stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Novoaidarin piiri

| Novoaidarin piiri Новоайдарський район, Новоайдарский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla.
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 48.9599°N, 38.9945°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Perustettu:  7. maaliskuuta 1923
Lakkautettu:  17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Novoaidar (8 312 as. 2017)
Pinta-ala  (rajamuutoksia 7.10.2014):  1 835,88 km²
 – maa:  1 535,78 km²
Väkiluku (2017):  41 418
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  93505
 
ndar.loga.gov.ua
Novoaidarin piiri (ukr. Новоайдарський район, ven. Новоайдарский район/Novoaidarski raion) oli yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 41 418 ihmistä (1.1.2017). Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piiri liitettiin uuteen laajempaan Štšastjan piiriin.
Novoaidarin piirin rajoja muutettiin ja piiriä laajennettiin jo aiemmin 7. lokakuuta 2014. Piiriin liitettiin aiemmin Luhanskin kaupunkipiiriin kuulunut Štšastjan kaupunki (12 158 as., 2017), joka oli Itä-Ukrainan sodassa tuolloin Ukrainan hallinnon eikä kapinallishallinnon hallussa. Luhanskin alueen keskivaiheilla sijaitsevan piirin hallintokeskuksena toimii Novoaidarin kaupunkityyppinen taajama (ukr. смт Новоайдар, 8 312 as., 2017).
Petrenkoven kylää Novoaidarin piirissä.
Luhanskin alueen lämpövoimala Štšastjassa.
Itä-Ukrainan sodan johdosta hiekkasäkein ja ampuma-aukoin varustettu liikenteen tarkastuspiste.
Presidentti Porošenko pitää puhetta 22. elokuuta 2017 Novoaidarin piirissä uuden tv-maston juurella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novoaidarin piiri Wikimedia Commonsissa
Pekilosieni

| Paecilomyces variotii |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Luokka::  Eurotiomycetes
Alaluokka::  Eurotiomycetidae
Lahko::  Eurotiales
Heimo::  Trichomaceae
Suku::  Paecilomyces
Laji::  variotii
Kaksiosainen nimi
 Paecilomyces variotii  Bainier 
Katso myös
   Pekilosieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pekilosieni viittaa tiettyyn eristettyyn mikrosienikantaan, joka kuuluu Paecilomyces variotii -lajiin. Kyseisen mikrosienikannan eristi aikoinaan suomalainen Oy Keskuslaboratorio 1960-luvulla alkaneessa kehitysprojektissa, jonka tarkoituksena oli löytää kilpailukykyinen menetelmä proteiinin valmistamiseksi hiilihydraattipitoisista liuoksista. Menetelmä patentoitiin ja sitä käytettiin teollisessa mittakaavassa vuosina 1975–1991 Jämsänkoskella ja Mäntässä puhdistamaan sulfiittittisellun valmistuksessa syntyvä sivuvirta ja tuottamaan proteiinia käytettäväksi eläinrehutuotteissa. Proteiinituotetta markkinoitiin ja myytiin Suomessa ”Pekilo”-tavaramerkin alla. Tuotanto kuitenkin lopetettiin vuonna 1991 viimeisen sulfiittiselluloosa-prosessin sulkeutuessa Mäntässä. Mäntässä ollut pekilotehdas toimii nykyään kulttuurikeskuksena, jonka nimenä on Pekilo.
Nykyisin oikeudet Pekilo-proteiinituotteessa käytettyyn mikrosienikantaan omistaa suomalainen startup-yritys eniferBio Oy, joka kehittää ratkaisua kestävästi tuotetun ravintoproteiinin valmistamiseksi korvaamaan soijaproteiinia.
Pako muurin takaa

| Pako muurin takaa> Ballon |
| --- | --- |
 Ohjaaja Michael Herbig Pako muurin takaa -elokuvan ensi-iltagaalassa Zürichin elokuvafestivaaleilla vuonna 2018.
Ohjaaja:  Michael Herbig
Käsikirjoittaja:  Kit Hopkins   Thilo Röscheisen   Michael Herbig
Säveltäjä:  Ralf Wengenmayr
Kuvaaja:  Torsten Breuer
Leikkaaja:  Alexander Dittner
Pääosat:  Friedrich Mücke   Karoline Schuch   David Kross   Alicia von Rittberg   Thomas Kretschmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Tuotantoyhtiö:  herbX Film   StudioCanal   SevenPictures Film
Ensi-ilta:  2019
Kesto:  125 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pako muurin takaa (saks. Ballon) on tositapahtumiin perustuva historiallinen elokuva, joka kertoo kahden DDR:ssä eläneen perheen pakenemisesta Länsi-Saksaan. Elokuva on valmistunut Saksassa vuonna 2018 ja sen ensi-ilta Suomessa oli elokuussa 2019. Elokuvan ohjaaja on Michael Herbig.
Pako muurin takaa sijoittuu kesään 1979. Elokuva kuvaa Strelzykien ja Wetzelien perheiden pakoa silloisesta Saksan demokraattisesta tasavallasta (DDR) "länteen" eli naapurivaltioon Saksan liittotasavaltaan. Suunnitelma on vaarallinen, sillä poistuminen DDR:stä ilman lupaa on ankarasti kielletty. Perheet aikovat paeta rajan yli kuumailmapallolla. DDR:n kansalaisia valvova salainen poliisi Stasi on perheiden jäljillä, mikä kiristää tilannetta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Friedrich Mücke  | … |  Peter Strelzyk     |
|  Karoline Schuch  | … |  Doris Strelzyk     |
|  David Kross  | … |  Günter Wetzel     |
|  Alicia von Rittberg  | … |  Petra Wetzel     |
|  Thomas Kretschmann  | … |  everstiluutnantti Seidel     |
|  Jonas Holdenrieder  | … |  Frank Strelzyk     |
|  Tilman Döbler  | … |  Andreas "Fitscher" Strelzyk     |
|  Till Patz  | … |  Peterchen Wetzel     |
|  Ben Teichmann  | … |  Andreas Wetzel     |
|  Christian Näthe  | … |  kapteeni Heym     |
Aiheesta muualla

Günter Wetzelin kotisivut (saksaksi) (englanniksi)
´
Paulina Goto

Paulina Goto vuonna 2018.
Paulina Goto (s. 29. heinäkuuta 1991 Monterrey) on meksikolainen laulaja, näyttelijä ja juontaja. Hän varttui Tampicossa ja kilpaili lapsena rytmisessä voimistelussa. Vuonna 2008 hän osallistui juontajana Roomies-sarjaan. Hän pääsi 17-vuotiaana opiskelemaan Centro de Educación Artísticaan ja muutti Méxicoon. Vuonna 2010 Goto sai tähtiroolin telenovelassa Niña de mi corazón, ja vuonna 2011 hän voitti TVyNovelas-palkinnon parhaana nuorena näyttelijättärenä. Goto on esiintynyt myös telenovelassa Miss XV. Hän kuuluu Eme 15 -yhtyeeseen Natasha Dupeyrónin, Eleazar Gómezin, Yago Muñozin, Jack Duarten ja Macarena Achagan kanssa.
Goto debytoi laulusolistina albumilla Paulina Goto (2010), joka julkaistiin Sony Music Entertainmentin kautta. Vuonna 2012 Goto julkaisi Eme 15:n kanssa albumin Eme 15, joka debytoi Meksikon Top 100 -listalla toisella sijalla ja myi lopulta kultaa.
Paulina Guba

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paulina Guba vuonna 2021. |  Paulina Guba vuonna 2021. |  Paulina Guba vuonna 2021. |  |
Maa:   Puola
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2018 | kuulantyöntö |  |
Paulina Guba (s. 14. toukokuuta 1991) on puolalainen kuulantyöntäjä. Hän voitti kuulantyönnön Euroopan mestaruuden vuoden 2018 EM-kilpailuissa Berliinissä tuloksella 19,33. Hän on sijoittunut EM-kilpailuissa lisäksi kymmenenneksi 2012 ja 11:nneksi 2016. MM-kilpailuissa hän oli kymmenes 2019 ja yhdestoista 2015. Hän on karsiutunut loppukilpailusta olympialaisissa 2016 ja 2020, MM-kilpailuissa 2017 ja EM-kilpailuissa 2022. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi 2018 sekä EM-kilpailuissa viidenneksi 2015 ja kuudenneksi 2017. Guba osallistui kahdesti kesäuniversiadeihin, saavuttaen hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017. Puolan mestaruuden hän on urallaan voittanut ulkoradoilla yhdeksän ja sisäradoilla seitsemän kertaa.
Ennätyksekseen Guba on työntänyt tuloksen 19,38 metriä vuonna 2018.
Palimé

| Palimé Kpalimé |
| --- | --- |
 Näkymä Paliméen
 Palimé
 Koordinaatit: 6°54′N, 0°38′E 
Valtio:  Togo
Alue:  Plateaux
Prefektuuri:  Kloto
Väkiluku:  101 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palimé, aiemmin Kpalimé, on kaupunki Togossa, lähellä Ghanan rajaa. Kaupungissa on muun muassa vuonna 1913 rakennettu katolinen kirkko. Kaakkoispuolella sijaitsee Mont Agou, joka on Togon korkein kohta (986 m).
Palimén väkiluku on noin 101 100 ja se sijaitsee pääkaupunki Lomésta 120 kilometriä luoteeseen. Alueella asuu muiden muassa ewejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palimé Wikimedia Commonsissa
Peregrinos

Peregrinos (kreik.) tai Peregrinus (lat.) on antiikinaikainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Peregrinos Proteus (n. 95–165 jaa.), kreikkalainen kyynikkofilosofi
Peregrinus (k. 138 jaa.), Ternin piispa, roomalaiskatolinen pyhimys
Peregrinus (k. 182 jaa.), roomalaiskatolinen pyhimys
Peregrinus Auxerrelainen (k. n. 304 jaa.), roomalaiskatolinen pyhimys
Peregrinus, suomalaisen runoilijan O. M. Reuterin (1850–1913) käyttämä nimimerkki
Peregrinus (lat. muukalainen) oli Rooman valtakunnassa vapaana asuva henkilö, jolla alun perin ei ollut kansalaisoikeuksia. Peregrinusten oikeusasioita hoiti erityinen preettori, praetor peregrinus. Peregrinuksille myönnettiin kansalaisoikeudet Caracallan hallitessa vuonna 212 jaa.
Pauli Jäämies

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten curling.Sekajoukkueiden EM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten curling.Sekajoukkueiden EM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten curling.Sekajoukkueiden EM-kilpailut   | Maa:  Suomi> Miesten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Erzurum 2012 | sekajoukkueet |  |
Pauli Jäämies (s. 22. huhtikuuta 1985 Clearwater, Florida, Yhdysvallat) on suomalainen curling-pelaaja. Jäämies kuuluu Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen. Hän on 178 senttimetriä pitkä, painaa 74 kilogrammaa ja on oikeakätinen.
Ura

Vuonna 2005 curlingin aloittaneen Jäämiehen tähänastisen uran suurin saavutus on sekajoukkueiden EM-pronssi vuodelta 2012 Erzurumista. Jäämiehen kanssa joukkueessa pelasivat tuolloin kapteeni Aku Kauste, tämän sisko Oona Kauste sekä Sanna Puustinen. Jäämies on ollut mukana kaksissa MM-kisoissa ja yhtä monissa EM-kisoissa. Hänellä on kolme Suomen-mestaruutta eri luokista.
Muuta

Jäämies tunnetaan pitkistä, vyötärön alapuolelle ulottuvista rastoistaan, joita hän on kasvattanut 15 vuotta.
Peregrine Phillips

Peregrine Phillips  oli englantilainen etikkakauppias, joka patentoi uuden kontaktimenetelmän tuottaa rikkihappoa vuonna 1831. Prosessissa käytetään platinaa katalyyttinä, ja se on huomattavasti tehokkaampi kuin aiemmin käytetty lyijykammiomenetelmä. Tuohon aikaan rikkihaponkysyntä oli pientä, ja Phillipsin keksintö jäi vähäiselle huomiolle vuosikymmenten ajaksi.
Peregrine Phillips valmisti ja myi etikkaa Bristolissa.
Parkkiakaasia

| Parkkiakaasia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Mimosoideae
Suku::  Akaasiat Acacia
Laji::  mearnsii
Kaksiosainen nimi
 Acacia mearnsii  De Wild. 
Katso myös
   Parkkiakaasia Wikispeciesissä   Parkkiakaasia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parkkiakaasia (Acacia mearnsii) on nopeasti kasvava, hernekasveihin kuuluva puu, joka on kotoisin Australiasta. Nykyisin se on yksi haitallisimmista vieraslajeista.
Levinneisyys ja elinympäristö

Parkkiakaasia on kotoisin Kaakkois-Australiasta ja Tasmaniasta, mutta se on levinnyt aluksi ihmisen toimesta Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan, Aasiaan, Eurooppaan, Tyynenmeren ja Intian Valtameren saarille, Afrikkaan ja Uuteen-Seelantiin.
Parkkiakaasiaa on istutettu, koska siitä on saatu parkkia (tanniinia) tai polttopuuta. Se on levinnyt istutuspaikoiltaan, ja sitä pidetään rikkaruohona, joka kilpailee kotoperäisten kasvien kanssa ja vähentää biologista monimuotoisuutta.
Alkuperäisellä levinneisyysalueellaan parkkiakaasia kasvaa metsissä subtrooppisen ja lauhkean ilmaston alueilla. Afrikassa laji kasvaa joutomailla, laitumilla ja rannoilla 600–1700 metrin korkeudessa. Parkkiakaasian on raportoitu sietävän vuotuisen sademäärän vaihtelua 66–228 mm. Vuotuinen keskilämpötila saa olla 15–28 °C ja pH 5.0 – 7.2. Parkkiakaasia ei kasva kovin hyvin, jos maaperä on kuiva ja köyhä.
Ekologia

Parkkiakaasialla on tärkeä rooli ekosysteemissä sen alkuperäisillä kotiseuduilla Australiassa. Se on pioneerilaji, joka leviää nopeasti pensaspalojen tuhoamille alueille. Muiden palkokasvien tavoin se sitoo ilmasta typpeä maaperään juurikyhmyjensä bakteerien avulla.
Parkkiakaasian kukissa on erittäin typpipitoinen siitepöly, mutta ei mettä. Kukat houkuttelevat siitepölyä syöviä lintuja.
Lisääntyminen

Parkkakaasia tuottaa runsaasti pieniä siemeniä, mutta ei levitä niitä aktiivisesti. Laji versoo juuriversoista voimakkaasti pensaspalojen jälkeen. Se myös tuottaa lukuisia versoja, jotka muodostavat tiheikköjä. Siemenet voivat pysyä elinkelpoisena jopa 50 vuotta.
Käännös suomeksi
Peregrino Anselmo

Peregrino Anselmo (30. huhtikuuta 1902 Capurro, Montevideo, Uruguay – 27. lokakuuta 1975) oli uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Anselmo edusti koko ammattilaisuransa Peñarolia 1923–1938. Hän voitti joukkueen kanssa viidesti Uruguayn Primera Divisiónin kausilla 1925–1926, 1927–1928, 1928–1929, 1931–1932 ja 1934–1935. Anselmo debytoi Uruguayn maajoukkueessa marraskuussa 1927. Hän voitti joukkueessa kesäolympialaiset 1928, vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailut ja Copa Américan kaudella 1934–1935.
Patrick McCaw

| Patrick McCaw |
| --- | --- |
 McCaw yliopistopelaajana vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Patrick Andrew McCaw
Syntynyt: 25. lokakuuta 1995 (ikä 28) Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  201 cm
Paino:  83 kg
NBA-varaus:  38. varaus 2016 (Milwaukee Bucks)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2014–2016:  UNLV
Seurajoukkueet
2016–2018 2016–2017 2018–2019 2019–:  Golden State Warriors → Santa Cruz Warriors Cleveland Cavaliers Toronto Raptors
Patrick Andrew McCaw (s. 25. lokakuuta 1995 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän on pelannut NBA:ssa vuodesta 2016 lähtien. Vuosina 2017 ja 2018 hän voitti Golden State Warriorsissa ja vuonna 2019 Toronto Raptorsissa NBA:n mestaruuden.
Elämä ja ura

McCaw pelasi yliopistokoripalloa UNLV:n joukkueessa vuosina 2014–2016. Golden State Warriors varasi hänet NBA:han 38. vuorolla vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Kahdella ensimmäisellä NBA-kaudellaan McCaw juhli Warriorsissa sarjan mestaruutta. Vuoden 2018 lopulla hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin ja jo tammikuussa 2019 Toronto Raptorsiin. Keväällä 2019 Raptors eteni ensimmäisen kerran historiassaan NBA:n loppuotteluihin, joissa sitä vastaan asettui hallinnut mestari Warriors. Raptors voitti ottelusarjan 4–2, ja McCaw juhli kolmatta perättäistä mestaruuttaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick McCaw Wikimedia Commonsissa
Profiili NBA (englanniksi)
Golden State Warriors – NBA:n mestari 2017
0 Patrick McCaw ·
1 JaVale McGee ·
3 David West ·
5 Kevon Looney ·
9 Andre Iguodala ·
11 Klay Thompson ·
15 Damian Jones ·
20 James Michael McAdoo ·
21 Ian Clark ·

22 Matt Barnes ·
23 Draymond Green ·
27 Zaza Patšulia ·
30 Stephen Curry ·
34 Shaun Livingston ·
35 Kevin Durant

Päävalmentaja Steve Kerr 

Apuvalmentajat Ron Adams · Mike Brown · Jarron Collins · Bruce Fraser · Willie Green
Golden State Warriors – NBA:n mestari 2018
0 Patrick McCaw ·
1 JaVale McGee ·
2 Jordan Bell ·
3 David West ·
4 Quinn Cook ·
5 Kevon Looney ·
6 Nick Young ·
9 Andre Iguodala ·
11 Klay Thompson ·
15 Damian Jones ·
23 Draymond Green ·
25 Chris Boucher ·
27 Zaza Patšulia ·
30 Stephen Curry ·
34 Shaun Livingston ·
35 Kevin Durant

Päävalmentaja Steve Kerr 

Apuvalmentajat Ron Adams · Mike Brown · Jarron Collins · Bruce Fraser · Willie Green
Toronto Raptors – NBA:n mestari 2019
1 Patrick McCaw ·
2 Kawhi Leonard ·
3 OG Anunoby ·
7 Kyle Lowry ·
8 Jordan Loyd ·
9 Serge Ibaka ·
13 Malcolm Miller ·
14 Danny Green ·
15 Eric Moreland ·
17 Jeremy Lin ·

20 Jodie Meeks ·
23 Fred VanVleet ·
24 Norman Powell ·
25 Chris Boucher ·
33 Marc Gasol ·
43 Pascal Siakam

Päävalmentaja Nick Nurse 

Apuvalmentajat Nate Bjorkgren · Adrian Griffin · Phil Handy · Eric Khoury · Alex McKechnie · Patrick Mutombo · Jim Sann · Sergio Scariolo
Pako pimeydestä

| Pako pimeydestä> From Darkness |
| --- | --- |
Tyyli:  rikos draama
Kestoaika:  noin 60 minuuttia
Pääosissa:  Anne-Marie Duff Johnny Harris Richard Rankin Caroline Lee-Johnson Lyndsey Marshal
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Verkko:   BBC One  Yle TV1
Esitetty:  4. lokakuuta 2015 – 25. lokakuuta 2015
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Ikäraja:  
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Dominic Leclerc
Käsikirjoittaja(t):  Katie Baxendale
Säveltäjä(t):  Edmund Butt
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Drama Production
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Pako pimeydestä (From Darkness) on brittiläisen yleisradioyhtiön BBC:n tuottama neliosainen rikosdraamasarja. Sarja kertoo entisestä poliisista, joka yrittää paeta menneisyyttään aloittamalla uuden elämän jotain mentyä pieleen hänen tutkimassaan rikostapauksessa. Sarjan päähenkilöä Claire Churchia näyttelee Anne-Marie Duff ja hänen esimiestään John Hindia Johnny Harris.
Suomessa Yle TV1 alkoi esittää sarjaa 15. lokakuuta 2016.
Juoni

Claire Church on entinen poliisi, joka jätti yli 15 vuotta sitten taakseen lupaavan uran Manchesterin poliisivoimissa. Hän muutti syrjäiselle Skotlannin Hebridien pikkusaarelle, jossa hän aloitti uuden elämän ja perusti perheen. Claire joutuu kuitenkin palaamaan ahdistaviin tapahtumiin ja kohtaamaan menneisyytensä, kun hänen entinen esimiehensä ja rakastajansa John Hind pyytää apua kaksoismurhan tutkinnassa. Uhrit ovat seksityöläisiä, joiden katoamisia Claire tutki yli 15 vuotta sitten, mutta tuolloin hänen tutkimuksensa sivuutettiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anne-Marie Duff  | … |  Claire Church   |
|  Johnny Harris  | … |  rikoskomisario John Hind   |
|  Caroline Lee-Johnson  | … |  ylikomisario Lola Keir   |
|  Luke Newberry  | … |  rikosylikonstaapeli Anthony Boyce   |
|  Leanne Best  | … |  Julie Hind   |
|  Richard Rankin  | … |  Norrie Duncan   |
|  Emma Edmondson  | … |  rikoskonstaapeli Rachel Weir   |
|  Lyndsey Marshal  | … |  Lucy Maxley   |
|  Adrian Rawlins  | … |  Gareth Harding   |
|  Josh Taylor  | … |  Ollie Hind   |
Aiheesta muualla

Pako pimeydestä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarjan kotisivut (englanniksi)
Pako pimeydestä Yle.fi.  5.10.2016.
Parhaan lavastuksen Jussi

Parhaan lavastuksen Jussi on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista.
Useamman palkinnon voittaneet henkilöt

| --- | --- |
 Kolme Ensio Suominen  Roy :  Kaksi Hannu Leminen  Karl Fager  Minna Santakari  Risto Karhula  Antti Nikkinen  Jukka Uusitalo  Kari Kankaanpää  Markku Pätilä  Pentti Hilkamo  Otso Linnalaakso
Voittajat ja ehdokkaat > 1944–1998

| Vuosi | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| 1944 | Roy | Herra ja ylhäisyys |
| 1945 | Roy | Linnaisten vihreä kamari |
| 1946 | Hannu Leminen | En ole kreivitär |
1947–1948: ei jaettu
| 1949 | Leo Lehto | Prinsessa Ruusunen |
1950: ei jaettu
| 1951 | Roy | Sadan miekan mies, Gabriel, tule takaisin |
1952: ei jaettu
| 1953 | Lauri Elo | Noita palaa elämään |
| 1954 | Hannu Leminen | Morsiusseppele |
| 1955 | Aarre Koivisto | Isän vanha ja uusi, Hilmanpäivät |
1956: ei jaettu
| 1957 | Karl Fager | Risti ja liekki sekä tunnustuksena puolen vuosisadan työstä suomalaisen elokuvan palveluksessa |
1958–1962: ei jaettu
| 1963 | Karl Fager | Pikku Suorasuu |
1964–1968: ei jaettu
| 1969 | Ensio Suominen | Täällä Pohjantähden alla |
1970–1978: ei jaettu
| 1979 | Matti Marttila | Runoilija ja muusa |
1980–1982: ei jaettu
| 1983 | Ensio Suominen | Rauta-aika |
1984–1987: ei jaettu
| 1988 | Pertti Hilkamo | Hamlet liikemaailmassa |
| 1989 | Ensio Suominen | Ihmiselon ihanuus ja kurjuus |
1990: ei jaettu
| 1991 | Tom Hamberg | Ystävät, toverit |
| 1992 | Risto Karhula | Iskelmäprinssi |
1993: ei jaettu
| 1994 | Minna Santakari | Onnen maa, Akvaariorakkaus |
1995: ei jaettu
| 1996 | Jukka Uusitalo, Ilmari Hakala ja Jouni Nikkanen | Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma |
1997: ei jaettu
| 1998 | Risto Karhula | Sagojogan ministeri, Lunastus |
Voittajat ja ehdokkaat > 1999–

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Tiina Makkonen | Tulennielijä |  Katriina Ilmaranta – Säädyllinen murhenäytelmä  Minna Santakari – Ihanat naiset rannalla |
| 2000 | Pertti Hilkamo | Rukajärven tie |  Jukka Uusitalo – Armon aika  Pirjo Rossi – Pikkusisar  Pertti Hilkamo – Sokkotanssi |
| 2000 | Minna Santakari | Badding |  |
| 2002 | Pertti Hilkamo | Rölli ja metsänhenki |  Jukka Uusitalo ja Tiina Tuovinen – Ken tulta pyytää  Pentti Valkeasuo – Tango Kabaree |
| 2003 | Kati Ilmaranta | Heinähattu ja Vilttitossu |  Pertti Hilkamo ja Ulla-Maija Väisänen – Haaveiden kehä  Minna Santakari – Kuutamolla |
| 2004 | Jukka Uusitalo | Raid |  Kalle Nurminen – Eila  Päivi Kettunen – Nousukausi |
| 2005 | Jussi Halonen, Samuli Halla ja Petri Neuvonen | Pelikaanimies |  Minna Santakari – Koirankynnen leikkaaja  Kaisa Mäkinen – Ystäväni Henry |
| 2006 | Cian Bornebusch | Äideistä parhain |  Antti Mattila – Tyttö sinä olet tähti |
| 2007 | Markku Pätilä | Laitakaupungin valot |  Sattva-Hanna Toiviainen – Saippuaprinssi  Sattva-Hanna Toiviainen – Valkoinen kaupunki |
| 2008 | Jukka Uusitalo | Ganes |  Petri Neuvonen – Lieksa!  Markku Pätilä – Miehen työ |
| 2009 | Antti Nikkinen, Ville Vauras ja Vladimir Bedrich Dvorak | Sauna |  Markku Pätilä – Käsky  Pirjo Rossi – Tummien perhosten koti |
| 2010 | Pirjo Rossi | Rööperi |  Pentti Valkeasuo – Kuulustelu  Kaisa Mäkinen – Muukalainen |
| 2011 | Jalmari Helander | Rare Exports |  Markku Pätilä – Paha perhe  Juho Kuosmanen ja JP Passi – Taulukauppiaat |
| 2012 | Kari Kankaanpää | Hella W |  Tiina Tuovinen ja Jukka Uusitalo – Hiljaisuus  Wouter Zoon – Le Havre |
| 2013 | Ulrika von Vegesack | Iron Sky |  Mikko Pitkänen – Niko 2 – Lentäjäveljekset  Sattva-Hanna Toiviainen – Vuosaari |
| 2014 | Pentti Valkeasuo | Betoniyö |  Petri Neuvonen – 8-pallo  Pirjo Rossi – Kaappari |
| 2015 | Markku Pätilä | Palsa |  Otso Linnalaakso – Aikuisten poika  Otso Linnalaakso – Ruotsalainen hetki |
| 2016  | Otso Linnalaakso | Armi elää! |  Christian Eisele – Big Game  Markku Pätilä – Häiriötekijä |
| 2017  | Santtu Toivola | Pahan kukat |  Otso Linnalaakso – Jättiläinen  Sattva-Hanna Toiviainen – Tyttö nimeltä Varpu |
| 2018  | Kalju Kivi | Ikitie |  Saara Joro – Kaiken se kestää  Kari Kankaanpää – Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset  Christian Olander – Tom of Finland |
| 2019  | Antti Nikkinen | Oma maa |  Sattva-Hanna Toiviainen – Viulisti  Eva Torsvall – Hölmö nuori sydän |
| 2020  | Jaagup Roomet | Marian paratiisi |  Kaisa Mäkinen – Tuntematon mestari  Kari Kankaanpää – Aurora |
| 2021  | Catharina Nyqvist Ehrnrooth | Tove |  Markus Packalén – Elämää kuoleman jälkeen  Jaagup Roomet – Helene |
| 2022 | Kari Kankaanpää | Hytti nro 6 |  Arūnas Čepulis – Vinski ja näkymättömyyspulveri  Antti Nikkinen – Guled & Nasra |
| 2023 | Päivi Kettunen | Pahanhautoja |  John Hand – Rakkaani merikapteeni  Kaisa Mäkinen – Hetki lyö |
| 2024 | Otso Linnalaakso | Sisu |  Nanna Hirvonen – Mummola  Sattva-Hanna Toiviainen – Neljä pientä aikuista |
Palojärvi (Hämeenlinna)

| Palojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°59′11″N, 24°58′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Luhdanjoen valuma-alue (35.85)
Laskuoja:  oja Mustakatokseen 
Järvinumero:  35.850.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,4 m  
Rantaviiva:  0,997 km  
Pinta-ala:  5,371 ha  
 fiPalojärvi 
Palojärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Perinkään kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee mäkisessä metsämaastossa olevassa painaumassa. Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Poikmetsästä.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Luhdanjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Luhdanjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,4 metriä mpy. Järveen laskee muutama oja tiheästi ojitetulta Mustijärvensuolta ja sen lyhyt laskuoja laskee Mustakatokseen.