stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martti Lindqvist
Teokset > Etiikka ja tutkimus

Kirkkojen kriisi ja tulevaisuus: raportti Keski-Euroopan kirkkojen tilanteesta sekä niiden pyrkimyksistä oman toimintansa ja organisaationsa uudistamiseksi.  Helsinki:  Kirjapaja, 1971.
Mahdollisuuksien seurakunta.  Tampere:  Kirkon tutkimuslaitos, 1971.
Itseään muokkaava ihminen: tutkimus eräistä modernin lääketieteen eettisistä ongelmista.  Tampere:  Kirkon tutkimuslaitos, 1972.
Abortti – elämä umpikujassa?.  Helsinki:  Kirjaneliö, 1973.  ISBN 951-600-277-3.
Viestittävä seurakunta: tutkimus tamperelaisten asennoitumisesta seurakunnalliseen tiedottamiseen talvella 1972.  Tampere:  Kirkon tutkimuslaitos, 1973.
Economic Growth and the Quality of Life: an Analysis of the Debate within the World Council of Churches 1966–1974.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Missiologian ja ekumeniikan seura, 1975.  ISBN 951-95205-2-X.
Elintaso ja uhattu ihmisyys: kristillinen usko hyvinvointiyhteiskunnan käännekohdassa.  Tampere:  Kirkon tutkimuslaitos, 1976.  ISBN 951-693-042-5.
Elämän sylissä.  Helsinki:  Kirjapaja, 1984.  ISBN 951-621-479-7.
Hyvä elämä: erään mahdollisen maailman luonnos.  Helsinki:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-08115-2.
Ammattina ihminen: hoidon etiikasta ja arvoista.  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08566-2.
Miehen mittainen mies.  Helsinki:  Otava, 1986.  ISBN 951-1-09175-1.
Pidot peilisalissa.  Helsinki:  Kirjapaja, 1989.  ISBN 951-621-905-5.
Auttajan varjo: pahuuden ja haavoittuvuuden ongelma ihmistyön etiikassa.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11445-X.
Unelma rohkeasta elämästä: ryhmämatkoja luovuuteen.  Helsinki:  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12396-3.
Kuolemaa väkevämpi.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-12785-3.
Mieli vai tarkoitus.  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13945-2.
Pieni kirja ihmisestä.  Helsinki:  Kirjapaja, 1997.  ISBN 951-625-448-9.
Näkymättömän paino.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14398-0.
Pieni kirja rakkaudesta.  Helsinki:  Kirjapaja, 1998.  ISBN 951-625-346-6.
Keskeneräisyyden puolustus.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16270-5.
Surun tie.  Porvoo Helsinki Juva:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23394-3.
Tässä seison: uskottavan etiikan jäljillä.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16869-X.
Hyvä, paha ja pyhä: kirja eloonjäämisestä.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17915-2.
Ole hyvä.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-19028-8.
Toivosta ja epätoivosta.  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-040-X.
Lounela, Viena-Inkeri (toim.): Kulkemisen kipu ja ilo: Martti Lindqvistin radiohartauksia vuosilta 1968–2004.  Helsinki:  Kirjapaja, 2005.  ISBN 951-607-164-3.
Teokset > Proosa

Mies ja keinuhevonen.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09743-1.
Kaikki on läsnä.  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10178-1.
Palkintoja

Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiön tunnustuspalkinto 1978
Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1985
Kirkon tiedonvälityspalkinto 1985.
Saimaa-mitali 2000.
Aiheesta muualla

Heikki Tervonen: Martti Lindqvist. Matkalaukkueetikko. Kirjapaja, 2005
Otava: Martti Lindqvist
Juha Sihvola: / Lindqvist, Martti (1945—2004) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  4.8.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Mehtiö

| Mehtiö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo, Pohjois-Savo
Kunnat:  Pieksämäki, Rautalampi
Koordinaatit:  62°28′11″N, 26°50′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Tulouomat:  Ahvenkoski Ahvenisesta, puro Levälammesta
Lasku-uoma:  Mehtiönkoski Keskiseen
Järvinumero:  14.718.1.047
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,7 m  
Pituus:  4 km  
Leveys:  1,5 km  
Rantaviiva:  17,151 km  
Pinta-ala:  2,49145 km²  
Tilavuus:  0,02812141 km³  
Keskisyvyys:  11,29 m  
Suurin syvyys:  48 m  
Valuma-alue:  163,57 km²  
Saaria:  12 
:  Itikkasaari, Selkäsaari
 fiMehtiö 
Mehtiö eli Mehtiönjärvi on Etelä-Savossa Pieksämäellä ja Pohjois-Savossa Rautalammilla Myhinpään lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jyväskylästä on 60 kilometriä itäkoilliseen ja Kuopiosta 62 kilometriä lounaaseen. Järvi kuuluu Rautalammin reittiin luettavaan pieneen Myhin sivureittiin .
Maantietoa

Mehtiö on 4,0 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 249 hehtaaria eli 2,5 neliökilometriä. Järvi on pituussuunnassaan lounais-koillis -suuntainen ja sen kaakkoisranta on melko suora. Vastarannasta erottuu puolikilometrinen Murtoniemi ja sen länsipuolella työntyy kapeana 800-metrisenä lahtena luoteeseen Koskenlahti. Koskenlahdelta alkaa lasku-uoma Mehtiönkoski. Järven lounainen pää kapenee Mehtiönpääksi, jossa sijaitsee suurin saari Itikkasaari. Järven koillispää jää Murtoniemen taakse ja se on 1,3 kilometriä leveä. Pohjoisrannasta kohoaa kallioinen Rappuvuori lähes 175 metrin korkeuteen mpy. eli noin 65 metriä järven yläpuolelle. Vuori näkyy järveltä käsin. Luoteispuolella kohoaa Hattuhonganvuori 160 metrin korkeuteen ja itäpuolella Ojanteenvuori 170 metrin korkeuteen. Itärannikko on jokseenkin jyrkkä ja valtatie 9 kulkee siellä rinteen päällä.
Järvellä on kartan mukaan 12 saarta. Mehtiön eteläosassa on noin kolmen hehtaarin laajuinen Itikkasaari. Keskellä järveä sijaitsee puolen hehtaarin laajuinen Selkäsaari ja järven matalassa luoteisosassa on useita pieniä saaria ja luotoja. Niitä ovat esimerkiksi Kuikkasaari, Mökkisaari, Mustalaisluoto, Yksipuinensaari, Riuttasaari, Kalliosaari ja Pyöreäsaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven jyrkkää kaakkoisrantaa seuraa syvännejakso, joka alkaa Mehtiönpään ja Halmelahden edustalta ja päättyy Ahvenkosken luona. Se on koko pituudeltaan yli 20 metriä syvä ja siinä on kaksi erillistä painaumaa. Toinen painauma on yli 30 metriä syvää ja toisessa Murtoniemen itäpuolisessa kohdassa on 48 metriä syvää . Mehtiönpäässä sijaitsee vielä 14 metriä syvä syvänne. Järven tilavuudeksi on määritetty 28,12 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 11,3 metriä.
Järven rantaviivan pituus on 17,2 kilometriä. Mehtiön rannat ovat metsämaata vailla merkittäviä soistumia. Kiinteää asutusta on kaksi, mutta vapaa-ajan asuntoja on yli 30. Järven itärantaa kulkevalta valtatieltä 9 on järvelle hyvä näkymä. Vastarannan asunnoille johtaa mutkittelevia metsäautoteitä. Länsirannalla sijaitsee vuokrattavia mökkejä ja valtatien varressa on kolme taukopaikkaa, Tiinan Tupa, Ahvenkosken levähdyspaikka ja Janoinen Karhu . Mehtiön länsiosa sijaitsee Pohjois-Savossa Rautalammin kunnan alueella ja itäosa Etelä-Savossa Pieksämäen kaupungin alueella.
Luontoarvoja

Ahvenkoskessa, kosken alapuolella Mehtiössä ja kauempana Mehtiönkoskessa on kalastus luvanvaraista. Järven kalastoon kuuluvat luontaisina ainakin hauki, muikku, made, ahven, särki, lahna, säyne ja kuore, ja istutettuna järvitaimen, planktonsiika ja järvisiika sekä nykyään itsekin lisääntyvä kuha. Järven rapukanta on heikko. Järvi kuuluu järviryhmään, johon Koskelo-Konneveden kalatalousalue suositteli solmuväliltään vain tietynkokoisten verkkojen käytön.
Mehtiö on kirkasvetinen, lievästi rehevä pieni humusjärvi. Järven happitilanne on ollut hyvä.
Vesistöjen käyttökelpoisuusluokituksessa Mehtiö on luokiteltu laadultaan hyväksi. Murtoniemen länsipuolella on pieni luonnonsuojelualue. Siellä ja alueen ympäristössä on luonto varsin monipuolista. Lauttalahden metsikössä, Hattuhonganvuorella ja Murtoniemessä elää liito-oravia.
Vesistösuhteet

Mehtiö sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) järvi kuuluu. Mehtiön valuma-alueen pinta-ala on 164 neliökilometriä . Suurin osa järven kautta virtaavasta vedestä tulee Ahvenisesta (633 ha) laskevasta Ahvenkoskesta. Mehtiön kautta kulkee samalla Myhin reitin pääreitti. Itikkasaaren taakse laskee lounaasta tuleva puro, jonka valuma-alueella sijaitsevat Iso-Kahleinen (9 ha), Pieni-Kahleinen (6 ha), Levälampi (1 ha), Pieni Levälampi (1 ha), Konnelampi, Niinilampi (2 ha) ja kaksi Umpilampea. Mehtiönpään pohjukkaan tulevat Haukilammen (1 ha), Nuolilammen (3 ha) ja Tulilammen (1 ha) yhteinen laskuoja. Näiden lähellä sijaitsevat Halmelampi (1 ha) ja 
Suurijärvi (1 ha) laskevat Halmelahteen, joka jää Mehtiönpään edustalle. Mehtiön kaakkoisrannikolle tulee kaakosta päin useita jyrkkien laaksojen johdattamia puroja. Niissä ei kuitenkaan ole järviä. Ainoa tämän rannikon järvi on Huoripojanlampi (2 ha), joka sijaitsee heti valtatien takana. Vastarantaan laskee ainoana järvenä Lauttalampi (6 ha).
Mehtiö laskee Mehtiönkoskessa Keskiseen. Luusua sijaitsee järven keskikohdasta luoteeseen työntyvän 700 metriä pitkän ja kapean lahden pohjukassa ja joki virtaa Keskisen jälkeen Kuorekoskessa Pieni-Myhin Paunonpohjaan. Mehtiön vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy, joten pudotusta Pieni-Myhiin mennessä kertyy 10,5 metriä. Matkalla sijaitseekin pieni Kuorekosken vesivoimalaitos, jolle rakennettiin vuonna 2007 kalatie.
Historiaa

Vuoden 1973 peruskartassa on järvellä erämaajärven leima, vaikka valtatie 9 kulkeekin järven rantoja seuraten. Rannoille ei tuolloin ollut vielä vapaa-ajan asutusta ja sen ympäristössä oli peltomaata vain kahdella pohjoisrannan maatilalla. Vuoden 1988 kartassa on tien varteen perustettu Tiinantupa ja Janoinen Karhu, ja muille rannoille on ilmaantunut pari rantamökkiä. Seuraavassa vuoden 1998 kartassa näkyykin lohkottuja rantatontteja, joista pohjoisrannikon tonteille on jo noussut rakennuksia.
Aiheesta muualla

Koskenkorvan tilan ranta-asemakaava (tietoa myös järvestä), 2015
(14.7)
Meersburg

| Meersburg |
| --- | --- |
 Meersburg Bodenjärveltä nähtynä
 vaakuna
 Meersburg
 Koordinaatit: 47°42′N, 09°16′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Tübingen
Piirikunta:  Bodenseekreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,07 km²
Korkeus:  400–450 m
Väkiluku (30.6.2022):  6 161
 – Väestötiheys:  510 as./km²
Postinumero:  88709
Suuntanumero(t):  07532
Rekisterikilpi:  FN, ÜB
 
 www.meersburg.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meersburg on kaupunki eteläisessä Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa, Bodenjärven rannalla. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 6 161 asukasta, ja sen pinta-ala on 12,1 neliökilometriä.
Meersburgille myönnettiin kaupankäyntioikeudet vuonna 1233 ja kaupunginoikeudet vuonna 1299. Nykyisin turismi on kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja. Kaupunki tunnetaan keskiaikaisesta vanhastakaupungistaan sekä idyllisestä sijainnistaan Bodenjärven rannalla. Yksittäisiin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Neues Schloss, joka nykyisin sisältää museoita ja taidegallerian. 1700-luvulta 1800-luvun alkuun linna toimi Konstanzin ruhtinaspiispojen virallisena residenssinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meersburg Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (saksaksi)
Michał Winiarski

Michał Winiarski
Michał Winiarski (s. 28. syyskuuta 1983 Bydgoszcz) on puolalainen lentopalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä puolalaista Skra Bełchatówia.
Aikaisemmin urallaan Winiarski on pelannut AZS Czestochowassa, Skra Bełchatówissa, Chemik Bydgoszczissa ja SMS Spałassa sekä italialaisessa Itas Diatec Trentinossa ennen siirtymistään takaisin Bełchatówiin vuonna 2009. Hän voitti Puolan mestaruuden AZS Czestochowan paidassa 2003 ja Skra Bełchatówin paidassa vuonna 2006. Trentinon joukkueessa hän voitti Italian mestaruuden vuonna 2008 ja mestarien liigan vuonna 2009.
Winiarski lukeutui aiemmin Puolan maajoukkueen runkopelaajiin. Hän kuului Puolan joukkueeseen muun muassa vuoden 2006 MM-kisoissa, vuoden 2007 EM-kisoissa ja 2008 Pekingin olympialaisissa. Juniorien maajoukkueessa hän oli voittamassa Puolalle maailmanmestaruutta vuonna 2003.
Hän on kaksi metriä pitkä ja painaa 82 kg.
Saavutukset

Juniorien maailmanmestaruus 2003
Puolan mestaruus 2003 ja 2006
Seurat

Chemik Bydgoszcz
SMS Spała
AZS Czestochowa
Skra Bełchatów
Itas Diatec Trentino
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
Mika Hänninen (juoksija)

Mika Hänninen (s. 18. kesäkuuta 1968) on suomalainen entinen pika- ja keskimatkojen juoksija.
Hänninen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1988 ajalla 47,38. Alkuerissä hän juoksi ennätyksensä 47,36. Vuonna 1989 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ja 800 metrillä, jolla hänen ennätyksensä on 1.47,88, pronssia. Seuratasolla hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailut (2006–2007)

Maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailut olivat kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n järjestämät kilpailut, joissa kilpailtiin maantiejuoksun maailmanmestaruudesta. Kilpailut järjestettiin vuosina 2006 ja 2007. Ne korvasivat aikaisemmin järjestetyt puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut, mutta vuodesta 2008 lähtien puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut korvasivat puolestaan maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailusarjoja olivat miesten ja naisten henkilökohtaiset sekä joukkuekilpailut. Joukkuekilpailussa maan kolmen parhaiten sijoittuneen juoksijan ajat laskettiin yhteen. Kilpailumatkana oli vuonna 2006 20 kilometriä ja vuonna 2007 puolimaraton.
Vuosina 1983–1991 järjestettiin naisten maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailut.
Kilpailupaikat

2006: Debrecen, Unkari (20 km)
2007: Udine, Italia (puolimaraton)
Mitalistit > Miehet

| Vuosi | Matka | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 20 km |  Zersenay Tadese | 56.01 |  Robert Kipkorir Kipchumba | 56.41 |  Wilson Kiprotich Kebenei | 57.15 |
| 2007 | Puolimaraton |  Zersenay Tadese | 58.59 |  Patrick Makau Musyoki | 59.02 |  Evans Kiprop Cheruiyot | 59.05 |
Mitalistit > Miehet > Joukkuekilpailu

| Vuosi | Matka | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 20 km |  Kenia | 2.51.18 |  Eritrea | 2.53.19 |  Etiopia | 2.54.17 |
| 2007 | Puolimaraton |  Kenia | 2.58.54 |  Eritrea | 2.59.08 |  Etiopia | 3.01.15 |
Mitalistit > Naiset

| Vuosi | Matka | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 20 km |  Lornah Kiplagat | 1.03.21 WR |  Constantina Tomescu | 1.03.23 |  Rita Jeptoo | 1.03.47 |
| 2007 | Puolimaraton |  Lornah Kiplagat | 1.06.25 WR |  Mary Jepkosgei Keitany | 1.06.48 NR |  Pamela Chepchumba | 1.08.06 PB |
Mitalistit > Naiset > Joukkuekilpailu

| Vuosi | Matka | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 20 km |  Kenia | 3.15.55 |  Etiopia | 3.18.50 |  Japani | 3.19.00 |
| 2007 | Puolimaraton |  Kenia | 3.23.33 |  Etiopia | 3.25.51 |  Japani | 3.27.39 |
Mika Hänninen

Mika Hänninen -nimisiä henkilöitä:
Mika Hänninen, jalkapalloilija
Mika Hänninen, pika- ja keskimatkojen juoksija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mika Hänninen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mika Hori

| Mika Hori |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1992 (ikä 32) Japani
Kansalaisuus:   Japani
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  163 cm
Paino:  53 kg
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Mika Hori (jap. 堀 珠花, s. 17. helmikuuta 1992) on japanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Hori on edustanut Japania Sotšin talviolympialaisissa 2014 ja Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018. Sotšissa 2014 Hori pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä keräten kaksi rangaistusminuuttia. Pyeongchangissa 2018 hän pelasi viisi ottelua tehopistein 0+1=1 ilman rangaistusminuutteja.
Hori kuului Japanin joukkueeseen myös Malmön MM-kilpailuissa 2015 ja Kamloopsin MM-kilpailuissa 2016. Malmössa 2015 Hori pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä keräten kuusi rangaistusminuuttia. Kamloopsissa 2016 hän pelasi viisi ottelua tehopistein 1+0=1 keräten kuusi rangaistusminuuttia.
Midget Tossing

| Midget Tossing Yellowcard |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 1997
 Tyylilaji: Hardcore punk   Punk rock
 Kesto: 34.25
 Levy-yhtiö: DIY Records
Yellowcardin muut julkaisut
|   | Midget Tossing 1997 | Where We Stand 1999 |
Midget Tossing on Yellowcardin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 1997.
Kappaleet

2 Quarts – 3.00
Possessions – 1.55
Sue – 2.24
American't – 3.00
Uphill Both Ways – 3.58
Me First – 3.48
For the Longest Time – 1.38
Get Off the Couch – 2.46
Interlewd – 1.46
Someday – 3.53
Goodbye – 6.17
Metal Slug

| Metal Slug |
| --- | --- |
 Metal Slugin kolikkopeliversio museossa.
Kehittäjä:  Nazca Corporation
Julkaisija:  SNK
Pelisarja:  Metal Slug
Julkaistu:  1996
Lajityyppi:  run and gun (en)
Pelimuoto:  yksinpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  Neo Geo MVS, Neo Geo CD, PlayStation, Sega Saturn
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Metal Slug (koko nimellä Metal Slug - Super Vehicle-001) on Nazca Corporationin kehittämä ja SNK:n julkaisema räiskintäpeli. Peli on julkaistu vuonna 1996 kolikkopelinä Neo Geo MVS:lle. Peli on tämän jälkeen julkaistu useille muille alustoille. Peli aloitti myös sarjan pelejä.
Pelaaminen

Peli on sivuttain vierittävä räiskintäpeli, joka on humoristinen parodia sodasta.
Pelissä on sarjakuvamainen ote sotaan yhdistäen animoitua sprite-grafiikkaa mustan huumorin väkivaltaan.
Pelaaminen on samankaltaista kuin Konamin Contrassa, mutta peli välttää toistuvien jaksojen muistiinpanemisen. Molemmat on suunniteltu kolikkopeleiksi ja eivät ole varsinaisesti "reiluja" pelaajaa kohtaan ja pelaaja kuolee usein kaaoksessa.
Hahmoilla on taustatarina, jota ei juurikaan selitetä. Ytimessä on sota kahden ryhmän välillä: Regular Army ja Rebellion. Kenraali Morden loikkaa vastarinnan puolelle ja päähenkilöiden on pysäytettävä tämä.
Pelaaja voi juosta useimpiin vastustajiin kuolematta ja tämä mahdollistaa läheltä vaivihkaisen lyönnin, joka on toisinaan ainoa keino päästä ohi kilpeä kantavista vastustajista. Pääaseena on pistooli, mutta pelin aikana voi poimia useita aseiden tehostuksia, jotka toisinaan saa panttivangin pelastamalla.
Pelin aikana löytyy panttivankeja, jotka toisinaan seuraavat pelaajaa ja auttavat vastustajien päihittämisessä.
Pelin nimessä oleva "Metal Slug" on tankki, joita pelaaja löytää harvakseltaan.
Kehitys

Sarjan alkuperäiset peli kehitti Nazca, joka aiemmin työskenteli Iremin kanssa ja sittemmin otettiin SNK:lle.
Pelisarja pysyi pikselitaiteessa huolimatta kehityskulusta, jonka myötä monet kilpailijat siirtyivät 3D-grafiikkaan.
Varhain pelin kehityksessä siinä piti olla vain tankkeja, mutta tämän ajateltiin olevan tylsää ja ensimmäiset kaksi hahmoa lisättiin. Pelaaja voi hypätä tankkiin ja ampua. Maailman suunittelussa siinä ohjeena oli synkempi sävy ja maailma ei ole siisti, maailman on tarkoitus tuntua likaiselta ja maailmalta, jossa on oikeasti asuttu.
Koneet eivät liiku perinteiseen tapaan vaan enemmän elävän eläimen tapaan: tarkkaan katsoessa tankki taipuu tavoilla, joilla sen ei pitäisi.
Spriteissä ja animoinnissa on rajattu määrä pikseleitä käytössä ja niissä käytettiin värien asteittaisia muutoksia.
Julkaisuversiot

Alkuperäisen kolikkopeliversion jälkeen peli siirrettiin muun muassa PlayStationille, Neo Geo CD:lle ja Sega Saturnille.
Aiheesta muualla

Metal Slug MobyGamesissa (englanniksi)
Metal Slug Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Mer Hayrenik

| Mer Hayrenik |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Armenia
Säveltäjä:  Barsegh Kanatšjan
Sanoittaja:  Mikael Nalbandian
   Kansallislaulu soitettuna 
Mer Hayrenik (arm. Մեր Հայրենիք, ”Isänmaamme”) on Armenian kansallislaulu. Se on otettu käyttöön 1. heinäkuuta 1991, Armenian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. Laulu perustuu Armenian ensimmäisen tasavallan (1918–1920) kansallislauluun, mutta sanoja on mukailtu. Laulun on sanoittanut runoilija Mikael Nalbandian (1829–1866) ja sen on säveltänyt Barsegh Kanatšjan (1885–1967).
Neuvostoliiton viranomaiset kielsivät laulun, ja se pysyi kiellettynä aina Neuvostoliiton hajoamiseen saakka.
Armeniankielisten sanojen translitteraatio

Mer Hayrenik, azat ankakh, 

Vor aprel eh dareh dar 

Yur vortikeh ard kantšoom eh

Azat, ankakh hayastan.

(toistetaan kaksi edellistä riviä)
Aha yeghbair kez mi drosh,

Vor im dzerkov gortzetsi 

Gishernereh yes koon tšegha, 

Artasoonkov lvatsi.

(toistetaan kaksi edellistä riviä)
Nayir nran yerek gooynov,

Nvirakan mer nshan,

Togh poghpoghi tshnamoo dem,

Togh misht pantza Hayastan. 

(toistetaan kaksi edellistä riviä)
Amenayn tegh maheh mi eh

Mard mee ankam pit merni,

Baytz yerani vor yur azgi 

Azatootyan keh zohvi. 

(toistetaan kaksi edellistä riviä)
(toistetaan ensimmäinen säkeistö)
Aiheesta muualla

Armenian presidentin sivu kansallisista symboleista, jossa voi myös kuunnellä hymnin (Arkistoitu – Internet Archive)
Lue ja kuuntele Armenian kansallislaulusta
Masterpieces

| Masterpieces HammerFall |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 27. kesäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Joacim Cans
 Kesto: 71.51
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  Sveitsi 38.
HammerFallin muut julkaisut
| Steel Meets Steel – Ten Years of Glory 2007 | Masterpieces 2008 | No Sacrifice, No Victory 2009 |
Masterpieces (suom. Mestariteokset) on ruotsalaisen power metal -yhtye HammerFallin julkaisema, covereita sisältävä albumi. Levy on äänitetty Saksassa Gamma Ray -kitaristi Kai Hansenin omistamalla ja rakennuttamalla "Hansen Studios" -studiolla. Albumin kappaleesta "I Want Out" (alkuperäisesitys Helloween) on kuvattu myös musiikkivideo. U.D.O.-yhtyeen laulaja Udo Dirkschneider laulaa albumilla taustoja.
Viittaukset

Albumin kannessa näkyy useita viittauksia kappaleiden alkuperäisesittäjiin. Helpoiten huomattavimmat ovat muun muassa seinään kirjoitettu "TS" (tarkoittaa Twisted Sisteriä),  Detroit -tienviittaa (tarkoittaa Kissiä), maasta nouseva Fender Stratocasterin kaula (viittaa Yngwie Malmsteeniin), Ruotsin lippu (viittaa HammerFalliin, eli itse yhtyeeseen), maassa oleva kurpitsa (viittaa Helloweeniin), kiveen spreiattu e -kirjain (viittaa Europeen)´, TS -logon alle spreiatut liekin sisällä olevat kitarat viittaavat Skid Row'hun. Kanteen tehdyt vinkit olivat esiarvauksia, joista joku saattoi jo arvata mitä oli tulossa.