan heitto. Hyppysyötössä eli hypärissä pallo syötetään iskulyönnin omaisesti ilmasta, perinteinen syöttö jalat maassa. Leijasyötössä eli leijassa pallo lyödään heitosta sen lakipisteestä ja tasaisella kämmenellä, jolloin pallo ei pyöri ja lähtee leijaamaan ilmassa eli muuttamaan suuntaansa kesken lentoradan.
iskulyönti = Yleisin hyökkäystekniikka. Palloa lyödään avokämmenellä verkon yli. Tarkoituksenmukainen löysä, lyhyt rullalyöntiselvennä kulkee nimellä tsekki (engl. check).
hihalyönti = Yleisin vastaanotto- ja puolustustekniikka. Kädet ojentuvat suoriksi eteenpäin, yleensä alaviistoon, kämmenet koskettavat toisiaan.
sormilyönti = Yleisin passaustekniikka. Kädet ovat kasvojen yläpuolella sormet levitettyinä.
peippi / juju / power tip = Hyökkäys, joka tehdään hennosti torjunnan taakse sormenpäillä. Peippi tai juju sijoittuvat yleensä etukulmaan tai muuten lyhyenä. Power tip on myös hyökkäys, mutta se tehdään hentoisesti huitaisten tarkkaan paikkaan (takakulma tai keskikenttään).
torjunta = Hyppy verkolla kädet ylhäällä. Torjunnan tarkoitus on joko torjua vastustajan lyönti takaisin, hidastaa pallon kulkua ja nostaa se ylös, tai helpottaa pallon puolustusta ohjaamalla hyökkäys tiettyyn suuntaan. Kutsutaan myös nimellä seinä.
tiikeri = Puolustustekniikka, jossa syöksytään pallon perään yrittäen nostaa se ilmaan ennen sen osumista maahan.
Historiaa

Lentopallon kehitti vuonna 1895 NMKY:n liikunnanohjaaja William Morgan Massachusettsin Holyokessa. Ensimmäinen tunnettu virallinen ottelu pelattiin Massachusettsissa 1896.
Laji tuli Eurooppaan vuonna 1914 ja Pohjoismaihin 1920-luvulla. Kansainvälinen lentopalloliitto FIVB perustettiin vuonna 1947. Lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 1949. Lentopallosta tuli olympialaji 1964 kisoista alkaen.
Kansainvälisessä lentopalloliitossa on nykyisin 220 jäsenmaata, ja lentopallon aktiivipelaajia on maailmassa noin 200 miljoonaa.
Historiaa > Suomessa

Lentopallo tuli Suomeen 1920-luvun lopulla, kun nuorisopastori Heimer Virkkunen oli tutustunut lajiin Yhdysvalloissa. Ensimmäiset lentopallo-ottelut pelattiin seuraavan vuosikymmenen alussa Helsingin Mustasaaressa, jossa vuodesta 1931 lähtien toimi Helsingin seurakuntien leirikeskus. Lajia kutsuttiin aluksi nimellä ”kaaripallo”.
Vuodesta 1939 alkaen lentopallo kuului Suomen Koripalloliiton ja sen jälkeen Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton ohjelmaan. Suomen Lentopallokomitea perustettiin 1956 ja Suomen Lentopalloliitto 1959. MM-kisoissa Suomi oli ensi kerran mukana 1952 ja EM-kisoissa 1955. Lentopallon SM-liiga perustettiin 1994. Syksystä 2010 sarjan nimi on ollut Lentopallon Mestaruusliiga.
Suomessa on rekisteröityjä pelaajia nykyisin 11 500. Liittoon kuuluu noin 400 jäsenseuraa.
Kilpailuja

Mieslentopallon 2000-luvun kestomenestyjiin ovat kuuluneet Brasilia, Yhdysvallat, Serbia ja Venäjä. Naisten lentopallossa ovat menestyneet muun muassa Venäjä, Brasilia, Italia, Yhdysvallat ja Kiina.
EM-kisoissa vahvimpia maita ovat olleet itäblokin maat. Eniten mestaruuksia on Neuvostoliitolla, muita menestyjiä ovat muiden muassa Unkari, Puola, Bulgaria ja Tšekkoslovakia.
Naisten puolella Japani oli alkuaikoina vahva tekijä kansainvälisesti ja voitti maailmanmestaruuden vuosina 1962, 1967 ja 1964 kuten myös olympiakultaa Tokion kotikisoissa 1964 sekä Montrealissa 1976. Kuuba oli ehdoton hallitsija 1990-luvulla.
Pan-Amerikan kisoissa lentopallo on ollut mukana vuodesta 1955 lähtien. Amerikan mantereen menestyneimpiä maita ovat Brasilia, Yhdysvallat ja Kuuba, kuten myös Meksiko ja Kanada. Aasiassa vahvimpia lentopallomaita ovat olleet Kiina, Japani ja Etelä-Korea.
Suomen miesten maajoukkue osallistuu EM-karsintoihin, MM-karsintoihin ja olympiakarsintoihin eli maailmancupiin. Näiden lisäksi, jos FIVB eli kansainvälinen lentopalloliitto kutsuu, se osallistuu 16 joukkueen vuosittaiseen maailmanliigaan.
Euroopan sarjojen parhaat seurajoukkueet pelaavat jalkapallon tavoin Mestarien liigaa. Suomen korkein sarjataso on SM-liiga. Toiseksi korkein sarja on 1-sarja, sitten 2-sarja jne. 1990-luvun lopulla sarjatasoja oli jopa seitsemän, nyt niitä on viisi. Lentopallo on myös erittäin suosittu juniori-, puulaaki- ja veteraanilaji.
Lentopallon maailmanmestaruuskilpailut
Lentopallon maailmanliiga
Lentopallon Maailmancup
Lentopallon SM-liiga
Muunnelmia

Lentopallosta kehitettyjä muunnelmia ovat hiekka-alustalla kahden hengen joukkuein pelattava rantalentopallo sekä suolla pelattava suolentopallo. Nuoret (10–14 v) voivat pelata Ruotsissa keksittyä Volley 2000:ta, jossa pallo saa kerran koskea kenttää ja jota on helpompi oppia. Ruotsissa pidetään tässä pelimuodossa kansainvälisiä otteluja.
Harrastuksen kustannukset

Lentopallo on lasten urheiluharrastuksista halvimpia. Lasten harrastetasolla laji maksaa keskimäärin 1 165 euroa vuodessa (vaihteluvälillä 940 eurosta 1 390 euroon). Kilpatasolla se maksaa keskimäärin 1 320 euroa vuodessa (vaihdellen 1 090 eurosta 1 550 euroon). Vuodesta 2015 vuoteen 2023 lajin kustannukset nousivat 68%.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen lentopalloliitto ry
Katsojan opas
Lentopallon säännöt
Lentopallon tulospalvelu
Lentopallon suomalainen erikoissivusto
Lentopallokenttä mittoineen
Lentopallo
Iskulyönti (vas.) ja torjunta (oik.)
Saksan perustuslakituomioistuin

Saksan perustuslakituomioistuin Karlsruhessa.
Saksan perustuslakituomioistuin (saks. Bundesverfassungsgericht, lyh. BVerfG) on Saksan liittotasavallan perustuslakituomioistuin ja de facto korkein oikeusaste. Saksan perustuslakituomioistuin perustettiin 1951 ja se toimii Karlsruhessa.
Perustuslakituomioistuin toimii vain aloitteiden pohjalta. Jokaisella Saksan kansalaisella on oikeus hakea muutosta valtiovallan tekemään päätökseen jos kokee valtiovallan loukanneen hänen perusoikeuksiaan. Se voi myös aloittaa tutkinnan, mikäli tietyt elimet kuten liittohallitus, osavaltioiden hallitukset, vähintään kolmannes liittopäiväedustajista tai alemmat tuomioistuimet sitä pyytävät. Perustuslakituomioistuin tarkastaa, ovatko liittovaltion ja osavaltioiden säätämät lait sopusoinnussa Saksan perustuslain kanssa. Jos perustuslakituomioistuin katsoo jonkin lain olevan ristiriidassa Saksan perustuslain kanssa, ei kyseistä lakia enää saa soveltaa. Ainoastaan perustuslakituomioistuin voi katsoa jonkin puolueen perustuslainvastaiseksi ja määrätä siten sen lakkautettavaksi.
Saksan perustuslakituomioistuin koostuu kahdesta senaatista (saks. Senat) joissa kummassakin on kahdeksan tuomaria. Tuomarit saavat palvella yhden kaksitoistavuotisen kauden, mutta eläköidyttävä viimeistään 68-vuotiaana (vaikka kautta olisi yhä jäljellä). Tuomareista puolet valitsee Saksan liittopäivät (Bundestag) ja puolet Saksan liittoneuvosto (Bundesrat).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saksan perustuslakituomioistuimen sivut (saksaksi ja englanniksi)
Mika Skyttä

| Mika Skyttä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1973 (ikä 51) Varkaus, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2007
Seurat:  SaiPa   HPK
Mika Skyttä (s. 25. huhtikuuta 1973 Varkaus) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi SM-liigassa 10 kautta edustaen suurimman osan SaiPaa, yhden kauden verran HPK:ta. Hän teki parhaalla liigakaudellaan 17 maalia. Skyttä tunnettiin pahana ärsyttäjänä ja kulmavääntäjänä.
Kyuss

| Kyuss |
| --- | --- |
 KyussLives esiintymässä vuonna 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  1989–1995, 1997, 2010–
Tyylilaji:  stoner rock, heavy metal desert rock
Kotipaikka:   Palm Desert, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  John Garcia, Laulu   Josh Homme, Kitara   Alfredo Hernandez, Rummut   Scott Reeder, Basso  
Levy-yhtiö:  Elektra Records   Bong Load Custom Records   Man's Ruin  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyuss (lausutaan kaius, engl. kigh-uss) on vuonna 1989 perustettu stoner rock -yhtye. Yhtye itse on kutsunut Metal Hammer -lehdessä musiikkiaan "desert rockiksi".
Yhtye hajosi lopullisesti vuonna 1997, minkä jälkeen kitaristi Josh Homme perusti Queens of the Stone Agen , johon myöhemmin basisti Nick Oliveri ja rumpali Alfredo Hernandez liittyivät. Laulaja Garcia on ollut useissa eri yhtyeissä Kyussin jälkeen, kuten Unidassa, Hermanossa ja Slo Burnissa.
Bändi jatkaa uudella nimellä Kyuss Lives!, jossa on mukana kolme alkuperäisjäsentä: Nick Oliveri, John Garcia, Brant Bjork. Josh Homme ei ole mukana kokoonpanossa, koska soittaa Queens of the Stone Age - ja Eagles of Death Metal -yhtyeissä.
Jäsenet

John Garcia - Laulu
Josh Homme - Kitara
Nick Oliveri - Kitara, Basso (albumeilla Wretch ja Blues for the Red Sun)
Chris Cockrell - Basso (albumilla Sons of Kyuss ja muutamassa kappaleessa albumilla Wretch)
Scott Reeder - Basso (albumeilla Welcome to Sky Valley ja ...And the Circus Leaves Town)
Brant Bjork - Rummut (albumeilla Sons of Kyuss, Wretch, Blues for the Red Sun ja Welcome to Sky Valley)
Alfredo Hernandez - Rummut (albumilla ...And the Circus Leaves Town)
Vaiheet

Kyuss perustettiin vuonna 1989 Palm Desertissä, Kaliforniassa nimellä Sons of Kyuss. Yhtye julkaisi nykyään harvinaisen omakustanne-EP:n Sons of Kyuss, jolla mukana oli vielä basisti Chris Cockrell. Nimi Sons of Kyuss oli otettu roolipeli Dungeons And Dragonsista, mutta nimi lyhennettiin myöhemmin Kyussiksi, koska yhtyeen kokoonpano muuttui hieman myöhemmin samana vuonna.
Ensimmäisessä Kyuss-kokoonpanossa soittivat John Garcia (laulu), Joshua Homme (kitara), Nick Oliveri (basso) sekä Brant Bjork (rummut). Tämä kokoonpano julkaisi debyyttialbumin Wretch vuonna 1991 Dali Recordsin kautta. Albumi ei kuitenkaan menestynyt. Myyntiluvut olivat huonoja, eivätkä keikat herättäneet huomiota. Yhtye kierteli ympäri Kaliforniaa esiintymässä, lähinnä juhlissa aavikolla. Näitä juhlia kutsuttiin generaattorijuhliksi, koska niissä käytettiin bensiinikäyttöisiä generaattoreita, jotta saataisiin virtaa soittolaitteisiin. Homme keksi soittaa sähkökitaraa bassokitaran vahvistimella luodakseen raskaan kitarasoundin.
Chris Goss tuotti Kyussin seuraavan albumin Blues For The Red Sun. Nirvana-rumpali Dave Grohl auttoi Kyussia saavuttamaan menestystä ja onnistui saamaan heidät Metallican lämmittelijäyhtyeeksi Australiaan vuonna 1993.
Oliveri jätti yhtyeen ja hänet korvasi Scott Reeder, kun yhtye sai levytyssopimuksen Elektra Recordille ja julkaisi albumin (Welcome To) Sky Valley vuonna 1994. Brant Bjork joutui jättämään yhtyeen henkilökohtaisista syistä, ja hänet korvasi Alfredo Hernandez. Vuonna 1995 Kyuss julkaisi albumin ...And the Circus Leaves Town. Myöhemmin samana vuonna yhtye oli käytännössä hajonnut. Lopullisesti Kyuss hajosi vuonna 1997, kun Homme ja Hernandez perustivat Queens of the Stone Agen, johon myös Oliveri liittyi hieman myöhemmin. Garcialla on sen sijaan ollut useita projekteja Kyussin jälkeen, kuten Unida, Slo Burn ja Hermano.
Kyussin viimeinen julkaisu oli split-EP, joka sisälsi kolme Kyussin kappaletta ja kolme Queens of the Stone Agen kappaletta. Vuonna 2000 julkaistiin vielä Kyuss-kokoelma Muchas Gracias: The Best of Kyuss.
Vuonna 2004 eräs Kyuss-fani kysyi  qotsa.com-foorumilla, aikoisiko Kyuss esiintyä uudelleen. Homme vastasi, ettei ainakaan lähiaikoina. Kuitenkin 20. joulukuuta 2005 Garcia vieraili Queens of the Stone Agen keikan encorena lavalla Los Angelesissa. Hän ja Homme esittivät yhdessä kolme Kyuss-kappaletta: Thumb, Hurricane ja Supa Scoopa and Mighty Scoop.
Diskografia

Sons of Kyuss (omakustanne) (1990)
Wretch (1991)
Blues for the Red Sun (1992)
Welcome to Sky Valley (1994)
...And the Circus Leaves Town (1995)
Kyuss / Queens of the Stone Age split-EP (1997)
Muchas Gracias: The Best of Kyuss (kokoelma) (2000)
Rhino Hi-Five : Kyuss (2007)
Green Machine (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyuss Wikimedia Commonsissa
Ulkopolitiikka

Ulkopolitiikka on valtion harjoittamaa politiikkaa suhteissaan muihin maihin. Ulkopolitiikan toimilla pyritään turvallisuuden ja hyvinvoinnin edistämiseen ja ideologisiin tavoitteisiinselvennä.
Tavoitteisiin voidaan pyrkiä rauhanomaisella yhteistyöllä muiden valtioiden kanssa - parantamalla kahdenvälisiä suhteita tai toimimalla monikansallisissa järjestöissä. Aggressiivisempi tapa tehdä ulkopolitiikkaa on äärimmillään sota, sodalla uhkailu tai sotaan varustautuminen. Ulkopolitiikan merkitys kasvoi 1900-luvun aikana, ja nykyisin lähes kaikki valtiot käyvät jonkinlaista dialogia toistensa kanssa. Vielä 1800-luvulla oli useita täysin eristäytyneitä valtioita (Nepal, Japani).
Ulkopolitiikan tutkimus tunnistaa useita erilaisia lähestymistapoja. Näistä tunnetuimmat ovat idealismi ja realismi.
Koulukuntia > Idealismi (liberalismi)

Ulkopoliittisen idealismin ydinajatus on, että kaikkien kansojen tulee pyrkiä kohti yhteistä hyvää. Se liitetään usein liberaaliin ajatteluun, jonka päämääränä on kansainvälinen järjestelmä jossa kaikki voittavat, joko kansainvälisten järjestöjen ja yhteistyön avulla (klassinen liberalismi) tai taloudellisin keinoin (uusliberalismi). Yhdistyneet kansakunnat ja sen edeltäjä kansainliitto on perustettu tässä hengessä.
Kansainliitto ja myös Yhdistyneet kansakunnat edustaa kollektiviista turvallisuusajattelua, missä suurvaltojen toiminnalle voidaan asettaa kansainvälisin sopimuksin rajoja ja tehdä maailmasta turvallisempi pienemmille maille sopimuksenvaraisuuden myötä.
Koulukuntia > Realismi

Realisteiksi itseään kutsuvat ajattelevat, että idealismin tavoitteita ei voi saavuttaa, vaan tarvitaan vallan tasapaino. Vallan tasapainolla on monia eri määritelmiä, mutta se voidaan ymmärtää valtioiden ja liittoumien vallan ja voiman jakautumisena siten, että mikään osapuoli ei ole ylivoimainen muihin nähden. Valtiot pyrkivät liittoutumalla ja siten suhteellisen tasaisella voiman jakamisella estämään kansainvälisen anarkian sotaisan luonteen.
Realistiseen koulukuntaan kuuluvat äärimmillään myös geopoliittiset teoriat, millä osoitetaan yhä selvemmin kansankuntien nauttimia etuja ja kärsimiä haittoja, mikäli rakennetekijöitä ei käytetä etukäteen hyödyksiselvennä. Idealistinen ja sopimuksenvarainen kollektiivinen turvallisuus nähdään voimattomuutena, minkä vuoksi suositaan liittoutumia, mitkä voivat käsittää joko sopimuksenvaraisia sotilasliittoja tai tilanteiden mukaista yhteistyötä, kanssasotimista, missä ollaan yhteistyössä, mutta ulkopoliittisia päämääriä ei ole virallisesti yhdistetty.
Suomi > Ulkopolitiikan suhde puolustuspolitiikkaan

Clausewitzin esittämän klassisen näkemyksen mukaan sota on politiikan jatkamista muin keinoin. Näin ollen sota voidaan käsittää ulkopolitiikan jatkoksi tai sen keinoksi ja ulkopolitiikka ajallisesti puolustuspolitiikan esiasteeksi.
Suomen puolueettomuuspolitiikka YYA-aikana perustui siihen, että turvallisuuspolitiikka on tasavallan presidentin ja ylipäällikön johtama ulkopolitiikan ja puolustuspolitiikan muodostama kokonaisuus, missä ulkopolitiikalla on puolustuspolitiikan määrittelevä tehtäväselvennä.
Suomi > EU-jäsenyys ja Eurooppa-politiikka

Euroopan unionin jäsenyys ja länsi-integraation syveneminen on luonut puolustuspolitiikalle itsenäisemmän tehtävän, mitä voidaan hoitaa hallinnollisesti pääministerin koordinoimana Eurooppa-politiikkana.
Pääministerin johtaman hallituksen Eurooppa-politiikan rajoja on määritelty muun muassa keskustelussa tasavallan presidentin tehtävästä ylipäällikkönä, keskustelussa perustuslaista sekä viimeksi edellisiin liittyen rauhanturvaamislain muuttamisessa kriisihallintalaiksi samoin kuin suomalaisessa NATO-keskustelussa.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto – Suomen ulkopolitiikka ETYKistä Euroopan unioniin
Suomen ulkopolitiikan asiakirja-arkisto ja kronologia
Chicomecóatl

Piirros Chicomecóatlista
Chicomecóatl, (nahuatliksi “Seitsemän käärmettä”), toiselta nimeltään Xilonen (“Nuori maissintähkänukke”), on asteekkien ravinnon ja siten myös  maissin jumalatar. Chicomecóatl on yksi Meksikon laakson vanhimmista ja tärkeimmistä jumalattarista. Hänen nimeensä sisältyvä luku seitsemän yhdistetään onneen ja hedelmällisyyteen. Kuvissa ja veistoksissa Chicomecóatl esitetään kauttaaltaan punaiseksi maalattuna, päässään erityinen suorakulmainen hiuslaite tai punaisesta paperista tehty viuhka sekä maissintähkät kummassakin kädessä. Hänet kuvataan usein maissin jumalan Centéotlin puolisona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chicomecóatl Wikimedia Commonsissa
Horisontti (rakennus)

| Horisontti |
| --- | --- |
 Horisontti kuvattuna Kuokkalan sillalta päin
Tiedot
Sijainti:  Lutakko, Jyväskylä
Rakennettu:  2007–2008
Avajaiset:  2008
Tila:  valmis
Tekniset tiedot
Kerroksia:  15
Hissien määrä:  2
Korkeus
Antenni:  51 m
Kattokorkeus:  47 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Horisontti on vuonna 2008 valmistunut tornitalo Jyväskylän Lutakossa. Rakennus on 51 metriä korkea, siinä on 15 kerrosta ja 65 asuntoa. Se oli vuosina 2008–2018 Jyväskylän korkein asuinrakennus, kunnes sen ohitti KOAS Tower. Talo sijaitsee aivan  Kuokkalan sillan vieressä. Horisontti on Jyväskylän Lutakon maamerkki ja taloa rakennettaessa sitä markkinoitiin luksustalona. Jälkikäteen talosta löytyi rakennusvirheitä sekä vesikatossa, että paloeristeissä joita korjattiin vuonna 2014.
360 asteen panoraamakuva Jyväskylästä, Horisontin katolta kuvattuna.