stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eero Hyry

| Eero Kalevi Hyry> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1960 (ikä 64) Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  matematiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FK 1986, FL 1987, FT 1990)
Väitöstyön ohjaaja:  Olli Jussila
Instituutti:  Tampereen yliopisto
Tutkimusalue:  kommutatiivinen algebra, algebrallinen geometria
Palkinnot:  Väisälän palkinto (2008), Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2016–)
Eero Kalevi Hyry (s. 25. maaliskuuta 1960 Tampere) on suomalainen matemaatikko. Hän toimii Tampereen yliopiston matematiikan professorina.
Hyry tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta (19). Hän opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1986), lisensiaatiksi (1987) ja tohtoriksi (1990). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Residual Multiplicities and Residual Intersections. Väitöskirjatyön ohjaaja oli professori Olli Jussila. Hyry on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1994.
Työurallaan Hyry on toiminut Helsingin yliopiston tutkijana (1988–1990), Maanpuolustuskorkeakoulun vanhempana lehtorina (1991–2006), Suomen Akatemian akatemiatutkijana (2000–2006). Tampereen yliopiston matematiikan professori hän on ollut vuodesta 2007. Hän on ollut useita jaksoja vierailevana tutkijana Kölnin yliopistossa Saksassa (1991–1998) ja vieraillut tutkimusprofessorina Yhdysvaltain Kalifornian Berkeleyssä sijaitsevassa Mathematical Sciences Research Institutessa (2002).
Tunnustuksena työstään Hyrylle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2008). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2016.
Aiheesta muualla

Eero Hyry. Tampere University, Department of Mathematics and Statistics (englanniksi) (researchgate.net)
Google Scholar -haku; Eero Hyry (englanniksi) (scholar.google.com)
Ektro Records

Ektro Records on Porissa toimiva Jussi Lehtisalon pyörittämä pienlevy-yhtiö. Se on perustettu vuonna 1997..
Aiheesta muualla

Ektro Recordsin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Enteraalinen ravitsemus

Mies, jolla on nenä-mahaletku.
Enteraaliseen ravitsemukseen käytettäviä korvikkeita
Enteraalinen ravitsemus tarkoittaa ravinnon antamista ruokintaletkun kautta suoraan mahalaukkuun tai ohutsuoleen. Sitä tehdään tarvittaessa sairaalapotilaille silloin, jos he ovat aliravittuja tai aliravitsemus on vaarana, eikä potilas jaksa tai kykene syömään riittävästi suun kautta. Potilaalla saattaa olla esimerkiksi vaikeuksia niellä ruokaa. Letkun kautta annettu ravinto voi olla esimerkiksi ravintovalmistetta.
Toinen letkuruokinnan muoto on parenteraalinen ravitsemus, jossa ravinto annetaan suoraan potilaan verenkiertoon. Sitä käytetään joskus yhdessä enteraalisen ravitsemuksen kanssa täydentämään potilaan ruokintaa. Terveydenhuollon asiantuntijat pitävät enteraalista ravitsemusta joskus ensisijaisena vaihtoehtona, koska se on suonensisäiseen ruokintaan verrattuna halvempaa ja siihen liittyy vähemmän haittoja.
Enteraalista ravitsemusta ei käytetä potilaan hoidossa silloin, jos potilaan mahalaukku tai pohjukaissuoli eivät toimi ollenkaan tai jos hänellä on tukos elimessä. Esimerkiksi suolitukos on elimessä sijaitseva tukos. Myös mahassa tai suolistossa esiintyvät vakavat verenkiertohäiriöt tai suolipuhkeama estävät enteraalisen ravitsemuksen. Elimen tukosta voidaan kuitenkin korjata stentin avulla. Stentti levittää tukossa olevaa kanavaa auki. Jos ongelma on vain mahalaukussa, ja ohutsuoli toimii yhä normaalisti, ravinto voidaan silti ohjata suoraan ohutsuoleen.
Lyhytaikainen enteraalinen ravitsemus toteutetaan sieraimen kautta viedyllä nenä-mahaletkulla tai nasojejunaaliletkulla. Nenä-mahaletku johtaa mahalaukkuun ja nasojejunaaliletku ohutsuoleen. Sieraimen kautta viedyn letkun asennuksessa on aspiraatioriski. Pitkäaikaisemmassa eli ainakin 3–4 viikkoa kestävässä ruokinnassa potilaalle asennetaan vatsanpeitteiden läpi gastronomia- tai jejunostomialetku. Gastronomialetku johtaa mahalaukkuun ja jejunostomialetku ohutsuolen alkuosaan. Vatsanpeitteen läpi viedyssä letkussa potilas voi syödä myös suun kautta, jolloin letku voi jäädä täydennysruokinnalle. Vatsanpeitteiden läpi viedyn letkun asennuksessa on sieraimen kautta vietyyn letkuun verrattuna enemmän riskejä.
Elizabeth Swann

| Elizabeth Swann Turner |
| --- | --- |
 Keira Knightley Elizabeth Swannina elokuvassa Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla
Näyttelijä:  Keira Knightley
Esiintymiset:  Mustan helmen kirous Kuolleen miehen kirstu Maailman laidalla Salazar’s Revenge
Henkilötiedot
Sukupuoli:  nainen
Ammatti:  Empress-laivan kapteeni, Etelä-Kiinan meren merirosvopäälikkö, Merirosvokuningas [sic]
Palvellut laivoilla:  Musta helmi
Brethren-luokitus:  Merirosvokuningas [sic]
Aseet:  säilä ja Jian pistooli musketti kranaatteja
Palkkio:  etsintäkuulutettu merirosvo Jack Sparrow’n auttamisesta
Perhe:  Will Turner (puoliso) Henry Turner (poika) Weatherby Swann (isä) Saappaanraksi Bill Turner (appiukko) Rouva Swann (äiti)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elizabeth Swann (myöhemmin Elizabeth Turner) on yksi päähenkilöistä Walt Disney Picturesin tuottaman Pirates of the Caribbean -elokuvasarjan kolmessa ensimmäisessä osassa. Hän esiintyy myös lyhyesti sarjan uusimmassa, viidennessä osassa Pirates Of The Caribbean: Salazar's Revenge. Häntä näyttelee Keira Knightley lukuun ottamatta ensimmäisen elokuvan prologia, jossa häntä lapsena esittää Lucinda Dryzek.
Tarina elokuvissa > Mustan helmen kirous

Ennen ensimmäisen elokuvan tapahtumia Elizabeth Swann on elänyt varsin ylellistä elämää Port Royalissa, sillä hän on kuvernööri Weatherby Swannin tytär. Elokuvan prologissa, joka paljastuu Elizabethin uneksi, hän purjehti Port Royaliin HMS Dauntlessin mukana noin 12 vuoden ikäisenä. Matkalla he poimivat mukaan nuoremman William ”Will” Turnerin, jonka merirosvomedaljongin Elizabeth ottaa itselleen ja on säilyttänyt sitä nykyiseen päivään asti. Elizabeth saa isältään Weatherbyltä kultaisen juhlapuvun lahjaksi James Norringtonin virkaanastujaisjuhliin, joissa James kosii häntä. Elizabeth ei kuitenkaan ehdi vastata kosintaan korsetin aiheuttaessa hapenpuutteen. Elizabeth putoaa meriveteen merirosvomedaljonki kaulassaan. Samaan aikaan lähistöllä Itä-Intian kauppakomppanian laivaa varastava Jack Sparrow pelastaa hänet, kuitenkin joutuen lopulta itse tästä tyrmään. Medaljonki houkuttelee luokseen Mustan Helmen, jonka kapteeni Hector Barbossa kaappaa Elizabethin laivaan, koska Elizabeth valehteli nimensä ”Turneriksi”, jonka verta tarvitaan pakanakirouksen purkamiseen. Häntä lähtevät pelastamaan Will Turner sekä Mustan helmen kapteenin titteliä havitteleva kapteeni Jack Sparrow. Kaksikko kaappaa Interceptorin Port Royalin satamasta saaden näin Itä-Intian kauppakomppanian peräänsä. Elizabeth ei ole tietoinen siitä, mitä nimenvaihdos voi aiheuttaa hänelle. Hän saa myöhemmin tietää kirouksesta sekä siitä, kenen verta kirottu miehistö tarvitsee. Hän yrittää tappaa Hectorin käyttämällä veistä, mutta kirouksen takia yritys epäonnistuu. Elizabeth pelastetaan ennen verenvuodatusta Isla de Muertalta, mutta hän joutuu hylätylle saarelle keskelle Karibianmerta Jackin kanssa Willin vaihdettua itsensä hänen sekä miehistön turvallisuuteen. Saarelta ennenkin karannut Jack saa sieltä pelastuksensa toisen kerran Elizabethin isän ansiosta. Elizabeth vastaa myöntyvästi James Norringtonin kosintaan saadakseen kauppakomppanian pelastamaan hänen tosirakkautensa Will Turnerin Hector Barbossan kynsistä. Elizabethin viimeinen kohtaus elokuvassa päättyy siihen, kun Will keskeyttää kapteeni Sparrow’n hirttäjäiset. Will tunnustaa rakkautensa Elizabethiä kohtaan, ja purkaa kihlauksen Jamesin kanssa. Kohtaus loppuu hänen ja Willin suudelmaan.
Tarina elokuvissa > Kuolleen miehen kirstu

Elizabeth Swannin ja hänen sulhasensa Will Turnerin hääseremoniaa aloitetaan. Lordi Cutler Beckett kuitenkin pidättää heidät syyttäen Jack Sparrow’n vapauttamiseen liittyvästä salaliitosta. Elizabeth kuitenkin pakenee tyrmästä ja matkustaa kauppalaivan salamatkustajana merirosvosaari Tortugaan Cutlerin asiakirjojen kanssa. Samaan aikaan Will on Jackin ansiosta värvätty Davy Jonesin miehistöön Elizabethin tietämättä. Elizabeth löytää Jackin saarelta. Jack tarjoaa hänelle tilaisuuden löytää rakastettunsa oman kompassinsa avulla. Matkalle otetaan mukaan myös entinen kommodori James Norrington. Elizabethin tunteet Jackiä kohtaan syvenevät, mutta hän pysyy uskollisena Willille. Elizabeth saa myöhemmin tietää Jackin huijauksesta Willin ilmaantuessa elävänä takaisin samalla kun Jack etsii Kuolleen miehen kirstua. Elizabeth houkuttelee Jackin ansaan ja suutelee tätä pelastaakseen Mustan helmen miehistön, itsensä ja Willin merihirviö Krakenilta. Suudelman väärin ymmärtänyt Will tulee mustasukkaiseksi ja janoaa Jackille kostoa.
Tarina elokuvissa > Maailman laidalla

Elizabeth Swann, Hector Barbossa sekä seitsemän muuta merirosvoa saapuvat Singaporeen Sao Fengin luokse neuvottelemaan neljännestä Brethrenin oikeudesta. He tarvitsevat kartan kauimmaiselle portille pelastaakseen yhden merirosvopäälliköistä, Jack Sparrow’n. Sao ei pidä ajatuksesta, ja syntyy kahakka, johon myös Singaporea piirittäneet Itä-Intian kauppakomppanian sotilaat yhtyvät. Saon vankina on myös Will Turner, jolle Hector antoi karttatehtävän. Merirosvot selviävät kahakasta. Laivan mukana on myös voodoo-noita Tia Dalma. Elizabethin ja Willin suhde on kylmentynyt viimeisten kuukausien myötä, sillä Will on yhä mustasukkainen Elizabethin ja Jackin suudelmasta.
Elizabeth kaupataan Saon haaremiin, mikä saa Willin entistä vihaisemmaksi merirosvoille. Lentävä hollantilainen tekee yllätyshyökkäyksen Saon laivaan sen purjehtiessa kohti Haaksirikkosaarta. Ennen kuolemaansa Sao tekee Elizabethistä kapteenin, koska hän luulee tätä pakanajumalatar Kalypsoksi. Neljännessä Brethrenin oikeudessa Elizabethistä tulee merirosvokuningas. Hän pitää puheen innostaen merirosvoja käymään sodan lordi Cutler Beckettiä vastaan, jolle hän vannoo kostoa isänsä Weatherbyn kuoleman vuoksi. Hän menee myös naimisiin pitkäaikaisen kumppaninsa Willin kanssa miehen kosittuaan tätä keskellä taistelutannerta. Davy Jones lävistää miekkansa terällä Willin sydämen, minkä seurauksena Jack antaa miehelle mahdollisuuden selvitä, jos Willistä tulee uusi Lentävän hollantilaisen kapteeni. Kaksikko viettää elokuvan loppuvaiheessa yhden päivän maissa, ennen kuin Will lähtee toteuttamaan kymmenen vuoden tehtäväänsä uutena Lentävän hollantilaisen kapteenina. Elizabeth lupaa olla uskollinen hänelle.
Elokuvan lopputeksteissä on myös pätkä, jossa Will palaa kymmenen vuoden jälkeen palveluksestaan. Sinä aikana pari on ehtinyt saada lapsen, koska Elizabeth oli Williamin lähdön aikaan tietämättään raskaana.
Tarina elokuvissa > Salazar’s Revenge

Elizabeth Swann on asunut koko tämän ajan samalla saarella yhdessä Willin ja poikansa Henry Turnerin kanssa. Will on päässyt pois Lentävältä hollantilaiselta takaisin saarelle. Elizabeth näkyy myös lopputekstien jälkeen esitettävässä kohtauksessa yhdessä Willin ja Davy Jonesin kanssa.
Fabiana Murer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fabiana Murer vuonna 2015. |  Fabiana Murer vuonna 2015. |  Fabiana Murer vuonna 2015. |  |
Maa:   Brasilia
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Doha 2010 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Valencia 2008 | seiväshyppy |  |
Fabiana de Almeida Murer (s. 16. maaliskuuta 1981 Campinas) on brasilialainen seiväshyppääjä.
Vuonna 1999 Murer sai pronssia Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2000 hän oli kymmenes Santiagon alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa tuloksella 370 cm.
Vuonna 2005 Murer oli toinen Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2006 Murer karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa, sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalin viidenneksi ja Ateenan maailmancupissa toiseksi sekä voitti kultaa Ibero-Amerikan ja Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa.
Vuonna 2007 Murer voitti kultaa Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä Pan-Amerikan kisoissa kisaennätyksellä 460 cm ja sijoittui Osakan MM-kisoissa kuudenneksi. Maaliskuussa 2008 hän jakoi Valencian sisäratojen MM-kisoissa pronssimitalin Puolan Monika Pyrekin kanssa omalla ja Etelä-Amerikan ennätyksellä 470 cm. Pekingin olympialaisissa 2008 Murer oli kymmenes ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudes. Vuonna 2009 hän oli Berliinin MM-kilpailuissa viides, IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen ja voitti Etelä-Amerikan mestaruuden.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Murer voitti kultaa tuloksella 480 cm. Hän voitti samana vuonna myös Ibero-Amerikan mestaruuden ja sijoittui kolmanneksi maanosien cupissa. Vuonna 2011 Murer voitti Etelä-Amerikan mestaruuden, kultaa Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 485 sekä hopeaa Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 470. Murer on Brasilian historian ensimmäinen yleisurheilun maailmanmestari. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Murer oli viides ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 neljäs. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän sai hopeaa tuloksella 485.
Murerin ennätys on ulkoradoilla 487 cm ja sisäradoilla 483 cm. Molemmat ennätykset ovat myös Etelä-Amerikan ennätyksiä.
Erik Bøgh

| Erik Bøgh |
| --- | --- |
 Erik Bøgh
Henkilötiedot
Syntynyt: 1822
Kuollut: 1899 (76–77 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Erik Bøgh (1822−1899) oli tanskalainen kirjailija, kevyt tarinoija ja vaudevillejen kirjoittaja. Hänen teoksistaan mainittavia ovat sarja komedioita, jotka on julkaistu seitsenniteisenä Dramatiske arbejder, humoristisia esitelmiä Syv forelæsninger, Otte nye forelæsninger ynnä muuta. Bøgh on kirjoittanut myös omaelämäkerralliset teokset Erindringer fra mine unge dage ja Min ferste forfattertid.
Suomennettu tuotanto

Velhovuorella: laulun sekainen idylli yhdessä näytöksessä, suom. Niilo Sala, Kuopio: U. W. Telén 1898. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 16. − 2., kielellisesti uudistettu p. Kuopio: U. W. Telén & C:o 1914.
Laskiaiskemut: yksinäytöksinen laulunäytelmä suomentanut Lauri Sauramo, Kuopio: U. W. Telén & C:o 1912. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 131.
Vallilan hanhi: laulunäytelmä, suomentanut Kyllikki Takala, Porvoo: WSOY 1930. Sarja: Werner Söderström oy:n näytelmäsarja, 119
Sorrentossa: 1-näytöksinen laulunäytelmä, suom. Tuokko (käsikirjoitus). Sijainti: Teatterikorkeakoulun Kirjasto Viipurin Näyttämö
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Bøgh Wikimedia Commonsissa
Epafras

Epafras (m.kreik. Ἐπαφράς, lat. Epaphras) oli Uuden testamentin Kolossalaiskirjeessä mainittu kristitty saarnaaja, joka oli tuonut evankeliumin eli kristinuskon Kolossain kaupunkiin. Paavalin ollessa vankina Roomassa Epafras tuli kertomaan hänelle kristinuskon menestyksekkäästä leviämisestä Kolossaissa. Hän jäi Paavalin luokse Roomaan ja hänen mainitaan myöhemmin olleen yhdessä hänen kanssaan vankina. Paavali kertoo Epafraksen rukoilevan jatkuvasti Kolossain seurakunnan puolesta ja että hän näkee paljon vaivaa sekä Kolossain että Laodikeian ja Hierapoliin seurakuntien puolesta.
Esko Helske

Esko Helske (27. maaliskuuta 1914 Turku  – 17. elokuuta 2011) oli suomalainen lääkintäkontra-amiraali ja puolustusvoimien ylilääkäri vuosina 1967–1974.
Helskeen vanhemmat olivat opettaja Lars Ivar Helske ja Lilli Suokas ja puoliso vuodesta 1941 Hilkka Elli Helena Inhala. Helske tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1932 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1942. Sisätautien erikoislääkäri Helskeestä tuli 1948.
Helske toimi ennen sotia Helsingin suojeluskuntapiirin tehtävissä. Jatkosodassa hän oli päämajan toimistoupseerina.  Sodanjälkeisinä vuosina hän oli Diakonissalaitoksen ylilääkärinä Pieksämäellä. Hän toimi vuosina 1952–1966 merivoimien päällikkölääkärinä. Vuonna 1966 hänet nimitettiin Puolustusvoimien pääesikunnan lääkintäosaston päälliköksi. Helske oli Puolustusvoimien ylilääkäri vuosina 1967–1974, jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle.
Helskeelle on myönnetty monia arvomerkkejä kuten Suomen Leijonan ja Valkoisen Ruusun komentajamerkit sekä Suomen Punaisen Ristin ansioristi.
Efrem Zimbalist Jr.

| Efrem Zimbalist Jr>  |
| --- | --- |
 Efrem Zimbalist Jr.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1918  New York, New York
Kuollut: 2. toukokuuta 2014 (95 vuotta)  Solvang, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1946–2014
Merkittävät roolit:  Stuart Bailey (77 Sunset Strip) Jacob Diamond (Paluu yöstä) Alfred Pennyworth (Batman)
Palkinnot
 Golden Globe (1959) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Efrem Zimbalist Jr. (30. marraskuuta 1918 New York, New York – 2. toukokuuta 2014 Solvang, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Golden Globe -palkinnon voittanut elokuva-, tv- ja teatterinäyttelijä.
Ura

1940- ja 50-luvuilla Zimbalist esiintyi teatterissa, muun muassa Shakespearen näytelmässä Henrik VIII. Hänet tunnetaan parhaiten 1960-luvun tv-sarjan 77 Sunset Strip Stuart Bailey hahmosta. 1990- ja 2000-luvulla häntä kuultiin myös äänirooleissa eri animaatiosarjoissa, kuten Hämähäkkimies ja Batman.
Perhe-elämä

Zimbalistin isä Efrem Zimbalist Sr. oli viulisti ja säveltäjä. Hänen vaimonsa Stephanie Spaulding Zimbalist kuoli keuhkosyöpään 4. helmikuuta 2007 73-vuotiaana.
Eero Holopainen (professori)

| Eero Holopainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1937 Kuhmo
Kuollut: 29. marraskuuta 2022 (85 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  meteorologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FK 1960, FL 1962, FT 1964)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  ilmakehän yleinen kiertoliike, ilmastodynamiikka
Palkinnot:  Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (1974-), Suomen Tiedeseuran jäsen (1975-), Suomen Tiedeseuran Theodor Homénin palkinto, Geofysiikan seuran Erik Palmén -mitali
Eero Olavi Holopainen (20. syyskuuta 1937 Kuhmo – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli Helsingin yliopiston meteorologian professori. Hän oli meteorologian ja ilmastodynamiikan asiantuntija.
Holopainen kirjoitti ylioppilaaksi Kajaanin lyseossa 1956, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960, filosofian lisensiaatiksi Tukholman yliopistosta 1962 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1964. Työuransa hän aloitti Tukholman yliopiston meteorologian laitoksen assistenttina 1960. Holopainen palasi Suomeen 1962 akateemikko Erik Palménin assistentiksi Suomen Akatemiaan, jossa työskenteli vuoteen 1965, jolloin siirtyi Yhdysvaltoihin tutkijaksi Michiganin yliopistoon (Ann Arbor) vuosiksi 1965–1966. Seuraavaksi hänet palkkasi Ilmatieteellinen keskuslaitos ylimääräiseksi ylimeteorologiksi 1966–1967 ja sääosaston viransijaiseksi osastonjohtajaksi 1966–1968. Samaan aikaan Holopainen toimi myös Helsingin yliopiston meteorologian dosenttina 1966–1970. Helsingin yliopiston virkaatekevänä apulaisprofessorina hän toimi 1969–1970, apulaisprofessorina 1970–1971, virkaatekevänä professorina 1971–1973 ja meteorologian professorina 1973–1998. Yliopiston professorin kaikkia velvollisuuksia Holopaisen ei tarvinnut hoitaa 1984–1989, sillä hänet valittiin Suomen Akatemian tutkimusprofessoriksi viisivuotiskaudelle. Vierailevana professorina Holopainen toimi 1976 australialaisessa Monash-yliopistossa, 1979 yhdysvaltalaisessa Princetonin yliopistossa ja 1981 yhdysvaltalaisessa Wisconsinin yliopistossa (Madison).
Päätyönsä ohessa Holopaisen aika riitti moneen häntä kiinnostavaan luottamustoimeen ja jäsenyyteen. Hän oli Euroopan keskipitkien sääennusteiden keskuksen (ECMWF) tieteellisen neuvonantokomitean jäsen 1976–1980 ja 1983–1990, Maailman ilmatieteen järjestön (WMO/ICSU) tieteellisen komitean jäsen 1980–1986 ja EU Human Capital and Mobility -ohjelman Earth Science -paneelin jäsen 1992–1994. Suomessa hän oli Ilmatieteen laitoksen johtokunnan jäsen vuodesta 1989 ja Pohjoismaisen ympäristöntutkimusohjelman ilmastonasiantuntijaryhmän jäsenenä vuodesta 1991. Holopainen toimi lisäksi Geofysiikan seuran puheenjohtajana 1971, Suomen maantieteellisen seuran työjäsenenä 1975, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1974 ja Suomen Tiedeseuran jäsenenä vuodesta 1975. Ansioistaan hänet palkittiin 1975 Suomen Tiedeseuran Theodor Homénin palkinnolla ja 1993 Geofysiikan seuran hopeisella Erik Palmén -mitalilla.
Tuotanto

Holopaisen tuotanto käsittää yli sata tieteellistä ja muuta meteorologian alaan liittyvää julkaisua.
Investigation of friction and diabatic processes in the atmosphere, 1964 (väitöskirja)
Efteløtin kirkko

| Efteløtin kirkko Efteløt kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Kongsberg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  190
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Efteløtin kirkko (norj. Efteløt kirke) on Kongsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Kuvia

Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Efteløtin kirkko Wikimedia Commonsissa
Eric Weiss

| Eric Weiss |
| --- | --- |
Luoja(t):  J. J. Abrams
Näyttelijä(t):  Greg Grunberg
Ensi- esiintyminen:  Jaksossa 1.01 "Truth Be Told"
Viimeinen esiintyminen:  Jaksossa 5.10 "S.O.S."
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eric Weiss
Ammatti:  CIA, NSC
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Tutut:  Nadia Santos (tyttöystävä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eric Weiss on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Greg Grunberg.
Hahmon tarina

Eric Weiss syntyi 17. huhtikuuta 1968 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Myöhemmällä iällä hän liittyi CIA:han, jossa hänen työparinsa ja ystävänsä on Michael Vaughn. Vaughn ja Weiss tapaavat Sydney Bristow'n ensimmäistä kertaa tämän tullessa CIA:han liittyäkseen kaksoisagentiksi, jotta voisi auttaa CIA:na esiintyvän terroristiorganisaatio Allianssin kaatamisessa.
Toisella kaudella Weiss saa ampumahaavan kaulaan, mikä pakottaa hänet muutamaksi kuukaudeksi lepoon. Kolmannella kaudella hän yllättyy kuullessaan Sydneyn kuoleman olleen lavastus. Hän auttaa masentunutta Sydneytä muuttamaan hänen naapuriinsa ja hankkii hänelle Liisa Ihmemaassa -kirjan kolmannen painoksen Sydneyn menetettyä kaiken omaisuutensa. Neljännellä kaudella Weiss värvätään CIA:n salaiseen osastoon, APO:on. Hän alkaa myös seurustella Sydneyn siskopuolen Nadia Santosin kanssa.
Viidennellä kaudella Weiss saa työtarjouksen Washington D.C.:stä "läheltä presidenttiä", minkä hän ottaa vastaan jättäen sarjan. Hän palaa myöhemmin viimeistä kertaa APO:a avustamaan.
Epafos

Epafos (m.kreik. Ἔπαφος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Ion poika. Zeuksen maattua Ion ja muutettua tämän lehmäksi salatakseen tapahtuneen vaimoltaan Heralta, tämä Heran lähettämän paarman takaa-ajamana pakeni aina Egyptiin saakka, jossa Zeus vihdoin muutti hänet takaisin ihmishahmoonsa ja teki hänet egyptiläisille jumalatar Isikseksi.
Io synnytti Epafoksen Niilin varrella. Egyptiläiset tunsivat hänet nimellä Apis, joskin he itse kielsivät kyseessä olevan saman henkilön vedoten siihen, että Apis oli vieraillut ihmiskunnan luona jo tuhansia vuosia aiemmin, kun taas Epafos olisi syntynyt myöhempinä aikoina. Apiksen kuitenkin kerrotaan syntyneen lehmästä, jonka olisi tehnyt tiineeksi taivaasta osunut salama.
Hera halusi nyt eroon vastasyntyneestä, jonka takia hän lähetti kureetit sieppaamaan tämän. Kun Zeus huomasi tämän, hän löi kureetit kuoliaiksi. Io lähti etsimään poikaansa löytääkseen hänet Syyriasta kuningas Bybloksen vaimon huomasta. Palattuaan poikansa kanssa takaisin Egyptiin hän meni naimisiin Telegonoksen kanssa, joka hallitsi Egyptiä.
Epafoksen perittyä valtaistuimen hän nai Memfisin, Niilin tyttären, jonka mukaan hän nimesi perustamansa Memfisin kaupungin. He saivat tyttären, jonka he nimesivät Libyaksi.