stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antoine Quentin Fouquier-Tinville
Elämä

Ennen vallankumousta Fouquier-Tinville toimi vuosina 1773–1783 Pariisin Châtelet’n tuomioistuimessa puolustusasianajajana (procureur). Jouduttuaan luopumaan omasta toimistostaan hän työskenteli Pariisin poliisikomentajan virastossa. Hän oli vallankumousjohtaja Camille Desmoulinsin sukulainen ja ystävä sekä innokas vallankumouksen kannattaja. Vuonna 1792 Fouquier-Tinville oli Pariisin Saint-Merrin piirin komissaarina kunnes sai nimityksen Pariisin rikosoikeuden syytevalamiehistön (jury d'accusation) johtajaksi. Maaliskuussa 1793 hänestä tuli Robespierren ja Dantonin tuella uuden vallankumoustuomioistuimen yleinen syyttäjä ja johtava hahmo. Hän hoiti työnsä tehokkaasti ja kävi joka päivä hakemassa ohjeensa suoraan Ranskaa hallinneelta yhteishyvän valiokunnalta.
Seitsemäntoista kuukauden aikana Fouquier-Tinvillen on sanottu järjestäneen yli 2 400 ihmistä tuomituiksi kuolemaan. Hän oli syyttäjänä muun muassa kuningatar Maria Antoinetten, Philippe Égalitén, Dantonin, Desmoulinsin sekä johtavien girondistien ja hébertistien oikeudenkäynneissä. Hän oli aktiivinen myös keksityn ”vankiloiden salaliiton” nujertamisessa. Hän ei pyrkinyt niinkään syytteiden todistamiseen oikeiksi vaan lähinnä näennäisesti perustelemaan ennaltamäärätyt kuolemantuomiot. Terrorin ajan päätyttyä thermidorin vallankaappaukseen Fouquier-Tinville vangittiin kansalliskonventin päätöksellä 1. elokuuta 1794 ja hän joutui itse oikeuden eteen. Hänen oikeudenkäyntinsä kesti 41 päivää. Puolustuksessaan Fouquier-Tinville väitti pelkästään seuranneensa valiokunnilta saamiaan ohjeita. Hänet kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinissa. Samassa yhteydessä teloitettiin vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja Martial Herman ja yhdeksän muuta tuomaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antoine Quentin Fouquier-Tinville Wikimedia Commonsissa
Antiokhos Askalonlainen

Antiokhos Askalonlainen (m.kreik. Άντίοχος ὁ Ἀσκαλώνιος, Antiokhos ho Askalōnios, lat. Antiochus; n. 130–68 eaa.) oli kreikkalainen keskiplatonilainen filosofi. Hän toimi Platonin Akatemian johtajana vuosina 79–78 eaa. Hän luennoi Ateenassa, Roomassa ja Aleksandriassa.
Vaikka Antiokhos oli platonilainen, hän omaksui aineksia myös peripateettisuudesta ja stoalaisuudesta. Tätä valikoivaa filosofiaa kutsutaan joskus Viidenneksi Akatemiaksi. Antiokhoksen filosofia koostui pyrkimyksistä saattaa hänen opettajiensa Filon Larissalaisen ja stoalaisen Mnesarkhoksen opit sopusointuun. Hän vastusti Filonin skeptisyyttä ja katsoi, että järki oli itsessään riittävä testi totuudelle. Hän vastusti myös Mnesarkhoksen eettisiä ajatuksia, ja katsoi, että vaikka hyve onkin onnellisuuden päätekijä, se riippuu myös ulkoisista tekijöistä.
Aiheesta muualla

Allen, James: Antiochus of Ascalon The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Moore, Edward: Middle Platonism The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Platonismi
Aksel Törnudd

Aksel (Axel) Olof Törnudd (5. joulukuuta 1874 Tampere – 19. heinäkuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen musiikinopettaja ja säveltäjä.
Henkilöhistoria

Törnuddin vanhemmat olivat lääninrovasti Anders Oskar Törnudd ja Augusta Vilhelmina Rönnbäck ja puoliso vuodesta 1909 Fanny Maria Nyberg. Ylioppilaaksi hän tuli vuonna 1893 ja valmistui 1898 Helsingin orkesterikoulusta ja musiikkiopistosta, jossa hän oli opiskellut sellonsoittoa ja musiikin teoriaa. Hän toimi kaksikymmentä vuotta Rauman seminaarin musiikin lehtorina vuosina 1899–1919. Vuonna 1919 Törnuddista tuli kouluhallituksen ensimmäinen laulunopetuksen tarkastaja[lähde? ].
Törnudd on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Taiteellinen tuotanto > Sävellyksiä

Törnudd sävelsi yhden sinfonian, juhlakantaatin, kamarimusiikkia sekä erityisesti mieskuorolauluja. Lisäksi hän sovitti kansanlauluja:[lähde? ]
Meripoikatte veis (sanat Hj. Nortamo)
Satakunnan laulu (sanat Aino Voipio)
Mieskuorolauluja
Ur den nya Grottesången
Goternas sång
Drömmen
Tampereen Realilyseon Toverikunnan Marssi
Kitkat, katkat
Tuomittu katti
Valke
Ein Kuss von rotem Munde
Prins Aladin af Lampan
Kantelettaren runoista (Prokko, Kirkonkäynti, Tuomittu katti, , Loitsu)
Sinfonia Sisyfos
Törnuddin sävellyksistä Tuomittu katti on levytetty Viipurin Lauluveikot -mieskuoron levylle Te luulette meidän unohtaneen vuonna 2005.
Taiteellinen tuotanto > Kirjallisia teoksia

Törnudd kirjoitti useita laulun ja musiikinopetuksen oppikirjoja:
Seminaarin lauluoppijakso, 1. vuosijakso. WSOY 1904, 2. painos 1921, 3. painos 1926
Seminaarin lauluoppijakso, 2. vuosijakso. WSOY 1904, 2. painos 1921, 3. painos 1926
Skaalat ja kaavat säestyksineen kansakoulunopettajien käytettäviksi. WSOY 1905
Laulun opetusoppi, musiikin muoto-oppi ja soitinoppi : ohjeita opettajakokelaille ja kansakoulunopettajille. Otava 1907
Musiikin historia pääpiirteissään : seminaareja ja musiikinharrastajia varten. Otava 1907, 2. painos 1923, 3. painos 1926, 4. painos 1930, 5. painos 1936, 6. painos 1943, 7. painos 1949
Kansakoulun lauluoppi. WSOY 1913, 8. painos 1930
Koulun laulukirja. WSOY 1913
Koulun laulukirjan säestykset. WSOY 1914
Koululaulun aakkoset. WSOY 1920
Seminaarin lauluoppijakso. WSOY 1921
Taiteellinen tuotanto > Käännöksiä

Martin Wegelius: Länsimaisen musiikin historia pääpiirteissään kristinuskon alkuajoista meidän päiviimme. 1904
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Aksel Törnudd on Wikiaineistossa
Martinikerk

| Martinikerk |
| --- | --- |
 Martinikerk ja sen torni
Sijainti:  Groningen, Alankomaat
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Martinikerk (Martinin kirkko) on kirkko Groningenissa Alankomaissa. Kirkko ja sen torni Martinitoren on nimetty Martinus Toursilaisen (316–397) mukaan. Groningen kuuluu Utrechtin arkkihiippakuntaan, jonka suojeluspyhimys Martinus on.
Kaupunkilaiset puhuvat usein kirkon tornista nimellä d'Olle Grieze (murteellinen ilmaus joka tarkoittaa Vanha Harmaa).
Martinikerk sisältää aineksia eri aikakausien arkkitehtuurista. Suurin osa loisteliaasta seinästä ja kattomaalaukset on suojeltu. Yksityiskohta 1500-luvulta kuvaa Jeesuksen elämää.
Kirkon urkuja on rakentanut uudestaan ja laajentanut muun muassa Arp Schnitger 1691-1692.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (hollanniksi)
Turisti-info (hollanniksi)
Meerbeke

Meerbeke on kylä Ninoven kaupungissa Itä-Flanderin maakunnassa, Belgiassa. Se sijaitsee maaseudulla Dender-joen varrella. Meerbeke on pinta-alaltaan Ninoven toiseksi suurin kylä, sen pinta-ala on 10,47 neliökilometriä. Meerbeke tunnetaan kenties parhaiten siitä, että se toimii Flanderin ympäriajon maalipaikkana.
Apostolien päivä

Apostolien päivä on 6. sunnuntai helluntaista. Päivää on vietetty Pietarin ja Paavalin marttyyrikuolemiensa muistoksi keskiajalla, mutta nykyään Apostolien päivänä muistellaan kaikki apostoleja. Liturginen väri on punainen ja alttarikynttilöitä on neljä. Ensimmäinen lukukappale on 1. Moos. 12:1–4 ja toisena lukukappaleena joko Room. 1:1–7 tai 1. Tim. 1:12–17. Evankeliumitekstinä on Luuk. 5:1–11.
Aiheesta muualla

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirja: Apostolien päivä (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosi
adventti | 
joulu | 
uusivuosi |
loppiainen |
kynttilänpäivä |
laskiainen |
Marian ilmestyspäivä |
palmusunnuntai |
kiirastorstai |
pitkäperjantai |
pääsiäinen |
helatorstai

helluntai |
Pyhän Kolminaisuuden päivä |
juhannus |
apostolien päivä |
kirkastussunnuntai |
mikkelinpäivä |
reformaation päivä |
pyhäinpäivä |
tuomiosunnuntai
Martha Graham

Martha Graham ja Bertram Ross
Martha Graham (11. toukokuuta 1894 Pittsburgh, Pennsylvania – 1. huhtikuuta 1991 New York) oli yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi, joka oli yksi nykytanssin perustajista.
Graham syntyi Pennsylvaniassa. Hän liittyi vuonna 1924 Greenwich Village Follies -ryhmään ja alkoi opettaa ja suunnitella koreografioita. Grahamin yhteiskunnallinen näkemys ja feministinen tietoisuus heijaistui hänen töissään, esimerkiksi Revolt-produktiossa 1927. Hän loi tanssitavan, joka oli kurinalainen mutta uudenaikainen: liike lähtee lantiosta, jonka kutistaminen ja laajentaminen ovat olennainen osa tanssia. Hän opetti 1930-luvulla Bennington Collegessa ja New Yorkin yliopistossa. Vuonna 1951 hän kuului Juilliard Schoolin tanssiosaston perustajajäseniin. New Yorkissa avattiin 1920-luvulla Grahamin oma tanssikoulu Martha Graham Center of Contemporary Dance, johon otettiin oppilaiksi vain naisia.
Graham meni vuonna 1948 naimisiin Erick Hawkinsin kanssa. Graham lopetti tanssimisen 1960-luvun lopulla ja keskittyi myöhemmällä urallaan lähinnä koreografiaan. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 96-vuotiaana. Presidentti Gerald Ford myönsi Grahamille vuonna 1976 Presidential Medal of Freedomin. Time-lehti nimesi hänet vuonna 1998 vuosisadan tanssijaksi.
Kirjallisuutta

Franko, Mark: Martha Graham in Love and War: The Life in the Work.  Oxford:  Oxford University Press, 2012.  ISBN 978-0-19-977766-2.
Martti Mäntylä

Martti Jussi Tapani Mäntylä (s. 11. kesäkuuta 1955) on ollut tietotekniikan professori Teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1987. Vuodesta 2010 alkaen hän on toiminut Euroopan teknologiainstituutti EIT:n tieto- ja viestintätekniikan yksikön EIT ICT Labsin strategiajohtajana. Vuosina 1999–2008 hän toimi Tietotekniikan tutkimuslaitoksen (Helsinki Institute for Information Technology HIIT) tutkimusjohtajana.
Mäntylä opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa, jossa hän väitteli 1983. Hän on toiminut vierailevana tutkijana Stanfordin yliopistossa, IBM Researchissa (T. J. Watson Research Center, Yorktown Heights, New York) ja Fraunhofer-instituutissa (IGD, Darmstadt). Mäntylän kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat käyttäjäkeskeinen tieto- ja viestintätekniikan tuotekehitys sekä tulevaisuuden Internet.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuoden tietotekniikkavaikuttaja 2005
Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsen 2009
4-amino-2-metyyli-1-naftoli

| 4-amino-2-metyyli-1-naftoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-amino-2-metyylinaftalen-1-oli
CAS-numero:  130-24-5 (HCl) 83-70-5 130-24-5 (HCl)
PubChem CID:  6754
SMILES:  CC1=C(C2=CC=CC=C2C(=C1)N)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H11NO
Moolimassa:  173,215 g/mol
Ulkomuoto:  HCl on valkea kiteinen jauhe
Liukoisuus veteen:  HCl on vesiliukoinen, vähäliukoinen etanoliin, liukenematon dietyylieetteriin
4-amino-2-metyyli-1-naftoli on menadionijohdannainen. 4-amino-2-metyyli-1-naftolin hydrokloridisuolaa kutsutaan myös K5-vitamiiniksi. Suolaa on käytetty lääkkeenä K-vitamiinipuutokseen muun muassa kauppanimellä Synkamin, jota valmisti lääkeyhtiö Parke-Davis. Lääkkeen myynti on sittemmin lopetettu.
Aineen toiminto K-vitamiinina havaittiin 1940.
Rotille tappava annos hydrokloridia on 0,7 g/kg nieltynä.
Käyttö

4-amino-2-metyyli-1-naftolin hydrokloridisuola toimii K-vitamiinien tapaan ja ehkäisee K-vitamiinipuutoksesta johtuvia verenvuotoja annettaessa sitä noin 1–3 mg annoksin pistoksena verenkiertoon tai lihakseen. Suola on vesiliukoinen ja sitä voidaan antaa pistoksin sellaisenaan, toisin kuin vaikkapa rasvaliukoista fyllokinonia, joka vaatii annosteluun pistoksin lesitiinin ja glykokoolihapon tapaisia emulgaattoreita. Hydrokloridin pistoksin annettavia 1 mg/ml vesipohjaisia liuoksia ja nieltynä otettuja 4 mg tabletteja on ollut myynnissä lääkkeinä.
Kemia

4-amino-2-metyyli-1-naftolin hydrokloridin massa on 209.57 g/mol. Se alkaa tummentua 262 °C:ssa ja hajoaa sulamatta 280–282 °C:ssa.
Vesiliuoksissa hydrokloridi hajoaa hapettumalla. Hajoaminen on verrattain nopeaa neutraalin pH-arvon liuoksissa. Hajoamisessa muodostuu pinkkiä sakkaa. Väri syvenee purppuraksi hajoamisen edetessä. Hajoamistuote on (4-oksi-2-metyylinaftyyli-imiini)-2-metyyli-1,4-naftokinoni. Tämä on 4-amino-2-metyyli-1-naftolin ja menadionin kondensaatioreaktiotuote. Menadioni muodostuu 4-amino-2-metyyli-1-naftolin hapettumisen ja deaminaation kautta.
4-amino-2-metyyli-1-naftolia voidaan valmistaa 2-metyylinaftaleenista tai menadionista.
Tutkimus

Hydrokloridi estää eri homeiden ja bakteerien kasvua ja sitä on tutkittu mahdollisena ruokien säilöntäaineena.
Hydrokloridia on tutkittu mahdollisena syöpähoitona, sillä se estää syöpäsoluissa niille energiaa tuottavan glykolyysin entsyymeitä.
Aiheesta muualla

PubChem: 4-Amino-2-methyl-1-naphthol
HMD: 4-Amino-2-methyl-1-naphthol
Anna Ojanne

| Anna Ojanne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Anna-Riikka Ojanne
Syntynyt: 20. lokakuuta 1969 Helsingin maalaiskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anna-Riikka Ojanne (s. 20. lokakuuta 1969 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen näyttelijä. Hän työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa.
Ojanne on näytellyt muun muassa Markku Pölösen ohjaamassa Karjalan kunnailla -televisiosarjassa.
Teatterirooleja

Maiju Lassila: Tulitikkuja lainaamassa – Anna-Liisa (2007)
Kari Hotakainen: Punahukka – Elina  (2007)
Maria Jotuni: Huojuva talo – Lea (2008)
Arto Paasilinna: Jäniksen vuosi – Vatasen vaimo (2008)
Anton Tšehov: Lokki – Maria Ilminitsna 'Masha' Samrajeva (2009)
Ville Sandqvist: Saapasjalkakissa ja ihmeellinen papupuu – Lehmä (2009)
Dario Fo: Ei makseta! Ei makseta! – Antonia (2010)
Sven Nordqvist: Viiru ja Pesonen – Viiru (2012)
Miika Nousiainen: Vadelmavenepakolainen – useita rooleja (2012)
Jalmari Finne: Kiljusen herrasväki – Äiti Kiljunen (2014)
Niina Miettinen – Kuusenkaatajaiset, Anja (2015)
Lähde
Elokuvat

Armon aika (1999)
Just a Memory (2007)
TV-sarjat

Karjalan kunnailla (televisiosarja)
Aiheesta muualla

Huttunen, Pasi: Maagisen kaunis kantaesitys Itä-Suomen ylioppilaslehti Uljas.  8.5.2015. Arkistoitu 20.10.2020. Viitattu 11.9.2016.
Ansajärvi (Ruovesi)

| Ansajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°01′35″N, 23°57′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Koveroon 
Järvinumero:  35.413.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,6 m  
Rantaviiva:  1,261 km  
Pinta-ala:  7,948 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAnsajärvi 
Ansajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Mustajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Mutiojan valuma-alueeseen (35.413) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,6 metriä mpy.
Minna Halonen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2004 | jääkiekko |  |
Minna Halonen (s. 11. lokakuuta 1975) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Halonen kuului pronssia saavuttaneeseen Suomen maajoukkueeseen Kanadassa järjestetyissä MM-kilpailuissa 2004. Lisäksi hän pelasi neljänneksi sijoittuneissa Suomen joukkueissa MM-kilpailuissa 2001 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Minna Haka-Risku

Minna Eveliina Haka-Risku (o.s. Haronoja, s. 28. heinäkuuta 1977 Kiikka) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Vammalan seudun Voimaa. Kalevan kisoissa Haka-Risku on saavuttanut 5 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2013 ja 10 000 metrin juoksussa hopeaa 2013 ja pronssia 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 3 000 metrin juoksussa ja kaksi pronssia 1 500 metrin juoksussa. Puolimaratonin SM-kilpailuista hänellä on kaksi pronssia.
Luettelo teknologiakeskuksista

Innopoli Espoon Otaniemessä.
Tämä on luettelo teknologiakeskuksista ja tiedepuistoista. Teknologiakeskus on erityisesti alkaville teknologiaa kehittäville yrityksille suunnattu alueellinen palvelujen keskittymä. Teknologiakeskus vuokraa erilaisia toimitiloja sekä antaa yrityshautomo- ja kehityspalveluja yrityksille. Se on yleensä itsekin yritysmuotoinen, mutta usein ainakin perustamisvaiheessa toimii pääasiassa julkisella rahoituksella. Teknologiakeskus on myös yleisnimitys tieto-, innovaatio- ja teknologiapohjaisten yritysten sekä tutkimus- ja koulutuslaitosten muodostamalle alueelliselle keskittymälle.
Suomi > Alavus Fasadi

Alavus Fasadi on Alavuden kaupungissa sijaitseva julkisivurakentamisen teknologiakeskus, joka valmistui 1. huhtikuuta 2006. Fasadiin kerätään rakennusteollisuutta palvelevia tutkimus-, kehitys- sekä koulutusyksikköjä. Fasadi on alueellaan merkittävä maamerkki, jonka läheisyyteen nousee uusi asuntoalue.
Suomi > Hermia

Hermian tiedepuisto sijaitsee Tampereen teknillisen yliopiston välittömässä läheisyydessä.
Suomi > Oulu Innovation

Oulu Innovation ei ole sananmukaisesti teknologiakeskus, mutta muodostaa sellaisen yhdessä Technopoliksen ja Technopolis Ventures Oulutechin kanssa.
Technopolis tarjoaa tilat ja sen suurelta osin omistama Technopolis Ventures Oulutech tarjoaa  hautomopalvelut. Pääosin Oulun kaupungin omistama Oulu Innovation toteuttaa kehityspalvelut. Technopolis on osakkaana myös Oulu Innovationissa.
Suomi > Steelpolis Raahe

Raahen Seudun Teknologiakeskus Oy:n (RSTK) Steelpolis aloitti toimintansa osakeyhtiömuodossa vuonna 2004. Se on keskittynyt terästen materiaaliosaamiseen ja raskaaseen konepajateollisuuteen. Steelpolis (Raahen osaamiskeskus) kuuluu Osaamiskeskusohjelmassa Meriklusteriin. RSTK on TEKELin jäsen.
Suomi > Teknologiakeskus TechVilla

Teknologiakeskus TechVilla on Hyvinkäällä toimiva kehitysyhtiö. TechVilla on TEKELin jäsen ja kuuluu Teknologiakeskusten verkostoon.
Suomi > Joensuun tiedepuisto

Joensuussa toimii Joensuun Tiedepuisto Oy.
Suomi > Miktech

Miktech Oy, innovaatio- ja teknologiakeskus Mikkelissä, edistää tutkimustoiminnan ja elinkeinoelämän toimintaedellytyksiä Etelä-Savossa.
Suomi > Savonlinnan teknologiapuisto Noheva

Savonlinnan keskustan tuntumassa sijaitseva Teknologiapuisto Noheva tarjoaa teknologiayrityksille kehittyvän liiketoimintaympäristön, laboratoriopalveluita tutkimukseen, tuotekehitykseen ja testaukseen, sekä insinöörikoulutusta. Toimintaympäristö on suunniteltu palvelemaan erityisesti puunjalostuksen, metsäteollisuuden, biotalouden sekä ympäristö- ja energiatekniikan aloja.
Maailmalla > Amerikka

Brasilia
Campinasin, São Paulon, São José dos Camposin ja São Carlosin kaupunkien alue muodostaa Brasilian "Silicon Valleyn",
Porto Digital - Recife
Kanada
Research & Technology Park - Waterloo, Ontario
Silicon Valley North -  Ottawa, Ontario,
Toronton lähialue
Cité Multimédia, Montreal.
Kolombia
Parquesoft - Cali
Meksiko
Guadalajara, Jalisco
PIIT Monterrey
Yhdysvallat
Automation Alley - Detroit (pääasiallisesti Oakland County Michiganissa)
Brainpower Triangle eli "aivokolmio" - Cambridgen ja Somervillen alue, jossa sijaitsee muun muassa Harvard ja MIT
Cummings Research Park - Cummings-yhtiön tutkimuspuisto, Huntsville, Alabama
Dulles Technology Corridor eli Dullesin teknologiakäytävä - Virginian pohjoisosa lähellä Dullesin lentoasemaa
Eastside - Puget Sound Washingtonin osavaltiossa, jossa toimivat mm. Microsoft ja Boeing
Golden Corridor eli kultainen käytävä - Chicagon O'Haren lentoaseman läheisyydessä
Illinois Technology and Research Corridor - DuPage County Illinois
Research Triangle eli tutkimuskolmio - Pohjois-Carolina
Route 128 - Massachusetts
Silicon Alley - New York
Silicon Hills - Austin, Texas
Silicon Forest - Portland, Oregon
Silicon Prairie - Dallas
Silicon Valley - Pohjois-Kalifornia
Tech Valley - Albany, New York
Telecom Corridor eli tietoliikennekäytävä - Silicon Prairie-alueen osa
Maailmalla > Afrikka

Egypti
Smart Village, Kairo
Marokko
Casablanca Technopark, Casablanca
Technopolis, Rabat
Etelä-Afrikka
Technopark Stellenbosch, Stellenbosch
Silvertonissa sijaitsee The Innovation Hub
Algeria
Algerissa sijaitsee Technopole d’Alger ja Cyberparc de Sidi Abdellah
Kenia
Kakamegassa on Western University College of Science and Technology teknologiakeskuksen ytimenä
Maailmalla > Aasia

Intia
Bangaloren kaupunki on "Intian Piilaakso", jossa sijaitsee mm. International Tech Park Bangalore
Chennain kaupunki
HITEC City, joka sijaitsee Hyderabadin kaupungissa
The Knowledge Corridor eli tietokäytävä, jonka sijainti on Punen ja Bombayn välinen alue
Punen kaupunki
Technopark sijaitsee Thiruvananthapuramissa, Keralassa
Gurgaon, Haryana - Delhi
Noida, Uttar Pradesh -  Delhi
IT Park eli tietotekniikkapuisto sijaitsee Chandigarhissa
Israel
Tel Avivin kaupunki
Japani
Kansai Science City eli Kansain tiedekaupunki, johon kuuluvat Kioto, Osaka ja Nara
Yokosukan tutkimuspuisto, Jokosuka
Kiina
Jiaxing Software Park (Arkistoitu – Internet Archive), Jiaxing, on "Zhejiangin Piilaakso"
Taivaallisen kaupungin ohjelmistopuisto (Arkistoitu – Internet Archive), Chendu
Dalian Software Park, Dalian - Kiinan Bangalore
Zhangjiang Hi-Tech Park Shanghain hi-tech puisto, Shanghai
Xi'an ohjelmistopuisto, Xi’an
Zhongguancun, Peking
*Cyberport, Hongkong
Hong Kong Science Park, New Territories Hongkongissa
Malesia
Multimedia Super Corridor - Kuala Lumpur
Philippiinit
Silicon Gulf
Singapore
Singaporen tiedepuisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Taiwan
Hsinchu Science Park , Hsinchu City &  Hsinchu County
Etelä-Taiwanin tiedepuisto (Arkistoitu – Internet Archive), Tainan County ja Kaohsiung County
Nankang ohjelmistopuisto, Taipei City
Keski-Taiwan tiedepuisto (Arkistoitu – Internet Archive), Taichung County. Taichung City & Yunlin County
Arabieemirikuntien liitto
Dubai Internet City, Dubai
Maailmalla > Australia

Australia
Melbournen kaupunki
Macquarie Park - mm. Macquarie University Sydneyssä
Aiheesta muualla

TEKEL
Alavus Fasadi,    Alavus
Keski-Pohjanmaan teknologiakeskus, KETEK (Arkistoitu – Internet Archive) Kokkola
Oulu Innovation,  Oulu
Teknologiakeskus Pripoli,  Pori
Techvilla,        Hyvinkää
Teknologiakeskus Teknia (Arkistoitu – Internet Archive), Kuopio
Haapaveden Teknologiakylä, Haapavesi
Maximilian Schmidt

| Maximilian Schmidt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1832 Eschlkam, Baijeri
Kuollut: 1919 (86–87 vuotta) München, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Waldschmidt (kunnianimi)
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maximilian Schmidt, arvonimi Waldschmidt, (1832 Eschlkam, Baijeri – 1919 München, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän palveli nuorena Baijerin armeijassa ja sai eron 1874 kapteenin arvoisena. Hän sai varhain mainetta Baijerin maalaiselämän kuvauksillaan Volkserzählungen (1863–1868) ja on kirjoittanut kertomuksia kotiseutunsa ihmisistä ja luonnosta sekä huumorin maustamia kuvauksia. Kootut teokset Gesammelte Werke ilmestyivät 1900–1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maximilian Schmidt Wikimedia Commonsissa
Michael Staksrud

Michael Staksrud suunnilleen vuonna 1930.
Michael Staksrud (2. kesäkuuta 1908 – 10. marraskuuta 1940) oli norjalainen pikaluistelija.
Staksrudin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. Hän voitti kolmesti maailmanmestaruuden (1930, 1935 ja 1937) sekä kahdesti Euroopan mestaruuden (1934 ja 1937). Olympialaisissa hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi seitsemäs sija 5 000 metrillä Sankt Moritzissa 1928.
Staksrud oli kotoisin Hadelandista kuten olivat myös Ivar Ballangrud ja Hans Engnestangen. Vuonna 1937 hänelle myönnettiin Morgenbladetin kultamitali.