stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juan Bautista Alberdi

Chilessä otettu dagerrotypia Alberdista, otettu vuosivälillä 1850-1853.
Juan Bautista Alberdi (29. elokuuta 1810 San Miguel de Tucumán - 19. kesäkuuta 1884 Pariisi) oli argentiinalainen poliittinen teoreetikko ja diplomaatti. Vaikkakin hän eli suurimman osan elämästään maanpaossa Montevideossa ja Chilessä, hän oli yksi Argentiinan merkittävimmistä liberaaleista elinaikanaan.
Juan Bautista Alberdi syntyi San Miguel de Tucumánissa, Tucumánin provinssin pääkaupungissa Argentiinassa, samana vuonna kuin Toukokuun vallankumous, Argentiinan irtautumisen alku emämaastaan Espanjasta, alkoi. Hänen isänsä, Salvador Alberdi, oli espanjalainen kauppias; hänen äitinsä, Josefa Aráoz y Balderrama, oli syntyisin espanjalaista alkuperää olevasta argentiinalaisesta perheestä. Hän kuoli Juan Bautistan synnytyksen seurauksena.
Alberdin perhe tuki Argentiinan vallankumousta alusta asti. Hänen isänsä oli läheinen Belgranolle, tärkeälle vallankumoukselliselle, jolla oli ratkaiseva merkitys nuoren Alberdin elämälle ja työlle.
Juan Bautista Alberdi muutti nuorena Buenos Airesiin, missä hän opiskeli "Colegio de Ciencias Morales"issa ( yhteiskuntatieteiden toisen asteen koulu). Mutta vuonna 1824, johtuen rakkaudestaan musiikkiin, hän lyhyesti ja hätiköidysti jätti opintonsa. Hän aloitti pian opintonsa uudestaan, tullakseen lakimieheksi. Hän jatkoi opintojaan Córdobassa ja vuonna 1840 sai ne päätökseen Montevideossa.
Johtuen kuulumisestaan Argentiinan "Sukupolvi '37":ään, ryhmään nuoria ja liberaaleja intellektuelleja, jotka olivat saaneet vahvoja vaikutteita valistuksesta ja liberaaleista aatteista (näihin nuoriin miehiin kuuluivat muun muassa myös Esteban Echeverría ja Domingo Faustino Sarmiento), ja hänen kieltäytymisestään vannoa uskollisuutta federaalihallinnon pelätylle caudillolle Juan Manuel de Rosasille, jota vastaan hän kirjoitti useita kirjoja, Alberdi vuonna 1838 lähti Argentiinasta aloittaakseen vapaaehtoisen maanpakonsa: aluksi Montevideossa; sitten Euroopassa; ja lopuksi Chilessä. Hän palasi Argentiinaan vasta Justo José de Urquizan voitettua federalistien joukot ratkaisevassa Caserosin taistelussa vuonna 1852.
Kun oli päätetty kirjoittaa Argentiinan perustuslaki, Alberdi lähetti kopiot kirjoittamistaan papereista, otsikolla "Perustat ja lähtökohdat Argentiinan tasavallan poliittiselle organisoitumiselle", Perustuslailliselle kokoukselle. Monet siinä olleista ehdotuksista liitettiin Argentiinan vuoden 1853 perustuslakiin.
Uuden hallinnon aikana Alberdi sai diplomaattisia tehtäviä Euroopasta, jotka keskeytyivät Argentiinan tasavallan uudelleenorganisoitumisen seurauksena vuonna 1862. Hän jälleenpalasi Argentiinaan vuonna 1878, mutta Bartolomé Mitren vahva epäsuosio sai Alberdin lähtemään Ranskaan, jossa hän 73-vuotiaana kuoli 19. heinäkuuta 1884, Pariisin lähiössä. Hänen ruumiinsa kuljetettiin Argentiinaan ja haudattiin La Recoletan hautausmaalle Buenos Airesissa.
Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1917

Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1917 olivat järjestyksessään toiset Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Montevideossa Uruguayssa.
Turnaukseen osallistuneet neljä maata olivat Argentiina, Brasilia, Chile ja Uruguay. Mestaruuden voitti isäntämaa Uruguay.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Uruguay  | 3 |  3  |  0  |  0  |  9  |  0  | +9 | 6 |
|  Argentiina  | 3 |  2  |  0  |  1  |  5  |  4  | +1 | 4 |
|  Brasilia  | 3 |  1  |  0  |  2  |  7  |  8  | -1 | 2 |
|  Chile  | 3 |  0  |  0  |  3  |  0  |  10  | -10 | 0 |
Maalintekijät

4 maalia
Ángel Romano
3 maalia
Carlos Scarone
2 maalia
Alberto Ohaco
Haroldo Domingues
Manoel Nunes
Héctor Scarone
1 maali
Antonio Blanco
Calomino
Amílcar Barbuy
Caetano Izzo
Sylvio Lagreca
José Tognola
Oma maali
Luis García
Jeff Fisher

Jeff Fisher vuonna 2009.
Fisher Houston Texansin ja Tennessee Titansin välisessä ottelussa vuonna 2010.
Jeff Fisher (s. 25. helmikuuta 1958 Culver City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi NFL-seura Los Angeles Ramsin päävalmentajana vuosina 2012-2016 ja Tennessee Titansin päävalmentajana vuosina 1994-2010.
Ura pelaajana

Fisher pelasi yliopistossa kulmapuolustajana USC:n joukkueessa ja oli voittamassa yliopistomestaruutta vuonna 1978. Hänet varattiin NFL:ään Chicago Bearsin joukkueeseen, jossa hän oli mukana voittamassa Super Bowlia vuonna 1985. Loukkaantumiset lopettivat kuitenkin Fisherin uran lyhyeen.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Yliopistomestaruus: 1978
Super Bowl: 1985
Ura valmentajana

Fisher aloitti valmentajana loukkaannuttuaan pahasti. Hän toimi apuvalmentajana Chicago Bearsissa, Philadelphia Eaglesissa, Los Angeles Ramsissa sekä San Francisco 49ersissa. Vuonna 1994 silloinen Houston Oilers palkkasi hänet päävalmentajakseen kesken kauden ja hänet vakinaistettiin kauden jälkeen. Joukkue on sen jälkeen muuttanut nimeään Tennessee Oilersiksi ja siitä Tennessee Titansiksi vuonna 1999. Fisher johdatti joukkueensa Super Bowliin vuonna 2000, mutta joukkue hävisi St. Louis Ramsille. Fisherin ja Titansien tiet erosivat kauden 2010 päätteeksi.
Fisher oli sivussa NFL:stä vain yhden kauden, sillä St. Louis Rams palkkasi hänet päävalmentajakseen kaudelle 2012. Fisher ei pystynyt luotsaamaan Ramsia menestykseen, sillä joukkue ei päässyt kertaakaan pudotuspeleihin Fisherin päävalmentajakaudella. Hän sai potkut kesken kauden joulukuussa 2016.
Jeff Feagles

| Jeff Feagles |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1966 Anaheim, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  98 kg
Pelipaikka:  lentopotkun potkaisija
Pelaajaura
Seurat:  New England Patriots Philadelphia Eagles Arizona Cardinals Seattle Seahawks New York Giants
Pääsarjaura:  1988–2009
Jeffrey Allan "Jeff" Feagles (s. 7. maaliskuuta 1966 Anaheim, Kalifornia) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Hän oli pelipaikaltaan lentopotkun potkaisija.
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Feagles pelasi kolme kautta University of Miamin amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Miami Hurricanes oli kaudella 1987 Yhdysvaltain yliopistomestari.
Feaglesin NFL-ura alkoi vuonna 1988, kun hän teki sopimuksen New England Patriotsin kanssa varaamattomana vapaana pelaajana. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi kesäkuussa 1990 waiver-listan kautta Philadelphia Eaglesiin, jossa pelasi neljä kautta. Kaudet 1994–1997 hän pelasi Arizona Cardinalsin riveissä ja 1998–2002 Seattle Seahawksissa. Maaliskuussa 2003 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen viimeisen seuransa New York Giantsin kanssa.
Feagles pelasi Super Bowl -ottelussa kerran, 3. helmikuuta 2008, jolloin New York Giants voitti New England Patriotsin luvuin 17–14. Feaglesistä tuli näin vanhin Super Bowlin voittanut ja loppuottelussa pelannut pelaaja.
Feagles pelasi täydet 16 ottelua jokaisena NFL:n runkosarjakautena tulokaskaudestaan 1988 alkaen. 27. marraskuuta 2005 hän ohitti Jim Marshallin peräkkäisten NFL:n runkosarjaottelujen ennätyksen (282) ottelussa, jossa Giants kohtasi Seattle Seahawksin. Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä huhtikuussa 2010, joten hänen viimeiseksi kaudekseen pelaajana jäi kausi 2009. Hän pelasi 22 kautta käsittäneellä NFL-urallaan kaikkiaan 352 peräkkäistä runkosarjaottelua. Feagles on myös eniten lentopotkuja potkaissut pelaaja NFL:n historiassa. Hän potkaisi runkosarjaurallaan lentopotkuja yhteensä 71 211 jaardin edestä, 554 lentopotkua 20 jaardin linjalta ja kaikkiaan 1 713 lentopotkua, mitkä kaikki ovat NFL:n ennätyksiä.
Feagles pelasi NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa kahdesti, helmikuussa 1996, kauden 1995 jälkeen, ja helmikuussa 2009, kauden 2008 jälkeen.
Yksityiselämä

Feagles on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Michellen kanssa neljä poikaa.
Aiheesta muualla

Feagles sivustolla NFL.com
Joonas Loiri

Joonas Aleksi Loiri (17. huhtikuuta 1982 – 28. toukokuuta 2019), joka tunnettiin myös artistinimellä Joonas L, oli suomalainen musiikkivideo-ohjaaja, tuottaja ja DJ. Joonas L kuului Simina Grigoriun berliiniläiseen levy-yhtiöön Kuukou Records ja julkaisi musiikkia myös sveitsiläisellä levymerkillä Cyborgs in Love. Hän työskenteli suomalaisella ATV-kanavalla sekä opiskeli elokuva- ja TV-tuotantoa Academy of Art -yliopistossa San Franciscossa. Loiri tuotti musiikkivideoita hongkongilaisille artisteille G.E.M. ja Jonathan Wong. Loirilla oli oma The Lars Brothers -niminen tuotantoyhtiö Hongkongissa. Joonas Loirin isä oli näyttelijä Vesa-Matti Loiri ja äiti Riitta Loiri (o.s. Jäppinen).
Toukokuussa 2016 Joonas Loiri osallistui Helsingissä välikohtaukseen, josta hänet tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 28. heinäkuuta 2016 pahoinpitelystä 60 päivän ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Päätöksestä valitettiin, mutta hovioikeus piti käräjäoikeuden tuomion voimassa.
Joonas L:n ensimmäinen oma EP (Kinky Panda) julkaistiin maaliskuun 2019 alussa, ja siinä oli mukana tunnettuja artisteja, kuten Hollen ja Mihai Popovich.
Joonas Loiri kuoli sairauskohtaukseen kotonaan 28. toukokuuta 2019. Hänet on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Joonas Loiri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joonas Loiri Internet Music Video Databasessa
DJ Joonas L Facebook
DJ Joonas L Instagramissa
DJ Joonas L Soundcloudissa
DJ Joonas L Beatport
Change-Underground Haastattelu
Jens Hundseid

| Jens Hundseid |
| --- | --- |

Norjan pääministeri
 14. maaliskuuta 1932 – 3. maaliskuuta 1933  
Edeltäjä:  Peder Kolstad
Seuraaja:  Johan Ludwig Mowinckel
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1883 Vikedal, Norja
Kuollut: 2. huhtikuuta 1965 (81 vuotta) Oslo, Norja
Tiedot
Puolue:  Talonpoikaispuolue Nasjonal Samling
Jens Hundseid (6. toukokuuta 1883 Vikedal – 2. huhtikuuta 1965 Oslo) oli norjalainen opettaja ja talonpoikaispuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1932–1933.
Hundseid joutui pääministeriksi vastentahtoisesti edeltäjänsä Peder Kolstadin kuoltua kesken virkakauden. Hän pyrki estämään puolustusministeri Vidkun Quislingia saamasta liikaa valtaa talonpoikaispuolueessa. Saksalaismiehityksen aikana hän kieltäytyi näiden tarjoamasta tehtävästä uuden saksalaismielisen maanviljelijäjärjestön johdossa, mutta liittyi Nasjonal Samling -puolueeseen. Sodan jälkeen häntä arvosteltiin tämän puolueelle tuoman propagandahyödyn takia, ja Hundseid tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan.
Joonas Lehtoranta

| Joonas Lehtoranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joonas Lehtoranta
Syntynyt: 25. helmikuuta 1994 (ikä 30) Kotka, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Jonttu
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  194 cm
Paino:  80 kg
Nyk. joukkue:  KTP-Basket
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2010−2016 2016−2018 2018-:  KTP-Basket Kauhajoen Karhu KTP-Basket
Aiheesta muualla
FIBA
Joonas Lehtoranta (s. 25. helmikuuta 1994 Kotka) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut miesten pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa KTP-Basketia ja Kauhajoen Karhua. Hänen isänsä Matti Lehtoranta, veljensä Juho Lehtoranta ja Janne Lehtoranta sekä sisarensa Laura Lehtoranta, Linda-Lotta Lehtoranta ja Roosa Lehtoranta ovat myös SM-tason koripalloilijoita.
Ura

Lehtoranta on KTP-Basketin kasvatti, ja hän pelasi seuran paidassa junioreiden SM-sarjaa. Kaudella 2009–2010 hän voitti B-junioreiden SM-sarjan pistetilaston (23,71 pistettä ottelua kohden) ja kaudeksi 2010–2011 hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen. A-junioreissa Lehtoranta voitti SM-sarjan pistetilaston kaudella 2011–2012 (20,06 pistettä ottelua kohden) ja kauden päätteeksi hänet valittiin kyseisen sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2012–2013 hän teki Korisliigassa keskimäärin 3,4 pistettä ottelua kohden. Samalla kaudella Sami Toiviaisen valmentama KTP saavutti miesten SM-hopeaa.
Kauden 2014–2015 päätteeksi KTP saavutti SM-pronssin, ja Lehtoranta valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi. Hän teki KTP:n kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2016 Lehtoranta siirtyi Toiviaisen valmentamaan Kauhajoen Karhuun yksivuotisella sopimuksella. Toukokuussa 2017 Lehtoranta solmi yksivuotisen jatkosopimuksen Karhun kanssa.
Karhussa Lehtoranta voitti SM-kultaa kauden 2017-18 päätteeksi. Kauden jälkeen hän siirtyi kasvattajaseuransa KTP-Basketin riveihin. Huhtikuussa 2020 solmitun jatkosopimuksen myötä hän jatkaa seurassa kauden 2020-21 ajan.
Jens Isak Kobro

| Jens Isak Kobro |
| --- | --- |
 Mowinckelin III hallitus. Kobro ensimmäinen vasemmalta.
Norjan puolustusministeri
 Mowinckelin III hallitus 3. maaliskuuta 1933 – 20. maaliskuuta 1935  
Edeltäjä:  Vidkun Quisling
Seuraaja:  Fredrik Monsen
Suurkäräjäedustaja
 1931–1936  
Tromssan pormestari
 1945–1945 1928–1931  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jens Isak de Lange Kobro
Syntynyt: 20. elokuuta 1882 Vestre Moland, Norja
Kuollut: 14. toukokuuta 1967 (84 vuotta)
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Jens Isak de Lange Kobro (20. elokuuta 1882 Vestre Moland – 14. toukokuuta 1967) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1931–1936 ja toimi Norjan puolustusministerinö 1933–1935. Vuosina 1928–1931 sekä 1945 hän oli Tromssan pormestari.
Jeff Foxworthy

Jeff Foxworthy
Jeffrey Marshall ”Jeff” Foxworthy (s. 6. syyskuuta 1958 Atlanta) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, televisioesiintyjä ja kirjailija. Foxworthy tunnetaan erityisesti maalaisjunteille naureskelevasta huumoristaan, ja hänen tavaramerkkilauseensa on "Saatat olla punaniska, jos..." ("You might be a redneck, if...").
Ura

Foxworty juonsi omaa The Jeff Foxworthy Show -ohjelmaansa vuosina 1995–1996 ABC-kanavalla ja 1996–1997 NBC-kanavalla. Hänen ensimmäinen komedialevynsä You Might Be a Redneck If... oli ilmestyessään kaikkien aikojen myydyin komedialevy, ja hänen huumorikirjansa ovat myyneet miljoonittain. Foxworthy kuuluu kansanomaista huumoria viljelevään Blue Collar Comedy -koomikkoryhmään, johon kuuluvat myös Bill Engvall, Larry the Cable Guy ja Ron White.
2000-luvulla Foxworthy on juontanut televisio-ohjelmaa Are You Smarter Than a 5th Grader? ja vuodesta 2012 alkaen GSN-kanavan raamattuaiheista ohjelmaa The American Bible Challenge.
Yksityiselämä

Foxworthy on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän tuki Mitt Romneyn presidenttikampanjaa vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Jeff Foxworthy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeff Foxworthy Wikimedia Commonsissa
Juan Arango
Aiheesta muualla

Arangon viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Juhani Rinta

Paavo Juhani Rinta (5. heinäkuuta 1928 Laihia – 29. maaliskuuta 2017 Laihia) oli suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Rinnan vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Juho Emil Rinta ja emäntä Fanny Josefiina Kahra ja puoliso vuodesta 1948 Eeva Anna Rajamäki. Rinta harjoitti opintoja Turun kristillisessä opistossa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän oli maanviljelijä Naskalin tilalla Laihialla ja merkittävä osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, mutta hänellä oli myös muita tärkeitä luottamustehtäviä. Rinta oli muun muassa Laihian kunnanhallituksen jäsen 1966–1973, valtioneuvoston asettaman maidon 2-hintaneuvottelukunnan jäsen 1985–1990, Laihian Osuusmeijerin hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1958, Ilkkaa julkaisevan Ilkka Oy:n johtokunnan ja hallituksen puheenjohtaja 1964–1994, Valion hallintoneuvoston jäsen 1968–1978 ja hallituksen maanviljelijäjäsen 1979–1990, Kuivamaito Oy:n hallintoneuvoston jäsen vuodesta  1979 sekä  Maataloustuottajain Keskusliiton maitovaliokunnan jäsen 1968–1990, Pellervo-Seuran valtuuskunnan jäsen ja Maatalouskeskusten Liiton johtokunnan asiantuntijajäsen 1982–1990. Rinta tuli tunnetuksi varsinkin  monien itsenäisten osuusmeijereiden rakennemuutoksessa Valion yhteyteen. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1990. Taiteilija Fritz Jakobsson maalasi hänen muotokuvansa 1991.
Ekonomi, kauppaneuvos Perttu Rinta on Juhanin Rinnan ja Eeva Anna Rajamäen poika.
Aiheesta muualla

Touko Perko: Juhani Rinta Biografiasampo.
Juan Antonio Samaranch

| Juan Antonio Samaranch |
| --- | --- |

Kansainvälisen olympiakomitean 7.  puheenjohtaja
 16. heinäkuuta 1980 – 16. heinäkuuta 2001  
Edeltäjä:  Lordi Killanin
Seuraaja:  Jacques Rogge
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1920 Barcelona, Espanja
Kuollut: 21. huhtikuuta 2010 (89 vuotta) Barcelona, Espanja
Ammatti:  diplomaatti, urheiluvaikuttaja
Arvonimi: markiisi
Puoliso:  Maria Teresa Salisachs Rowe
Tiedot
Puolue:  Falange
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Juan Antonio Samaranch y Torelló,  Samaranchin 1. markiisi, (17. heinäkuuta 1920 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja – 21. huhtikuuta 2010 Barcelona, Espanja) oli espanjalainen poliitikko ja urheiluvaikuttaja sekä Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) puheenjohtaja (1980–2001).
Samaranch syntyi rikkaaseen perheeseen ja opiskeli kauppatieteitä IESE-kauppakorkeakoulussa. Hän toimi Espanjan joukkueenjohtajana (Chef de Mission) useissa olympialaisissa kunnes Francisco Franco nimitti hänet Espanjan urheiluministeriksi vuonna 1966. Samalla hänestä tuli Espanjan olympiakomitean puheenjohtaja ja KOK:n jäsen. Hän toimi KOK:n varapuheenjohtajana vuosina 1974–1978 ja Espanjan Neuvostoliiton ja Mongolian suurlähettiläänä vuosina 1977–1980.
Vuoden 1980 kesäolympialaisten jälkeen KOK:n puheenjohtaja Michael Morris erosi tehtävästään ja Samaranch valittiin hänen seuraajakseen. KOK-jäsenet antoivat Samaranchille 44 ääntä, eli hän saavutti heti ensimmäisellä kierroksella enemmistön ja tuli valituksi. Kilpailijoina olivat sveitsiläinen Marc Hodler, joka sai 21 ääntä, kanadalainen James Worrall seitsemällä äänellä ja länsisaksalainen Willi Daume viidellä äänellä. Uuden-Seelannin Lance Cross vetäytyi kisasta juuri ennen äänestystä.
Puheenjohtajakautensa aikana Samaranch tervehdytti olympialaisten taloudellisen aseman tekemällä suuria televisio- ja sponsorisopimuksia. Vaikka itäblokki boikotoi vielä vuoden 1984 kesäolympialaisia, kasvoi KOK:n jäsenmaiden ja osanottajamaiden määrä kaikissa olympialaisissa Samaranchin kaudella. Vuonna 1991 kuningas Juan Carlos myönsi Samaranchille markiisin (Marqués de Samaranch) arvonimen kiitoksena tämän tekemästä työstä urheilun ja olympialiikkeen puolesta. Olympialaisten parantunut taloudellinen tilanne johti myös syytöksiin ylikaupallistumisesta ja korruptiosta. 1990-luvun lopussa useita KOK:n jäseniä erotettiin, kun selvisi näiden vastaanottaneen lahjuksia, mutta Samaranchia kohtaan esitetyt syytteet kumottiin. Samaranch luopui tehtävästään vuonna 2001 ja hänen seuraajakseen nimitettiin belgialainen Jacques Rogge. Samaranchista tuli samalla KOK:n elinikäinen kunniapuheenjohtaja. Samaranch kuoli 21. huhtikuuta 2010 Barcelonassa sydämen vajaatoimintaan.
Samaranch oli naimisissa María Teresa Salisachs Rowen (26. joulukuuta 1931 – 16. syyskuuta 2000) kanssa vuodesta 1955. Pari sai kaksi lasta, Juan Antonio ja María Teresa. Poika Juan Antonio Samaranch junior on ollut KOK:n jäsen vuodesta 2001.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juan Antonio Samaranch KOK:n sivustolla (englanniksi) (ranskaksi)
Jyskyjärvi (järvi)

Jyskyjärvi
Jyskyjärvi (karjalaksi Jyskärvi, ven. Юшкозеро, Juškozero) on pieni järvi Kemijoen vesistössä Karjalan tasavallan pohjoisosassa. Jyskyjärvi on noin 5 kilometriä pitkä ja sen pinta-ala on noin 10 km². Kemijoki virtaa Jyskyjärven läpi ja oikeastaan järvi onkin vain sen laajentuma. Jyskyjärveen laskee etelästä Tširkkakemijoki. Järven etelärannalla sijaitsee Vanhan Jyskyjärven kylä.
Jens Harald Bratlie

Jens Harald Bratlie (s. 22. marraskuuta 1948 Oslo) on norjalainen pianisti.
Bratlie aloitti viisivuotiaana pianotunnit Ester Skogsrudin johdolla. 8–16-vuotiaana hän sai opetusta Hans Solumilta. Bratlie teki debyyttinsä Oslossa vuonna 1965. Vuosina 1966–1968 hän sai Pariisin konservatoriossa opetusta Vlado Perlemuterilta. Vuonna 1967 hän voitti Pariisin konservatorion ensipalkinnon. Bratlien opettajiin kuuluivat myös Robert Riefling ja lyhyesti Lontoossa Ilona Kabos. Vuonna 1971 Bratlie suoritti Oslon yliopistossa opintokokonaisuuden musiikissa ja ranskan kielessä. Ensimmäiset kansainväliset soolokonserttinsa hän piti Tukholmassa ja Kööpenhaminassa vuonna 1969. Bratlie aloitti vuonna 1974 soittamisen Oslo Trion jäsenenä yhdessä Stig Nilssonin ja Aage Kvalbeinin kanssa. Hän teki kansainvälisiä kiertueita muun muassa vuonna 1972 Neuvostoliitossa ja 1970–1980-luvuilla useaan otteeseen Yhdysvalloissa.
Bratlie on keskittynyt pitkälti norjalaiseen ohjelmistoon Edvard Griegistä Trygve Madseniin. Hänen muuhun ohjelmistoonsa on kuulunut teoksia muiden muassa Franz Schubertilta, Frédéric Chopinilta, Franz Lisztiltä ja Olivier Messiaenilta. Bratlie opetti Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1973–2018 ja toimi sen rehtorina vuosina 1999–2002. Professorin arvon hän sai vuonna 1994. Bratlie on pitänyt mestarikursseja Skandinaviassa, Ranskassa, Espanjassa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Afrikassa. Hänen oppilaidensa joukossa ovat olleet Håvard Gimse ja Tor Espen Aspaas.
Palkintoja

Pariisin konservatorion ensipalkinto, 1967
Riefling-palkinto, 1969
Griegprisen, 1972
Kritikerprisen, 1973/1974
Spellemannprisen, 1979 (Oslo Trion kanssa)
Spellemannprisen, 1986 (Arve Tellefsenin, Eva Knardahlin ja Aage Kvalbeinin kanssa)
Jens Haugland

| Jens Haugland> Norjan kunta- ja työministeri |
| --- | --- |
 Gerhardsenin IV hallitus 25. syyskuuta 1963 – 12. lokakuuta 1965  
Edeltäjä:  Bjarne Lyngstad
Seuraaja:  Helge Seip
Norjan oikeusministeri
 Gerhardsenin III hallitus 1. marraskuuta 1955 – 28. elokuuta 1963  
Edeltäjä:  Jens Christian Hauge
Seuraaja:  Petter Mørch Koren
Suurkäräjäedustaja
 Länsi-Agderin vaalipiiri 1954–1973  
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1910 Marnardal, Norja
Kuollut: 2. toukokuuta 1991 (81 vuotta) Marnardal, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Koulutus:  Oslon yliopisto
Jens Haugland (16. huhtikuuta 1910 Marnardal – 2. toukokuuta 1991 Marnardal) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1954–1973 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1955–1963 sekä kunta- ja työministerinä 1963–1965. Haugland kuului puolueensa vasemmistosiipeen ja suhtautui kriittisesti muun muassa Norjan Nato-jäsenyyteen.
Aiheesta muualla

Jens Haugland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Jätkän humppa (täsmennyssivu)

Jätkän humppa tarkoittaa seuraavia asioita:
Jätkän humppa, Mutkattomien albumi
”Jätkän humppa”, Mutkattomien kappale
Jätkän humppa, Martti Siiriäisen albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jätkän humppa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1916

Jalkapallon Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1916. Pelipaikkana oli Argentiinan Buenos Aires. Turnausta alettiin kutsua nimellä Copa América vuonna 1975.
Turnaukseen osallistui neljä maata, Argentiina, Brasilia, Chile ja Uruguay. Ensimmäisen mestaruuden voitti Uruguay.
Peliareenat

| Buenos Aires | Avellaneda |
| --- | --- |
Estadio G.E.B.A.: Estadio Racing Club
Kapasiteetti: 18 000: Kapasiteetti: 20 000
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Uruguay  | 3 |  2  |  1  |  0  |  6  |  4  | +2 | 5 |
|  Argentiina  | 3 |  1  |  2  |  0  |  7  |  2  | +5 | 4 |
|  Brasilia  | 3 |  0  |  2  |  1  |  3  |  4  | -1 | 2 |
|  Chile  | 3 |  0  |  1  |  2  |  2  |  11  | -9 | 1 |