stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakob Kölliker

Jakob "Köbi" Kölliker (s. 21. heinäkuuta 1953) on entinen sveitsiläinen jääkiekkoilija. Kölliker toimi Saksan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2011–2012.  Hän otti osaa 14 kertaa jääkiekon arvokisoihin. Hänet kutsuttiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen vuonna 2007.
Kölliker debytoi vuonna 1973 20-vuotiaana Sveitsin jääkiekkomaajoukkueessa. Kahdet olympialaiset ja  12 MM-turnausta myöhemmin hän oli kirjauttanut tililleen 213 tuolloin sveitsiläisittäin ennätyksellistä maaottelua. Samaan määrään ylsi vuonna 2007 Martin Steinegger, ja huhtikuussa 2009 Ivo Rüthemann vuorostaan otti nimiinsä kansainvälisten otteluiden Sveitsin-ennätyksen.
Puolustaja Kölliker pelasi kansallisella tasolla ainakin 500 liigapeliä ja saavutti EHC Bielissä kolme Sveitsin mestaruutta.
Aiheesta muualla

IIHF Hockey Hall of Fame -profiili
Jakob Kölliker hockeyfans.ch:ssa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jarvis Landry

| Jarvis Landry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1992 (ikä 31) Convent, Louisiana
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  92 kg
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  80
Seura:  Cleveland Browns
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Miami Dolphins
NFL-varaus:  2. varaus, 2014 Miami Dolphins
Pääsarjaura:  2014–
Jarvis Charles Landry (s. 28. marraskuuta 1992 Convent, Louisiana) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Cleveland Brownsia.
Ura > Miami Dolphins

Landry oli Dolphinsin toisen kierroksen varaus vuoden 2014 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän pelasi avauskaudellaan kuusitoista ottelua, joista Landry oli avauskokoonpanossa yksitoista kertaa. Hän onnistui saamaan kauden aikana yhteensä 84 syötön vastaanottoa. Landry teki ensimmäisen touchdownin eli maalin Green Bay Packersiä vastaan 12. lokakuuta 2014. Kauden aikana hän teki viisi touchdownia.
Kaudella 2015 Landry pelasi 16 ottelua ja oli avauksessa 14 kertaa. Hän saavutti yhteensä 110 syötön vastaanottoa ja neljä touchdownia. Landry rikkoi samalla Dolphinsien yhden kauden ennätyksen syötön vastaanotoissa, jonka edellistä ennätystä piti hallussaan OJ McDuffie 90:llä.
Ura > Cleveland Browns

Landry kaupattiin Dolphinsista Cleveland Brownsiin maaliskuussa 2018 Clevelandin vuoden 2018 4. kierroksen ja vuoden 2019 7. kierroksen varauksiin. Siirrosta tuli virallinen 14.3.2018 NFL:n kauden alkaessa. Landry vaihtoi pelinumerokseen #80, jota oli käyttänyt jo yliopistossa, sillä hänen Dolphinsissa käyttämänsä #14 on jäädytetty Otto Grahamille. Landry solmi Brownsin kanssa viiden vuoden ja 75.5 miljoonan dollarin sopimuksen huhtikuussa 2018.
Jeff Scissons

| Jeff Scissons> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. marraskuuta 1976 (ikä 47) Saskatoon, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2002
Aik. seurat:  Kansas City Blades (IHL) Manitoba Moose (AHL) HIFK (SML) 
Jeff Scissons (s. 24. marraskuuta 1976 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Julia Ioffe

| Julia Ioffe> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. elokuuta 1982 (ikä 42) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  toimittaja
Julia Ioffe (ven. Юлия Иоффе, 1. elokuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT) on neuvostoliittolaissyntyinen yhdysvaltalainen toimittaja. Hän on Puck-uutissivuston Washingtonin-kirjeenvaihtaja. Aikaisemmin Ioffe on toiminut miestenlehti GQ:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan erikoistoimittajana. Hänen artikkeleitaan on muun muassa julkaistu The Atlanticissa, The New Yorkerissa ja Politicossa.
Aiheesta muualla

Julia Ioffe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Julia Ioffe Biography (englanniksi)
Julia Ioffe on C-SPAN (englanniksi)
Jonas Junland

| Jonas Junland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1987 (ikä 36) Linköping, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Peoria Rivermen (AHL) St. Louis Blues (NHL) Färjestads BK (SEL) Barys Astana (KHL) Pelicans (SML) Lausanne HC (NLA) Linköpings HC (SHL)
NHL-varaus:  64. varaus, 2006 St. Louis Blues
Jonas Anders Vilhelm Junland (s. 15. marraskuuta 1987 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Junland oli hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuului luistelu, pelinavaaminen, laukaus ja ylivoimapelaaminen. Hänen tulisi kuitenkin pelata fyysisemmin. Junlandin muihin heikkouksiin kuuluu ajoittainen kiekon liikapitäminen ja suunnanmuutokset.
Ura > Seuraura

Junland on Linköpings HC:n oma kasvatti. Hän voitti U16 SM:n mestaruuden vuonna 2003. Kaudella 2005–2006 Junland voitti tehoilla 17+23=40 seuran J20-junioreiden sisäisen piste- ja syöttöpörssin sekä koko J20 SuperElitin puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Junland debytoi samalla kaudella myös Linköpingin Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua.
St. Louis Blues varasi Junlandin kolmannella kierroksella 64. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Varsinaisella Elitserienin tulokaskaudellaan 2006–2007 hän teki Linköpingissä 41 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5 ja 15 playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. Junland voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä ottelua lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa. Kesäkuussa 2007 Junland teki kolmivuotisen tulokassopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, mutta hän pelasi kauden 2007–2008 vielä lainalla Linköpingissä. Junland teki siellä 52 runkosarjaottelussa tehot 3+17=20 ja 16 playoff-ottelussa tehot 4+3=7. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa.
Kaudeksi 2008–2009 Junland siirtyi St. Louis Bluesin organisaatioon. Hän pelasi kautensa pääasiassa AHL-joukkue Peoria Rivermenissa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Junland oli 13 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Junland pelasi NHL:ssä ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 18. joulukuuta 2008 Washington Capitalsia vastaan. Hän sai siinä yhden kahden minuutin jäähyn. Kaudella 2009–2010 Junland oli tehoilla 14+30=44 Rivermenin toiseksi paras pistemies Lars Ellerin jälkeen. Hän jakoi AHL:n puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Lowell Devilsin Cory Murphyn kanssa. Junland pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Hän pelasi myös kolme NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Junland palasi kaudeksi 2010–2011 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Färjestads BK:n riveihin. Hän teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+17=22, joilla Junland oli joukkueen tehokkain puolustaja. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 Junland siirtyi KHL:n kazakstanilaisseura Barys Astanaan. Kesken toisen Astana-kautensa 2012–2013, lokakuussa 2012 hänen sopimuksensa purettiin vain kolmen pelatun ottelun jälkeen ja Junland siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Hän ehti pelata sielläkin kuitenkin vain viisi ottelua, kunnes ylävartalovamma päätti Junlandin kauden. Hän pelasi Pelicansissa varsin suuressa roolissa ja ehti saada siellä peliaikaa keskimäärin noin 21 minuuttia ottelua kohden.
Kaudeksi 2013–2014 Junland palasi kolmivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Linköpings HC:hen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2014–2015 Junland oli Linköpingin tehokkain puolustaja tehoilla 9+22=31, joilla hän sijoittui SHL:n (ent. Elitserien) puolustajien pistepörssissä neljänneksi.
Ura > Maajoukkueura

Junland pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007. Hän voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Ruotsin A-maajoukkueessa Junland on pelannut yhteensä kymmenen ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. helmikuuta 2008 Västeråsissa Slovakiaa vastaan.
Tilastot

Junland Linköpings HC:n paidassa European Trophy -ottelussa vuonna 2013.
Jeff Shattler

Jeff Shattler (s. 26. joulukuuta 1984 Edmonton, Alberta) on kanadalainen sisälacrossen pelaaja. Hän edustaa NLL-liigan Calgary Roughnecksiä. Shattler kuuluu Ojibway-heimoon, ja edustaa kansainvälisellä tasolla alkuperäiskansojen Iroquois Nationals -joukkuetta.
Shattler valittiin vuonna 2011 National Lacrosse Leaguen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Monien muiden lacrossenpelaajien tavoin myös Shattlerilla on jääkiekkotausta. Hän on pelannut yhden ottelun OHL-junioriliigan London Knightsissa yhden ottelun kaudella 2002–2003.
Jeff Saturday

| Jeff Saturday |
| --- | --- |
 Saturday vuoden 2013 Pro Bowlissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Atlanta, Georgia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  134 kg
Pelipaikka:  sentteri
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Seurat:  Indianapolis Colts   Green Bay Packers
Pääsarjaura:  1999–2012
Jeff (Jeffrey) Bryant Saturday (s. 8. kesäkuuta 1975, Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon entinen ammattilaispelaaja, pelipaikaltaan sentteri. Saturday pelasi 14 kautta NFL-liigassa edustaen Indianapolis Coltsia ja Green Bay Packersia.
Saturday valittiin urallaan kuudesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin ja kahdesti sarjan All Pro -miehtykseen.
Saturday oli mukana vuoden 1998 NFL-draftissa, mutta mikään joukkue ei valinnut häntä riveihinsä. Saturday teki sopimuksen vuonna 1999 Indianapolis Coltsin kanssa. Vuoden 2007 Super Bowlissa Saturday pääsi loistamaan, kun Indianapolis voitti ottelun ja NFL:n mestaruuden. Uransa viimeiseksi kaudeksi 2012 Saturday siirtyi Green Bay Packersiin.
Jori Isomäki

| Jori Isomäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Puolustaja
Seura:  Blue Fox
Pelinumero:  19
Pituus:  175
Paino:  74
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| -1995 1995-1996 1996-1997 1997-1998 1998-1999 1999-2000 2000-2001 2001-2002 2002-2003 2003-2004 2004-2005 2005-2006 2006-2007 2007-2008 2008-2009 | Kovjoki UF Blue Fox Blue Fox Blue Fox Blue Fox Blue Fox Nurmon Jymy OLS Blue Fox Blue Fox Blue Fox SPV Blue Fox Blue Fox Blue Fox |  1 (0+0=0) 1 (1+1=2) 20 (9+11=20) 20 (5+16=21) 27 (4+17=21) 27 (15+15=30) 27 (9+20=29) ? (8+20=28) 25 (10+28=38) 24 (11+26=37) 32 (11+27=38) 27 (6+34=40) 0 (0+0=0) 21 (4+17=21) |  1 (0+0=0) 1 (1+1=2) 20 (9+11=20) 20 (5+16=21) 27 (4+17=21) 27 (15+15=30) 27 (9+20=29) ? (8+20=28) 25 (10+28=38) 24 (11+26=37) 32 (11+27=38) 27 (6+34=40) 0 (0+0=0) 21 (4+17=21) |
Maajoukkue
|  |  Suomi | 46 (3+6=9) | 46 (3+6=9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jori Isomäki (s. 29. huhtikuuta 1974) on entinen suomalainen salibandyn pelaaja ja nykyään valmentaja. Isomäki toimii Seinäjoen Peliveljien päävalmentajana ja on myös mukana Suomen salibandymaajoukkueen valmennusryhmässä.
Hän edusti pelaajana seuratasolla viimeksi Blue Foxia. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Isomäki on pelannut 46 maaottelua tehden kolme maalia ja kuusi syöttöä eli yhteensä yhdeksän tehopistettä. Isomäki on voittanut kolme MM-hopeaa. Salibandyliigassa hän on pelannut Blue Foxissa, Nurmon Jymyssä, OLS:ssa ja SPV:ssä. Kaudella 2011–2012 hän voitti SPV:n joukkueessa Suomen-mestaruuden.
Aiheesta muualla

Blue Fox:in pelaajakortti
Salibandyliigan pelaajakortti (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2006
3 Kavekari |
7 Vehkaoja |
8 Kivilehto |
9 Salminen |
10 Manner |
12 Bollström |
13 Nyman |
15 Jussila |
16 Lehtonen |
17 Mikko Kohonen |
18 Kirjonen |
19 Punkari |
20 Väänänen |
21 Laine |
23 Järvi |
24 Vänttinen |
26 Sandström |
27 Hintikka |
29 Mika Kohonen |
31 Toivoniemi |
32 Isomäki |
33 Nieminen |
50 Tiitu |
Valmentaja Nykky
Joel Walldén

Joel Svante Walldén (25. tammikuuta 1894 Tampere – 25. tammikuuta 1972 Tampere) oli suomalainen eversti.
Joel Walldénin vanhemmat olivat kauppias Wilhelm Walldén ja Ida Sofia Palander. Hän pääsi ylioppilaaksi ja kävi kauppaopiston. Walldén kävi Viipurin upseerikoulun 1918 ja kadettikoulun 1919–1921. Hän opiskeli Ranskassa St. Cyrin École Spéciale Militairessa 1922–1923 ja Pariisin École Supérieure de Guerressa 1923–1925.
Walldén oli ylipäällikön esikunnan toimistoupseerina 1919, Keski-Suomen rykmentin nuorempana upseerina 1920–1921, yleisesikunnan toimistoupseerina 1921–1922 sekä puolustusministeriössä nuorempana toimistoupseerina 1927–1929 ja toimistopäällikön viransijaisena 1929–1933. Hän oli sitten Huoltopataljoona 2:n komentajana 1933–1936, Espanjan sisällissodan aikana 1937–1938 kansainvälisen valvontakomission rajavalvontaupseerina Ranskan ja Espanjan rajalla Pyrenneillä ja sen jälkeen Jääkäripataljoona 2:n komentajana 1938–1940. Talvisodan aikana Walldén oli Kannaksella ja jatkosodan aikana hän oli 1941–1944 rykmentin ja prikaatin komentajana Uhtuan suunnalla ja myöhemmin päämajan tiedustelu-osaston apulaispäällikkönä. 
Walldénista tuli vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1925, majuri 1927, everstiluutnantti 1931 ja eversti 1941.
Sotien jälkeen Walldén oli pääesikunnan ulkomaaosaston päällikkönä 1945-1947, JR 4:n komentajana 1947-1952 ja 4. prikaatin komentajana vuodesta 1952.
Joel Walldén oli naimisissa vuodesta 1945 Leila Hortense Rödlinin kanssa.
Jugoslavian kruunun ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Jugoslavian kruunun ritarikunta (serb. Орден Круне, Orden Krune) oli Jugoslaviassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 5. huhtikuuta 1930. Sitä jaettiin kiitollisuuden osoituksena sekä siviileille että sotilashenkilöille, jotka olivat tehneet merkittäviä tekoja kuningaskunnan yhdistymisen hyväksi. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1941 kuningaskunnan antauduttua.
Kunniamerkkiä jaettiin viidessä luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
IV luokka
V luokka
Julia Bianchi

Julia Bianchi (s. 7. lokakuuta 1997 Xanxerê, Santa Catarina) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-liigassa pelaavaa Chicago Red Starsia ja Brasilian naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja.
Hobitit (televisiosarja)

| Hobitit |
| --- | --- |

Kestoaika:  23 min[lähde? ]
Pääosissa:  Taneli Mäkelä Pertti Sveholm Vesa Vierikko Kari Väänänen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  29. maaliskuuta 1993 – 24. toukokuuta 1993
Jaksoja:  9
Tuotanto
Tuottaja(t):  Olof Qvickström
Ohjaaja(t):  Timo Torikka
Käsikirjoittaja(t):  Timo Torikka Toni Edelmann
Tuotantoyhtiö(t):  Ryhmäteatteri Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Hobitit on Timo Torikan ohjaama yhdeksänosainen suomalainen televisiosarja, joka perustuu J. R. R. Tolkienin kirjoihin Hobitti eli sinne ja takaisin ja Taru sormusten herrasta. Sarja käsittelee Sormusten herran tapahtumia erityisesti hobittien näkökulmasta, painottuen loppua kohti Frodon ja Samin matkaan kohti Tuomiovuorta. Näyttelijäkaarti on pitkälti sama kuin Ryhmäteatterin vuosina 1988–1989 Suomenlinnassa esittämässä Taru sormusten herrasta -näytelmässä. Näyttelijöiden osuudet kuvattiin kokonaan studiossa. Maisemat lisättiin näyttelijöiden taustalle chroma key -tekniikalla, jota ei ollut vielä juurikaan käytetty Suomessa. Sarjan musiikin on säveltänyt Toni Edelmann. Yle TV1 on esittänyt sarjan televisiossa kahdesti, vuonna 1993 sekä 1997–1998.
Tuotantohistoria

Televisiosarjan tuotannon lähtökohta oli Ryhmäteatterin vuosina 1988 ja 1989 Suomenlinnan kesäteatterissa esittämä ja suuren suosion kerännyt Taru sormusten herrasta -näytelmä, jonka ohjasivat Raila Leppäkoski ja Arto af Hällström. Yleisradiolla oli optio näytelmän sovittamiseksi televisioon sellaisenaan, mutta sitä ei pidetty sittenkään mielekkäänä. Uutta sovitusta alkoivat laatia Suomenlinnassa Pippiniä esittänyt Timo Torikka ja näytelmän musiikin säveltänyt Toni Edelmann. Torikan mukaan ensimmäinen ajatus oli tuottaa lastenohjelma, jonka keskiössä olisivat olleet lukuisat laulut, jotka Edelmann oli säveltänyt Tolkienin runojen pohjalta Ryhmäteatterin näytelmää varten. Tarinaan kiinteästi liittyvien laulujen nivominen omaksi irralliseksi kokonaisuudekseen osoittautui kuitenkin vaikeaksi, ja lähtökohtaa muutettiin. Pyrkimyksenä oli joka tapauksessa tuottaa erilainen sovitus kuin Ryhmäteatterin näytelmä oli ollut. Tarinaa keskitettiin hobittien näkökulmaan ja sen kannalta ylimääräisiä rönsyjä karsittiin.
Taustojen kuvaus sarjaa varten aloitettiin jo vuonna 1990, näyttelijöiden osuuksia siirryttiin kuvaamaan 1991. Kaikki näyttelijöiden osuudet kuvattiin studiossa bluescreeniä vasten ja yhdistettiin aiemmin kuvattuihin taustoihin tuoreella ”ultimate-tekniikalla”, johon Torikka oli tutustunut kuvatessaan aiemmin televisioelokuvaa Laurin piilo. Ulkona kuvattujen taustojen lisäksi sarjan teossa käytettiin runsaasti pienoismalleja, joiden avulla luotiin muun muassa Konnun ja Briin kylät. Suurin osa näyttelijöistä oli samoja kuin Suomenlinnan näytelmässä, uutta verta ryhmään toivat muun muassa Jari Pehkonen Pippininä ja Leif Wager Elrondina. Myös tuotantoryhmään löytyi Suomenlinnan konkareita, ainakin puvustaja Riitta Anttonen ja luonnollisesti säveltäjä Toni Edelmann.
Hobitit sai ensiesityksensä TV1-kanavalla keväällä 1993. Sarja esitettiin televisiossa uudestaan vuodenvaihteessa 1997–1998, minkä jälkeen Yleisradion esitysoikeudet sarjaan raukesivat. Uusista esitysoikeuksista on neuvoteltu 2010-luvullakin, mutta tuloksetta. Sarjan jaksot olivat jonkin aikaa katsottavissa YouTubessa yksityishenkilön lataamina, kunnes videot poistettiin palvelusta tammikuussa 2020 Yleisradion tekemän tekijänoikeusvaatimuksen perusteella.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien arvostelussa Jukka Kajava kehui uutta kotimaisin voimin tuotettua koko perheen sarjaa, joka hiukan vaivalloisen ja vaikeaselkoisen alun jälkeen ottaa imuunsa – kiitos perustana olevan Tolkienin vahvan tarinan. Häneltä saivat erityistä kiitosta myös monet keskeiset roolityöt, kuten Kari Väänänen Klonkkuna ja Pertti Sveholm Samina. Nelisen vuotta myöhemmin sarjan uudelleenesityksen aikaan Kajava suhtautui siihen jo hiukan kriittisemmin todeten, että televisiosovituksen konkretia rajoittaa kenties sittenkin liiaksi katsojan mielikuvitusta alkuperäisteokseen verrattuna.
Vuonna 2004 Suomen Tolkien-seuran Legolas-lehteen kirjoittanut Juho Gröndahl muisteli Hobittien onnistuneen ”tavoittamaan kirjan tunnelman ja hengen” siitä huolimatta, että se tehtiin ”pienellä budjetilla aivan järkyttävissä lavasteissa”. Onnistuneiden näyttelijäsuoritusten ja ”mietteliään yleisilmeen” lisäksi hän piti sarjan onnistumisen syynä juuri selkeää näkökulman valintaa eli sitä, ettei koko romaanin tarinaa yritetäkään kertoa sarjan keskittyessä Frodon ja Samin matkaan. Vastaavasti Gröndahl suhtautui Peter Jacksonin vastikään ilmestyneeseen Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiaan penseästi, koska hänen mielestään elokuvasovituksessa korostunut ”kirjan eeppinen ja mahtipontinen puoli ei ole sen kestävämpiä ja mielenkiintoisimpia puolia”.
Tuotantoryhmä

Timo Torikka – ohjaaja, käsikirjoittaja
Toni Edelmann – säveltäjä, käsikirjoittaja
Olof Qvickström – tuottaja
Georg Sikow – lavastaja
Riitta Anttonen – puvustaja
Matti Virtanen – kuvaaja
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Taneli Mäkelä   | … |   Frodo Reppuli   |
|   Pertti Sveholm   | … |   Samvais Gamgi   |
|   Kari Väänänen   | … |   Klonkku, Aragorn   |
|   Jari Pehkonen   | … |   Peregrin Tuk   |
|   Jarmo Hyttinen   | … |   Meriadoc Rankkibuk   |
|   Vesa Vierikko   | … |   Gandalf   |
|   Ville Virtanen   | … |   Legolas   |
|   Tomi Salmela   | … |   Gimli   |
|   Carl-Kristian Rundman   | … |   Boromir   |
|   Martti Suosalo   | … |   Bilbo Reppuli   |
|   Esko Hukkanen   | … |   Tom Bombadil   |
|   Leif Wager   | … |   Elrond   |
|   Matti Pellonpää   | … |   Saruman   |
|   Mikko Kivinen   | … |   Viljami Voivalvatti   |
|   Sari Havas   | … |   Ruusa Tölli   |
|   Juha Veijonen   | … |   Örkki   |
|   Teijo Eloranta   | … |   Örkki   |
|   Jussi Lampi   | … |   Ihmismies   |
|   Jarmo Mäkinen   | … |   Ihmismies   |
|   Hannu Kivioja   | … |   Ihmismies   |
|   Heidi Krohn   | … |   Galadriel   |
|   Sanna Fransman   | … |   Adelaide Tuk   |
|   Risto Kaskilahti   | … |   Milo Onkaloinen   |
|   Erkki Saarela   | … |   Käärmekieli   |
|   Rauno Juvonen   | … |   Déagol   |
|   Markku Maalismaa   | … |   Maruna   |
|   Eero Saarinen   | … |   Hob Aitovahti   |
|   Maija Leino   | … |   Lopelia Säkinheimo-Reppuli   |
|   Seppo Juusonen   | … |   Etelän mies   |
|   Markku Toikka   | … |   Bill Imarre   |
|   Ulla Uotinen   | … |   Dora Reppuli   |
Muusikot

Heikki Keskinen – saksofonit
Pekka Tegelman – kitarat ja koskettimet
Arto Piispanen – koskettimet
Jan Noponen – lyömäsoittimet
Reiska Laine – lyömäsoittimet
Jaksot

Sarja kestää kokonaisuudessaan 208 minuuttia ja jakautuu yhdeksään jaksoon. Sarjan kertojanäänenä toimii vanha Samvais Gamgi, joka kertoo vuosia Sormuksen sodan tapahtumien jälkeen tarinaa hobittilapsille – vielä viimeistä kertaa.
Jaksot > 1. Bilbo

Sam aloittaa tarinan kertomisen kuultuaan, että jotkut lapsista eivät vieläkään tunne sitä. Hän pohjustaa tulevaa kertomalla lyhyesti Sormuksen alkuperästä ja siitä, miten Klonkusta tuli sellainen kuin se on. Lopuksi hän kertoo, kuinka Bilbo löysi Sormuksen ja voitti Klonkun arvoitusleikissä matkallaan Yksinäiselle vuorelle.
Jaksot > 2. Tie

Bilbo ja Frodo viettävät syntymäpäiviään ja Bilbo jättää Sormuksen Frodolle. Gandalfin neuvosta Frodo ja Sam aloittavat matkansa. Mukaan tuppautuvat myös Merri ja Pippin.
Jaksot > 3. Vanha metsä

Hobitit kulkevat Vanhan metsän läpi ja joutuvat vaikeuksiin Vanhan Halavaukon sekä haudanhaamun kanssa. Tom Bombadil tulee kuitenkin auttamaan heitä molemmilla kerroilla ja hobitit pääsevät Briihin saakka. Sitä ennen Gandalf on käynyt jättämässä Voivalvatille Briihin viestin herra Alismäelle (Frodon salanimi) annettavaksi ja suunnannut itse Rautapihaan, missä Sarumanin petos selviää.
Jaksot > 4. Pomppiva poni

Saattue saapuu Briihin ja yöpyy Pomppivan ponin majatalossa. Siellä he tapaavat majatalon isännän Voivalvatin ja Konkarin, joka ryhtyy heidän oppaakseen. Briistä he lähtevät kohti Rivendelliä, mutta Mustat ratsastajat ajavat heitä takaa.
Jaksot > 5. Konkari

Mustat ratsastajat hyökkäävät seurueen kimppuun ja onnistuvat haavoittamaan Frodoa, mutta seurue pääsee pakenemaan Rivendelliin ja Frodo selviää. Rivedellissä päätetään, että Sormus on tuhottava. Frodo jatkaa Sormuksen viejänä ja saa avukseen kahdeksan kumppania.
Jaksot > 6. Lórien

Saattue matkaa etelään ja joutuu kulkemaan Morian hylätyn kääpiökaupungin läpi. Örkit hyökkäävät Saattueen kimppuun ja Gandalf jää kiipeliin. Muut pääsevät pakenemaan Konkarin johdolla Lórieniin, missä Saattue tapaa Galadrielin lammen pinnassa. Saattue matkaa Anduinia pitkin etelään ja hajoaa – Frodo ja Sam jatkavat matkaa Mordoriin, kun taas Merri ja Pippin jäävät örkkien vangeiksi ja Boromir saa surmansa.
Jaksot > 7. Mordor

Frodolla ja Samilla on vaikeuksia laskeutua alas jyrkännettä. Hobitit kesyttävät heitä seuranneen Klonkun.
Jaksot > 8. Tuomiovuori

Klonkku opastaa Frodon ja Samin Mustalle portille, mutta sen osoittauduttua läpipääsemättömäksi Klonkku opastaa heidät edelleen Cirith Ungolin solaan ja Lukitarin luolaan.