Anton Raadik
Ura ammattinyrkkeilijänä Neuvostoliitossa, Pohjoismaissa ja Yhdysvalloissa

Ammattilaisuransa Raadik aloitti vuoden 1940 marraskuussa Moskovassa. Hän otteli siellä kaikkiaan neljä kertaa voittaen niistä kolme yhden päättyessä ratkaisemattomaan.
Saksan hyökättyä Neuvostolittoon kesällä 1941 Raadikin onnistui pysyä Virossa saksalaisten sinnetuloon asti. Hän siirtyi talvella 1943 Suomeen ammattinyrkkeilijäksi ja otteli kaksi kertaa Helsingissä Messuhallin kehässä voittaen huhtikuussa mm. suomalaisen Oiva Purhon. Hän otteli Pohjoismaissa, Tukholmassa ja Kööpenhaminassa, huhtikuuhun 1946 asti voittaen yhdeksästä ottelustaan seitsemän.
Keväällä 1946 Raadik muutti Yhdysvaltoihin ja otteli hyvin kiihkeällä tahdilla voittaen ottelun toisensa perään. Saman vuoden joulukuussa hän kohtasi Jake LaMottan voitettuaan Yhdysvalloissa puolen vuoden aikana seitsemän ottelua ja kärsittyään yhden hylkäystappion. Joulukussa 1946 käyty ottelu LaMottaa vastaan kesti täydet kymmenen erää, mutta amerikkalainen tuomittiin voittajaksi kaikin tuomariäänin.
Seuraavana vuonna Raadik kohtasi kaksi tunnettua nimeä, Georgie Abramsin ja Al Hostakin, joita molempia vastaan kuitenkin hävisi. Lokakuussa 1947 hän otteli Marcel Cerdania vastaan ja löi tämän viimeisessä erässä kolmesti kanveesiin kuitenkaan onnistumatta tyrmäämään vastustajaansa. Lopulta ottelu tuomittiin pisteillä Cerdanin voitoksi.
Raadik jatkoi uraansa aina toukokuhuun 1952 saakka ja kohtasi lukuisia nimekkäitä vastustajia, kuten Carl "Bobo" Olson, Robert Villemain, Steve Belloise ja Harry (Kid) Matthews, vaikkakin hävisi ottelunsa. Viimeisinä aktiivivuosinaan Raadik hävisi melkein kaikki ottelunsa.
Vuosina 1956-1993 Raadik oli kadoksissa läheistensä luota Yhdysvalloissa, eikä edes USA:n virolaisyhteisöllä ollut luotettavaa tietoa hänen olinpaikastaan. Viimeiset elinvuotensa Raadik asui vanhainkodissa Chicagossa.
Raadik oli ollut naimisissa suomalaissyntyisen naisen Terttu Rynnesin os. Ryynänen kanssa sodan jälkeen asuessaan Ruotsissa. Heillä oli avioliitosta poika. Hän kuoli vuonna 1999 82-vuotiaana Chicagossa. Hänet on haudattu Tallinnaan Metsäkalmistuun.
Raadikin sukulaisten kohtalo sodanjälkeisen neuvostomiehityksen aikaan oli surullinen. Hänen vanhempansa maaliskuun 1949 karkotuksista Siperiaan, jossa molemmat kuolivat. Hänen Osvald-veljensä kuului sodan jälkeen metsäveljiin, joka ampui itsensä vuonna 1953.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Muut:  SNAC 
1 2 3 4  ESBL - RAADIK, ANTON  22.7.2015. Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Viitattu 14.11.2024  (viroksi).
↑  Amatöörinyrkkeilymme aallonpohjassa - Ahlberg ja Koivunen suomalaiset voittajat. Helsingin Sanomat, 4.11.1935, s. 1.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
↑  5.European Championships - Milan, Italy - May 5-9 1937 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 14.11.2024. (englanniksi)
↑  6.European Championships - Dublin, Ireland - April 18-22 1939 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 14.11.2024. (englanniksi)
↑  Duals USA - Europe, 1939 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 14.11.2024 (englanniksi).
1 2  Raadik - Purho, Messuhallissa perjantaina. Helsingin Sanomat, 14.4.1943, s. 8.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
1 2 3 4  Anton Raadik boxrec.com. Viitattu 14.11.2024 (englanniksi).
↑  Raadik suuressa suosiossa. Helsingin Sanomat, 5.1.1947, s. 11.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
↑  Raadik hävisi pisteillä. Helsingin Sanomat, 2.11.1947, s. 10.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
↑  Charles MM-ehdokkaaksi. Helsingin Sanomat, 19.3.1949, s. 8.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
↑  Villemain kukisti Raadikin helposti. Helsingin Sanomat, 9.11.1949, s. 9.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
↑  Raadik hävisi taas. Helsingin Sanomat, 2.2.1950, s. 11.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 14.11.2024.
1 2  Juhan Maidlo: Tean... Mäletan...  11.7.1998. Postimees. Viitattu 14.11.2024 (viroksi).
↑  Valdur Ohmann: Metsavend Osvald Raadiku ja poksimeister Anton Raadiku ema Mari agentuurtöötlus küüdituspaigas Siberis  3/2013. Rahvusarhiiv. Viitattu 14.11.2024 (viroksi).