stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tanskan kansankäräjävaalit 2019

Tanskan kansankäräjävaalit 2019 järjestettiin 5. kesäkuuta 2019. Vaaleissa valittiin 179 edustajaa kansankäräjille, joista 175 valittiin Tanskasta, kaksi Grönlannista ja kaksi Färsaarilta.
Sosiaalidemokraattinen puolue sai yhden paikan lisää ja säilytti asemansa suurimpana puolueena 48:lla paikalla. Keskusta-oikeistolainen Venstre sai yhdeksän paikkaa lisää ja nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi 43:lla paikalla. Radikaali Venstre kaksinkertaisti paikkamääränsä 16:een ja nousi kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi yhdessä Tanskan kansanpuolueen kanssa, jonka paikkamäärä yli puolittui 37:stä 16:een. Lisäksi paikkoja saivat Sosialistinen kansanpuolue (kaksinkertaisti paikkansa seitsemästä 14:ään), Yhtenäisyyslista (13 paikkaa, laskua yksi paikka), Konservatiivinen kansanpuolue (kaksinkertaisti paikkansa kuudesta 12:een), Alternativet (5 paikkaa, laskua 4), Liberal Alliance (4 paikkaa, laskua 9) ja uutena puolueena parlamenttiin nousi Nye Borgerlige neljällä paikalla.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Puolueet | Puolueet | Äänet | Äänet | Paikat | Paikat |  |  |  |
| Puolueet | Puolueet | Ääniä | % | Paikat | +/– |  |  |  |
|  | Sosiaalidemokraatit (A) | 914 882 | 25,9 | 48 | +1 |  |  |  |
|  | Venstre (V) | 826 161 | 23,4 | 43 | +9 |  |  |  |
|  | Tanskan kansanpuolue (O) | 308 513 | 8,7 | 16 | –21 |  |  |  |
|  | Radikaali Venstre (B) | 304 714 | 8,6 | 16 | +8 |  |  |  |
|  | Sosialistinen kansanpuolue (F) | 272 304 | 7,7 | 14 | +7 |  |  |  |
|  | Yhtenäisyyslista (Ø) | 245 100 | 6,9 | 13 | –1 |  |  |  |
|  | Konservatiivinen kansanpuolue (C) | 233 865 | 6,6 | 12 | +6 |  |  |  |
|  | Alternativet (Å) | 104 278 | 3,0 | 5 | –4 |  |  |  |
|  | Nye Borgerlige (D) | 83 201 | 2,4 | 4 | Uusi |  |  |  |
|  | Liberal Alliance (I) | 82 270 | 2,3 | 4 | –9 |  |  |  |
|  | Stram Kurs (P) | 63 114 | 1,8 | 0 | Uusi |  |  |  |
|  | Kristillisdemokraatit (K) | 60 944 | 1,7 | 0 | ±0 |  |  |  |
|  | Klaus Riskær Pedersen (E) | 29 600 | 0,8 | 0 | Uusi |  |  |  |
|  | Sitoutumattomat | 2 774 | 0,1 | 0 | ±0 |  |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 3 531 720 | 100 % | 175 |  |  |  |  |

| Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | 3 531 720 |  |  |  |  |  |  |
| Tyhjät | Tyhjät | 27 782 |  |  |  |  |  |  |
| Muut hylätyt | Muut hylätyt | 10 019 |  |  |  |  |  |  |
| Äänestäneitä | Äänestäneitä | 3 569 521 | 84,6 |  |  |  |  |  |
| Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | 4 219 537 |  |  |  |  |  |  |

Lähde: Danmarks Statistik
Huomioita

↑  Pernille Skipper on Yhtenäisyyslistan poliittinen puhemies. Virallisesti listalla on yhteisjohtajuus.
Walter Byron

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Walter Byron |  Walter Byron |  Walter Byron |  |
Maa:   Kanada
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | Jääkiekko |  |
Jacob Walter "Wally" Byron (2. syyskuuta 1894 Winnipeg – 22. joulukuuta 1971 Winnipeg) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Winnipeg Falconsin kultaa voittaneessa joukkueessa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
Byronin vanhemmat olivat lähtöisin Islannista.
Virtual Studio Technology

Virtual Studio Technology (VST) on Steinbergin kehittämä tekniikka audiotyöaseman (DAW) laajennuksille, joka julkaistiin vuonna 1996 Steinberg Cubasen version 3.02 kanssa. VST-laajennuksia on erilaisia tyyppejä, joita ovat instrumentit (VSTi), efektit ja MIDI-ohjaus. Tekniikka on käytössä useiden eri valmistajien äänityöasemissa. Steinberg on julkaissut ohjelmistokehityspaketin (SDK) kolmansille osapuolille omien laajennuksien kehittämistä varten. VST-laajennuksia on syntetisaattoreita, näytteistystä ja ääniefektejä varten, jolloin kalliiden laitteiden sijaan riittää ohjelmiston käyttäminen. Steinberg on julkaissut VST-standardista eri versioita.
Vuorijalava

| Vuorijalava |
| --- | --- |
 Vuorijalavan oksa, jossa lehtiä ja kypsyviä, siipipalteisia siemeniä.
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
Suomessa::  Vaarantunut 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Jalavakasvit Ulmaceae
Suku::  Jalavat Ulmus
Laji::  glabra
Kaksiosainen nimi
 Ulmus glabra  Huds. 
 Vuorijalavan luontainen levinneisyys
Katso myös
   Vuorijalava Wikispeciesissä   Vuorijalava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorijalava (Ulmus glabra) on jalavien (Ulmus) sukuun kuuluva jalo lehtipuu ja toinen Suomessa luonnonvaraisina esiintyvistä jalavalajeista. Vuorijalava on koko Suomessa rauhoitettu laji.
Ulkonäkö ja koko

Suomessa vuorijalava kasvaa tavallisesti 15–25 metrin mittaiseksi. Puu muodostaa vankan paalujuuren ja sen ympärille laajan pintajuuriston, mutta juurivesoja ei muodostu. Runko säilyy melko pitkään pinnaltaan sileänä, mutta vanhoihin yksilöihin muodostuu verkkomaisesti halkeilevaa harmaanruskeaa rosokaarnaa. Oksat ovat vankkoja, yläviistoja ja latvus leveän suppilomainen. Kuluvan kesän oksien kasvainranka on tavallisesti karvainen. Lehtisilmut ovat lähes pallomaisia, tylppiä ja väriltään tummia. Harmahtavan tai sinertävän vihreät lehdet ovat väriltään tummempia kuin useimpien muiden Suomessa tavattavien puiden lehdet. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat korvakkeettomia sekä lyhytruotisia. Lehtilapa on 10–18 cm pitkä, vastapuikea, laidoilta toissahainen, tyvestä vähän epämukainen, kärjestä hyvin pitkäsuippuinen ja joskus heikosti kolmiliuskainen. Lehdet ovat päältä karheita, alta suonihangoista tiheäkarvaisia ja muualta harvakarvaisia. Suonipareja on 13–20, sivusuonet ovat kaksihaaraisia.
Yksikotinen vuorijalava kukkii keväällä ennen lehtien puhkeamista. Kukinto on tiheä sarja. Pienet, pallomaiset kukat ovat lyhytperäisiä ja muistuttavat ulkonäöltään hieman pajunkissoja. Kukan kehä on yhdislehtinen, 4- tai 5-liuskainen ja väriltään rusehtava. Kukat ovat kaksineuvoisia: heteitä on neljä tai viisi, emejä on yksi. Suomessa vuorijalava kukkii toukokuussa. Vaikka laji on yksikotinen, vuorijalavan kukkien onnistuneeseen hedelmöitykseen tarvitaan lähes aina siitepölyä toisilta yksilöiltä. Pölytys tapahtuu pääasiassa tuulen avulla.
Vuorijalavan hedelmä on 16–30 mm pitkä ja 14–20 mm leveä siipipalteinen pähkylä. Siipipalle on kaljulaitainen ja siemenlokero sijaitsee keskellä hedelmää. Siemenet valmistuvat kesä-heinäkuussa ja varisevat maahan. Itäminen tapahtuu tavallisesti jo samana kesänä. Vuorijalava alkaa tuottaa siemeniä 30–40 vuoden ikäisenä. Suvullisen lisääntymisen ohella vuorijalava uudistuu kantovesojen avulla.
Hyvillä kasvupaikoilla vuorijalava voi Suomessakin kasvaa varsin suurikokoiseksi. Vuonna 1991 mitattiin Tammisaaressa 39 metriä pitkä yksilö. Karjalohjalla mitattiin samana vuonna ympärysmitaltaan yli viisimetrinen vuorijalava. Laji voi kasvaa 500 vuoden ikäiseksi.
Vuorijalava jaetaan ainakin kahteen alalajiin, lehtovuorijalava (Ulmus glabra ssp. glabra ja kalliovuorijalava (Ulmus glabra ssp. montana).
Levinneisyys

Vuorijalavaa tavataan lähinnä Euroopassa, jossa se kasvaa luontaisena Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta aina Etelä-Uraliin ja Kaukasukselle saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin ja Venäjällä Pietarin kaupungin korkeudelle, etelässä Italian keskiosiin ja Pohjois-Kreikkaan. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan muutamin paikoin Turkista ja Iranista.
Suomessa vuorijalava on luonnonvaraisena harvinainen ja eteläinen lehtojen puulaji. Luonnonvaraisena vuorijalavaa tavataan hyvin hajanaisesti, lähinnä paikallisesiintyminä, linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella. Erillisiä esiintymiä on kuitenkin myös pohjoisempana, muun muassa Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Yleisimmillään vuorijalava on Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Suomeen vuorijalava levisi jääkauden jälkeisen lämpökauden aikana, mutta on sen jälkeen vähitellen vähentynyt ilmaston kylmetessä ja kuusen levitessä kasvupaikoille. Luontaisina kasvavia, puun mitoissa olevia vuorijalavia arvioidaan Suomessa olevan nykyään vain noin kaksi tuhatta yksilöä. Suomessa tavattavat vuorijalavat luokitellaan tavallisesti kuuluviksi alalajiin lehtovuorijalava (Ulmus glabra ssp. glabra).
Viljeltynä vuorijalava on Suomessa yleisempi laji ja menestyy pohjoisempanakin aina Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö

Luonnonvaraisena vuorijalava kasvaa tuoreissa, runsasravinteisissa kallionalus- ja puronvarsimetsissä. Suomessa laji on myös usein viljelykarkulainen, jolloin sitä tavataan pihojen ja puistojen reunusmetsissä, tienvarsilla, rantapenkereillä ja kaatopaikoilla. Villiintyneet yksilöt kasvavat kuitenkin hyvin harvoin suurikokoisiksi puiksi.
Käyttö

Vuorijalavaa on jo pitkään kasvatettu puistopuuna. Siitä on jalostettu runsaasti erilaisia lajikkeita, kuten riippajalava ('Horizontalis', 'Pendula') ja kartiojalava ('Exoniensis'). Sateenvarjojalava ('Camperdownii') on luonnonmutaatio, jonka alkuperäinen yksilö löydettiin Camperdown Parkista Dundeesta.
Vuorijalavan puuaines on sitkeää, kestävää ja sietää kuivuttuaan hyvin kosteutta. Tämän vuoksi puuta käytetään erityisesti huonekaluteollisuudessa viiluna sekä koriste-esineiden valmistamisessa. Vuorijalavasta on tehty myös tarve-esineitä, kuten hevosten luokkeja. Hyvän kosteudensietokykynsä takia sitä on aikaisemmin käytetty esimerkiksi pumppuihin ja vesijohtoihin. Puuaineksen lahonkestävyydestä hyvä esimerkki on Lontoossa 1600-luvulla vuorijalavasta rakennettu maanalainen putkisto, joka oli erittäin hyvin säilynyt, kun se kaivettiin esiin 1930-luvulla. Suomessa vuorijalavan taloudellinen merkitys on hyvin vähäinen lajin harvinaisuuden vuoksi.
Ahvenanmaalla oli aikaisemmin tapana leikata jalavien latvustoja oksastojen tihentämiseksi. Näistä saatuja, kuivattuja oksia käytettiin karjan ja lampaiden talviruokintaan. Tuoreita jalavien siemeniä on myös käytetty salaatin tapaan ihmisravinnoksi.
Tuholaiset

Eri jalavalajien pahin tuholainen niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassa on hollanninjalavatauti. Taudin aiheuttaa sieni Ophiostoma ulmi, jonka itiöitä levittävät jalavissa elävät kaarnakuoriaiset. Jalavatautia aiheuttavista sienistä on eri kantoja, jotka myös aiheuttavat eri asteisia vahinkoja. Yksi tuhoisimmista kannoista on Pohjois-Amerikasta Eurooppaan kulkeutunut kanta. Suomessa jalavatauti havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1963, mutta se on jäänyt suhteellisen harvinaiseksi. Jo Ruotsissa tauti on kuitenkin aiheuttanut suuria tuhoja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vuorijalava (Ulmus glabra)
Kasviatlas 2018: Vuorijalavan (Ulmus glabra) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vuorijalava (Ulmus glabra)
Suomalaiset lehtipuut
euroopanpähkinäpensas
halava
harmaaleppä
hieskoivu
jokipaju
korpipaatsama
kotipihlaja
kynäjalava
metsähaapa
metsälehmus
metsäomenapuu
metsävaahtera
mustuvapaju
orapaatsama
outapaju
raita
rauduskoivu
ruotsinpihlaja
saarni
suippuorapihlaja
suomenpihlaja
talvikkipaju
tammi
tervaleppä
tunturikoivu
tuomi
tylppöorapihlaja
vuorijalava
Vuorijalava talvella
Vuorijalavan kaarnaa
Vuorijalavan kukkien nuppuja
Vuorijalavan kukkia
Vuorijalava kuvattuna C. A. M. Lindmanin teoksessa Bilder ur Nordens Flora (1917–1926).
Puistopuuna kasvava vuorijalava
Torasjärvi (Ylitornio)

| Torasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio, Pello
Koordinaatit:  66°31′25″N, 24°12′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Torasjoki 
Järvinumero:  67.925.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,3 m  
Rantaviiva:  13,0735 km  
Pinta-ala:  2,58968 km²   
Tilavuus:  0,00708606084 km³ 
Keskisyvyys:  2,69 m  
Suurin syvyys:  8,75 m  
Saaria:  3 
 fiTorasjärvi 
Torasjärvi  on Lapissa Ylitorniolla ja Pellossa Pakijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 259 hehtaaria eli 2,6 neliökilometriä, se on 3,5 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 3,4 hehtaaria, mikä tekee 1,3 % järven pinta-alasta. Saarista yksi on alle hehtaarin ja kaksi on yli hehtaarin kokoisia. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 7,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0071 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 8,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 13,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Torasjärven valuma-alueeseen (67.925) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 89,3 metriä mpy.
Willie ”Big Eyes” Smith

Willie "Big Eyes" Smith vuonna 2008
Willie ”Big Eyes” Smith (19. tammikuuta 1936 – 16. syyskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko. Smith sai Grammy-palkinnon vuonna 2011 parhaasta bluesalbumista.
Grammy-palkittu levy oli Joined at the Hip, jonka hän äänitti Joe Willie ”Pinetop” Perkinsin kanssa. Perkins kuoli aiemmin samana vuonna.
Voyager 2

| Voyager-2 |
| --- | --- |
Alkuperäinen nimi:  Mariner-12
 Voyager avaruusluotain
Organisaatio:  Nasa
Tehtävätyyppi:  Planeettatutkimus
Ohilennot:  Jupiter, Saturnus, Uranus, Neptunus
Laukaisu:  1977-08-2020. elokuuta 1977 Cape Canaveral AFS LC-41
Laukaisualus:  Titan III E Centaur
Massa:  722 kg
Teho:  470 W 30 V DC (1977)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
COSPAR ID::  1977-076A
Voyager 2
Voyagerin kaaviokuva.
Voyager 2 on Voyager-avaruusohjelman avaruusluotain, joka laukaistiin vuonna 1977. Alun perin luotaimen piti olla Mariner-avaruusohjelman Mariner 12. Voyager 2 on identtinen Voyager 1 -luotaimen (eli "Mariner 11") kanssa. Voyager 2 seurasi kuitenkin hieman erilaista rataa ohittaessaan Saturnuksen, eikä tehnyt Titanin ohilentoa kuten Voyager 1, vaan käytti hyväkseen Saturnuksen painovoiman linkovaikutusta matkatakseen Uranukselle ja Neptunukselle. Siitä tuli ensimmäinen ja tähän asti ainoa avaruusluotain, joka on vieraillut noiden planeettojen läheisyydessä, ja ensimmäinen avaruusluotain, joka on tehnyt "Suuren planetaarisen kiertomatkan" (Planetary Grand Tour) vieraillessaan Jupiterin, Saturnuksen, Uranuksen ja Neptunuksen luona. Tämän mahdollisti noiden neljän planeetan harvinainen keskinäinen asema, joka toistuu vain joka 175. vuosi.
Voyager 2:n lento > Laukaisu

20. elokuuta, 1977 – laukaisu Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 41:stä, Floridasta Titan IIIE Centaur kantoraketilla.
Voyager 2:n lento > Jupiter

9. heinäkuuta, 1979 – Jupiterin ohilento.
Voyager 2:n lento > Saturnus

25. elokuuta, 1981 – Saturnuksen ohilento.
Ollessaan Saturnuksen takana (Maasta katsottuna) Voyager 2 suoritti tutkamittauksia Saturnuksen ulommasta kaasukehästä selvittääkseen sen lämpötilan ja tiheyden vaihteluita. Voyager 2 havaitsi, että kaasukehän yläosissa (70 millibaaria) Saturnuksen lämpötila oli 70 kelviniä, kun taas mittauksien alimmilla tasoilla (1200 millibaaria) lämpötila nousi 143 kelviniin. Pohjoisnavan havaittiin olevan 10 kelviniä kylmempi, vaikka tämä saattaa olla kausivaihteluista johtuvaa.
Voyager 2:n lento > Uranus

24. tammikuuta, 1986 – Uranuksen ohilento.
Voyager 2 havaitsi 10 ennestään tuntematonta kuuta, tutki Uranuksen ainutlaatuista kaasukehää (Uranuksen akselin kaltevuus on 97,77 °) ja sen rengasjärjestelmää.
Voyager 2:n lento > Neptunus

26. elokuuta, 1989 – Neptunuksen ohilento.
Koska Neptunus oli viimeinen planeetoista joilla Voyager 2 voisi vierailla, niin päätettiin tehdä Triton-kuun ohilento läheltä välittämättä sen vaikutuksesta luotaimen radan muuttumiseen, samoin kuin Voyager 1 teki tutkiessaan Saturnusta ja sen kuuta Titania.
Luotain havaitsi myös Suuren tumman pilkun ("Great Dark Spot") Neptunuksen eteläisellä pallonpuoliskolla, mikä muistutti Jupiterin vastaavaa ulkonäöltään ja kooltaan. Pilkku näytti muuttuvan luotaimen ohittaessa sen. Pilkun ei ajatella olevan myrsky kuten Jupiterissa, vaan reikä Neptunuksen kaasukehässä aivan kuten maapallolla on reikä otsonikehässä. Hubble-avaruusteleskooppi kuvasi vuonna 1994 Neptunusta, eikä kuvissa nähty enää pilkkua, vaikka samankaltainen pilkku oli ilmestynyt planeetan pohjoiselle pallonpuoliskolle.
Aurinkokunnasta poistuminen

Koska luotaimen planeettatutkimusvaihe on ohi, se pyrkii nyt hankkimaan Nasaa kiinnostavaa tietoa siitä, missä Aurinkokunta loppuu (katso heliosfääri) ja millaiset olosuhteet vallitsevat Aurinkokunnan ulkopuolisessa tähtienvälisessä avaruudessa.
30.12.2005 luotain oli noin 78,4 AU:n päässä maasta ja loittonee aurinkokunnasta noin 3,3 AU:a vuodessa (noin 15,6 km/s). Luotain on jo lähes poistunut aurinkokunnasta. Voyager 2:n oletetaan jatkavan tietojen lähettämistä aina 2020-luvulle .
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasan Voyagersivusto
Voyager Spacecraft Lifetime
Viikkoraportti
Voyager
Voyager 1
Voyager 2
Voyager Golden Record
Voyager 2:n laukaisu.
Saturnus Voyager 2:n kuvaamana.
Neptunus Voyager 2:n kuvaamana.
Tarija (departementti)

| Tarija |
| --- | --- |

 Lippu
 Sijainti
Valtio:   Bolivia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tarija
Pinta-ala:  37623 km²
Väkiluku (2010):  522 000
Tarija (esp. Departamento de Tarija) on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan eteläosassa rajautuen idässä Paraguayhin, etelässä Argentiinaan, lännessä Potosín departementtiin ja pohjoisessa Chuquisacan departementtiin. Tarija on pinta-alaltaan Bolivian pienin departementti (37 623 km2) ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 522 000. Departementin pääkaupunki on noin 194 000 asukkaan Tarija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarija (departementti) Wikimedia Commonsissa
The Sibelius Edition

The Sibelius Edition on Jean Sibeliuksen teosten kokonaisjulkaisu 65 CD-levyllä 13 sarjaan jaettuna. Laitoksen on julkaissut ruotsalainen BIS Records 2007–2011.
Aiheesta muualla

BIS Records (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Classical Music Sentinel. (englanniksi)
Anthony Tommasini: Grandeur of the North, Yours by the Bushel, From Sibelius. The New York Times 28.8.2007. (englanniksi)
Andrew Clements: Sibelius Edition Vol 1: Tone Poems. The Guardian 26.10.2007. (englanniksi)
Veijo Murtomäki: The Sibelius Edition 9 (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 4.5.2010.
Veijo Murtomäki: The Sibelius Edition 10: Piano Music II (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 11.7.2010.
Veijo Murtomäki: The Sibelius Edition 11 (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 16.12.2010.
Växjö

| Växjö |
| --- | --- |
 Växjön vanha asema, nykyinen postitalo.
 Växjö
 Koordinaatit: 56°52′42″N, 14°48′33″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Växjön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  30,28 km²
Väkiluku:  60 887
 – Väestötiheys:  2 010,8 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Växjö vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan, lisäksi mukana on Gemlan taajama.
Växjö on Växjön kunnan keskustaajama Kronobergin läänissä Smålandin maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Ruotsin taajamien joukossa Växjö on 19:nneksi suurin. Växjö on Kronobergin läänin pääkaupunki ja Växjön hiippakunnan keskuskaupunki.
Växjö sai kaupunkioikeudet vuonna 1342, vaikka se oli jo aikaisemminkin ollut tärkeä kauppapaikka. Kaupunki oli itsenäinen kunta vuoden 1971 kuntauudistukseen saakka, jolloin siitä tuli osa laajempaa Växjön kuntaa. Växjössä on vuodesta 1999 lähtien sijainnut Växjön yliopisto, jossa on 14 000 opiskelijaa. Vuodesta 2010 lähtien Växjön yliopisto on ollut osa Linné-yliopistoa. Växjössä on myös Ruotsin ainoa lasimuseo.
Huippu-urheilija Carolina Klüft on syntynyt Växjössä. Myös The Arkin keulakuva Ola Salo on kotoisin Växjöstä.
Väestönkehitys

| Växjön taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 22 784 | 22 784 |
| 1965 | 1965 |    | 29 354 | 29 354 |
| 1970 | 1970 |    | 39 019 | 39 019 |
| 1975 | 1975 |    | 40 328 | 40 328 |
| 1980 | 1980 |    | 42 632 | 42 632 |
| 1990 | 1990 |    | 46 735 | 46 735 |
| 1995 | 1995 |    | 49 865 | 49 865 |
| 2000 | 2000 |    | 51 790 | 51 790 |
| 2005 | 2005 |    | 55 600 | 55 600 |
| 2010 | 2010 |    | 60 887 | 60 887 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Växjö kasvoi yhteen Bergnäsin kanssa vuonna 1970 ja Sandsbron kanssa 1980.
Kaupunginosat

Växjössä on seuraavat kaupunginosat:
| --- | --- |
 Teleborg  Hovshaga  Araby  Norr  Väster  Öster  Söder  Högstorp  Sandsbro  Öjaby:  Centrum  Räppe  Hov  Danneborg  Östra Lugnet  Dalbo  Biskopshagen  Vikaholm  Dalbostrand  Bergsnäs
Kuvia

Växjön tuomiokirkko.
Entinen vankilarakennus.
Kronobergin linnanrauniot.
Urheilu

Växjöstä ovat kotoisin jalkapalloseura Östers IF ja jääkiekkoseura Växjö Lakers.
Media

Sanomalehti Smålandsposten ilmestyy kuudesti viikossa ja paikallislehti Växjöbladet Kronobergaren kerran viikossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Växjön kunnan Internet-sivut
Kronobergin läänin kuntien keskustaajamat
Virgin Killer

| Virgin Killer Scorpions |
| --- | --- | --- |

Albumin kiistelty kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1976
 Julkaistu: 9. lokakuuta 1976
 Tuottaja(t): Dieter Dierks
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 34.45
 Levy-yhtiö: RCA Records, Mercury Records
Muut kannet
Albumin vaihtoehtoinen kansikuva, joka julkaistiin joissakin maissa.
Scorpionsin muut julkaisut
| In Trance 1975 | Virgin Killer 1976 | Taken By Force 1977 |
Virgin Killer on saksalaisen Scorpions-yhtyeen albumi vuodelta 1976. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, joka sai huomiota myös Euroopan ulkopuolella.
Virgin Killerin kansi aiheutti kohua ja sen vuoksi albumi julkaistiin myöhemmin uudella kannella.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Pictured Life | Klaus Meine, Ulrich Roth, Rudolf Schenker | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Catch Your Train | Meine, Schenker | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | In Your Park | Meine, Schenker | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Backstage Queen | Meine, Schenker | 3.10 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Virgin Killer | Roth | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Hell Cat | Roth | 2.54 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Crying Days | Meine, Schenker | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Polar Nights | Roth | 5.04 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Yellow Raven | Roth | 4.58 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Klaus Meine – laulu
Ulrich Roth – kitara, laulu
Rudolf Schenker – kitara, laulu
Francis Buchholz – bassokitara
Rudy Lenners – rummut, lyömäsoittimet
Achim Kirschning – syntetisaattori
Dieter Dierks – sovittaja, tuottaja
Wikipedia-kohu

Brittiläinen Internet Watch Foundation (IWF) havaitsi loppuvuodesta 2008, että levyn kansi saattaa olla lapsipornoa ja siten "mahdollisesti laiton". IWF:n suosituksen mukaan suurin osa brittiläisistä internet-operaattoreista esti pääsyn levyä esittelevään englanninkieliseen Wikipedia-artikkeliin. BBC:n arvion mukaan eston piirissä on 95 prosenttia brittiläisistä Internetin käyttäjistä.
IWF on jo poistanut kyseisen Wikipedia-artikkelin mustalta listaltaan. IWF perusteli poistopäätöstään sillä, että albumi on ollut laajalti ja kauan saatavilla.
Levyä on alusta asti myyty myös toisenlaisella kannella.