stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanna Niemelä
Seurajoukkueessa

Niemelä on edustanut salibandyliigassa myös kajaanilaista Papasta kaudella 2014–2015, ennen kuin siirtyi Rankkojen Ankkojen tuolloin 1. divisioonassa pelanneeseen joukkueeseen. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2020–2021.
Maajoukkueessa

Niemelä on voittanut opiskelijoiden MM-kultaa vuonna 2018. Hän debytoi maajoukkueleirillä ensimmäisen kerran kesällä 2018, yhdessä joukkuekaverinsa Sanna Ristelin kanssa. Hän saavutti MM-hopeaa ensimmäisissä naisten MM-kilpailuissaan Uppsalassa 2021, kuten myös seuraavissa kisoissa Singaporessa 2023. Hän on pelannut lokakuun 2023 loppuun mennessä 30 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut neljä maalisyöttöä.
Muuta

Niemelän sisko Emmi Niemelä on myös salibandyn liigapelaaja.
HD 221287 b

| HD 221287 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Naef et al.
Löytöpäivä:  5. maaliskuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 221287
Tähden etäisyys Auringosta:  173 vv
Tähden massa:  1,25 M☉
Tähden spektriluokka:  F7 V
Tähden metallisuus:  0,03
Tähden ikä:  1,3 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  1,25 AU
Eksentrisyys:  0,08
Kiertoaika:  1,25 v (456,1 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  3,09 MJ (982 ME)
HD 221287 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä HD 221287 noin 173 valovuoden päässä Maasta, Tukaanin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,25 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,25 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,09 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 217107 b

| HD 217107 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Marcy et al.
Löytöpäivä:  24. marraskuuta 1998
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 217107
Tähden etäisyys Auringosta:  64,32 vv
Tähden massa:  1,02 M☉
Tähden spektriluokka:  G8 IV
Tähden metallisuus:  0,37
Tähden ikä:  7,32 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,073 AU
Eksentrisyys:  0,132
Kiertoaika:  7,12689 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  1,33 MJ (422,7 ME)
HD 217107 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. marraskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,073 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 7 päivää. Planeetan massa vastaa noin 1,33 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
Turska

| Turska |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Gadus
Laji::  morhua
Kaksiosainen nimi
 Gadus morhua  Linnaeus, 1758 
 Turskan levinneisyys
Katso myös
   Turska Wikispeciesissä   Turska Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Turska (Gadus morhua) on Pohjois-Atlantin kalastuksessa perinteisesti tärkeimpiä saaliskaloja niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Turska elää myös Itämeressä, mutta sen esiintyminen Suomen rannikolla on ajoittaista.
Ulkonäkö ja koko

Muiden turskien heimon (Gadidae) lajien tapaan turskalla on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Väriltään se on vihertävän tai ruskehtavan harmaa, mutta joissain ympäristöissä myös punertava; vatsa on valkoinen. Kylkiviiva on selvästi erottuva, vaalea, ruumiin etuosassa ylös kaartuva. Pää on suuri, ja leuan alla on pieni mutta paksuhko viiksisäie.
Suomen suurimmat turskat ovat olleet yli 30-kiloisia. Yleensä Suomessa tavattavien turskien paino on kuitenkin ollut 0,5–5 kg ja pituus alle 75 cm. Maailmanennätysturskat ovat kaksimetrisiä, 96-kiloisia ja 25-vuotiaita.
Ravinto ja elintavat

Turska liikkuu pohjan tuntumassa ulappavesillä, yleisimmin 100–200 metrin syvyydessä, mutta voi joskus myös siirtyä pelagiseksi ravinnon perässä tai lisääntymistarkoituksessa.
Turska on kaikkiruokainen. Enimmäkseen se syö suurehkoja äyriäisiä ja pieniä kaloja. Itämeren turskan pääravintoa on silakka. Turska on huomattavan nopeakasvuinen kala. Itämeressä 2-vuotias turska painaa puolisen kiloa, 5-vuotias jo 2–4 kiloa.
Lisääntyminen

Eri turskakannat tulevat sukukypsiksi eri ikäisinä. Kutuaika on kerran vuodessa ja kestää muutaman kuukauden. Kutuaika vaihtelee alueittain; levinneisyysalueen eteläosissa kutu on alkutalvesta, Itämeressä huhtikuusta heinäkuuhun. Kutuaikana turskat liikkuvat suurissa parvissa, ja kutu yleensä tapahtuu pohjan tuntumassa. Turska laskee mädin useassa erillisessä erässä. Mätimunat ovat pieniä ja kelluvia.
Levinneisyys ja kannat

Euroopassa turskan levinneisyys ulottuu Biskajanlahdelta Barentsinmerelle Karhusaaren ympäristöön asti ja Vienanmereen sekä Islannin vesille. Amerikassa turskaa esiintyy Pohjois-Carolinan Cape Hatterasista Quebecin pohjoisrannikon Ungvanlahdelle saakka ja Grönlannin rannikoilla. Turskan levinneisyys ulottuu Itämereen, mutta lisääntymistä tapahtuu vain eteläosassa.
Turska on jakautunut varsin selväpiirteisiin alueellisiin lisääntymiskantoihin. Tärkeimmät kannat Euroopassa ovat Norjan Barentsinmeren kanta ja Islannin kanta. Luoteis-Atlantilla Grönlannin ympäristön ja Newfoundlandin kannat ovat romahtaneet dramaattisesti 1900-luvun lopulla.
Levinneisyys ja kannat > Itämeren turska

Itämeren turska käsittää kaksi jokseenkin erillistä kantaa. Läntinen kanta ulottuu Kattegatista Itämereen Bornholmin vesille saakka, itäinen kanta taas elää tästä itään ja pohjoiseen. Turskaa tavataan lähes koko Itämeressä, mutta lisääntymään se pystyy vain Itämeren suolaisimmissa osissa: mäti kelluu vain yli 10 promillen suolapitoisessa vedessä, ja tällaista vettä on vain syvänteissä ja aivan Tanskan salmien tuntumassa. Kutumenestys täälläkin vaihtelee ja on riippuvainen Tanskan salmista tulevasta happipitoisesta ja suolaisesta vedestä. Suurten suolapulssien jälkeen syntyvät voimakkaat vuosiluokat voivat levitä runsainakin myös Suomen rannikoille. Suomessa runsaat turskavuodet osuivat viimeksi 1980-luvun alkuun, jonka jälkeen laji on käynyt harvinaiseksi. Nyt kuitenkin turskakanta on elpynyt ja sitä tavataan jälleen Suomen vesillä eniten Saaristomerellä, eteläisellä Selkämerellä ja läntisellä Suomenlahdella.
Kalastus ja kantojen tila

Turskaa pyydetään troolilla, pitkälläsiimalla, verkoilla mutta myös pilkkimällä eli juksaamalla.
Turska on tärkeimpiä kauppa- ja saaliskaloja Euroopassa, ja oli aiemmin myös Pohjois-Amerikassa. Pohjois-Amerikan turskakannat kuitenkin romahtivat dramaattisesti 1970-luvulla ja lähes katosivat 1990-luvulla. Turskan kokonaissaalis on vähentynyt 1960-luvun lähes kolmesta miljoonasta tonnista alle miljoonaan 2000-luvulla. Turskaa on alettu viime vuosia tuottaa myös kalanviljelyssä, mutta tuotanto 2010-luvulle tultaessa oli vasta noin 10 000 vuositonnia.
Kalastus ja kantojen tila > Itämeren kalastus

Itämeren turskasaalis oli huipussaan 1984 noin 500 000 tonnia mutta vuoteen 1992 se laski 73 000 tonniin. Itämeren kannan pienenemiseen ovat vaikuttaneet liikakalastus, vähentyneet suolapulssit Pohjanmerestä sekä rehevöityminen.
Vuonna 2010 suomalaisten ammattikalastajien turskasaalis Itämerestä oli noin 1 000 tonnia. Käytännössä koko saalis saatiin Etelä-Itämereltä.
Kalastus ja kantojen tila > Juksaaminen

Syvissä vesissä asustavan turskan juksa on järeä, ainakin parin sadan gramman, mutta jopa yli kilon painoinen. Myös siiman järeyden tulee olla samaa tasoa, yksisäikeisenä (nailon) siimana ainakin millimetrin vahvaa ja mahdollisimman venymätöntä. Turska on verestettävä heti sen jälkeen kun se on saatu ylös, sillä sen veri on kitkerää ja pahanmakuista.
Turskan ravintokäytöstä

Lipeäkala on perinteisesti ollut turskaa, mutta nykyään molva on korvannut turskan Suomessa lipeäkalana. Turskan mätimunista valmistetaan mätitahnaa.
Portugalilaisen bacalhau à Brás -perinneruoan pääraaka-aine on suolattu turska.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Turska (Gadus morhua)
Turskan ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt: Taxonomy - Gadus morhua (englanniksi)
Viiksisäie
Kolme selkäevää ja kaksi peräevää
Maailman turskasaaliiden kehitys 1950–2002: Eurooppa (sininen), Luoteis-Atlantti (vihreä), kokonaissaalis (punainen). FAO:n tilasto.
Turskia myytävänä
Turska.
Venäläinen säilyke, joka sisältää turskan maksaa.
Hanna Marsh

| Hanna Marsh> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. joulukuuta 1978 (ikä 45) Jyväskylä, Suomi
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, opettaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti, suomi
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  pop, alternative
Soittimet:  laulu, piano, koskettimet
Levy-yhtiöt:  EMI
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hanna Marsh (oik. Hanna Suonpää; s. 21. joulukuuta 1978 Jyväskylä) on helsinkiläinen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, laulaja, pianisti ja esiintyvä taiteilija.
Ura

Hanna Marsh aloitti balettiopinnot kolmevuotiaana, pianonsoiton opinnot viiden vuoden ikäisenä ja kuorossa laulamisen ollessaan kahdeksanvuotias. Marsh opiskeli laulua Jyväskylän Suomalaisessa konservatoriossa pop-jazz-linjalla vuosina 2000–2003. Lauluopintojensa jälkeen Marsh on opiskellut muun muassa mimiikkaa ja musiikkiteatteria.
Marshin esikoisalbumi Chameleon Girl: Sleeping Under the Rising Sun ilmestyi syksyllä 2006 ja toinen albumi Play helmikuun lopussa 2008. Vuonna 2008 Marsh osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan kappaleella ”Broken Flower”.
Marsh on näytellyt ääniroolissa elokuvissa Helinä-keiju (2008), Helinä-keiju ja kadonnut aarre (2009) ja Helinä-keiju ja suuri keijupelastus (2010). Hän laulaa Helinä-keiju ja kadonnut aarre -elokuvassa kappaleen ”Ystävyyteen”. Hän on toiminut myös laulun ja intialaisen musiikkiterapian laulujoogan opettajana.
Marsh on säveltänyt musiikin Ramandan tanssi-musiikkinäytelmään (2011).
Diskografia > Albumit

Chameleon Girl: Sleeping Under the Rising Sun (2006)
Play (2008)
Aiheesta muualla

Hanna Marshin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hanna Marsh Myspacessa (englanniksi)
Hanna Marsh MusicBrainz-sivustolla
Hanna Marsh lauluntekijänä - Fono.fi
Hangaslammi (Urjala)

| Hangaslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Urjala
Koordinaatit:  61°01′30″N, 23°45′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  Ämmänoja 
Järvinumero:  35.288.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,6  m tai 133  m 
Rantaviiva:  1,807 km 
Pinta-ala:  6,799  ha 
 fiHangaslammi 
Hangaslammi  on Pirkanmaalla Urjalan Välkkilässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,6 metriä meren pinnan yläpuolella ja siihen laskee Lystinkankaalta pienten ojien kuivatusvedet. Lammen laskuoja lähtee sen luoteispäästä ja yhtyy Ämmäojan nimisenä Kolunkulmalla Lammasojaan, joka puolestaan yhtyy Kokonjokeen Urjalan aseman lähellä. Lampi on 850 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja rannoille on rakennettu 8 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Välkkilän suunnalta yhdystieltä 13681.
HD 217107 c

| HD 217107 c> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Vogt et al.
Löytöpäivä:  24. kesäkuuta 2005
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 217107
Tähden etäisyys Auringosta:  64,32 vv
Tähden massa:  1,02 M☉
Tähden spektriluokka:  G8 IV
Tähden metallisuus:  0,37
Tähden ikä:  7,32 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  5,27 AU
Eksentrisyys:  0,517
Kiertoaika:  11,5 v (4210 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  2,49 MJ (791 ME)
HD 217107 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. kesäkuuta 2005. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 5,27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 11,5 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,49 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Hapoel Be’er Sheva FC

Hapoel Be’er Sheva FC (hepr. ‏מועדון הכדורגל הפועל באר שבע‎) on jalkapalloseura Beerseban kaupungista. Seura pelaa Ligat ha’Alssa, Israelin korkeimmalla sarjatasolla. Maansa mestaruuden se on voittanut neljästi: 1974–75, 1975–76, 2015–16 ja 2016–17.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hapoel Be’er Sheva FC Wikimedia Commonsissa
HD 33283 b

| HD 33283 b |
| --- | --- |
 HD 33283 b Celestiassa
Löytäminen
Löytäjä(t):  Johnson et al.
Löytöpäivä:  17. huhtikuuta 2006
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 33283
Tähden etäisyys Auringosta:  281 vv
Tähden massa:  1,24 M☉
Tähden spektriluokka:  G3V
Tähden metallisuus:  0,366
Tähden ikä:  3,2 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,168 AU
Eksentrisyys:  0,48
Kiertoaika:  18,179 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,33 MJ (105 ME)
HD 33283 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 33283 noin 281 valovuoden päässä Maasta, Jäniksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,168 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 18 päivää. Kiertoradan eksentrisyys kuitenkin saa planeetan etäisyyden tähteen vaihtelemaan. Planeetan massa vastaa noin 0,33 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Hannu Koivula

Hannu Koivula, 2009.
Hannu Kalervo Koivula (s. 12. lokakuuta 1960 Rovaniemi) on suomalainen kapellimestari. Hän on työskennellyt sinfonia- ja oopperaorkestereissa erityisesti Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ja tehnyt myös monia levytyksiä.
Koivula suoritti ensin trumpetinsoiton diplomin ja opiskeli sitten Jorma Panulan johdolla orkesterinjohtoa Sibelius-Akatemiassa, josta valmistui kapellimestariksi 1988. Hän toimi sitten Lohjan orkesterin taiteellisena johtajana, Lappeenrannan kaupunginorkesterin ensimmäisenä vierailijana ja Porin kaupunginorkesterin kapellimestarina.
Vuonna 1990 Koivula voitti Tukholmassa pohjoismaisen kapellimestarikilpailun. Vuodet 1991–1996 hän oli ylikapellimestari Gävlen sinfoniaorkesterissa Ruotsissa, 1995–1999 ylikapellimestari Tanskan radion sinfoniaorkesterissa sekä 2000–2007 Joensuun kaupunginorkesterissa.
Hannu Koivula on vieraillut kapellimestarina muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Göteborgin ja Norjan oopperassa sekä monissa saksalaisorkestereissa.
Vuonna 2006 Hannu Koivula siirtyi Vaasan kaupunginorkesterin kapellimestariksi ja toimi tuolloin myös Västeråsin Sinfoniettan taiteellisena johtajana Ruotsissa. Vuosina 2014–2015 hän oli jonkin aikaa Jönköpingissä uuden Spiran-konserttitalon taiteellisena johtajana.
Hannu Koskinen

Hannu Koskinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Hannu Koskinen (s. 1953), suomalainen jääkiekkoilija
Hannu Koskinen (s. 1954), suomalainen avaruusfysiikan professori
Hannu Erkki Johannes Koskinen (s. 1954), suomalainen SDP:n kansanedustaja ja ministeri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hannu Koskinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HD 224693 b

| HD 224693 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytöpäivä:  17. huhtikuuta 2006
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 224693
Tähden etäisyys Auringosta:  307 vv
Tähden massa:  1,33 M☉
Tähden spektriluokka:  G2IV
Tähden metallisuus:  0,343
Tähden ikä:  2 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,233 AU
Eksentrisyys:  0,05
Kiertoaika:  26,73 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,71 MJ (226 ME)
HD 224693 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltaista alijättiläistähteä HD 224693 noin 307 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,233 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 27 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,71 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Gurli Sevón-Rosenbröijer

Gurli Sophia Ingeborg Sevón-Rosenbröijer (16. huhtikuuta 1892 Helsinki – 29. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Gurli Sevón-Rosenbröijerin vanhemmat olivat liikemies Axel Voldemar Sevón ja Sonja Noschis. Hän oli naimisissa vuodesta 1916 everstiluutnantti Edvin Bertel Rosenbröijerin (1887–1943) kanssa, joka kuoli jatkosodan aikana pitkäaikaiseen sairauteen.
Gurli Sevón-Rosenbröijer pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian maisteriksi 1919. Hän toimi aluksi opettajana Helsingissä.
Gurli Sevón-Rosenbröijer omisti vuodesta 1926 alkaen Pariisissa toimineen Finlandia-tiedotustoimiston ja hän asui itsekin Pariisissa. Hän kirjoitti useisiin suomalaisiin sanoma- ja naistenlehtiin, pääasiassa kuitenkin Uusi Suomi -lehteen. Vuosina 1949–1969 Sevón-Rosenbröijer välitti Pariisin muotiuutisia uutiskirjeiden muodossa suomalaisille muotisalongeille.
Teoksia

Noveletter om kvinnor. Söderström, Helsingfors 1919.
Nio dagar i Paris: En vägledning för Parisbesökare. Kirja, Helsinki 1928.
Yhdeksän päivää Parisissa: Opas suomalaisille Parisissa kävijöille. Kirja, Helsinki 1928.
Lia. Schildt, Stockholm 1933 (3. uppl. 1934).
Faror. Schildt, Stockholm 1934.
Kvinnorna väntar. Söderström, Helsingfors 1946.
Käännöksiä

André Lichtenberger: Biche. Bemyndigad översättning från franskan av Gurli Sevón-Rosenbröijer. Schildt, Helsingfors 1921.
Georges Ohnet: Stjärnan. Bemyndigad översättning av Gurli Sevón-Rosenbröijer. Söderström, Helsingfors 1922.
Katri Ingman: L’ombre de l’inconnu. Paris 1945. (Alkuteos Tuntemattoman varjo.)
Lempi Jääskeläinen: La famille Weckrooth: Roman historique. La Nouvelle Édition, Paris 1946. (Alkuteos Weckroothin perhe.)
Sally Salminen: Sables mouvants. Traduit du suédois par Sevón-Rosenbröijer et Georges Lacheteau. Les Œuvres Françaises, Paris 1947.
Harri Mannermaa

Harri Juhani Mannermaa (s. 30. heinäkuuta 1959 Pulkkila) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Seuratasolla hän edusti vuodesta vuodesta 1987 lähtien Kenttäurheilijat -58:aa ja hänen valmentajanaan toimi Reijo Kokko. Aikuisten SM-kisoista Mannermaa saavutti hopeaa maratonilta vuonna 1991. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2011 jälkeen.
Harri Luostarinen

Harri Luostarinen (s. 21. joulukuuta 1964) on suomalainen autourheilija. Hänet tunnetaan parhaiten ratakuorma-autojen parista, jossa hän on menestynein suomalaiskuljettaja.
Luostarinen voitti kolme ratakuorma-autojen Euroopan mestaruutta, vuonna 1993 B-sarjassa Sisulla ja vuosina 1997 ja 2000 pääluokassa Caterpillarilla. Lisäksi hänellä on EM-hopea vuodelta 1998 ja -pronssi vuodelta 1999. Kaudella 1992 Luostarisen tallitoverina Sisulla ajoi toinen suomalaiskuljettaja Jouko "Jokke" Kallio. Luostarinen on osallistunut myös yhteen rallin MM-sarjan osakilpailuun, vuoden 1992 Suomen ralliin Opel Kadettilla sijoittuen 47:nneksi.
Luostarisen Euroopan mestaruudet ovat yhä Caterpillarin historian ainoat.
Hannu Auramo

Hannu Jyrki Auramo (10. elokuuta 1905 Hämeenlinna – 28. toukokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Auramon vanhemmat olivat rautatievirkamies Eliel Auramo ja Hanna Blom ja puoliso vuodesta 1932 voimistelunopettaja Tuulikki Huttunen. Diplomi-insinööriksi Auramo valmistui 1929 ja toimi sitten OTK:n teknillisen osaston päällikkönä. Jatkosodan aikana hän johti Juho Hallenbergin tiilitehdasta ja toimi myöhemmin Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osaston asevelitalojen suunnittelijana ja Maunulan asuntoalueen rakennushankkeen toimitusjohtajana. Oman insinööritoimiston Auramo perusti vuonna 1946 ja alkoi myydä amerikkalaisia trukkeja.Vuonna 1955 Auramo sopi VR:n kanssa tavaralavojen hallinnasta, mikä edisti osaltaan huomattavasti trukkien myyntiä. Hänen yrityksensä alkoi myös tuottaa käsikäyttöisiä haarukkavaunuja.
Auramo sai trukkeja myydyksi myös metsäteollisuuden tarpeisiin tarjoamalla niiden oheen pihtikärryjä paperirullien ja sellupaalien kuljetukseen. Niitäkin ruvettiin valmistamaan hänen yrityksessään, samalla kun kehitettiin niiden hydrauliikkaa. Rullakot, perälautanosturit ja haarukkavaunut täydensivät yrityksen materiaalin kuljetuksen tuotevalikoimaa. Auramo kehitti myös kestävien betonilattioiden valutekniikkaa, ne tunnettiin Auramo-lattioina. Vuonna 1974 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Auramo myi yhtiönsä sijoitusyhtiö Sponsorille 1985, mutta oli erittäin pettynyt yrityskaupan seurauksiin.
Auramo ja hänen puolisonsa olivat aktiivisia partiolaisia, jotka perustivat vuonna 1990 nimeään kantavan säätiön tukemaan sekä partiojohtajakoulutusta että materiaalin kuljetusmenetelmien ja -laitteistojen tutkimusta.
Aiheesta muualla

Auramo 20 vuotta, 1947–1967: Dipl. ins. H. Auramolle 17.2.67, 1967
Auramo Oy 25 vuotta: 16.2.1947–16.2.1972, 1972
Elämän työ: teollisuusneuvos Hannu Auramon elämä ja työ 1905–1991, 2002, toim. Marko Paavilainen
Hao Shuangyan

Hao Shuangyan Olomoucin MM-kilpailuissa 2008.
Hao Shuangyan (s. 1988) on kiinalainen suunnistaja.
Kiovan MM-kilpailuissa 2007 Hao karsiutui pitkän matkan finaalista ja sijoittui viestissä 21:nneksi. Seuraavana vuonna Olomoucin MM-kilpailuissa hän sijoittui viestissä seitsemänneksi Zhu Mingyuen ja Li Jin kanssa. Hän selviytyi sprintin finaaliin, mutta hänet hylättiin finaalissa. Hän karsiutui keskimatkan ja pitkän matkan finaaleista. Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui sprintissä kymmenenneksi, viestissä 12:nneksi ja pitkällä matkalla 31:nneksi. Keskimatkalla hän karsiutui finaalista.
Strictly Come Dancing

| Strictly Come Dancing |
| --- | --- |
Tyyli:  viihde
Kestoaika:  90–130 min
Pääosissa:  Tuomarit: Alesha Dixon (2009-) Len Goodman (2004-)  Bruno Tonioli (2004-) Craig Revel Horwood (2004-)
Alkuperäiskieli:  brittienglanti
Verkko:  BBC
Esitetty:  15. toukokuuta 2004 –
Jaksoja:  136
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Strictly Come Dancing on brittiläinen televisiosarja, jonka pohjalta on kehitetty muissa maissa käytetty Dancing with the Stars -formaatti, johon Suomessakin esitettävä Tanssii tähtien kanssa pohjautuu. Sarjassa julkkikset paritetaan ammattitanssijoiden kanssa ja parit kilpailevat viikoittain eri tanssien parissa. Kilpailevia pareja on yleensä 12, 14 tai 16 ja parien suorituksia arvioi tuomaripaneeli, jossa jokainen tuomari pisteyttää esitykset asteikolla 1-10. Sarjan ensimmäinen kausi starttasi 15. toukokuuta 2004, ja sarja on noussut kotimaassaan suureen suosioon.
Ohjelman uusimman, seitsemännentoista tuotantokauden tuomareina nähtiin Craig Revel Horwood, Motsi Mabuse sekä Shirley Ballas.
Juontajakolmikkona toimivat Tess Daly, Claudia Winkleman sekä Zoe Ball.
Tanssit

Keskimääräisesti sarjan tanssit kestävät noin puolitoista minuuttia. Musiikit esityksiin hoitaa sarjan oma The Strictly Come Dancing-Bändi.
Tanssit > 1. tuotantokausi, 2004

Valssi, Cha Cha, Quickstep, Rumba, Tango, Jive, Foxtrot, Paso Doble ja Samba.
Nämä ovat kaikki vakiotansseja, joita tanssitaan jokaisena tuotantokautena. Tämän lisäksi tuotantokausilla esiintyy erityisiä kausikohtaisia tansseja.
Jokaisen kauden finaalissa jäljellä olevat parit ovat esittäneet vapaamuotoisen Showtanssin.
Tanssit > 3. tuotantokausi, 2005

American Smooth sekä Wienervalssi.
Tanssit > 4. tuotantokausi, 2006

Salsa sekä Argentiinalainen Tango. Tämän jälkeen muutoksia tansseihin tuli vasta seitsemännellä tuotantokaudella.
Tanssit > 7. tuotantokausi, 2009

Kilpailijat saivat valita esitettäväksi joko Charlestonin tai Rock N' Roll-rutiinin. Finaalissa nähtiin myös Lindyhop-tanssi.
Tanssit > 8. tuotantokausi, 2010

Swing-a-thon-rutiini, jossa kaikki kilpailevat parit tanssivat Swingiä samanaikaisesti, ja heitä äänestetään pois tanssilattialta kunnes vain yksi pari on jäljellä ja näin selviytynyt Swing-a-thonin voittajaksi.