stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mynnilän arboretum
Kuuset (Picea)

Picea abies , metsäkuusi, Pohjois- ja Itä-Eurooppa, Keski-Euroopan vuoristot, Siperia
Picea abies f. aurea, kultakuusi, Nurmijärvi
Picea abies f. cubans, kumopatakuusi, Tohmajärvi
Picea abies 'Akka', luutakuusi Akka, Hyvinkää
Picea abies 'Ukko', luutakuusi Ukko, Loppi
Picea abies f. pendula, surukuusi, Mäntsälä
Picea abies f. virgata, käärmekuusi, Loppi
Picea abies 'Hyrry', kääpiökuusi, Loppi
Picea engelmannii, engelmanninkuusi, Pohjois-Amerikan Kalliovuoret
Picea glauca, valkokuusi, Pohjois-Amerikan viileä ilmastovyöhyke
Picea jezoensis, ajaninkuusi, Itä-Siperia, Hokkaido
Picea mariana, mustakuusi, Pohjois-Amerikan viileä vyöhyke
Picea omorika, serbiankuusi, Sarajevon itäpuoliset vuoret
Männyt (Pinus)

Pinus cembra subsp. sibirica, siperiansembramänty, Itä-Venäjä, Keski-Siperia, Länsi-Siperia
Pinus concorta, kontortamänty, Pohjois-Amerikan länsiosat
Pinus mugo, vuorimänty, Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristot
Pinus mugo 'Pumilio', kääpiövuorimänty Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristot
Pinus peuce, makedonianmänty, Balkanin vuoristot
Pinus ponderosa, keltamänty, Pohjois-Amerikan Kalliovuoret
Pinus sylvestris, Suurin osa Eurooppaa ja Siperiaa.
Tuijat (Thuja)

Thuja occidentalis , kanadantuija
Thuja occidentalis 'Globosa', pallotuija
Thuja occidentalis 'Holmstrup', kartiotuija
Thuja plicata, jättituija
Aiheesta muualla

Mynnilän arboretum (kotisivut)
Sysmä
| --- | --- |
Kylät:  Joutsjärvi | Karilanmaa | Kinnarila (Skinnarila) | Koivisto | Käenmäki | Kirkonkylä | Liikola | Nikkaroinen | Nuoramoinen | Onkiniemi | Otamo | Palvala | Rapala | Raivioskorpi | Saarenkylä | Soiniemi | Suurikylä | Särkilahti | Taipale | Toivola | Valittula | Vintturi | Virtaa | Voipala
Järvet:  Päijänne
Luonnonsuojelualueet:  Päijänteen kansallispuisto
Muuta Sysmään liittyvää:  Mynnilän arboretum
Nick Hornby

Nick Hornby vuonna 2009.
Nick Hornby (s. 4. huhtikuuta 1957 Redhill, Surrey, Britannia) on englantilainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Elämä ja ura

Hornby valmistui Cambridgen yliopistosta. Hän asuu nykyisin Maidenheadissa. Hän työskenteli alun perin englanninopettajana ja toimittajana. Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerrallinen Hornankattila ilmestyi 1992. Sitä seurasi romaani Uskollinen äänentoisto (1995), jossa hän kertoo, että keski-ikäisten miesten arjen armotonta pyöritystä helpottaa ja mielenterveyttä ylläpitää listojen laatiminen ja lukeminen. 1998 ilmestyi Poika. Kaikista kolmesta on tehty elokuvaversiot.
Hornbyn myöhempään tuotantoon kuuluvat muun muassa novellikokoelma Speaking with the Angel (2001) sekä romaanit Hyvät ihmiset (2001) ja Alas on pitkä matka (2005). Hän on julkaissut myös esseitä lauluista nimellä 31 biisiä (2003). Kirjailija osallistuu hyväntekeväisyysjärjestö TreeHousen toimintaan, ja hänellä itsellään on autistinen poika. Vuonna 2009 Hornby julkaisi ensimmäisen nuortenromaaninsa, Skeittari.
Hornby on innokas jalkapallon kannattaja, ja Hornankattila kertookin paljon jalkapallosta. Hornbyn suosikkijoukkue on Arsenal, joka on suuressa osassa hänen ensimmäisessä kirjassaan. Myös muissa Hornbyn kirjoissa on jalkapalloa, enemmän tai vähemmän.[lähde? ]
Norman Robert Pogson

Norman Robert Pogson (23. maaliskuuta 1829 – 23. kesäkuuta 1891) oli englantilainen tähtitieteilijä joka työskenteli Madrasin observatoriossa Intiassa. Hän löysi useita pikkuplaneettoja ja teki havaintoja komeetoista.
Pogson oli Madrasin observatorion esimies 1860. Hän teki havaintoja ja tutkimuksia muuttuvista tähdistä ja asetti tähtifotometrialle tärkeän niin sanotun Pogsonh kaavan[lähde? ]:
log h – log h’ = – 0,4 (m – m’),
jossa h ja h’ tarkoittavat kahden tähden valovoimakkuutta ja m ja m’ niiden suuruusluokkaa. Lukua 0,4 sanotaan Pogsonin luvuksi.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 481.  ("Norman Robert Pogson (1829–1891)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Nikolai Johan Ferdinand Knorring

Nikolai Johan Ferdinand Knorring (7. elokuuta 1836 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. maaliskuuta 1905 Nizza, Ranskan kolmas tasavalta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Knorringin vanhemmat olivat heraldikko, pietarilainen vaakunataiteilija Johan Gustaf Knorring (1801-1846) ja Friederike Louise Fehrmann (1806-1875), joka oli pietarilaisen maalarimestari Johan Christian Fehrmannin tytär. Kenraalimajuri Gustaf Christian Knorring oli hänen vanhempi veljensä. Muita veljeksiä olivat Carl Constantin Knorring (1833-1834), Otto-Fredrik Knorring (1834-1882) ja Baltian rautateiden asemapäällikkö Alexander Rudolf Knorring (1844-1882).
Hänen puolisonsa vuodesta 1871 oli Jevdokija Gerasimovna Nikiforova (s. 1845), joka oli kauppias Gerasim Nikiforovin ja Agrafina Mihailovan tytär. Heille syntyi kymmenen lasta, joista neljä kuoli pikkulapsina:
Nikolai (s. 1872), 2. Konstantinovin sotilasoppilaitoksen junkkeri, 118. Suiškin jalkaväkirykmentin aliluutnantti vuonna 1892-1893, luutnantti vuonna 1896-1897. Erosi palveluksesta vuonna 1898.
Vera (s. 1873);
Sergei (s. 1874);
Eugen (1876-1876), kuoli sylilapsena;
Constantin (s. 1877) pääesikunnan kartografisen koulun sotilastopografisen osaston oppilas, sotilastopografisen osaston nuorempi kaivertaja, kuvernementinsihteerin arvo 1916.
Vasili (1880-1880); kuoli sylilapsena
Vladimir (1881-1884); kuoli lapsena
Nadežda (1882-1916?);
Jevdokija (s. 1885)
Vladimir (1887-1887); kuoli sylilapsena
Nikolai Johan Ferdinand Knorring valmistui aliupseeriksi 2. Pietarin sotaopistosta ja määrättiin henkivartioväen Jekaterinoslavlin krenatöörirykmenttiin vuonna 1854. Hänet ylennettiin vänrikiksi  vuonna 1856, aliluutnantiksi vuonna 1863 ja luutnantiksi vuonna 1864, jolloin hän myös tuli palvelukseen Henkivartioväen suomenmaalaiseen rykmenttiin. Knorring ylennettiin alikapteeniksi vuonna 1870 ja kapteeniksi vuonna 1876. Turkin sodan alettua Knorring komennettiin Bulgarian hallituksen palvelukseen vuonna 1877 ja ylennettiin vuonna 1878 everstiksi. Hän palasi takaisin rykmenttiinsä vuonna 1879. Sieltä Knorring siirrettiin vuonna 1886 Henkivartioväen Pavlovskin rykmenttiin ja edelleen 118. Suiskin jalkaväkirykmentin komentajaksi  vuonna 1888. Hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina elokuussa 1894.
North East Line

North East Line on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Se avattiin liikenteelle 20. kesäkuuta 2003. 20 kilometrin pituisella linjalla on 16 asemaa. Se kulkee kokonaan maan alla ja on täysin automatisoitu.
North East Line on North South Linen ja East West Linen jälkeen MRT:n kolmanneksi vanhin linja. Sen rakentamista ehdotettiin jo 1990-luvun puolivälissä, mutta linjan päässä olevat Sengkangin ja Punggolin lähiöt eivät olleet vielä tarpeeksi kehittyneitä. Niinpä linjan rakentaminen aloitettiin vasta vuonna 1997.
Nick Holmes

| Nicholas John Arthur Holmes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1971 (ikä 53) Halifax, Yhdistynyt kuningaskunta
Muusikko
Aktiivisena:  1988-
Tyylilajit:  Heavy metal, goottimetalli, Doom metal, Death metal
Yhtyeet:  Paradise Lost, Bloodbath
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nick Holmes (s. 7. tammikuuta 1971 Halifax) on englantilainen laulaja, joka on toiminut englantilaisen Paradise Lost -yhtyeen laulusolistina vuodesta 1988. Holmes aloitti uransa death metal -murinan ja ärjähtelyn voimin, mutta vaihtoi myöhemmin asteittain tyyliä, siirtyen "puhtaaseen" lauluun. Holmes kirjoittaa kaikki yhtyeensä sanoitukset.
Holmes on naimisissa. Elämänkatsomukseltaan Holmes on ateisti.
Syksyllä 2014 Holmes liittyi laulajaksi Bloodbath -yhtyeeseen.
Aiheesta muualla

Encyclopaedia Metallum: Paradise Lost
Paradise Lost
| --- | --- |
Albumit::   Lost Paradise  Gothic  Shades of God  Icon  Draconian Times  One Second  Host  Believe in Nothing  Symbol of Life  Paradise Lost  In Requiem  Faith Divides Us – Death Unites Us  Tragic Idol  The Plague Within  Medusa  Obsidian 
Singlet ja EP:t::   "In Dub 12"  "As I Die -EP"  "Gothic EP"  "Seals the Sense"  "The Last Time"  "Forever Failure"  "True Belief"  "Say Just Words"  "One Second"  "Permanent Solution"  "So Much Is Lost"  "Fader"  "Mouth"  "Erased"  "Forever After"  "The Enemy"  "Crucify" 
Livealbumit::   At the BBC -live  The Anatomy  Draconian Times MMXI  Live at the Roundhouse  Symphony for the Lost  Live At Rockpalast 1995  At the Mill 
Kokoelmat::   The Singles Collection  Reflection  Drown in Darkness – The Early Demos  Lost in Time  Tragic Illusion 25 
Videot ja DVD:t::   Live Death  Harmony Breaks  One Second Live  Evolve  Over the Madness  The Anatomy of Melancholy  Draconian Times MMXI
Nick Hysong

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | seiväs |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Edmonton 2001 | seiväs |  |
Nick Hysong (s. 9. joulukuuta 1971 Winslow, Arizona) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Olympiakultaa Sydneyssä voittanut Hysong on saavuttanut myös MM-pronssia Edmontonissa 2001. Hänen ennätyksensä on 5,90 metriä.
Aiheesta muualla

Nick Hysong Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten seiväshypyn olympiavoittajat
Myllylampi (Viitasaari, Jurvansalo)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°02′23″N, 25°47′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskupuro:  Myllypuro Ylä-Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.431.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,8 m  
Pituus:  150 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,376 km  
Pinta-ala:  0,792 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyllylampi 
Myllylampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Jurvansalon lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Ylä-Keiteleen lähi-alueeseen (14.431) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Neuvostotasavaltojen liput

Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen liput olivat kaikki pääasiassa johdettu varsinaisesta Neuvostoliiton lipusta eli sirppi ja vasara-punalipusta, jossa oli kultareunainen viisisakarainen punatähti. Viimeiset ennen Neuvostoliiton lakkauttamista vuonna 1991 voimassa olleet liput olivat seuraavat:
Venäjän SFNT:n lippu
Ukrainan SNT:n lippu
Valko-Venäjän SNT:n lippu
Uzbekistanin SNT:n lippu
Kazahstanin SNT:n lippu
Gruusian SNT:n lippu
Azerbaidžanin SNT:n lippu
Liettuan SNT:n lippu
Moldavian SNT:n lippu
Latvian SNT:n lippu
Kirgiisien SNT:n lippu
Tadžikistanin SNT:n lippu
Armenian SNT:n lippu
Turkmenistanin SNT:n lippu
Viron SNT:n lippu
Muiden tasavaltojen liput

Myös autonomisten tai entisten neuvostotasavaltojen liput olivat em. kaltaisia. Nykypäivänä ainoastaan Moldovasta yksipuolisesti itsenäiseksi julistautunut Transnistria on ainut valtio, joka käyttää suoraan neuvostasavallan aikaista eli tässä tapauksessa Moldavian SNT:n lippua sosialistisine symboleineen. Transnistrian vuonna 1990 venäläisjoukkojen tukemana itsenäiseksi julistautunut slaavialue ei suostunut käyttämään Romanian/Moldovan trikoloria, vaan suosi Moldavian SNT:n lippua. Vuonna 2000 siitä tehtiin tämän itsejulistautuneen valtion virallinen lippu. Transnistrian lippu on käytännössä sama kuin Moldavian SNT:n, vaikkakin sen värisävyjä on hieman muutettu. Vuosina 1991–1995 Valko-Venäjän lippuna toimi vanha kansallinen valkopunavalko-lippu, mutta vuonna 1995 Lukašenkan hallinto palautti käyttöön vuoden 1951 neuvostotasavallan lipun, josta oli ainoastaan poistettu punatähti, sirppi ja vasara. Reunan ornamenttikuvion väritys tehtiin käänteiseksi neuvostolippuun nähden. Vuonna 2012 Valko-Venäjä muutti hieman lippunsa värisävyjä tummemmiksi ja ornamenttikuvion leveämmäksi pitäen sen muuten ennallaan.
Autonomisten tasavaltojen lippuja käytettiin harvoin ja olivat lähinnä vain emo-SNT:n lippuja, joihin oli kirjoitettu autonomisen tasavallan nimi sen kansallisella ja/tai kansallisilla nimillä. Näitä ei ole kuitenkaan esitelty tässä:
Abhasian SNT:n lippu (1921–31)
Buharan sosialistisen kansantasavallan lippu (1920–25)
Karjalais-suomalaisen SNT:n lippu (1940–56)
Horezmin sosialistisen kansantasavallan lippu (1920–25)
Moldavian autonomisen sosialistisen tasavallan lippu (1925–40)
Tadžikistanin ASNT:n lippu (1924–29)
Transkaukasian SNT:n lippu (1922–36)
Turkestanin ASNT:n lippu (1918–24)
Aiheesta muualla

Historical Chart of the flags of Soviet Republics (Neuvostasavaltojen liput kautta-aikain)
Valko-Venäjän lippu (2012 uusittu malli)
Separatistisen Transnistrian lippu
Norman (yritys)

Norman (viralliselta nimeltään Norman ASA), on norjalainen yritys, joka valmistaa tietoturvaohjelmistoja yrityksille ja kotitalouksille. Yritys perustettiin vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Norman.com
Neljäskymmenes Libyan vallankumouksen vuosipäivä

Juhlapäivää ylistävä propagandataulu Tripolissa, jossa esiintyy maan johtaja Muammar Gaddafi.
Neljäskymmenes Libyan vallankumouksen vuosipäivä (arabiaksi: الذكرى الأربعون للثورة الليبية) oli 1. syyskuuta 2009 Libyan suuressa sosialistisessa kansan arabijamahiriyassa, vuoden 1969 sotilasvallankaappauksen kunniaksi järjestetty juhla.
Tausta

Vallankumous tapahtui 1. syyskuuta 1969, jonka toteutti Muammar Gaddafin johtama Vapaiden Upseerien Liike. Sen tavoitteena oli syrjäyttää Kuningas Idris I ja perustaa uusi arabisosialistinen valtio. Vallankumous onnistui, jonka jälkeen Libyan arabitasavalta perustettiin.
Tapahtumia > Sotaparaati

Juhlien ensimmäisenä päivänä 1. syyskuuta järjestettiin Libyan ja Afrikan unionin sotajoukkojen paraati, joskin myös esimerkiksi Venäjältä ja Serbiasta tuli sotilaita.
Tapahtumia > Sotilasmusiikkifestivaali

Paraatia seuranneena päivänä järjestettiin Maailman Armeijamusiikin festivaali, johon osallistui armeijayhtyeitä muun muassa Australiasta, Uudesta-Seelannista, Italiasta ja Meksikosta.
Kutsuttuja valtiopäämiehiä

Sri Lankan presidentti Mahinda Rajapaksa
Dominikaanisen Tasavallan presidentti Leonel Fernandez
Jordanian kuningas Abdullah II
Keski-Afrikan tasavallan presidentti Francois Bozize
Bosnian presidentti Željko Komšić
Venezuelan presidentti Hugo Chavez
Ukrainan pääministeri Julija Tymošenko
Novgorodin kuvernementti

Kuvernementin kartta
Kuvernementin vaakuna
Novgorodin kuvernementti (myös lääni, ven. Новгоро́дская губе́рния, Novgorodskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1727–1927. 1800-luvun lopussa sen pinta-ala oli 122 342 neliökilometriä. Asukkaita oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 1 367 000 henkeä. Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Novgorodin kaupunki.
Novgorodin kuvernementti erotettiin Pietarin kuvernementista vuonna 1727. Aluksi se koostui Novgorodin, Pihkovan, Velikije Lukin, Tverin ja Belozerskin provinsseista. Pihkovan ja Velikije Lukin provinsseista muodostettiin vuonna 1772 Pihkovan kuvernementti. Vuonna 1773 perustettiin Aunuksen provinssi ja vuonna 1775 Tverin käskynhaltijakunta. Vuonna 1776 perustettu Novgorodin käskynhaltijakunta koostui aluksi Novgorodin ja Aunuksen alueista. Vuonna 1777 siitä erotettiin Jaroslavlin käskynhaltijakunta. Aunuksen alue ja Uuden-Laatokan kihlakunta liitettiin vuonna 1781 Pietarin kuvernementtiin. Osa lakkautetusta Aunuksen kuvernementista kuului vuosina 1796–1801 jälleen Novgorodin kuvernementtiin.
1800–1900-lukujen vaihteessa kuvernementti koostui yhdestätoista kihlakunnasta, joiden keskuksina toimivat Belozersk, Borovitši, Demjansk, Kirillov, Kresttsy, Novgorod, Staraja Russa, Tihvinä, Tšerepovets, Ustjužna ja Valdai. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan väestöstä 96,8 % oli venäläisiä, 0,7 % karjalaisia, 0,7 % vepsäläisiä ja 0,3 % saksalaisia. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maatalous ja käsityöammatit.
Pohjoisista Belozerskin, Kirillovin, Tihvinän, Tšerepovetsin ja Ustjužnan kihlakunnista muodostettiin vuonna 1918 Tšerepovetsin kuvernementti. Luoteiseen alueeseen vuodesta 1921 lähtien kuulunut Novgorodin kuvernementti lakkautettiin vuonna 1927, jolloin se liitettiin Leningradin alueeseen.
Nina Kulagina

Nina Kulagina
Nina (Ninel) Sergejevna Kulagina (30. heinäkuuta 1926 – 11. huhtikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen nainen, jonka väitettiin pystyvän liikuttamaan esineitä mielensä voimalla, ks. psykokinesia
Kulagina sanoi havainneensa kykynsä siitä, että esineet hänen ympärillään liikkuivat hänen ollessaan vihainen. Kulagina suoritti kokeita valvotuissa olosuhteissa, joissa hänen todettiin liikuttavan pieniä esineitä mielensä voimalla. Hänen väitettiin myös pystyneen saavan ravintoliuoksessa olevan sammakon sydämen sykkimään haluamaansa tahtiin ja pysäyttämään sen.
Nina Kulaginan kyvyt herättivät kiinnostusta myös Neuvostoliiton ulkopuolella.
Valvotuista kokeista huolimatta Kulaginan kyvyt aiheuttivat joissakin ihmisissä epäilyjä petkuttamisesta.
Nuoresta iästään huolimatta Kulagina soti suuressa isänmaallisessa sodassa ja hän sai siitä myös palkintoja.
Norman (Oklahoma)

| Norman |
| --- | --- |
 Vanha postikonttori
 Sijainti Cleveland Countyssä ja Oklahomassa
 Norman
 Koordinaatit: 35°13′N, 97°26′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Oklahoma
Piirikunta:  Cleveland
Kaupunkioikeudet:  1891
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  463,0 km²
Korkeus:  357 m
Väkiluku (2018):  123 471
 – Väestötiheys:  266,7 as./km²
 – Metropolialue:  1,3 milj.
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  73000-73099
Suuntanumero(t):  +1 405
 
 http://www.normanok.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norman on 120 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Oklahoman osavaltion keskiosassa.
Norman sijaitsee Canadian-joen varrella Oklahoma Cityn kaakkoispuolella. Se on saanut nimensä Aubrey Norman -nimisen rautatien kartoittajan mukaan. Telttakylänä aloittaneen kaupungin asema vahvistui, kun Oklahoman yliopisto perustettiin sinne vuonna 1890.
Yhdysvaltojen kattavan säätutkaverkoston NEXRADin operointikeskus on toiminut Normanissa vuodesta 1988.
Kaupungissa oli vuoden 2018 arvion mukaan 123 471 asukasta ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 110 925 asukasta. Vuosina 2010–2018 kaupungin väkiluku nousi 11,3 prosenttia.  Afrikkalaistaustaisen väestön osuus (4,8 %) on pienempi kuin osavaltiossa keskimäärin (7,8 %). Myös alkuperäisasukkaiden osuus (3,9 %) on osavaltion keskiarvoa (9,3 %) pienempi. Normanin pinta-ala on 463 neliökilometriä ja asukastiheys noin 267 asukasta neliökilometriä kohden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norman (Oklahoma) Wikimedia Commonsissa
Nina Kolarič

Nina Kolarič 2007.
Nina Kolarič (s. 12. joulukuuta 1986 Ptuj) on slovenialainen pituushyppääjä. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Kolarič sijoittui Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 neljänneksi tuloksella 662. Karsinnassa hän oli hypännyt Slovenian ennätyksen 667. Välimeren kisoissa hän sai hopeaa 2013 ja pronssia 2009. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi Debrecenissä 2007. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008, MM-kilpailuissa Berliinissä 2009 ja Daegussa 2011, Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011.
Kolarič on voittanut pituushypyn Slovenian-mestaruuden ulkoradoilla 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2015 sekä sisäradoilla 2008, 2009 ja 2011. Hän teki ulkorataennätyksensä (ja Slovenian ennätyksen) 678 Ptuj'ssa 29. kesäkuuta 2008. Hän kilpaili nuorena myös seitsenottelussa ennätyksenään 5080 pistettä vuodelta 2006.
North Field

North Field on Persianlahdella noin 70 kilometriä Qatarin niemimaan pohjoiskärjestä koilliseen sijaitseva maailman suurin maakaasukenttä. Kenttä löydettiin vuonna 1972. Kaasukentän pinta-ala on 2 590 neliökilometriä.
Öljykenttä on Qatarin ja Iranin yhteiskäytössä siten, että kumpikin omistaa sitä puolet. Iranin valtion maakaasuyhtiö National Iranian Oil Company löysi omilta aluevesiltään kenttään yhtyvän South Pars -maakaasukentän vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta North Field Wikimedia Commonsissa
Norundan kihlakunta

Norundan kihlakunnan sijainti Uppsalan läänin kartalla.
Norundan kihlakunta (ruots. Norunda härad) oli kihlakunta Uppsalan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 376,96 neliökilometriä ja asukasluku 5 685 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Björklinge, Viksta, Tensta, Lena ja Ärentuna.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Uppsalan kuntaan ja sijaitsevat sen koillisosassa.
Nina Kraljić

| Nina Kraljić |
| --- | --- |
 Kraljić vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1992 (ikä 32) Lipovljani, Kroatia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  pop, maailmanmusiikki
Soittimet:  laulu, piano
Levy-yhtiöt:  Universal Music Group Dallas Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nina Kraljić (s. 4. huhtikuuta 1992) on kroatialainen laulaja-lauluntekijä ja ääninäyttelijä. Hän voitti Kroatian The Voice -laulukilpailun ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2015 ja edusti Kroatiaa Eurovision laulukilpailussa 2016 kappaleella Lighthouse. Kappale pääsi Eurovision laulukilpailun finaaliin, jossa se sijoittui 23.:ksi. Kraljićin debyyttialbumi Samo julkaistiin 30. syyskuuta 2016.
Kraljić osallistui Kroatian euroviisukarsintana toimivaan Doraan vuonna 2021. Hän sijoittui karsinnassa toiseksi kappaleella Rijeka.
Norval Morrisseau

Norval Morrisseau CM (14. maaliskuuta 1932 – 4. joulukuuta 2007) oli kanadalainen taidemaalari. Hän kuului maansa alkuperäiskansoihin, ja teoksiin heijastuu usein kiinnostus mystiikkaan.
Morrisseau oli itseoppinut, mutta töitä päätyi näytille jopa Kanadan kansallisgalleriaan Ottawaan.
Morrisseau sairasti Parkinsonin tautia ja vietti viimeiset kuukautensa pyörätuolissa. Hän kuoli sydänpysähdykseen sairaalassa Torontossa.
Nina Kogan

Nina Kogan, kuva vuodelta 1919
Nina Kogan: Nimetön suprematistinen sommitelma, vuosilta 1921–1923
Nina Osipovna (Iosifovna) Kogan (ven. Нина Осиповна (Иосифовна) Коган; 1887/1889 Pietari/Vitebsk - 1942 Leningrad) oli venäläinen suprematistinen taidemaalari. Moni asia Koganin elämäkerrassa vaatisi tutkimusta; hänen syntymäajastaan ja paikastaan sekä patronyymistään on vain arvailuja.
Koganin tiedetään opiskelleen vuodet 1911- 1913 Pietarissa ja olleen yhdessä Vera Jermolajevan kanssa perustamassa Pietarin kaupunginmuseota. Hän lähti kaupungista vuonna 1919 ja saapui samana vuonna Vitebskiin.
Vitebskissä Kogan ryhtyi opettajaksi Judel Penin perustamaan taidekouluun. Muita opettajia olivat  muiden muassa Marc Chagall ja Kazimir Malevitš. Malevitšin kanssa hän perusti taiteilijaryhmän nimeltä UNOVIS. Yhdessä he ryhtyivät työstämään suprematistista balettia nimeltä ”Voitto auringosta”. Tarkoituksena oli tehdä suprematismin ideoita tunnetuksi tanssimalla.
Kogan muutti vuonna 1922 Moskovaan. Siellä hän työskenteli eri museoissa konsultoiden niiden taidehankintoja. Samana vuonna hän avioitui Anatoli Borisovin kanssa. Suprematismin hän oli tässä vaihessa jo hylännyt. Hän otti kuitenkin vielä osaa Leningradissa järjestettyyn UNOVISIN näyttelyyn. Lisäksi hänen töitään ulkomailla järjestetyissä venäläisen taiteen näyttelyissä.
1930- luvulla Kogan työskenteli kuvittajana. Hän kuvitti lähinnä lastenkirjoja. Koganin kuolinaikaa ei tiedetä. Sen oletetaan olleen vuonna 1942. Hänen tiedetään oleskelleen tuolloin piiritetetyssä Leningradissa.
Koganin töitä on Tukholman Moderna Museetin kokelmissa.
Malminetsintä

Savukoskella 1970-luvulla toimineen Soklin kaivoksen koetehtaan malminäytteitä.
Malminetsinnällä tarkoitetaan malmiksi luokiteltavien kivien, ja niiden emokallion etsimistä.