stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wesley Sneijder
Ura > Seurajoukkueura

Sneijder on amsterdamilaisen Ajaxin kasvatti. Ennen siirtymistään Ajaxin junioriakatemiaan hän edusti DOS Utrechtia. Ajaxin edustusjoukkueeseen Sneijder nousi vuonna 2002. Seuraavan viiden kauden aikana hän nousi yhdeksi joukkueensa tärkeimmistä pelaajista ja myös joukkueen kapteeniksi.
Kesällä 2007 Sneijder siirtyi 27 miljoonalla eurolla espanjalaisseura Real Madridiin, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Sneijderin ura uudessa seurassaan alkoi erinomaisesti. Hän onnistui maalinteossa sarjakauden avausottelussa, kun hän viimeisteli 2–1-voittomaalin paikallisvastustaja Atlético Madridin verkkoon, ja seuraavassa ottelussa Villarrealia vastaan hän teki kaksi maalia. Koko kauden 2007–2008 aikana hän teki yhteensä yhdeksän maalia, kun Real Madrid voitti toisen peräkkäisen liigamestaruutensa.
Sneijderin toinen kausi 2008–2009 Real Madridissa sujui heikommin osittain johtuen harjoituskaudella saamastaan polvivammasta. Elokuussa 2009 seura myi hänet italialaiseen Internazionaleen.
Tammikuun 2013 siirtoikkunassa Sneijder siirtyi Turkin Superliigassa pelaavaan Galatasarayyn 10 miljoonan euron siirtosummalla 3,5-vuotisella sopimuksella.
Ura > Maajoukkueura

Ensimmäisen maaottelunsa Sneijder pelasi 28. huhtikuuta 2003 Portugalia vastaan. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen vuosien 2004, 2008 ja 2012 EM-kilpailuissa sekä vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa.
Saavutukset

Alankomaiden pääsarjamestaruus: 2004
Alankomaiden cup: 2006, 2007
Espanjan pääsarjamestaruus: 2008
Espanjan supercup: 2008
Italian mestaruus: 2010
Italian cup: 2010, 2011
Italian supercup: 2010
Mestarien liiga: 2010
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2010
Turkin pääsarjamestaruus 2013
Turkin cup: 2014
Turkin supercup: 2013
MM-hopeaa: 2010
MM-pronssi: 2014
Luettelo Romanian kansallispuistoista

Luettelo Romanian kansallispuistoista sisältää Romanian 14 kansallispuistoa.
| Nimi | Sijainti (maakunta) | Pinta-ala (ha) | Suojeltu | Kansallispuistoksi | Kuva | Kotisivu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Buila-Vânturarița | Vâlcea | 4 186 | 2005 | 2005 |  | https://buila.ro/ |
| Călimani | Bistrița-Năsăud, Harghita, Mureș ja Suceava | 24 556 | 1975 (esitys) | 1990 |  | https://www.calimani.ro/ |
| Ceahlău | Neamț | 7 742,5 | 1995 | 2000 |  | https://www.ceahlaupark.ro// (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Cheile Bicazului-Hășmaș | Harghita, Neamț | 6 575 | 1990 | 2000 |  | http://www.cheilebicazului-hasmas.ro/ro/index.php (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Cheile Nerei-Beușnița | Caraș-Severin | 36 758 | 1990 | 2000 |  | http://www.cheilenereibeusnita.ro/ |
| Cozia | Vâlcea | 17 100 | 1966 | 2000 |  | http://www.cozia.ro/ |
| Tonavan suisto | Tulcea | 5 762.16 | 1991 | 2000 |  | http://www.ddbra.ro/ |
| Domogled-Valea Cernei | Caraș-Severin, Mehedinți, Gorj | 61 211 | 1982 | 2000 |  | http://www.domogled-cerna.ro/ |
| Jiun laakso | Gorj, Hunedoara | 11 127 | 2005 | 2005 |  | http://www.defileuljiului.ro/ |
| Măcin-vuoret | Tulcea | 11 151.82 | 2000 | 2000 |  | http://www.parcmacin.ro/ |
| Rodna-vuoret | Bistrița-Năsăud, Maramureș | 47 177 | 1990 | 2000 |  | http://www.parcrodna.ro/ |
| Piatra Craiului | Argeș, Brașov | 14 773 | 1938 | 2000 |  | http://www.pcrai.ro/lang-ro/home.html (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Retezat | Hunedoara | 38 047 | 1935 | 2000 |  | http://retezat.ro/ |
| Semenic-Cheile Carașului | Caraș-Severin | 36 664 | 1982 | 2000 |  | http://www.pnscc.ro/ |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Romanian kansallispuistoista Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Protected areas of Romania
Käännös suomeksi
Luettelo Romanian hallitsijoista

Romanian kansallisvaltion katsotaan syntyneen Valakian ja Moldavian ruhtinaskuntien yhdistyessä 1859, vaikka valtion nimenä Romania otettiinkin käyttöön vasta uuden perustuslain myötä 1866. Romania sai tunnustuksen itsenäistymiselleen osmanien vallasta 1878, ja 1881 ruhtinas Kaarle I julistettiin kuninkaaksi. Romanian monarkia lakkautettiin 1947, kun maassa vallan ottaneet kommunistit ajoivat kuningas Mikael I:n maanpakoon ja julistivat maan kansantasavallaksi.
Romanian ruhtinaat

Alexandru Ioan Cuza 1859–1866
Hohenzollern-Sigmaringen-suku
Kaarle I 1866–1881
Romanian kuninkaat

Hohenzollern-Sigmaringen-suku
Kaarle I 1881–1914
Ferdinand I 1914–1927
Mikael I (ensimmäinen kausi) 1927–1930
Kaarle II 1930–1940
Mikael I (toinen kausi) 1940–1947
Kurt Walldén

Kurt Walldén vuonna 1976.
Kurt Woldemar Walldén (18. lokakuuta 1906 Helsinki – 14. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja pianotaiteilija. Hänen vanhempansa olivat molempien oikeuksien kandidaatti Evert (Woldemar) Walldén ja musiikinopettaja Elin (Mathilda) Walldén o.s. Bergström. Lapsena Kurt Walldén oppi tuntemaan nuotit ennen kirjaimia. Äidin alkuopetuksen jälkeen hänestä tuli Fanny Flodin-Gustafssonin oppilas. Walldén tähtäsi pianistin uralle, mutta äiti halusi hänen opettelevan kelvollisemman ammatin kuin epävarman taiteilijan työn. Niinpä Walldén ryhtyi opiskelemaan lakia.
Walldén kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1929 ja sai varatuomarin arvon 1932. Hän työskenteli Helsingin maistraatin ja raastuvanoikeuden yhteisen arkiston apulaisarkistonhoitajana 1930–1936, ylimääräisenä oikeusneuvosmiehenä 1936–1945, nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1945–1947, vanhempana oikeusneuvosmiehenä 1947–1966 ja Lohjan tuomiokunnan tuomarina 1966–1976. Hän toimi myös Helsingin terveydenhoitolautakunnan virkaa tekevänä sihteerinä 1939–1940.
Pianonsoittoa Walldén opiskeli Helsingissä opettajinaan Fanny Flodin-Gustafsson (vuoteen 1929) ja Elli Rängman-Björlin. Pariisista hän haki oppia 1931 ja 1935 Lazare-Lévyn, Nadia Boulangerin ja Suzanne Guébelin johdolla. Lisäksi hän osallistui Eduard Erdmannin pianokursseille 1937 ja Alfred Cortot'n kursseille 1949. Walldén piti ensikonserttinsa 1929 ja konsertoi sen jälkeen kotimaassa ja ulkomailla. Hän esiintyi Baltian maissa sekä Ruotsissa ja Tanskassa sekä Ruotsin, Tanskan ja Ranskan radiossa. Hän tulkitsi erityisesti romantiikan ajan säveltäjiä ja suomalaista musiikkia. Pianonsoittoa hän opetti yksityisesti ja Sibelius-Akatemiassa (1945–1946 ja 1948) sekä Jyväskylän konservatorion virkaa tekevänä ensimmäisenä opettajana 1958–1964. Hänen luottamustoimiaan musiikkialalla olivat Helsingin musiikkilautakunnan sihteerin toimi 1949–1966, Sibelius-Akatemian johtokunnan jäsenyys 1946–1966, Suomen solistiyhdistyksen johtokunnan jäsenyys, Musiikkikirjastoseuran puheenjohtajuus sekä Pohjoismaiden esittävien taiteilijoiden neuvoston presidentin toimi 1966–1968.
Kirjallisuusvuosi 2011

Kirjallisuusvuosi 2011 käsittelee vuoden 2011 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Mediayhtiö Sanoma myi kustannusyhtiö WSOY:n mediayhtiö Bonnierille.
Julkaisuja

A. S. Byatt – Ragnarok : The End of Gods (suom. Ragnarök : jumalten tuho, 2013)
Paavo Castrén – Uusi antiikin historia
Ernest Cline – Ready Player One
Laura Gustafsson – Huorasatu
Walter Isaacson – Steve Jobs (kirja)
Risto Isomäki – Con rit
E. L. James – Fifty Shades of Grey
Katja Kaukonen – Odelma (esikoisromaani)
Katja Kettu – Kätilö
Rosa Liksom – Hytti nro 6
Miki Liukkonen – Valkoisia runoja (esikoiskokoelma)
George R. R. Martin – Lohikäärmetanssi
Miika Nousiainen – Metsäjätti
Janne Nummela & Tommi Nuopponen & Jukka Viikilä – Ensyklopedia
Christopher Paolini – Perillinen
Veronica Roth – Outolintu
Matti Rönkä – Väärän maan vainaja
Johanna Sinisalo – Enkelten verta
Jarkko Sipilä – Muru
Jarkko Tontti – Koti, uskonto ja isänmaa
Jarkko Tontti – Sali
Antti Tuuri – Ikitie
Andy Weir – Yksin Marsissa
Myydyimmät kirjat

Vuoden myydyin kotimainen kaunokirja: Laila Hirvisaari, Minä Katariina
Vuoden myydyin käännöskaunokirja: Patricia Cornwell, Kuolleiden satama
Vuoden myydyin kotimainen lasten- ja nuortenkirja: Mauri Kunnas & Katariina Heilala, Kummallisuuksien käsikirja
Vuoden myydyin käännetty lasten- ja nuortenkirja: Astrid Lindgren & Ingrid Nyman, Tunnetko Peppi Pitkätossun?
Vuoden myydyin tietokirja: Sääpäiväkirja 2012
Vuoden myydyin kotimainen sarjakuvakirja: Pertti Jarla, Fingerpori 4
Vuoden myydyin käännetty sarjakuvakirja: Walt Disney, Aku Ankan taskukirja 377: Tupla: Seitsemän meren karhu
Vuoden myydyin taskukirja: Juha Vuorinen, Romaanikerjäläinen
Vuoden myydyin äänikirja: Eläköön lapsi 2
Palkintoja

Lauren Beukes
Peter Straub
Rosa Liksom
Soili Stenroos, Teuvo Ahti, Katileena Lohtander ja Leena Myllys
Connie Willis
Katja Kettu
Henriikka Tavi
Jaakko Yli-Juonikas
Jukka-Pekka Pajunen
Tomas Tranströmer
Gyrðir Elíasson
Jennifer Egan
Tiina Raevaara
Nnedi Okorafor
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirjallisuusvuosi 2011 Wikimedia Commonsissa
Peltosalmen linja-autoturma

Peltosalmen linja-autoturma tapahtui Iisalmen maalaiskunnassa (nykyisin osa Iisalmea) 2. tammikuuta 1951 jäätien petettyä linja-auton alla. Linja-auto vajosi jäihin, ja yhdeksän matkustajaa hukkui.
Onnettomuus

Iisalmen ja Runnin väliä ajanut liikennöitsijä T. Makkosen omistama linja-auto lähti vuorolleen Runnilta aamulla kello 6.40. Matkustajat olivat lähiseudun asukkaita kaupunkimatkalla Iisalmeen. Puoli kahdeksalta auto saapui seitsemän kilometrin päässä Iisalmesta olevalle Peltosalmelle. Tämä 200 metrin levyinen salmi piti ylittää tavalliseen tapaan moottorilossilla.
Lossiväylän aukipitäminen kovilla pakkasilla oli vaikeaa. Edellispäivinä väylää oli ollut avaamassa säännöllisesti kuusi miestä. Koska lossi oli auton saapuessa juuttunut Peltosalmessa oleviin jäihin, päätti linja-auton 31-vuotias kuljettaja ylittää salmen aikaa säästääkseen jäätietä pitkin.
Jäätie oli viitoitettu, mutta sitä ei vielä ollut virallisesti avattu, koska jään vahvuus oli vain 22 senttimetriä. Tiepiirin määräysten mukaan tie voitiin ottaa käyttöön, kun jään vahvuus oli 40–45 senttiä. Henkilöautot olivat jo kulkeneet salmen yli jäätietä pitkin, ja kuljettaja päätti seurata niiden esimerkkiä. Linja-autossa oli 28 istumapaikkaa, ja auto oli melkein täynnä matkustajia. Kuljettaja kehotti matkustajia kävelemään salmen yli. Osa matkustajista nousikin pois autosta, mutta kovan 25-asteisen pakkasen vuoksi moni jäi lämpimään autoon.
Viitoitetun ja jäädytetyn tien rosoisuuden vuoksi henkilöautot olivat ajaneet viitoitetun tien vierestä. Linja-auto ajoi noin 30 km/h nopeudella ja seurasi hämärässä henkilöautojen jälkiä. Auto ehti lähelle salmen puoliväliä, kun jää alkoi 7 metrin päässä viittatieltä pettää. Tosin ei ole varmaa, olisiko jäätiekään kestänyt auton painoa. Vesi suihkusi railoista, ja pysähtyneen auton etupää alkoi vajota veteen. Auton etu- ja takaovelle syntyi melkoinen tungos. Auton etuosassa olleet viisi matkustajaa ja kuljettaja pelastautuivat etuovesta jäälle ja veteen. Etuosa vajosi nopeammin, ja takaovelle oli melkoinen ylämäki veden ja jäiden tulviessa sisään. Muutama matkustaja pääsi ulos takaikkunasta. Moni pääsi autosta ulos mutta kangistui kylmässä vedessä. Osa joutui jään alle.
Autosta poisjääneiden joukossa oli äiti, jonka 11-vuotias tytär jäi lämpimän auton sisään. Kun auto upposi, ryntäsi äiti veteen pelastamaan tytärtään autosta, mutta he molemmat hukkuivat. Auto upposi noin kymmenessä sekunnissa ja vajosi 6,5-metriseen veteen pehmeään pohjaliejuun.
Pelastustyöt

Vedessä olleet matkustajat ja rannalla olleet ihmiset alkoivat huutaa apua.
Paikalle riensi 50 metrin päästä kymmenkunta lossiväylää puhdistamassa ollutta tie- ja vesirakennuspiirin työmiestä. Myös toisesta lossiin jonottaneesta autosta riennettiin apuun. Paikalla olleet auttoivat kangistuneita ihmisiä ylös vedestä ja veivät heitä lämmittelemään rannalla olleeseen lossinvartijan asuntoon.
Paikalle hälytettiin myös poliisit, jotka ilmoittivat asiasta Kuopioon. Paikalle lähti kaksi lääninrikospoliisia, ja lääninhallitus hälytti paikalle valtion sukeltajan. Sukeltaja Yrjö Surakka oli Jännevirran siltatyömaalla tie- ja vesirakennushallituksen Savon piirin töissä. Sukeltaja kalustoineen ja merkinantomiehistöineen ehti onnettomuuspaikalle kello 15:n aikoihin.
Sukeltaja totesi, että auto oli pohjassa pyörillään hieman kallellaan ja että se oli vajonnut metrin verran liejuun. Etuovi oli kiinni ja takaovi raollaan. Lieju esti ovien aukenemisen, joten ovista ei ollut päässyt ulos enää pohjassa. Pimeän tulon vuoksi tehtiin vain yksi sukellus ja nostettiin ylös yksi uhri. Seuraavana päivänä sukeltaja sai avukseen valaisimia, ja ylös saatiin seitsemän uhria. Viimeinen ruumis löytyi neljäntenä päivänä.
Toisena päivänä myös autoa alettiin hinata jään alla rantaan, jonne oli matkaa 120 metriä. Auto liikkuikin 50 metriä, mutta sitten hinausvaijeri irtosi ja työ keskeytyi. Kolmantena päivänä auto saatiin rantaan ja nostettiin jäähän tehdystä avannosta ylös. Auto oli melko ehjä, vain takaikkunat ja yksi sivuikkuna olivat rikki. Auto hinattiinkin kunnostettavaksi iisalmelaiseen korjaamoon.
Onnettomuuden uhrit haudattiin yhteishautaan Iisalmen maaseurakunnan kirkon hautausmaalle. Kun Jännevirta oli saanut väliaikaisen sillan, oli Peltosalmi Savon vilkkain lossipaikka. Päivittäin salmen yli saattoi kulkea sadoittain autoja. Sillan rakentaminen Peltosalmenkin yli oli ollut vireillä 60 vuotta. 168 metriä pitkä silta valmistui vuonna 1956.
Peltosalmen onnettomuuden uhrien hautakivi Iisalmen vanhalla hautausmaalla.
The Daily

The Daily on The New York Times -lehden vuodesta 2017 lähtien tuottama podcast-ohjelma. Ohjelmassa The New York Times -lehden toimittaja Michael Barbaro keskustelee lehden toimittajien ja kirjeenvaihtajien kanssa näiden lehteen kirjoittamista ajankohtaisista artikkeleista. Podcastista julkaistaan uusi jakso kuutena päivänä viikossa. Jokainen jakso kestää noin 20 minuuttia.
The Daily on noussut nopeasti hyvin suosituksi podcastiksi. The New York Timesin omien tilastojen mukaan pelkästään elokuun 2017 aikana 3,8 miljoonaa ihmistä kuunteli podcastia. Podcast on kuuntelijoille ilmainen ja se rahoitetaan mainostuloilla.
Aiheesta muualla

The Daily (englanniksi)
Kauhava

| Kauhava |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kauhavan kaupungintalo
Sijainti:  63°06′05″N, 023°03′50″E
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Seinäjoen seutukunta
Kuntanumero:  233
Hallinnollinen keskus:  Kauhavan keskustaajama
Perustettu:   
– Kauhava:  1867 (vuodesta 1986 kaupunki, lakkautettu 2009)
– Kauhava:  2009 (Kauhavan seudun kuntaliitoksessa 2009 muodostunut kaupunki)
Kuntaliitokset:  Alahärmä (2009) Kauhava (2009) Kortesjärvi (2009) Ylihärmä (2009)
Kokonaispinta-ala:  1 328,38 km² 85:nneksi suurin 2022 
– maa:  1 313,85 km²
– sisävesi:  14,53 km²
Väkiluku:  15 049 74:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  11,45 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,3 %
– 15–64-v.:  55,4 %
– yli 64-v.:  29,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  94,0 %
– ruotsinkielisiä:  0,7 %
– muut:  5,4 %
Kunnallisvero:  9,1 % 127:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Vesa Rantala
Hallituksen puheenjohtaja:  Teemu Hakala
Kaupunginvaltuusto:  43 paikkaa
– puheenjohtaja:  Janne Sankelo
  2021–2025   • Kesk.  • Kok.  • PS  • SDP  • KD   • VL:   18 10 7 4 3 1
www.kauhava.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhava on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Seinäjoen seutukunnassa Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kauhavalla asui 15 049 henkilöä (2024-12-3131. joulukuuta 2024), ja sen pinta-ala on 1 328,38 km², josta 14,53 km² on vesistöjä (2022-01-011. tammikuuta 2022). Väestötiheys on 11,45 asukasta/km². Kauhavasta tuli kaupunki 1986. Vanha Kauhavan kaupunki lakkautui, kun se yhdistyi Alahärmän, Kortesjärven ja Ylihärmän kanssa uudeksi Kauhavaksi vuonna 2009.
Kauhava on tunnettu eritysesti Pohjanmaan puukkopitäjänä. Kauhavan maisemassa korostuu Alajoen peltolakeus, joka avautuu kaupungin läpikulkevan maantien laitamilla Lapuanjoen molemmin puolin.
Historia

Perttulanmäen alueelta on löydetty kivikautista asutusta ja Hatunluoman kivikautinen asuinalue ulottuu osittain Kauhavan alueelle. Pysyvä asutus Kauhavalle syntyi kuitenkin 1500-luvulla, jolloin uudisasukkaat saapuivat Kauhavalle pääasiassa Kyrön seudulta. Kauhavan vanhimmat talot olivat Kamppinen, Somppi ja Pelkonen.
Asutus laajeni Kauhavalla nopeasti. Vuonna 1570 taloja oli 17 ja vuonna 1600 jo 28. Kauhavan aluetta kutsuttiin alun perin Kauhajoeksi ja Sydänmaaksi ja se kuului vuodesta 1608 lähtien Lapuaan. Kauhavan kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1643. Kauhavan ensimmäinen kirkkorakennus oli vaatimaton kirkkotupa. Vuonna 1643 valmistui Kauhavan ensimmäinen kirkko.
Kauhavan asukasluku alkoi kasvaa nopeasti 1700-luvulla ja alue vaurastui tervakaupan ansiosta. Toisen kirkon rakennutti Antti Hakola vuonna 1756. Vuonna 1805 asukkaita oli jo 3051. Kauhava oli 1800-luvulla tunnettu puukkojunkkareistaan eli häjyistä. "Kauhavan rumaksi vallesmanniksi" kutsuttu Adolf Hägglund onnistui 1860-luvun lopulla kukistamaan häjyjen johtomiehet. Vuosina 1867–1869 käräjiä häjyjen johtomiehiä vastaan käytiin Pollarin talossa.
Häjyjen kukistumiseen vaikutti mm. siirtolaisuus, herännäisyys ja nuorisoseuraliike. Joukkoliikkeet kanavoivat pohjalaisten nuorten miesten toimintatarmon hedelmällisempiin harrastuksiin. Itsenäinen kirkkoherrakunta Kauhavasta tuli 1859 ja kunta 1867. Suomen ensimmäinen nuorisoseura perustettiin juhannuksena 1881 Kauhavan Hahtomaan kylässä. Myöhemmin Kauhavalle perustettiin vielä seitsemän nuorisoseuraa.
1880-luvulla Kauhavalle rakennettiin rautatie, joka oli huomattava edistysaskel elinkeinoelämälle. Puukontekijät ja kutojat toivat tuotteitaan rautatieasemalle myytäväksi. Kaupankäynti loi perustan puukko- ja kutomoteollisuudelle. Vuosisadan lopulla Kauhavalta lähti siirtolaiseksi lähes 4000 henkeä, mutta vuonna 1920 pitäjässä asui silti noin 7800 asukasta. Kauhavan toinen kirkko paloi joulupäivänä 1921 ja nykyinen kirkko valmistui vuonna 1925 Josef Stenbäckin piirustusten mukaisesti.
Vuonna 1929 puolustusvoimien Ilmasotakoulu muutti Santahaminasta Kauhavalle. Ilmasotakoulu toi väriä paikkakunnan elämään sekä toi kaupunkiin työpaikkoja ja koulutusmahdollisuuksia. Syksyllä 1968 Kauhavalla paljastettiin 51 Kauhavalla palvelleen, lento-onnettomuuksissa surmansa saaneiden lentäjien muistomerkki. Lentosotakoulu lakkautettiin vuonna 2014.
Kauhava, Alahärmä, Ylihärmä ja Kortesjärvi päätyivät kuntaliitokseen taloudellisista syistä vuonna 2009. Asukkaiden identiteetissä vanhat kuntarajat näkyvät pitkään sen jälkeen.
Maantiede

Kauhavan naapurikunnat ovat Evijärvi, Isokyrö, Lappajärvi, Lapua, Pedersören kunta, Seinäjoki, Uusikaarlepyy ja Vöyri, joista Pedersören kunta, Uusikaarlepyy ja Vöyri kuuluvat Pohjanmaan maakuntaan ja muut Etelä-Pohjanmaahan.
Maantiede > Kylät

Alahärmän alue
Ekola, Hakola, Hanhila, Hanhimäki, Heikkilä, Hilli, Huhtamäki, Härmä, Kirkonkylä, Kivihuhta, Katajamäki, Kojola, Kuoppala, Köykkäri, Lahdenkylä, Lehtimäki, Markkula, Mylläri, Ojala, Poromaa, Pelkkala, Perkiömäki, Pesola, Piri, Sorvisto, Vakkuri, Voltti, Vuoskoski ja Yliviitala
Kauhavan alue
Alakylä, Annala, Eteläranta, Fräntilä, Hatunkylä, Hirvijoki, Hopiavuori, Huhmarkoski, Huhtamäki, Kantola, Karjanlahti, Kauhava, Kettula, Kleemola, Kosola, Lauttamus (keskustaajama), Lummukka, Matsomppi, Mäenpää, Mäki-Hannus, Orava, Pelkkikangas, Pelkola, Pernaa, Pukkila, Ruotsala, Renko, Sippola, Varpula, Varvas, Viinikka ja Ylikylä.
Kortesjärven alue
Isomäki, Kielinen, Kortesjärvi, Purmojärvi, Rantala, Saarijärvi, Ylikylä, Manninen, Nuottimäki, Fräntilä, Kukkola, Pellinen, Pirttinen, Iso-Pellinen, Lappinen, Laukkonen, Salo, Ylikoski, Porkholma ja Tyynismaa
Ylihärmän alue
Haapoja, Keskikunta, Kirkonkylä, Kosola, Pakka, Vesiluoma, Yliluoma, Kangas, Ikola, Ilomäki, Rannanjärvi, Salomaa ja Taipale.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kauhavalla oli 16 278 asukasta, joista 10 606 asui taajamissa, 5 618 haja-asutusalueilla ja 54:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kauhavan taajama-aste on 65,4 %. Kauhavan taajamaväestö jakautuu viiden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kauhavan keskustaajama | 5 509 |
| 2 | Alahärmän kirkonkylä | 2 203 |
| 3 | Ylihärmän kirkonkylä | 2 171 |
| 4 | Kortesjärven kirkonkylä | 611 |
| 5 | Kangas* | 112 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kankaan taajama ulottuu puoliksi Kauhavan ja puoliksi Lapuan kaupungin alueelle.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen eli luvuissa ovat mukana myös Kauhavaan vuoden 2009 alussa liitetyt Alahärmän, Kortesjärven ja Ylihärmän asukkaat.
| Kauhavan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 19 924 | 19 924 |
| 1985 | 1985 |    | 20 359 | 20 359 |
| 1990 | 1990 |    | 20 231 | 20 231 |
| 1995 | 1995 |    | 19 877 | 19 877 |
| 2000 | 2000 |    | 18 967 | 18 967 |
| 2005 | 2005 |    | 18 248 | 18 248 |
| 2010 | 2010 |    | 17 308 | 17 308 |
| 2016 | 2016 |    | 16 599 | 16 599 |
| 2020 | 2020 |    | 15 716 | 15 716 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Kauhavan väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 94,0 prosenttia, ruotsinkielisiä 0,7 prosenttia ja vieraskielisiä 5,4 prosenttia. Kauhavalla asui vuoden 2023 lopussa 725 ulkomaan kansalaista, mikä on 4,8 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on ukrainalaiset, joita asuu Kauhavalla 332 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat virolaiset (91) ja romanialaiset (62).
Väestö > Uskonto

Vuoden 2023 aluejaon mukaan Kauhavalla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kauhavan seurakunta
Alahärmän kirkkopiiri
Kauhavan kirkkopiiri
Kortesjärven kirkkopiiri
Ylihärmän kirkkopiiri
Seurakunta toimii myös Evijärven kunnan alueella.
Evankelis-luterilaisen kirkon sisäisistä herätysliikkeistä Kauhavalla toimii vanhoillislestadiolaisuus. Vanhoillislestadiolaisten rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2023 yhteensä 45 jäsentä.
Itsenäisinä helluntaiseurakuntina Kauhavalla toimivat Härmän helluntaiseurakunta, Kauhavan helluntaiseurakunta ja Kortesjärven helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kauhavan alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kauhavan kaupungin nykyisellä alueella.
Alahärmän seurakunta (liitetty Kauhavan seurakuntaan 2009)
Kortesjärven seurakunta (liitetty Kauhavan seurakuntaan 2009)
Ylihärmän seurakunta (liitetty Kauhavan seurakuntaan 2009)
Talous

Kauhavan työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (10.8%)
Jalostus (33.8%)
Palvelusektori (54.6%)
Muut sektorit (0.8%)
Talousalueena Kauhava kuuluu Seinäjoen seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 39 715 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 32. suurin.
Kauhavalla oli vuonna 2022 yhteensä 6 106 työpaikkaa ja kaupungissa asui 6 040 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 75,5 prosenttia. Kauhavan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 54,6 prosenttia, jalostuksen 33,8 prosenttia ja alkutuotannon 10,8 prosenttia.
Kaupungin työpaikkaomavaraisuus on 101,1 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 78,2 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 6,6 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kauhavalla on 150,3 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.