Kevään seitsemäntoista hetkeä
Juoni

Sarja alkaa natsi-Saksan pääkaungissa Berliinissä toisen maailmansodan viimeisenä keväänä. Helmikuussa 1945 neuvostoagentti Maxim Maksimovitš Isajev (Vjatšeslav Tihonov) työskentelee Valtakunnan pääturvallisuusvirastossa (RSHA, Reichsicherheitshauptamt) salanimellä Max Otto von Stirlitz. Everstin arvoon kohonnut Stirlitz on harjoittanut neuvostotiedustelua Saksassa jo parinkymmenen vuoden ajan ja kuulunut kansallissosialistiseen puolueeseen vuodesta 1930 lähtien.
Yksin asuva Isajev/Stirlitz vastaanottaa Babelsbergissa sijaitsevassa talossaan neuvostoliittolaisen salakielisen radioviestin. Siinä hän saa tehtäväkseen selvittää, neuvottelevatko jotkut Saksan johtajista ja länsiliittoutuneet salaa erillisrauhasta ja estää tämä. Itse Josif Stalin on asiasta huolissaan ja on antanut kutsua tiedustelupäällikkönsä puheilleen keskellä yötä erillisrauhaspekulaatioiden vuoksi.
Isajev käyttää myös toista henkilöllisyyttä Strilitzin lisäksi, hän esiintyy nimellä Bolsen, joka on valtiollisen kemiantehtaan pääinsinööri. Tällä nimellä hän asuu välikäsien kautta vuokratussa huvilassa ja liikkuu siviilivaatteissa.
Stirlitz päättelee länsivaltoihin yhteyttä ottaneen henkilön kuuluvan Hitleristä heti alaspäin sijaitsevaan natsi-Saksan johtokvartettiin (Martin Bormann, Joseph Goebbels, Hermann Göring, Heinrich Himmler). Hän pudottaa ensimmäisenä vaihtoehtona pois Göringin tämän vallan marionettiluonteen vuoksi. Goebbelsin vakooja karsii propagandaministerin fanaattisen lojaalisuuden perusteella.
Gestapon päällikkö Müller on kuitenkin aloittanut kyynisen SS-kenraali Kaltenbrunnerin kehotuksesta tutkimukset Stirlitzistä, koska operaatiot, joissa tämä on ollut mukana, ovat epäonnistuneet liian usein. Erityisesti Kaltenbrunner ihmettelee Krakovan kaupungin tuhomatta jättämistä vetäytymisvaiheessa. Lisäksi Stirlitzin vastuulla tiedusteluelimessä ovat V-kostoaseisiin liittyvät asiat, eikä niiden osalta ole tapahtunut toivottua edistystä. Edelleen SS-everstin liian täydellinen omistautumisen Adolf Hitlerin asialle on Kaltenbrunnerista epäilyttävää: useimmat korkeat natsitoimijat kun jo varautuvat natsi-Saksan luhistumisen jälkeiseen aikaan ainakin keskinäisessä yhteydenpidossaan. Stirlitzin komennukset vievät hänet usein ulkomaille, joten Kaltenbrunner spekuloi mahdollisuudella, että tämän ”suuri salaisuus” koskee yhteydenpitoa puolueettomaan ulkovaltaan.
Stirlitz antaa vapauttaa vankilasta sinne teljetyn toisinajattelevan pastori Schlagin. Tämä palaa kirkkoonsa ja soittaa siellä urkuja, kun ovesta sisään säntää mies vanginpuvussaan ja rojahtaa tiedottomana lattialle. Pastori raahaa tajuttoman pakenijan suojaan kellariin, ruokkii ja antaa vaatetta. Kyseessä on kuitenkin lavastus, jossa SS on antanut kyseisen Stirlitzin ”vasikan” Krausen muka paeta vankikuljetuksesta ja soluttautua pastorin puheille esittäytyen kommunistisena aktiivina. Krause nauhoittaa keskustelunsa kirkonmiehen kanssa. Sitten hän raportoi tapaamisesta Stirlitzille tämän ”Bolsen-huvilassa”. Stirlitz kertoo vievänsä Krausen pienelle lepolomalle lähistölle tiedusteluorganisaation piilopirttiin, mutta ampuukin urkkijansa metsälammen rannassa ja heittää aseen perään, jotta teko näyttäisi itsemurhalta. Sitä ennen hän on antanut tämän kirjoittaa ja lähettää kirjeen, jossa Krause valittaa uupumustaan. Stirlitz on alkanut pitää Krausea liian tehokkaana ilmiantajana, koska tämän salaisesta kansiosta käy ilmi, että kukaan Krausen uhreista ei kovissa kuulusteluissakaan ole arvannut syyttää tätä kiinnijoutumisestaan.
Todettuaan pastorin vakaumukselliseksi antifasistiksi Stirlitz polttaa Krausen Schlagin luona tekemän salaisen nauhoitteen. Neuvostovakooja toteaa voivansa käyttää kirkonmiestä tuleviin tarkoituksiinsa.
Stirlitz varoittaa lasta odottavaa radistipariskuntaa Erwiniä ja Kätheä, joiden kautta hän lähettää viestejä esimiehilleen, että synnyttävät naiset tapaavat huutaa kotiseutunsa murteella, tässä tapauksessa Rjazanin murteella. Müller pyytää Stirlitzin pitkäaikaista SS-kollegaa laatimaan tästä raportin ja asettaa Stirlitzille myös varjostajan.
Kun Stirlitz saa selville, että aloiteen tekijä on Himmler, hän ottaa yhteyttä Martin Bormanniin saadakseen puolueen johtohahmot törmäyskurssille toistensa kanssa.
Hänelle tulee vaikeuksia, kun radistipariskunnan talo tuhoutuu pommituksessa ja Erwin kuolee. Raskaana ollut Käthe synnyttää sairaalassa ja paljastuu venäläissyntyiseksi. Stirlitz saa selville hänen selviytymisensä nähdessään radiolaukkua kannettavan viraston käytävällä. Hän hakee Käthen sairaalasta ja kuulustelee häntä itse ja ”taivuttaa” hänet RSHA:n kätyriksi.
Saksan tappiot rintamilla pakottavat natsijohtajat etsimään keinoja oman nahkansa pelastamiseksi. Loppujen lopuksi Stirlitz onnistuu pilaamaan Himmlerin ja länsiliittoutuneiden väliset neuvottelut.