stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juutalaispersia

Juutalaispersia eli džidi on juutalaisten puhumista iranilaisista kielimuodoista käytetty nimitys. Suppeammassa merkityksessä sillä tarkoitetaan nykyisen Iranin, Afganistanin, Keski-Aasian ja kaakkoisen Taka-Kaukasian alueen juutalaisten käyttämää uuspersiaan perustunutta kirjakieltä.
Juutalaispersian vanhimmat kirjalliset muistomerkit ovat 700-luvulta. Sillä on laadittu uskonnollista käännöskirjallisuutta ja alkuperäistä runoutta. Kirjoittamiseen käytettiin heprealaista kirjaimistoa. Uskonnollisessa kirjallisuudessa on runsaasti arkaaisia keskipersian piirteitä ja heprealaisia lainoja. Runouden kieli ei juurikaan poikkea klassisesta uuspersiasta. Juutalaispersialaisen runouden kukoistuskausi päättyi 1800-luvulla, jolloin buharanjuutalaiset ryhtyivät käyttämään kirjallisuudessa juutalaistadžikin kieltä. Iranin juutalaiset kirjailijat siirtyivät nykypersian kirjakieleen 1920–1930-lukujen vaihteessa.
Juutalaispersian kirjakieltä ei pidä sekoittaa juutalaisten puhekielinään käyttämiin iranilaisiin kielimuotoihin, joista on käytetty myös termiä juutalaisirani. Iranin juutalaismurteista vain yksi edustaa varsinaista persian kieltä. Valtaosa niistä kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Lisäksi Iranin juutalaisilla on ollut erityinen persian tai paikallisen murteen syntaksiin sekä heprean ja aramean sanastoon perustuva salakielensä luterā'i. Nykyään kaikki juutalaismurteet ovat katoamassa. Omat kirjakielensä on lounaisryhmään kuuluvilla juutalaistadžikilla ja tatilla.
Joutsan Seudun Urheiluautoilijat

Joutsan Seudun Urheiluautoilijat ry (JouSUA) on joutsalainen autourheilun erikoisseura, joka on perustettu vuonna 1967. Seuran jäsenistöön lukeutuu ainakin rallin ja rallisprintin harrastajia. Seuran tunnetuimpia takavuosien autourheilutapahtumia ovat Joutsenlampi Ralli, Joutsenlampi Sprint ja Jousenlampi Slalom.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Josué (jalkapalloilija, 1990)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Josué Filipe Soares Pesqueira
Syntymäaika: 17. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Ermesinde, Portugali
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Bursaspor
Pelinumero: 30
Junioriseurat
2007–2009: Porto
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Porto | 0 | (0) |
| 2009 | → Covilhã (laina) | 5 | (1) |
| 2010 | → Penafiel (laina) | 14 | (1) |
| 2010–2011 | → VVV-Venlo (laina) | 13 | (0) |
| 2011–2013 | Paços Ferreira | 42 | (0) |
| 2013– | Porto | 20 | (4) |
| 2014– | → Bursaspor (laina) | 30 | (7) |
Maajoukkue
| 2013– | Portugali | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. kesäkuuta 2014.
Josué Filipe Soares Pesqueira, yleensä vain Josué, (s. 17. syyskuuta 1990 Ermesinde, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Bursasporia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Josué liittyi yhdeksänvuotiaana Porton junioriakatemiaan. Hän pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset kaksi vuotta lainasopimuksilla portugalilaisissa SC Covilhãssa ja FC Penafielissä sekä alankomaalaisessa VVV-Venlossa.
Kesällä 2011 Josué vapautettiin sopimuksestaan kasvattajaseuransa kanssa hänen pelattuaan ainoastaan kaksi virallista ottelua edustusjoukkueessa, joista molemmat Portugalin liigacupissa. Myöhemmin kesällä hän teki sopimuksen portugalilaisen Paços de Ferreiran kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa 17. syyskuuta 2011 vieraskentällä CD Nacionalia vastaan. Josuélle kertyi tililleen toisella kaudellaan (2012–2013) yhteensä 23 sarjaottelua, joista 18 hän oli avauskokoonpanossa, kun joukkue sijoittui sensaatiomaisesti kolmannelle sijalle sarjakauden päätteeksi. Tämä tiesi joukkueelle myös paikkaa seuraavan kauden 2013–2014 Mestarien liigan play-off -kierrokselle.
Josué palasi 29. toukokuuta 2013 kasvattajaseuraansa Portoon ja teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hieman yli viikko myöhemmin Porton uudeksi päävalmentajaksi nimettiin Paços de Ferreirasta tullut Paulo Fonseca. Hän teki ensimmäisen maalinsa uudessa joukkueessaan 19. elokuuta 2013 rangaistuspotkusta Vitória de Setúbalia vastaan.
Aiheesta muualla

Josuén esittely Footballzz-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jolt

| Jolt |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  Transformers Generation 2 (1994)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jolt
Ryhmäsidokset:  Autobotit, Decepticonit, Mini-Conit,
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  Hotrod-kilpuri helikopteri Chevrolet Volt Bugatti EB 15.4 Veyron (lelu) Alfa Romeo Mito (sarjakuva)
Näyttelijä(t):  Brian Drummond (2006-2007)
Jolt on fiktiivisessä Transformers-universumissa esiintyvä hahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1994 Transformers Generation 2 lelusarjassa.
Jolt on Transformers G2-sarjan leluissa yksi Laser Rod -ryhmän Decepticoneista.
Televisiosarjat > Transformers: Armada

Transformers: Armadassa Jolt on Hot Shotin Mini-Con -kumppani.
Televisiosarjat > Transformers: Cybertron

Transformers: Cybertronissa Jolt on Mini-Con, joka kulki vuosia toveriensa, Six-speedin ja Reverbin ohella Tilan ja Ajan Vartijan, Vector Primen, matkakumppanina. Hän käyttää paljon aikaa internetissä surffaamiseen ja tietää paljon maasta. Jolt muuntautuu helikopteriksi. Hän voi siirtä itsensä ja muut lähellä olevat paikasta toiseen laittamalla sormensa yhteen ja pyörittämällä selässään olevaa propelia.
Transformers: Kaatuneiden kosto

Transformers: Kaatuneiden kostossa Jolt on sininen Autobotti, joka nähtiin vain parilta vilaukselta elokuvassa. Muun muassa NEST tukikohdan lentokentällä ja tiellä ajoneuvomuodossa muiden autobottien kanssa. Hänen ainoa merkittävä näyttäytymisensä elokuvassa oli, kun hän muunsi Jetfiren osat lisävarusteiksi Optimus Primelle. Jolt muuntautuu siniseksi Chevrolet Voltiksi.
Jolt oli yksi elokuvan eloonjääneistä Autoboteista. Mutta hahmon vähäisen merkityksen vuoksi, tämä jäi ainoaksi elokuvaksi, jossa Jolt esiintyi. Hänen kohtaloaan ei kuitenkaan jätetty selittämättä. Sarjakuvan Rising Storm mukaan Shockwave tappoi hänet.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Joltista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Joutsan kirkonkylä

| Joutsan kirkonkylä Jousa |
| --- | --- |
 Joutsan kirkonkylä Jousa
 Koordinaatit: 61.74267°N, 26.11296°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Joutsa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama, kirkonkylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,81 km²
Väkiluku (2019):  2 219
 – Väestötiheys:  381,9 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2019 mukaiset. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joutsan kirkonkylä eli Jousa on Joutsan kunnan kuntakeskus Keski-Suomen maakunnan kaakkoisosassa.
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Joutsan kirkonkylän pinta-ala oli 5,81 neliökilometriä ja väkiluku 2 219. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta.
Joutsan kylä mainitaan asiakirjoissa muodossa Joussa (1539), Jousza (1543), Jousa (1551). Joutsan seutu kuului aiemmin Sysmän suurpitäjään. 1700-luvun puolivälissä Joutsa kuului Hartolan kappeliin. Kun Hartola itsenäistyi Sysmästä vuonna 1784, muodostettiin Joutsan ja Leivonmäen alueet käsittänyt kappeliseurakunta Hartolan seurakunnan alaisuuteen. Tuolloin Leivonmäellä oli rukoushuone. Joutsan puinen ristikirkko valmistui vuonna 1813 Heikki Salon johdolla. Joutsan seurakunta itsenäistyi 1860. Joutsan kunta perustettiin samana vuonna.
Kylän- ja kunnannimen syntyhistoria ei ole varma, mutta nimi on usein liitetty jousi-sanaan. Tätä heijastelee myös kunnan vaakuna. Kylännimi voi viitata jousipyyntiin sopivan puuaineksen löytymiseen seudulta. Tai muodoltaan jousta muistuttavan Joutsansalmen vanha nimi Joussalmi on saattanut olla nimen lähteenä. Myös linnunnimityksen joutsen on esitetty olevan mahdollinen kylännimen aihe, sillä Joutsansalmeen yhteydessä olevan Laiskanselän nimitys oli vielä 1700-luvun kartassa Ioutenen Iärvi (esim. Kuninkaan kartaston 1776–1805, lehdet Luhanka–Sysmä-alueelta).
Joutsan kirkonkylän koulukeskus tarjoaa opetusta esikoulusta lukioon.
Joutsan Jousitietä.
Joutsan Jousitietä kirkonkylän keskustassa.
Joutsan kirkko ja kellotapuli.
Keskustan Puistokujalla voi istahtaa penkille Panu Patomäen veistoksen Joutilas (2013) seuraksi.
Aiheesta muualla

Joutsan kirkonkylän osayleiskaava. Osallistumis- ja arviointisuunnitelma 27.10.2020 (pdf) (joutsa.fi)
Jousan kylän vaiheita (kirjaesittely) (kotiseutuliitto.fi)
Keski-Suomen maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Justin Hoyte

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Justin Raymond Hoyte
Syntymäaika: 20. marraskuuta 1984 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Middlesbrough
Pelinumero: 2
Junioriseurat
1993–2003: Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2008 2005–2006 2008– | Arsenal →Sunderland (laina) Middlesbrough | 34 (1) 27 (1) 20 (0) |
Maajoukkue
| 2004–2007 | Englanti U21 | 18 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. toukokuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. syyskuuta 2008.
Justin Raymond Hoyte (s. 20. marraskuuta 1984 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. 180 senttimetriä pitkä Hoyte edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Middlesbroughia.
Saavutuksia

FA Community Shieldin voitto 2004 ja toinen sija 2005
Englannin liigacupin toinen sija kaudella 2006–07
Hoyten pikkuveli Gavin on myös jalkapalloilija. Hänen äitinsä Wendy Hoyte ja serkkunsa Chris Clarke taas ovat entisiä pikajuoksijoita.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1982

| Jalkapallon naisten SM-sarjan kausi 1982 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  24
Mestari:  Puotinkylän Valtti
Alempi sarjataso:  Naisten aluesarja 1982
  ← 1981 :  1983 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1982 oli jalkapallon naisten SM-sarjan yhdeksäs kausi ja kahdestoista kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Puotinkylän Valtti, jolle saavutus oli ensimmäinen Suomen mestaruus.
Sarjajärjestelmä

Naisten SM-sarja 1982 pelattiin 24 joukkueen sarjana. Alkulohkojen kaksi parasta selvisi välierävaiheeseen, joka pelattiin kahtena neljän joukkueen turnauksensa. Kummankin välieräturnauksen kaksi parasta jatkoi mitaliotteluihin. Alkulohkojen viimeiseksi sijoittuneet putosivat Naisten aluesarjaan kaudeksi 1983.
Alkulohkot > Etelälohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Valtti | 10 | 10 | 0 | 0 | 38 | 7 | +31 | 20  |
| 2 | Kiffen | 10 | 6 | 2 | 2 | 34 | 9 | +25 | 14  |
| 3 | HyPS | 10 | 5 | 1 | 4 | 24 | 13 | +11 | 11  |
| 4 | HPK | 10 | 4 | 1 | 5 | 18 | 19 | −1 | 9  |
| 5 | RYritys | 10 | 3 | 0 | 7 | 11 | 19 | −8 | 6  |
| 6 | JPK | 10 | 0 | 0 | 10 | 3 | 61 | −58 | 0  |
Alkulohkot > Itälohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 10 | 8 | 2 | 0 | 50 | 5 | +45 | 18  |
| 2 | Sampo | 10 | 7 | 1 | 2 | 37 | 8 | +29 | 15  |
| 3 | KTP | 10 | 7 | 1 | 2 | 38 | 15 | +23 | 15  |
| 4 | MP | 10 | 2 | 1 | 7 | 9 | 41 | −32 | 5  |
| 5 | MyPa | 10 | 1 | 2 | 7 | 14 | 43 | −29 | 4  |
| 6 | PuiU | 10 | 1 | 1 | 8 | 9 | 45 | −36 | 3  |
Alkulohkot > Länsilohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä | 12 | 12 | 0 | 0 | 41 | 5 | +36 | 24  |
| 2 | TPS | 12 | 10 | 0 | 2 | 46 | 7 | +39 | 20  |
| 3 | VaPS | 12 | 4 | 3 | 5 | 30 | 28 | +2 | 11  |
| 4 | TPV | 12 | 4 | 2 | 6 | 28 | 17 | +11 | 10  |
| 5 | Musa | 12 | 5 | 0 | 7 | 23 | 21 | +2 | 10  |
| 6 | IF-FK | 12 | 3 | 3 | 6 | 14 | 29 | −15 | 9  |
| 7 | PaiHa | 12 | 0 | 0 | 12 | 4 | 79 | −75 | 0  |
Alkulohkot > Pohjoislohko

IF Sport keskeytti.
| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Koparit | 6 | 5 | 0 | 1 | 18 | 5 | +13 | 10  |
| 2 | Into | 6 | 5 | 0 | 1 | 20 | 8 | +12 | 10  |
| 3 | PK-37 | 6 | 2 | 0 | 4 | 5 | 17 | −12 | 4  |
| 4 | OTP | 6 | 0 | 0 | 6 | 1 | 17 | −16 | 0  |
Välieräturnaukset > Lohko 1

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 2 | +1 | 4  |
| 2 | HJK | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 2 | +3 | 3  |
| 3 | Kiffen | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 6 | −3 | 3  |
| 4 | Koparit | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 2 | 0 | 2  |
Välieräturnaukset > Lohko 2

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Valtti | 3 | 2 | 0 | 1 | 8 | 2 | +6 | 4  |
| 2 | TPS | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 4 | +3 | 4  |
| 3 | Into | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 4 | −1 | 4  |
| 4 | Sampo | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 11 | −8 | 0  |
Mitaliottelut > Välierät

Pyrkivä loppuotteluihin yhteismaalein 3–2.
Valtti loppuotteluihin yhteismaalein 3−0.
Mitaliottelut > Pronssiottelut

HJK:lle pronssimitalit yhteismaalein 4−1.
Mitaliottelut > Loppuottelut

Valtti Suomen mestari yhteismaalein 3−1.
Suomen mestarit

Valtin joukkue: Eija Anttila, Annika Grönlund, Auli Harinen, Tuija Jantunen, Anja Järvinen, Kirsi Koskela, Raisa Kukkonen, Leena Laajala, Sari Maisala, Kristina Nybäck, Leena Pöysti, Anna-Liisa Sahlberg, Terhi Sjölund, Christina Ström, Leena Tervo, Minna Vilen, Anne Virokannas, Tuula Öhrnberg. Valmentajat: Tory Nyberg.
June Maston

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 4×100 m viesti |  |
June Elaine Rita Maston (14. maaliskuuta 1928 Sydney, Australian dominio, Brittiläinen imperiumi – 3. joulukuuta 2004 Tweed Heads) oli australialainen pikajuoksun olympiamitalisti ja pituushyppääjä.
Maston saavutti 4×100 metrin viestistä olympiahopeaa Lontoossa 1948. Hän osallistui Lontoossa myös pituushyppyyn jossa ei edennyt loppukilpailuun. Maston avioitui vesipallon olympiaedustaja Jack Fergusonin kanssa.
Aiheesta muualla

June Maston Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Joseph Black

| Joseph Black |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1728 Bordeaux
Kuollut: 6. joulukuuta 1799
Kansalaisuus:  Skotlantilainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  William Cullen
Instituutti:  Glasgow'n yliopisto, Edinburghin yliopisto
Oppilaat:  Daniel Rutherford
Tutkimusalue:  Fysiikka ja lääketiede
Tunnetut työt:  latentti lämpö, lämpökapasiteetti, hiilidioksidi
Joseph Black (16. huhtikuuta 1728 – 6. joulukuuta 1799) oli skottilaisen valistuksen ajan lääkäri, kemisti ja fyysikko Glasgow'n ja Edinburghin yliopistoissa. Hän tutki hiilidioksidia ja kehitti lämpökapasiteetin sekä latentin lämmön käsitteet.
Elämä

Joseph Black syntyi 16. huhtikuuta 1728 Ranskan Bordeaux'n satamakaupungissa. Hänen isänsä John Black oli belfastilainen viinikauppias, joka nai Bordeaux'laisen viinikauppias Robert Gordonin tyttären ja sai kahdeksan poikaa ja viisi tytärtä. Poika Joseph lähetettiin 12-vuotiaana oppikouluun (engl. grammar school) Belfastiin, josta hän jatkoi 1746 Glasgow'n yliopistoon opiskelemaan taidetta. Myöhemmin hänen isänsä vaati häntä vaihtamaan ammattiin valmistavaan oppiaineeseen, joten Black päätyi opiskelemaan lääketiedettä.
Glasgow'n yliopistossa Black kiinnostui kemiasta hänen opettajansa William Cullenin vaikutuksesta. Cullen huomasi nuoren Blackin kyvyt ja nosti tämän laboratorioassistentikseen. Vuonna 1750 Black siirtyi Edinburghin yliopistoon saattamaan lääketieteen opintonsa päätökseen, kirjoittaen vuonna 1754 väitöskirjansa, joka julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin laajennettuna.
Vuonna 1756 Black korvasi Cullenin anatomian ja kemian professorina Glasgow'n yliopistossa. Hän ei kuitenkaan kokenut soveltuvansa kyseiseen virkaan ja vaihtoikin tehtäviä lääketieteen professorin kanssa. Professorin tehtävien yhteydessä Black toimi lääkärinä ja käytti paljon aikaa potilaittensa hyvinvointiin.
Glasgow'ssa Black tutki latenttia lämpöä ja vuonna 1761 hän kykeni osoittamaan, että kun tietty määrä vettä jäätyi, vapautuva energia oli yhtä suuri kuin sitoutuva energia jään sulaessa. Tämä oivallus muodosti perustan modernille lämpöopille ja antoi alkusysäyksen James Wattin parannuksille höyrykoneeseen sekä muille teollisuuden keksinnöille. Black luki selontekonsa kokeistaan Glasgow Literary Societylle 23. huhtikuuta 1762. Vuodesta 1761 lähtien hän opetti latentin lämmön oppejaan luennoillaan. Hän myös onnistui ensimmäisenä täyttämään ilmapallon vedyllä vuonna 1767.
Blackin ystävän ja entisen opettajan William Cullenin siirtyessä korkeampiin tehtäviin Black siirtyi lääketieteen ja kemian professorin virkaan Edinburghin yliopistoon. Hän jätti tutkimustyön huonon kuntonsa vuoksi ja keskittyi opettamiseen. Kohtuuton fyysinen ja/tai henkinen kuormitus aiheutti muun muassa veren sylkemistä. Hyvän huolenpidon ansiosta hän kuitenkin säilyi suhteellisen terveenä.
Vuodesta 1793 alkaen Black alkoi vähitellen vähentää opetustyötään, ja vuonna 1795 Charles Hope aloitti työnsä Blackin apulaisena. Black piti viimeisen luentonsa 1797 ja kuoli 6. joulukuuta 1799.
Black ei koskaan ollut naimisissa, mutta oli erityisen hyvissä väleissä perheensä kanssa. Hänellä oli myös läheiset ystävyyssuhteet William Culleninin, geologi James Huttonin, filosofi David Humen, taloustieteilijä Adam Smithin ja höyrykoneen kehittäjä James Wattin kanssa. Adam Smithillä olikin usein tapana sanoa Blackista, että "kenelläkään muulla ei ole päässään yhtä vähän hölynpölyä kuin tohtori Blackilla." Silloin tällöin Black lauloi sosiaalisissa tapahtumissa; hän osasi soittaa huilua ja piirsi taitavasti. Ruokavalionsa suhteen hän oli tarkka.
Black ei pitänyt maineesta tai julkisuudesta, eikä julkaissut edes tärkeää työtänsä latentin lämmön parissa.
Tieteelliset saavutukset

Väitöskirjassaan Experiments upon Magnesia Alba, Quicklime and Some Other Alcaline Substances (1754) Black osoitti perusteellisin kokein, että magnesiumoksidi, mieto emäs, menetti massaa lämmitettäessä. Hän havaitsi, että massan väheneminen johtuu tavanomaisesta ilmasta poikkeavan kaasun vapautumisena. Tätä nykyään hiilidioksidina tunnettua kaasua Black kutsui nimellä fixed air. Hän myös havaitsi, että jäljelle jäänyt magnesiumoksidi ei enää reagoinut happojen kanssa. Ennen Blackin tutkimuksia uskottiin, että miedosti emäksinen kalkkikivi (kalsiumkarbonaatti CaCO3) absorboi lämmitettäessä "tulihiukkasia" ja sitä myötä muuttui syövyttävän emäksiseksi kalkiksi (kalsiumoksidiksi CaO). Black kuitenkin osoitti käsityksen vääräksi ja vaikutti omalta osaltaan Flogiston-teorian suosion loppumiselle. Blackin tutkimukset lopulta johtivat useiden muiden kaasujen tunnistamiseen 1800-luvun jälkipuoliskolla: hapen tunnisti Joseph Priestly, typen Blackin oppilas Daniel Rutherford ja vedyn Henry Cavendish.
Vuodesta 1756 aloittaessaan anatomian ja kemian professorin virkansa Blackin mielenkiinto kohdistui lämpöoppiin, mikä johti latentin lämmön ja lämpökapasiteetin käsitteiden kehittämiseen. Hän ymmärsi, että lämpömittareilla voitiin määrittää lämmön määrä, jos lämpötilaa mitattiin ajanjakson aikana, kun ainetta lämmitettiin tai viilennettiin. Hän otti kaksi samanlaista lasipulloa, laski molempiin saman määrän vettä ja asetti ne jäätävään seokseen. Toiseen hän lisäsi hieman alkoholia jäätymisen estämiseksi. Otettaessa pullot seoksesta pois alkoholi-vesi-seos lämpeni seitsemän astetta (7 °C), kun taas jää pysyi jäätymispisteessä (0 °C). Koska lasien oli absorboitava lämpöä samalla nopeudella, Black osoitti, jään kymmenen tunnin aikana absorboima lämpö olisi nostanut yhtä suuren vesimäärän lämpötilaa 78 °C. Kyseessä oli latentti lämpö.
Blackin tutkimus oli luonteeltaan hyvin tarkkaa, sille ajalle poikkeuksellisesti, kvantitatiivista tutkimusta, mikä osaltaan vaikuttikin hänen tutkimustensa laatuun.
Merkittäviä julkaisuja

Experiments upon Magnesia Alba, Quicklime and Some Other Alcaline Substances, (1754)
Lectures on the Elements of Chemistry, delivered in the University of Edinburgh, (1803).
Justin Jackson (koripalloilija, 1995)

| Justin Jackson |
| --- | --- |
 Jackson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Justin Aaron Jackson
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Houston, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Heittävä takamies
Pituus:  203 cm
Paino:  95 kg
NBA-varaus:  15. varaus 2017 (Portland Trail Blazers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2016–2017:  Pohjois-Carolinan yliopisto, Chapell Hill
Seurajoukkueet
2017–2019 2018–2019 2019–2020 2020–2021 2021– 2021–:  Sacramento Kings → Reno Bighorns Dallas Mavericks Oklahoma City Thunder Milwaukee Bucks → Wisconsin Herd
Aiheesta muualla
FIBA
Justin Aaron Jackson (s. 28. maaliskuuta 1995 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaava Jackson pelasi vuodet 2014–2017 Pohjois-Carolinan (Chapel Hill) yliopistossa voittaen vuonna 2017 NCAA:n mestaruuden. Hän asettui ehdolle NBA:n kesän 2017 varaustilaisuuteen, missä hänen odotettiin yleisesti kuuluvan ensimmäisen kierroksen varauksiin. Portland Trail Blazers varasi Jacksonin 15. vuorolla ja myi hänet osana kauppaa välittömästi Sacramento Kingsiin. Helmikuussa 2019 Jackson siirtyi Dallas Mavericksiin. Kauden 2020–2021 Jackson aloitti Oklahoma City Thunderissa. Hän siirtyi Milwaukee Bucksin organisaatioon huhtikuussa 2021. Heinäkuussa Jackson voitti Bucksissa NBA:n mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justin Jackson (koripalloilija, 1995) Wikimedia Commonsissa
Milwaukee Bucks – NBA:n mestari 2021
0 Donte DiVincenzo ·
3 Elijah Bryant ·
5 Jeff Teague ·
7 Bryn Forbes ·
9 Bobby Portis ·
11 Brook Lopez ·
13 Jordan Nwora ·
15 Sam Merrill ·
17 P. J. Tucker ·
21 Jrue Holiday ·

22 Khris Middleton ·
24 Pat Connaughton ·
25 Mamadi Diakité ·
34 Giánnis Antetokoúnmpo ·
43 Thanásis Antetokoúnmpo ·
44 Justin Jackson ·
66 Axel Toupane

Päävalmentaja Mike Budenholzer 

Apuvalmentajat Vin Baker · Mike Dunlap · Chad Forcier · Darvin Ham · Charles Lee · Josh Oppenheimer · Patrick St. Andrews · Ben Sullivan
Judith Wright

| Judith Wright> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. toukokuuta 1915
Kuollut: 26. kesäkuuta 2000
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  runoilija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Judith Wright (31. toukokuuta 1915 – 26. kesäkuuta 2000) oli australialainen runoilija.
Wright syntyi Armidalen lähistöllä, Uudessa Etelä-Walesissa Phillip ja Ethel Wrightin esikoiseksi, mutta vietti huomattavan osan nuoruusvuosistaan Brisbanessa ja Sydneyssä.
Wrightin tuotantoon kuuluu useita runokokoelmia, kuten The Moving Image, Woman to Man, The Gateway, The Two Fires, Birds, The Other Half ja Shadow. Hänet tunnettiin myös australialaisen runotaiteen arvostelijana ja Australian alkuperäiskansojen puolestapuhujana.
Wright kuoli sydänkohtaukseen Canberrassa 2000. Hän oli 85-vuotias ja kuuro alettuaan asteittain menettää kuuloaistiaan jo kolmannella elinvuosikymmenellään. Vuonna 1991 Wrightille myönnettiin Queen’s Gold Medal for Poetry.