stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2C-T
Aiheesta muualla

PiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
isomerdesign.com (englanniksi)
2C-sarjan kemikaalit
2C-B -
2C-C -
2C-D -
2C-E -
2C-F -
2C-G -
2C-G-3 -
2C-G-4 -
2C-G-5 -	
2C-G-N -
2C-H -
2C-I -
2C-N -
2C-O -
2C-O-4 -
2C-P -
2C-SE -
2C-T -
2C-T-2 -	
2C-T-4 -		
2C-T-7 -
2C-T-8 -
2C-T-9 -
2C-T-13 -
2C-T-15 -
2C-T-17 -
2C-T-21 -
2C-TFM
Fenetyyliamiinit eli fenyylietyyliamiinit
| --- | --- |
Amfetamiinit: 3C-E | 4-FMP | 4-MTA | Alfametyylidopamiini  | Amfetamiini  | Bentsfetamiini  | Bromo-DragonFLY | Deksamfetamiini | Dimetoksiamfetamiini | DOB | DOC | DOI | DOM | Efedriini | Fenfluramiini | Katiini | Levoamfetamiini | Levometamfetamiini | Lisdeksamfetamiini | MBDB | MDA | MDE | MDMA | Metamfetamiini | PMA | Pseudoefedriini | Tranyylisypromiini
Katekoliamiinit: Adrenaliini |  Dopamiini | Metyylidopa | Noradrenaliini
Katinonit: 4-bromimetkatinoni | Bupropioni | Katinoni | Mefedroni | Metkatinoni | Dimetyylikatinoni
Muut: 2C-B |  2C-B-FLY | 2CBFly-NBOMe | 2C-C | 2C-D | 2C-E | 2C-F | 2C-I | 2C-N | 2C-SE | 2C-T | 2C-T-2 | 2C-T-4 | 2C-T-7 | 2C-T-8 | 2C-T-21 | 2C-TFM | 25C-NBOMe | 25I-NB34MD | 25I-NBF | 25I-NBMD | 25I-NBOMe | 25P-NBOMe | 25TFM-NBOMe | Allyylieskaliini | Eskaliini | Fenformiini | Fentermiini |  HOT-7 | Meskaliini |  Metyylifenidaatti | Synefriini | Trifluorimeskaliini | Tyramiini
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Sami Myllys

| Sami Myllys> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Sami Myllys on suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja, tuottaja, kuvaaja ja käsikirjoittaja.
Myllys toimii MTV:n Asian ytimessä.doc dokumenttisarjan pääkuvaajana.
Elokuvat

#Fillaripäiväkirja  (eng. #Bicyclediary) (2018)
Operaatio M-25 Kiantajärven tähtimoottori (2021)
Vaiettu uhka (eng. Unspoken threat) (2023)
Aiheesta muualla

Yle Areena - Operaatio M-25 - Kiantajärven tähtimoottori
Films for change - #Bicyclediary (Arkistoitu – Internet Archive)
Sami Myllys Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vaiettu uhka
↑  MTV uutiset: MTV Uutisten suosikkiohjelmassa uudistuksia – koskettavia dokumentteja syksyn ajan MTV Uutiset. 27.8.2024.
Jonna Kärkkäinen

| Jonna Kärkkäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1982
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jo Angel
Laulukielet:  englanti suomi
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Kaksio
Levy-yhtiöt:  Texicalli / POPD
Aiheesta muualla
www.joangel.fi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonna Kärkkäinen (s. 1982 Espoo) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Kärkkäinen tunnetaan myös taiteilijanimellä Jo Angel.
Ura

Kärkkäinen on säveltänyt ja sanoittanut useille eri artisteille kappaleita, muun muassa Gimmelille, Sunrise Avenuelle, Kristiina Braskille ja Antti Tuiskulle. Hän on myös toiminut laulaja–säveltäjä–sanoittajana 2000-luvun alussa toimineessa Kaksio-yhtyeessä.
Kaksion jälkeen Jonna jatkoi biisien tekoa HMC-yhtiön song writerina, eli tehden tilaustyönä kappaleita eri artisteille. Alkuvuodesta 2009 Kärkkäinen antoi äänensä Pasila-animaatiosarjan Jemmica Laamaselle. Myöhemmin Kärkkäinen alkoi työstää kappaleita omalle sooloalbumilleen Who’s Afraid Of Love?, joka julkaistiin taiteilijanimellä Jo Angel toukokuussa 2010. Albumi ei kuitenkaan menestynyt, eikä se noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Who’s Afraid of Love? |  Julkaistu: 19. toukokuuta 2010  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: Texicalli / POPD | – | – |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | ”All I Ever Need” (Promosingle) | – | – | – | All I Ever Need -EP |
| 2010 | ”Still In Love” | – | – | – | Who’s Afraid Of Love? |
| 2010 | ”So Called Love” | – | – | – | Who’s Afraid Of Love? |
Diskografia > EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
All I Ever Need:  Julkaistu: 18. elokuuta 2009  Formaatti: Digitaalinen  Levy-yhtiö: Texicalli / POPD
Aiheesta muualla

Jo Angelin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz 2
Elli Suokas

Elli Suokas
Elli Suokas (oik. Suokas-Steinback, 1895 Viipuri – 1931) oli amerikansuomalainen laulaja. Hän oli vuoteen 1923 asti ainoa levyttänyt amerikansuomalainen naislaulaja. Suokkaan ura alkoi Suomessa Suomalaisessa Oopperassa ja hän piti myös konsertteja eri puolilla Suomea. Alkuvuoden 1915 aikana hän opiskeli Tukholmassa Adelaide von Skilondzin oppilaana. Loppuvuonna 1915 konserttimatkalla Yhdysvaltoihin hän jäi maahan ja avioitui amerikannorjalaisen Steinbackin kanssa.
Suokas levytti vuosina 1916–1920 yli 30 levypuolta Columbia- ja Victor-merkeille. Levyuransa jälkeen hän muutti Michiganiin, jossa hänen tiedetään esiintyneen satunnaisesti.
Levytykset

Ajankohta ilmaisee levytysession ajankohdan. Kaikki äänitykset tehtiin New Yorkissa.
| --- | --- |
 23.6.1916 Ainoa olen talon tyttö  En voi sua unhoittaa  Käen kukkuessa (Victor-versio)  Pai pai paitaressu (Victor-versio)  Tipu tipu kuuleppas  Tuuti mun vauvani 27.6.1916 Ei taivahan alla  Metsän puita tuuli tuudittaa  Syystunnelma  Taivas on sininen ja valkoinen (Victor-versio) 13.9.1916 Joululaulu ("Ja neitsyt pikku poijuttansa...")  Kyyhkynen kylpee  Oi sinä korkia kuningasten kuningas  Rida ranka  Sydämestäni rakastan .1.1917 Laulu Lapista  Pai, pai, paitaressu (Columbialle)  Sureva ("Taivas on sininen ja valkoinen", Columbialle)  Talon tyttö 26.4.1917 Des Glockenthürmers Töchterlein 7.6.1917 Isänmaalle  Laps Suomen :  12.6.1917 Balladi "Kaarle Kuninkaan metsästyksestä"  Hymni Suomelle 21.6.1917 Irmelin Rose  Tiroler sind lustig  Varpunen .6.1917 Erkki paimen  Käen kukkuessa (Columbialle)  Mirjamin laulu  Varpunen jouluaamuna 9.8.1917 Rannalla istuja  Schweizerland 26.12.1917 Iloa ja surua  Kullan ylistys .9.1920 Hei, henttuni sinisillä silmillä  Laulu tulipunaisesta kukasta  Lintuselle  Venehessä vetten päällä (viimeinen sessio julkaistiin Elli Suokas-Steinback nimellä)
Aateliskirje

Aateliskirje
Aateliskirjeeksi tai -kirjaksi kutsutaan erityisesti asiakirjaa, jolla tietylle henkilölle läänitettiin aateluus. Keskiajalla aateluus ei ollut perinnöllistä, vaan sen sai niin sanottua rälssivapautta tai ratsupalvelusta vastaan, minkä vuoksi aateliskirjeitä kutsuttiinkin aluksi rälssikirjeiksi. Myöhemmin asiakirjaa kutsuttiin vaakunakirjeeksi haluttaessa erottaa aatelismies tavallisesta ratsupalvelusta suorittavasta ja veroista vapautetusta. Pohjoismaissa aateluudesta tuli perinnöllistä vasta 1500-luvulla, mistä lähtien aateliskirjeen merkitys oli entistä suurempi sen ollessa automaattisesti voimassa sukupolvesta toiseen. 1600-luvulla Pohjoismaihin perustettiin ritarihuoneita, jotka kelpuuttivat jäsenikseen miltei pelkästään vaakunakirjeiden omistajia, sillä niillä pystyi todistamaan kuulumisensa aateliin.
Tämän jälkeen uusien sukujen introdusoinnista ritarihuoneelle tuli tärkeä toimenpide, jonka yhteydessä kirjeiden aitous tarkistettiin ja vahvistettiin. Alkuperäinen kirje jäi tämän jälkeen yleensä säilytettäväksi ritarihuoneelle.
Vaakunakirjeet

Vaikka keskiajalla kuka tahansa sai ruveta käyttämään omaa vaakunaa, vaakunakirjeet alkoivat yleistyä 1300-luvulta alkaen, koska hallitsijan myöntämällä vaakunalla katsottiin olevan suurempi arvovalta ja vahvempi oikeussuoja kiistatilanteissa. Pian aatelisvaakunoiden, kuten aatelisarvojenkin myöntäminen muodostui hallitsijoiden privilegioksi. Yleensä vaakunaehdotus lienee kuitenkin ollut aateloidulla etukäteen valmiina.
Vaakunakirjeet > Suomessa

Suomen ja Pohjoismaiden vanhin tunnettu vaakunakirje on Ruotsin kuningas Eerik Pommerilaisen vuonna 1420 ahvenanmaalaiselle Björn Pålssonille myöntämä, josta on säilynyt kopio Ruotsin valtionarkistossa. Autonomian ajan Suomessa vaakunakirjeet korvattiin muodollisesti Venäjän keisarin antamalla asiakirjalla eli ns. aatelisdiplomilla ja erillisellä vaakunamaalauksella, jotka kuitenkin käytännössä täyttivät edelleen saman tehtävän ja olivat edellytyksinä Suomen ritarihuoneeseen introdusoinnille. Introdusointihakemukseen tuli vuoden 1869 ritarihuonejärjestyksen mukaan sisältyä aateloinnista todistavien asiakirjojen ohella vaakunamaalaus ja -selitys sekä kuitti Ritarihuonesalin seinälle ripustettavan vaakunan maksusta. Vaakunamaalaus oli ennen keisarin allekirjoitusta hyväksytettävä prokuraattorilla. Toisinaan tämä hylkäsi ensimmäisen ehdotuksen, jolloin oli laadittava uusi.
Suomen ritarihuoneen kokoelmissa on säilynyt toistasataa vaakunakirjettä eri vuosisadoilta.
Hå

Hå on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Klepp ja Time, idässä Bjerkreim ja etelässä Eigersund.
Hån asutus on keskittynyt Brusandista pohjoiseen päin olevalle tasamaalle. Kunnan hallinnollinen keskus on Varhaug. Muita taajamia ovat Nærbø, Vigrestad, Brusand, Ogna, Hæen, Nærland ja Sirevåg. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 19 649 asukasta.
Kuvia

Hån vanha pappila on taide- ja kulttuurikeskus.
Hån asukasluku 1951–2010.
Obrestadin majakka
Kvassheimin majakka
Varhaugin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Tor Obrestad (1938–2020), kirjailija
Geir Pollestad (s. 1978), poliitikko
Helge Torvund (s. 1951), runoilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hå Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Oriflame

| Oriflame Holding AG |
| --- | --- |
Perustettu:  1967
Perustaja:   Jonas af Jochnick  Robert af Jochnick  Bengt Hellsten 
Toimitusjohtaja:  Anna Malmhake
Puheenjohtaja:  Alexander af Jochnick
Kotipaikka:  Schaffhausen  Sveitsi
Toimiala:  verkostomarkkinointi
Tuotteet:  kosmetiikka
Liikevaihto:  1,3 miljardia €
Henkilöstö:  6 000
Kotisivu:  oriflame.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oriflame Holding AG on social sellingselvennä -kosmetiikkayritys, joka myy maailmanlaajuisesti muun muassa ihon- ja vartalonhoitotuotteita, meikkejä, tuoksuja, hiustenhoitotuotteita ja hyvinvointituotteita suoramyyntiperiaatteella.  Yritys on perustettu vuonna 1967 Ruotsissa ja sen perustajia ovat veljekset Jonas af Jochnick ja Robert af Jochnick sekä Bengt Hellsten. Pääkonttori sijaitsee Schaffhausenissa, Sveitsissä ja kotipaikka Tukholmassa, Ruotsissa. Oriflame Holding AG:n osakkeet noteerattiin Tukholman pörssissä (Nasdaq Stockholm Exchange), kunnes se poistui pörssistä 17. heinäkuuta 2019.
Toiminta

Yrityksessä on maailmanlaajuisesti noin 6000 työntekijää, tuotevalikoimassa noin 1000 tuotetta ja yrityksen liikevaihto on yli 1,3 miljardia euroa. Oriflame toimii yli 60 eri maassa, joissa tuotteita myy yli 3 miljoonaa itsenäistä Oriflame Brand Partneria. Markkinointia ja myyntiä tehdään verkossa. Vuonna 2019 kaikista tilauksista yli 96 prosenttia tehtiin netin kautta ja näistä tilauksista 55  prosenttia tehtiin mobiililaitteilla.  Markkinointia ja tilauksia tehdään myös esitteiden avulla. Esitteitä julkaistaan keskimäärin 17 kertaa vuodessa, näistä esitteet 16 ja 17 ovat muita paksumpia jouluesitteitä. Esitetuotanto on jaettu 5 eri alueeseen; Afrikka, Aasia, Keski- ja Latinalainen Amerikka, Itä-Eurooppa ja Länsi-Eurooppa. Kukin alueista julkaisee omille markkina-alueilleen mukautetun esitteen.
Markkinointia ja myyntiä tehdään verkossa, vuonna 2019 yrityksen tilauksista tehtiin yli 96 prosenttia verkossa. Näistä tilauksista 55 prosenttia tehtiin mobiililaitteiden kautta.   Myyntityötä tehdään myös esitteiden avulla. Esitteitä julkaistaan keskimäärin 17 kertaa vuodessa, näistä esitteet 16 ja 17 ovat paksumpia jouluesitteitä. Esitetuotanto on jaettu 5 eri alueeseen; Afrikka, Aasia, Keski- ja Latinalainen Amerikka, Itä-Eurooppa ja Länsi-Eurooppa. Kukin alueista julkaisee omille markkinoilleen mukautetun esitteen.lähde?
Yhteistyö korkeakoulujen ja yliopistojen kanssa

Yritys on yksi Tukholman kauppakorkeakoulun kumppaniohjelman jäsenistä (nimeltään Partners), jotka tarjoavat yrityksille taloudellista tukea ja tekevät läheistä yhteistyötä tutkimuksen ja koulutuksen kanssa.lähde?
Oriflame Foundation

Oriflame Holding AG tukee useita globaaleja hyväntekeväisyysjärjestöjä. Näihin kuuluvat esimerkiksi World Childhood Foundation -säätiö, jonka on perustanut Ruotsin kuningatar Silvia ja jonka perustajajäseniä Oriflame on, sekä Af Jochnick Foundation -säätiö. Oriflame-säätiö myöntää apurahoja hankkeille, jotka paikalliset markkinatiimit ovat valinneet tai aloittaneet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oriflamen verkkosivu
Veikko Jalava

Veikko Jalava ja pakinoitsija Tiituksen muistokivi.
Veikko Vuolevi Jalava (7. helmikuuta 1911 Turku – 12. maaliskuuta 1981 Joensuu) oli suomalainen opettaja ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan useista julkisista teoksista Pohjois-Karjalassa.
Jalava toimi käsityönopettajana Joensuun lyseossa 1944–1974 ja taiteen opettajana Joensuun vapaaopistossa vuosina 1945–1978.
Koulutus

Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulu 1930–1934
Suomen Taideakatemian koulu 1934–1936
Accademia di belle arti di Firenze, Italia 1936–1937
Teoksia

Pormestari W. Walleniuksen muistolaatta, 1948, Joensuun kaupungintalo:
kauppaneuvos A.J. Mustosen muotokuva, 1952, Joensuu
laulajatar Maikki Järnefelt-Palmgrenin (Pakarisen) muistolaatta, 1954, Joensuu
Juhani Ahon reliefi, 1954, Kuopion kirjasto
C.R. Dahlströmin reliefi, Puijon torni, Kuopio
Burghausen, S:n sodan muistomerkki, Liperi
Oinassalmen taistelun muistomerkki, 1959, Ilomantsi
sankaripatsaat: Liperi 1960, Viinijärvi, 1960, Kontiolahti, 1961, Rautjärvi, 1963, Taipalsaari, 1964, Heinävesi, 1965 ja Tuupovaara, 1966
Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki, 1965, Tainionkoski
Nälkään kuolleitten muistomerkki, 1965, Nurmes ja 1967, Heinävesi
Lappalaisen veljesten hiihtäjäpatsas, 1967, Liperi
rehtori K.A. Wegeliuksen muistolaatta, 1954, Rääkkylä, Kivisalmi
Eero Järnefeltin muistolaatta Kolin kallion seinämässä
Ilmari Kivisen (Tiitus) muistokivi, 1962, Viinijärvi
Sahan muistomerkki, Joensuu, Hasanniemi
"Purje", menneitten sukupolvien työlle omistettu muistokivi, 1973, Lappeenranta
"Kalpakivi", 7. D:n muistomerkki, 1974, Tohmajärvi
tiedemiesveljesten Vilho, Yrjö ja Kalle Väisälän reliefi, 1976, Joensuu Sepänkatu
"Sirpale", 1975, Ylämylly, Liperi
Rajamiespatsas, 1979, Onttola, Kontiolahti
Valokuvia julkisista teoksista

Viinijärven sankari­hautaus­maa.
Liperin sankari­hautaus­maa.
K. A. Wegeliuksen muistomerkki, Rääkkylä, 1954.
C. R. Dahlström – Puijon torni 1856, Kuopio, 1956.
Suomen sodan muistomerkki, Liperi, 1959.
Viimeinen päivä,, Viinijärven sankarimuistomerkki, 1960, Liperi.
Ylösnousemus, sankarimuistomerkki, 1961, Liperi.
Pohjois-Karjalan ensimmäisen höyrysahan muistomerkki, Joensuu, 1961.
Sankarimuistomerkki Herää uhri - nouse maa, 1962, Rautjärvi.
Rakkaus, työ ja rauha, sankarimuistomerkki, 1965, Heinävesi.
Maaemon syli, nälkään kuolleiden muistomerkki, 1965, Nurmes.
Sankarimuistomerkki, 1965, Taipalsaari.
Nälkään kuolleiden muistomerkki, Heinävesi, 1967.
Lappalaisen veljesten hiihtäjäpatsas. Liperi, 1967.
Kalpakivi, 1973, Tohmajärvi.
Sirpalepatsas, 1975, Liperi.
Sirpalepatsas, tekstilaatta, 1975, Liperi.
Heikki Aarrevaara

Heikki Pekka Aarrevaara (14. lokakuuta 1956 Kittilä – 26. syyskuuta 2019 Vantaa) oli Radiomaailma-lehden päätoimittaja. Hänellä oli pitkä ura DX-kuuntelijana. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteen maisteri ja historiantutkija. Hän oli aiemmin ollut Salaojakeskus ry:n (nykyinen Salaojayhdistys) tiedottaja ja siinä tehtävässä koonnut ja toimittanut julkaisusarjan Salaojituksen tutkimusyhdistys ry:n tiedote, 7–14 ja kirjoittanut teoksen Suomen salaojituksen historia.
Julkaisut > Monografiat

Suomen salaojituksen historia, Salaojituksen tukisäätiö, 1993 ISBN 952-90-4802-5
Fagotisti on aina herrasmies, Emanuel Elola, suomalaisen fagotinsoiton uranuurtajana, Suomen oboe- ja fagottiseura, 1995, ISBN 952-90-6944-8
Oikeaan aikaan, oikealla taajuudella, Suomen DX-liitto ry 50 vuotta, Suomen DX-liitto, 2008 ISBN 978-952-92-4078-4
Vantaan musiikkiopisto 20 vuotta, 1964–1984, Vantaan musiikkiopisto 1984
Julkaisut > Toimitetut julkaisut, artikkelit

Aarrevaara on ollut toimittamassa seuraavia julkaisuja tai kirjoittanut niihin artikkelin:
Kenttätutkimusmenetelmistä paineenalaisilla salaojitusalueilla sekä Junkkarinjärven pengerrys, julkaisija: Salaojituksen tutkimusyhdistys ry. ; toimitus: Esko Laikari (vastaava), Heikki Aarrevaara.Salaojituksen tutkimusyhdistys, 1991
Myyräojituksesta, toimitus: Esko Laikari ... Heikki Aarrevaara. Salaojituksen tutkimusyhdistys, 1991
Polyteknikkojen orkesteri 75, [toimitus: Selja Flink, Heikki Aarrevaara] ; [kirjoittajat ja muistelijat: Lasse Mehto ... et al.]. Polyteknikkojen orkesterin seniorit 1997
Salaojitusnäkymiä maailmalta, toimitus: Esko Laikari ... Heikki Aarrevaara. Salaojituksen tutkimusyhdistys, 1990
Sonores antiqui, 1967–1987, [toim. Heikki Aarrevaara]. Sonores antiqui, 1987
Turve- ja kivennäismaiden vesitaloudesta sekä rautasaostuman muodostumisesta, julkaisija: Salaojituksen tutkimusyhdistys ry. ; toimitus: Esko Laikari (vastaava), Heikki Aarrevaara. Salaojituksen tutkimusyhdistys,1990
Urheilu katsoo peiliin, toimittaneet Heikki Roiko-Jokela ja Esa Sironen ; [kirjoittajat: Heikki Aarrevaara ... et al.].Atena,  2000
Suomen parhaat työpaikat

Suomen Parhaat Työpaikat™ on tutkimus/kilpailu, jossa Great Place To Work Institute valitsee vuosittain tiettyjen kriteerien mukaan Parhaat Työpaikat tutkimukseen osallistuvien suomalaisten organisaatioiden joukosta. Suomen Parhaat Työpaikat -lista perustuu henkilöstötutkimuksissa mitattuun työntekijäkokemukseen ja analyysiin yrityksen kulttuurista.
Laadun mittaus

Laatua mitataan kolmella eri tavalla:
työntekijöiden ja johdon väliset suhteet
työntekijöiden suhde työhönsä ja työpaikkaansa
työntekijöiden keskinäiset suhteet
Sarjat

Sarjoja on kolme, yrityksen työntekijämäärän mukaan:
yleinen (50–500 työntekijää)
suuret yritykset (vähintään 500 työntekijää)
pienet (10–50 työntekijää) organisaatiot
Palkitut työpaikat > 2024

Minit yritykset
Arjen Avuxi Oy
Topfoods Finland Oy
Suomen Vuokranantajat ry
Pienet yritykset
Notkia IT
Talgraf Oy
Fiksuruoka
Keskisuuret yritykset
MTB-Siivouspalvelu Oy
Small Giant Games Oy
Tiketti Oy
Suuret organisaatiot
Specsavers
Svea Bank
DHL Express
Mika Poutala

| Mika Poutala> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.2023–  
Ryhmä/puolue:  Kristillisdemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Helsinki
Asuinpaikka:  Espoo
Puoliso:  Sanni Poutala
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Koulutus:  ylioppilasmerkonomi
Uskonto:  helluntailaisuus
Aiheesta muualla
Kotisivu
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kolomna 2018 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Kolomna 2018 | joukkuesprintti |  |
Mika Kristian Poutala (s. 20. kesäkuuta 1983 Helsinki) on suomalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja entinen sprinttimatkoille erikoistunut pikaluistelija. Poutala valittiin kansanedustajaksi vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Poutala on toiminut Kristillisdemokraattien 1. varapuheenjohtajana vuodesta 2023. Poutala aloittaa Orpon hallituksen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministerinä keväällä 2025.
Poutala toimii myös Espoon kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kaupunginvaltuutetuksi hänet valittiin vuoden 2021 kuntavaaleissa 969 äänellä.
Pikaluistelijana Poutala voitti EM-hopeaa 500 metrillä sekä joukkuesprintissä vuonna 2018. Poutala osallistui neljästi olympialaisiin Torinossa 2006, Vancouverissa 2010, Sotšissa 2014 sekä Pyeongchanigssa 2018. Olympialaisissa Poutala sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 2018, olympiamitalin jäädessä kolmen sadasosan päähän. Poutala lopetti urheilu-uran vuonna 2018. Seuratasolla Poutala edusti Helsingin Työväen Luistelijoita.
Urheilu-uran jälkeen Poutala on toiminut ammattipuhujana ja mentorina. Poutala on mm. valmentanut yrityksiä sosiaalisen median ja vaikuttajamarkkinoinnin parissa. Poutala kuuluu hyvinvoinnin verkkopalvelu Driimin omistajiin ja perustajiin.
Poutala on Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsen.
Tausta

Poutala syntyi vuonna 1983 ja hän vietti lapsuutensa Helsingissä. Poutalan isä kuoli tämän ollessa seitsemänvuotias. Pian isän kuoleman jälkeen Poutala aloitti luisteluharrastuksen. Hän on koulutukseltaan ylioppilasmerkonomi. Poutala kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen urheilulukiosta vuonna 2002.
Urheilu-ura

Vuonna 2004 Poutala voitti 500 metrin matkan yleisluistelijoiden EM-kilpailuissa Heerenveenissä. 18. joulukuuta 2005 Poutala voitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena maailmancupin osakilpailun ollen 100 metrin nopein Inzellissä. Maailmancup-kaudella 2005–2006 hän sijoittui 100 metrin cupin loppupisteissä toiseksi.
Urheilu-ura > Arvokilpailut

Torinon olympialaisissa 2006 Poutala oli 500 metrillä 22:s ja 1 000 metrillä 26:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän johti 500 metrin kilpailua ensimmäisen luistelun jälkeen sijoittuen lopulta viidenneksi. 1 000 metrillä Poutala oli kahdeksas. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 500 metrillä 29:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 sijoitus 500 metrillä oli neljäs, olympiamitalin jäädessä kolmen sadasosan päähän. 1 000 metrillä hän oli kuudestoista.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Poutala sijoittui 500 metrillä neljänneksi Richmondissa 2009, Inzelissä 2011 ja Kolomnassa 2016, seitsemänneksi Naganossa 2008 ja Heerenveenissä 2012 sekä kymmenenneksi Salt Lake Cityssä 2007. 1 000 metrillä hän on ollut yhdeksäs (2008) ja kymmenes (2009, 2016). Sprinttereiden MM-kilpailuissa Poutala oli neljäs Calgaryssa 2012, viides Calgaryssa 2017 ja Changchunissa 2018, kuudes Heerenveenissä 2008, Moskovassa 2009, Ohihirossa 2010 ja Soulissa 2016, seitsemäs Salt Lake Cityssä 2013 ja Astanassa 2015 sekä 15:s Hamarissa 2007.
Poutala voitti hopeaa vuoden 2018 EM-kilpailuissa Kolomnassa 500 metrillä ajalla 34,85 voittaen kolmanneksi tulleen venäläisen Pavel Kuližnikovin vain neljällä tuhannesosasekunnilla. Myös joukkuesprintissä Poutala ylsi Pekka Koskelan ja Harri Levon kanssa hopealle. 1 000 metrillä hän sijoittui viidenneksi.