stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nuoperi
Tausta

Nuoperi sai alkunsa Nuorisotyön Senioriklubin aloitteesta. Senioriklubi (nyk. Nuorisotyön Seniorit) perustettiin Lahdessa Nuori Kulttuuri -tapahtuman yhteydessä 18. toukokuuta 2001, ja se otti asiakseen jo pitkään puheena olleen nuorisotyöalan perinteen tallentamisen. Monilla pitkään nuorisotyötä tehneillä oli omia työhön liittyviä yksityisarkistojaan, joiden säilyminen virka-arkistojen ohessa koettiin tärkeäksi. Niin sanotun  hiljaisen tiedon pelättiin jäävän unohduksiin työntekijöiden eläköityessä ja ikääntyessä.
Turun kaupungin nuorisoasiainkeskus, Turun maakuntamuseo ja Turun yliopiston kulttuurien tutkimuksen laitos kiinnostuivat asiasta. Aluksi harkittiin nuorisotyömuseon perustamista, mutta nopeasti kiteytyi ajatus valtakunnallisesta hankkeesta, joka kartoittaa, kerää ja tallentaa nuorisotyön historiaan liittyvää aineistoa ja muistitietoa.
Nuorisotyön perinteen tallentamishanke Nuoperi käynnistyi opetusministeriön rahoituksella kesäkuussa 2002.  Tuolloin hankkeeseen palkattu tutkija sai työtilan Turun maakuntamuseolta ja ryhtyi kartoittamaan aineistoja, selvittämään niiden keruu- ja säilytysperiaatteita sekä neuvottelemaan niille päätearkistoja.  Lokakuussa 2003 työntekijä Nuoperissa vaihtui.
Vuoden 2007 alussa Nuoperi siirtyi Turun yliopiston kulttuurien tutkimuksen laitokselle kansatieteen (nyk. etnologia) oppiaineen yhteyteen.  Samana vuonna sijaiseksi ja määrämittaisiin projekteihin tuli mukaan toinenkin työntekijä, ja molemmat työskentelevät Nuoperissa edelleen. Nuoperilla on lähes joka vuosi ollut myös opiskelijaharjoittelija.
Elokuussa 2010 opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi Nuoperille nuorisotyön palvelu- ja kehittämiskeskuksen statuksen. Kaikkiaan saman tunnustuksen sai 13 nuorisotyön toimijaa. Tuon statuksen myötä Nuoperin molemmat työntekijät saivat Turun yliopistossa toistaiseksi voimassa olevat työsuhteet.    Vuoden 2017 lopussa valtakunnallinen nuorisotyön palvelu- ja kehittämiskeskusrakenne lakkautettiin ja tilalle tulivat osaamiskeskukset.  Nuoperi on siitä lähtien toiminut erityisavustuksen turvin.
Ohjausryhmä

Valtakunnallisesti toimivan Nuoperin ohjausryhmä muodostuu tärkeiden sidosryhmien edustajista. Ohjausryhmän jäsenet osallistuvat hankkeiden ideointiin ja tarjoavat avuksi asiantuntemustaan ja omia verkostojaan. Nuoperin yhteistyö eri tahojen kanssa perustuu vapaaehtoisuuteen. Ohjausryhmän lisäksi tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat kuntien nuorisotoimet ja nuorisotyöntekijät. Nuoperilla on toisinaan yhteisiä hankkeita myös seurakuntien ja järjestöjen kanssa.
Ohjausryhmä > Ohjausryhmään kuuluvat sidosryhmien edustajat

Nuorisotyön Seniorit
Turun kaupunginarkisto
Turun kaupungin vapaa-aikatoimiala, Nuorten palvelut
Turun yliopiston etnologian oppiaine
Turun museokeskus/Varsinais-Suomen maakuntamuseo
Aiemmin ohjausryhmässä on ollut edustus myös Kuntaliitosta ja Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry:stä.
Aiheesta muualla

Nuoperin verkkosivut
Nuoperi – Arkistot
Turun Kaupunginarkisto
Turun Yliopisto – HKT-arkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun Yliopisto – Etnologia
Turku.fi Nuoret
Allianssi – Nuorisotyön seniorit
OKM – kansainvälinen yhteistyö ja EU
Nuoriso-ohjattuja säveliä
Ocala

| Ocala |
| --- | --- |
 Vasemmalta oikealle: keskustaa, maatila, hotelli, teatteri
 Kaupunki piirikunnassaan, joka Floridassa.
 Ocala
 Koordinaatit: 29°11′16″N, 82°7′50″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Florida
Piirikunta:  Marionin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  116 km²
Väkiluku (2021):  64 096
 – Väestötiheys:  553 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
 
 ocalafl.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ocala on kaupunki pohjoisessa Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Marionin piirikuntaan. Kaupunki on suurin piirikunnassaan 64 096 asukkaallaan. Kaupungin pinta-ala on noin 116 neliökilometriä ja väestötiheys 553 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin väkiluku oli kasvanut vuodesta 2020 noin kuudellasadalla ja vuodesta 2010 8 000 asukkaalla. Kaupungin pormestari on Kent Guinn.
Vuonna 1943 ensimmäinen hevosmaatila perustettiin kaupunkiin. Myöhemmin näiden lukumäärä alkoi kasvamaan, ja kaupunkia voidaan kutsua maailman hevospääkaupungiksi.
Väestö

Ocalan väkiluku on verrattuna vuosiin 2010 ja 2020 kasvussa. Vuonna 2021 väkiluku oli 64 096 asukasta, ja väestötiheys oli 553 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin mediaani-ikä on noin 38 vuotta, ulkomaalaisilla se on korkeampi (48). Floridalaisten keski-ikä on korkeampi. Ulkomaalaisten osuus väestöstä on 8,5 prosenttia ja maan kansalaisia väestöstä on 97 prosenttia. Kaupungin varallisuus ja palkat ovat keskimäärin pienempiä kuin muilla osavaltion asukkailla.
Ilmasto

Kaupungissa on pitkät, kuumat kesät ja lyhyet, melko lämpimät, mutta kylmemmät talvet. Kaupungin lämpimin kuukausi on heinäkuu ja kylmin tammikuu. Sateinen jakso kestää kesäkuusta syyskuuhun. Kaupungissa vallitsee kostea, subtrooppinen ilmasto, jossa ukkoset ovat yleisiä ja auringonpaistetta on paljon ympäri vuoden. Tästä osavaltion on saanut lempinimensäkin (The Sunshine State, suom. Auringonpaisteen osavaltio).
Ystävyyskaupungit

Ocalalla on kaksi ystävyyskaupunkia:
Pisa, Italia
Newbridge, Irlanti
Kuvia

Fort King Street vuonna 1920
Keskustaa vuonna 1883
Eastbound SR 40 -tie
Otto Kingelin

Karl Otto Kingelin (15. heinäkuuta 1869 Lempäälä – 3. huhtikuuta 1944 Lempäälä) oli suomalainen tilanomistaja ja maanviljelysneuvos. Hän omisti Lempäälässä Lastusten kartanon.
Otto Kingelinin vanhemmat olivat metsänhoitaja, kartanonomistaja Ernst Kingelin (1836–1909) ja Adéle Amalia Frisén. Turkulaisen laivanvarustajan ja kauppaneuvoksen Abraham Kingelinin poika Ernst Kingelin oli ostanut Lastusten kartanon vuonna 1864. Otto Kingelin kävi Turussa reaalikoulua ja ruotsalaista klassillista lyseota. Hän ei suorittanut ylioppilastutkintoa vaan kävi Helsingissä kauppakoulua ja sen jälkeen kaksivuotisen Mustialan maanviljelysopiston valmistuen sieltä 1894.
Otto Kingelin oli aluksi jonkin aikaa isännöisijänä isänsä omistamassa Lastusten kartanossa mutta hän siirtyi sitten tilanhoitajaksi muihin kartanoihin ja oli myös Itä-Karjalan maanviljelysseuran palveluksessa 1902-1904 sihteerinä ja konsulttina. Otto Kingelin sai Lastusten kartanon hallintaansa vuonna 1907. Kartano säästyi Suomen sisällissodan aikana suuremmilta vahingoilta vaikka Otto Kingelin olikin jonkin aikaa pidätettynä Tampereella. 1930-luvun alussa tapahtuneen kartanon torppien itsenäistymisen jälkeenkin kartanoon kuului  150 hehtaaria peltoa ja yli 700 hehtaaria metsää. Kartanossa pidettiin Ayrshire-rotuista karjaa ja Kingelin oli mukana Ayrshire-yhdistyksen toiminnassa. Kartanon maito vietiin osuuskunnan toimesta suoraan Tampereelle. Lastusten kartano oli myös harjoittelu- ja kirjanpitotila.
Otto Kingelin oli Lempäälän kunnanvaltuuston jäsenenä 1908–1936 ja 1942–1944 toimien useasti valtuuston puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana. Kingelin kuului myös moniin kunnallisiin lautakuntiin. Kingelin oli mukana Lempäälän säästöpankin toiminnassa ja oli perustamassa lisäksi Kansallis-Osake-Pankin konttoria Lempäälään. Lisäksi hän oli mukana perustamassa suojeluskuntaa Lempäälään ja avusti suojeluskuntatalon rakentamisessa. Kingelin oli Hämeen-Satakunnan maanviljelysseuran perustajajäseniä ja kuului seuran johtokuntaan. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1937 omistettuaan Lastusten kartanon 30 vuoden ajan.
Otto Kingelin oli naimisissa vuodesta 1912 Ingrid Emilia Stjernvallin kanssa. Heidän poikansa agrologi Birger Kingelin (s. 1916) omisti Lastusten kartanon isänsä jälkeen.
Pajunen

Pajunen voi viitata seuraaviin:
Sukunimi

Aarno Pajunen (1922–1982), kauppaneuvos, diplomikauppias ja toimitusjohtaja
Aimo Pajunen (1931–2013), kenraali
Anita Pajunen, laulaja
Anne Pajunen (s. 1988), näyttelijä ja tanssitaiteilija
Arvi Pajunen (1895–1966), everstiluutnantti, sotilaslentäjä
Edvard Pajunen (1888–1953), kauppias, Edvard Pajunen Oy:n perustaja
Elin Pajunen (s. 2002), korkeushyppääjä
Heikki Pajunen (s. 1971), yritysjohdon valmentaja, aikaisemmin jalkapalloerotuomari
Janne Pajunen (s. 1968), pikajuoksija
Jarkko Pajunen (s. 1970), näyttelijä
Jenny Pajunen (1909–1978), toimittaja ja kirjailija
Jere Pajunen (s. 1986), suunnistaja
Joonas Pajunen (s. 1986), elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Jorma Pajunen (1949–2023), pesäpalloilija
Jukka-Pekka Pajunen (s. 1961), kääntäjä
Jussi Pajunen (s. 1954), ylipormestari, Helsingin ent. kaupunginjohtaja
Katriina Pajunen (s. 1961), lavastaja
Lasse Pajunen (s. 1956), näyttelijä
Leuto A. Pajunen (1888–1950), rakennusmestari
Miia Selin, o.s. Pajunen (s. 1973), näyttelijä
Niilo Pajunen (1894–1983), kansanedustaja (SDP)
Olavi Pajunen (1920–1971), näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja
Paavo Pajunen (1904–1940), kommunisti ja Espanjan sisällissotaan osallistunut vapaaehtoinen
Terttu Pajunen-Kivikäs (1898–1986), näyttelijä, lausuja,
Veikko Pajunen (1936–2016), kansanedustaja (SDP)
Väinö Pajunen (1906–1979), tieteilijä ja oppikirjojen laatija
Väinö Pajunen (1928–2016), jalkapalloilija
Muita

Pajunen, järvi Heinolassa
Edvard Pajunen Oy, myöhemmin Alennushalli Pajunen oli helsinkiläinen kauppaketju, nykyisen Alepan edeltäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pajunen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Palaa (Laura Voutilaisen albumi)

| Palaa Laura Voutilainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. elokuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music Group
Listasijoitukset
  3.
Laura Voutilaisen muut julkaisut
| Kosketa mua 2007 | Palaa 2008 | Sydänjää 2009 |
Palaa on Laura Voutilaisen yhdeksäs albumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2008. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3, ja pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.
Kappaleet

Roomaan tai Pariisiin – 3.43
Monta monta – 3.30
Palaa – 3.33
Villiviini – 3.48
Tuhlaaja – 3.57
Kukkia ja perhosia – 4.00
Heinäkuu – 3.10
Musta päivä – 2.59
Reunasta kii – 4.35
Kultaleijona – 2.51
Paskolammi (Urjala, Mikkolankangas)

| Paskolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Urjala
Koordinaatit:  61°03′41″N, 23°39′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Tarpianjokeen 
Järvinumero:  35.283.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,2  m 
Rantaviiva:  0,568 km 
Pinta-ala:  1,877  ha 
 fiPaskolammi 
Paskolammi  on Pirkanmaalla Urjalan Huhdissa sijaitseva pieni järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaetaan neljännessä jakovaiheessa vielä Jokikulman alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampi sijaitsee Huhdin taajaman itäpuolella. Se on syntynyt Hyrsynharjun länsipuolelle mäkien väliseen painaumaan. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,2 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee idästä vain Pitkälammen 100 metrinen laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee pohjoiseen ja yhtyy ojitetun Kangasniemensuon kautta sen pohjoispuolella virtaavaan Tarpianjokeen. Lampi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannat ovat harjun rinteitä ja sitä kiertää ympäri kävelypolut. Länsirannalla on yleinen uimaranta ja laavu.  Yhdystie 2847 ohittaa lammen Hyrsynharjun päällä kulkien.
Palo Santo

| Palo Santo Years & Years |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. heinäkuuta 2018
 Kesto: 36.49
 Levy-yhtiö: Polydor
Listasijoitukset
  18. 
Years & Years-yhtyeen muut julkaisut
| Communion 2015 | Palo Santo 2018 | Night Call 2022 |
Palo Santo on Years & Years -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 6. heinäkuuta 2018.
Kappaleet

Sanctify – 3.09
Hallelujah – 3.39
All for You – 3.39
Karma – 3.13
Hypnotised – 4.03
Rendezvous – 3.04
If You're Over Me – 3.09
Preacher – 3.26
Lucky Escape – 3.46
Palo Santo – 4.02
Here – 1.39
Paattanlammi

| Paattanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°00′38″N, 22°47′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kovesjoen valuma-alue (35.55)
Laskujoki:  oja Kovesjokeen 
Järvinumero:  35.553.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,1 m 
Rantaviiva:  1,472 km 
Pinta-ala:  0,0831 km² 
 fiPaattanlammi 
Paattanlammi  eli Paattanlampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Koskenkylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Paattanlammi on osa Kovesjoen yläosan aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 500 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 8,3 hehtaaria. Se sijaitsee Paattankankaan ja Kovesjoen välissä ja toisaalta myös Kotojärven Heinilammen välissä. Sen itäranta on kallioinen ja länsirantaan rajautuu kangasmetsä. Pohjois- ja etelärannat ovat suota, joiden suo-ojat laskevat lampeen. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee 300 metrin jälkeen ojitetulle suolle, joka rajautuu Kovesjokeen. Lammessa on yli 30 metriä pitkä asumaton saari. Rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Rantaan on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joille pääsee Häädetjärvelle johtavalta tieltä.
Historiaa

Vanhan 1800-luvun pitäjänkartan mukaan lampi oli nimeltään "Alanen Paatanlampi" erotukseksi pohjoisemmasta "Ylinen Paatanlammesta", jota kutsutaan nykyään Heinilammeksi. Joissakin kartoissa esiintyvä "Paalanlampi" lienee kirjoitusvirhe. Lammen eteläpäästä lähti pieni oja, mutta sen voima ei riittänyt Kovejoelle saakka. Lampi oli autio.
Olivia d’Abo

Olivia d’Abo vuonna 2010.
Olivia Jane d’Abo (s. 22. tammikuuta 1969) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä.
D’Abo on näytellyt esimerkiksi vuoden 1984 elokuvassa Conan hävittäjä prinsessa Jehnnan roolin ja vuonna 2005 elokuvassa Live Nude Girls. Hän on esiintynyt vakituisena näyttelijänä muun muassa televisiosarjoissa Kesä 68 (1988–1993) ja Kova laki: Rikollinen mieli vuosina 2002–2011. Hän oli äänenä Ultimate Avengersissa (2006) ja sen jatko-osassa. D’Abo teki Broadway-debyyttinsä vuonna 2005, kun hän näytteli yhtä Pigeonin sisaruksista (Gwendolyn Pigeon) Neil Simonin näytelmässä The Odd Couple. Hän on myös laulanut Jon Bon Jovin albumilla This Left Feels Right.
D'Abo on Mike d’Abon tytär ja Maryam d’Abon serkku.
Aiheesta muualla

Olivia d’Abon kotisivut (englanniksi)
Olivia d’Abo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Palluau-sur-Indre

| Palluau-sur-Indre |
| --- | --- |

 vaakuna
 Palluau-sur-Indre
 Koordinaatit: 46°56′41″N, 1°18′41″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre
Arrondissementti:  Châteauroux
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,6 km²
Väkiluku (2017):  789 
 – Väestötiheys:  19 as./km²
Kunnan numero:  36149
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palluau-sur-Indre on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 35 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on yksityisomistuksessa oleva feodaaliajan linna Château de Palluau-Frontenac, joka tunnetaan myös nimellä Château de Palluau-sur-Indre. Linnan tunnetuin asukas on ollut Frontenacin ja Palluaun kreivi Louis de Buade, joka oli Uuden Ranskan kuvernööri 1600-luvulla.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Sulpicen kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkko on julkisivultaan yksinkertainen, mutta sisältä runsas lasimaalauksineen ja veistoksineen. Ulkoasultaan vieläkin vaatimattomampi on Saint-Laurentin pappila, jonka sisäseiniä koristavat vanhat frekot.
Château de Palluau-Frontenac
Saint-Sulpicen kirkko
Kirkko sisältä
Saint-Laurentin pappila
Pappilan freskoja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palluau-sur-Indre Wikimedia Commonsissa
PalaLottomatica

| PalaLottomatica |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Piazzale dello Sport, 00144 Esposizione Universale Roma, Rooma
Koordinaatit:  41°49′31.31″N, 12°27′59.55″E
Rakennustyöt aloitettu:  1956
Avattu:  1960
Remontoitu:  2003
Omistaja:  Lottomatica
Kenttä:  Parketti
Arkkitehti:  Pier Luigi Nervi Marcello Piacentini
Aiemmat nimet:  PalaEUR (1960-2003)
Käyttäjät
 Pallacanestro Virtus Roma Italian koripallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 koripallo 10 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
PalaLottomatica, entiseltä nimeltään PalaEUR on monitoimihalli Roomassa. Arkkitehdit Pier Luigi Nervi ja Marcello Piacentini suunnittelivat hallin vuonna 1956. Halli valmistui Rooman olympialaisiin 1960. 1999 hallia restauroitiin arkkitehti Massimiliano Fuksasin johdolla ja nimi vaihdetiin nykyiseensä, PalaLottomaticaan.
Tapahtumia

Olympialaisten koripallo 1960
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1991
Euroliigan Final Four 1997
WWE:n esitys 7.11.2008
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive)
Pallacanestro Virtus Roman ottelu menossa
Peltosalmi

| Peltosalmi |
| --- | --- |
 Peltosalmi
 Koordinaatit: 63°31.085′N, 27°14.644′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjois-Savo
Kunta:  Iisalmi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Väkiluku (31.12.2016):  767
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peltosalmi on Iisalmessa Pohjois-Savossa sijaitseva taajama. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Iisalmen keskustasta etelään. Peltosalmen taajamassa on 767 asukasta (31.12.2016) ja postinumeroalueen 74510 Iisalmi väkiluku on 792 henkeä (31.12.2015).
Peltosalmen kautta kulkee paikallisliikenteen lisäksi arkipäivisin kymmeniä linja-autovuoroja. Peltosalmen rautatieasema sijaitsee Savon radalla, mutta ei ole enää toiminnassa. Taajaman itäpuolella kulkee valtatie 5, sieltä lähtee länteen seututie 563 ja itään yhdystie 5824. Peltosalmesta luoteeseen sijaitsee Porovesi, jonka Peltosalmi-niminen salmi yhdistää Nerkoonjärveen.
Peltosalmella toimii Peltosalmen VPK.
Puolustusvoimien Asevarikko 9 toimi kylässä vuoden 2002 loppuun.
Peltosalmella on maamerkkinä vuonna 1962 valmistunut alun perin valtion Iisalmen viljavarasto, myöhemmin Suomen Viljava Oy. Varastorakennuksen pinta-ala on noin 2,7 hehtaaria, korkeus 13 metriä ja varastotilaa on 30 tuhannelle tonnille viljaa, mutta varastointitarvetta ei katsota enää olevan. Varastorakennus on nykyään paikallisten yrittäjien omistuksessa työnimellä "Savon viljava".
Peltosalmella on Kauppis-Heikin koulu, joka on vuoden 2015 syksystä lähtien ollut alakoulu (luokat 1–6), päiväkoti ja seurakunnan kerhotilat. Siellä toimivia yrityksiä ovat muun muassa parturi-kampaamo, Ipowood, Normet, Timaco ja Betonimestarit. Peltosalmella käy säännöllisesti kirjastoauto ja kauppa-auto. Alueella on aiemmin ollut myös kirjasto, baari ja Putkolan kauppa.
Kauppis-Heikin koulu on puurakenteinen alakoulu Iisalmessa.
Peltosalmen rautatieasemarakennus.
Otto Lindblad

Otto Lindblad
Jonas Otto Lindblad (31. maaliskuuta 1809 Karlstorp, Småland – 26. tammikuuta 1864 Norra Mellby, Skåne) oli ruotsalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Elämä ja ura > Varhaiset vaiheet

Lindblad syntyi pappisisän perheeseen. Hänen molemmat vanhempansa olivat taitavia laulajia ja isänsä lisäksi viulunsoittaja. 10-vuotiaana Lindblad aloitti koulunkäynnin Växjössä. 14-vuotiaana hän lakkasi saamasta talousapua kotoa ja alkoi rahoittaa koulunkäyntiään tuutorina toimimalla. Växjössä ei ollut korkeatasoista musiikkikasvatusta, mutta Lindblad perusti useiden koulukavereidensa kanssa kokoonpanon, joka soitti jäsentensä sovittamaa musiikkia. Myös lauluja esitettiin tämän toiminnan yhteydessä mieskvartettikokoonpanolla. 1820-luvun aikana kokoonpanon jäsenet esiintyivät usein kaupungin keskiluokkaisissa kodeissa ja myös Esaias Tegnérin piispanasunnossa.
Elämä ja ura > Lundissa

Syksyllä 1829 Lindblad lähti opiskelemaan Lundiin. Hän kustansi opintonsa käymällä opettamassa aristokraattiperheiden kodeissa ja pienellä tulovirralla läheiseltään. Hän soitti Lundin yliopiston opiskelijaorkesterissa ja Malmön musikaalisessa seurassa, joista jälkimmäisen jäsenenä hän oli vuodesta 1830. Varhaisilta Lundin-vuosilta ovat Lindbladin varhaisimmat sävellykset. Ammattimuusikon uralleen Lindblad ei saanut rohkaisua opettajien eikä perheen taholta, joten hän menetti läheisensä tarjoaman taloudellisen tuen vuonna 1836 ryhtyessään johtamaan kiertävää oopperaseuruetta.
Lindblad ja hänen Växjöstä Lundiin opiskelemaan tulleet ystävänsä liittyivät Sven Lovénin johtamaan lauluyhtyeeseen, joka aloitti julkisen esiintymisen vuonna 1833. Tämä kokoonpano nimettiin myöhemmin Lunds Studentsångföreningiksi. Vuonna 1838 se aloitti yhteistyön Kööpenhaminassa opiskelleiden kanssa, mikä vaikutti merkittävästi skandinavismin nousuun opiskelijapiireissä. Vuonna 1839 Lindbladin lauluja mieskuorolle alettiin painaa. Lindbladista tuli kuoron johtohahmo, ja hän alkoi vuonna 1839 laulajien kanssa järjestää julkisia iltakonsertteja Lundissa ja Malmössä. Näiden esiintymisten avulla Lindblad sai myös tuloja, jotka mahdollistivat edistyneen tason opiskelun muiden muassa Karl August Krebsin johdolla Hampurissa. Hän saattoi opintonsa päätökseen vuonna 1844 ja valmistui maisterin arvolla, johon johtaneet opinnot koostuivat kursseista teoreettisessa ja käytännöllisessä filosofiassa sekä useissa luonnontiedeaineissa.
Vuonna 1846 Lindblad lähti kuoronsa jäsenistä muodostetun kvartetin kanssa kattavalle Ruotsin-kiertueelle, joka sai suosiollisen vastaanoton. Kuorotyö ei kuitenkaan ollut tuottoisaa vaan Lindblad velkaantui syvästi. Hän lopetti kuoron päätoimisen johtamisen ja aloitti toukokuussa 1847 työn kanttorina ja opettajana Norra Mellbyn kirkossa.
Elämä ja ura > Norra Mellbyssä

Norra Mellbyssä Lindblad perusti sekakuoron, joka oli yksi Ruotsin ensimmäisistä kirkkokuoroista ja Skånen alueen ensimmäinen. Lisätehtäviä velkataakkansa helpottamiseksi Lindblad otti vastaan antamalla oppitunteja sekä myymällä ja virittämällä pianoja. Hän jatkoi myös Lunds Studentsångföreningin ajoittaista johtamista ja säveltämistä. Kustantajat julkaisivat mielellään jo maineeseen nousseen muusikon soolo-, kvartetti- ja mieskuorolauluja. Lindblad valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1857.
1850-luvun puolessavälissä Lindblad meni naimisiin itseään 25 vuotta nuoremman pianonsoiton opettaja Emma Anderssonin kanssa. Parille syntyi vuosi avioliiton solmimisen jälkeen tytär, joka kuoli varhain. Lindblad kuoli keuhkosairauteen neljäntoista kuukauden sairastamisen jälkeen. Sairautensa aikana hän laati muistelmia, joissa kuitenkin pääsi vain vuoteen 1845.
Sävellystuotanto

Lindblad sävelsi suuren määrän soolo-, kvartetti- ja mieskuorolauluja, joihin kuuluivat Längtan till landet (Vintern rasat ut...), Ångbåtssång (Sätt maskinen igång …) ja Kungssången (Ur Svenska hjärtans djup...). Kungssångenin hän sävelsi Oskar I:n kruunajaisten yhteydessä vuonna 1844 järjestettyä akateemista seremoniaa varten. Lindbladin tuotantoon kuuluu myös joitain soolopianolle sekä viululle ja pianolle sävellettyjä teoksia. Lauluissa on usein viitattu luonnon tunnelmiin. Lindblad oli itse innokas luontoretkeilijä ja metsästäjä, mistä sai lempinimen "Kulan".
Joihinkin lauluihinsa Lindblad teki itse sanat, mutta hän käytti myös muiden muassa C. V. A. Strandbergin, Herman Sätherbergin ja Gustaf Nyblæuksen runoja. Lindbladin laulut olivat huomattavassa suosiossa 1800-luvun jälkipuoliskolla, ja monia hänen sävellyksistään julkaistiin kuoroteoskokoelmissa pitkälle 1900-luvulle saakka. Jotkin laulut kuuluvat yhä mieskuorojen ohjelmistoon.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Pajuluoma

| Pajuluoma |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Pajuluoma korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Östermyra
Kaupunginosa nro:  20
Väkiluku:  3 097 (31.12.2022)
Postinumero(t):  60200
Lähialueet:   Kärki  Simuna  Soukkajoki  Törnävä 
Pajuluoma on kaupunginosa Seinäjoella. Se on osa Östermyran suuraluetta. Vuonna 2022 Pajuluomassa oli 3 097 asukasta. Alueella sijaitsee koulu ja päiväkoti.
Kuvia

Taloja Pajuluomassa.
Näkymää Savottatieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pajuluoma Wikimedia Commonsissa
Palo Alto Research Center
Aiheesta muualla

Tutkimuskeskuksen verkkosivu