stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kid Koala
Ura

San kävi Sir Winston Churchill Secondary Schoolia Vancouverissa, mutta valmistui Thomas Sprigg Wootton High Schoolista ja jatkoi opintojaan McGill Universityssä opiskellen perusopetusta. Hänet tunnetaan parhaiten arvoituksellisesta turntablism-tyylistään, jossa hän käyttää varsin epätavanomaisia sampleja. Hän on käyttänyt sampleja Jaska Jokunen -televisiosarjoista, vanhoista äänisketseistä (myös niistä jotka halventavat turntablismia), aivastavista ihmisistä ja ihmisistä lukemassa ruokalistaa kantoninkiinaksi. Keikoillaan Kid Koala pyrkii nostattamaan yleisöänsä ja häntä pidetään huumorintajuisena.
San on myös kuvittaja ja taiteilija, ja on suunnitellut itse levynkantensa. Carpal Tunnel Syndrome-levyn kansilehtenä oli hänen piirtämänsä sarjakuva-albumi. Albumin julkaisun jälkeen Kid Koala keikkaili laajalti, jolloin hän myös toimi lämmittelijänä useille hänen suosikkiyhtyeilleen, kuten Radiohead ja Björk.
Kid Koala on julkaissut myös kokopitkän sarjakuvaromaanin, Nufonia Must Fall, jonka mukana tuli hänen säveltämänsä soundtrack. Some of my Best Friends are DJs -levyn mukana tuli shakkilauta.
Tuota levyä seurasi kabareetyylinen The Short Attention Span Theatre -kiertue ympäri Pohjois-Amerikkaa Eurooppaa ja Australiaa, jonka konsertit alkoivat Kid Koalan, P-Loven ja DJ Jester the Filipino Fistn ennalta-arvaamattomalla kahdeksan DJ-pöydän setin yhtyeen kaltaisesti järjestetyllä aloitusnumerolla ja sisälsi välikeskeytyksiä, kuten bingokilpailuja. Kiertueen jälkeen Kid Koala on tehnyt dj-keikkoja ympäri Aasiaa, ja esiintynyt myös esimerkiksi Islannissa, Itä-Euroopassa, Venäjällä ja Etelä-Amerikassa työskennellen samalla uuden sarjakuva-albumin kanssa (joka esitietojen mukaan kertoo hyttysestä joka yrittää soittaa klarinettia) sekä ainutlaatuisen nukketeatteriesityksen parissa.
San popularisoi tavan soittaa levysoittimilla melodisen instrumentin tavoin, jossa pitkää yksittäistä nuottia raahataan neulan alla eri nopeuksilla tuottaen eri sävelkorkeuksia. Koska tämä metodi on epätarkka, lopputuloksena saatavat nuotit aaltoilevat ja taipuvat. Niinpä "Drunk Trumpet" -kappaleessa San käyttää tätä metodia yksittäisellä trumpettisävelellä simuloidakseen humalaista trumpetinsoittajaa, yhdistäen humalaista puhetta vahvistaakseen tätä vaikutelmaa.
San julkaisi seuraavan Kid Koala -albumin nimeltään Your Mom's Favorite DJ 25. syyskuuta 2006.
Lokakuussa 2006 San oli mennyt naimisiin ja juuri päättänyt 90 kaupungin kiertueen.
Vuonna 2008 hän toimi DJ Shadow:n ja Cut Chemistin lämmittelijänä "The Hard Sell" -kiertueella jolla hän lopetti settinsä nykyään legendaarisella miksauksella "Moon River" -klassikkokappaleesta, jossa hän luo ja muokkaa pitkän viulusoolon soittamalla lukuisia pitkiä viulunuotteja kappaleen instrumenttisektiosta eri sävelkorkeuksilla neljällä turntablella täysin livenä.
Kid Koala on nähty Suomessa pariin kertaan: ensimmäisen kerran Ilosaarirockissa vuonna 2006 ja viisi vuotta myöhemmin yhtenä helsinkiläisen Funky Elephant -festivaalin pääesiintyjänä.
Diskografia > Albumit

2000:  Carpal Tunnel Syndrome (Ninja Tune ZENCD34) UK#182
2003:  Some of my Best Friends are DJs (Ninja Tune ZENCD82) UK#196
2006:  Your Mom's Favorite DJ (Ninja Tune ZENCD127)
2009:  100% by The Slew
Diskografia > Muita julkaisuja

1996:  Scratchcratchratchatch - mixtape-demoalbumi, vain 500 kopiota. Julkaistiin alun perin vain C-kasetilla (CS001)
1996:  Scratchappyland - valikoima "Scratchcratchratchatch" -mixtapelta. - 10" Ninja Tune (ZEN10KK)
2003:  Nufonia Must Fall - Sarjakuvaromaani jonka mukana 17 minuutin audio-cd (ECW Press)
2005: Live from the Short Attention Span Audio Theater Tour!! - viiden kappaleen live-EP jonka mukana viiden raidan livenauhoitusdvd ja 5 musiikkivideota (ZENCD101, Ninja Tune)
Diskografia > Mukana levyillä

2000: Deltron 3030 (koko albumilla)
2001: Music to Make Love to Your Old Lady By (koko albumilla)
2005: Impulsive! Revolutionary Jazz Reworked (yksi remiksaus)
2006: Peeping Tom (mukana yhdellä raidalla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (kidkoala.com)
Virallinen sivusto (nufonia.com)
Ninja Tunen artistisivu
Kid Koala Myspacessa (englanniksi)
Kid Koala  AllMusicissa (englanniksi)
Kid Koala Last.fm:ssä (englanniksi)
Nufonia Must Fall: A book by Kid Koala (Arkistoitu – Internet Archive) Kid Koalan taidetta ja artikkeli CBC Radio 3:n lehdessä
Kid Koala - Biography (Arkistoitu – Internet Archive) UK Hip Hop Story -sivustolla
HD video of Basin Street Blues on R.fm
Questionnaire - Kid Koala Haastattelu: kaikki Kid Koalasta
Kid Koala Discogsissa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Koilliskulma

Koilliskulman sijainti Hämeenlinnassa.
Kustaa III:n katu Koilliskulmassa
II kaupunginosa eli Koilliskulma on yksi Hämeenlinnan keskustan neljästä kaupunginosasta, joka sijaitsee Vanajaveden rannalla keskustan pohjoisosassa. Kaupunginosan halki kulkee keskustan pääväyliin kuuluva Lukiokatu, ja siellä sijaitsevat muun muassa Hämeenlinnan kaupunginkirjasto, Etelä-Suomen aluehallintovirasto, Hämeenlinnan lyseon lukio, Hämeenlinnan maistraatti ja kotimuseo Palanderin talo. Koilliskulma rajoittuu Vanajaveden toisella puolella olevaan Keinusaareen sekä etelässä 1., 3. ja 4. kaupunginosiin. Kaupunginosassa, joka on pinta-alaltaan Hämeenlinnan pienin, sijaitsevat lisäksi Hämeenlinnan satama, Lyseon yläkoulu, Sibeliuksenpuisto, Itsenäisyydenpuisto sekä Hämeenlinnan keskusseurakuntatalo.
2060

| --- | --- |
Vuosisadat: 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku · 2200-luku
Vuosikymmenet: 1990-luku · 2000-luku · 2010-luku · 2020-luku · 2030-luku · 2040-luku 2050-luku · 2060-luku · 2070-luku · 2080-luku · 2090-luku · 2100-luku
Vuodet: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025 · 2026 · 2027 · 2028 · 2029 2030 · 2031 · 2032 · 2033 · 2034 · 2035 · 2036 · 2037 · 2038 · 2039 2040 · 2041 · 2042 · 2043 · 2044 · 2045 · 2046 · 2047 · 2048 · 2049 2050 · 2051 · 2052 · 2053 · 2054 · 2055 · 2056 · 2057 · 2058 · 2059 2060 · 2061 · 2062 · 2063 · 2064 · 2065 · 2066 · 2067 · 2068 · 2069 2070 · 2071 · 2072 · 2073 · 2074 · 2075 · 2076 · 2077 · 2078 · 2079 2080 · 2081 · 2082 · 2083 · 2084 · 2085 · 2086 · 2087 · 2088 · 2089 2090 · 2091 · 2092 · 2093 · 2094 · 2095 · 2096 · 2097 · 2098 · 2099 2100 · 2101 · 2102 · 2103 · 2104 · 2105 · 2106 · 2107 · 2108 · 2109
Ennustettuja tapahtumia

Isaac Newtonin arvion mukaan maailmanloppu koittaa ja Jeesuksen johtaman tuhatvuotisen valtakunnan aika alkaa aikaisintaan tällöin
Benin juhlii sadatta itsenäisyyspäiväänsä
Aerolíneas Argentinas

| Aerolíneas Argentinas |
| --- | --- |

 IATA: AR  –  ICAO: ARG 
Kutsukoodi:  ARGENTINA
Perustettu:  1950
Laivaston koko:  77
Kohteiden määrä:  56
Solmukohdat:  Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Argentiinan valtio
Kotipaikka:  Buenos Aires, Argentiina
Kanta-asiakasohjelma:  Aerolíneas Plus
Allianssi:  SkyTeam
Avainhenkilö(t):  Julio Alak (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.aerolineas.com
Aerolíneas Argentinasin entinen Airbus A340-300.
Aerolíneas Argentinasin Boeing 737-800.
Aerolíneas Argentinas (IATA: AR, ICAO: ARG, kutsukoodi: ARGENTINA) on Argentiinan kansallinen lentoyhtiö ja Argentiinan suurin lentoyhtiö. Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee Buenos Airesissa, on Aerolíneas Argentinasin tärkein tukikohta. Yhtiöllä on laivastossaan 77 konetta ja kohteita sillä on 56. Yhtiö on ollut SkyTeamin jäsen vuodesta 2012 lähtien.
Yhtiö on perustettu vuonna 1950. Aerolíneas Argentinas ja chileläinen LAN Airlines ovat ainoita latinalaisamerikkalaisia lentoyhtiöitä, joilla on reittikohteita Oseaniassa.
Laivasto

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 9,6 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-200 | 8 | 1 | 272 |  |
| Boeing 737-700 | 8 | — | 128 |  |
| Boeing 737-800 | 29 | — | 170 |  |
| Boeing 737 MAX 8 | 6 | 8 | 170 |  |
| Embraer 190AR | 26 | — | 96 |  |
| Yhteensä | 77 | 9 |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aerolíneas Argentinas
Aerolíneas Argentinasin Airbus A330-200 Madridin kansainvälisellä lentoasemalla.
Aerolíneas Argentinasin Boeing 737-700 Resistencian lentoasemalla.
Aerolíneas Argentinasin Boeing 737-800.
206

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Syntyneitä

Rooman keisari Trebonianus Gallus
Koillismaa (Norja)

Koillismaa
Koillismaan sijainti
| --- | --- |
Muut nimet:  Nordaustlandet
Sijainti:  Huippuvuoret Norja
Vesialue:  Barentsinmeri 
Korkein kohta:  Snøtoppen (en) 
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Koillismaa (norj. Nordaustlandet) on Norjalle kuuluvan Huippuvuorten saariryhmän toiseksi suurin saari. Nimensä mukaisesti se sijaitsee pääsaaresta Länsimaasta koilliseen. Se on lähes kokonaan jäätikön peitossa; jäättömät osat ovat peurojen asuttamaa tundraa. Rannikoilla elää myös mursuja. Saaren suurin jäätikkö Austfonna on maailman kolmanneksi suurin ja Euroopan suurin jäätikkö, se on paksuimmalta kohdaltaan 560 metriä paksu ja ympärysmitaltaan 200 kilometriä. Koillismaa pinta-ala on 14600,03 neliökilometriä. Saari on asumaton.
Adolfo Pagani

Adolfo Pagani (2. huhtikuuta 1872 Monza – 1. helmikuuta 1930) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 30. huhtikuuta 1926 Comon hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 20. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugenio Tosi, jota avustivat Ludovico Cattaneo ja Giovanni Mauri.
Paganin edeltäjä Comon piispana oli Alfonso Archi. Pagani kuoli virassa, ja hänen seuraajakseen sai nimityksen Alessandro Macchi.
Adolfo Rodríguez Vidal

Adolfo Rodríguez Vidal vuonna 1992.
Adolfo Rodríguez Vidal (20. heinäkuuta 1920 Tarragona – 8. marraskuuta 2003) oli Chilessä toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului Opus Deihin. Hänet vihki papiksi Leopoldo Eijo y Garay 25. huhtikuuta 1948, ja hänet nimitettiin Los Ángelesin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Francisco Fresno Larraín, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Francisco de Borja Valenzuela Ríos.
Rodríguez Vidal erosi tehtävistään piispana 19. helmikuuta 1994.
Adolfo Mejía

Adolfo Mejía (1905 Cartagena – 1973) oli kolumbialainen säveltäjä.
Mejía sai kotonaan varhaista musiikkikasvatusta kitaraa soittaneelta isältään. Hän opiskeli lyhyesti Instituto musical de Cartagenassa, mutta jatkoi opintojaan sitten itsenäisesti. Hän suoritti opintoja myös filosofiassa ja kirjallisuudessa. Mejía myös aloitti pianistina, kapellimestarina ja säveltäjänä työskentelemisen karibialaisvaikutteiselle Lorduy-orkesterille. Hän meni naimisiin vuonna 1930, mutta lähti yksin New Yorkiin. Siellä hän äänitti sävellyksiään Columbia Recordsille ennen palaamistaan Cartagenaan vuonna 1933. Hänen soitinnuksen oppimistaan edistivät suhteet argentiinalaismuusikko Terig Tucciin ja tämän Orquesta Típica Colombiana y Estudiantinaan. Mejía perusti oman orkesterinsa (Los Calientes) ja Tuccin sekä Antonio Francésin kanssa trion, joka esitti musiikkia Espanjan hovista.
Cartagenasta Mejía lähti pian Bogotáan, jossa hoiti sinfoniaorkesterin kirjastoa. Tämän myötä hän pääsi myös suorittamaan opintoja konservatorioon. Mejía sävelsi aluksi fandangoja, cumbiaa ja rumbaa, mutta kiinnostui sitten myös sinfonisten teosten ja pianokappaleiden säveltämisestä. Hänen tunnetuin orkesteriteoksensa on Pequeña suite (1938). Tällä teoksella hän sai Ezequiel Bernal -palkinnon, mikä mahdollisti opiskelun Pariisin École normale de musiquessa Nadia Boulangerin johdolla. Hän sai opetusta myös Paul Dukasilta ja Charles Koechlinilta.
Sodan ajan olojen pakottamana Mejía palasi vuonna 1940 Cartagenaan, jossa hän liittyi takaisin vaimonsa seuraan ja pääsi tutustumaan poikaansa. Mejía johti merivoimien koulun yhtyettä ja aloitti sitten opettamisen Instituto musical de Cartagenassa, jossa hän toimi varajohtajana, johti orkesteria sekä opetti harmoniaa, kitaransoittoa ja sellonsoittoa eläkkeelle jäämiseensä saakka. Mejía oli mukana Pro-Arte Musical de Cartagenan festivaalien organisoinnissa. Säveltämistä hän vähensi oleellisesti vuoden 1960 jälkeen. Monien muiden aktiviteettiensa ohella hän kuitenkin alkoi opiskella fysiikkaa ja kieliä. Vuonna 1970 Mejíalle myönnettiin Kolumbian kulttuuri-instituutin Kansallinen sävellyspalkinto. Hän sai myös kunniatohtorin arvon Cartagenan yliopistolta.
2052

| --- | --- |
Vuosisadat: 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku · 2200-luku
Vuosikymmenet: 1990-luku · 2000-luku · 2010-luku · 2020-luku · 2030-luku · 2040-luku 2050-luku · 2060-luku · 2070-luku · 2080-luku · 2090-luku · 2100-luku
Vuodet: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025 · 2026 · 2027 · 2028 · 2029 2030 · 2031 · 2032 · 2033 · 2034 · 2035 · 2036 · 2037 · 2038 · 2039 2040 · 2041 · 2042 · 2043 · 2044 · 2045 · 2046 · 2047 · 2048 · 2049 2050 · 2051 · 2052 · 2053 · 2054 · 2055 · 2056 · 2057 · 2058 · 2059 2060 · 2061 · 2062 · 2063 · 2064 · 2065 · 2066 · 2067 · 2068 · 2069 2070 · 2071 · 2072 · 2073 · 2074 · 2075 · 2076 · 2077 · 2078 · 2079 2080 · 2081 · 2082 · 2083 · 2084 · 2085 · 2086 · 2087 · 2088 · 2089 2090 · 2091 · 2092 · 2093 · 2094 · 2095 · 2096 · 2097 · 2098 · 2099 2100 · 2101 · 2102 · 2103 · 2104 · 2105 · 2106 · 2107 · 2108 · 2109
Vuosi 2052, roomalaisilla numeroilla MMLII, tulee gregoriaanisen kalenterin mukaan olemaan maanantaina alkava karkausvuosi.
Vuosi 2052 fiktiossa

Deus Ex -tietokonepeli sijoittuu vuoteen 2052
Kiimaiset poliisit

| Kiimaiset poliisit |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Tyyli:  komedia
Pääosissa:  Merja Larivaara Kai Lehtinen Taisto Reimaluoto
Alkuperämaa:  Suomi
Esitetty:  18. huhtikuuta 1993 – 16. toukokuuta 1993
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  5
Ikäraja:  
Sisältömerkintä:   
Tuotanto
Tuottaja(t):  Reima Kekäläinen
Ohjaaja(t):  Jouko Turkka
Käsikirjoittaja(t):  Jouko Turkka
Aiheesta muualla
IMDb 
Kiimaiset poliisit on huhti-toukokuussa 1993 Yle TV2:ssa esitetty Jouko Turkan ohjaama televisiosarja. Se koostui viidestä tunnin pituisesta jaksosta. Turkan mukaan Kiimaiset poliisit oli ”kotimainen poliisisarja rangaistukseksi Suomen kansalle vierasmaalaisten poliisisarjojen palvonnasta”. Tyyliltään epätavallinen sarja kertoo kolmesta suomalaisesta poliisista.
Vastaanotto

Kiimaiset poliisit sai ristiriitaisen vastaanoton ja aiheutti jopa kirjallisen kysymyksen hallitukselle. Kysymyksen tehneet poliisitaustaiset kansanedustajat Sulo Aittoniemi (SMP) ja Maunu Kohijoki (kok.) epäilivät sarjan pilaavan Suomen poliisin maineen. Kohijoki pyysi hallitusta hyllyttämään sarjan vielä esittämättömät jaksot ja halusi myös oikeusasiamiehen selvittävän, onko Yleisradio rikkonut ohjelmatoiminnan säännöstöä esittämällä ”poliisivoimia rienaavaa” sarjaa. Oikeusasiamies Jacob Söderman ei kuitenkaan katsonut Yleisradion ohjelmapolitiikkaan puuttumisen kuuluvan toimenkuvaansa ja kehotti sulkemaan television, mikäli ohjelma ei miellytä.
Ilta-Sanomien kriitikko Arja Andersson kehui sarjaa: ”Kenties meillä on käsissämme suomalainen versio Twin Peaksista perversioineen, kansallismaisemineen, misseineen, hiekkaan uponneine maaherrojen autoineen ja Lenin-pysteineen?” Helsingin Sanomien kriitikko Jukka Kajava totesi: ”Jouko Turkka ei anna periksi. Kaikki se ilmaisullinen ylitsevuotavuus, joka kiusasi joitain Seitsemässä veljeksessä, on mukana myös Jouko Turkan kirjoittamassa ja ohjaamassa Kiimaisissa poliiseissa: hiki, huohotus ja kyyneleet.”.
Kiimaisten poliisien ensimmäinen jakso keräsi 357 000 katsojaa televisioiden ääreen. Ylen ohjelmapäivystykseen tuli sen esittämisen jälkeen 123 puhelinsoittoa. Lähes kaikki soittajat olivat raivostuneita, ja osa heistä katsoi sarjan pilkkaavan poliiseja.
Kiimaisia poliiseja ei ole esitetty uusintana tekijänoikeudellisista syistä, eikä sitä julkaistu DVD:llä tai videona ennen kevättä 2016.  Sarja julkaistiin DVD:llä maaliskuussa 2016. Syyskuussa 2017 se tuli katsottavaksi Yle Areenaan 12 kuukauden ajaksi. Ylen Elävässä arkistossa on sarjasta kymmenen 2–10 minuutin pituista näytettä, kaksi jokaisesta viidestä jaksosta.
Tuottaja Jori Hulkkonen kirjoitti kolumnissaan Turun Sanomissa vuonna 2012, että yksi sarjan pääosissa olevista näyttelijöistä on kieltänyt uusintojen esittämisen sekä kaupallisen julkaisun. Kiimaisten poliisien tuottajan Reima Kekäläisen mukaan kyseinen näyttelijä olisi Merja Larivaara. Ilta-Sanomien vuonna 2022 haastattelema Larivaara kuitenkin kiisti asian. Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2018 Larivaara sanoi, että ”jos jonkin asian voisi toivoa tekemättömäksi, se olisi Kiimaiset poliisit”.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Merja Larivaara   | … |   Marita   |
|   Kai Lehtinen   | … |   Hessu Sutinen   |
|   Taisto Reimaluoto   | … |   Oiva   |
Aiheesta muualla

Kiimaiset poliisit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kiimaiset poliisit
Näytteitä Kiimaiset poliisit -sarjasta Ylen Elävässä arkistossa
Kiimaiset poliisit Yle Areenassa
Aeronca L-3

| Aeronca L-3 |
| --- | --- |
 Yhdysvaltain ilmavoimamuseon Aeronca L-3B.
Tyyppi:  yhteys- ja tähystyskone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Aeronca
Ensilento:  1941
Pääkäyttäjät:  USAAF
Valmistusmäärä:  1 740 
Aeronca L-3 oli yhdysvaltalaisen Aeroncan valmistama yksimoottorinen yhteys- ja tähystyslentokone, jota käytti Yhdysvaltain armeijan ilmavoimat toisessa maailmansodassa. Konetyyppiä valmistettiin yhteensä 1 740 kappaletta.
Historia

Yhdysvaltain armeijan ilmavoimat (USAAF) käytti alkuun tähystyslentotoiminnassa muunneltuja kaksitasoisia rynnäkkökoneita, mutta päätyi sotaa edeltäneinä vuosina hankkimaan suuremman, tarkoitusta varten suunnitellun tähystyskoneen. Hankinta kuitenkin peruuntui 1940-luvun alkupuolella, kun asevoimat totesivat kevyiden kaksipaikkaisten siviilikoneiden soveltuvan tehtävään yhtä hyvin pienillä modifikaatioilla. Siviilikoneet olivat erikoisvalmisteista sotilaskonetta halvempia tuotanto- ja käyttökustannuksiltaan, minkä lisäksi ne soveltuivat hyvin myös yksiköiden välisiin yhteyslentoihin. Pienikokoiset ja suhteelliset ketterät koneet kykenivät nousemaan erittäin lyhyiltä kiitoteiltä ja väistelemään hyvin vihollisen ilmatorjuntaa. 1740 kappaletta valmistettu Aeronca L-3 kuului suureen joukkoon erityyppisiä siviilikoneita, joita Yhdysvaltain armeijan ilmavoimat ja sen seuraaja Yhdysvaltain ilmavoimat hankki yhteys- ja tähystyskoneiksi. Hankittuja koneita yhdisti katettu ohjaamo, tuettu ylätasoinen siipi ja kiinteä kannuspyörälaskuteline.
Tekniset tiedot (L-3)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&010.067000010,67 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&06.04000006,40 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.03400002,34 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0379.&&&&00379 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&&0590.&&&&00590 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Continental O-170-3 -nelisylinterinen bokserimoottori; &&&&&&&&&&&&&048.&&&&0048 kW (&&&&&&&&&&&&&065.&&&&0065 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0140.&&&&00140 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0351.&&&&00351 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&02360.&&&&002 360 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0123.&&&&00123 m/min
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aeronca L-3 Wikimedia Commonsissa
Kimmo Lecklin

| Kimmo Lecklin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1971 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2000
Seurat:  TPS (SML),  SaiPa SML,  Ässät SML,  Färjestads BK (Elit.)
Kimmo Lecklin (6. huhtikuuta 1971 Varkaus) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Lecklin pelasi TPS:n kokoonpanossa lähes poikkeuksetta kakkosmaalivahdin roolissa. Lecklin piti pitkään hallussaan SM-liigan perättäisten nollapelien ennätystä, jonka hän saavutti neljässä perättäisessä pelissä syksyllä 1997. Hän piti tuolloin maalinsa puhtaana 259 minuuttia ja 28 sekuntia. Ennätyksen rikkoi Justus Annunen lokakuussa 2019.
Kiimajärvi

Kiimajärvi tarkoittaa seuraavia asioita.
Järvi

Kiimajärvi, järvi Pälkäneellä
Kiimajärvi, järvi Sastamalan Kiikassa
Kiimajärvi, järvi Sastamalan Ekojärvellä
Pikku Kiimajärvi, lampi Sastamalan Ekojärvellä
Kiimajärvi, järvi Venäjällä Karjalankannaksella
Iso Kiimajärvi, järvi Ruovedellä
Kiimajärvi, järvi Ylitorniolla
Ala-Kiimajärvi, järvi Jämsän Mustingassa
Ylä-Kiimajärvi, järvi Jämsän Mustingassa
Kylä

Kiimajärvi, kylä Kiikassa Sastamalassa
Kiimajärvi, entinen kylä Pyhäjärvi Vpl:ssä luovutetuilla alueilla
Kesähetket

| Kesähetket> L’Heure d’été |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Olivier Assayas
Käsikirjoittaja:  Olivier Assayas
Tuottaja:  Marin Karmitz
Kuvaaja:  Éric Gautier
Leikkaaja:  Luc Barnier
Pääosat:   Juliette Binoche   Charles Berling  Jérémie Renier 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2008  2010 Suomessa 
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesähetket (L’Heure d’été) on Olivier Assayasin ohjaama ranskalainen perhedraama vuodelta 2008.
Vuonna 2017 The New York Timesin kriitikot arvioivat Kesähetket kuluvan vuosisadan yhdeksänneksi parhaaksi elokuvaksi.
Juoni

Hélène täyttää 75 vuotta, ja päivää juhlistettaan päivällisillä. Hänen kotinsa on täyttynyt esineistä, joilla on paitsi aineellista myös tunnearvoa. Hélène kuolee pian, ja paljastuu, että hänen lapsilleen ne ovat vain merkityksellisiä vain taloudellisen arvonsa vuoksi.
Arviot

Kaisu Tervonen (Tv-maailma) toteaa arviossaan, että ohjaaja vertaa perintökalleuksia ovelasti nykyajan esinerumbaan ja sanoo, että rauhallisesta ja dialogipitoisesta elokuvasta jää surumieleinen olo. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä. Aleksi Salonen antaa kauttaaltaan kiittävässä arviossaan viiden tähden luonnehdinnan "merkkiteos kulttuurin kerrostumista, sukupolvista ja elämän jatkumosta".
Palkinnot

Boston Society of Film Critics Awards 2009 Paras vieraskielinen elokuva
Los Angeles Film Critics Association Awards 2009 Paras ulkomainen elokuva
National Society of Film Critics Awards, USA 2010 Paras vieraskielinen elokuva
New York Film Critics Circle Awards 2009 Paras vieraskielinen elokuva
Vancouver Film Critics Circle 2010 Paras vieraskielinen elokuva
Hélèneä näyttelevä Édith Scob oli César-palkintoehdokkaana
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Berling  | … |  Frédéric Marly   |
|  Juliette Binoche  | … |  Adrienne Marly   |
|  Jérémie Rénier  | … |  Jérémie Marly   |
|  Édith Scob  | … |  Hélène Berthier   |
|  Dominique Reymond  | … |  Lisa Marly   |
|  Valérie Bonneton  | … |  Angela Marly   |
|  Isabelle Sadoyan  | … |  Éloïse   |
|  Alice de Lencquesaing  | … |  Sylvie Marly   |
|  Emile Berling  | … |  Pierre Marly   |
|  Kyle Eastwood  | … |  James   |