stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Persoonallisuusenneagrammi
Valintoja ohjaavat motiivit > Puolustusmekanismit

Puolustusmekanismit ovat tapa selvitä tilanteista ja elämänkäänteistä, ja niiden kautta prosessoidaan torjunnankohteita. Mekanismi on tekniikka, jolla ihmiset teorian mukaan pyrkivät selviämään eteenpäin elämässään ja suojelevat itseään. Puolustautumismekanismit saattavat aktivoitua myös positiivisessa ympäristössä, jossa mielensisäiset prosessit ovat keskiössä.  Tällaisia tilanteita ovat mm. erilaiset oppimisympäristöt sekä ryhmätyötilanteet.
Puolustusmekanismit tyypeittäin:
Ykkönen: Nopea reaktion muodostus
Kakkonen: Torjunta
Kolmonen: Toisiin samaistuminen
Nelonen: Sisäistäminen
Vitonen: Eristäytyminen
Kutonen: Projektointi
Seitsikko: Älyllistäminen
Kahdeksikko: Kieltäminen
Yhdeksikkö: Itsenarkoosi
Valintoja ohjaavat motiivit > Fiksaumat ja ansat

Fiksaumiksi kutsutaan teorian mukaan käyttäytymistapoja, joihin eri enneagrammityylien edustajat voivat juuttua, mikäli niitä ei tiedosteta. Sokeat alueet ovat tyypillisiä fiksaumien aiheuttajia. Ansoiksi puolestaan kutsutaan piirteitä, jotka henkilö tiedostaa vahvasti ja joita arvostaa itsessään, muissa ja elämässä. Ansojen piirteet ovat lähtökohtaisesti myönteisiä, mutta niiden yliviljely saattaa aiheuttaa ongelmia. Ansat ovat ihanteita.
Tyyppien fiksaumat sekä ansat:
Ykkösen voi olla vaikea päästä eroon suuttumuksestaan. Ansa puolestaan on täydellisyys, jota ykköset tavoittelevat muiden asioiden kustannuksella.
Kakkosen taipumus imarteluun ja manipulointiin kärjistyy helposti fiksaatioksi. Kakkoset arvostavat vapautta.
Kolmosen fiksauma on turhamaisuus. He arvostavat tehokkuutta ja aikaansaavuutta.
Nelonen juuttuu helposti melankolisuuteen. Hän arvostaa aitoutta ja syvällisyyttä ihmisissä.
Vitosen fiksauma on piikittely ja näsäviisaus. Ansa puolestaan jatkuva tarkkailu.
Kutosen fiksauma on pelkuruus, josta voi olla vaikea päästä eroon. Se linkittyy osin kutosen ansaan, turvallisuuden kaipuuseen.
Seitsikko lankeaa helposti jatkuvaan suunnitteluun ja elää tulevaisuudessa nykyhetken sijaan. Seitsikoilla on selkeitä ihanteita, joihin he pyrkivät ja yltävät.
Kahdeksikon fiksauma on kosto, joka purkautuu aggressiivisesti. Ihanne puolestaan oikeus, jonka hän haluaa taata läheisilleen.
Yhdeksikkö jumittuu helposti velttouteen ja aikaansaamattomuuteen, ja hänen ansansa on jatkuva etsintä.
Valintoja ohjaavat motiivit > Idealisointi ja arkkityypit

Teoria puhuu arkkityypeistä ja idealisoinnista käsiteltäessä sitä, miten kukin tyyppi kokee itsensä. Arkkityyppi kertoo, millaista roolia henkilö jäljittelee suhteessa muihin. Kirjallisuustieteessä arkkityypit nähdään tarinan hahmoina, joihin tietynlaiset ihmiset samaistuvat. Arkkityyppejä on mahdollista tavoitella myös siipien ja kasvusuuntien kautta. Idealisointi taas kertoo, mitä mieltä persoona on omista ominaisuuksistaan.
Idealisointi tyypeittäin:
Ykkönen (Hallitsija): Olen oikeudenmukainen
Kakkonen (Jumalatar): Olen avulias
Kolmonen (Taikuri): Olen menestyvä
Nelonen (Taiteilija): Kuulun parhaimmistoon
Vitonen (Filosofi): Minä tiedän
Kutonen (Sankari): Olen luotettava
Seitsikko (Ihmelapsi): Olen OK
Kahdeksikko (Sotilas): Olen pätevä
Yhdeksikkö (Pyhimys): Minulla on mukavaa
Enneagrammit ja yritysmaailma

Persoonallisuustyyppejä ja niiden välistä kommunikaatiota tutkivia psykologisia järjestelmiä on hyödynnetty yritysmaailmassa konfliktien välttämiseksi ja ryhmätyön tehokkuuden lisäämiseksi. Niiden ymmärryksen uskotaan helpottavan työntekijöiden, opiskelijoiden ja alaisten motivointia ja lisäävän suvaitsevaisuutta. Aiheesta on julkaistu kirjallisia teoksia ja sen piirissä järjestetään koulutuksia ympäri maailmaa. Suomessa perehdytyskurssien järjestämisestä ja yritysmaailman tiedottamisesta enneagrammien suhteen vastaavat Enneagrammikeskus (Arkistoitu – Internet Archive) sekä Suomen Enneagrammi ry.
Kirjallisuutta

Baron, Renee & Wagele, Elisabeth: Yhdeksän hyvää tyyppiä. Atena, 1996.
Valtonen, Leila & Valtonen, Olli: Yhdeksänkulmainen peili. Paranna itsetuntemustasi enneagrammin avulla. Kirjapaja, 1996.
Valtonen, Leila & Valtonen, Olli: Hyvä ja paha sisu. Etsi kasvusuuntasi enneagrammin avulla. Kirjapaja, 1999.
Voutilainen, Eero: Persoonallista kasvua. Enneagrammi oman kasvun oppaana. EV-kehitysyhtiöt, 1997.
Riso, Don Richard & Hudson, Russ: Personality Types. Houghton Mifflin Company 1996.
Lindeman, Ari & Valto, Kirsi & Voutilainen, Eero: Yhdeksän persoonaa työyhteisössä. WSOY 1998.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Enneagrammi ry
Enneagram Worldwide (englanniksi)
Enneagram Institute (englanniksi)
Sufi Ennegram website (englanniksi)
International Enneagram Association (Arkistoitu – Internet Archive)
Puolesta ja vastaan (englanniksi)
Enneagram teoksessa The Skeptic's Dictionary (englanniksi)
Persoonallisuusenneagrammi: Suomen Enneagrammiyhdistyksen käyttämä kaavio kuvaa tyylien välisiä suhteita.
Roos af Hjelmsäter

Roos af Hjelmsater
Suderheimin suku
Roos af Hjelmsäter on alun perin Norjasta lähtöisin oleva keskiaikainen suurmiessuku, joka otettiin Ruotsin aatelissäätyyn (numero 51) vuonna 1625 ja vapaaherralliseen arvoon (numero 186) vuonna 1705 nimellä Roos. Suvun aatelinen haara on introdusoitu Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 2. Tämä sukuhaara on sammunut.
Norjalainen valtaneuvossuku Elgenstierna

Roos-suku on Haftorinpoikien suvun haara, Norjassa se tavallisesti tunnetaan nimellä Sudreim- tai Sörum-suku. Suvun esi-isänä pidetään norjalaista valtaneuvosta ja ritaria Jon Raud Ivarinpoikaa Sudreimista. Hän eli 1200-luvun lopulla ja mainitaan paronina (baro regni Norvegiae) 1302. Hänen isänsä oli Ivar av Skjeduhof ja äiti oli Skule-jaarlin sisarentytär.
Jon Raud Ivarinpojan poika Hafthor Joninpoika oli ritari, valtioneuvos ja paroni. Hän omisti suuria maaomaisuuksia eri puolilla Norjaa. Hänen puolisokseen tuli 1303 Agnes, Norjan kuninkaan Haakon V Maununpojan avioton tytär. Hafthor Joninpoika oli kuningas Haakon V Maununpojan kuoltua 1319 yksi kolmivuotiaan kruununperillisen Maunu Eerikinpojan holhoajista. Kruununperillinen oli hänen vaimonsa sisarenpoika. Hafthor Joninpoika eli vielä 1331.
Edellisen poika Jon Hafthorinpoika ryhtyi yhdessä veljensä Sigurdin kanssa kapinaan syrjäyttääkseen serkkunsa kuningas Maunu Eerikinpojan. Kapina kukistui pian, mutta jo 1337 Jon Hafthorinpoika nousi jälleen kapinaan. Hän valtasi jopa Åkershusin linnan, mutta taipui sovintoon Bohusissa 15.8.1339. Mainitaan ritarina ja valtaneuvoksena 1343, kun norjalaiset mahtimiehet huusivat Haakon Maununpojan maansa kuninkaaksi. Hän hoiti yhdessä veljensä kanssa äidinisältään saamaansa Borgesysselsin lääniä 1347. Hän myi 1350 osuutensa Värmlantilaisesta Hammarön saaresta, jonka oli tullut omistamaan vaimonsa kautta. Hän osallistui Bohusin valtiopäiville 1361. Hän oli baro regni Norvegiae 1369 ja valtaneuvos 1380. Hän eli 1395 vaimonsa kuollessa. Jon Hafthorinpojan vaimo Birgitta Knutintytär oli Värmlannin ja Länsi-Göötanmaan laamannin, valtaneuvos Knut Maununpojan tytär. Tämän naimakaupan myötä sukuun siirtyi ruotsalaista omaisuutta. Maa oli myös personaaliunionissa Ruotsin kanssa.
Edellisen poika Brynjulf mainitaan norjalaisena valtaneuvoksena 1392. Hän kuoli ennen 7.3.1422, koska tuolla päivämäärällä hänen leskensä Ingeborg Bengtintytär lahjoitti kaksi tilaa Riseborgin luostarille.
Edellisen poika Knut Brynjulfinpoika sopi norjalaisten sukulaistensa kanssa 1438 maatilojen omistuksista. Hän peri kaksi Värmlantilaista tilaa isoäidiltään Birgitta Knutintyttäreltä ja omisti tiluksia Värmlannissa, Norjassa ja Närekessä. Hänen poikansa Knut Knutinpoika (eli vielä 1496) muutti Ruotsiin ja perusti varsinaisesti ruotsalaisen Hjelmsäterin sukuhaaran. Puoliso oli Margareta Bondentytär. Norjalainen sukuhaara sammui 1400-luvulla.
Knut Knutinpoika (eli vielä 1496) omisti Hjelmsäterin. Hänestä polveutuu ruotsalainen suku Roos af Hjelmsäter. Hänen puolisonsa oli Ingrid Magnusintytär Bock.
Ruotsalainen Hjelmsäterin suku

Huomattavia suvun jäseniä:
Måns Knutinpoika Roos, (hänen isänsä oli edellä mainittu ruotsalaisen sukuhaaran kantaisä Knut Knutinpoika), Ribbenåsin herra Ekebyssä. Vahvisti sinetillään Västeråsin valtiopäivien asiakirjat 1544. Oli kuningas Kustaa Vaasan testamentin valvoja 1560 ja valtion saatavien valvoja 1561. Tunnetaan myös nimellä Måns till Blomberg. Puoliso: Christina Gregorsdotter, vuorimies Gregor Ulfsonin (vaakunassa punainen leijona) ja Margareta Hansdotter Ekebladin tytär. Heidän lapsiaan olivat:
Ingrid, puoliso ratsumestari Joen Andersson
Bengta, puoliso sotaeversti Peder Nilsson, aateloituna Gyllenstråle
Brita, puoliso Daniel Torkilson Svinhufvud
Karl Gustaf Roos af Hjelmsäter, ruotsalainen vapaaherra ja sotilas
Axel Erik Roos af Hjelmsäter, ruotsalainen vapaaherra ja sotilas
John Oscar Roos af Hjelmsäter, siviili-insinööri ja Tukholman teknisen koulun opettaja
Herman Julius Roos, sotilas ja Pohjanmaan talousdeputaation puheenjohtaja
Magnus Christian Roos af Hjelmsäter, kapteeni (28.6.1755-7.12.1832), immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneeseen 7.2.1818, mutta suku sammui Suomessa hänen myötään.
Hafnium

Hafniumia
Hafnium on siirtymäalkuaine, jonka lyhenne on Hf (lat. hafnium), järjestysluku 72 ja CAS-numero 7440-58-6. Olemukseltaan se on kiiltävä ja hopeanharmaa metalli. Hafnium muistuttaa kemiallisilta ominaisuuksiltaan zirkoniumia ja sitä löytyy luonnossa yhdistyneenä zirkoniumyhdisteiden kanssa, mutta ei vapaana alkuaineena. Hafnium ei ole myrkyllistä. Se on hienojakoisena helposti syttyvää ja pyroforista. Hafniumin löysivät Dirk Coster ja George de Hevesy vuonna 1923 Kööpenhaminassa, Tanskassa. Alkuaineen nimi tulee Kööpenhaminan latinalaisesta nimestä Hafnia.
Ominaisuudet

Hafnium muistuttaa kemiallisesti zirkoniumia ja sitä löytyy zirkoniummineraaleista. Zirkonium on kuitenkin puolta tiheämpää kuin hafnium. Hafniumin tiheys on 13,31 g/cm3, sulamispiste 2 500 K (2 227 °C) ja kiehumispiste 4 875 K (4 602 °C).
Hafnium on korroosionkestävä metalli. Se ei syövy helposti happojen vaikutuksesta, mutta voi hapettua halogeenien kanssa tai palaa ilmassa. Kuten sisarusmetallinsa zirkonium, hienoksi jauhettu hafnium voi syttyä itsestään ilmassa. Metalli kykenee vastustamaan vahvoja emäksiä.
Hafniumkarbidi (HfC) ja hafniumnitridi (HfN) ovat valoa taittavimmat yhdisteet. Hafnium on resistentti emäksille, mutta halogeenit reagoivat hafniumin kanssa muodostaen tetrahalideja. Hafnium reagoi kiivaasti vahvojen happojen, voimakkaiden hapettimien ja halogeenien sekä korkeassa lämpötilassa myös typen, fosforin ja rikin kanssa.
Esiintyminen

Yleisyydeltään hafnium on verrattavissa alkuaineisiin bromi ja cesium sekä kauan tunnettuihin alkuaineisiin kultaan ja elohopeaan.
Hafniumin arvioidaan muodostavan noin 5.8 ppm maan kuoren massasta. Sitä ei esiinny vapaana alkuaineena planeetallamme, mutta sitä löytyy sitoutuneena kiinteässä olomuodossa zirkoniumin kanssa luonnossa esiintyvissä zirkonium-yhdisteissä kuten zirkoni, ZrSi, mikä yleensä sisältää noin 1–4 % zirkoniumin korvannutta hafniumia. Joskus harvoin Hf/Zr-suhde lisääntyy kiteyttäminen yhteydessä muodostaen saman rakenteisen mineraalin "hafnonin" (Hf,Zr)Si, jossa hafnium-atomeja on enemmän kuin zirkoniumia. Vanhentunut nimi zirkonille, joka sisältää epätavallisen paljon hafniumia, on alviitti.
Tärkeä zirkoniumin (ja siten myös hafniumin) malmien lähde ovat raskaiden mineraalihiekkojen malmiesiintymät, pegmatiitit, varsinkin Brasiliassa ja Malawissa, sekä karbonatiitti-intruusiot, varsinkin Crown Polymetallic Deposit Mount Weldissä, läntisessä Australiassa. Potentiaalisia hafniumin lähteitä ovat trakhiittituffit, jotka sisältävät harvinaisia zirkon–hafnium-silikaatteja eudialyyttiä tai armstrongiittia, Dubbossa New South Walesissa, Australiassa.
Hafnium esiintymien on erään lähteen mukaan arveltu kestävän alle kymmenen vuotta, jos maailman väestö kasvaa ja kysyntä lisääntyy. Todellisuudessa, koska hafniumia esiintyy zirkoniumin kanssa, hafniumia voidaan aina saada sivutuotteena zirkoniumin erottelussa siinä määrin, että rajoitettu kysyntä saadaan täytettyä.
Hafniumin esiintyminen erilaisissa ympäristöissä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | ppb painon suhteen | ppb atomien määrän suhteen |
| maailmankaikkeus | 0.7 | 0.005 |
| aurinko | 1 | 0.01 |
| hiilipitoinen meteoriitti | 170 | 20 |
| maankuoren kivet | 3300 | 380 |
| merivesi | 0.008 | 0.00028 |
Arvot on annettu yksikössä ppb (osa per miljardi) sekä painon että atomien määrän suhteen. Arvot on vaikea määrittää varmuudella, joten on syytä suhtautua kaikkiin arvoihin varovaisesti.
Käyttö

Useat seikat vaikuttavat siihen, että hafniumille on vain harvoja käyttökohteita; ensinnäkin hafniumin ja zirkoniumin samankaltaisuus tekevät mahdolliseksi käyttää zirkoniumia useimpiin käyttökohteisiin ja toiseksi hafnium tuli saataville puhtaana metallina sen jälkeen, kun ydinvoimateollisuudessa otettiin käyttöön hafniumista puhdistettua zirkoniumia 1950-luvun lopulla. Lisäksi hafniumin pienet pitoisuudet ja hankala erotteluprosessi tekevät siitä väistämättä harvinaisen aineen.
Suurin osa tuotetusta hafniumista käytetään ydinreaktoreiden ohjaussauvojen tuotannossa, mm. ydinsukellusveneissä, koska sillä on kyky absorboida neutroneja ja sillä on erinomaiset mekaaniset ja korroosionkesto-ominaisuudet. Sitä käytetään myös rauta-, titaani-, niobium- ja tantaalilejeeringeissä sekä plasmaleikkauksessa elektrodina, koska se kykenee lähettämään elektroneja ilmaan.
Hafniumin nanomateriaalit tarjoavat uusia ja ainutlaatuisia ominaisuuksia ja etuja nanoteknologiassa. Hafniumoksidia jauheena ja tiheänä pellettimuotona käytetään esimerkiksi optisena pinnoitteena. Oksidit ovat yleensä liukenemattomia. Fluoridit ovat myös liukenemattomia ja ne sopivat sellaisiin käyttötarkoituksiin, joissa happi on epätoivottu aine, esimerkiksi metallurgiassa, kemiallisessa ja fysikaalisessa kaasufaasipinnoituksessa ja joissakin optisissa pinnoitteissa. Hafniumia on saatavilla myös liukenevassa muodossa, kuten kloridi, nitraatti ja asetaatti.
Käyttö > Ydinreaktorit

Hafniumin suuri neutroninkaappauspinta-ala tekee siitä hyvän materiaalin neutronien absorptioon ydinvoimaloiden säätösauvoissa, mutta vaatii myös, että se poistetaan neutroneille läpinäkyvien korroosiota kestävien zirkoniumseosten joukosta, joita käytetään ydinreaktoreissa.
Useiden hafniumisotooppien ytimet voivat absorboida useita neutroneja. Tämä tekee hafniumista hyvän materiaalin ydinreaktoreiden ohjaussauvoissa. Sen neutronikaappauspinta-ala on noin 600-kertainen zirkoniumiin verrattuna. (Eräitä muita hyviä neutronien absorboija-aineita ovat kadmium ja boori.) Erittäin hyvät mekaaniset ominaisuudet ja loistava korroosionkesto sallivat sen käytön paineistetun veden reaktoreiden vaikeissa olosuhteissa. Saksalainen tutkimusreaktori FRM II käyttää hafniumia neutronien absorboimiseen. Se on myös käytössä sotilasreaktoreissa, varsinkin Yhdysvaltain laivaston reaktoreissa, mutta harvemmin siviilireaktoreissa, Shippingportin atomivoimala huomattavana poikkeuksena (muunnettu laivastoreaktori).
Käyttö > Metalliseokset

Hafniumia käytetään seoksissa raudan, titaanin, niobiumin, tantaalin ja muiden metallien kanssa. Seosmetalli, jota käytetään nestemäisten rakettien rakettisuuttimissa, kuten Apollo-ohjelman kuumodulien päämoottorissa on C103, jonka koostumus on 89 % niobiumia, 10 % hafniumia ja 1 % titaania.
Pienet määrät lisättyä hafniumia lisäävät nikkelipohjaisten seosmetallien suojaavien oksidisuomujen kiinnittyvyyttä. Se näin ollen lisää korroosionkestävyyttä varsinkin syklisissä lämpötiloissa joilla on tapana rikkoa oksidisuomuja luomalla lämpöstressejä bulkkiaineen ja oksidikerroksen välille.
Käyttö > Mikroprosessorit

Hafnium-pohjaisia yhdisteitä käytetään portti-eristeissä 45 nanometrin sukupolven integroiduissa piireissä kuten Intelin, IBM:n ja muiden valmistajien laitteissa. Hafnium-oksidipohjaiset yhdisteet ovat käytännöllisiä korkean k-arvon dielektrisissä komponenteissa, sallien porttien virtavuotojen vähentämisen mikä parantaa suorituskykyä sellaisilla mittakaavoilla.
Käyttö > Geokemian isotoopit

Hafniumin ja lutetiumin isotooppeja (kuten myös ytterbiumia) käytetään isotooppien geokemiassa ja geokronologisissa käyttötarkoituksissa. Sitä käytetään usein merkkiaineena maan vaipan isotooppisen aikakehityksen seurannassa. Tämän syynä on se, että 176Lu muuttuu 176Hf:ksi noin 37 miljardin vuoden puoliintumisajalla.
Useimmissa geologissa materiaaleissa zirkon on hafniumia hallitsevana isäntänä (>10,000 ppm) ja on usein hafniumia koskevien geologisten tutkimusten kohteena. Hafnium korvaa herkästi zirkonin kiderakenteessa ja vastustaa siten hafniumin liikkuvuutta ja epäpuhtauksia. Vaikkakin Lu/Hf systeemiä voidaan käyttää laskemaan "malli-ikää", toisin sanoen aikaa, jolloin se erkautui tietystä isotooppilähteestä kuten maan vaipasta. Nämä "iät" eivät pidä sisällään samaa geologista merkitystä kuin muut geokronologiset tekniikat, koska tulokset usein antavat isotooppien seoksia ja näin tarjoavat alkuperämateriaalin keskimääräisen iän.
Garnetti on eräs toinen mineraali, joka sisältää huomattavia pitoisuuksia hafniumia, jota voidaan käyttää geokronometrina. Garnetista löytyvät korkeat ja vaihtelevat Lu/Hf suhteet tekevät siitä hyödyllisen metamorfisten tapahtumien ajoittamisessa.
Käyttö > Muut käyttötavat

Korkean lämmönsietonsa vuoksi ja hapen sekä typen affiniteettinsa takia, hafnium on hyvä hapen ja typen kerääjä kaasutäytteisissä ja hehkulampuissa.
DARPA:n rahoittama tutkimus Yhdysvalloissa tutki mahdollisuutta käyttää hafniumin ydinisomeeria (178m2Hf) rakennusaineena suuritehoisille aseille, joissa röntgeniä käytettäisiin laukaisuun indusoidun gammasäteilyn käyttökohteena, mutta todettiin epäkäytännölliseksi suurten kustannusten takia.
Isotoopit

Ainakin 34 hafniumin isotooppia on havaittu, massanumeroiltaan väliltä 153:sta 186:een. Viisi vakaata isotooppia ovat välillä 176:sta 180:een. Radioaktiivisten isotooppien puoliintumisaika alkaa vain 400:sta millisekunnista 153Hf:lle, jopa 2.0 petavuoteen (1015 vuotta) vakaimmalle isotoopille, 174Hf. Luonnollinen hafnium (172Hf) koostuu viidestä stabiilista isotoopista (176Hf, 177Hf, 178Hf, 179Hf ja 180Hf) ja yhdestä hyvin pitkäikäisestä radioisotoopista, 174Hf, jonka puoliintumisaika on 2 · 1015 vuotta. Lisäksi on 30 muuta tunnettua radionuklidia, joista stabiilein on 182Hf (sen puoliintumisaika on 8,9 · 106 vuotta). Ei ole olemassa muuta radioisotooppia, jonka puoliintumisaika olisi yli 1,87 vuotta. Tunnetaan myös 26 ydinisomeeriä, joista stabiilein on 178m2Hf (puoliintumisaika 31 vuotta). Ydinisomeeri 178m2Hf oli kiistojen keskipisteenä useiden vuosien ajan liittyen sen mahdolliseen asekäyttöön.
Varotoimet

Varovaisuutta tarvitaan silloin, kun hafniumia koneistetaan, koska se on pyroforista – pienet partikkelit voivat syttyä itsestään altistuessaan ilmalle. Yhdisteet jotka sisältävät tätä metallia ovat harvoin useimpien ihmisten saatavilla. Puhdas metalli ei ole myrkyllistä, mutta hafniuminyhdisteitä tulisi käsitellä kuin ne olisivat myrkyllisiä, koska metallien ioniset muodot ovat yleensä suurimpia myrkyllisyysriskejä, ja on tehty vain vähän eläinkokeita hafniumin yhdisteillä.
Ihmiset voivat altistua hafniumille työpaikallaan hengittämällä sitä, nielemällä sitä, ihokontaktilla tai silmäkontaktilla. Yhdysvaltain Työterveys ja -turvallisuusvirasto OSHA on asettanut laillisen sallitun rajan hafniumille ja sen yhdisteille altistumiselle tasolle TWA 0,5 mg/m3 8-tuntisen työpäivän aikana. National Institute for Occupational Safety and Health NIOSH on asettanut samat suositukset. Tasolla 50 mg/m3 hafnium muodostaa välittömän vaaran hengelle ja terveydelle.
Aiheesta muualla

Malline:Commonscat-rvi
Hafniumin kansainvälinen kemikaalikortti
Periodictable: Technical data for Hafnium (englanniksi)
Webmineral: Mineral Species containing Hafnium (Hf) (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Hafnium (englanniksi)
Mindat: Hafnium (englanniksi)
Hafniumin turvallisuustiedote
Luettelo hafniumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Hafnium (englanniksi)
PeriodicTable: Hafnium (Hf) (englanniksi)
PubChem: Hafnium (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Hafnium (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Hafnium (englanniksi)
Iivana V

| Iivana V |
| --- | --- |
 
Venäjän tsaari
Valtakausi:  7. toukokuuta 1682 – 8. helmikuuta 1696
Kruunajaiset:  25. kesäkuuta 1682 Moskova
Edeltäjä:  Fjodor III
Seuraaja:  Pietari Suuri
Sijaishallitsija:  Sofia Aleksejevna (1682–1689) Pietari Suuri (1689–1696)

Syntynyt:  6. syyskuuta 1666 Moskova
Kuollut:  8. helmikuuta 1696 Moskova
Hautapaikka:  Arkkienkelin katedraali, Moskova
Puoliso:  Praskovja Fjodorovna Saltykova (vih. 1684)
Lapset:  Jekaterina Ivanovna Anna Ivanovna  Praskovja Ivanovna
Koko nimi:  Ivan Aleksejevitš
Suku:  Romanov
Isä:  Aleksei I
Äiti:  Maria Miloslavskaja
Uskonto:  ortodoksi
Iivana V (ven. Иван V Алексеевич; 6. syyskuuta (J: 27. elokuuta) 1666 Moskova, Moskovan Venäjä – 21. tammikuuta (J: 8. helmikuuta) 1696 Moskova, Moskovan Venäjä) oli venäläinen suuriruhtinas ja tsaari Pietari I:n kanssahallitsijana vuosina 1682–1696.
Hän oli fyysisesti vakavasti sairas ja hallitsi Moskovan Venäjää vain nimellisesti. Iivana V osallistui seremonioihin ja esiintyi kaduilla ja toreilla, jos väkijoukkoja piti rauhoittaa. Hänen tyttärensä oli Venäjän keisarinna Anna.
Suku ja lapsuus

Hänen vanhempansa olivat tsaari Aleksei Mihailovits ja puolalaissyntyinen pajarintytär Maria Iljinitšina Miloslavskaja (1624–1669). Hänellä oli 12 sisarusta, joista viisi kuoli jo lapsena. Hänen vanhempi veljensä tsaari Fjodor III oli hallitsijana ennen häntä. Hänen nuorempi velipuolensa Pietari I oli hänen seuraajansa.
Ivan Aleksejevitš oli lapsuudesta asti sairaalloinen, eikä häntä pidetty kykenevänä hallitsemaan, joten Naryškinit yrittivät syrjäyttää hänet ja julistaa seuraavaksi tsaariksi hänen velipuolensa, 10-vuotiaan Pietarin, Aleksei Mihailovitšin nuorimman pojan hänen toisesta avioliitostaan Natalja Naryškinan kanssa.
Ivan Aleksejevitšiä sanottiin heikkomieliseksi, mikä ehkä johtui epilepsiasta, jota pahensi äärimmäisen huono näkö ja perinnöllinen keripukki, Maria Miloslavskajan lasten krooninen sairaus, joka oli myös hänen vanhemmilla veljillään Alekseilla, joka kuoli 15-vuotiaana ja Fjodorilla. Tämä voi kuitenkin olla myös Naryškinien suvun panettelua, jota he levittivät kiihkeän valtataistelun aikana Miloslavskyjen kanssa.