stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maisemansuojelu
Suomalaisen maisemansuojelun historiaa

Kiinnostus maisemansuojeluun oli vielä 1800-luvun alussa varsin vähäistä. Köyhälle kansalle oli tärkeintä saada riittävästi ravintoa, eikä maisemien merkityksen pohdintaa pidetty mielekkäänä. Yläluokan edustajat sen sijaan saattoivat harrastaa maisemansuojelua pienessä mittakaavassa. Suomen ensimmäinen maisemansuojelumääräys perustuu keisari Aleksanteri I:n henkilökohtaisiin kokemuksiin. Keisari nimittäin ihastui Punkaharjun näkymiin niin, että kielsi puiden hakkaamisen alueella. (Kiellon taustalla saattoi tosin olla myös sotilaallis-käytännöllisiä seikkoja.)
1800-luvun loppupuolella maisemaan alettiin sivistyneistön piirissä suhtautua kansallisromanttisen tunteellisesti. Hyvä esimerkki uudesta asenteesta oli Topeliuksen Maamme kirja, jossa rakennetaan suomalaista identiteettiä maisemien kautta. Myös tuon ajan säveltäjät ja taidemaalarit kokivat suomalaisen maiseman tärkeäksi inspiraation lähteeksi. Mutta vaikka maisemia arvostettiinkin, niin käytännön maisemansuojelutoimet jäivät vähäisiksi. (Tosin Suomi ei ollut maailmalla poikkeus. Olihan luonnonsuojelukin vielä 1900-luvun alussa varsin tuntematon käsite.)
1900-luku oli Suomessa suurten muutosten aikaa. Maisemien kannalta muutokset olivat enimmäkseen kielteisiä. Nousevan kansantulon ideologia ei jättänyt sanottavasti tilaa muille kuin taloudellisille arvoille. Maaseudun vanhat kulttuurimaisemat katosivat maatalouden tehostuessa, ja kaupunkirakentamisessa alettiin suosia yksitoikkoista teollista sarjatuotantoa. Monien vesistöjen rannat turmeltuivat vesistön sääntelyn seurauksena. Sorakuopat, tielinjaukset ja voimalinjat tehtiin maisemista piittaamatta.
Käänne parempaan alkoi 1970-luvulla. Maisemansuojelun tärkeys tiedostettiin, ja asiasta alettiin julkaista erilaisia tutkielmia ja selvityksiä. Asenteiden muutos heijastui myös vähitellen lainsäädäntöön.
Maisemansuojelun keinovalikoima

Kaikkea arvokasta ja kaunista ei voida alati kehittyvässä yhteiskunnassa suojella. Niinpä maisemansuojelussakin joudutaan paljon pohtimaan sitä, mikä on suojelemisen arvoista. Ratkaisevia ovat toisaalta esteettiset arvot, toisaalta kulttuurihistorialliset arvot. Maisemalla voi myös olla taloudellista arvoa, sillä kaunis maisema vetää puoleensa matkailijoita.
Monet arvokkaista maisemista sijaitsevat luonnonsuojelualueilla, joten niiden suojeleminen perustuu luonnonsuojelulain säännöksiin. Mutta on myös paljon arvokkaita maisemia, jotka sijaitsevat luonnonsuojelualueiden ulkopuolella. Tämäntyyppisten maisemien suojelu on huomioitu muissa maankäyttöön liittyvissä laeissa.
Keskeisimmässä asemassa maisemansuojelun kannalta on maankäyttö- ja rakennuslaki, joka sisältää muun muassa kaavoitukseen ja rakennuslupamenettelyyn liittyvät säännökset. Laki velvoittaa viranomaisen muun muassa ottamaan huomioon ”maiseman vaalimisen” yleiskaavaa laadittaessa. Yksittäisen kansalaisen rakennushankkeita puolestaan rajoittaa lain vaatimus siitä, että rakennuksen tulee soveltua rakennettuun ympäristöön ja maisemaan sekä täyttää kauneuden ja sopusuhtaisuuden vaatimukset.
Muita maisemansuojeluun vaikuttavia lakeja ovat muun muassa maa-aineslaki, vesilaki, tielait ja metsälaki. Esimerkiksi soranottoa ei saa harjoittaa niin, että siitä aiheutuu kauniin maisemakuvan turmeltumista.
EU:n lainsäädäntö ei juurikaan vaikuta Suomen maisemansuojeluun, sillä maisemakysymykset liittyvät kiinteästi kunkin jäsenvaltion kansalliseen kulttuuriin.
Lakien ja sopimusten lisäksi maisemiin vaikuttaa suuresti noudatettu maatalous- ja metsäpolitiikka. Maataloudessa viime vuosikymmeninä tapahtunut suuri rakennemuutos on johtanut suomalaisen maalaismaiseman metsittymiseen ja rakennusten autioitumiseen. Metsäpolitiikka puolestaan vaikuttaa metsänhoitosuositusten kautta: maiseman kannalta on hyvin oleellista, suositaanko suuria avohakkuita vai maltillisempaa metsän harventamista.
Kirjallisuutta

Maisema-aluetyöryhmän mietintö. Ympäristöministeriö, ympäristönsuojeluosasto, mietintö 66/1992.
Häggström, Heikkilä, Peiponen, Vuokko: Toukohärkä ja kultasiipi – niityt ja niiden suojelu. ISBN 951-1-12842-6
Aiheesta muualla

Varsinais-Suomen perinnemaisemayhdistys Ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne Ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Malawin presidentti

| Malawin presidentti |
| --- | --- |
 President of the Republic of Malawi
 
 Nykyinen Lazarus Chakwera 28. kesäkuuta 2020 lähtien
Virka-asunto:  Valtiontalo
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  6. heinäkuuta 1966
Ensimmäinen:  Hastings Banda
Kotisivut:  
Malawin presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen johtaja. Malawilla on käytössään presidentillinen järjestelmä. Pääministerin virkaa ei ole. Presidentti valitaan viiden vuoden välein.
Historia

Malawin ensimmäiseksi presidentiksi valittiin vuonna 1966 siihenastinen pääministeri Hastings Banda. Hän julisti vuonna 1971 itsensä elinikäiseksi presidentiksi. Banda hallitsi Malawia kovaotteisesti ja tukahdutti opposition ilmaukset. Banda pysyi presidentin virassa vuoteen 1994, jolloin järjestettiin monipuoluevaalit ja Bakili Muluzi voitti vanhan ja sairaan presidentti Bandan. Malawin kolmanneksi presidentiksi valittiin vuonna 2004 Bingu wa Mutharika. Hän kuoli 5. huhtikuuta 2012, ja siihenastisesta varapresidentistä Joyce Bandasta tuli presidentti. Hän oli eteläisen Afrikan ensimmäinen naispresidentti. Hän ei ole sukua Hastings Bandalle. Vuonna 2014 Malawin presidentiksi valittiin Bingu wa Mutharikan veli Peter Mutharika.
Malawin presidentit

| Järjestys | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Virka-aika | Virka-aika | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hastings Banda (1898–1997) | 6. heinäkuuta 1966 | 21. toukokuuta 1994 | Malawin kongressipuolue |
| 2 |  | Bakili Muluzi (1943–) | 21. toukokuuta 1994 | 24. toukokuuta 2004 | Yhdistynyt demokraattinen rintama |
| 3 |  | Bingu wa Mutharika (1934–2012) | 24. toukokuuta  2004 | 5. huhtikuuta  2012 | Yhdistynyt demokraattinen rintama |
| 4 |  | Joyce Banda (1950–) | 7. huhtikuuta 2012 | 31. toukokuuta 2014 | Kansanpuolue |
| 5 |  | Peter Mutharika (1940–) | 31. toukokuuta 2014 | 28. kesäkuuta 2020 | Demokraattinen edistyspuolue |
| 6 |  | Lazarus Chakwera (1955–) | 28. kesäkuuta 2020 | virassa | Malawin kongressipuolue |
Malabar

| Malabar |
| --- | --- |
 Long Bay, Malabar
 Koordinaatit: 33°57′36″S, 151°14′55″E 
Sijainti:  Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Postinumero:  2036
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näköalatorni Malabar Batterylla
Prinssi Edwardin katu
Malabar on lähiö Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Malabar sijaitsee 12 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta.
Sijainti

Malabar on rannikkolähiö, joka ympäröi Long Bayn lahtea. Malabar on pääasiassa asuinaluetta, mutta sitä ympäröi suuri Randwickin golf-rata, ANZAC-ampumarata sekä Long Bayn suojelukeskus. Prinssi Edwardin kadulla sijaitsee pieni ryhmä kauppoja lähellä Anzacia.
Long Bay Correctional Centre, Anzac Parade
St Andrewn koulu Prinssi Edwardin kadulla
Malabar Beach
Historia

Malabar nimettiin MV Malabar nimisen laivan mukaan, joka haaksirikkoutui Long Bayn lahteen 2. huhtikuuta 1931. Itse laiva oli nimetty Indonesian Malabarin mukaan. Ennen haaksirikkoa lähiö tunnettiin nimillä Brand Bay ja Long Bay. Lähiön nimi muutettiin Malabariksi 29. syyskuuta 1933.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.malabarheadland.org.au/
Näköala Malabarista Long Bayn pohjoispuolelta katsottuna.
Adolph Malan

Adolph Malan
Adolph Gysbert ”Sailor” Malan (24. maaliskuuta 1910 – 17. syyskuuta 1963) oli Etelä-Afrikan Wellingtonissa syntynyt lentäjä, joka kuului Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimiin sekä osallistui taisteluun Britanniasta. Hän lensi Spitfiren varhaisimmilla tyypeillä (Mark I-V). Alfred Pricen mukaan ”Sailor” Malan teki 27 varmistettua vihollisen lentokoneen pudotusta. Lisäksi jaettuja ilmavoittoja oli 7. Todennäköisesti tuhottuja oli 3 kappaletta sekä 16 vaurioitettua vihollisen lentokonetta.
Adolph ”Sailor” Malan osallistui Dunkerquen taisteluun, jossa teki kolme viholliskoneen tuhoamista. Siitä hän sai jo DFC:n. Nimitys 74. hävittäjälaivueen päälliköksi, jossa palveli jo vuodesta 1936, sekä majurin arvonimi tapahtui elokuussa 1940. Tätä ennen hän oli toiminut kapteenina sekä lentueenpäällikkönä. Vuoden 1939 alussa vaihdettiin Spitfire-hävittäjiin kaksitasoisesta Gloster Gauntlet -hävittäjätyypistä. Sitä ennen oli Malan lentänyt Hawker Demon -konetyypillä.
Adolph Malan oli sotilasarvoltaan majuri vuoden 1941 aikaan, sekä hävittäjärykmentin komentaja Biggin Hillissä. Hänet ylennettiin sittemmin everstiksi. Malan kuoli vuonna 1963.
Majuri Malan tuli lähinnä tunnetuksi ilmataistelutaktiikan kehittämisestä, hän laati ”Ilmataistelun kymmenen sääntöä” -nimisen kirjallisen oppaan, jota jaettiin kaikkiin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien hävittäjäyksiköihin. Tämä lienee tapahtunut vuonna 1941. Lisäksi Malan oli toiminut eturintamassa siinäkin kohtaa, että kankeat 3 lentokoneen parvet muutettiin 4 koneen ja 2 taisteluparin muotoon. Adolph Malan muutti toisen maailmansodan jälkeen takaisin syntymämaahansa Etelä-Afrikkaan. Hän liittyi apartheidin vastustajiin, missä kampanjoi aktiivisesti.
RAF:n kenraalin Sir Hugh Dowdingin osoittaman arvonannon, sekä hävittäjä-ässän meriitin ohella ”Sailor" sai DFC:n (Distinguished Flying Cross) sekä sittemmin siihen lisäksi ansiosoljen. Sir Hugh Dowding piti ”Sailor” Malania asenteeltaan otollisena sekä yhteisiä etuja ajavana hävittäjälentäjänä.
Majuri ”Sailor” Malanin kehittämät kymmenen ilmataistelusääntöä tiivistetysti

Odota että näet vastustajan silmämunat. Ammu vain lyhyitä (1–2 sek.) sarjoja. Katso että tähtäin on kytkettynä!
Kun ammut, älä mieti mitään muuta. Keskity tähtäimeen ja kumpikin käsi ohjaimissa!
Muista aina ilmatilan tarkkailu! Pidä sormet pois nenästä!
Korkeusetu antaa etulyöntiaseman sinulle.
Käänny suoraan kohden kohdataksesi vastustajasi.
Tee toimintapäätöksesi pikaisesti! Toimi aina pikaisesti, vaikka keinosi ei olisi juuri paras mahdollinen.
Älä koskaan lennä yli ½ min. (30 sek.) ajan, suoraa vaakalentoa taistelualueella!
Muista lakisuoja (tarkista että omat hävittäjät pysyvät ylimpänä) aina silloin, kun hyökkäät!
Muista tämä: aloite, hyökkäys, lentokuri, yhteistyö – niillä on suuresti merkitystä!
Syöksy–iske–irtaudu! (kaikki tämä nopeatempoisesti sekä voimalla)
Aiheesta muualla

Hawker Demon
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_hawker_demon.html
Mahiljoun alue

| Mahiljoun alue Магілёўская во́бласць  Могилёвская о́бласть |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Mahiljoun alueen sijainti Valko-Venäjän kartalla
 Koordinaatit: 53°N, 31°E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Mahiljoun alueen hallinnollinen jako:  2 kaupunka ja 21 piiriä (raion)
Perustettu:  1938
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mahiljou (Mogilev)
 – suurin kaupunki:  Mahiljou (358 279 as.)  Muita kaupunkeja: Babruisk
Pinta-ala:  29 100 km² (5.)
Väkiluku (2009):  1 099 374
 – väestötiheys:  37,8 as./km²
Kielet:  valkovenäjä, venäjä
BKT (2012):  38 960,404 mrd. BYR (eli 3,44 mrd. EUR tai 7,35 % Valko-Venäjän BKT:stä;  Huom. Tilastossa 16,0 % maan BKT:stä oli kohdentamatta alueille.)
Aikavyöhyke:  UTC+3
Symbolit:  
 – lippu:  Mahiljoun alueen lippu
 – vaakuna:  Mahiljoun alueen vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  6 (2004–), Txx (2000–2004)
 – ISO 3166:  BY-MA
 
region.mogilev.by
Mahiljoun alue eli Mogiljovin alue (valkoven. Магілёўская во́бласць, Mahiljouskaja voblasts, ven. Могилёвская о́бласть, Mogiljovskaja oblast) on yksi Valko-Venäjän hallinnollisista alueista (oblasti) maan itäosissa, Venäjän rajalla.
Perustietoja

Mahiljoun alue perustettiin 15. tammikuuta 1938. Nykyiset rajat ovat olleet voimassa tammikuusta 1964. Alueen pääkaupunki on Mahiljou.
Alueen pinta-ala on 29 100 km². Alueella asuu noin 1,1 miljoonaa asukasta. Alueen väkiluku on pienentynyt lähes 10 % edellisen vuosikymmenen aikana (pudotus 1 213 500:sta 1 099 400:aan vuosien 1999 ja 2009 väestönlaskentojen välillä). Väestön kaupungistuminen jatkuu – vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan jo 75,8 % väestöstä eli (833 248 / 1 099 374 asukkaasta) asui kaupungeissa ja maaseudulla enää 24,2 %.
Alue rajoittuu lännessä Minskin, pohjoisessa Vitsebskin ja etelässä Homelin alueeseen. Alueen itänaapurina on Venäjä.
Mahiljoun alueen suurimmat kaupungit ja taajamat

Mahiljoun alue sisältää kaksi suurempaa kaupunkia: Mahiljou ja Babruisk. Lisäksi on 21 hallinnollista piiriä (rajon), joiden keskuksena on tavallisesti pikkukaupunki tai kaupunkimainen taajama. Merkittäviä, kooltaan alle 50 tuhannen asukkaan kaupunkeja maakunnassa ovat Asipovitšy, Horki ja Krytšau.
Oheisessa taulukossa Mahiljoun alueen yli 10 000 asukkaan taajamien nimet ovat asukasluvun mukaisessa suuruusjärjestyksessä – ensin suomeksi, sitten valkovenäjän- ja venäjänkielisessä muodossa. Väkiluvut perustuvat lokakuun 2009 väestönlaskentaan.
| Sija | Taajama | Valkovenäjäksi | Venäjäksi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mahiljou | Магiлёў | Mogiljov (Могилёв) | 358 279 |
| 2. | Babruisk | Бабруйск | Bobruisk (Бобруйск) | 215 092 |
| 3. | Horki | Горкі | Gorki (Горки) | 32 777 |
| 4. | Asipovitšy | Асіповічы | Osipovitši (Осиповичи) | 32 543 |
| 5. | Krytšau | Крычаў | Kritšev (Кричев) | 27 202 |
| 6. | Klimavitšy | Клімавічы | Klimovitši (Климовичи) | 17 064 |
| 7. | Byh’au | Быхаў | Byhov (Бы́хов) | 17 031 |
| 8. | Šklou | Шклоў | Šklov (Шклов) | 16 439 |
| 9. | Kastsjukovitšy | Касцюковічы | Kostjukovitši (Костюковичи) | 15 993 |
| 10. | Mstsislau | Мсціслаў | Mstislavl (Мстиславль) | 10 804 |
| 11. | Tšavusy | Чавусы | Tšausy (Чаусы) | 10 692 |
| 12. | Bjalynitšy | Бялынічы | Belynitši (Белыничи) | 10 688 |
Mahiljoun alueen osa-alueet

Mahiljoun maakunnan osa-alueet – kaksi kaupunkia ja 21 hallintopiiriä – ovat (asukasluvut 2009 väestönlaskennasta):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mahiljou (358 279 as.)  Babruisk (215 092 as.)  Asipovitšyn piiri (52 447 as.)  Horkin piiri (47 800 as.)  Mahiljoun piiri (43 166 as.)  Byh’aun piiri (35 148 as.)  Krytšaun piiri (35 133 as)  Škloun piiri (30 802 as.) |  Klimavitšyn piiri (28 523 as.)  Kastsjukovitšyn piiri (26 410 as.)  Mstsislaun piiri (24 768 as.)  Kirauskin piiri (22 352 as.)  Bjalynitšyn piiri (21 839 as.)  Tšavusyn piiri (21 242 as.)  Babruiskin piiri (20 660 as.)  Klitšaun piiri (17 246 as.) |  Hluskin piiri (16 457 as.)  Kruhlajen piiri (15 761 as.)  Slauharadin piiri (14 888 as.)  Tšerykaun piiri (14 875 as.)  H’otsimskin piiri (13 057 as.)  Drybinin piiri (12 253 as.)  Krasnapollen piiri (11 176 as.) |
Liikenneyhteyksiä

Mahiljoun alueen läpi kulkevat suurimmat valtatiet ovat:
M4 Minskistä Mahiljoun kaupunkiin (välimatka Minsk–Mahiljou 204 km)
M5 eli E 271 Minskistä Babruiskin kaupungin ohi Homeliin (Minsk–Babruisk 148 km, Babruisk–Homel 161 km) ja
M8 eli eurooppatie E 95 Vitsebskistä Oršan ja Mahiljoun sivuitse Homeliin (Vitsebsk–Orša–Mahiljou 170 km, Mahiljou–Homel 175 km).
Euroopan suurimpiin jokiin kuuluva Dnepr laskee pohjoisesta Mahiljoun läpi, ja myös kahta sen Mahiljoun alueen läpi kulkevaa sivujokea, Berezinaa ja Sožia, käytetään jokilaivareitteinä tavarakuljetuksissa.
Tšernobylin onnettomuudesta ja ympäristöstä

Tšernobylin ydinkatastrofin yhteydessä 1986 Mahiljoun alueesta 35 % saastui. Erityisesti Mahiljoun alueen itäisiin osiin kulkeutui runsaasti radioaktiivista laskeumaa Homelin alueen etelä- ja itäosien tapaan. Oheisessa kartassa on esitetty erään keskeisen radioaktiivisen ainesosan, maastoon ilmavirtojen mukana levinneen, puoliintumisajaltaan pitkäkestoisen cesium-137:n kaukokulkeuma YK:n aktiivisuusasteikon mukaan.
Kartan alin aktiivisuusluokka (Nimetön vyöhyke) vastaa säteilytasoa, joka saavutettiin Cs-137 -laskeuman seurauksena yli 20:ssä Suomen kunnassa, esimerkiksi Tampereen seudulla. Tällä tasolla säteily ei ole YK:n vuonna 2002 julkaiseman Tšernobyl-raportin ja nykykäsityksen mukaan erityinen riski millekään ryhmälle. Kuitenkin mielikuvissa Tšernobylin muisto lienee voimistanut kaupungistumista ja edistänyt koulutetun väestönosan poismuuttoa seuduilta ja synnyttänyt monia psykososiaalisia vaikutuksia.
Kartassa kuvatun cesium-137:n ohella Tšernobylin lähimaakunnissa esimerkiksi Valko-Venäjän kaakkoisosissa ulkoista säteilyannosta aiheuttivat myös muut ilmavirtausten mukana kulkeutuneet ja hengitysilmaan tai maastoon levinneet ainesosat (kuten strontium-90, jodi-121, cesium-134; nämä ovat pääsääntöisesti lyhytikäisempiä kuin Cs-137). Ilmasta ja maastosta saadun ulkoisen säteilyannoksen ohella ihmisten kokonaissäteilyannosta lisäsivät useat paikalliset luonnontuotteet (kasvikset, sienet, marjat, kalat, riista) ja elintarvikkeet, kuten onnettomuusaikaan ja sen jälkeen ulkona jo laiduntavista lehmistä lypsetty maito. Tämä kasvatti osaltaan mm. kilpirauhassyöpien todennäköisyyttä.
Aiheesta muualla

Dynaaminen Mahiljoun alueen kartta hallintopiireineen (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (region.mogilev.by)
Perustietoja Mahiljoun alueesta (venäjäksi) (dorogiby.info)
Kattavasti tietoa Mahiljoun alueen hallintopiireistä ja niissä olevista kaupungeista karttoineen (venäjäksi) (dorogiby.info)
Zoomattava kartta Valko-Venäjän Mahiljoun alueesta piireineen (venäjäksi)
Mogiliov Region. Summary (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mogilev region. General information (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia Mahiljoun alueesta paikkakunnan nimen mukaan luokiteltuna (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (globus.tut.by)
Valokuvia Mahiljoun alueen piireistä ja kaupungeista (englanniksi)
Regiony (venäjäksi) (president.gov.by)
Mogiljovskaja oblast (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (by.all.biz)
Valko-Venäjän alueet
Brestin alue
Homelin alue
Hrodnan alue
Mahiljoun alue
Minsk
Minskin alue
Vitsebskin alue
Babruiskin rautatieasemaa. Kuvan raiteella seisova henkilöjuna oli matkalla Minskistä Mahiljoun alueen 2. suurimman kaupungin eli Babruiskin kautta Homeliin ja edelleen Ukrainan Odessaan.
Kaukokulkeumana levinneen cesium-137:n aiheuttama radioaktiivisuus Tšernobylin voimalan ympäristössä (vuoden 1996 tilanne).
Mahiljou

| Mahiljou, Mogiljov (Магілёў, Могилёв) |
| --- | --- |

 vaakuna

 Koordinaatit: 53°54′32.95″N, 30°20′34.51″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Perustettu:  1267
Kaupunkioikeudet:  1577
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  110 km²
Väkiluku (10/2009):  358 279
Aikavyöhyke:  UTC+3
Postinumero:  21200
Suuntanumero(t):  +375-22(2) (ulkomailta), 8-022(2) (maan sisäinen)
 
 city.mogilev.by (englanniksi) (valkovenäjäksi) (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mahiljou (valkoven. Магілёў, Mahilioŭ) eli Mogiljov (ven. Могилёв; puol. Mohylew, liett. Mogiliavas) on Valko-Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki ja Mahiljoun alueen pääkaupunki. Se sijaitsee maan itäosassa, lähellä Venäjän rajaa. Väkiluku oli vuonna 2009 järjestetyn väestönlaskennan mukaan noin 358 279 asukasta.
Historiaa

Kaupunki mainitaan 1267 linnan sijaintipaikkana Kiovan Rusjin alueella. Joidenkin tutkijoiden mukaan paikkakunnan nimi Mogiljov pohjautuu Polotskin ruhtinaan nimeen tai viittaa hautapaikkaan. 1300-luvulta Mogiljov oli osa Liettuan suuriruhtinaskuntaa. Vuonna 1526 paikkakunta sai kaupunkioikeudet ja oli koko Liettuan toiseksi suurin kaupunki. Vuonna 1561 Magdeburgin kaupunginoikeudetselvennä. Siitä tuli vuoden 1569 unionisopimuksen seurauksena osa Puola-Liettuaa. Käsityöläiset ja köyhät kaupunkilaiset kapinoivat puolalaisten asettamia veroja vastaan 1606–1610. Suuren Pohjan sodan aikana 1708 Ruotsin Kaarle XII:n joukot ryöstivät ja tuhosivat kaupungin.lähde?
Ensimmäisessä Puolan jaossa 1772 kaupunki liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Vuoden 1812 sodassa ranskalaiset miehittivät kaupunkia. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kaupunki oli tärkeä kulttuurikeskus ja Venäjän Mogiljovin kuvernementin hallintokeskus (1773–1796 ja 1802–1917), joskin vuosina 1796–1802 se oli Valko-Venäjän kuvernementin kihlakuntakaupunki. Keisarikunnan vuoden 1840 kaupunkiluettelon mukaan se oli 23 103 asukkaallaan suurin Valko-Venäjän nykykaupungeista, mutta 1800-luvun loppuun mennessä Minsk ja Vitsebsk kasvoivat sitä suuremmiksi. Kauppa ja teollisuus kehittyivät. Rautatieasema valmistui 1902. Kaupungissa toimi useita rahoituslaitoksia, kolme painoa ja mekaanisia pajoja. Ensimmäisessä maailmansodassa 1914–1918 Venäjän päämaja sijaitsi Mogiljovissa elokuusta 1915 marraskuuhun 1917.
Saksalaiset valloittivat kaupungin 1918 ja antoivat sen vallan lyhytaikaiselle Valko-Venäjän kansantasavallalle.lähde? Bolševikit valloittivat kaupungin marraskuussa 1919, ja 1924 siitä tuli Valko-Venäjän neuvostotasavallan osa. Vuonna 1939 suunniteltiin kaupungin muuttamista jopa Valko-Venäjän pääkaupungiksi, joten kaupunkiin rakennettiin 1940 Neuvostojen talo. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset miehittivät kaupunkia heinäkuusta 1941 kesäkuun 1944 lopulle.
Historiaa > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1931 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&05800.&&&&005 800 | &&&&&&&&&&023103.&&&&0023 103 | &&&&&&&&&&048200.&&&&0048 200 | &&&&&&&&&&043119.&&&&0043 119 | &&&&&&&&&&054200.&&&&0054 200 | &&&&&&&&&&051557.&&&&0051 557 | &&&&&&&&&&099000.&&&&0099 000 | &&&&&&&&&0121712.&&&&00121 712 | &&&&&&&&&0202314.&&&&00202 314 | &&&&&&&&&0290361.&&&&00290 361 | &&&&&&&&&0359188.&&&&00359 188 | &&&&&&&&&0358279.&&&&00358 279 |
Teollisuuskaupunki

Mahiljou on Valko-Venäjän tärkeimpiä teollisuuskeskuksia. Toisen maailmansodan jälkeen teollisuutta kehitettiin metallurgisella teollisuudella. Kaupunki on myös tärkeä Dneprin jokisatama ja siellä on lentokenttä kotimaanlentoja varten.lähde?
Mahiljoun seudun hallintopiirit

Valko-Venäjän aluehallinnossa Mahiljoun kaupunki on suoraan Mahiljoun maakunnan alaisuudessa. Sisäisesti kaupunki jakautuu kahteen hallintopiiriin. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan nämä olivat
190 558 asukkaan Leninski (Leninin mukaan nimetty piiri; valkoven.  Ленінскі, ven. Ленинский) ja
167 721 asukkaan Kastrytšnitski (Lokakuun piiri; valkoven. Кастрычніцкі, ven. Октябрьский).
Mahiljoun kaupunkia ympäröi laajempi maaseutuvaltainen hallintopiiri, 43 166 asukkaan Mahiljoun piiri.
Nähtävyyksiä ja yliopistoja

Maamerkeistä huomattavin on Pyhän Stanislauksen katedraali, joka on rakennettu barokkityyliin 1738–1752. Myös 1668 rakennettu ortodoksinen Pyhän Nikolain katedaraali on mahtava barokkityylin kirkko. Uudemmista kirkoista mm. vuosina 1909-1911 retrovenäläiseen tyyliin rakennettu Kolminaisuuden katedraali on vaikuttavan näköinen.
Kaupungissa toimii kolme valtionyliopistoa ja valtion musiikkiakatemian sivutoimipiste:
Valkovenäläis-venäläinen yliopisto (laajennus 2003 teknisen yliopiston pohjalta)
Mahiljoun elintarviketeknologinen valtionyliopisto
Mahiljoun A. A. Kulešovin valtionyliopisto
Valko-Venäjän valtion musiikkiakatemian sivutoimipiste (päätoimipaikka Minskissä).
Maakunta- ja piirihallinnon talo
Rautatieasema
Retro-venäläistä tyyliä edustava Kolminaisuuden katedraali (1909-1911)
Aiheesta muualla

Mahiljoun kaupungin virallinen sivu (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
WikiMapia karttalinkki Mahiljouhun, kohteiden selitykset pääosin (venäjäksi) tai (englanniksi)
Mogilev State University of Food Technologies (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) ja (englanniksi)
A. A. Kulešoville nimetty Mogilevin valtionyliopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Belarusian-Russian University (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ikea goes to Belarus, not Russia, to supply Russia (5/2011) (englanniksi) (ft.com)
Valokuvia Mahiljousta radzima.org (englanniksi)
Mahiljoun lääkärien yhdistys (Arkistoitu – Internet Archive) (valkovenäjäksi) ja (englanniksi)
eräs "yhteisöblogi" Mahilousta (valkovenäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .