stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KyivNotKiev
Käytäntö

Yhdysvallat ilmoitti ottavansa Kyiv-muodon käyttöön virallisissa yhteyksissä heinäkuussa 2019. Translitterointi virallistettiin Yhdysvalloissa jo vuonna 2006.
Englanninkielinen Wikipedia otti Kyiv-muodon käyttöön syyskuussa 2020.
Kyiv-muodon ovat ottaneet käyttöön myös muiden muassa BBC, The Economist, Financial Times, The Telegraph, Associated Press, The Washington Post, The Wall Street Journal ja The New York Times.
Kiovan kaupunginvaltuuston Wikimedia Foundation -säätiölle vuonna 2015 lähettämä kirje (engl.), jossa pyydetään Kyiv-nimen ja muiden ukrainankielisten paikannimien käyttöönottoa Wikipediassa
Laura Kalmari -turnaus

Laura Kalmari -turnaus on Suomessa pelattava jalkapalloturnaus, C-junioritytöt pelaavat Suomen mestaruudesta. Turnaus on ollut tällä nimellä vuodesta 2013 lähtien. Turnaus on nimetty Laura Österberg Kalmarin mukaan. Aikaisemmin C-juniorityttöjen turnaus tunnettiin nimellä Kaikki pelaa -turnaus ja F.U.N.-turnaus.
Tuloksia

| Vuosi | Turnauspaikka | Voittaja | Hopeaa | Pronssia | 4>  sija | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Helsinki | TPS | VJS | PK-35 | Ilves |  |
| 2014 | Oulu | TPS | PK-35 | FC Honka | Ilves |  |
| 2015 | Kuopio | Ilves | PK-35 | FC Honka | TPS |  |
| 2016 | Vantaa | PK-35 | TiPS | Ilves | HJK |  |
| 2017 | Kokkola | PKKU | FC Sport | VJS | HJK |  |
| 2018 | Kuopio | EBK | ONS | VJS | PK-35 |  |
| 2019 | Oulu | HJK | NJS | ONS | EPS |  |
| 2020 | Vaasa | Peruttu koronaviruspandemian vuoksi | Peruttu koronaviruspandemian vuoksi | Peruttu koronaviruspandemian vuoksi | Peruttu koronaviruspandemian vuoksi |  |
| 2021 | Seinäjoki |  HJK | Valtti | FC Peltirumpu | FC Espoo |  |
| 2022 | Kouvola | ONS | FC Honka | Ilves | PK-35 |  |
| 2023 | Hämeenlinna | FC Honka | HJK | PKKU | FC  Espoo |  |
| Joukkue | Kulta | Hopea | Pronssi | 4>  sija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| HJK | 2 | 1 | - | 2 |
| TPS | 2 | - | - | 1 |
| PK-35 | 1 | 2 | 1 | 2 |
| FC Honka | 1 | 1 | 2 | - |
| ONS | 1 | 1 | 1 | - |
| Ilves | 1 | - | 2 | 2 |
| PKKU | 1 | - | 1 | - |
| EBK | 1 | - | - | - |
| VJS | - | 1 | 2 | - |
| TiPS | - | 1 | - | - |
| FC Sport | - | 1 | - | - |
| NJS | - | 1 | - | - |
| Valtti | - | 1 | - | - |
| FC Peltirumpu | - | - | 1 | - |
| FC Espoo | - | - | - | 2 |
| EPS | - | - | - | 1 |
Kuusaan hovi

Kuusaan hovin päärakennus ja Aleksandra Kollontain patsas vuonna 1988 arkkitehti Juha Lankisen kuvaamana.
Kuusaan hovi oli Muolaan pitäjän Ylä-Kuusaan kylässä sijainnut kartano. 1300-luvulta perityvä Kuusaa oli alun perin piispantila, joka läänitettiin 1500-luvulla ruotsalaisten upseerien säteritilaksi. Myöhemmin Venäjän vallan aikana kartanosta tuli lahjoitusmaahovi. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tyhjäksi jääneen kartanon 1830-luvulla valmistunut empiretyylinen päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2006.
Historia > Ruotsin vallan aika

Kuusaa esiintyy asiakirjoissa ensimmäisen kerran Pähkinäsaaren rauhan jälkeen 1348, jolloin se mainitaan Turun piispan tilana Muolaan Äyräpäässä. Vuonna 1562 Kuusaa annettiin läänityksenä ylikäskynhaltija Jaakko Henrikinpoika Hästeskolle, jonka leskeltä Kerstin Hornilta se päätyi tämän uuden aviomiehen Klaus Åkenpoika Tottin haltuun. Vuonna 1639 kenraalikuvernööri Pietari Brahe läänitti Kuusaan eversti Reinhold Wrangelille. 1650-luvulta lähtien tilan omistajia olivat kenraalimajuri Gustaf Ulfsparre af Broxvik, majuri Henrik Fechtenberg sekä hänen poikansa luutnantti Erik Henrik Fechtenberg, joka kuoli venäläisten vankeudessa Suuren Pohjan sodan aikana.
Historia > Venäjän vallan aika

Venäjän miehitettyä Suomen Pietari I lahjoitti Kuusaan vuonna 1710 eversti Grigori Tšernyšoville. Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1721 Muolaaseen perustettiin Kuusaan ja Pällilän lahjoitusmaahovit. Kuusaan maihin kuuluneet Kangaspellon, Kyyrölän, Parkkilan ja Suvenojan kylät puolestaan asutettiin venäläisillä maaorjilla. Vuonna 1726 kartano siirtyi kenraalimajuri Ivan Šuvaloville, jonka kuoltua keisarinna Katariina II antoi tilan hänen leskensä Katarina Šuvalovin ja pariskunnan lasten perintöomaisuudeksi. Kun myös kauppiaat saivat 1801 oikeuden maanomistukseen myivät perilliset Kuusaan kauppaneuvos Aleksandr Vasiljevitš Oljhinille. Kartanoon kuului tuolloin 70 taloa. Se käsitti kokonaisuudessaan Ylä- ja Ala-Kuusaan, Muolaan, Määttälän ja Pölläkkälän kylät sekä joitakin taloja Hotokan, Kopraalan ja Oinaalan kylistä. Vuonna 1826 kaikki lahjoitusmaat julistettiin keisarillisella asetuksella rälssiluontoisiksi, jonka jälkeen kollegineuvos Aleksander Masalin osti Kuusaan hovin päärakennuksen ja parikymmentä taloa. 1830-luvun aikana Masalin rakennutti hirsistä uuden empiretyylisen kaksikerroksisen päärakennuksen. Masalinin kuoltua 1859 kartanon peri hänen tyttärensä Aleksandran puoliso kapteeni Konstantin Mravinski. Vuonna 1879 Suomen valtio osti suurimman osan Kuusaan maista. Jäljelle jäänyt päätila siirtyi Masalinin tyttären uudelle puolisolle ukrainalaiseen maa-aateliin kuuluneelle kenraali Mihail Aleksejevitš Domontovitšille. Heidän tyttärensä oli Aleksandra Kollontai, joka vietti lapsuutensa kesiä Kuusaan hovissa. Leskeksi jääneeltä Aleksandra Domontovitšilta kartano siirtyi 1900-luvun vaihteessa eversti Ludvig L. Koribut-Daškevitšille.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Suomen itsenäistyttyä kartanon osti vuonna 1918 maanviljelijä Matti Savolainen. Tilan pinta-ala oli tuolloin noin 1 000 hehtaaria. Savolaisen kuoltua Kuusaa siirtyi hänen pojalleen Väinö Savolaiselle, joka myi sen 1936 Asutushallitukselle. Kartanosta muodostettiin useita pientiloja ja osa maista jaettiin ympäröiville vanhoille pientiloille. Kuusaan hovin päärakennus siirtyi Viipurin läänin maanviljelysseuralle, joka päätti perustaa kartanoon lahjoitusmaamuseon. Hankkeen puuhamiehinä toimivat muun muassa agronomi Väinö Huuhtanen, maanviljelijä Jalmari Pusa, Muinaistieteellisen toimikunnan maisteri Arne Appelgren ja Viipurilaisen osakunnan kuraattori Sulo Haltsonen.
Valtionrahoitusta saanut museotoimikunta aloitti rakennusten kunnostamisen ja entisöinnin Muinaistieteellisen toimikunnan valvonnassa. Syksyllä 1937 Viipurilaisen osakunnan ylioppilaat keräsivät museota varten esineistöä Muolaan, Pyhäjärven, Raudun, Valkjärven ja Äyräpään pitäjistä. Kerääjät saivat talteen lähes 600 esinettä ja satoja sivuja muistitietoa. Suunnitelmissa oli hankkia kartanon puistoon myös savupirtti, navetta, sauna ja aitta. Alkuperäisenä tavoitteena oli avata museo vuosina 1939–1940, mutta suunniteltua ajankohtaa jouduttiin pian lykkäämään vuoteen 1944. Projektille tuli mutkia matkaan jo alkuvaiheessa, kun esineitä säilytettiin huolimattomasti väliaikaistiloissa, joissa ne kärsivät vaurioita ja osa jopa katosi. Lopulta talvisodan syttyminen esti museon avaamisen kokonaan. Talvisodan aikana kartano toimi suomalaisten ja myöhemmin neuvostoliittolaisten kenttäsairaalana. Suomalaisten palattua kesällä 1941 olivat lähes kaikki museota varten hankitut esineet hävinneet. Jatkosodan aikana kartano toimi jälleen kenttäsairaalana ja Muolaan kirkon tuhouduttua se toimi myös kirkkona.
Neuvostoliiton aikana Kuusaan hovi toimi pioneerileirinä. Kartanon puistossa olivat V. I. Leninin, Juri Gagarinin ja Aleksandra Kollontain patsaat. Neuvostoliiton hajottua 1991 kartano hylättiin ja sen rakennukset alkoivat käyttämättömänä rapistumaan. Huonoon kuntoon päässyt päärakennus tuhoutui tulipalossa keväällä 2006. Palon kerrotaan syttyneen salamasta, mutta myös tuhopolttoa epäiltiin.
Lauri af Heurlin

Lauri Oskar af Heurlin (25. syyskuuta 1875 Helsinki – 6. heinäkuuta 1958) oli suomalainen pankinjohtaja, tilanomistaja ja sosialidemokraattinen poliitikko.
Af Heurlinin vanhemmat olivat kirjapainonomistaja Lars Oskar Wilhelm af Heurlin ja Augusta Helena Bergbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1896 ja maisteriksi 1897. Af Heurlin suoritti myös ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja molempien oikeuksien kandidaatin tutkinnon 1903.
Af Heurlin harjoitti maanviljelyä Leppävaaran tilalla Espoossa 1911–1958 ja Tuomelan tilalla Helsingin maalaiskunnassa 1916–1958. Hän oli senaatin kirjapainon johtajana 1909–1911 ja toimi eri osuuskauppajärjestöjen hallintoelimissä 1907–1950. Af Heurlin oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen 1922–1942, Helsingin Työväen Säästöpankin hallituksen jäsen 1909–1951 ja Kustannus Oy Kansanvallan johtokunnan jäsen 1918–1958.
Af Heurlin valittiin 1945 yhtenä kolmesta sosiaalidemokraatista sotasyyllisyysoikeuden jäseneksi. Kuten molemmat muut puoluetoverinsa ja Maalaisliiton Lauri Riikonen, myös af Heurlin kannatti loppuun asti kaikkien syytteiden hylkäämistä.
Af Heurlin oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Elli Tompurin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin Aura Karolina Snellin kanssa. Lauri af Heurlinin ja Tompurin poikia olivat kansanedustaja Kaarlo af Heurlin ja kansantaloustieteen professori Lauri af Heurlin.
Laivasto (täsmennyssivu)

Laivasto voi tarkoittaa:
laivasto, sotilasyksikkönä merivoimien suurin yhtymä
koko tietyn valtion merivoimat
jonkun yhden omistajan omistamat tai tiettyyn tarkoitukseen käytetyt laivat tai lentokoneet.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laivasto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laivasto-osasto K

Siebel-lautta Mustallamerellä heinäkuussa 1941, aseistuksena 8,8 cm FlaK -ilmatorjuntatykki
Laivasto-osasto K oli jatkosodan aikana syksyllä 1942 Laatokalla toiminut suomalais-saksalais-italialainen sotatoimiyhtymä.
Laatokan Rannikkoprikaatin komentaja eversti Eino Järvinen laati keväällä 1942 muistion, jossa kaavailtiin laivastoyksiköiden siirtämistä Laatokalle. Kenraaliluutnantti Paavo Talvela vei idean eteenpäin Saksaan OKW:ssä yhteysupseerina ollessaan. Ajatus sopi saksalaisille, jotka suunnittelivat syyskuulle ”Pietarin motin” purkamiseen tähtäävää hyökkäystä.
17. toukokuuta 1942 muodostettiin ylipäällikkö Mannerheimin käskyllä Laivasto-osasto K, jonka komentajaksi määrättiin komentajakapteeni Kalervo Kijanen. Osasto alistettiin operatiivisesti Laatokan Rannikkoprikaatin komentajalle, ja sen vahvuuteen kuului neljä saksalaista KM-rannikkomiinavenettä ja neljä italialaista MAS-moottoritorpedovenettä. Lisäksi Laatokalle tuotiin 21 Saksan ilmavoimien Luftwaffen raskasta Siebel-taistelulauttaa ja yhdeksän keveämpää alusta, sekä 2 323 miestä, joista muodostettiin Einsatzstab Fähre Ost (EFO) johtajanaan everstiluutnantti Fritz Siebel. Operatiivisen toiminnan osalta yksikkö oli alistettu Laatokan Rannikkoprikaatin komentajan johtoon.
Partiointi suomalaisista tukikohdista aloitettiin Etelä-Laatokalla 14. elokuuta 1942. Syksyn aikana alukset upottivat venäläisiä sota-aluksia ja yhden huoltoproomun sekä miinoittivat kahdesti Leningradin saattuereittiä. Lähestyvä talvi lopetti Laatokan operaatiot kokonaan, Italia myi moottoritorpedoveneet Suomelle ja ne siirrettiin Suomenlahdelle, ja myös saksalaiset lautat kuljetettiin pois Laatokalta.
Laivastolaki

Panssarilaiva Väinämöinen
Onnettomuudessa uponnut Torpedovene S2
Laivastolaki on laki, joka säädettiin 1927 Suomen laivaston perushankintaohjelman takaamiseksi. Laki mahdollisti laivaston uudistamisen siitä, mitä oli saatu pääasiassa venäläisiltä Suomen itsenäistyttyä. Keskustelu Suomen laivaston tilasta alkoi torpedovene S2:n uppoamisesta 1925, minkä seurauksena perustettiin asiaa ajamaan Suomen Laivastoyhdistys ry. Asiaa lähti edistämään myös Helsingin Sanomat.
Laivastolaissa määriteltiin hankittavaksi kaksi panssarilaivaa, Ilmarinen ja Väinänöinen, neljä sukellusvenettä ja neljä moottoritorpedovenettä.
Suomen laivastoyhdistys muutti nimensä hankintojen lähdettyä liikkeelle 1931 Suomen Laivastoliitto ry:ksi sekä lopulta Meriliitto ry:ksi.
Lambin siirtymä

Lambin siirtymä tarkoittaa kvanttimekaniikassa vetyatomin kahden energiatilan välistä pientä energiaeroa. Energiatilat eroavat toisistaan kvanttiluku  l:n arvon mukaan. Arvon  ollen yhdessä  l=0 ja toisessa  l=1. Se on nimetty Willis Lambin mukaan.
Kokeellinen tutkimus

1947 Lamb ja Robert Retherford suorittivat kokeen, jossa he käyttivät mikroaaltotekniikkaa stimuloidakseen radio-taajuuden siirtymän vedyn energiatasojen  2s_{1/2} ja  2p_{1/2} välillä. Käyttäen Doppler-levenemän

vaikutusaluetta matalampia taajuuksia, se voitiin jättää huomioimatta sillä se on verrannollinen taajuuteen. Lamb ja Retherford löysivät noin 1 000 MHz energiaeron tasojen  2s_{1/2} ja  2p_{1/2} välillä.
Teoreettinen tutkimus

Vuonna 1947 Hans Bethe selitti ensimmäisenä Lambin siirtymän vedyn spektrissä ja loi pohjan modernin kvanttisähködynamiikan luomiselle. Lambin siirtymä mahdollistaa hienorakennevakio  \alpha :n mittaamisen miljoonasosan tarkkuudella, joten kvanttisähködynamiikkaa voidaan testata tarkasti.
Käänteinen rasismi

Käänteiseksi rasismiksi kutsutaan väitettä, jonka mukaan ei-valkoisille myönnetyt edut epätasa-arvon vähentämiseksi ovat valkoisiin kohdistuvaa syrjintää.
Etelä-Afrikassa

Etelä-Afrikassa on väitetty, että tiedotusvälineet ovat kiinnittäneet enemmän huomiota mustiin kohdistuvaan rasismiin ja Etelä-Afrikan ihmisoikeuskomissio paljon harvemmin ryhtyy oma-aloitteisesti tutkimaan valkoisiin kohdistuvia rasismitapauksia. Valkoisiin kohdistuvat murhat, kidutus ja hyökkäilyt eivät juurikaan ole saaneet huomiota osakseen. FW de Klerk -säätiön mukaan (2016) kuitenkin "mustat eteläafrikkalaiset ovat paljon väkivaltaisempia ja rasistisempia valkoisia kohtaan kuin päinvastoin". Säätiö vetosi Etelä-Afrikan ihmisoikeuskomissioon, että se puuttuisi valkoisiin kohdistuvaan rasismiin ja vihapuheeseen. Säätiön mukaan vaarallisin rasismi ja väkivaltaisin kielenkäyttö tulee mustilta, joiden lähettämät viestit voivat olla täynnä uhkauksia tappaa kaikki valkoiset, lapsetkin, raiskata valkoiset naiset ja karkottaa kaikki valkoiset Etelä-Afrikasta. BizNewsin mukaan maan presidentti Jacob Zuma (presidenttinä 2009–2018) uhkaili toistuvasti valkoisia ja käytti tätä saadakseen mustien suosiota. Hän väitti, että talous on lähinnä valkoisten käsissä ja lupaili muille pääsyä näiden varoihin.
Kraitit

| Kraitit |
| --- | --- |
 Kraitti (Bungarus fasciatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Suku::  Kraitit Bungarus  Daudin, 1803
Katso myös
   Kraitit Wikispeciesissä   Kraitit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kraitit (Bungarus) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, johon kuuluu 15 lajia. Kraitit elävät Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa.
Ulkonäkö ja koko

Monella kraittilajilla on silmäänpistävä varoitusväritys. Varoitusvärejä on erilaisia, sinisiä tai mustia ja valkoisen poikkijuovaisia ja kelta-mustaraitaisia. Kraitit ovat noin 1–1,5 metriä pitkiä, vaikka kaksimetrisiäkin yksilöitä on tavattu.
Myrkky

Kaikki kraitit ovat myrkyllisiä, mutta kaikki lajit eivät ole ihmiselle vaarallisia. Kuten myrkkykäärmeet yleensäkin, ne eivät juuri koskaan ole aggressiivisia ja purevat ihmistä vain puolustautuakseen. Joidenkin lajien myrkky on kuitenkin hyvin voimakasta ja sisältää muun muassa alfa-bungarotoksiinia. Myrkyllisin laji on tavallinen kraitti (Bungarus fasciatus), ja sen varoitusväri on kaikista silmäänpistävin. Sen myrkky on niin vahvaa, että noin puolet pureman saaneista ihmisistä kuolee vastamyrkyn saamisesta huolimatta.
Elintavat

Kraitit elävät maassa ja liikkuvat pääosin öisin. Ne saalistavat lähinnä muita käärmeitä, mutta myös sammakoita, liskoja ja pieniä nisäkkäitä.
Lajit

Sukuun kuuluu 15 lajia:
Bungarus andamanensis
Bungarus bungaroides
Intiankraitti (Bungarus caeruleus)
Bungarus candidus
Bungarus ceylonicus
Kraitti (Bungarus fasciatus)
Bungarus flaviceps
Bungarus lividus
Bungarus magnimaculatus
Bungarus multicinctus
Bungarus niger
Bungarus persicus
Sindinkraitti (Bungarus sindanus)
Bungarus slowinskii
Bungarus walli
Aiheesta muualla

ITIS: Bungarus (englanniksi)
Lars Jacobsen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Lars Christian Jacobsen
Syntymäaika: 20. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Odense, Tanska
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 181 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2002 2002–2003 2004–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011– | OB Hamburg Kööpenhamina Nürnberg Everton Blackburn West Ham Kööpenhamina | 112 (2) 22 (1) 103 (3) 7 (0) 5 (0) 13 (0) 24 (0) 33 (0) |
Maajoukkue
| 2006–2015 | Tanska | 81 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. elokuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. elokuuta 2018.
Lars Christian Jacobsen (s. 20. syyskuuta 1979 Odense, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Saksassa, Englannissa ja Ranskassa ja oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ura

Jacobsen aloitti uransa vuonna 1996 Odense Boldklubista, jossa hän pelasi kauteen 2001–2002 asti. Otteluita kuuden kauden aikana kertyi yhteensä 112 ja maaleja kaksi. Tämän jälkeen hän on edustanut saksalaisseuroja Hamburgia ja Nürnbergiä sekä toista tanskalaisseuraa Kööpenhaminaa.
Elokuussa 2008 hän teki yksivuotisen sopimuksen englantilaisseura Evertonin kanssa. Hän kuitenkin menetti suurimman osan ensimmäisestä kaudestaan loukkaantumisen takia ja teki ensiesiintymisensä valioliigassa vasta 21. maaliskuuta 2009 ottelussa Portsmouthia vastaan.
29. kesäkuuta 2009 Jacobsen siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Blackburniin kaksivuotisella sopimuksella. Jacobsen debytoi Rovers-paidassa elokuussa Manchester Cityä vastaan. Peliaika seurassa jäi kuitenkin vähiin, sillä Jacobsenin edellä peluutuksessa olivat Míchel Salgado ja Pascal Chimbonda. Keväällä 2010 Jacobsen sanoi haluavansa lisää vastuuta seurassa.  Hän kuitenkin jatkoi joukkueessa kaudelle 2010/11, mutta pelasi vain yhden ottelun elokuussa ja siirtoikkunan viimeisenä päivänä 2010 hän siirtyi West Ham Unitediin.  West Hamissa Jacobsen esiintyi 24 ottelussa joukkueen pudotessa kauden päätteeksi Valioliigasta. Kauden jälkeen seura vapautti tanskalaisen sopimuksestaan.
Syyskuussa 2011 Jacobsenin uutisoitiin siirtyvän ranskalaisseura AS Saint-Étienneen.  Tanskalaispuolustajan siirto ei kuitenkaan lopulta toteutunut, vaan hän päätti jatkaa uraansa kotimaassaan FC Kööpenhaminan joukkueessa.
Meriitit

Tanskan mestaruus (3): 2004, 2006, 2007
Tanskan cup (2): 2001, 2012
Tanskan 1. divisioona: 1999
FA Cupin hopeaa: 2009
Aiheesta muualla

Esittely Footballdatabase.com-sivustolla
Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Sørensen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 Kvist |
6 Jacobsen |
7 Jensen |
8 Grønkjær |
9 Tomasson |
10 Jørgensen |
11 Bendtner |
12 Kahlenberg |
13 Krøldrup |
14 J. Poulsen |
15 S. Poulsen |
16 Andersen |
17 Beckmann |
18 Larsen |
19 Rommedahl |
20 Enevoldsen |
21 Eriksen |
22 Christiansen |
23 Mtiliga |
Valmentaja Olsen
Tanskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Andersen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 S. Poulsen |
6 Jacobsen |
7 Kvist |
8 Eriksen |
9 Krohn-Dehli |
10 Rommedahl |
11 Bendtner |
12 Bjelland |
13 Okore |
14 Schöne |
15 Silberbauer |
16 Lindegaard |
17 Pedersen |
18 Wass |
19 J. Poulsen |
20 Kahlenberg |
21 Zimling |
22 Schmeichel |
23 Mikkelsen |
Valmentaja Olsen
Lasse Jortikka

| Lasse Toivo Jortikka |
| --- | --- |
 Late (Panu Vauhkonen) kauppa-autossa sylissään Paukku (Kaija Kaikkonen)
Luoja(t):  Heikki Luoma
Näyttelijä(t):  Panu Vauhkonen
Ensi- esiintyminen:  Peräkamaripojat
Viimeinen esiintyminen:  Turvetta ja timantteja
Kustantaja:  Yleisradio
Henkilötiedot
Ammatti:  kauppias
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Kuusniemi
Luonteenpiirteet:  rento, viriili
Suhteet
Vanhemmat:  Hillevi ja Toivo Jortikka
Puoliso(t):  Paula Lemetty
Isovanhemmat:  Nikolai Jortikka
Tutut:  Oskari Fräntilä, Valdemar Åkerlund, Pauli Antero Turpeinen ym.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lasse Jortikka on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia-televisiosarjassa. Häntä kutsutaan useimmiten Lateksi. Hahmo tulee sarjaan sen toisella tuotantokaudella Peräkamaripojat ja jatkaa seuraavilla kausilla Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja.
Late on kauppiaspariskunta Hillevi ja Toivo Jortikan poika ja ainoa jälkeläinen. Hän on yksi neljästä peräkamaripojasta tuotantokaudella Peräkamaripojat. Muut ovat Oskari Fräntilä, Valdemar "Valtsu" Åkerlund ja Ilmari Piiparinen.
Naisenpuutteessa elävä Late yrittää itsemurhaa, mutta epäonnistuu, kun palkki johon hän solmii hirttoköyttä ei kestä hänen painoaan. Late luopuu aikeestaan ja päättää perustaa kauppa-autoyrityksen. Kauppa-autosta tulee hänen vanhempiensa kyläkaupan sivuliike. Auto on tosin käytetty ja vaatii perusteellisen korjauksen. Samaan aikaan Late etsii naiskumppania lehti-ilmoituksella, joka on hänen kaverinsa Fräntilän Oskarin mielestä huonosti muotoiltu, sillä siinä haetaan kumppanin ohella työntekijää Laten kauppa-autoon.
Paula eli Paukku vastaa Laten ilmoitukseen, ainoana hakijana. Hän on ollut jo 15-vuotiaasta maankiertäjä eikä Kuusniemi ole hänelle ennestään tuttu. Late on jossain määrin mammanpoika, joka elää äitinsä valvonnan alla. Tämä ei hyväksy myymäläautoa kauppansa sivuliikkeeksi, mutta Late ja Paukku saavat kuin saavatkin auton kannattamaan. Lopulta se osoittautuu niin kannattavaksi, että pääliike menee konkurssiin.
Late ja Paukku ihastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä. He tapaavat toisensa ensimmäisen kerran Jortikan myymälän takapihalla, minkä jälkeen heidät esitetään sarjassa enimmäkseen parina, usein samassa kuvassa keskenään. Heidän suhteestaan muodostuu mutkaton ja huoleton. He jakavat saman kaksimielisyyksiin perustuvan huumorintajun ja rennon elämänasenteen. Vaikka pariskunta on seksuaalisesti aktiivinen, Paukku ei tule vuosienkaan vieriessä raskaaksi, mikä varjostaa Laten ja Paukun elämää.
Late on yritteliäs. Kun kauppa-auto simahtaa lopullisesti, hän perustaa Paukun kanssa tanssilava Kesä-Hillevin. Hän toimii myös Kuusniemen seurakunnan suntiona.
Laten ensimmäinen tulkitsija on Panu Vauhkonen. Sittemmin Latea on näytelty kesäteatterien Maalaiskomedia-tuotannoissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.
Kuusniemi (kuvitteellinen kunta)

| Kuusniemi |
| --- | --- |
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Pirkanmaa
Perustamisvuosi:  1927
Kunnanjohtaja:  Suvi Pohto
Kunnanvaltuusto:  12 paikkaa
Sarjassa kuvauspaikkana toiminut Suodenniemen entinen kunnantalo.
Kuusniemi on Maalaiskomedia-televisiosarjoissa esiintyvä kuvitteellinen Suomen kunta Pirkanmaan maakunnassa.
Kunnasta tiedetään ainakin sen verran, että se on Tampereen, Vammalan ja Kylmäkosken naapurikunta ja se on perustettu vuonna 1927. Kunnan itsenäistymisestä päättivät Kondrad Hakkarainen, Jalmari Jortikka, Mooses Turpeinen, Aleksanteri Mielonen ja Julius Kylmälehto. Kuusniemen kunnanjohtajina ovat toimineet muun muassa Ahti Kiiski, Ave Sulander ja Hillevi Jortikka. Viimeisimpänä kunnanjohtajana toimi kunnan aikaisempi kulttuurisihteeri, kirkkoherran vaimo Suvi Pohto, o.s. Aaltonen.
Sarjan mukaan Kuusniemen postinumero on 39340 (oikeassa elämässä 39340 on Karheen postinumero Ylöjärvellä). Kuusniemen ystävyyskunta on Keski-Suomessa sijaitseva Kyyjärvi.
Kuusniemen seurakunnan kirkkoherrana on toiminut aikaisemmin rovasti Poutiainen ja nykyisin pastori Matias Pohto. Seurakunnan kanttoreina ovat olleet vuodesta 1988 eteenpäin dir. cant. Ilmari Piiparinen sekä hänen vaimonsa Hellä Lehmus-Piiparinen.
Toivo ja Hillevi Jortikka sekä heidän poikansa Lasse "Late" Jortikka ja tämän vaimo Paula "Paukku" Jortikka ovat pitäneet Kuusniemellä elintarvikeliike Jortikan Valintaa. Liikkeen yhteydessä toimi myös posti sekä myymäläauto, mutta ne lopettivat toimintansa. Myöhemmin Lasse ja Paukku perustivat tanssilava-ravintola Kesä-Hillevin.