stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Repo! The Genetic Opera soundtrack

| Repo! The Genetic Opera Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: rock, ooppera
 Levy-yhtiö: Twisted   Lionsgate
Repo! The Genetic Opera Soundtrack on samannimiseen elokuvaan tehty soundtrack, jolla laulavat mm. Alexa Vega, Sarah Brightman, Anthony Stewart Head, Paris Hilton, Terrance Zdunich, Paul Sorvino, Bill Moseley ja Nivek Ogre.
Kappalelista

“At The Opera Tonight” – Sarah Brightman, Anthony Stewart Head, Paris Hilton, Bill Moseley, Ogre, Paul Sorvino, Alexa Vega, Terrance Zdunich
“Crucifixus” – Sarah Brightman
“Things You See In A Graveyard” – Paul Sorvino
“Infected” – Alexa Vega
“Legal Assassin” – Anthony Stewart Head
“Bravi!” – Sarah Brightman, Paris Hilton, Bill Moseley, Ogre, Paul Sorvino
“21st Century Cure” – Terrance Zdunich
“Mark It Up” – Paris Hilton, Bill Moseley, Ogre
“Can't Get It Up If The Girl's Breathing?” – Paris Hilton, Terrance Zdunich
“Zydrate Anatomy” – Paris Hilton, Alexa Vega, Terrance Zdunich
“Thankless Job” – Anthony Stewart Head
“Chase The Morning” – Sarah Brightman, Alexa Vega
“Night Surgeon” – Anthony Stewart Head, Bill Moseley, Ogre, Paul Sorvino
“Seventeen” – Alexa Vega
“Gold” – Paul Sorvino
“We Started This Op'ra Sh-t” – Bill Moseley, Ogre, Paul Sorvino
“Needle Through A Bug” – Alexa Vega, Terrance Zdunich
“Chromaggia” – Sarah Brightman
“Let The Monster Rise” – Anthony Stewart Head, Alexa Vega
“I Didn't Know I'd Love You So Much” – Anthony Stewart Head, Alexa Vega
“Genetic Emancipation” – Alexa Vega
“Genetic Repo Man” – Terrance Zdunich
Aiheesta muualla

Kuuntele soundtrack (Arkistoitu – Internet Archive)
Osta iTunesista
Purjehdus kesäolympialaisissa 2012 – naisten Elliott 6m

| Purjehdus olympialaisissa 2012   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| RS:X |  | Miehet |  | Naiset |  |
| Laser Radial |  |  |  | Naiset |  |
| Laser |  | Miehet |  |  |  |
| Finn |  | Miehet |  |  |  |
| 470 |  | Miehet |  | Naiset |  |
| 49er |  | Miehet |  |  |  |
| Elliott 6m |  |  |  | Naiset |  |
| Star |  | Miehet |  |  |  |
Naisten Elliott 6m-luokan purjehduksessa kesäolympialaisissa 2012 kilpailtiin 29. heinäkuuta – 11. elokuuta. Siihen osallistui 12 venekuntaa.
Kilpailussa purjehdittiin ensiksi jokainen jokaista vastaan. Voitosta hyvitettiin 1 pisteellä, hävinnyt jäi nollille. Kahdeksan eniten pisteitä saavuttanutta venekuntaa selviytyi pudotuskilpailuihin. Puolivälierissä purjehdittiin paras viidestä -menetelmällä, eli kolmella voitolla selvisi välieriin.
Välieristä piti niin ikään selviytyä loppukilpailuun kolmella voitolla, mutta heikkojen tuulten takia kilpailut jouduttiin supistamaan tapahtuvaksi paras kolmesta -menetelmällä. Suomi hävisi ratkaisevassa kolmannessa purjehduksessa Australialle muutamalla sentillä. Suomen veneen keula saavutti maalilinjan ensiksi, mutta ratkaisevaa oli se, että australialaisveneen purje ylitti linjan ennen suomalaisten purjetta.
Loppukilpailu ja kilpailu kolmannesta sijasta suoritettiin jälleen paras viidestä -menetelmällä. Suomi voitti Venäjän pronssikamppailussa 3–1, mutta venäläisten protestoitua, vahvistusta mitalin voittamisesta saatiin odotella minuuttikaupalla. Finaalissa tarvittiin kaikki viisi lähtöä, ennen kuin olympiavoitto ratkesi Espanjan venekunnan hyväksi.
Miehistöt

| Maa | Kippari ja miehistö |
| --- | --- |
 Australia: Olivia Price, Nina Curtis, Lucinda Whitty
 Tanska: Lotte Meldegaard Pedersen, Susanne Boidin, Tina Gramkov
 Suomi: Silja Lehtinen, Silja Kanerva, Mikaela Wulff
 Ranska: Claire Leroy, Elodie Bertrand, Marie Riou
 Iso-Britannia: Lucy MacGregor, Annie Lush, Kate MacGregor
 Alankomaat: Renee Groenveld, Annemieke Bes, Marcelien Bos de Koning
 Uusi-Seelanti: Stephanie Hazard, Jenna Hansen, Susannah Pyatt
 Portugali: Rita Gonçalves, Mariana Lobato, Diana Neves
 Venäjä: Ekaterina Skudina, Elena Oblova, Elena Syuzeva
 Espanja: Tamara Echegoyen, Ángela Pumariega, Sofía Toro
 Ruotsi: Anna Kjellberg, Malin Källström, Lotta Harrysson
 Yhdysvallat: Anna Tunnicliffe, Deborah Capozzi, Molly O'Bryan Vandemoer
Tulokset > Alkukilpailu

Lähde
| Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasan | Tappiot | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia | 11 | 11 | 0 | 0 | 11 |
|  Venäjä | 11 | 9 | 0 | 2 | 8 |
|  Espanja | 11 | 8 | 0 | 3 | 8 |
|  Yhdysvallat | 11 | 8 | 0 | 3 | 8 |
|  Suomi | 11 | 6 | 0 | 5 | 6 |
|  Ranska | 11 | 6 | 0 | 5 | 6 |
|  Iso-Britannia | 11 | 5 | 0 | 6 | 5 |
|  Alankomaat | 11 | 4 | 0 | 7 | 4 |
|  Uusi-Seelanti | 11 | 4 | 0 | 7 | 4 |
|  Tanska | 11 | 3 | 0 | 8 | 3 |
|  Portugali | 11 | 1 | 0 | 10 | 1 |
|  Ruotsi | 11 | 1 | 0 | 10 | 1 |
| Maa |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia | — | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
|  Tanska | 0 | — | 0 | 0DNF | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  Suomi | 0 | 1 | — | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 |
|  Ranska | 0 | 1 | 0 | — | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 |
|  Iso-Britannia | 0 | 1 | 1 | 1 | — | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  Alankomaat | 0 | 0 | 1 | 0DSQ | 1 | — | 1 | 1 | 0 | 0DNF | 0 | 0 |
|  Uusi-Seelanti | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | — | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  Portugali | 0 | 0 | 0DNF | 0 | 0DNF | 0DNF | 0 | — | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  Venäjä | 0-1 p | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | — | 1 | 1 | 1 |
|  Espanja | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | — | 1 | 1 |
|  Ruotsi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | 0 |
|  Yhdysvallat | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | — |
Tulokset > Pudotuskilpailu

Sijat 5–8 ratkaistiin alkukilpailun sijoitusten perusteella, koska tuulet eivät olleet suotuisia ohjelmaan merkittyjen sijoituskilpailujen järjestämiseksi.

5.Yhdysvallat 6.Ranska 7.Iso-Britannia 8.Alankomaat
Rahkakynsikäs

| Rahkakynsikäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Lyophyllaceae
Suku::  Rahkakynsikkäät Sphagnurus  Redhead & V. Hofst.
Laji::  paluster
Kaksiosainen nimi
 Sphagnurus paluster  (Peck) Redhead & V. Hofst. 
Katso myös
   Rahkakynsikäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rahkakynsikäs (Sphagnurus paluster syn. Lyophyllum palustre) on kupera tai laakealakkinen harmaa sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset tai harmahtavat. Jalka on vaalea, harmaa tai jopa rusehtava. Rahkakynsikäs kasvaa soilla rahkasammalen joukossa. Se on yleinen koko Suomessa.
Rauman maalaiskunta

| Rauman maalaiskunta Raumo landskommun> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Rauma |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°07′53″N, 021°34′46″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Maakunta:  Satakunnan maakunta
Kuntanumero:  685
Hallinnollinen keskus:  Uotila
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Rauma
Liitetty:  1993
– liitoskunnat:  Rauma Rauman maalaiskunta
– syntynyt kunta:  Rauma
Pinta-ala:   km²   (1.1.1992)
– maa:  196,2 km²
Väkiluku:  8 421   (31.12.1992)
– väestötiheys:  44,28 as./km²
Rauman maalaiskunta (ruots. Raumo landskommun) oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Rauman maalaiskunta ja Rauma yhdistyivät vuonna 1993. Rauman maalaiskunta ympäröi Raumaa pohjois-, itä- ja eteläpuolelta. Muut naapurikunnat olivat Eurajoki, Kodisjoki, Lappi ja Pyhäranta. Vuonna 1954 Syvärauma liitettiin Raumaan.
Sorkan kylä Raumalla.
Rauman maalaiskunnalla ei ollut varsinaista keskustaajamaa, vaan käytännössä kunnan keskus oli Rauman kaupunki; muun muassa kunnantoimisto sijaitsi Raumalla. Rauman maalaiskunnan Uotila oli aikanaan Suomen suurin kylä, ja siellä asui noin 4 500 henkeä. Koululaisille sekä Uotilan nuorille on yhteinen kokoontumistila nuorisotalo ”Sinisellä koululla”.
Alueen nähtävyyksiä ovat muun muassa Muinan kotiseutumuseo Vasaraisilla sekä lukuisat hiidenkiukaat. Omaa kirkkoa ei kunnassa ole koskaan ollut. Seurakunta oli ennen kuntaliitosta yhteinen Rauman kanssa; Rauman kaupunki- ja maaseurakunta.
Rauman maalaiskunnan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla raastetusta perunasta tehty riivat pannkakko ja laiskanperunat.
Kylät

Anttila, Haapasaari, Kaaro, Kolla, Kortela, Kulamaa, Lahti, Monna, Nihattula, Sampaanala, Sorkka, Soukainen, Syvärauma, Taipalmaa, Tarvola, Tiilivuori, Unaja, Uotila, Vasarainen, Vermuntila, Voiluoto ja Äyhö.
Ferrara Candy Company

| Ferrara Candy Company |
| --- | --- |

Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ferrara Candy Company (virallisesti Ferrara Pan Candy Company) on makeisyritys, joka tekee erilaisia karkkeja. Sen valikoimaan kuuluu Lemonheadit, Jaw Bustersit ("The Original Jaw Breakers"), Atomic Fireballit, Chewy Fireballit, Original Boston Baked Beansit, Grapeheadit (ennen Alexander the Grape), Apple Headit, Punch Headit, Orange Headit, Cherry Headit, Chewy Lemon Heads & Friendsit, Tropical Chewy Lemon Heads & Friendsit ja Red Hotsit.
Ferrara Candy Companyn nettisivujen mukaan yrityksen perustivat Salvatore Ferrara, Salvatore Buffardi ja Anello Pagano vuonna 1908. Yritys sijaitsee Chicagon laitamilla osoitteessa 7301 W. Harrison St., Forest Park, Illinois. Yritys on edelleen Ferraran, Buffardin ja Paganon sukujen jäsenien omistuksen alaisena. Ferrara Pan alun perin kehitti ja myi sokerikuorrutettuja manteleita tai konfetteja, joina ne tunnetaan Italiassa. Alkuperäinen, osoitteessa 2200 W. Taylor Street sijainnut tuotantolaitos on nykyään Ferrara Bakeryn leipomo.
Vuonna 2012 Ferrara Pan yhdistyi Farley's & Sathers Candy Companyn kanssa muodostuen Ferrara Candy Companyksi.
Käännös suomeksi
Frank Marshall

Frank Marshall voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Frank Marshall (1877–1944), yhdysvaltalainen shakinpelaaja
Frank Marshall (1883–1959), espanjalainen pianisti ja pedagogi
Frank Marshall (s. 1946), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Frank Marshall”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rauha (uskonto)

Rauha uskonnollisessa merkityksessä voi tarkoittaa sopusointuista olotilaa koko maailmassa, tietyn kansan kohdalla tai yksittäisen ihmisen elämässä. Se voi tarkoittaa myös Jumalan tai taivaan ominaisuutta tai varmuutta taivaaseen pääsemisestä.
Rauha Vanhassa testamentissa

Raamatun vanhassa testamentissa esiintyvä heprean kielen sana šalom suomennetaan "rauha". Sen perusmerkitys on 'eheys' tai 'terveys'. Sanaa käytettiin Raamatun aikaan ja käytetään nykyäänkin tervehdyksenä (vrt. suomen sanat terve ja tervehdys). Vanhassa testamentissa rauha liittyy usein Israelin kansan rauhaan sen viholliskansoista, mutta myös rauhaan Jumalan kanssa. Molemmissa merkityksissä rauhan katsotaan edellyttävän Jumalan käskyjen noudattamista (esimerkiksi Jesaja 48:18). Toisaalta puhutaan uudesta rauhanliitosta, jossa Jumala lahjoittaa rauhan palvelijansa kärsimyksen tähden (Malakia 2:5, Jesaja 53:5).
Rauha Uudessa testamentissa

Uuden testamentin kreikankielisessä alkutekstissä esiintyvä sana έιρηνη eireenee "rauha" on sama sana jota käytetään Vanhan testamentin kreikannoksessa šalom-sanan vastineena. Jeesuksen syntymän yhteydessä enkelit julistivat rauhan tulleen maan päälle. Jeesus itse yhdisti Vanhan testamentin ennustukset uudesta rauhanliitosta omaan tehtäväänsä sovittaa ihmisten synnit verellään. Hän lupasi jättää seuraajilleen rauhan (Johannes 14:27). Hän kuitenkin korosti, ettei tullut tuomaan rauhaa maallisessa mielessä. Päinvastoin, hän ennusti tulevaksi sotia ja riitoja. Jeesuksen tuoma rauha on ulkoisista olosuhteista riippumaton (Johannes 16:33) eikä ole inhimillisesti ymmärrettävissä (Filippiläisille 4:6-7). Täydellisesti rauha tulee Ilmestyskirjan mukaan silloin kun Jumala luo uuden taivaan ja uuden maan (Ilm.21:1-4). Rauha uusitestamentillisessa mielessä on siis pitkälti sama asia kuin pelastus.
Rauha kristinuskossa

Kristillisessä kielenkäytössä voidaan erottaa rauha-sanan eri merkityksiä:
Jumalan rauha, joka on ymmärrystä ylempi; Jumalan ominaisuus, joka on riippumaton ihmisen kokemuksista tai olosuhteista.
Ihmisen rauha Jumalan kanssa, jonka Jeesus on saanut aikaan. Tällä tarkoitetaan sitä, ettei Jumalan viha kohdistu ihmiseen, koska tämän synnit on annettu anteeksi.
Ihmisen subjektiivinen kokemus edellä mainitusta, kognitiivinen varmuus pelastuksesta.
Subjektiivinen uskonnollinen tunnekokemus, mielenrauha, joka usein nimetään Pyhän Hengen läsnäoloksi tai täyteydeksi.
Maailmanrauha, sodan ja ihmisten välisen vihanpidon täydellinen puuttumien. Monesti kristityt opettavat kaksijakoista suhtautumista tulevaan maailmanrauhaan: toisaalta sen katsotaan toteutuvan vasta tulevassa maailmassa, toisaalta kristityn velvollisuus on tehdä työtä rauhan hyväksi jo nyt. Tämän ajattelun mukaan maailmanlopun ei katsota tarkoittavan kaiken tuhoa niin että ponnistelut maailman parantamiseksi sitä ennen olisivat turhia, vaan pikemminkin se nähdään pahan loppumisena ja kaiken hyvän kukkaan puhkeamisena.
Emmi Jurkka
Nuoruus

Emmi Jurkan vanhemmat olivat Gustav Robert Berg­ström ja Emma Tuominen. He suomalaistivat suku­nimensä Tuomeksi vuonna 1906 – Tuomi oli mukaelma Emman tyttö­nimestä. Emmi syntyi kolmanneksi perheen seitsemästä lapsesta. Hänellä oli kaksi vanhempaa veljeä, Leo Robert Arvid (Arvi) ja Valter Bernhard, sekä nuorempi sisko, Aino Johanna, joka nuoruudessaan näytteli Koiton Näyttämöllä sivuosia. Muut Emmin nuoremmista sisaruksista kuolivat varhain: Naima Johanna menehtyi neli­vuotiaana kuume­tautiin, Yrjö Ilmari puolestaan kuoli heti syntymänsä jälkeen. Lisäksi perheeseen syntyivät kaksoset Laura ja Lauri, joista ensin mainittu kuoli vauva­iässä. Laurilla ilmeni selkeitä näyttelijän­lahjoja, ja hän toimi muutamaan otteeseen avustajana Koiton Näyttämöllä, kunnes kuoli 24-vuotiaana tuberkuloosiin. Neljä ensimmäistä lasta elivät pitkälle aikuis­ikään asti, vanhimmiksi elivät Emmi sekä Aino-sisar.
Tuomet asuivat Helsingin Kampissa, ensin Eerikin­kadulla ja sitten Uudenmaan­kadulla, josta Emmi Tuomi muutti pois 20-vuotiaana. Hänen välittömin lapsuuden­ympäristönsä oli ahtaasti asuttu puutalo­kortteli, johon kuului useiden eri ammattien harjoittajia runsaine lapsi­katraineen. Emmi Tuomi aloitti koulu­tiensä Lapin­lahden­kadun ”pikku­koulussa” seitsen­vuotiaana. Hän oli lahjakas oppilas, mutta taloudellisista syistä hän ei jatkanut oppikouluun, vaan aloitti 13-vuotiaana opiskelun ammatti­koulun kaksi­vuotisella liina­vaate­linjalla. Myöhemmin elämänsä tiukkoina aikoina Emmi Jurkka paikkasi horjuvaa talouttaan ompelu­taitonsa avulla.
Ammatti­koulun jälkeen Emmi Tuomi työskenteli vuoden verran Valistuksen kirjan­sitomossa ja muutaman viikon eräässä kahvilassa tarjoilijana. Sen jälkeen hän aloitti työn kenkä­kauppa Pallaksessa Silta­saaressa. Työt kenkien parissa päättyivät siihen, kun Pallaksen omistaja vaihtui ja uusi omistaja kohteli Emmiä kaltoin. Nuoruuden lyhyiden työ­jaksojen jälkeen Emmi Tuomen näyttämö­harrastuksesta alkoi kehkeytyä koko­päivätyö, hän oli toiminut jo tovin aikaa Koiton Näyttämön avustajana.
Emmi Tuomen vanhemmat muuttivat Hieta­niemeen Suomen sisällis­sodan jälkeen. Gustav Robert Tuomi kuoli vuonna 1922 ja Emma Tuomi kolme vuotta myöhemmin. Sisällis­sodasta Tuomet pyrkivät pysymään syrjässä. Valter Tuomi toimi tosin jossain vaiheessa miliisinä punaisten joukossa, Arvi Tuomi taas oli valkoisten puolella. Vastakkain­asettelusta huolimatta perheen­jäsenten välit säilyivät hyvinä. Emmi Tuomella oli jossain määrin sympatioita punaisia kohtaan, mutta hän oli täysin epä­poliittinen henkilö niin sodan aikana kuin sen jälkeenkin.
Emmi Jurkkaa on usein pidetty Jurkan teatteri­suvun kantaäitinä. Hän ei kuitenkaan ollut oman sukunsa ensimmäinen ammatti­näyttelijä. Hänen serkkunsa Bertha Berg­ström eli Ertta Virtamo aloitti ammattimaisen teatteri­uransa 1904. Virtamon nuorempi veli Rafael Bergström oli suvun ensimmäinen koulutuksen saanut näyttämö­taiteilija.
Ura > Teatteriura > 1940-luku

Talvi­sodan kuukausina Emmi Jurkka lapsineen oli evakossa Jämsässä. Perheellä oli paikka­kunnalle veri­siteitä, sillä Eino Jurkan äiti Rosa oli sikä­läisen Saaren kartanon tytär. Jatko­sodan vuosina Emmi Jurkka näytteli Tampereen Teatterin riveissä. Hän sai hyviä rooli­tehtäviä, mutta ei viihtynyt Tampereella. Tällöin perheen kuopus Jussi muutti hänen mukanaan kaupunkiin. Samaan ajan­kohtaan sattui Emmi Jurkan suhde taiteilija Arvid Bromsin kanssa. Suhde kuitenkin kariutui.
Jurkan viisi­henkinen perhe teki ensimmäisen ja ainoan yhteisen kesä­kiertueensa 1945. Näytelmänä oli Isontalon Antti ja Rannanjärvi ja se menestyi erin­omaisesti. Kaudella 1944–1945 Emmi Jurkka näytteli vierailijana veljensä Arvi Tuomen luotsaamassa Helsingin Työväenteatterissa ja kaudella 1945–1946 niin ikään vieralijana Suomen Työ­väen Teatterissa. Lisäksi hän kierteli ympäri Suomea pieni­muotoisten monologiesitysten merkeissä, jotka eivät saavuttaneet yleisön suosiota.
1940-luvun loppu oli Emmi Jurkalle vaikeaa aikaa. Hän oli perheensä pää­huoltaja ja ainaisten talous­huolien rasittama. Hänen pestinsä Suomen Työ­väen Teatterissa päättyi siihen, kun entinen puoliso Eino Jurkka jätti teatterin. Vuosina 1947–1948 Emmi Jurkalla oli kiinnitys Radioteatteriin, joka oli hänelle eräänlainen säännölliset ansiot taannut hätä­apu. Radiossa hän esitti erinäisiä mono­logeja.
Emmi Jurkka oli mukana perustamassa Intimiteatteria 1940-luvun lopulla. Hankkeen alkuun­panija oli Mauno Manninen. Myös Jussi Jurkka liittyi samaan teatteriin; äidin ja pojan rooli­asetelma oli useissa teoksissa äiti ja poika, kuten Jean Cocteaun tragi­komediassa Kurittomat vanhemmat. He näyttelivät erin­omaisesti yhdessä, eikä nuori Jussi Jurkka tullut missään vaiheessa liian riippuvaiseksi äidistään, kuten eräät kriitikot varoittelivat. Kurittomien vanhempien ensi-ilta on mainittu yhdeksi Suomen teatteri­historian odotetuimmista ja siihen oli ladattu suuret ennakko-odotukset. Vastaan­otto oli lopulta tyly, ainoastaan näyttelijät saivat myönteistä kritiikkiä.
Näytelmässä Britannicus Emmi Jurkka näytteli Agrippinaa. Britannicus sai risti­riitaiset arviot: Emmi ja Jussi Jurkan näyttelijän­työt arvioitiin jälleen erin­omaisiksi, amatööri Jouni Kaarna­kari ei sen sijaan vakuuttanut pää­osassa. Ohjaaja Mauno Manninen oli matkustanut Emmi Jurkan, Jussi Jurkan ja Tiina Rinteen kanssa Roomaan hakemaan syvyyttä Britannicuksen tulkintaan, mutta näytelmästä ei muotoutunut Mannisen toivomaa merkki­tapausta. Emmi Jurkan Intimi­teatterin kautta kesti vuodesta 1949 vuoteen 1953.
Ura > Teatteriura > Teatteri Jurkka

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Kyllä Teatteri Jurkka on ollut minun neljästä lapsestani se kaikkein rakkain. | ” |
– Emmi Jurkka kirjassa Rakas Emmi, s. 229
Oma teatteri oli siintänyt Emmi Jurkan mielessä tuon tuostakin: Huone­teatteri Jurkka aloitti toimintansa Helsingin Kruunun­haassa vuonna 1953. Intimi­teatterissa Jurkka oli tuossa vaiheessa lähinnä vieraileva tähti. Teatteri Jurkka sai alku­sysäyksensä puolestaan siitä, että näytelmälle Neiti Julie tarvittiin esitys­paikka. Teatteri Jurkan perustamisen keskeisiä syitä olivat niin ikään riittävän harjoitus­ajan ja näyttelijän sisäisen näkemyksen turvaaminen. Neiti Julien ensi-ilta 9. marras­kuuta 1953 oli menestyksekäs. Teatteri Jurkalle Emmi Jurkka asetti vain yhden päämäärän: tehdä mahdollisimman hyvää teatteria omilla ehdoillaan.
Teatteri Jurkan virallinen avajais­näytelmä oli komedia Että en unohtuisi. Emmi Jurkka teki teatterissaan melko rohkeita näytelmä­valintoja, kuten Eino Leinon lähes tuntemattomaksi jääneen teoksen Johan Wilhelm. Lisäksi hän teki ennakko­luulottomia sovituksia yhdys­valtalaisista nyky­draamoista. 40-vuotis­taiteilija­juhlansa näytelmäksi Jurkka valitsi Leinon mono­logi­näytelmän Puolan paanit ja sai jälleen taiteellisen voiton rooli­työstään.
1960-luvulla Teatteri Jurkasta puhuttiin usein ”Emmin teatterina”. Emmi Jurkan saamat arvostelut olivat lähes yksin­omaan myönteisiä. 1970-luvun taitteessa Jurkka teki jälleen rohkean valinnan. Hän näytteli primadonna Sylva Varescun osan Emmerich Kálmánin operetissa Mustalaisruhtinatar. Operetin soveltuvuutta huone­teatteriin epäiltiin, mutta siitä tuli suuri menestys. Jurkan vasta­näyttelijänä oli Ossi Ahlapuro. Helsingin Sanomien Sole Uexküll kirjoitti: "Verraton, uskomaton Emmi! Teatterin suur­kaupungeissa hänen Sylva Varescunsa myytäisiin yks' kaks' loppuun kuukausi­määriksi. Kiiruhtakaa jonoon Viron­kadulle!"
Emmi Jurkka perään­kuulutti näyttelijän­työltä vaiston­varaista herkkyyttä, jota hänen mielestään ei enää ollut sen enempää teatteri­koulutuksessa kuin esityksissäkään. Hänen mukaansa useat hyvätkin näyttelijät tulkitsivat pitkistä harjoitus­ajoista huolimatta lähinnä omia ajatuksiaan, eivät kirjailijan luomaa henkilöä. Teatteri Jurkassa oli paljon nuoria näyttelijöitä, joille oli annettava koulutusta työn ohessa. Eräässä vaiheessa Jurkka kaavaili oman teatteri­koulun perustamista ohjaaja Verna Piponiuksen kanssa, mutta suunnitelmat eivät edenneet.
Uransa lopussa Emmi Jurkka näytteli yhden naisen näytelmässä Hummeri. Arvostelut olivat totuttuun tapaan ylistäviä. Kesä­kuussa 1980 hän halvaantui onnettomuudessa Ohkolan mökillään ja teatteri­ura sai jäädä. Hän menetti liikunta­kykynsä ja vietti viimeiset vuotensa sairaalassa, kunnes kuoli 91-vuotiaana 17. loka­kuuta 1990.
Ura > Elokuvaura

Emmi Jurkka näytteli lähes 40 elo­kuvassa. Hänen elo­kuva­työnsä olivat paria poikkeusta lukuun ottamatta lähinnä pienehköjä sivu­osia. Jurkan elo­kuva­ura alkoi lasten­hoitajan osalla mykkä­elo­kuvassa Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa (1921). Kymmenen vuotta myöhemmin hän näytteli ääni­elo­kuvassa Sano se suomeksi. Elo­kuvasta on säilynyt vain jokunen leikkaus­poisto. Vuonna 1935 Jurkka teki Kyllikki Mattlerin osan Valentin Vaalan komediassa Kun isä tahtoo. Myöhemmin hän näytteli sivu­rooleja useissa Vaalan elo­kuvissa. Lisäksi hän näytteli parissa entisen puolisonsa Eino Jurkan ohjaamassa teoksessa ja poikansa Sakari Jurkan ohjaamassa elo­kuvassa Helunan häämatka (1955). Emmi Jurkka näytteli valkokankaalla useaan otteeseen myös Lasse Pöystin, Toivo Särkän, Aarne Tarkaksen ja Jack Witikan ohjauksessa. Vuonna 1949 Jurkka sai hyvät arviot suorituksestaan rouva Kolkkulana harvoin esitetyssä komediaelo­kuvassa Keittiökavaljeerit.
Elo­kuva­töiden suhteen Jurkan aktiivisimpia aikoja olivat toisen maailman­sodan vuodet ja 1950-luvun puoli­väli. Vaikka Jurkka ei juuri näytellyt elo­kuvien pääosissa, hänen roolinsa olivat varsin monipuolisia. Hän näytteli vahvoja kansannaisten osia niin draamoissa kuin komedioissakin. Tunnetuimpia ovat Hilda Husson rooli Erik Blombergin elo­kuvassa Kun on tunteet (1954) ja tupakka­kauppiaan rooli Tarkaksen elo­kuvassa Jokin ihmisessä (1956). Jorma Nortimon farssi­elo­kuvassa Oi, muistatkos (1954) Jurkalla oli pää­osa Emma Mäkisenä. Jurkan ainoaksi väri­elo­kuvaksi ja samalla viimeiseksi elo­kuvaksi jäi taiteellisilta ansioiltaan köykäinen Iloinen Linnanmäki, joka kuvattiin kesällä 1960.
Ura > Televisioura

Suomalainen televisio­toiminta sai alkunsa 1950-luvulla. Teatteri Jurkan tulo­virrasta suuri osa oli peräisin maa­seutu­kiertueilta, joiden suosio väheni televisio­vastaan­ottimien yleistyttyä. Emmi Jurkka näki television mahdollisuutena esittää Teatteri Jurkan näytelmiä. Meno­puolelta jäivät pois kiertueiden aiheuttamat kustannukset harvaan­asutussa maassa. Televisio taltioi useita hänen yhden naisen esityksiään, muun muassa Walentin Chorellin näytelmän Kissan­tassu. 1960-luvun suositussa televisio­sarjassa Asemahotelli oli mukana lähes koko Jurkkien perhe: Emmi, Jussi ja Sakari. Teatteri Jurkka ja Sakari Jurkan perustama Arena-Jurkka esittivät television alku­aikoina suoria televisio­näytelmiä.
Mainos-TV aloitti Teatteri­tuokionsa syksyllä 1962. Ohjelma­paikalla esitettiin säännöllisesti koko­illan näytelmiä ja ohjelmisto oli alussa nimen omaan Emmi Jurkan varassa. Hän teki pää­roolit ja ohjasi ensimmäisiä Teatteri­tuokio-näytelmiä.
Valikoitu filmografia

Kun isä tahtoo (1935)
Kun on tunteet (1954)
Oi, muistatkos... (1954)
Teatterituokio
Asemahotelli