stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmoitettu laitos
Ilmoitetut laitokset Suomessa

Maaliskuussa 2024 Suomessa toimi 21 ilmoitettua laitosta.
| Tunnus | Nimi | Pätevyysalue |
| --- | --- | --- |
| 0416 | Inspecta Sertifiointi Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 0424 | Inspecta Tarkastus Oy |  2014/31/EU, vaakadirektiivi  2014/32/EU, mittauslaitedirektiivi  2014/33/EU, hissidirektiivi  2014/29/EU, SPV-direktiivi  (EU) 2016/424, köysiratalaitteistoasetus  2010/35/EU, kuljetettavien painelaitteiden direktiivi  2006/42/EY, konedirektiivi  2014/68/EU, painelaitedirektiivi  92/42/ETY, kuumavesikattiladirektiivi |
| 0504 | VTT Expert Services Oy |  2000/14/EY, laitemeludirektiivi |
| 0537 | Eurofins Electric & Electronics Finland Oy |  98/79/EY, IVD-direktiivi  2014/34/EU, ATEX-direktiivi  93/42/ETY, lääkintälaitedirektiivi  (EU) 2016/797, rautatiedirektiivi  (EU) 2017/746, IVD-asetus  (EU) 2017/745, lääkintälaiteasetus |
| 0598 | SGS Fimko Oy |  2014/32/EU, mittauslaitedirektiivi  (EU) 2016/425, henkilönsuojainasetus  2006/42/EY, konedirektiivi  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus  2014/34/EU, ATEX-direktiivi  2014/68/EU, painelaitedirektiivi  93/42/ETY, lääkintälaitedirektiivi  2014/30/EU, EMC-direktiivi  2014/53/EU, radiolaitedirektiivi  (EU) 2017/745, lääkintälaiteasetus |
| 0809 | Eurofins Expert Services Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus  2014/90/EU, laivavarustedirektiivi  2013/53/EU, huvivenedirektiivi |
| 0875 | Dekra Industrial Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus  2010/35/EU, kuljetettavien painelaitteiden direktiivi  2014/68/EU, painelaitedirektiivi |
| 1138 | Contesta Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 1337 | DNV Business Assurance Finland Oy Ab |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 1584 | Oy Linde Gas Ab |  2010/35/EU, kuljetettavien painelaitteiden direktiivi |
| 2412 | Finotrol Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 2450 | Kaakkois-Suomen Ammattikorkeakoulu Oy |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 2545 | Insteam Oy |  2014/68/EU, painelaitedirektiivi |
| 2769 | Testlink Oy |  2010/35/EU, kuljetettavien painelaitteiden direktiivi |
| 2858 | PME-Control Oy |  2014/31/EU, vaakadirektiivi |
| 2886 | Liftinstituut Nordic Oy |  2014/33/EU, hissidirektiivi |
| 2902 | FINN-Tarkastus Oy |  2006/42/EY, konedirektiivi |
| 2925 | Lift Control Finland Oy |  2014/33/EU, hissidirektiivi |
| 2935 | Bureau Veritas Certification Finland |  asetus (EU) N:o 305/2011, rakennustuoteasetus |
| 2986 | Finspection Oy |  2014/68/EU, painelaitedirektiivi |
| 3018 | Sertio Oy |  (EU) 2017/746, IVD-asetus |
Aiheesta muualla

Ilmoitetut laitokset NANDO-tietojärjestelmässä (englanniksi)
Túrin II

J. R. R. Tolkienin fiktiivisessä Keski-Maassa Túrin II oli Gondorin 23. käskynhaltija.
Túrin II seurasi isäänsä Thorondiria tämän kuoltua vuonna 2882 Kolmatta Aikaa. Túrin II hallitsi vuosina 2882–2914 Kolmatta Aikaa. Turgon seurasi isäänsä tämän kuoltua vuonna 2914.
Túrin II:n valtakaudella Mordor hyökkäsi Ithieliin uudelleen ja Gondor vetäytyi täysin tästä maakunnasta. Vain muutamat samoajat jäivät sinne piiloutuneena maastoon. Hennet Annûn perustettiin todennäköisesti hänen kaudellaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Thorondir | Gondorin käskynhaltija 2882–2914 | Seuraaja: Turgon |
James Dasaolu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  James Dasaolu Göteborgissa vuonna 2013. |  James Dasaolu Göteborgissa vuonna 2013. |  James Dasaolu Göteborgissa vuonna 2013. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zürich 2014 | 100 metriä |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2016 | 4 × 100 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2013 | 60 metriä |  |
James Dasaolu (s. 5. syyskuuta 1987 Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.
Dasaolu voitti Zürichin EM-kisoissa 2014 kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,06. Amsterdamissa 2016 hän voitti Euroopan-mestaruuden 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2013 Dasaolu voitti hopeaa Göteborgin sisäratojen EM-kisoissa 60 metrillä ajalla 6,48. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja 2016 Rio de Janeirossa hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin. Moskovan MM-kisoissa 2013 Dasaolu selviytyi finaaliin, jossa sijoittui kahdeksanneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä, Pekingissä 2015 alkuerissä.
Dasaolun ennätys 100 metrillä on Birminghamissa heinäkuussa 2013 juostu 9,91. 60 metriä hän on juossut Birminghamin hallissa 6,47 helmikuussa 2014. Dasaolu on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 73 kilogrammaa. Seuratasolla hän edustaa Croydon Harriersia.
Aiheesta muualla

James Dasaolu Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten 100 metrin juoksun euroopanmestarit
Isokevättähti

| Isokevättähti |
| --- | --- |
 Isokevättähti (Scilla luciliae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Scilloideae
Suku::  Kevättähdet Scilla
Laji::  luciliae
Kaksiosainen nimi
 Scilla luciliae  (Boiss.) Speta 
Synonyymit
 Chionodoxa luciliae Boiss. 
Katso myös
   Isokevättähti Wikispeciesissä   Isokevättähti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isokevättähti (Scilla luciliae) on parsakasvien heimoon kuuluvan kevättähtien suvun monivuotinen sipulikasvi. Se on kotoisin Lounais-Turkin vuoristoista jossa se kukkii aikaisin keväällä.
Ulkonäkö > Sipuli, varret ja lehdet

Isonkevättähden sipuli on pieni, munanmuotoinen ja väriltään violetti. Kukkavanan pituus on 5–15 senttimetriä. Se kasvattaa tyvestä kaksi tasaisen suikeaa 7–20 senttimetriä pitkää lehteä. Lehtilaita on ehyt, sen poikkileikkaus on kourumainen ja kärki joskus kipristynyt.
Ulkonäkö > Kukat ja hedelmä

Isokevättähti kukkii huhti-toukokuussa. Sen kukka on 10–25 millimetriä halkaisijaltaan. Sen terälehdet ovat tyvestä yhdislehtiset noin 3 millimetrin pituudelta. Teriön väri on sinertävä tai sininen, keskeltä valkoinen ja väri tummenee reunoja kohti muuttuen sinertäväksi. Kukissa on kuusi hedettä, joissa on valkoiset palhot ja keltaiset ponnet. Emiö on yhdislehtinen, siinä on yksi vartalo kolme luottia.
Hedelmä on 8–10 millimetriä pitkä kota, jossa on kolme lohkoa.
Kasvupaikat ja levinneisyys

Isokevättähti on kotoisin Lounais-Turkin vuoristoista, jossa se kukkii aikaisin keväällä, kun lumet sulavat. Suomessa sitä kasvatetaan pihoissa, puistoissa, puutarhoissa, pensasaitojen vierillä sekä lehtimetsissä koristekasvina. Sitä löytyy myös joskus harvoin karkulaisena.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Isokevättähti (fi) – Scilla luciliae Laji.fi. Viitattu 23.7.2019.
Scilla luciliae (Boiss.) Speta The Royal Horticultural Society – RHS. Viitattu 23.7.2019. (englanniksi)
Chionodoxa Pacific Bulb Society.  8.4.2019. Viitattu 23.7.2019. (englanniksi)
James DeBello

James DeBello on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka syntyi vuonna 1980 Hartfordissa, Connecticutissa.
Elokuvat

Here Lies Lonely (1999)
American Pie (1999)
Detroit Rock City (1999)
Crime and Punishment in Suburbia (2000)
100 Girls (2000)
Scary Movie 2 (2001)
Going Greek (2001) (uncredited)
Pledge of Allegiance (2002)
Swimfan (2002)
Cabin Fever (2002)
Dorm Daze (2003)
The Hillz (2004)
Steel City (2006)
National Lampoon's Dorm Daze 2 (2006)
International Harvester Scout

International Scout II on vuosina 1971–1980 valmistettu yhdysvaltalainen maastoauto. Valmistaja on International Harvester.
International Scout II
Yhdysvaltalaiseen tapaan autoon oli saatavissa paljon lisävarusteita, esimerkiksi ilmastointilaite. Varustelutaso on melko hyvä aikansa maastoautoksi.
Jousitus on perinteinen: sekä edessä että takana on jäykkä akseli ja pitkittäiset lehtijouset. Jousitus on kuitenkin suunniteltu maastokäyttöön. Alusta on panssaroitu. Scout II on suunniteltu liikkumaan maastossa ja sen maastoajo-ominaisuudet ovat hyvät.
V8-moottorin iskutilavuus on 4976 cm³. V8:n isoin teho on 92,7 kilowattia /4000 r/min (eli 126 hv, tehonormi on SAE net joka vastaa Euroopassa käytettyä DIN-normia). Suurin vääntömomentti 369 Nm /2800 r/min (eli 37,6 kilopondimetriä).
Vaihteisto on kolminopeuksinen automaattivaihteisto, joka autolehden vertailun perusteella soveltuu hyvin myös maastoajoon. Scout II:ssa on jakovaihteisto, jossa valitaan takaveto, nopea neliveto ja maastoon hidas neliveto. Pelkkään takavetoon siirrytään napalukkojen avulla. Maantieajossa käytettyyn nopeaan nelivetoon siirryttäessä takavedosta lukittuvat napalukot automaattisesti. Maastoajossa hitaaseen nelivetoon siirryttäessä kuljettajan pitää itse käydä vääntämässä napalukot kiinni eturenkaista, koska tällöin voimansiirron rasitus on paljon isompi.
Tekniikan Maailman 4/1975 maastoautojen vertailussa International Scout II kiihtyi 0–100 km/t 18,6 sekunnissa. Huippunopeus on 142 km/t.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4200 mm
Leveys: 1780 mm
Korkeus: 1680 mm
Akseliväli: 2540 mm
Raideleveys (edessä/takana): 1450 mm /1450 mm
Omapaino: 2005 kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta International Harvester Scout Wikimedia Commonsissa
James Davis

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Valencia 2008 | 4 × 400 m |  |
James Davis (s. 19. maaliskuuta 1976) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Davis oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka alun perin voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. IAAF kuitenkin hylkäsi Yhdysvaltain joukkueen voiton myöhemmin Jerome Youngin tunnustettua käyttäneensä dopingia urallaan. Davis oli Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM-kultaa.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 metrin juoksu: 20,76 (2002)
400 metrin juoksu: 45,21 (2002)
200 metrin juoksu: 21,13 (2006)
400 metrin juoksu: 45,54 (2000)
Täältä ikuisuuteen (kirja)

| Täältä ikuisuuteen> From Here to Eternity.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  James Jones
Kieli:  englanti
Genre:  sotakirjallisuus
Suomennos
Suomentaja:  Oiva Oksanen Väinö J. Tervaskari
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1961
Sivumäärä:  789
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Täältä ikuisuuteen (engl. From Here to Eternity) on James Jonesin vuonna 1951 julkaistu romaani. Teos on ilmestynyt Oiva Oksasen ja Väinö J. Tervaskarin suomentamana, Tammen kustantamana 1961. Se perustuu löyhästi kirjailijan omiin kokemuksiin toista maailmansotaa edeltävän ajan Havaijilta, jonne Jonesin armeijayksikkö 19. jalkaväkirykmentti oli sijoitettuna ennen japanilaisten hyökkäystä Pearl Harboriin.
Jones palveli rykmentin E-komppaniassa, joka tunnettiin lempinimellä ”Nyrkkeilevä komppania” (The Boxing Company). Samassa komppaniassa palvelleen Hal Gouldin mukaan E-komppania ja sen henkilöt ovat toimineet pohjana kirjalle, joskin romaanissa kuvatut kovat olosuhteet ja tapaukset ovat keksittyjä. Kirjan pohjalta on tehty kuuluisa samanniminen elokuva vuonna 1953 sekä televisiosarja vuonna 1979.
Täältä ikuisuuteen on saanut nimensä Rudyard Kiplingin runosta ”Gentlemen Rankers”. Jatko-osaromaanin nimi Ohut punainen viiva perustuu Krimin sodassa käytyyn Balaklavan taisteluun, jolloin brittiläisten punatakkien 93. ylämaalainen jalkaväkirykmentti pysyi tiukassa linjamuodostelmassa voittaakseen taistelun. Myös tämän Kipling mainitsee runossaan ”Tommy”.
Jade

Jade
Jade on korukivi, joka voi koostua kahdesta eri mineraalista: joko amfiboliryhmään kuuluvasta nefriitistä tai pyrokseeniryhmään kuuluvasta jadeiitista.
Jade on erittäin tiivis ja sitkeä kivi, joten sitä on käytetty jo vuosituhansia koriste-esineiden ja aseiden tekemiseen etenkin Kiinassa ja Väli-Amerikassa. Jade on läpikuultavaa tai läpinäkymätöntä. Vasta vuonna 1863 jaden ymmärrettiin käsittävän kaksi erillistä mineraalia. Jadeiittia ja nefriittiä ei usein ole helppo erottaa toisistaan, sillä ne ovat ulkonäöltään ja rakenteeltaan hyvin samankaltaisia.[lähde? ]
Jadea ei tavata kiteisenä, vaan se esiintyy massamaisena esimerkiksi serpentiniitissä. Usein sitä löydetään jopa monen kilon painoisina murikoina rantojen kivikoista, jonne se on kestävänä ja lohkeamattomana saattanut kulkeutua pitkiäkin matkoja. Suomesta on löydetty nefriittiä muutamasta hajaesiintymästä pääkaupunkiseudulta.[lähde? ]
Erot

Jadeiitti (NaAlSi2O6 eli natrium-alumiinisilikaatti) on nefriittiä (Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2, kalsium-magnesium(tai rauta)silikaatti) harvinaisempaa ja arvokkaampaa.
 Sitä on käytetty Väli-Amerikassa, kun taas nefriitti oli tunnettu Kiinassa, Myanmarissa ja Uudessa-Seelannissa. Kovuuden 7 Mohsin asteikolla saava jadeiitti on hieman kovempaa kuin nefriitti (kovuus 6,5), mutta vähemmän sitkeää. Mikroskoopilla tarkasteltaessa nefriitin rakenne näyttää kuituisemmalta. Nefriitti on väriltään valkoinen tai vihreä. Nefriitin vihreä on sävyltään jadeiitin vihreää kellertävämpää.[lähde? ]
Useita muita samankaltaisia mineraaleja kutsutaan joskus harhaanjohtamistarkoituksessa jadeksi. Tällaisia ovat serpentiini ("Korean jade", "Suzhoun jade", "Styyrian jade", "Kanadalainen jade", "oliivijade" ja "uusi jade"), grossulaari ("Transvaal-jade"), karneoli, aventuriini, vesuvianiitti ja krysopraasi.[lähde? ]
Aitoa jadea käsitellään usein sen laadun parantamiseksi. On olemassa kolme eriasteista käsittelytapaa, joista tyyppi A käsittää korkeintaan pintavahauksen. Tyypissä B jaden vahingoittunutta pintaa korjataan altistamalla se kemikaaleille ja päällystetään pihkamaisella polymeerillä. C-tyypin jaden väriä on parannettu värjäämällä, ja punaisen jaden väriä on voimistettu lämpökäsittelyllä. Lämpökäsittely johtaa aina läpikuultavuuden häviämiseen ja usein myös värin muuttumiseen ruskeaksi.[lähde? ]
Historia

Kiinassa jadea käytettiin jo neoliittisella kaudella. Merkittävimmät esiintymät olivat Ningshaon alue Jangtsen suistossa, johon liittyi Liangzhun jadekulttuuri 3400–2250 eaa., sekä alue Liaoningin provinssissa Sisä-Mongoliassa, johon puolestaan liittyi Hongshan kulttuuri 4700–2200 eaa. Kummastakin tuotettiin nefriittiä, jota käytettiin useisiin käyttö- sekä seremoniallisiin esineisiin. Varhaisimmista dynastioista lähtien jaden tärkeimmäksi lähteeksi muodostui Khotanin kaupungin ympäristö Xinjiangin läntisessä provinssissa. Kaupunki sijaitsee Kuen-Lunin vuoristosta virtaavien kahden joen, Kara-Kashin (’musta jadevirta’) ja Yurun-Kashin (’valkoinen jadevirta’), välissä. Näiden virtojen sorasta löydettiin pyöristyneitä jademukuloita, joita kuljetettiin kamelikaravaanein tuhansien kilometrien matkoja maan itäosiin. 1700-luvulla Myanmarista alettiin tuoda Kiinaan jadeiittia, joka syrjäytti nefriitin käytön.[lähde? ]
Qing-dynastian aikainen jadella verhoiltu ruukku 1700-luvulta.
Jada Stevens

| Jada Stevens |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Candace Jackson
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Jade Stevens, Jacia Stevens
Aktiivisena:  2008–
Elokuvien määrä:  345
Pituus:  157 cm
Paino:  52 kg
Aiheesta muualla
IMDb
Jada Stevens (s. 4. heinäkuuta 1988 Snellville, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen AVN-palkittu pornonäyttelijä. Pornonäyttelemisen hän aloitti vuonna 2008. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Aikuisviihdeura

Stevens työskenteli Eckerdin apteekissa Atlantassa ja haaveili eläinlääkärin ammatista. Ystävänsä kehotuksesta hän kuitenkin kokeili stripparin töitä ja päätyi pian esiintymään pornoelokuviin. Stevens esiintyi ensimmäisenä vuotena kuudessatoista elokuvassa, joista yksi oli internetsarja ja toinen kokoomateos toisesta tuotannosta. Hän esiintyi pääosin Evasive Anglesin, New Sensationsin ja Pulse Distributionin tuotannoissa.
2012 Stevens palkittiin parhaasta kolmen henkilön seksikohdasta yhdessä Kristina Rosen ja Nacho Vidalin, elokuvasta Ass Worship 13. Stevens oli ehdolla myös samassa luokassa elokuvasta What the Fuck! Big Tits, Bitches & Ass! ja paras POV seksikohta elokuvasta Anal Workout.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jada Stevens Wikimedia Commonsissa
Jada Stevens Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Davey

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten rugby union. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | rugby union |  |
James "Maffer" Davey (25. joulukuuta 1880 Redruth, Cornwall – 18. lokakuuta 1951 Redruth, Cornwall) oli brittiläinen rugby union -pelaaja, ja olympiamitalisti. Mitalinsa hän voitti Lontoon olympialaisista 1908 brittien voitettua Australaasian jälkeen hopeaa.
Aiheesta muualla

Databaseolympics.com
Itämeren suolapulssi

Itämeren suolapulssi (engl. Major Baltic inflow) tarkoittaa suurta suolaisen veden sisäänvirtausta Pohjanmereltä Itämereen Tanskan salmien kautta. Itämerellä tiheä valtamerivesi painuu pohjaan ja etenee pitkin merenpohjaa työntäen syvänteiden usein vähähappisen veden tieltään. Samalla se kuljettaa syvänteisiin hapekkaampaa vettä. Pulssit ovat tärkeitä Itämeren ekosysteemille, koska ne helpottavat muuten huonosti sekoittuvan meren syvänteissä usein vallitsevaa happikatoa ja ehkäisevät samalla sisäisen kuormituksen aiheuttamaa rehevöitymistä.
Itämeren kaksikerroksinen kiertoliike esitettynä kaaviokuvana. Suolapulssit tuovat Pohjanmeren suolaista vettä Itämereen Tanskan salmien kautta. Pohjaan painuva tiheä valtamerivesi etenee pitkin merenpohjaa pohjoiseen syrjäyttäen syvänteissä olevan vähähappisen veden.
Suolapulssin syntyminen

Itämeren vesi on vähäsuolaista murtovettä. Itämereen sataa ja virtaa sen valuma-alueen jokien tuomana yhteensä noin 550 kuutiokilometriä makeaa vettä vuodessa. Itämerestä haihtuu ilmakehään vuodessa vain noin 100 km³ vettä. Vuosittainen makean veden ylimäärä on siis noin 450 km³ eli kaksi prosenttia Itämeren kokonaistilavuudesta. Koska pitkällä aikavälillä Itämeren pinta pysyy vakiona, vesiylimäärä valuu Tanskan salmien kautta Pohjanmereen. Aika ajoin tapahtuva vastakkaissuuntainen virtaus Pohjanmereltä Itämereen estää Itämeren muuttumisen vähitellen makeanveden altaaksi.
Suolapulssin sanotaan tapahtuvan, kun Darssin kynnyksen (Belttien meri) ja Drogdenin kynnyksen (Juutinrauma) poikkileikkauksen yli tapahtuu voimakasta suolaisen veden ylivirtaamaa Pohjanmereltä Itämereen. Tällainen virtaus tuhoaa lähes kokonaan suolakerrostuksen kynnysten alueelta useiden päivien ajaksi. Yleensä sisäänvirtaustapahtuman täytyy kestää vähintään viisi vuorokautta, jotta se luokiteltaisiin suolapulssiksi. Erittäin voimakkaiden tapahtumien aikana Itämereen saapuu yli 100 km³ valtameren suolaista vettä, kun taas heikompien suolapulssien aikana tilavuus on alle 100 km³, keskimäärin kuitenkin noin 70 km³.
Suolapulsseja syntyy etenkin talvella ja kevättalvella, koska tällöin sääolosuhteet ovat otollisimmat suolaisen veden sisäänvirtaukselle. Ensin Itämerellä täytyy vallita itä- ja kaakkoistuulet 20–30 vuorokauden ajan, jolloin sadanta Itämeren valuma-alueella vähenee, altaan ulosvirtaama tehostuu, ja merenpinta alenee. Ennen suolapulssin tuloa Itämeren pinta on tyypillisesti keskimäärin n. 26 senttiä tavanomaista alempana. Sen jälkeen alkaa noin kuukauden mittainen länsituulijakso, jonka aikana Kattegatin merenpinta nousee ja paine-erot pakottavat suolaisen Pohjanmeren veden kapeiden Tanskan salmien läpi. Koko sisäänvirtausprosessin aikana Itämeren pinta nousee keskimäärin n. 59 cm, josta 38 cm valmistelevana ajanjaksona ja 21 cm varsinaisen suolapulssin aikana. Varsinainen suolapulssi kestää tyypillisimmin 7–8 vuorokautta.
On esitetty, että esimerkiksi suolapulssien kannalta kriittiselle alueelle Darssin kynnykselle sijoitetut tuulivoimalat saattavat häiritä suolapulsseja.
Suolapulssien esiintyminen

Suolapulssin syntyminen vaatii tietynlaiset, melko harvoin esiintyvät sääolosuhteet. Vuosina 1897–1976 suolapulsseja havaittiin noin 90 kpl, keskimäärin kerran vuodessa. Ajoittain esiintyy jopa vuosien mittaisia täysin suolapulssittomia jaksoja. Suuria, syvänteiden vedet uudistavia pulsseja esiintyy keskimäärin vain kerran kymmenessä vuodessa.kenen mukaan?
Erittäin suuria suolapulsseja on sattunut vuosina 1897 (330 km3), 1906 (300 km3), 1922 (510 km3), 1951 (510 km3), 1993/94 (300 km3) ja 2014/2015 (300 km3). Suuria pulsseja on puolestaan havaittu vuosina 1898 (kahdesti), 1900, 1902 (kahdesti), 1914, 1921, 1925, 1926, 1960, 1965, 1969, 1973, 1976 ja 2003. Joulukuussa 2014 alkanut suolapulssi oli kaikkien aikojen kolmanneksi suurin suolapulssi Itämerellä. Vain vuosien 1951 ja 1921/1922 pulssit olivat sitä suurempia.
Aikaisemmin on luultu, että suolapulssien määrässä olisi tapahtunut aito väheneminen vuoden 1980 jälkeen, mutta hiljattain tehdyt tutkimukset ovat muuttaneet käsitystämme suolapulssien esiintymisestä. Etenkin majakkalaiva Gedser Revin lopetettua säännölliset suolaisuusmittaukset Belttien merellä vuonna 1976 on suolaisuusmittausten antama kuva pulsseista jäänyt vajavaiseksi. Itämeren Leibniz-tutkimuslaitoksessa (Warnemünde, Saksa) on laadittu päivitetty aikasarja, jossa havaintoaukot on täydennetty, ja joka kattaa suuret suolapulssit ja erilaiset pienemmät suolaisen veden sisäänvirtaustapahtumat noin vuodesta 1890 nykypäivään saakka. Päivitetty aikasarja perustuu suoriin virtaustietoihin Darssin kynnykseltä, eikä siinä enää näy selvää muutosta suolapulssien yleisyydessä tai voimakkuudessa. Sen sijaan suolapulssien voimakkuudessa tapahtuu syklistä vaihtelua noin 30 vuoden jaksoilla.