stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FMS (täsmennyssivu)

FMS voi tarkoittaa seuraavia:
FMS, Flexible Manufacturing System, joustava valmistusjärjestelmä
FMS, False memory syndrom, valemuistisyndrooma
FMS, Federation of Malay States, Yhdistyneet malaijivaltiot, Ison-Britannian neljän protektoraattivaltioiden liitto nykyisessä Malesiassa 1895–1946
FMS, Fratres Maristarum a Scholis, maristiveljet, katolinen sääntökunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”FMS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FMS

Pieni FMS järjestelmä jossa vasemmalla puolella varastohyllyt, sitten hyllystöhissi ja oikealla työstökoneet
FMS (Flexible Manufacturing System) tarkoittaa joustavaa valmistusjärjestelmää, joka rakentuu automaattisen varaston ympärille sijoitetuista työstökeskuksista tai muista työlaitteista. Erotukseksi yksittäisestä työstökoneesta, esimerkiksi levytyökeskuksesta, johon on liitetty automaattinen kappaleenkäsittelyjärjestelmä (FMU - Flexible Manufacturing Unit), FMS-järjestelmässä tulisi olla kaksi tai useampia CNC-ohjattuja työstökoneita, joita palvelee sama varastoautomaatio. FMS-järjestelmiä käytetään metalliteollisuudessa useimmiten sorvattavien ja jyrsittävien kappaleiden valmistuksessa, joiden valmistussarjat ovat pienehköjä, mutta toistuvuus suuri. Tällä tavalla FMS tukee JOT-tuotantoa. FMS-järjestelmää pystytään ajamaan miehittämättömänä. Tämä on tärkeää metallikappaleiden työstössä, jossa lastuamisajat ovat pitkiä. FMS:n avulla saadaan tuotantoaikaan mukaan yöt ja viikonloput. FMS-järjestelmiä on rakennettu Suomessa 1980-luvulta alkaen.
FMS on usein rakennettu korkeavaraston ympärille. Automaattinen hyllystö siirtää lavoja, joita tässä kutsutaan palleteiksi, varastoon odottamaan työstöä, työsoluun ja työstön jälkeen takaisin varastoon (tai ulos järjestelmästä). Palletti saattaa kiertää useammalla työstökoneella. Valmiit osat menevät varastosta kokoonpanoon tai joihinkin viimeistelytyövaiheisiin, kuten pintakäsittelyyn. Koko varastoa ohjaa oma tietokone. Valmistusjärjestys perustuu tuotanto-ohjelmaan, joka tehdään tuotannonohjausjärjestelmässä.
Työkalumakasiini, jossa lastuavat työkalut ovat ketjussa ja jolla valittu työkalu saadaan tuotua työstökoneelle.
Automaattivarasto tuo palletin työstökeskukselle. Palletti saattaa mennä sellaisenaan työstökeskukseen, jolloin osat ovat palletilla valmiiksi kiinnitetty (kiinnikettä kutsutaan usein jigiksi). Toinen mahdollisuus on, että teollisuusrobotti ottaa kappaleen palletilta ja panostaa sen työstökeskukseen. Työstökeskuksissa on automaattiset työkalujen (terien) vaihtamiseen tarkoitetut järjestelmät  ja erillinen työkaluvarasto. Työstökeskuksilla on oma ohjauksensa. Palleteissa on usein yksilötunnisteet, esimerkiksi RFID, jota FMS järjestelmissä voidaan kutsua myös saattomuistiksi. Työstökeskus valitsee ajo-ohjelmansa FMS-ohjaukselta saamansa tiedon perusteella. FMS-ohjaus voi tarvittaessa ladata työstökoneeseen myös uusia ajo-ohjelmia, jotka on etukäteen tehty CAM-ohjelmilla kappaleiden CAD-kuvien mukaan.
FMS-järjestelmä viritetään yleensä jollekin tunnetulle tuoteperheelle ja siinä on joustavuudelle rajoitteita kappaleiden koon, painon ja muodon suhteen.
Florence Fuller

| Florence Fuller |
| --- | --- |
 Florence Fuller vuonna 1897
Henkilötiedot
Koko nimi:  Florence Ada Fuller
Syntynyt: 1867 Port Elizabeth, Kapmaa
Kuollut: 17. heinäkuuta 1946 Gladesville, Uusi Etelä-Wales
Ammatti:  maalari
Inseparables, n.1900
Florence Ada Fuller (1867 Port Elizabeth, Kapmaa – 17. heinäkuuta 1946 Gladesville, Uusi Etelä-Wales) oli eteläafrikkalaissyntyinen australialainen taiteilija.
Elämänvaiheet

Fuller syntyi vuonna 1867 Louisa ja John Hobson Fullerin tyttäreksi. Hänellä oli useita sisaruksia, joista kuuluisimmat ovat laulajiksi ryhtyneet Amy ja Christie. Hän asui alun perin Port Elizabethissa, mutta muutti sieltä lapsena perheensä kanssa Melbourneen. Vuonna 1889 Victorian Artists Society myönsi hänelle palkinnon parhaasta alle 25-vuotiaan taiteilijan muotokuvasta. Fuller kuoli heinäkuussa 1946 ja hänet haudattiin Rookwoodin hautausmaalle Sydneyyn.
Käännös suomeksi
Ferrari F310

| Ferrari F310 |
| --- | --- |

Talli:   Scuderia Ferrari
Suunnittelija(t):   John Barnard
Kuljettajat:   Michael Schumacher  Eddie Irvine
Teknisiä tietoja
Renkaat:  G Goodyear
Polttoaine:  Shell
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Ferrari 046 75° V10 (1996) 046/2 (1997) 75° V10
Voimansiirto:  Ferrari 6- tai 7-vaihteinen, puoliautomaattinen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian Grand Prix 1996
Kilpailuja:  33
Voittoja:  8
Paalupaikkoja:  7
Nopeimpia kierroksia:  5
MM-pisteitä:  172
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Ferrari F310 ja sen kehitetty versio F310B olivat John Barnardin suunnittelemat autot, joilla Ferrari-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1996 ja 1997. Sitä ajoivat molempina vuosina Michael Schumacher ja Eddie Irvine.
Schumacher onnistui voittamaan autolla kaudella 1996 kolme kertaa, mutta auton heikkous näkyi Irvinen kahdeksasta keskeytyksestä. Auton kehittäminen osoittautui ongelmalliseksi, koska siinä käytettiin kauden 1995 auton osia kauden alussa joidenkin ongelmien ratkaisemiseksi.
F310B oli F310:n kehitetty versio, ja se oli edeltäjäänsä parempi. Tämä mahdollisti taistelemisen mestaruudesta. Schumacher onnistui voittamaan viisi kilpailua, mutta myös Irvine onnistui silloin tällöin yltämään palkintosijoille. Sekä valmistajien että kuljettajien mestaruudet jäivät tallilta kuitenkin saavuttamatta.
Auto oli viimeinen John Barnardin suunnittelema Ferrarin F1-auto, sillä hän erosi tallista. Hänen tilalleen tuli Rory Byrne. Sekä kaudella 1996 että 1997 Ferrari sijoittui valmistajien sarjassa toiseksi.
Formula 1 -tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Ferrari | Ferrari V10 | G |  | AUS | BRA | ARG | EUR | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | JPN |  | 70 | 2. |
| 1996 | Ferrari | Ferrari V10 | G | Michael Schumacher | Kesk. | 3 | Kesk. | 2 | 2 | Kesk. | 1 | Kesk. | DNS | Kesk. | 4 | 9 | 1 | 1 | 3 | 2 |  | 70 | 2. |
| 1996 | Ferrari | Ferrari V10 | G | Eddie Irvine | 3 | 7 | 5 | Kesk. | 4 | 7 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 5 | Kesk. |  | 70 | 2. |
| 1997 | Ferrari | Ferrari V10 | G |  | AUS | BRA | ARG | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | AUT | LUX | JPN | EUR | 102 | 2. |
| 1997 | Ferrari | Ferrari V10 | G | Michael Schumacher | 2 | 5 | Kesk. | 2 | 1 | 4 | 1 | 1 | Kesk. | 2 | 4 | 1 | 6 | 6 | Kesk. | 1 | Kesk. | 102 | 2. |
| 1997 | Ferrari | Ferrari V10 | G | Eddie Irvine | Kesk. | 16 | 2 | 3 | 3 | 12 | Kesk. | 3 | Kesk. | Kesk. | 9 | 10 | 8 | Kesk. | Kesk. | 3 | 5 | 102 | 2. |
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1996
Williams FW18
Ferrari F310
Benetton B196
McLaren MP4/11
McLaren MP4/11B
Jordan 196
Ligier JS43
Sauber C15
Tyrrell 024
Footwork FA17
Minardi M195B
Forti FG01B
Forti FG03
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1997
Williams FW19
Ferrari F310B
Benetton B197
McLaren MP4/12
Jordan 197
Prost JS45
Sauber C16
Arrows A18
Stewart SF01
Tyrrell 025
Minardi M197
Lola T97/30
Florence Devouard

| Florence Devouard |
| --- | --- |
 Florence Devouard
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1968 (ikä 56) Versailles, Pariisi, Ranska
Ammatti:  Agronomian tutkija, Wikimedia-säätiön puheenjohtaja
Siviilisääty:  naimisissa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Florence Devouard (s. 10. syyskuuta 1968) toimi Wikimedia-säätiön johtokunnan puheenjohtajana lokakuusta 2006 heinäkuuhun 2008.
Devouard syntyi Versailles´ssa, Ranskassa. Hän kasvoi Grenoblessa ja on asunut useissa muissa Ranskan kaupungeissa, kuten myös Antwerpenissä, Belgiassa ja Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuodesta 2005 lähtien hän on asunut Clermont-Ferrandissa, Ranskassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Devouard on agronomian insinööri, valmistunut ENSAIAsta. Hänellä on lisäksi DEA-jatkotutkinto genetiikasta ja bioteknologasta INPL:sta. Hän on työskennellyt julkisessa tutkimuksessa, aluksi kukkien geneettisen parantelun parissa ja sittemmin mikrobiologian parissa tutkiakseen saastuneen mullan puhdistamista.
Aiheesta muualla

Wikimedia-säätiön artikkeli
blogeista ja wikistä
Wikimedia-säätiö ja ylläpito (Arkistoitu – Internet Archive)
Käyttäjäsivu Meta-Wikissä
2005 Esitys säätiön johtokunnan jäsenyydestä
Muotokuva
Profiili englanniksi Middle Eastern Timesissa, otetta AFP:lta (Arkistoitu – Internet Archive)
Videohaastattelu 10. helmikuuta 2007 Lift07-konferenssissa Genevessä
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jimmy Wales | Wikimedia-säätiön puheenjohtaja 21. lokakuuta 2006 - 17. heinäkuuta 2008 | Seuraaja: Michael Snow |
Ferrari F50

| Ferrari F50 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Valmistaja:  Ferrari
Valmistusvuodet:  1995–1997
Korimalli:  2-ovinen Berlinetta
Luokka:  urheiluauto
Edeltäjä:  Ferrari F40
Seuraaja:  Ferrari Enzo
Tekniset tiedot
Rakenne:  keskimoottori
Moottori:  V12
Iskutilavuus:  4699 cm3
Teho:  383 kW
Huippunopeus:  325 km/h
Kiihtyvyys:  n. 3,9 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto
Ferrari F50 on erittäin suorituskykyinen urheiluauto. F50 esiteltiin vuonna 1995 juhlistamaan Ferrarin 50-vuotiasta historiaa. Auto on kaksiovinen, kaksipaikkainen avoauto, irrotettavalla katolla.
Autossa on 4,7-litrainen vapaasti hengittävä 60-venttiilinen V12-moottori, joka kehitettiin F1-moottorista.
Autoa valmistettiin vain 349 kappaletta, yksi vähemmän kuin alun perin arveltiin mahdolliseksi myydä. Viimeinen F50 valmistettiin Maranellossa heinäkuussa 1997.
F50:n moottori oli aikaisemmin jo käytössä Amerikan IMSA kilpasarjassa F333SP-mallissa 1994.
Kilpaversio

Kilpaillaakseen GT1-luokassa, Ferrari kehitti prototyypin F50:seen perustuen F50 GT. Autossa oli kiinteä katto, suuri takaspoileri, uusi etuspoileri ja muita muutoksia. 4,7-litrainen moottori viritettiin 750 hevosvoiman tehoon. Projekti keskeytettiin myöhemmin. Ferrari myi pois 3 autoa jotka tehtiin ja loput 3 tuhottiin.
Tekniset tiedot

Moottori: 4.7 L 4699 cm3 V12
Sylinterin halkaisija: 85 mm
Iskunpituus: 69 mm
Teho: 513 hv (383 kW) @ 8500 r/min
Vääntö: 470 Nm @t 6500 r/min
Akseliväli: 2581 mm
Pituus: 4481 mm
Korkeus: 1120 mm
Leveys: 1986 mm
Omamassa: 1229 kg
Huippunopeus: 332.6 km/h
0-100 km/h: 3,7 s
1-161 km/h: 8,0 s
1/4 maili: 12,1 s
Folck’s Millin taistelu

Folck's Millin taistelu (engl. Battle of Folck's Mill; tunnetaan myös nimellä Cumberlandin taistelu) oli 1. elokuuta 1864 Alleganyn piirikunnassa Marylandissa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin prikaatikenraali Benjamin F. Kelly ja Konfederaation prikaatikenraali John McCausland. Taistelu päättyi ratkaisemattomana.
Tapahtumien kulku

John McCauslandin ja Bradley T. Johnsonin ratsuväkiprikaatit polttivat 30. heinäkuuta Chambersburgin kaupungin Pennsylvaniassa, minkä jälkeen joukot siirtyivät kohti Cumberlandia. Cumberlandissa heidän oli määrä häiritä Unionin rautatieliikennettä.
1. elokuuta Konfederaation ratsuväkijoukot saapuivat Cumberlandin lähellä sijaitsevaan Folck’s Milliin, jossa heitä odotti prikaatikenraali Kellyn järjestämä väijytys. Väijytystä seurasi useiden tuntien mittainen yhteenotto, joka päättyi lopulta Konfederaation joukkojen vetäytymiseen.
Osapuolet menettivät taistelussa yhteensä 38 miestä.
Francesco Milito

Francesco Milito (s. 7. heinäkuuta 1948 Rossano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Antonio Cantisani 12. elokuuta 1972. Hänet nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 4. huhtikuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santo Marcianò, jota avustivat Vittorio Luigi Mondello, Luciano Bux, Salvatore Nunnari ja Antonio Cantisani.
Francesco Minerva

Francesco Minerva
Francesco Minerva (31. tammikuuta 1904 – 23. elokuuta 2004) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 16. huhtikuuta 1927 ja nimitettiin Nardòn hiippakunnan piispaksi 16. syyskuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ferdinando Bernardi.
Minerva nimitettiin Leccen piispaksi 17. joulukuuta 1950; kun Lecce korotettiin arkkihiippakunnaksi, Minerva nimitettiin sen arkkipiispaksi 20. lokakuuta 1980. Hän jäi eläkkeelle 27. tammikuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli satavuotiaana.
Fernando Cerchio

Fernando Cerchio (7. elokuuta 1914 Luserna San Giovanni – 19. elokuuta 1974 Mentana) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.[lähde? ]
Cerchio opiskeli taideakatemiassa ja Rooman kokeellisessa elokuvakeskuksessa ja työskenteli sen jälkeen dokumenttielokuvien ohjaajana Luce-instituutissa. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvansa oli La buona fortuna vuonna 1946. Toisen maailmansodan jälkeen Cerchio ohjasi lähes kolmekymmentä viihde-elokuvaa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista komedioihin.
Elokuvaaja Carlo Cerchio on Fernando Cerchion poika.
Elokuvia

Nefertite – Niilin kuningatar, 1961
Aiheesta muualla

Elonet: Fernando Cerchio
Internet Movie Database: Fernando Cerchio (englanniksi)
Huuto.net

| Huuto> net |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  https://www.huuto.net
Tyyppi:  verkkohuutokauppa
Omistaja:  ePrice Oy
Luonut:  Lari Lohikoski
Avattu:  tammikuu 1999
Nykyinen tila:  toiminnassa
Huuto.netin logo, joka oli käytössä vuosina 2013–2015.
Huuto.netin ensimmäinen logo, joka oli käytössä vuosina 1999–2012.
Huuto.net on suomalainen vertaiskauppapaikka, jossa myydään ja ostetaan tuotteita suoraan muilta käyttäjiltä. Se aloitti nettihuutokauppana, mutta julkaisee nykyisin myös perinteisiä kiinteän hinnan myynti-ilmoituksia ja tuotteista voi tehdä hintapyyntöä alempia tarjouksia. Myyntikohteet on luokiteltu tavararyhmittäin perinteisten luokiteltujen ilmoitusten tapaan, ja palvelu tarjoaa niiden etsimiseen monenlaisia hakumahdollisuuksia.
Vuonna 2012 Huuto.netissä solmittiin yli 3,2 miljoonaa todennettua kauppaa, joiden myyntihinta oli yhteensä 89 miljoonaa euroa. Seuraavana vuonna kauppojen määrä väheni 2,6 miljoonaan ja myyntihintojen summa 76 miljoonaan euroon. Kiinteähintaiset kohteet ovat nousseet selvästi huutokauppakohteiden edelle, sillä marraskuussa 2023 kaikista kauppapaikalla sillä hetkellä listatuista 1,9 miljoonasta ilmoituksesta vain reilut 120 tuhatta eli alle 10 prosenttia oli huutokaupattavia kohteita.
Huuto.net-palvelun omistaa nykyisin ePrice Oy, joka osti sen Sanoma Media Finlandilta syksyllä 2019.
Toimintaperiaate

Huuto.net vahvistaa kaupan toteutuneeksi vasta, kun se on vahvistettu ja hinnasta sovittu kaupankäyntijärjestelmän kautta. Myyjä voi päättää tuotteensa hinnan, joko kiinteänä etukäteen tai myydä sen huutokauppamenetelmällä. Myyjä voi itse päättää kohteensa lähtöhinnan, tai huutokaupata sen myös ilman lähtöhintaa. Kohteita voi selata vapaasti, mutta tavaran myyminen, ostaminen tai tarjousten tekeminen vaatii tunnuksen luomisen. Kaupattavista tuotteista voi tekstikuvausten lisäksi julkaista enintään viisi kuvaa. Huutokaupattavien tuotteiden kohdalla ostajat tekevät tarjouksia, ja huutokauppa-ajan päättyessä korkeimman tarjouksen tehnyt voittaa huutokaupan.
Kun huutokauppa on päättynyt tai kiinteähintaiselle tuotteelle on löytynyt ostaja, saavat sekä myyjä että ostaja toistensa yhteystiedot sähköpostitse. Tavaran vaihdettua omistajaa myyjä ja ostaja voivat jättää julkiselle palautesivulle positiivisen, neutraalin tai negatiivisen palautteen ja lyhyen kommentin kauppojen sujumisesta. Kauppakumppanin luotettavuutta voi siten arvioida palautehistorian perusteella.[lähde? ]
Huutokaupassa myyjä asettaa huutokohteelle haluamansa lähtöhinnan, yksittäisen huudon minimikorotuksen ja huutokaupan sulkeutumisajan. Toinen vaihtoehto on määrittää kohde ostettavaksi heti johonkin tiettyyn hintaan, jolloin kohde sulkeutuu välittömästi, kun joku ostaa tavaran osta heti -toiminnolla. Myyjä voi myös antaa ostajalle mahdollisuuden ehdottaa alempaa hintaa, jolloin myyjä voi hyväksyä tai hylätä saamansa hintatarjouksen.[lähde? ]
Aiemmin palvelussa saattoi asettaa huutokaupattavalle kohteelle salaisen hintavarauksen, joka paljastettiin kaupan sulkeuduttua. Tällöin myyjä ei ollut velvoitettu myymään tuotetta, mikäli hintavaraus ei ylittynyt. Hintavarauksen asettaminen poistettiin myöhemminmilloin? palvelusta.[lähde? ]
Vuonna 2010 yli sata kauppaa vuoden aikana tekevät myyjät nimettiin tehomyyjiksi, ja heiltä alettiin vaatia 2,9 prosentin välityspalkkiota maksettavaksi Huuto.netille jokaisesta myydystä tuotteesta. Hinta oli sama kuin yritysten Huuto.netille maksama välityspalkkio. Vuonna 2011 Huuto.net korotti sekä yrityksiltä että tehomyyjiltä perittävää välityspalkkiota 3,9 prosenttiin. Vuoden 2013 alusta lähtien tehomyyjä-statuksen on saanut myymällä 50 kohdetta viimeisen vuoden aikana. Välityspalkkiota korotettiin vastaavasti 4,9 prosenttiin.[lähde? ] Syyskuussa 2024 välityspalkkio nousi 5,0 prosenttiin yleisen arvonlisäveron korotuksen yhteydessä.[lähde? ]
Huuto.net tarjoaa sekä myyjille että ostajille kaupankäynnin tehostamiseksi maksullisia lisäpalveluja.
Palvelun historia

Huuto.net-palvelun perusti Helsingissä tammikuussa 1999 Lari Lohikoski, ja se oli Suomen ensimmäinen verkkohuutokauppa. Palvelu toimi aluksi yksityisenä, kunnes syyskuussa 1999 taidehuutokauppa Bukowskis osti palvelun Lohikoskelta. Bukowskis ilmoitti kehittävänsä Huuto.netin pohjalta kansainvälistä keräilyesineiden huutokauppaa, mutta sellaista ei julkaistu. Sen sijaan Bukowskis myi Huuto.netin toukokuussa 2001 Sonera Plazalle. Huuto.net seurasi mukana, kun Sonera Plaza fuusioitui Soneraan ja Sonera puolestaan Telian kanssa TeliaSoneraksi.[lähde? ]
TeliaSoneran omistuksessa Huuto.netiä ei juurikaan kehitetty, ja sen toimivuus kärsi.kenen mukaan? TeliaSonera Finland keskittyi operaattoriliiketoimintaan ja kesäkuussa 2005 SanomaWSOY-konserniin kuuluva Ilta-Sanomat osti Huuto.netin. Sivusto nousi kauppojen myötä Suomen suurimmaksi luokiteltujen ilmoitusten palveluksi. Taloustutkimuksen mukaan palvelu oli vuonna 2008 Suomen tunnetuin verkkobrändi.  Keväällä 2013 palvelun ilmettä muutettiin uudella ulkoasulla ja logolla. Samalla se sai tunnuslauseen ”Suomen eniten kaikkea”.[lähde? ]
Huuto.net siirtyi joulukuussa 2015 osaksi Oikotie-palvelukokonaisuutta ja sai tällöin jälleen uuden logon.[lähde? ] Sanoma Media Finland myi Huuto.netin lokakuussa 2019 ePrice Oy:lle.
Aiheesta muualla

Huuto.net
Espanjan ympäriajo 2023

Espanjan ympäriajo 2023 oli järjestyksessään 78. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se alkoi Barcelonasta 26. elokuuta ja päättyi Madridin 17. syyskuuta 2023. Kilpailuun kuului 21 etappia, joista kaksi oli aika-ajoja. Kilpailureitin kokonaispituus oli 3 156,5 kilometriä. Reitti kulki kahdella etapilla Andorrassa ja kahdella etapilla Ranskassa.
Kilpailun voitti yhdysvaltalainen Sepp Kuss, jonka edustama talli Team Jumbo-Visma saavutti kilpailussa kolmoisvoiton. Toiseksi tuli tanskalainen Jonas Vingegaard, ja kolmanneksi slovenialainen Primož Roglič. Vingegaard oli voittanut samana vuonna Ranskan ympäriajon ja Roglič Italian ympäriajon, joten Jumbo-Visma voitti ensimmäisenä tallina saman kauden aikana kaikki kolme suurta ympäriajoa. Kokonaiskilpailussa Sepp Kussin loppuaika oli 76 tuntia, 48 minuuttia ja 21 sekuntia. Jonas Vingegaard jäi voittoajasta 17 sekuntia ja Primož Roglič minuutin ja 8 sekuntia. Team Jumbo-Visma voitti myös joukkuekilpailun. Mäkikilpailun voitti belgialainen Remco Evenepoel, joka voitti myös yrittelijäimmän pyöräilijän palkinnon. Pistekilpailun voitti australialainen Kaden Groves. Evenepoel ja Groves voittivat kumpikin kolme etappia. Nuorten ajajien kilpailun voitti espanjalainen Juan Ayuso.
Etapit

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Nousumetrit | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 26. elokuu | Barcelona – Barcelona | Joukkueaika-ajo | 14,8 | 66 m |  Team DSM-Firmenich |  Lorenzo Milesi |
| 2  | 27. elokuu | Mataró – Barcelona | Mäkietappi | 181,8 | 2619 m |  Andreas Kron |  Andrea Piccolo |
| 3  | 28. elokuu | Súria –  Arinsal | Vuorietappi | 158,5 | 3486 m |  Remco Evenepoel |  Remco Evenepoel |
| 4  | 29. elokuu |  Andorra la Vella – Tarragona | Mäkietappi | 183,6 | 1798 m |  Kaden Groves |  Remco Evenepoel |
| 5  | 30. elokuu | Morella – Burriana | Mäkietappi | 186,2 | 2384 m |  Kaden Groves |  Remco Evenepoel |
| 6  | 31. elokuu | La Vall d'Uixó – Astrophysical Observatory of Javalambre | Vuorietappi | 183,1 | 3976 m |  Sepp Kuss |  Lenny Martinez |
| 7  | 1. syyskuu | Utiel – Oliva | Tasamaaetappi | 200,8 | 987 m |  Geoffrey Soupe |  Lenny Martinez |
| 8  | 2. syyskuu | Denia – Xorret del Catí | Vuorietappi | 165 | 3611 m |  Primož Roglič |  Sepp Kuss |
| 9  | 3. syyskuu | Cartagena – Caravaca de la Cruz | Vuorietappi | 184,5 | 2972 m |  Lennard Kämna |  Sepp Kuss |
|  | 4. syyskuu | välipäivä | Hviledag |  |  |  |  |
| 10  | 5. syyskuu | Valladolid – Valladolid | Henkilökohtainen aika-ajo | 25,8 | 112 m |  Filippo Ganna |  Sepp Kuss |
| 11  | 6. syyskuu | Lerma – Black Lake of Urbión | Keskivaikea vuorietappi | 163,2 | 2215 m |  Jesús Herrada |  Sepp Kuss |
| 12  | 7. syyskuu | Ólvega – Zaragoza | Tasamaaetappi | 150,6 | 888 m |  Juan Sebastián Molano |  Sepp Kuss |
| 13  | 8. syyskuu | Formigal –  Col du Tourmalet | Vuorietappi | 134,7 | 4282 m |  Jonas Vingegaard |  Sepp Kuss |
| 14  | 9. syyskuu |  Sauveterre-de-Béarn – Larra-Belagua | Vuorietappi | 156,2 | 4655 m |  Remco Evenepoel |  Sepp Kuss |
| 15  | 10. syyskuu | Pamplona – Lekunberri | Keskivaikea vuorietappi | 158,3 | 2331 m |  Rui Costa  |  Sepp Kuss |
|  | 11. syyskuu | välipäivä | Hviledag |  |  |  |  |
| 16  | 12. syyskuu | Liencres – Bejes | Keskivaikea vuorietappi | 120,1 | 2089 m |  Jonas Vingegaard |  Sepp Kuss |
| 17  | 13. syyskuu | Ribadesella – Alto de L'Angliru | Vuorietappi | 124,4 | 3303 m |  Primož Roglič |  Sepp Kuss |
| 18  | 14. syyskuu | Pola de Allande – Cruz de Llinares | Vuorietappi | 178,9 | 4624 m |  Remco Evenepoel |  Sepp Kuss |
| 19  | 15. syyskuu | La Bañeza – Íscar | Tasamaaetappi | 177,1 | 935 m |  Alberto Dainese |  Sepp Kuss |
| 20  | 16. syyskuu | Manzanares el Real – Guadarrama | Keskivaikea vuorietappi | 207,8 | 4330 m |  Wout Poels |  Sepp Kuss |
| 21  | 17. syyskuu | Zarzuela race track – Madrid | Tasamaaetappi | 101,1 | 854 m |  Kaden Groves |  Sepp Kuss |
Lähde: procyclingstats.com
Ennakkosuosikit

Kilpailun ennakkosuosikkeihin lukeutuivat Jonas Vingegaard, Primož Roglič, Remco Evenepoel, Juan Ayuso ja Geraint Thomas. Tanskalainen Jonas Vingegaard voitti vuoden 2023 Ranskan ympäriajon ja hänen tallikaverinsa slovenialainen Primož Roglič voitti vuoden 2023 Italian ympäriajon. Roglič on aiemmin voittanut Espanjan ympäriajon kolmesti, vuosina 2019, 2020 ja 2021. Vuoden 2022 Vueltan voittoa puolustamaan lähtenyt Belgialainen Remco Evenepoel Soudal-Quick Step -tallista oli myös merkittävä haastaja kilpailussa. Monet uskoivat myös nuoren espanjalaisen Juan Ayuson mahdollisuuksiin voittaa vuoden 2023 Vuelta. Hänen tallinsa UAE Team Emirates on sama jossa Tadej Pogačar ajaa, mutta hän ei lähtenyt kilpailuun mukaan. Britti Geraint Thomas Ineos Grenadiers -tallista lähti myös tavoittelemaan ensimmäistä Vuelta voittoaan. Thomas ei ollut pitkän uransa aikana ajanut Vueltan kuin kerran aiemmin vuonna 2015, jolloin hän oli apuajajana ja sijoitus 69. Hän oli kuitenkin voittanut Ranskan ympäriajon vuonna 2018 ja tullut toiseksi vuonna 2019 ja kolmanneksi vuonna 2022. Vuonna 2023 hän tuli toiseksi Italian ympäriajossa.