stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
El Hierro
Maantiede ja luonto

El Hierro on pieni, vulkaaninen saari, jonka maasto on karun kaunista. Tulivuorenpurkauksia tapahtuu kuitenkin vain harvoin: syksyllä 2011 tapahtunut vedenalainen tulivuorenpurkaus oli ensimmäinen sitten vuoden 1793. Muun muassa La Restingasta löytyy laavahiekkainen uimaranta. El Hierrolla elää myös monia kotoperäisiä lajeja, muun muassa äärimmäisen uhanalainen isohierronsisilisko.
El Hierron saarella on Euroopan unionin eteläisin kohta, mikäli EU:n jäsenmaiden merentakaisia territorioita ei oteta huomioon.
Matkailu

El Hierrolla käy vain vähän turisteja, eikä esimerkiksi Suomesta järjestetä pakettimatkoja El Hierrolle. Saari on erittäin rauhallinen lomakohde, jossa yöelämä ja ostosmahdollisuudet ovat minimaalisia. Saari sopii erityisen hyvin patikoijille, sillä saarella on useita eritasoisia vaellusreittejä sekä mahtavia näköalapaikkoja. Saarta on myös pidetty yhtenä Euroopan parhaista sukelluskohteista, sillä merivesi on kirkasta ja merestä löytyy eksoottisia kaloja. El Hierrolla on myös hyvät mahdollisuudet rauhalliseen rantalomailuun. Saarella on vain muutama hotelli, mutta suosittuja majoitusmuotoja ovat myös lomahuoneistot sekä luonnon keskellä sijaitsevat mökit ja maatilat.
Liikenne

El Hierrolla on pieni lentoasema, jonne likennöidään vain paikallislentoja Teneriffalta ja Gran Canarialta. Lentoasema sijaitsee pääkaupunki Valverden kupeessa. Teneriffalta on El Hierrolle myös lauttayhteys.
Ferron meridiaani

Vanhalla ajalla Ferro oli maailman läntisin tunnettu maa-alue. Tämän vuoksi Klaudios Ptolemaios valitsi Ferron meridiaanin lähtökohdaksi, josta maailman pituusasteet laskettiin. Saman pituuspiirin määräsi vuonna 1634 myös kardinaali Richelieu Ranskassa käytettävien karttojen nollapituuspiiriksi, mutta myöhemmin tarkoitukseen alettiin käyttää Pariisin observatorion pituuspiiriä. Suomessa pituusasteita mitattiin toisinaan Ferrosta vielä 1800-luvulla. Vasta Washingtonissa vuonna 1884 pidetyssä kansainvälisessä kokouksessa Greenwichin meridiaani määrättiin nollameridiaaniksi.
Galleria

Valverde
Kirkko Valverdessa
Mirador de la Peña
El Golfon laakso
La Dehesa
Orchillan majakka
Ratsastaja El Hierrolla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta El Hierro Wikimedia Commonsissa
El Hierro - Rantapallo
El Hierro - vihreä paratiisisaari Kanarialla - Espanja-loma.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Viralliset sivut (espanjaksi), (englanniksi)
Info-Portal (espanjaksi), (englanniksi), (saksaksi)
Kanariansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Fuerteventura  Gran Canaria  La Gomera  El Hierro  Lanzarote  La Palma  Teneriffa 
Muita saaria:   Alegranza  Graciosa  Los Lobos  Montaña Clara  Roque del Este  Roque del Oeste
Joelin kirja

| Joelin kirja> יואל.Tanak Nevi'im.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Profeetta Joel. Venäläinen ikoni 1700-luvulta.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Joel
Kirjoituspaikka:  Juuda
Ajoitus:  n. 835–796 eaa.
Teksti
Genre:  profeetallinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Joel
Lukuja:  4
Jakeita:  73
Edeltävä: < Hoos.Seuraava: Aam. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Joelin kirja (hepr. ‏יואל‎, Yo'el, vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa Jooelin kirja) on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 29. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen yhdestoista kirja.
Historia

Joel oli todennäköisesti Juudan kuningaskunnan asukas, sillä hänet oli määrätty tämän kansan profeetaksi. Hän viittaa usein Juudaan ja Jerusalemiin. Nimi Joel oli Israelissa yleinen, ja tarkoittaa "Herra on Jumala".
Tutkijat ovat jakautuneet kirjan ajoituksen suhteen kolmeen pääkoulukuntaan:
Noin 835–796 eaa. Aika, jolloin Joas oli liian nuori hallitsemaan ja Jojada hallitsi hänen sijastaan (2 Kun. 11; 2 Aikak. 23–24).
Noin 775–725 eaa. Suunnilleen samaan aikaan kun Hoosean ja Aamoksen kirjat kirjoitettiin.
Noin 500 eaa. Suunnilleen samaan aikaan kun Sakarjan kirja kirjoitettiin.
Sisältö

Kirjan osat ja teemat ovat:
Profetia suuresta onnettomuudesta, heinäsirkkojen ja kuivuuden aiheuttamasta kadosta (Joel 1:1–2:11)
Profeetta kutsuu maanmiehiään katumaan ja kääntymään Jumalan puoleen vakuuttaen, että Jumala on valmis armahtamaan (Joel 2:12–17), ja ennustaa, että maa palautetaan aikaisempaan hedelmällisyyteensä (Joel 2:18–27).
Profetia, joka kristillisessä perinteessä tulkitaan messiaaniseksi (Joel 2:28–32).
Profeetta julistaa tuomion pakanakansoille ja siunauksen Juudalle (Joel 3).
Kirjan tunnetuin kohta on 2. luvun lopussa oleva profetia, jonka mukaan Herra tulee vuodattamaan Henkensä kaikkien ihmisten päälle. Apostolien tekojen mukaan Pietari lausui tämän profetian helluntaina selittäen, että siinä tarkoitettu ennustus oli toteutunut.
Kirjallisuutta

Allen, Leslie C.: The Books of Joel, Obadiah, Jonah, and Micah.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1976.  ISBN 0802825311
Peltola, Olavi: ”Joelin kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joelin kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Joelin kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Joelin kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Joelin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Faulhaber, Michael: Joel Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Hirsch, Emil G. & Ryssel, Victor: Book of Joel. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Joel
Nevi'im
Joosuan kirja · Tuomarien kirja · Samuelin kirjat · Kuninkaiden kirjat · Jesajan kirja · Jeremian kirja · Hesekielin kirja · Kaksitoista profeettaa (Hoosean kirja · Joelin kirja · Aamoksen kirja · Obadjan kirja · Joonan kirja · Miikan kirja · Nahumin kirja · Habakukin kirja · Sefanjan kirja · Haggain kirja · Sakarjan kirja · Malakian kirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
Michelangelon profeetta Joel Sikstuksen kappelissa.
Käännös suomeksi
Jesajan kirja

| Jesajan kirja> ישעיהו.Tanak Nevi'im.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Jesaja. Ephraim Moshe Lilien, 1906.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Jesaja
Kirjoituspaikka:  Juuda
Ajoitus:  n. 740–680 eaa.
Teksti
Genre:  profeetallinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Jes.
Lukuja:  66
Jakeita:  1291
Edeltävä: < Laul. l.Seuraava: Jer. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Jesajan kirja (hepr. ‏ישעיהו‎, Yesha'yah) on yksi Raamatun Vanhan testamentin suurista profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 23. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen seitsemäs kirja. Kirja sisältää profeetta Jesajan nimiin laitetut profetiat.
Historia

Jesaja eli 700- ja 600-lukujen vaihteessa eaa. Jesaja oli osa yläluokkaa, ja se voidaan päätellä myös siitä, että hänellä oli aina pääsy kuninkaiden puheille. Hän profetoi neljän kuninkaan, Ussian, Jotamin, Ahasin ja Hiskian, aikana. Hän oli lojaali kuningas Hiskialle, mutta oli eri mieltä tämän kanssa tämän pyrkimyksistä tehdä liitto Egyptin ja Babylonian kanssa Assyrian uhkaa vastaan. Legendan mukaan Jesaja kärsi marttyyrikuoleman vuonna 687 eaa. valtaan nousseen Manassen kaudella.
Historia > Historiallinen konteksti

Yleisesti pidetään hyväksyttynä, että Jesajan kirja ei ole ainakaan yhden henkilön kirjoittama, mutta on syytä olettaa, että osa Jesajan kirjan luvuissa 1–39 olevasta tekstistä on oikean historiallisen henkilön eli Jesajan laatimaa. Kirjoitusaikana Assyrian valtakunta laajeni länteen, kukisti ensin Aramin (nykyisen Syyrian alueella) 734–732 eaa. ja sitten Israelin kuningaskunnan 701 eaa. Kirjaan sisältyvät ennustukset saattavat olla tältä ajalta. Osa tekstistä voi olla myöhempää perua.
Historia > Yksi, kaksi vai kolme kirjoittajaa?

Yksi eniten väiteltyjä asioita tutkijoiden keskuudessa Jesajan kirjan suhteen on näkemys useammasta kuin yhdestä kirjoittajasta. Suurin osa tutkijoista kannattaa kahta kirjoittajaa pitäen rajana kirjan lukua 39. Heidän mukaansa ensimmäisen osan kirjoitti Jesaja 700-luvulla eaa. ja toisen osan ns. Deuterojesaja pakkosiirtolaisuuden jälkeisenä aikana. Ne jotka kannattavat näkemystä kolmesta kirjoittajasta, jakavat kirjan toisen kerran luvun 55 kohdalta. Heidän mukaansa ns. Tritojesaja on lisännyt kirjaan vielä sen jälkeen uusia osia.
Tutkijat katsovat, että kirja jakaantuu ainakin kahteen osaan. Ensimmäinen osa koostuu luvuista 1–39. Tutkijat katsovat, että sen on kirjoittanut joko profeetta Jesaja tai hänen seuraajansa, jotka kirjoittivat hänen sanansa ylös.lähde? Toinen osa koostuu luvuista 40–66. Useat tutkijat ovat kyseenalaistaneet, että Jesaja olisi kirjoittanut sen.kenen mukaan?
Näkemystä vain yhdestä kirjoittajasta on vastustettu lähinnä seuraavista syistä:
Anonymiteetti: Jesajan nimeä ei yhtäkkiä käytetä lainkaan luvuissa 40–66.
Tyyli: Kirjan tyyli vaihtuu äkillisesti luvun 40 jälkeen.
Historiallinen tilanne: Jos kirjoittajia olisi ollut vain yksi, hänellä olisi pitänyt olla yksityiskohtaista tietoa ajasta 150 vuotta kuolemansa jälkeen. (nim. Kyyros II Suuri, joka vapautti kansan Babylonin vankeudesta ja josta kirjassa puhutaan ennustuksen muodossa jakeissa Jes. 44:28 ja 45.1
Tämä keskustelu on saanut useimmat tutkijat ajattelemaanlähde?, että Jesajan kirja on nykymuodossaan laajan muokkauksen tulos ja että siinä annetut lupaukset Jumalan suorittamasta pelastuksesta on uudelleentulkittu juutalaisen kansan tarpeisiin pakkosiirtolaisuuden aikana ja heidän palattuaan Juudan maahan. Koska kirjaa on vaikea tulkita selkeänä historiallisena selontekona, tutkijat ovat pyrkineet tutkimaan sitä kirjallisena kokonaisuutena. Nykyinen tutkimus pyrkii tutkimaan kirjan intertekstuaalisuutta eli sitä, millä tavoin myöhemmät muokkaajat ovat yhdistelleet kirjan eri tasoja toisiinsa.
Sisältö

Jesajan viesti olettaa, että lukija tuntee muuta Raamattua, erityisesti Vanhan testamentin alkuosia. Hän vakuuttaa, että Jumala on päättänyt ottaa ja pitää kansan itsellään. Jesajalle tämä on itsestään selvää, koska Jumala vaivautui vapauttamaan epämääräisen joukon orjia Egyptistä ja sieti heitä, vaikka he olivat hankalia koko Luvattuun maahan suuntautuneen erämaavaelluksen ajan. Seuraavat sukupolvet eivät olleet sen parempia — he olivat Jesajan oman ajan kiittämättömiä ja uskottomia miehiä ja naisia. Jumalan uskollisuus voidaan selittää ainoastaan hänen rakkaudellaan.
Jumala on siis päättänyt pelastaa kansan, eikä kukaan voi estää häntä tekemästä sitä. Hän on valinnut kansan ylistämään ja palvelemaan häntä, kansan, jonka hän kutsui vankeudesta rakastavaan yhteyteen kanssaan. Jumala on sitoutunut kansaansa ja siksi niillä, jotka pysyvät uskollisina, on toivoa.
Sisältö > Teemoja

Jesaja käsittelee palvonnan ja eettisen käyttäytymisen välistä suhdetta. Yksi hänen pääteemojaan on Jumalan kieltäytyminen ottamasta vastaan rituaaliuhreja niiltä, jotka kohtelevat muita julmasti ja epäoikeudenmukaisesti.
Jesaja puhuu myös epäjumalien palvonnasta, joka oli tuohon aikaan yleistä. Kanaanilaisten palvontamenoihin kuului hedelmällisyysriittejä, joihin kuului myös juutalaisen lain kieltämiä seksuaaliriittejä. Nämä olivat tulleet suosituiksi myös juutalaisten keskuudessa. Jesaja tarttui tähän myös useiden muiden profeettojen käsittelemään teemaan ja kertoi juutalaisille, että he ovat kuin haureutta harjoittava vaimo, joka on paennut todelliselta mieheltään, Jumalalta.
Yksi merkittävä teema on se, että Jumala on koko maailman jumala. Tuohon aikaan useiden jumalien uskottiin olevan paikallisia tai heimojumalia, jotka saattoivat osallistua sotiin ja jopa hävitä niitä. Näiden jumalien huolena oli ainoastaan tiettyjen valtakuntien suojelu. Jesajan Jumala oli ainoa oikea jumala ja koko ihmiskunnan jumala, ei ainoastaan juutalaisten jumala. Jumalaa ei kukaan voinut myöskään voittaa. Jos Jumalan kansa kärsi tappion taistelussa, se johtui ainoastaan siitä, että Jumala salli sen tapahtua. Jumala huolehtii myös muista kuin juutalaisten asioista. Hän on kutsunut Juudan ja Israelin kansat liittoon kanssaan ja antanut näille tehtävän opettaa hänestä maailmalle.
Jesajan kirja käyttää Jumalasta usein nimitystä "Israelin Pyhä". Nimitys esiintyy 12 kertaa luvuissa 1–39 ja 14 kertaa luvuissa 40–66. Tutkijoidenlähde? mukaan tämä on merkki siitä, että vaikka kirja on kirjoitettu useissa osissa ja sitä ovat kirjoittaneet eri kirjoittajat, se on kuitenkin tarkoitettu hyvin yhtenäiseksi kirjalliseksi teokseksi. Muualla Raamatussa nimitys esiintyy vain muutaman kerran Psalmeissa, Toisessa kuninkaiden kirjassa ja Jeremian kirjassa.
Lopullinen toistuva teema Jesajalla on Jumalan valtakunnan perustaminen maan päälle ja valtakunnan hallitsijoiden ja kansan pyrkimys elää Jumalan tahdon mukaan.
Käyttö Uudessa testamentissa

Uuden testamentin kirjoittajat lainaavat Jesajan kirjaa usein. Tunnetuin lainauksista on Jesajan jakeen 7:14 lainaus Matteuksen evankeliumin jakeessa 1:23. Kohta ennustaa, että neitsyt tulee synnyttämään lapsen. Matteus selittää, että tämä kohta ennusti Jeesuksen syntymän. Kriittiset tutkijat ovat esittäneet, että kohta olisi viitannut johonkin Jesajan omana aikana eläneeseen nuoreen naiseen, joka ei välttämättä ole ollut neitsyt nykyaikaisen mittapuun mukaan. Kontekstista eräät tutkijat ovat päätelleet, että tämän lapsen oli tarkoitus syntyä vielä samana vuonna.
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Jesajan kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Kirjallisuutta > Englanniksi

Oswalt, John N.: The Book of Isaiah, Chapters 1–39.  (New international commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1986.  ISBN 080282529X
Oswalt, John N.: The Book of Isaiah, Chapters 40–66.  (New international commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1998.  ISBN 0802825346
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jesajan kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Jesajan kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Jesajan kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Jesajan kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Hirsch, Emil G. & Cheyne, Thomas Kelly: Book of Isaiah. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Souvay, Charles: Isaias Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Isaiah
Nevi'im
Joosuan kirja · Tuomarien kirja · Samuelin kirjat · Kuninkaiden kirjat · Jesajan kirja · Jeremian kirja · Hesekielin kirja · Kaksitoista profeettaa (Hoosean kirja · Joelin kirja · Aamoksen kirja · Obadjan kirja · Joonan kirja · Miikan kirja · Nahumin kirja · Habakukin kirja · Sefanjan kirja · Haggain kirja · Sakarjan kirja · Malakian kirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
Rauha, perustuu jakeisiin Jes. 11:6-7. William Strutt, 1896.
Jesajan kirjan kirjakäärö.
Qumranista löydetty Jesajan kirjakäärö.
Käännös suomeksi
Ekologia

Maapallo nähtynä Apollo 17 -avaruusaluksesta.
Ekologia (kreik. oikos = koti, talous, logos = oppi) on biologian monitieteinen haara, jossa tarkastellaan eliöiden ja eliölajien vuorovaikutusta toistensa sekä niitä ympäröivän elottoman ympäristön kanssa. Vuorovaikutus ilmenee eliölajien levinneisyytenä, runsaussuhteina ja niiden muutoksina sekä evoluutiona. Elinympäristö muodostuu elottomista tekijöistä, kuten energiasta, ilmastosta ja geologisista tekijöistä sekä elollisista tekijöistä, joita ovat muut saman elinympäristön jakavat eliöt. Tutkimuksen kohteena voi olla yksilö, laji, populaatio, eliöyhteisö, ekosysteemi ja biomi.
Ekologian tutkimusta tarvitaan muun muassa luonnonsuojelussa, luonnonvarojen hallinnassa ja kaupunkisuunnittelussa. Ekologia auttaa ymmärtämään, miten luonto ympärillämme toimii.
Ekologia on käsitteenä laajentunut tarkoittamaan ennemminkin elämäntapaa, aatesuuntaa tai muuta kestävään kehitykseen tähtäävää toimintaa kuin tiukasti biotieteisiin kuuluvaa tieteenalaa. Ekologiaa kutsutaan toisinaan luonnontaloudeksi Carl von Linnéa ja Charles Darwinia mukaillen.
Ekologia tieteenalana > Eliöt

Populaatio muodostuu tietyllä alueella samanaikaisesti elävistä saman lajin yksilöistä, esimerkiksi järven ahvenista. Samalla alueella elävät populaatiot muodostavat yhdessä eliöyhteisön, esimerkiksi kaikki järven kalat, ravut, levät jne. Tietyllä alueella elävät eliöt ja eloton luonto muodostavat ekosysteemin, esimerkiksi järven kalat, levät, vesi, järven pohjan kivet, hiekka ja muta. Suurekosysteemit eli eri ekosysteemien yhtenäiset järjestelmät ovat biomeja, jotka kaikki yhdessä muodostavat biosfäärin eli eliökehän. Pohjoinen havumetsävyöhyke on tyypillinen biomi. Jotkut tietyt eliölajit ovat tärkeitä koko ekosysteemin toiminnalle. Tälläisiä eliölajeja kutsutaan avainlajeiksi. Myös jotkut elinympäristöt ovat tärkeitä ekosysteemin toiminnalle ja niitä kutsutaan avaineliöympäristöiksi tai avainluontotyypeiksi.
Ekologia tieteenalana > Ravinto

Eliöiden ravintoketjut saavat alkunsa yhteyttävistä eliöistä eli useimmiten kasveista sekä niiden käyttämistä ravinteista. Yhteyttävät eliöt ovat tuottajia, niitä sanotaan omavaraisiksi eli autotrofeiksi. Toisenvaraiset eliöt eli heterotrofit käyttävät tuottajia hyödykseen. Esimerkiksi autotrofista heinää syövä lehmä on toisenvarainen.
Toisenvaraiset eliöt voidaan jakaa kuluttajiin ja hajottajiin. Kuluttajia ovat eläimet, jotka ovat kasvinsyöjiä, saalistajia tai loisia. Ne käyttävät muita eliöitä ravinnonlähteenään. Hajottajia ovat eliöt (muun muassa sienet ja bakteerit), jotka käyttävät ravintonaan kuolleita eliöitä tai niiden kuolleita osia, esimerkiksi puusta pudonneita lehtiä. Hajottajat hajottavat kuollutta eloperäistä ainesta ja palauttavat sen sellaiseen muotoon, että kasvit voivat käyttää sitä ravinnoksi ja samalla ne vapauttavat vettä ja hiilidioksidia luonnon kiertokulkuun. Eliöiden ravintoketjut liittyvät toisiinsa ja muodostavat yhtenäisiä ravintoverkkoja.
Ekologia tieteenalana > Eliöiden väliset suhteet

Kaikki samalla alueella elävät eliöt vaikuttavat toisiinsa joko välittömästi tai välillisesti. Esimerkiksi jos saalistettava laji lisääntyy paljon, myös sitä saalistava laji lisääntyy (usein viiveellä), sillä se saa enemmän ruokaa. Kun saalistava laji lisääntyy, se saalistaa enemmän saalistettavaa lajia ja näin sen populaation koko kääntyy laskuun.
Eliöt voivat myös olla symbioosissa, jolloin ne molemmat symbioosin suppeimman määritelmän mukaisesti hyötyvät toisistaan. Esimerkiksi jäkälä on sienen ja levän symbioosi. Jos taas eliöt ovat hyödyllisiä toisilleen, mutta tulevat toimeen ilman toista eliötä, kysymys on mutualismista. Toinen eliö voi olla loissuhteessa toisen eliön kanssa, jolloin hyöty on yksipuolista. Yleensä loinen vahingoittaa isäntäeliötä kuitenkaan tappamatta sitä. Eliöiden hyöty- ja haittasuhteita voidaan käyttää hyväksi kasvituotannon biologisessa torjunnassa, jossa tuhoeläimien määrää pyritään vähentämään niitä syövien petoeläinten avulla.
Myös lajien sisällä on kilpailua. Vain parhaat yksilöt selviytyvät. Tämä auttaa poistamaan huonoja geenejä perimästä ja parhaat ominaisuudet yleistyvät. Ekosysteemissä jokaisella lajilla on oma ekologinen lokero eli ekolokero. Gausen periaatteen eli syrjäyttävän kilpailun periaatteen mukaan kaksi samalla alueella elävää lajia eivät voi pysyvästi elää samassa lokerossa. Samassa ekologisessa lokerossa elävien lajien välille syntyy kilpailu, jonka vahvempi laji voittaa.
Paikallispopulaatioiden koko ja tiheys riippuvat useista syntyvyyteen ja kuolevuuteen vaikuttavista tekijöistä, kuten ravinnon saannista ja yksilöiden saaliiksi joutumisesta.
Ekologia tieteenalana > Ekologian tutkimus (hyödyntäminen)

Esimerkkejä:
Kasvihuoneviljelijät ovat kiinnostuneita biologisesta torjunnasta tuholaisten luontaisilla vihollisilla.
Metsästäjiä taas kiinnostaa saaliskannan koko sekä sen uusiutumisnopeus.
Aluesuunnittelijat hyödyntävät tietoa suojelualueiden minimiko'oista  ja niiden sijoittelusta toisiinsa nähden,
Ympäristöviranomaisia kiinnostaa haja-asutusalueiden jätevesien puhdistusmenetelmät.