stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalevala populaarikulttuurissa

Kalevala on vaikuttanut populaarikulttuurissa kirjallisuudessa, musiikissa ja sarjakuvissa.
Kirjallisuus

Lastenkirjailija Mauri Kunnas laati Koirien Kalevalan 1992 (ilmestyi uudella tekniikalla 2004), jossa Kalevalan henkilöt olivat koiria.
Jari Tammen romaani Kalevan solki (Kuippana, 2002) perustuu alkuperäisiin kalevalarunoihin ja Kalevalaan. Se tulkitsee sekä Kalevalaa että Kalevala-tutkijoiden tulkintoja niin teoreettiselta kuin parodiselta pohjalta. Juonellisesti se on huolella fantasioitu rekonstruktio siitä, mitä todella tapahtui myyttisessä historiassamme Väinämöisen ja kumppaneiden aikaan.
J. R. R. Tolkien on käyttänyt tuotannossaan Kalevalan aineksia, kuten Seppo Ilmarisen tarinan piirteitä Silmarillionissa  esiintyvässä Fëanorin, Aulen, Melkorin, Sauronin, Eregionin, Paatsaalan haltia-seppien ja kääpiöiden seppien hahmoissa (Ereborin vuori ja Morian kaivokset) ja tarinassa. Mainittujen hahmojen välille on löydettävissä intertekstuaalisia yhteyksiä. Myös Túrinin hahmon Kalevala-vaikutteita on opinnäytetyötasoisessa tutkimuksessa todettu.
Susanna Salon esikoisteos Ukon pakka – Kalevalainen tarot käsittää 78 Tarot-korttia ja yli 300-sivuisen tulkintaoppaan, jossa Salo yhdistää tarot-kortit suomalaiseen kansanperinteeseen, Kalevalaan ja mytologiaan.selvennä Ison arkanan teemat ovat kalevalaisia sekä muinaista maailmankuvaa esitteleviä aiheita. Hovikorteissa on suomalaisia muinaisia jumaluuksia. Maan kuningas on Tapio, veden Ahti, tulen Panu ja ilman Ukko. Kuningattaret ovat metsän Mielikki, veden Vellamo, tulen Tulenemo ja ilman Impi. Pieni arkana on jaettu neljän elementin eli tulen, veden, ilman ja maan mukaan. Pienen arkanan numerokortit käsittelevät uskomusolentoja sekä syntyjä ja muita myyttisiä aiheita. Korttien hahmoja on esimerkiksi Metsänneito, Hiiden hirvi, Pirityinen, Aarnikratti ja Virvatuli.
Musiikki

Suomalaisessa populaarimusiikissa Kalevala oli aiheena hyvin harvinainen 1970-luvulle saakka. Populaarikulttuurissa sitä pidettiin 1960-luvulla jopa hävettävänä osana suomalaista tuohivirsukulttuuria. Populaarimusiikkiin Kalevala-aiheet tulivatkin parodian kautta: Progressiivisen rockin yhtye Wigwamin kappale ”Häätö” (1970) oli parodinen mutta samalla myös kunnianosoitus kalevalaiselle perinteelle. Karelia-yhtye puolestaan yhdisti kalevalaista perinnettä ja beatmusiikkia.
Kansanmusiikkiharrastus alkoi 1970-luvulla synnyttää folkmusiikkia, joka haki innoitustaan Kalevalasta. Rockmuusikotkin alkoivat käyttää 1980-luvulla kalevalaisia aiheita. SIG:n kappaleessa ”Tuonela” (1985) oli kalevalaismelodiikkaa, Albert Järvinen levytti 1991 kappaleen ”Rise of the Kantele” ja esimerkiksi CMX on myöntänyt hakeneensa inspiraatiota Kalevalasta.
Suomessa Kalevala-aiheet ovat siirtyneet erityisesti metallimusiikkiin, joka hakee usein innoitusta erilaisista mytologioista. Tunnetuin kalevalais-vaikutteinen yhtye on Amorphis, joka on usealla albumillaan ottanut kappaleiden teemoja ja sanoituksia Kalevalasta ja Kantelettaresta. Kalevalaisia sävyjä on kuitenkin myös monissa muissa suomalaisissa metalliyhtyeissä. Tematiikkaa ovat käyttäneet muun muassa Ensiferum, Insomnium, Finntroll ja Ajattara.
Sarjakuva

Vuonna 1999 Don Rosa teki Sammon etsinnästä sarjakuvatarinan Sammon salaisuus (engl. The Quest for Kalevala), jonka päähenkilönä esiintyy Roope Ankka.
Kristian Huitulan piirtämä sarjakuvakirja Kalevala julkaistiin Suomessa kaksiosaisena vuonna 2000, ja sarjakuvasovitus sisältää kaikki Kalevalan 50 runoa alkuperäisellä runomitalla. Huitulan sarjakuva-Kalevala julkaistiin myös Venäjällä 2003  ja englanninkielisenä painoksena The Kalevala Graphic Novel vuonna 2005.
Sami Makkosen tekemä toinen sarjakuvasovitus ilmestyi vuonna 2019.
Petri Hiltunen on piirtänyt sanomalehtisarjakuvaa Väinämöisen paluu.
Elokuva ja televisio

Ensimmäinen varsinainen Kalevala-filmatisointi oli suomalais-neuvostoliittolainen yhteistyöelokuva Sampo. Tuotantoprosessi käynnistyi 1956 neuvostoliittolaisten Moskovassa järjestetyn suomalaisen elokuvan viikkojen yhteydessä tekemästä aloitteesta. Sammon tuotanto venyi kahden ja puolen vuoden mittaiseksi. Suomen ensi-iltansa se sai lokakuussa 1959. Neuvostoliitossa se kiersi teatterissa tuhannen kopion voimin, ja Yhdysvalloissa sitä esitettiin nimellä The Day the Earth Froze. Kovasta panostuksesta ja etukäteiskohusta huolimatta elokuvan suosio jäi laimeaksi.
Sammon jälkeen Kalevala ei juurikaan ole houkutellut elokuvantekijöitä. Animaatiotuotannot ovat hakeneet 1970-luvulta lähtien innoitusta teoksesta. Tunnetuimpia animaatioversioita ovat Reino Niinirannan Kalevala (1975) ja Riitta Nelimarkan ja Jaakko Seeckin kuusiosainen Sammon tarina (1971–1974). Myös 1990-luvulla esitetyssä animaatiosarjassa Taruja Pohjolan jumalista osassa jaksoista esitettiin Kalevalan tarinoita. Vasta 2000-luvulla heräsi uudestaan ajatuksia Kalevalan filmatisoinnista. Antti-Jussi Annilan monikansallinen elokuva Jadesoturi (2006) yhdistelee kalevalaista kansantarustoa ja kiinalaista kung fu -perinnettä.
Paavo Haavikon TV-sarjanakin tunnettu teos Rauta-aika perustui löyhästi Kalevalaan. kuten teki myös Jari Halosen Kalevala – Väinämöisen uusi laulu vuodelta 2015.
vuonna 2026 saa ensi-iltansa elokuva Kalevala: Kullervon tarina.
Muualla

Suomen ainoa Kalevalakylä sijaitsee Kuhmossa.
Kalevalan innoittamia yhtyeitä

Amberian Dawn
Amorphis
Ajattara
CMX
Ensiferum
Kalevala
Kotiteollisuus
Korpiklaani
Mirzadeh
Piirpauke
Taivaannaula
Poropetra
Stam1na
Turisas
Tenhi
Viikate
Värttinä
Kristian Huitulan sarjakuva-Kalevala (kansikuva, osa 1/2). Kalevalan kaikki 50 runoa kuvitettuna versiona.
Kansi Don Rosan kokoelmaan Sammon salaisuus, 1999.
Kerkkäkynsisammal

| Kerkkäkynsisammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Kynsisammalet Dicranales
Heimo::  Kynsisammalet Dicranaceae
Suku::  Kynsisammalet Dicranum
Laji::  flagellare
Kaksiosainen nimi
 Dicranum flagellare  Hedw. 
Katso myös
   Kerkkäkynsisammal Wikispeciesissä   Kerkkäkynsisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerkkäkynsisammal (Dicranum flagellare) on Dicranaceae-heimoon ja kynsisammalten sukuun kuuluva sammallaji. Kerkkäkynsisammalta esiintyy koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Koillismaalla laji on uhanalainen. Valtakunnallisessa luokittelussa laji on elinvoimainen.
Aiheesta muualla

ITIS: Dicranum flagellare
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1210299  Wikispecies: Dicranum flagellare  AoFP: 4515  BioLib: 90799  CoL: 35TLP  EoL: 890395  EUNIS: 197454  FNA: 242443693  GBIF: 2675430  iNaturalist: 161856  IRMNG: 11328709  ITIS: 16776  NatureServe: 2.125017  NBN: NBNSYS0000036237  NCBI: 446145  NZOR: 5b306c81-334b-4606-87c0-05baf3371e89  Observation.org: 17350  Open Tree of Life: 54922  Plant List: tro-35122333  PLANTS: DIFL6  Tropicos: 35122333  WFO: wfo-0001159385  Laji.fi: MX.43544
Bryan McGregor

| Bryan McGregor> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1984 (ikä 40) Niagara Falls, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdistynyt kuningaskunta
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mac
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Beibarys Atıraw
Sarja:  Kazakstanin mestaruussarja
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Pensacola Ice Pilots (ECHL) Johnstown Chiefs (ECHL) Idaho Steelheads (ECHL) Binghamton Senators (AHL) Sport (Mestis) HC Oceláři Třinec (ČEL) HC TWK Innsbruck (EBEL)
Bryan McGregor (s. 27. kesäkuuta 1984 Niagara Falls, Ontario, Kanada) on kanadalais-brittiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Kazakstanin mestaruussarjaa Beibarys Atıraw'ssa. Oikealta pelaava McGregor osaa pelata sekä keskellä että laidassa. Hän on pelannut aiemmin Euroopassa myös Suomessa, Tšekissä ja Itävallassa. McGregorin vanhemmat ovat skotlantilaisia.
Ura

OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi McGregorin 120. pelaajana vuonna 2000. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, sillä McGregor valitsi yliopistouran. Hän pelasi viimeisen juniorikautensa 2002–2003 BCHL-joukkue Vernon Vipersissa, jonka toiseksi paras pistemies McGregor oli Curtis Fraserin jälkeen tehoilla 44+46=90.
McGregor kävi vuodet 2003–2007 Minnesota-Duluthin yliopistoa. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 ECHL-joukkue Pensacola Ice Pilotsin rivehin. Kaudella 2008–2009 McGregor teki läpimurtonsa ECHL:ssä. Kauden lähinnä Idaho Steelheadsissa pelannut McGregor teki tehot 38+44=82. Hän oli liigan pistepörssissä neljäs. McGregor aloitti ECHL-kautensa Johnstown Chiefsissa, mutta siirtyi yhden ottelun jälkeen Idahoon. Hänet valittiin liigan kuukauden pelaajaksi maaliskuussa 2009 sekä samoihin aikoihin kahdesti ECHL:n viikon pelaajaksi. McGregor edusti kauden aikana myös kolmen ottelun ajan AHL-joukkue Binghamton Senatorsia, jossa hän teki tehot 1+1=2.
Kaudeksi 2009–2010 McGregor siirtyi Mestis-joukkue Vaasan Sportin riveihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hänellä olisi ollut ottajia myös SM-liigasta, Elitserienistä ja AHL:stä. McGregor kuitenkin valitsi Sportin, jolla oli tavoitteena nousta SM-liigaan. Hänet hankittiin joukkueen ykkössentteriksi, ja hänen laidalleen istutettiin maanmies Lou Dickenson. Kaksikko onnistui erinomaisesti, ja he olivat Mestiksen pistepörssin kärkikaksikko. Dickenson voitti pistepörssin ja McGregor tuli tehoilla 25+32=57 toiseksi. McGregor valittiin kauden päätteeksi Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisina Dickenson ja McGregor eivät vieneet ulkomaalaispelaajan paikkaa Sportissa EU-passinsa ansiosta.
Sport kärsi kauden 2009–2010 aikana talousongelmista ja on ollut myymässä Dickensonia ja McGregoria muualle. Huhujen mukaan kaksikko oli siirtymässä loppukaudeksi SM-liigajoukkue Lahden Pelicansiin. Molemmat pelaajat jäivät loppukaudeksi Vaasaan. Kaksikon menestyksestä huolimatta Sport putosi pudotuspeleistä jo puolivälierissä hävittyään D Teamille 3-1. McGregor ei käyttänyt sopimuksessaan ollutta optiota eikä jatkanut Sportissa kaudella 2010–2011.
Heinäkuussa 2010 McGregor teki try-out -sopimuksen Tšekin Extraliigassa pelaavan HC Oceláři Třinecin kanssa. Hän sai elokuun lopulla vuoden mittaisen sopimuksen. McGregor teki ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 2010–2011 50 runkosarjaottelussa tehot 9+6=15. Hän voitti Tšekin-mestaruuden keväällä 2011. McGregor jatkoi joukkueessa myös kaudella 2011–2012. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi try-outin kautta Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan HC TWK Innsbruckiin.
Kaudeksi 2013–2014 McGregor siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kazakstanin mestaruussarjassa pelaavaan Beibarys Atıraw'un.
Bubbles

Bubbles (s. 1983) on Michael Jacksonille kuulunut simpanssi.
Bubbles eleli Texasissa syöpätutkimuskliniikalla vuoteen 1985 asti, jolloin se siirrettiin Kaliforniaan Michael Jacksonin luokse. Seuraavan kymmenen vuoden aikana se oli usein Jacksonin mukana erilaisissa palkintojenjakotilaisuuksissa hienosti pukeutuneena, ja sai näin paljon julkisuutta. Bubbles oli myös mukana studiossa Jacksonin Bad-albumia levytettäessä. Huhujen mukaan Bubblesilla oli oma henkivartija.
Bubbles häipyi parrasvaloista ja jäi elelemään Jacksonin Neverland-maatilalle. Vuonna 2003 Martin Bashirin Jackson-dokumenttielokuvassa Bubblesia kuitenkin näytettiin jonkin verran. Elokuvassa Bubbles käytti vaippoja ja kävi vessassa. Filmin Bubblesia esittäneitä kohtia näytettiin myös tuomaristolle vuoden 2005 lapsien hyväksikäyttämissyytteisiin liittyvän oikeusjutun yhteydessä. Näissä kohdin elokuvaa Bashir kysyy Jacksonilta simpanssin työskentelystä tilalla. Bubbles pesee ikkunoita ja vessoja sekä lakaisee tomuja. Jackson selitti simpanssien olevan älykkäitä, ja heidän DNA:nsa näyttävät mikroskoopissa samalta kuin ihmisten.
Bubbles ei kuitenkaan enää asu tilalla. Kerrottiin, että se oli kasvanut dominoivaksi, vahvaksi aikuiseksi ja että hän oli purrut muutamia ihmisiä, jonka vuoksi ei ollut turvallista pitää häntä enää tilalla. Bubbles asuu nykyään ihmisapinoille tarkoitetussa suojelualueella, joka sijaitsee Floridassa.  Vuonna 2021 julkaistussa artikkelissa vahvistetaan, että Bubbles voi hyvin ja elää parhaiden ystäviensä kanssa suojelualueella.
Vuonna 1988 taiteilija Jeff Koons teki Michael Jackson and Bubbles -nimisen keramiikkatyön, jossa oli luonnollisessa koossa kullan värisistä paloista tehty patsas, joka esitti Bubblesia sylissään pitävää Jacksonia. Patsaan mitat ovat 1067 x 1791 x 826 mm. Patsas on rahassa mitattuna arvokkain elävän taiteilijan tekemä patsas. Hans Rasmus Astrup osti sen New Yorkissa 5,6 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Veistoksen nykyinen omistaja on Eli Broadin taidesäätiö, joka lainaa sitä muille museoille. Toistaiseksi se on Oslossa, Astrup Fearnleyn nykytaiteen museossa.
Aiheesta muualla

Bubbles Center For Great Apes. Arkistoitu 14.9.2018. Viitattu 8.9.2018.
Clarke, Charles T.G.: Michael Jackson’s Pet – Bubbles the Chimpanzee (February 2018 Update) @Cennathis.  6.8.2017. Arkistoitu 9.9.2018. Viitattu 8.9.2018.
Leonard, Tom: Greying, aged 34, and painting in a Florida retirement sanctuary: Bubbles, the chimp Michael Jackson abandoned without a penny to pay for upkeep Daily Mail.  4.8.2017. Viitattu 8.9.2018.
Reynolds, Leda: Forgotten and abandoned: Michael Jackson’s ageing chimp Bubbles left alone in care home DailyExpress.  23.4.2016. Viitattu 8.9.2018.
Lavender, Jane: Michael Jackson's beloved chimp Bubbles is alive and well - but his life is very different these days Mirror Online.  5.8.2017. Viitattu 8.9.2018.
Managuajärvi

| Managuajärvi |
| --- | --- |
 Managua on kartan kahdesta suuresta järvestä pohjoisempi.
Valtiot:  Nicaragua
Koordinaatit:  12°20′00″N, 86°25′00″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tipitapajoki
Mittaustietoja
Pituus:  58 km
Leveys:  25 km
Pinta-ala:  1 016 km² 
Tilavuus:  7,97 km³ 
Keskisyvyys:  7,8 m
Suurin syvyys:  26 m
Saaria:  Momotombito
 fiManaguajärvi 
Managuajärvi (esp. lago de Managua tai lago Xolotlán) on järvi Nicaraguassa. Se sijaitsee Keski-Amerikan suurimman järven Nicaraguajärven luoteispuolella. Nämä kaksi järveä kattavat yhteensä lähes 10 % maan kokonaispinta-alasta.
Järvi on noin 58 km pitkä ja 25 km leveä. Järven keskisyvyys on 7,8 m ja syvin kohta 26 m.
Managuajärvellä on sisäinen valuma-alue, jossa haihtuminen on suunnilleen yhtä suuri kuin sisäänvirtaus, ja sen vedenkorkeutta säätelee ensisijaisesti haihdunnan ja sateen ero. Tipitapajoki yhdistää sen Nicaraguajärveen. Se oli vapaasti virtaava joki vielä vuonna 1840, mutta lakkasi toimimasta säännöllisenä ulosvirtauksena vuoteen 1850 mennessä ja toimii nyt vain satunnaisena ylivuotomekanismina.
Suurin osa valuma-alueesta sijaitsee järven pohjoispuolella. Siihen laskee kolme suurta jokea, Rio Viejo, Rio Sinecapa ja Rio Pacora. Veden kokonaismäärä vaihtelee valuma-altaan sisällä suuresti maantieteellisesti, vuosittain ja vuodenaikojen mukaan. Vuosien 1922 ja 1998 tulvat aiheuttivat suuria tuhoja.
Jokien mukanaan tuomat maatalous- ja laidunmaiden torjunta-aineet saastuttavat järvivettä. 
Vuosina 1927–2009 järveen päätyi käsittelemättömänä myös etelärannalla sijaitsevan Managuan miljoonakaupungin jätevesi. Noin 300 pientä teollisuusyritystä päästää jätevesissään elohopeaa, lyijyä sekä muita raskasmetalleja ja epäpuhtauksia. Lisäksi järveen pääsee geotermisen energian jätteitä sekä kuumaa lähdevettä, joka sisältää runsaasti arseenisuoloja, booria ja muita aineita.
Brian Austin Green

| Brian Austin Green |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Brian Green
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1973 (ikä 51)  Van Nuys, Kalifornia
Puoliso:  Megan Fox  (vih. 2010; ero 2020)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  David Silver (Beverly Hills 90210)
Palkinnot
 Young Artist (1990, 1992)  Festival (2004)  Special Jury Prize (2004)  Festival Prize (2004) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Brian Green (s. 15. heinäkuuta 1973 Van Nuys, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan David Silverinä televisiosarjasta Beverly Hills 90210 vuosina 1990–2000. Hän voitti sarjasta Young Artist -palkinnon vuonna 1992lähde?, samoin kuin elokuvasta Ilta kaupungilla vuonna 1987. Green esitti Kyle Reesen veljeä Derekiä sarjassa Terminator: Sarah Connorin aikakirjat.
Yksityiselämä

Green oli naimisissa näyttelijä Megan Foxin kanssa. He avioituivat kesäkuussa 2010. Elokuussa 2015 Fox jätti avioerohakemuksen. Toukokuussa 2020 parin kerrottiin eronneen.
Green on seurustellut aiemmin näyttelijätär Tiffani Thiessenin kanssa vuosina 1992–1995.. Tämän lisäksi hän on ollut kihloissa näyttelijä Vanessa Marcilin kanssa, jonka kanssa hänellä on lapsi.
Vapaa-ajallaan hän soittaa pianoa, kitaraa ja rumpuja.
Sitaatteja

My name is Brian Green by birth. Austin was made up by my parents when I was nine, because there was another Brian Green in the Screen Actors Guild.
Filmografia > Elokuvat

Baby M (1988) Ryan Whitehead
Kid (1990) Metal Louie
An American Summer (1991) Charles 'Fin' Findley
Kickboxer 2: The Road Back (1991) Tommy
She Fought Alone (1995) Ethan
A Friend's Betrayal (1996) Paul
Her Costly Affair (1996) Jeff
Laws of Deception (1997) Cal Miller
Unwed Father (1997) Jason Kempler
Ronnie (2002) Stanley
Purgatory Flats (2002) Randy Mecklin
Bleach (2002) Zach
Southside (2003) Jack O'Malley
Lemmen pelisäännöt(This Time Around film) (2003) Drew Hesler
Fish Without a Bicycle (2003) Ben
Domino (2005) itse
Grace (2006) Jimmy
Hollywood Familia (2006) itse
How to Lose Friends and Alienate People (2008) Cameo
Impact Point (2008) Holden
Stay Cool (2009) Narrator
Turning Japanese (2009) Sam
Urgency (2010) Tony West
Cross (2010) Callan
The Wild Girl (2010) Ned Giles
Monster Heroes (2010) James
Stage 4 (2010) itse
ChromeSkull: Laid to Rest 2 (2011) Preston
Don't Blink (2014) Jack
Tuottanut

Beverly Hills, 90210 (40 episodes)
Southside (2003) vastaava tuottaja
Untitled: A Love Story (2007) osatuottaja
Cross (2010)
ChromeSkull: Laid to Rest 2 (2011) osatuottaja
Fathom (2011)
Televisio

Knots Landing (1987–1989) Brian Cunningham
Highway to Heaven (1987) Matthew Evans
Good Morning, Miss Bliss (1987) Adam Montcrief
Baywatch (1989) Brian
Adventures in Babysitting (TV Pilot) (1989) - Daryl
Beverly Hills, 90210 (1990–2000) David Silver 292 episodes
Growing Pains (1991) Rapper in Fresh Kid's Music Group
Parker Lewis Can't Lose (1992) itse
Melrose Place (1992) David Silver 3 episodes
Saved by the Bell: The College Years (1993) itse
Fantastic Four (1994) The Human Torch (Voice)
MADtv (1996) White Chocolate
Biker Mice from Mars (1996) Rimfire (Voice)
Malibu Shores (1996) Sandy Gage
Sabrina, the Teenage Witch (1996) Chad Corey Dylan
Knots Landing: Back to the Cul-de-Sac (1997) Brian Cunningham
Unwed Father (1997)
Dead Man's Gun (1998) Joe Dean Bonner
Resurrection Blvd. (2001–2002) Luke Bonner
The Twilight Zone (2002) Sean Moore
CSI: Crime Scene Investigation (2003) Gregory Curtwell
Las Vegas (2004) Connor Mills
Hope & Faith (2004) itse
Freddie (2005–2006) Chris
George Lopez (2006) Chris
Untitled David Kohan/Max Mutchnick TV Project (2007) Noah -unaired pilot-
Terminator: The Sarah Connor Chronicles (2008–2009) Derek Reese
CSI: Miami (2009) Anthony Green
Body Politic (2009) Lucky Evans -unaired pilot-
Smallville (2009–2010) John Corben/Metallo
Saturday Night Live (2009) Bumblebee
Täydelliset naiset (2010–2011) Keith Watson
The Wedding Band (2012) Tommy
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brian Austin Green Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Korea  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana
Tlaxcalteekit

Tlaxcalteekit olivat meksikolaisia intiaaneja, jotka asuivat asteekkien ydinalueelta itäänpäin olevalla Tlaxcallanin vuorisella alueella nykyisen Tlaxcalan seuduilla. He olivat asteekkien kielisukulaisia, sillä he puhuivat nahuatlia. Tlaxcalteekkien alue joutui laajenevan asteekkivaltion sisään, ja vaikka asteekit sotivat tlaxcalteekkeja vastaan, he antoivat Tlaxcallanin pysyä itsenäisenä saadakseen sieltä ihmisuhreja niin sanotuissa kukkasodissa. lähde?
Hernán Cortésin johdolla maahan 1500-luvun alkupuolella tunkeutuneet espanjalaiset valloittajat voittivat tlaxcalteekit muutamassa taistelussa ja saivat taivuteltua nämä asettumaan puolelleen vanhaa vihollista vastaan asteekkien pääkaupungin Tenochtitlánin valtauksessa. Myöhemmin tlaxcalteekit saivat espanjalaisilta oikeuden ratsastaa ja kantaa tuliaseita toisin kuin asteekit ja monet muut. Siirtomaa-ajalla tlaxcalteekit valtasivat alaa Pohjois-Meksikosta perustaen sinne siirtokuntia. lähde?
Britannian Grand Prix 1991

|  Britannian Grand Prix 1991  |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1991. 
Päivämäärä:  14. heinäkuuta 1991
Sijainti:  Silverstone, Englanti
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,226 km
Kilpailun pituus:  59 kierrosta, 308,334 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.20,939
Palkintokoroke
Voittaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Toinen:   Gerhard Berger   (McLaren-Honda)
Kolmas:   Alain Prost   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.26,379 (kierroksella 43)
Britannian Grand Prix 1991 oli 508. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 14. heinäkuuta 1991 Silverstone Circuit -radalla, Englannissa. Kilpailun voiton vei kotiyleisön edessä ajanut Williams-kuljettaja Nigel Mansell. Hän saavutti myös paalupaikan ja kilpailun nopeimman kierroksen. Kyseessä oli Mansellin ensimmäinen hattutemppu.
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 59 | 1.27.35,479 | 1 | 10 |
| 2 | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 59 | +42,293 | 4 | 6 |
| 3 | 27 |  Alain Prost | Ferrari | 59 | +1.00,150 | 5 | 4 |
| 4 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 58 | Polttoaine loppu | 2 | 3 |
| 5 | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 58 | + 1 krs. | 8 | 2 |
| 6 | 32 |  Bertrand Gachot | Jordan-Ford | 58 | + 1 krs. | 17 | 1 |
| 7 | 4 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 58 | + 1 krs. | 10 |   |
| 8 | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Honda | 58 | + 1 krs. | 15 |   |
| 9 | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ferrari | 58 | + 1 krs. | 23 |   |
| 10 | 21 |  Emanuele Pirro | Dallara-Judd | 57 | + 2 krs. | 18 |   |
| 11 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Ferrari | 57 | + 2 krs. | 20 |   |
| 12 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Judd | 57 | + 2 krs. | 25 |   |
| 13 | 22 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Judd | 56 | + 3 krs. | 11 |   |
| 14 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Judd | 55 | Öljynpaine | 24 |   |
| Kesk. | 8 |  Mark Blundell | Brabham-Yamaha | 52 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 33 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 41 | Ulosajo | 13 |   |
| Kesk. | 28 |  Jean Alesi | Ferrari | 31 | Kolari (Suzuki) | 6 |   |
| Kesk. | 30 |  Aguri Suzuki | Lola-Ford | 29 | Kolari (Alesi) | 22 |   |
| Kesk. | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Lamborghini | 29 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Yamaha | 28 | Kaasuvaijeri | 14 |   |
| Kesk. | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Ford | 25 | Vaihteisto | 26 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Ilmor | 24 | Alusta | 9 |   |
| Kesk. | 19 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 21 | Vaihdelaatikko | 7 |   |
| Kesk. | 29 |  Éric Bernard | Lola-Ford | 21 | Vaihteisto | 21 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Ilmor | 16 | Ulosajo | 16 |   |
| Kesk. | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 1 | Kolari (Berger) | 3 |   |
| DNQ | 26 |  Érik Comas | Ligier-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNQ | 10 |  Stefan Johansson | Footwork-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 18 |  Fabrizio Barbazza | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 14 |  Olivier Grouillard | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 34 |  Nicola Larini | Lambo-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNPQ | 35 |  Eric van de Poele | Lambo-Lamborghini |   |  |  |   |