stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raision Jumpparit
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdessä liikkeelle! - Perheliikunta Raisiossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Revival (John Fogertyn albumi)

| Revival John Fogerty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): John Fogerty
 Tyylilaji: rock, blues rock, country
 Levy-yhtiö: Fantasy Records
Listasijoitukset
  5. (11. lokakuuta 2007)   6. (viikko 41, 2007)   14. (2007)   14. (12. lokakuuta 2007)   17. (viikko 41, 2007)   22. (6. lokakuuta 2007)    31. (6. lokakuuta 2007)   33. (14. lokakuuta 2007)   39. (19. lokakuuta 2007)   45. (14. lokakuuta 2007)    60. (13. lokakuuta 2007)   77. (13. lokakuuta 2007)
John Fogertyn muut julkaisut
| The Long Road Home – In Concert 2006 | Revival 2007 | The Blue Ridge Rangers Rides Again 2009 |
Revival on John Fogertyn kymmenes sooloalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2007.
21. toukokuuta 2008 levystä ilmestyi versio, jolla on mukana neljä live-kappaletta sekä promovideon sisältävä bonus-DVD.[lähde? ]
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut, sovittanut ja tuottanut John Fogerty.
Don't You Wish It Was True – 4.10
Gunslinger – 3.31
Creedence Song – 3.49
Broken Down Cowboy – 3.52
River Is Waiting – 3.23
Long Dark Night – 3.08
Summer of Love – 3.20
Natural Thing – 4.01
It Ain't Right – 1.50
I Can't Take It No More – 1.39
Somebody Help Me – 4.28
Longshot – 3.36
Kokoonpano

John Fogerty – laulu, kitara
Hunter Perrin – kitara
David Santos – bassokitara
Kenny Aronoff – rummut, lyömäsoittimet
Benmont Tench – Hammond B-3 -urut
Julia Waters, Maxine Waters ja Oren Waters – taustalaulu kappaleissa "Don't You Wish It Was True", "River Is Waiting" ja "Longshot"
Arvostelut

Metacritic: 78/100
Allmusic:
Rolling Stone:
Soundi:
Rassinjärvi

| Rassinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki
Koordinaatit:  61°51′48″N, 24°33′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  Rassinoja Hulippaaseen 
Järvinumero:  35.756.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,4 m  
Rantaviiva:  1,433 km  
Pinta-ala:  8,859 ha  
Suurin syvyys:  3,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiRassinjärvi 
Rassinjärvi  on Pirkanmaalla Juupajoen Hulippaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,9 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Hulippaan eteläpuolella Rassinojan laaksossa Hakalanmäen rinteessä olevassa painaumassa. Sen pohjoisrannat ovat Hakalanmäen rinteitä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat etelässä suomaata, mutta muualla metsämaata. Itärannassa on kuitenkin peltoa ja järven lähellä onkin kaksi maatilaa sekä yksi vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet Hirvijärven ja Hulippaan väliseltä kylätieltä.
Vedenlaatu

Rassinjärvi on läpivirtausjärvi, jonka vedenlaatu riippuu yläpuolisen valuma-alueen tilasta ja alueen sadannan määristä suuresti. Siihen laskee Väihijärvestä ja Suinun-Väihistä tulevat vedet, joilla on laaja valuma-alue. Järven vedenlaatua on tutkittu vain kerran 16.1.1991. Tutkimuksien mukaan sen vedenväri on ruskea ja sen humuspitoisuus on korkea. Veden happamuustaso on metsäjärville normaalilla tasolla ja sen ravinnetaso on lievästi rehevöityneellä tasolla. Järven vedenlaatu on siten hyvä ja järven virkistyskelpoisuus on myös hyvä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy. Järven läpi virtaa Väihijärven ja Hulippaan välinen laskuoja. Tulo-oja Väikkisuonoja virtaa kolmen kilometrin matkan Väikkisuon läpi ja laskee järven kaakkoiskulmaan. Laskuoja Rassinoja laskee 1,3 kilometrin päässä Hulippaaseen. Ojalle tulee pudotusta 0,4 metriä.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa oli jokapuolella järven ympärillä peltoja ja alueen rakennuskanta oli lukuista. Ne muodostivat kolme maatilaa, joille ei tullut vielä maantietä. Sellainen näkyy vasta vuoden 1964 kartassa. Peltojen määrä on vähentynyt vuoden 1988 kartan julkaisun jälkeen puolella.
Travis

| Travis |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1990–
Tyylilaji:  alternative rock, brittipop
Kotipaikka:  Glasgow, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Francis Healy, laulu, kitara   Andy Dunlop, kitara   Neil Primrose, rummut   Dougie Payne, basso  
Levy-yhtiö:  Independiente   Epic Records   Sony BMG  
Aiheesta muualla
www.travisonline.com
Travis on Glasgow’ssa, Skotlannissa perustettu rockyhtye, joka on nimetty Wim Wendersin ohjaaman Paris, Texas -elokuvan päähenkilön mukaan.
Yhtyeelle on myönnetty kahdesti BRIT Award vuoden parhaasta levystä, ja sitä on pidetty tienraivaajana yhtyeille kuten Coldplay, Keane tai Snow Patrol. Travis on julkaissut seitsemän studioalbumia, joista ensimmäinen on vuonna 1997 julkaistu Good Feeling ja viimeisin elokuussa 2013 ilmestynyt Where You Stand. Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerkiksi ” Turn”, ”Driftwood”, ”Sing”, ”Writing to Reach You”, ”Side” ja ”Why Does It Always Rain on Me?”.
Historia

Vuonna 2000 yhtye herätti kohuaselvennä Britanniassa ja Yhdysvalloissa coveroimalla Glastonbury Festivaleilla Britney Spearsin kappaletta "...Baby One More Time". Kappale julkaistiin "Turn"-singlen B-puolena, kuten yhtyeen monet muutkin muualla julkaisemattomat kappaleet. Travisilla onkin enemmän singlejen B-puolia kuin albumilla olevia kappeleita, mikä johtuu siitä että yhtye julkaisee jokaisesta singlestään kaksi versiota, joilla on eri B-puolet.[lähde? ]
Vuonna 2002 yhtye lähes hajosi rumpali Neil Primrosen jouduttua vakavaan onnettomuuteen. Primrose kuitenkin toipui ja jatkoi uraansa Travisin rumpalina.
Kuten monet muutkin brittiyhtyeet, Travis on ottanut kantaa maan politiikkaan niin sanoituksissaan, keikoillaan kuin muissakin tempauksissa. 2. heinäkuuta 2005 Travis esiintyi Lontoon Live 8 -konsertissa. 6. heinäkuuta yhtye esiintyi myös Long Walk to Justice -projektin päätöskonsertissa Edinburghissa, jossa G8-maiden johtajat kokoontuivat.
Diskografia > Albumit

Good Feeling (1997)
The Man Who (1999)
The Invisible Band (2001)
12 Memories (2003)
The Boy with No Name (2007)
Ode to J. Smith (2008)
Where You Stand (2013)
Everything at Once (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Travis Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen virallinen kotisivu
Travis Myspacessa (englanniksi)
Raistlin Majere

Raistlin Majere punaisessa Lunitarin kaavussa.
Raistlin Majere on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin luomassa Dragonlance-kirjasarjassa esiintyvä fiktiivinen hahmo, joka esiintyy muun muassa Kronikat-trilogiassa (Syyshämärän Lohikäärmeet, Talviyön Lohikäärmeet ja Kevätaamun Lohikäärmeet). Hän on pääosassa Raistlinin Kronikat ja Legendat -sarjoissa.
Hahmon synty

Raistlin Majere on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin keksimä hahmo, jota he käyttivät Dungeons and Dragons -fantasiamaailmaan sijoittuvassa roolipelissä. Myöhemmin Raistlinista tuli keskeinen hahmo Weisin ja Hickmanin Dragonlance-saagassa.
Elämä > Nuoruus

Kirjassa Hengen miekka kerrotaan Raistlin Majeren syntyneen ja kasvaneen Abanasinian Laaksossa. Hän oli jo lapsena vallanhaluinen ja älykäs, mutta oli syntynyt heikoksi ja sairaaksi. Hänen kaksosveljensä Caramon Majere oli sen sijaan syntynyt terveeksi ja vahvaksi, joskin ei niin terävä-älyiseksi kuin veljensä. Lisäksi kaksosilla on isosiskopuoli Kitiara Uth-Matar, jonka kanssa heillä on sama äiti, Rosamun. Äidiltään Raistlin peri mahdin lahjan. Ikävä kyllä Rosamun ei hallinnut eikä edes tiennyt mahdin lahjastaan.
 Raistlin aloittaa velhokoulutuksensa 6-vuotiaana arkkivelho Antimodeen suojattina. Koulussa Raistlin ei ollut suosittu ja häntä kiusattiin. Raistlin oli luokkansa paras.
Raistlinin ja Caramonin vanhemmat kuolevat heidän ollessa vasta 17-vuotiaita. Äiti Rosamun nääntyi pikkuhiljaa pois miehensä kuoleman jälkeen. Samaan aikaan he ystävystyvät Tanis Puolhaltian, Tasslehoff Takiaisjalan ja Flint Tulivasaran kanssa, joiden mukana he kokevat ensimmäiset seikkailunsa. Erään sellaisen matkan aikana Raistlin löytää vanhempiensa kuolemasta epäsuorasti vastuussa olevan naisen, Judith-lesken, ja todistaa hänet huijariksi. Tapauksen aikana hän vastoin sääntöjä käytti mahtavaa loitsua, jota ei hänen tasoisen velhon ollut sallittua lausua eikä hänen olisi edes pitänyt pystyä sellaiseen. Hän sai pian tapauksen jälkeen kutsun Kokeeseen Korkeimman Taikuuden Torniin. Raistlin läpäisi kokeen.
Elämä > Korkeimman Taikuuden Tornin Koe

Wayrethin Korkeimman Taikuuden Tornissa Raistlin Majere suorittaa Kokeen, jonka aikana hän tekee sopimuksen mustakaapuisen velhon Fistandantiluksen kanssa ja tappaa veljensä Caramonin illuusion, koska luuli, että hänkin osaa taikoa. Wayrethin tornin päämies Par-Salian rankaisee Raistlinin tiimalasisilmillä, joilla hän näkee kaikki asiat niin kuin aika niihin vaikuttaa, eli kuolevana. Hyvitykseksi siitä Par-Salian antaa hänelle mahtavan Magiuksen sauvan. Kokeen jälkeen hänellä on entistä huonompi kunto, äkillisesti harmaantuneet hiukset, sekä kullanhohtoinen iho. Hän ei muista mitään sotkeutumisestaan Fistandantilukseen vaan luulee Kokeen tärvelleen hänen terveytensä. Raistlin ryhtyy kantamaan punaista Lunitarin kaapua.
Magiuksen sauva on erittäin vanha ja hyvin voimakas lumottu esine, kenties yksi Krynnin voimakkaimmista esineistä. Sauva kuului aikoinaan voimakkaalle velholle nimeltä Magius, joka oli Solamnian ritarin Human läheinen ystävä. Kukaan ei tarkkaan tiedä mitä voimia sauva pitää sisällään. Ainakin sauva osaa huolehtia itsestään, se palautuu aina takaisin oikealle omistajalleen. Sauvan päässä oleva kristalli valaisee kun lausuu shirak ja sammuu kun lausuu dulak. Tehostaa iskun voimaa, eikä mikään (paitsi punaisen lohikäärmeen tuli) voi tuhota sitä. Sauvan avulla pystyy myös laskeutumaan esim majatalosta tai kalliolta alas "leijumalla". Raistlinin veljenpoika Palin saa sauvan itselleen Kokeensa jälkeen. Sauvan avulla Palin onnistuu vahingoittamaan Kaaosta.
Elämä > Peitsen sota

Dragonlancen Kronikat-trilogiassa (Syyshämärän lohikäärmeet, Talviyön lohikäärmeet ja Kevätaamun lohikäärmeet) Raistlin ja Caramon Majere ovat mukana muiden Peitsen sankarien kanssa taistelemassa pahuutta vastaan. Kevätaamun lohikäärmeiden aikana Raistlin erkanee ystävistään lohikäärmekristallin avulla ja Fistandantiluksen kanssa tehdyn sopimuksen mukaan ryhtyy kantamaan mustaa Nuitarin kaapua. Pahuudestaan huolimatta hänellä on trilogian lopussa merkittävä rooli muiden Peitsen sankarien hengen pelastamisessa sekä pimeyden armeijan kukistamisessa.
Peitsen sodan jälkeen hän vetäytyy Palanthasin Korkeimman Taikuuden Torniin.
Elämä > Kaksosten legendat

Dragonlancen legendat -trilogiassa (Kaksosten aika, Kaksosten sota, Kaksosten koetus) Raistlinin suunnitelmiin kuuluu astua Syvyyteen ja haastaa itse Pimeyden Kuningatar Takhisis, pahuuden ja pahojen lohikäärmeiden jumalatar, ja tulla itse tämän paikalle jumalaksi. Toteuttaakseen tämän Raistlin löytää Paladinen vihityn, Crysanian, jonka avulla hän voi aukaista portin Syvyyteen. Caramon ja Kronikoista tuttu kentti Tasslehoff Takiaisjalka lähtevät estämään häntä ja onnistuvat siinä.  Caramon saa Raistlinin tajuamaan, että hänen tulemisensa jumalaksi aiheuttaisi koko maailman tuhon johtuen hänen kyltymättömästä vallanhalustaan. Raistlin peruu suunnitelmansa jumalaksi tulosta ja aikoo lähteä Syvyydestä Caramonin ja Crysanian kanssa. Takhisis kuitenkin estää heitä ja viimeisillä voimillaan Raistlin sulkee Syvyyden portit kuningattaren nenän edestä pelastaen näin koko maailman, mutta jääden itse Syvyyteen.
Elämä > Kaaoksen sota

Vuosien ajan yleinen käsitys on, että Raistlin Majere on kuollut, kunnes Caramonin ainut elossa oleva poika Palin Majere, valkokaapuinen velho, löytää hänet jouduttuaan vahingossa Syvyyteen Palanthasin Korkeimman taikuuden tornin Raistlinin laboratoriossa olevan peilin/portin kautta Kronikoiden neljännessä osassa, Kesätulen lohikäärmeet. Palin vahingoittuu Syvyydessä tätipuolensa Kitiaran vihaisen haamun terästä ja Raistlinin on autettava häntä palaamaan maailmaan. Kannettuaan Palinin takaisin entiseen laboratorioonsa Raistlin yrittää palata takaisin Syvyyteen, mutta Pimeyden kuningatar ei päästä häntä, samalla Raistlin huomaa, että häneltä on viety hänen taikavoimansa. Pienen pohdiskelun jälkeen hän päättää auttaa sodassa Kaaosta vastaan. Kaaoksen kukistuttua Raistlin palaa takaisin Syvyyteen. Raistlin lahjoittaa Palinille Magiuksen sauvan.
Raistlin mediassa

Ruotsalainen metalliyhtye Lake of Tears on tehnyt Raistlinista kappaleen Raistlin and the Rose, joka löytyy albumilta A Crimson Cosmos. Kappaleen sanoitukset kertovat muun muassa Crysaniasta ja Raistlinin suhteesta häneen.
Kreikkalainen bändi Paladine on tehnyt biisejä Krynnistä ja sen hahmoista.
Myös saksalainen Blind Guardian on tehnyt Raistlin-aiheisen kappaleen nimeltä The Soulforged, joka on julkaistu albumilla A Night at the Opera.
Kronikoiden Syyshämärän lohikäärmeet -kirjan pohjalta tehdyssä elokuvassa Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight Raistlinin  ääntä  näyttelee Kiefer Sutherland.
Rillilukkinen

| Rillilukkinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lukkiset Arachnothera
Laji::  flavigaster
Kaksiosainen nimi
 Arachnothera flavigaster  (Eyton, 1839) 
Katso myös
   Rillilukkinen Wikispeciesissä   Rillilukkinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rillilukkinen (Arachnothera flavigaster) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Rillilukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Singaporesta se on hävinnyt. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Travis Browne

| Travis Browne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Oahu, Havaiji
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Hapa
Aktiivisena:  2009–2017
Pituus:  200 cm
Paino:  115 kg
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  thainyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  Glendale Fighting Club (2013–) Hayastan MMA Jackson Wink MMA (201?–2014)
Tilastot
Ottelut:  26
Voitot:  18
– tyrmäyksellä:  14
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  2
Tappiot:  7
– tyrmäyksellä:  4
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  2
Aiheesta muualla
www.hapamma.com
Travis Kuualiialoha Browne (s. 17. heinäkuuta 1982 Oahu, Havaiji) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän otteli UFC:ssä vuosina 2010–2017. Browne voitti urallaan pienemmän organisaation mestaruuksia Gladiator Challengessa ja Victory Fighting Championshipissa.
Vapaaottelu

Browne kiinnostui kamppailulajeista 2008 ollessaan 26-vuotias, kun hän päätyi harrastamaan brasilialaista jujutsua ja myöhemmin nyrkkeilyä. Vuotta myöhemmin Browne otteli ensimmäisen vapaaottelunsa Meksikossa helmikuussa 2009 Cage of Fire 15 -tapahtumassa. Browne voitti ottelunsa Evan Langfordia vastaan teknisellä tyrmäyksellä 43 sekunnissa. Ottelun jälkeen Browne otteli vielä kahdeksan ottelua vuoden 2009 aikana. Hän muun muassa voitti Mychal Clarkin Bellator 10 -tapahtumassa tuomariäänin, sekä tyrmäsi potkulla kymmenessä sekunnissa Brian Campbellin Gladiator Challenge 107 -tapahtumassa.
Helmikuussa 2010 Browne otteli VFC järjestön raskaansarjan mestaruudesta. VFC 30 – Night of Champions -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen voittoon Abe Wagneria vastaan. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä toistamiseen kymmenessä sekunnissa. Mestaruuden jälkeen Brownelle tarjoutui tilaisuus otella Gladiator Challengen raskaansarjan mestaruudesta vain 16 päivää edellisestä ottelusta. Gladiator Challenge 111 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen tyrmäysvoittoon Aaron Brinkistä 35 sekunnissa.
Vapaaottelu > UFC (2010–2017)

Browne allekirjoitti monivuotisen sopimuksen UFC:n kanssa maaliskuussa 2010. Kesäkuussa 2010 Browne otteli ensimmäisen UFC-ottelunsa The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz Finale -tapahtumassa. Hän kohtasi James McSweeneyn, jonka Browne voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Lokakuussa 2010 Browne otteli toisen ottelunsa UFC:ssä Cheick Kongoa vastaan UFC 120 -tapahtumassa. Ottelu päättyi tasapeliin, kun Kongo sai miinus pisteen tartuttuaan toistuvasti Brownen shortseista.
Browne sai vastaansa Stefan Stuven toukokuussa 2011 UFC 130 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Brownen "teräsmieslyönnillä" tullut tyrmäys palkittiin Illan tyrmäys bonuksella. Syyskuussa Browne otteli vuoden toisen ottelunsa Rob Broughtonia vastaan. UFC 135 -tapahtumassa käyty ottelu päättyi Brownen voittoon tuomariäänin.
Saavutukset

UFC
Illan ottelu (kerran)
Illan tyrmäys (neljä kertaa)
Illan luovutus (kerran)
Gladiator Challenge
Raskaansarjan mestaruus (kerran)
Victory Fighting Championship
Raskaansarjan mestaruus (kerran)
Rillieux-la-Pape

Rillieux-la-Papen kerrostaloaluetta.
Rillieux-la-Pape [ʁijø.la.pap] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin koillisella esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 30 529.
Kunta oli maatalousvaltainen noin tuhannen asukkaan kylä aina 1960-luvulle, jolloin se alkoi kasvaa nopeasti ja muodostua Lyonin esikaupungiksi. Nyt se on yksi 59:stä Lyonin metropolialueeseen kuuluvasta kunnasta.
Rillieux-la-Papessa on kaksi rautatieasemaa, toinen Lyonista Bourg-en-Bresseen johtavan radan ja toinen Lyonista Sveitsin Geneveen johtavan radan varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rillieux-la-Pape Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Rillieux-la-Pape
Käännös suomeksi
Tyne Jokinen

Tyne Jokinen kuvattuna kodissaan vuonna 1932.
finna.fi (CC BY 4.0)
Tyne (Tyyni) Emil Jokinen (25. kesäkuuta 1866 Helsinki – 17. elokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja hovineuvos. Hän oli lakkautetun Suomen kaartin viimeinen lääkäri.
Jokisen vanhemmat olivat ylikonduktööri Jonas Jokinen ja Sofia Wilhelmina Oxén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889, lääketieteen lisensiaatiksi 1892 sekä filosofian maisteriksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1907. Hän teki opintomatkoja Itävaltaan, Yhdysvaltoihin, Saksaan, Norjaan ja Tanskaan.
Jokinen oli ylimääräisenä lääkärinä lääkintöhallituksessa 1894–1898, Suomen sotaväen päällikköhallituksen apulaislääkärinä 1899–1902 ja Suomen kaartin viimeisenä lääkärinä 1902–1906. Hän toimi myös v.t. kunnanlääkärinä Keuruulla, Ilmajoella ja Lapualla, v.t. piirilääkärinä Torniossa, Savonlinnassa ja Tyrväällä sekä v.t. pataljoonan lääkärinä Kuopiossa, Turussa, Vaasassa ja Mikkelissä. Jokinen opiskeli ja toimi kylpylälääkärinä Kaukasian kylpylaitoksissa Pjatigorskissa ja Kislovodskissa 1907–1909. Viimeiset 30 vuotta hän oli yksityislääkärinä Helsingissä. Hän toimi pitkään Suomen Punaisen Ristin tilintarkastajana.
Jokinen julkaisi tutkielmia ja kirjoituksia ja keksi lääketieteellisiä kojeita, muun muassa Prostator-nimisen hieromakoneen ja Salvator-nimisen suojakoneen sukupuolitautitartuntoja vastaan.
Jokinen oli naimisissa vuodesta 1898 Maria Fåhraeusin kanssa. Vaimonsa kuoltua elokuussa 1936 Jokinen lahjoitti Öölannin saarelle sijainneelle Källan seurakunnalle 5 000 kruunua Källasta kotoisin olleen vaimonsa muistorahastoksi. Rahaston korkotuloja käytettiin muun muassa seurakunnasta kotoisin olleiden varattomien koululasten avustamiseen.
Julkaisuja

Zur Sanitätsstatistik der wehrpflichtigen Armee in Finnland während der Jahre 1881-1906, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1907
Krig: syfilis, gonorré: bidrag. Helsingfors 1919
Aiheesta muualla

Lääk. ja kir. tohtori Tyne Emil Jokisen koti, Eteläesplanadi 12. Illallisella ruokasalissa vas. professori Paldrock Tartosta ja Magda ja Tyne Jokinen. Aarne Pietisen valokuva vuodelta 1932, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
Lääketieteen ja kirurgian tohtori Tyne Jokinen työhuoneessaan marraskuussa 1932, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
Rennesin yliopisto 1

| Rennesin yliopisto 1> Université Rennes 1 |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1970
Rehtori:  Guy Cathelineau
Opiskelijoita:  28 351 (2021)
Sijainti:  Rennes, Bretagne  Ranska
Sivusto:  www.univ-Rennes1.fr
Rennesin yliopisto 1 (ransk. Université de Rennes 1) on Ranskan suurimpia yliopistoja. Bretagnen Rennesissä toimivassa yliopistossa opiskeli  vuonna 2021 yhteensä 28 351 opiskelijaa.
Oppilaitoksen tieteellisiä saavutuksia korostava kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi yliopiston maailman huippuyliopistojen listallaan 2021 sijaluokkaan 501-600.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rennesin yliopisto 1 Wikimedia Commonsissa
Rennesin Yliopisto 1 kotisivut (ranskaksi)
Tynset

Tynset (vanha kirjoitusasu Tønsæt) on kunta Innlandetin läänissä Norjassa. Tynsetin kunta perustettiin vuonna 1838. Alvdalin kunta erotettiin Tynsetistä vuonna 1864, ja Kviknen kunta yhdistettiin siihen vuonna 1966. Vuoden 2024 alussa Tynsetissä oli 5 692 asukasta.
Maa- ja metsätalous ovat merkittäviä elinkeinoja Tynsetissä. Kunnan ainoa taajama on hallintokeskus Tynset.
Kuvia

Tynsetin asema Rørosin radan varrella. Taustalla kunnantalo.
Suuri potkukelkka kunnan keskustassa.
Tynsetin kirkko
Bjørnstjerne Bjørnsonin synnyintalo Bjørgan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tynset Wikimedia Commonsissa
Innlandetin läänin kunnat
Alvdal
Dovre
Eidskog
Elverum
Engerdal
Etnedal
Folldal
Gausdal
Gjøvik
Gran
Grue
Hamar
Kongsvinger
Lesja
Lillehammer
Lom
Løten
Nord-Aurdal
Nord-Fron
Nord-Odal
Nordre Land
Os
Rendalen
Ringebu
Ringsaker
Sel
Skjåk
Stange
Stor-Elvdal
Søndre Land
Sør-Aurdal
Sør-Fron
Sør-Odal
Tolga
Trysil
Tynset
Vang
Vestre Slidre
Vestre Toten
Vågå
Våler
Østre Toten
Øyer
Øystre Slidre
Åmot
Åsnes
Norjan läänit | Norja
Rexall Place

| Rexall Place |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  7424 118 Avenue, Edmonton, Alberta T5B 4M9
Rakennustyöt aloitettu:  3. marraskuuta 1972
Avattu:  10. marraskuuta 1974
Aiemmat nimet:  Northlands Coliseum (1974–1995) Edmonton Coliseum (1995–1998) Skyreach Centre (1998–2003)
Käyttäjät
 Edmonton Oilers (NHL) Edmonton Oil Kings (WHL) Edmonton Rush (NLL) 
Katsojakapasiteetti
 Jääkiekko: 16 839 Konsertti: noin 12 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rexall Place on urheiluareena, joka sijaitsee Edmontonissa Albertassa. Se oli kotihalli NHL-liigassa pelaavalle Edmonton Oilersille vuosina 1974–2016. Rexall Placessa pelasivat myös WHL-liigan Edmonton Oil Kings ja NLL-liigan Edmonton Rush. Areena toimi Oilersin kotihallina jo WHA:n aikana 1970-luvulla. Rexall Place suljettiin vuonna 2018, ja rakennuksen purkaminen näyttää todennäköiseltä.
Kuvia

Hallin julkisivu vuonna 2001
Curling-turnaus hallissa vuonna 2005
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rexall Placen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)