stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Auto Bild Suomi

| Auto Bild Suomi |
| --- | --- |

Kustantaja:  Fokus Media
Levikki:  45 623 (LT 2013)
Päätoimittaja:  Pekka Kaidesoja
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  16 kertaa vuodessa
Kieli:  Suomen kieli
Aiheesta muualla
Kotisivu
Auto Bild Suomi on Suomen useimmin ilmestyvä autolehti. Julkaisu pohjautuu Euroopan suurimpaan autolehteen, saksalaiseen Auto Bildiin. Lehdellä on oma suomalainen toimitus, joka tuottaa Auto Bildin muiden eurooppalaisten versioiden kanssa yhteisen aineiston lisäksi myös maakohtaista sisältöä. Auto Bild Suomi ilmestyy 16 kertaa vuodessa, ja sitä kustantaa Fokus Media. Lehden päätoimittaja on Pekka Kaidesoja. Lehti tavoittaa noin 46 000 lukijaa (KMT 2022).
Armas E. Turunen

Eero Armas Turunen (8. huhtikuuta 1886 Kuopio – 23. huhtikuuta 1909 Viipuri) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja kääntäjä. Turunen käytti myös nimimerkkejä A.T. ja Suru.
Turusen vanhemmat olivat räätäli Eero Juho Turunen ja Anna Elisabet Ruotsalainen. Hän kävi Viipurin klassillista lyseota 1897-1903.
Teoksia

Hakalan rahat, näytelmä kahdessa näytöksessä.    Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1905, 2. painos Karisto 1909, 3. painos 1920 (nimimerkillä Suru)
Frans Oskar Leonard Hodell : Heinosen perhe huvimatkalla : huvinäytelmä 2:ssa näytöksessä, mukaelma ; mukailivat Armas E. Turunen ja U. W. Telén. Näytelmäkirjallisuutta 71. U. W. Telen, Kuopio 1905
Aili, näytelmä kolmessa näytöksessä.     Karisto 1906, 3. painos 1981, 4. painos 1928 (nimimerkillä A.T.)
Patruunan palveluksessa, näytelmä 3:ssa näytöksessä.   Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906 (nimimerkillä A.T.)
Rakkautta ja politiikkaa, huvinäytelmä 1:ssä näytöksessä.   Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906 (nimimerkillä A.T.)
Vaalipuuhissa, yksinäytöksinen huvinäytelmä.   Karisto 1907  (nimimerkillä A.T.)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Armas E. Turusen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Ascotin kilparata

Ascotin katsomorakenteita, kuva vuodelta 2006.
Ascotin kilparata on englantilainen laukkarata pienessä Ascotin kaupungissa Berkshiren historiallisessa maakunnassa. Rata sijaitsee lähellä Windsorin linnaa, ja sen omistaa The Crown Estate.
Royal Ascot

Kilparadan kuuluisin tapahtuma on keskikesällä järjestettävä viikon mittainen Royal Ascot eli Ascotin laukkakilpailut. Se on Britannian tunnetuin hevostapahtuma, joka tunnetaan kuninkaallisten ja brittieliitin näyttävästä esiintymisestä katsomossa. Tapahtuma tunnetaan tiukasta pukukoodistaan: naisilla tulee olla päässään hatut ja jaloissa sukkahousut; leningin pitää peittää olkapäät ja sen pituus on tarkkaan säädetty. Asukokonaisuuden pitää olla peittävä. Miehiltä edellytetään saketin ja silinterihatun käyttöä.
Auto 2000

| Auto 2000 |
| --- | --- |
 Lehden kansikuva vuodelta 1989
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  autot ja autoilu
Kustantaja:  AO-kustannus
ISSN:  ISSN 0786-5112
Perustettu:  1989
Lakkautettu:  199?
Päätoimittaja:  Jorma Välimaa
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  210x297 mm
Ilmestymistiheys:  10 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Auto 2000 oli suomalainen autoihin ja autoiluun keskittynyt "aktiivisen autoilijan lehti". Lehteä julkaistiin 1980-luvun lopulta 1990-luvun alkuvuosille.
Lehdessä julkaistiin mm. vertailuja, esittelyjä urheiluautoista, autouutuuksista ja -klassikoista, lisävarusteista sekä artikkeleita aikakauden julkisuuden henkilöiden autosuhteista. Auto 2000 edelsi sisällöltään samanhenkinen Super Car-lehti. Irtonumero maksoi vuonna 1990 25 markkaa.
Armenia kesäolympialaisissa 2016

Armenia osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016 33 urheilijan joukkueella. Lipunkantajana avajaisissa toimi Vahan Mkhitaryan
 ja päättäjäisissä painija Artur Aleksanyan.
Arvida

| Arvida |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Vida 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Arvid
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arvida on naisen etunimi, joka pohjautuu miehennimeen Arvid. Vuosina 1986–1992 Arvidalla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 31. elokuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 70–90 Arvida-nimistä naista.
Anthony Tyler Quinn

| Anthony Tyler Quinn> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1962 (ikä 62)  New London, Connecticut
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Anthony T. Quinn
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  Jonathan Turner (Isojen poikien leikit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Anthony Tyler Quinn (s. 25. heinäkuuta 1962 New London, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Jonathan Turner roolista televisiosarjassa Isojen poikien leikit.
Arnold Rosenquist

Emil Arnold Rosenquist (27. huhtikuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja urheiluvaikuttaja.
Henkilöhistoria

Arnold Rosenquistin vanhemmat olivat filosofian tohtori Oskar Rosenquist ja Julie-Frederique Lippe-Dubois. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1930–1936 oli Elvi Packalén ja toinen vuodesta 1939 Margaretha Philip. Rosenquist tuli ylioppilaaksi 1930, valmistui Kadettikoulusta 1929, suoritti alemman oikeustutkinnon 1932 sekä filosofian kandidaatin tutkinnon 1934 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1952.
Rosenquist toimi upseerina eri joukko-osastoissa vuodesta 1930, sota-aikana päämajan palveluksessa, rykmentin komentajan apulaisena, pataljoonan komentajana sekä sotilasasiamiehenä Ranskassa 1942–1945 ja Sveitsissä 1942–1946. Pääesikunnan ulkomaantoimiston päällikkö hän oli vuodesta 1946 vuoteen 1948, jolloin hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Rosenquist, joka oli toiminut 1930-luvulla partiojärjestön johtotehtävissä, työskenteli sittemmin liike-elämän palveluksessa.
Hän oli Suomen Olympiakomitean pääsihteeri 1950–1961 ja Suomen olympiajoukkueiden johdon jäsen 1952, 1956 ja 1960. Reservin kornetiksi Rosenquist ylennettiin 1927, vänrikiksi 1929, luutnantiksi 1931, kapteeniksi 1939 ja majuriksi 1942.
Julkaisuja

Om prisrätt och prisförfarande, 1933
Suomalais-saksalainen saksalais-suomalainen sotilassanasto = Finnisch-deutsches deutsch-finnisches Militärwörterbuch, 1940
Suomalais-englantilainen englantilais-suomalainen sotilassanasto = Military vocabulary in Finnish-English English-Finnish, 1940
Suomi: XV olympialaisten kisojen maa, 1952, toim. Eino Mäkinen, E. A. Rosenquist, Bruno Selin
Suomen puun miehiä: Finnish timber men, 1954, toim. Veikko Hirvensalo, Matti Jalava, Vilho Lihtonen, E. A. Rosenquist, Helmer Roschier, Eino Saari
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut: pohjoismaiset lajit Lahdessa 1.–9.3.1958: käsikirja-ohjelma, MM-tiedotuksia, 1958, toim. E. A. Rosenquist
Antonio Candreva

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Antonio Candreva
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka:  Rooma, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Paino: 72 Kg
Seura
Seura:      Salernitana
Junioriseurat
2003–2004: Ternana
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 | Ternana | 47 | (0) |
| 2007–2013 | Udinese | 3 | (0) |
| 2008–2010 | → Livorno | 52 | (2) |
| 2010 | → Juventus | 16 | (2) |
| 2010–2011 | → Parma | 31 | (3) |
| 2011–2012 | → Cesena | 18 | (2) |
| 2012–2013 | → Lazio | 50 | (9) |
| 2013–2016 | Lazio | 101 | (32) |
| 2016–2021 | Inter | 124 | (12) |
| 2020–2021 | → Sampdoria | 35 | (5) |
| 2021– | Sampdoria | 8 | (3) |
Maajoukkue
| 2009–2018 | {{Italian  lippu}} Italia | 54 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. lokakuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. lokakuuta 2021.
Antonio Candreva (s. 28. helmikuuta 1987 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Salernitanaa.  Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Candreva on Ternana Calcion kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2004. Kesäkuussa 2007 hän siirtyi Udinese Calcioon, jossa hän pääsi pelaamaan 27. tammikuuta 2008 ensimmäistä kertaa maan pääsarjassa.
Vuodet 2008–2011 hän vietti pääosin lainalla eri joukkueissa, muun muassa Livornossa, Juventuksessa, Parmassa ja Cesenassa.
Tammikuussa 2012 Candreva siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Lazioon. Hän pelasi kevätkauden aikana yhteensä 15 sarjaottelua ja teki niissä kolme maalia.
18. heinäkuuta 2012 Candrevan lainasopimus Lazioon uusittiin vuodeksi eteenpäin kaudelle 2012–2013, sisältäen ostopykälän.
Kesäkuussa 2013 Lazio käytti osto-optionsa tehden Candrevalle neljän vuoden sopimuksen.
Elokuussa 2016 Candreva siirtyi Interiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainasopimuksella Sampdoriassa, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2021.
Maajoukkueura

Candreva teki ensiesiintymisensä Italian maajoukkueessa 14. marraskuuta 2009 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on pelannut 54 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Aiheesta muualla

Antonio Candrevan esittely Soccerway-sivustolla (italiaksi)
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Viviano |
2 Motta |
3 De Ceglie |
4 Nocerino |
5 Cigarini |
6 Criscito |
7 Montolivo |
8 Marchisio |
9 Rocchi |
10 Giovinco |
11 Rossi |
12 Dessena |
13 Coda |
14 Acquafresca |
15 Bocchetti |
16 De Silvestri |
17 Abate |
18 Consigli |
20 Candreva |
21 Russotto |
Valmentaja Casiraghi
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Astori |
5 De Sciglio |
6 Candreva |
7 Aquilani |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Giovinco |
11 Gilardino |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 El Shaarawy |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Cerci |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Abate |
21 Pirlo |
22 Giaccherini |
23 Diamanti |
Valmentaja Prandelli
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Buffon |
2 De Sciglio |
3 Chiellini |
4 Darmian |
5 Motta |
6 Candreva |
7 Abate |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Cassano |
11 Cerci |
12 Sirigu |
13 Perin |
14 Aquilani |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Immobile |
18 Parolo |
19 Bonucci |
20 Paletta |
21 Pirlo |
22 Insigne |
23 Verratti |
Valmentaja Prandelli
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Buffon |
2 De Sciglio |
3 Chiellini |
4 Darmian |
5 Ogbonna |
6 Candreva |
7 Zaza |
8 Florenzi |
9 Pellè |
10 Motta |
11 Immobile |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 Sturaro |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Éder |
18 Parolo |
19 Bonucci |
20 Insigne |
21 Bernardeschi |
22 El Shaarawy |
23 Giaccherini |
Valmentaja Conte
Arvid Wikström

Arvid Konstantin Wikström (15. toukokuuta 1886 Helsinki – 27. toukokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Suomen Kaapelitehdas Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Wikströmin vanhemmat olivat teurastaja, liikemies ja lihakauppias Amandus Konstantin Wikström ja Sofia Wilhelmina Moberg. Hän kävi Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors-oppikoulua mutta joutui jättämään taloudellisista syistä koulun kesken ja siirtyi vuonna 1904 kahdeksannelta luokalta suoraan Polyteknilliseen opistoon. Wikström suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston koneenrakennuksen osastolla 1908. Hän teki opintomatkoja Englantiin 1910 sekä Saksaan 1911 ja 1926.
Wikström oli Valtionrautateiden konepajainsinöörinä 1908–1909 ja Porin Puuvillatehtaassa insinöörinä 1909–1910. Hän oli Englannissa Togo Spinning Co Ltd:n kehruumestarina 1910 ja palattuaan Suomeen hän oli uudelleen Vaasan Puuvillatehdas Oy:n insinöörinä 1910–1911. Wikström kiinnostui sähkökaapelien valmistamisesta, ja elokuussa 1911 hän matkusti Saksaan tutustumaan sikäläiseen kaapeliteollisuuteen. Palattuaan Suomeen keväällä 1912 hän Suomen Punomotehdas Oy:n. Uuden yritykset koneet ja raaka-aineet hankittiin Saksasta, ja kaapelien valmistus alkoi 1913. Aluksi tehdas valmisti kumi- ja tekstiilipäällysteistä tinattua kuparilankaa ja kuparikaapeleita.
Tehdas joutui vaikeuksiin, kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vaikeutti kuparin ja tekstiiliraaka-aineen hankintaa. Suomen Punomotehdas Oy myytiin sen vuoksi vuonna 1916 yhtiön suurimmalle asiakkaalle sähkökoneita valmistaneelle Ab Gottfrid Strömberg Oy:lle ja siitä tuli yksi uuden omistajan osastoista. Vuonna 1917 siitä muodostettiin erillinen yritys nimellä Suomen Kaapelitehdas Oy. Wikström jatkoi edelleen yrityksen toimitusjohtajana. 1920-luvun alussa Suomen Gummitehdas Oy osti Strömbergiltä ja Suomen Teollisuuskonttorilta Kaapelitehtaan osake-enemmistön.
Suomen Kaapelitehdas alkoi rakentaa vuonna 1919 uutta kuusikerroksista tehdasrakennusta Helsingin Punavuoreen, ja tehdasta laajennettiin sitten useassa vaiheessa niin että se vuonna 1938 käsitti jo kokonaisen korttelin. Tullisuojan ansiosta Suomen Kaapelitehdas pärjäsi kilpailussa ulkomaisten kaapelitoimittajien kanssa ja saattoi myös kehittää tuotteitaan. Vuonna 1928 Suomen Kaapelitehdas alkoi valmistaa lyijypäällysteisiä puhelin- ja merikaapeleita, joista tuli yhtiön erikoisosaamisen kohde. Suomen Kaapelitehtaalla oli 1930-luvun lopulla hallussaan 80 prosenttia Suomen kaapelimarkkinoista.
Wikströmillä oli kesäpaikka Hevonpäässä Kirkkonummen Upinniemessä ja hän harjoitti pienimuotoista puutarhaviljelyä 1930-luvulla omistamassaan Huopalahden kuntaan kuuluneessa Pikku Kuusisaaressa.
Atamanovka

Atamanovka (ven. Атама́новка) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Tšitan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ingoda-joen rannalla 18 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1852. Vuonna 1900 rakennettiin rautatieasema. Nykyään Atamanovkassa toimii konepaja ja taimitarha. Taajamassa on keskikoulu, kulttuuritalo, poliklinikka ja kaksi vanhainkotia.
Aiheesta muualla

Atamanovka Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Anthony Terras

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anthony Terras |  Anthony Terras |  Anthony Terras |  |
Maa:   Ranska
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | Skeet |  |
Poikien ammunta
|  Kultaa | Nikosia 2003 | Skeet |  |
|  Kultaa | Lonato 2005 | Skeet |  |
|  Hopeaa | Lonato 2005 | Skeet, joukkue |  |
Anthony Terras (s. 21. kesäkuuta 1985 Marseille) on ranskalainen haulikkoampuja, nuorten maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Anthony Terras on saavuttanut olympialaisissa Pekingissä 2008 pronssia skeetissä. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa poikien sarjassa kaksi henkilökohtaista maailmanmestaruutta (2003 ja 2005) ja joukkuehopeaa (2005).
Avtozavodskajan metroasema

Avtozavodskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Avtozavodskajan metroasema (Moskovan metro), Zamoskvoretskaja-linjan asema (Moskova).
Avtozavodskajan metroasema (Nižni Novgorodin metro), Avtozavodskaja-linjan asema (Nižni Novgorod).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Avtozavodskajan metroasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Auto 5000

Auto 5000 oli Volkswagen Groupin tytäryhtiö, joka valmisti Saksan Wolfsburgissa Volkswagenin päätehtaan yhteydessä henkilöautoja. Yhtiö on perustettu elokuussa 2001. Tehtaalla on vuodesta 2003 lähtien valmistettu Touran-tila-autoja ja vuodesta 2007 Tiguan-maastureita. Tehdas työllisti joulukuussa 2007 4 200 henkeä. Vuoteen 2008 mennessä tehdas oli valmistanut 650 000 ensimmäisen ja 180 000 toisen sukupolven Tourania sekä 16 000 Tiguania.[lähde? ]
Volkswagen Group ja saksalainen ammattiyhdistysliike IG Metall solmivat pitkäaikaisen työehtosopimuksen, jossa autotehdas lupasi järjestää 5 000 pysyvää työpaikkaa Saksaan, kun työntekijäpuoli lupautui enintään 5 000:n saksan markan bruttopalkkaan kuukaudessa. Palkkataso oli teollisuuden keskiansiota alhaisempi. Etusijalla työnsaannissa ovat työttömyysuhan alla olevat. Mikäli sopimukseen ei olisi päästy, tuotantoa ei olisi todennäköisesti aloitettu tai se olisi viety alhaisemman palkkatason maahan.[lähde? ]
Auto 5000 -projekti päättyi vuoden 2009 alussa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Der Spiegel-lehden artikkeli aiheesta (saksaksi)
Basso continuo

Esimerkki basso continuon nuottimerkinnöistä.
Basso continuo (tai vain continuo) on barokin ajan teosten osuus, joka soi yleensä koko musiikkikappaleen ajan ja joka luo sille harmonisen ja rytmisen pohjan. Soittajia, jotka esittävät tämän osuuden nimitetään basso continuo -ryhmäksi. Continuoryhmä on barokkiyhtyeen kivijalka ja vastaa nykyaikaisen rytmimusiikin "komppisektiota". Basso continuo -osuus on teoksen matalimmalta soiva osuus ja koko ryhmä soittaa yhteistä stemmaa, kukin omalla instrumentillaan.
Basso continuo -ryhmän kokoonpano on yleensä esittäjien päätettävissä. Aikanaan se vaihteli paljonkin toisaalta saatavilla olevien muusikoiden ja soittimien mukaan ja toisaalta esitettävän musiikin mukaan. Nykyään pyritään kokoamaan nimenomaan esitettävään musiikkiin parhaiten sopiva kokoonpano.  Yleensä ryhmään kuuluu ainakin yksi sointusoitin, esimerkiksi cembalo, urut, luuttu tai harppu. Sen lisäksi mukana useimmiten yksi tai useampi matala melodiasoitin, kuten sello, viola da gamba tai fagotti. Soitinten valintaan vaikuttaa esimerkiksi se, onko esitettävä musiikki maallista vai hengellistä. Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että edellisessä käytetään useammin cembaloa ja jälkimmäisessä urkuja.
Continuo-soittoon kuuluu olennaisesti improvisaatio, sillä nuotteihin on merkitty ainoastaan numeroitu bassomelodia. Nuoteissa olevat numerot kertovat intervalleista, soinnuista tai muista lisä-äänistä, joita moniäänisten soittimien soittajien on tarkoitus käyttää suhteessa bassonuotteihin. Sointusoittajan tehtävä on tiettyjen sääntöjen ja käytäntöjen perusteella tulkita tämä pikakirjoitus niin, että syntyy diskanttisoittajia tukeva harmoniapohja. Cembalolla karaktääriä säädellään erityisesti arpeggioiden nopeudella ja laajuudella sekä soitettavien äänten määrällä. Uruilla äänten pituus ja määrä ovat tärkeimpiä ilmaisukeinoja.
Vaikka basso continuo oli elimellinen ja tunnusomainen osa nimenomaan barokkimusiikissa, sitä käytettiin myös myöhemmin, erityisesti hengellisissä kuoroteoksissa klassismin aikana.
Arto Lindberg (kunnanjohtaja)

Arto Lindberg (s. 1964) on suomalainen kunnanjohtaja. Hän on ollut vuodesta 2017 Tuusulan pormestari. Hän on toiminut politiikassa SDP:n jäsenenä.
Lindberg on koulutukseltaan rakennusinsinööri. Ennen pormestariksi valintaa hän työskenteli kiinteistöpäällikkönä ja toimi vuodesta 1992 Tuusulassa SDP:n kunnanvaltuutettuna.
Auto 54, kuuluuko?

| Auto 54, kuuluuko?> Car 54, Where Are You? |
| --- | --- |

Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  30 minuuttia
Luoja(t):  Nat Hiken
Pääosissa:  Joe E. Ross ja Fred Gwynne
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC
Esitetty:  17. syyskuuta 1961 – 8. syyskuuta 1963
Jaksoja:  60
Aiheesta muualla
IMDb 
Auto 54, kuuluuko? (alkuperäiseltä nimeltään Car 54, Where Are You) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka pyöri NBC-kanavalla vuosina 1961–1963. Sarjan päähenkilöinä olivat Fred Gwynnen ja Joe E. Rossin esittämät täysin erilaiset poliisit.
Samanniminen elokuva tehtiin vuonna 1994. Elokuva epäonnistui taloudellisesti ja sai kriitikoilta huonot arvoasanat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auto 54, kuuluuko? Wikimedia Commonsissa
Axel Fredrik Adolf von Christierson

Axel Fredrik Adolf von Christierson (25. joulukuuta 1838 Helsinki – 19. joulukuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen luotsikapteeni ja valtiopäivämies.
Von Christiersonin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Karl Ulrik von Christierson ja Vilhelmina Charlotta Sofia Conradi ja puoliso Anna Vinifred O'Flanagan (k. 1911). Katolinen pappi Wilfrid von Christierson oli heidän poikansa. Von Christierson palveli luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksessa luutnanttina vuodesta 1876. Turun luotsiosaston johtaja hän oli vuodesta 1879. Alikapteeni von Christiersonista tuli 1888 ja kapteeni 1890.
Von Christierson oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Carl Gustaf Wilhelm von Christierson (1836–1905), Georg Mauritz von Christierson (1842–1905) ja Edvard Waldemar von Christierson (1845–1915) olivat Axel Fredrik Adolf von Christiersonin veljiä.
Anne Michaels

Anne Michaels vuonna 2013.
Anne Michaels (s. 15. huhtikuuta 1958 Toronto, Ontario) on kanadalainen runoilija ja kirjailija.
Michaelsin isä oli puolanjuutalainen ja äiti kanadalainen. Hän varttui Torontossa ja valmistui kandidaatiksi (Bachelor of Arts) englannin kielestä Toronton yliopistosta.
Michaelsin esikoisrunokokoelma The Weight of Oranges (1986) voitti Commonwealth-palkinnon. Hänen esikoisromaaninsa Kivenkantajat (Fugitive Pieces, 1996) voitti Orange-palkinnon. Siitä tehtiin myös elokuva.
Teoksissaan Michaels on käsitellyt erityisesti toisen maailmansodan tapahtumia. Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle.
Teokset > Runokokoelmat

The Weight of Oranges (1986)
Miner’s Pond (1991)
Skin Divers (1999)
Poems (2000)
Correspondences (2013)
Teokset > Romaanit

Kivenkantajat.  (Fugitive Pieces, 1996)  Suomentanut Tiina Ohinmaa. WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22774-9.
Routaholvi.  (The Winter Vault, 1996)  Suomentanut Kaijamari Sivill. WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-34770-6.
Arto Lilja

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten hiihtosuunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lillehammer 1996 | viesti |  |
|  Hopeaa | Borovetz 2002 | viesti |  |
|  Hopeaa | Levi 2005 | viesti |  |
|  Pronssia | Östersund 2004 | keskimatka |  |
|  Pronssia | Östersund 2004 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ivanovo 2006 | viesti |  |
|  Pronssia | Seiser Alm 2003 | keskimatka |  |
Arto Lilja (s. 16. huhtikuuta 1973) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja moninkertainen MM-mitalisti. Navia edustavaa Liljaa valmensi Kari Melender.
Östersundin MM-kilpailuissa 2004 Lilja voitti pronssia keskimatkalta. Lisäksi hän on voittanut MM-kilpailuiden viestistä hopeaa vuonna 1996 Lillehammerissa, 2002 Borovetzissa ja 2005 Levillä sekä pronssia vuonna 2004 Östersundissa.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa 2003 Lilja sijoittui kolmanneksi.
Nykyään hän toimii terveystiedon ja liikunnan opettajana yläkoulussa ja lukiossa.
Audi 80 (B3)

| Audi 80 B3 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1986–1991
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Audi 80 (B2)
Seuraaja:  Audi 80 (B4)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi Cabriolet Audi Coupé (B3)
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Audi 80 B3 (Typ 89) on Audi 80:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1986–1991. Se korvasi edeltäneen B2-mallin ja seuraajaksi tuli B4, joka ei kuitenkaan ollut täysin uusi malli, vaan uudistettu versio B3:sta.
Audi 80 B3 (1986–1991)

Kolmannen sukupolven Audi 80 esiteltiin syksyllä 1986, ainoana korimallinaan neliovinen sedan. Se oli muotoiltu huomattavasti edeltäjäänsä virtaviivaisemmin, ja korin ilmanvastuskerroin olikin alhainen 0,29. Ensimmäistä kertaa malli ei enää jakanut pohjalevyään Volkswagen Passatin kanssa, vaan vuonna 1988 esitelty Passat B3 perustui nimestään huolimatta eri pohjalevyrakenteelle, jossa moottori oli sijoitettu poikittain. 80:n kanssa pohjalevyn jakoivat Audi Coupé ja Cabriolet. 80-mallin rinnalla myytiin myös paremmin varusteltua ja suurempimoottorista Audi 90 -mallia.
Uutena turvaominaisuutena Audi 80:ssä esiteltiin procon-ten. Se on mekaaninen järjestelmä, joka perustuu moottorin ja vaihdelaatikon kautta ohjauspylvääseen ja etuturvavöihin kiinnitettyihin vaijereihin. Etutörmäyksessä moottorin painuessa sisään vaijerit kiristyvät, jolloin ne kiristävät etuturvavyöt ja vetävät ohjauspyörän kuljettajasta poispäin. Procon-ten tuli hieman myöhemmin käyttöön myös muissa Audi-malleissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi 80 (B3) Wikimedia Commonsissa