stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berndt Otto Schauman

B. O. Schauman, Maria Wiikin maalaama muotokuva vuodelta 1888.
Berndt Otto (B. O.) Schauman  (17. toukokuuta 1821 Helsinki – 28. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen taiteenharrastaja ja tietokirjailija, joka toimi Suomen taideyhdistyksen ensimmäisenä intendenttinä 1869–1887 ja harrasti taide-elämän kehittämistä.
B. O. Schaumanin vanhemmat olivat senaatin kamarineuvos Carl Schauman ja Johanna Lovisa Hoeckert. Hän oli teologi ja piispa Frans Ludvig Schaumanin sekä toimittaja August Schaumanin veli. Schauman kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1837 ja opiskeli Helsingissä sekä 1842–1843 Uppsalassa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1849–1867. 1850-luvulla hän toimitti M. A. Castrénin kaksiosaiset matkamuistelmat ja julkaisi G. A. Wallinin matkoista kertovan kirjan sekä myöhemmin muitakin tietokirjoja.
Schauman liittyi Suomen taideyhdistykseen sen perustamisen yhteydessä 1846 ja tutustui 1857–1858 pitkällä ulkomaanmatkalla eurooppalaiseen taiteeseen. Vuosina 1862–1865 hän julkaisi ensimmäisen suomalaisen taidealbumin Fotografier af Finska Målares taflor jemte en kort text I–III.
Vuonna 1868 Schauman valittiin Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan, jossa hän työskenteli yhdessä Carl Albert Edelfeltin, Fredrik Cygnaeuksen, Zacharias Topeliuksen ja Carl Gustaf Estlanderin kanssa. Hän toimi 1869–1887 taideyhdistyksen kokoelmien sekä 1885–1895 Cygnaeuksen gallerian intendenttinä. Schauman järjesti taideyhdistyksen kokoelmat ja kokosi niistä näyttelyitä sekä kirjoitti runsaasti suomalaisesta taiteesta ja suomalaisista taiteilijoista. Hän erosi toimestaan Ateneumin taidemuseon valmistuttua.
Schauman oli  sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885,  1888, 1891 ja 1894. Hän toimi Ritarihuoneen genealogina 1889–1891.
Mike Williamson

Mike Williamson
Michael James "Mike" Williamson (s. 8. marraskuuta 1983 Stoke-on-Trent, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Williamson on 194 senttimetriä pitkä.
Ura

Torquay Unitedin kasvatti Williamson debytoi Torquayssa vuonna 2001, kun seura pelasi Englannin Kakkosliigassa. Vuodet 2001-2005 hän edusti Southampton FC:tä, mutta ei saanut seurassa pelipaikkaa ja jäi kokonaan ilman otteluita oltuaan myös lainalla alemman sarjatason seuroissa. Vuodet 2005-2009 Williamson pelasi Wycombe Wanderersissa, jossa pelejä kertyi 144 ja maalejakin 10 Vuosina 2009-2010 hän edusti sekä Watford FC:tä että Portsmouth FC:tä. Tammikuussa 2010 Williamson siirtyi tuolloin Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Newcastle Unitediin. Seura nousi keväällä Valioliigaan. Ennen pitkää Williamsonista tuli Newcastlen avauksen toppari Fabricio Coloccinin rinnalle. Keväällä 2014 jotkut jopa vaativat häntä Englannin jalkapallomaajoukkueeseen saman kesän MM-kisoihin. Toukokuussa 2014 Newcastlen fanit valitsivat Williamsonin joukkueen kauden pelaajaksi. Uransa ensimmäisen Valioliiga-osuman ja samalla avausosumansa Newcastlen paidassa Williamson teki elokuussa 2014 3-3-tasapelissä Crystal Palace FC:tä vastaan.
Käännös suomeksi
Model 500

Model 500 voi viitata seuraaviin asioihin:
Smith & Wesson Model 500, yhdysvaltalaisen Smith & Wessonin valmistama revolveri.
Model 500 (puhelin), Western Electricin valmistama puhelin.
Model 500, muusikko Juan Atkinsin käyttämä salanimi.
Model 500, MD Helicopters MD 500 helikopterista käytetty nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Model 500”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Montréal-les-Sources

| Montréal-les-Sources |
| --- | --- |
 Katu Montréal-les-Sourcessa.
 Montréal-les-Sources
 Koordinaatit: 44°24′08″N, 05°18′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Drôme
Arrondissementti:  Nyons
Hallinto:  
 – Pormestari:  Christian Bartheye
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,26 km²
Väkiluku (2013):  29
 – Väestötiheys:  2,8 as./km²
Postinumero:  26510
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montréal-les-Sources on kunta Drômen departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 29 asukasta. Kunnan pinta-ala on 10,26 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montréal-les-Sources Wikimedia Commonsissa
Montréal-les-Sourcesin kunnantalo
Montréal (Gers)

| Montréal |
| --- | --- |
 Sainte-Marien kirkko
 vaakuna
 Montréal
 Koordinaatit: 43°57′03″N, 00°12′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Gers
Arrondissementti:  Condom
Hallinto:  
 – Pormestari:  Gérard Bezerra
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  63,05 km²
Väkiluku (2013):  1 184
 – Väestötiheys:  18,8 as./km²
Postinumero:  32250
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montréal (aiemmin Montréal-du-Gers) on kunta Gersin departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 1 184 asukasta. Kunnan pinta-ala on 63,05 neliökilometriä.
Montréal on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montréal Wikimedia Commonsissa
Montréal (Ardèche)

| Montréal |
| --- | --- |
 Montréalin linna
 vaakuna
 Montréal
 Koordinaatit: 44°31′46″N, 04°17′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Largentière
Hallinto:  
 – Pormestari:  Claude Rogier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,15 km²
Väkiluku (2013):  574
 – Väestötiheys:  93,3 as./km²
Postinumero:  07110
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montréal on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 574 asukasta. Kunnan pinta-ala on 6,15 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montréal Wikimedia Commonsissa
Mohembo

Mohembo voi viitata kahteen Botswanan kylään, jotka sijaitsevat Okavangojoen varrella:
Mohembo East
Mohembo West
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mohembo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Embers of a Dying World

| Embers of a Dying World Mors Principium Est |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2017
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 49.59
 Levy-yhtiö: AFM
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 32.
Mors Principium Estin muut julkaisut
| Dawn of the 5th Era 2014 | Embers of a Dying World 2017 | Seven 2020 |
Singlet albumilta Embers of a Dying World
 ”Reclaim the Sun” Julkaistu: 17. joulukuuta 2016  ”Apprentice of Death” Julkaistu: 13. tammikuuta 2017
Embers of a Dying World on melodisen death metalin yhtye Mors Principium Estin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta levymerkillä AFM Records. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32.
Kappaleet ”Reclaim the Sun” ja ”Apprentice of Death” julkaistiin ennakkoon ja niistä kuvattiin musiikkivideot.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille arvosanan 9+, ja piti sitä myös varteenotettaviin edeltäjiinsä nähden kokonaisuuksista yhtenäisimpänä, ja sanoi yhtyeen säilyttäneen raivonsa melodisuuden lisäämisestä huolimatta. Kaaoszinen Juri Hiltunen piti albumia kohtalaisen sieluttomana mutta hyvänä, perusvarmana teoksena, joka tarjoaa iskeviä kappaleita. Kritiikkiä saivat ohuet kitarasoundit ja ajoittainen sanoitusten naiivius.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Andy Gillion ja san. Ville Viljanen, Andy Gillion, ellei toisin mainita.
Genesis – 1.35 (instrumentaali)
Reclaim the Sun – 4.39
Masquerade – 5.04
Into the Dark – 5.06
The Drowning – 4.31 (bonuskappale)
Death Is the Beginning – 6.28 (san. Viljanen)
The Ghost – 6.18
In Torment – 4.28
Agnus Dei – 2.00 (instrumentaali)
The Colours of the Cosmos – 4.38
Apprentice of Death – 5.12
Kokoonpano

Ville Viljanen – laulu, sanoittaja, tuottaja
Andy Gillion – kitara, säveltäjä, sanoittaja, tuottaja, levyttäjä
Teemu Heinola – bassokitara
Mikko Sipola – rummut
Paul Wardingham – kitara (kappale 4)
Matt Powell – soolokitara (kappale 5)
Christina Marie – laulu (naisääni; kappale 6)
Thomas Johansson – miksaus, masterointi
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi.net: 9+/10
Inferno:
Kaaoszine: 7.5/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Embers of a Dying World Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Embers of a Dying World Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mohembo East

| Mohembo East |
| --- | --- |
 Mohembo East
 Koordinaatit: 18°16′10″S, 21°47′43″E 
Valtio:  Botswana
Hallintoalue:  North-West District
Väkiluku (2011):  550
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mohembo East on kylä Botswanan pohjoisosassa Okavangojoen varrella. Siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella 550 asukasta. Kylä sijaitsee aivan Namibian rajan tuntumassa.
Mohell

Mohell on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Bertel Mohell (1875–1922), arkkitehti
Kalle Heikki Mannerkorpi (aik. Mohell) (1885–1966), kirkkoherra ja kirjailija
Erkki Mohell (1917–1973), kansanedustaja (SDP), pastori ja asianajaja
Väinö Paasikangas (aik. Mohell) (1884–1932), toimittaja ja runoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mohinga

Mohinga-annos.
Mohingaa myyvä katukauppias Mandalayssa.
Mohinga tai mondi on riisinuudeleista, sekä kala- ja kookoscurrykastikkeesta valmistettava myanmarilainen eli burmalainen ruokalaji. Mohingaa pidetään usein maan kansallisruokana.
Mohingan vermiselliä muistuttavat nuudelit valmistetaan hieman hapatetusta riisijauhosta. Nuudelien kanssa on kala- ja kookoscurrykastiketta, joka on rakenteeltaan ohutta ja lähes keittomaista. Annoksen lisukkeena voidaan tarjoilla useita erilaisia vaihtoehtoja, kuten keitettyjä kananmunia, paahdettua valkosipulia, pillisipulia, kikherneitä, chilipaprikoja, banaanipalmun ydintä ja esimerkiksi katkaravuista valmistettuja pihvejä.
Mohingaa pidetään usein Myanmarin eli Burman kansallisruokana. Burmassa se on tyypillinen etenkin aamiaisena. Mohinga on suosittu katuruoka, jota myydään laajalti esimerkiksi kaupunkien torien ja katuvarsien kojuista.
Avara maa

| Avara maa Pelle Miljoona United |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo‎–syyskuu 2011 Kämmenniemi, Hitsville IV -studio, 5 by 5 Studio ja Vanha Toimela
 Julkaistu: 5. lokakuuta 2011
 Tuottaja(t): Jussi Jaakonaho
 Tyylilaji: folk, rock
 Kesto: 39.38
 Levy-yhtiö: Stupido Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 32.
Pelle Miljoona Unitedin muut julkaisut
|   | Avara maa 2011 | Elävänä vastavirrassa 2013 |
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Nuoret sankarit 1978–1982 2011 | Avara maa 2011 | Elävänä vastavirrassa 2013 |
Avara maa on Pelle Miljoona Unitedin esikoisalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2011. Levyn äänitettiin elo‎-syyskuussa, ja sen tuottajana toimi Jussi Jaakonaho.
Kappaleet

Avara maa – 3.26
Rakkauden karavaani – 3.52
Tuulinen tie – 2.59
Siperian teräslohikäärme – 3.23
Juurimies – 3.19
Talveksi puita – 3.59
Yksinäisestä pojasta yksinäinen mies – 4.05
Järjetön Kauhavan ralli – 3.39
Juurimiehen kosminen jenkka – 2.01
Katariina – 3.15
Klik klok – 5.40
Arvostelut

Nyt.fi:
Keskisuomalainen: suopea
Soundi:
Aiheesta muualla

Discogs
Philipp Kohlschreiber

| Philipp Kohlschreiber |
| --- | --- |
 Philipp Kohlschreiber Wimbledonissa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1983 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  13 749 731 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  16. (30.7.2012)
Turnausvoittoja:  8
Voitot/tappiot:  478–387
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2005, 2008, 2012)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2009, 2013)
Wimbledon:  puolivälierät (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2012, 2013, 2014, 2017, 2018)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  51. (10.11.2008)
Turnausvoittoja:  7
Voitot/tappiot:  98–118
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Philipp Eberhard Hermann Kohlschreiber (s. 16. lokakuuta 1983 Augsburg) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla sijalle 16 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut kahdeksan ATP-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän ATP-turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän on kerran selviytynyt puolivälieriin ja lisäksi kymmenen kertaa neljännelle kierrokselle.
Ura > 2002

Huhtikuussa 2002 Kohlschreiber sai villin kortin Münchenin ATP-turnaukseen. Uransa ensimmäisen ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Nicolás Lapentille. Saman vuoden toukokuussa hän edusti Saksaa World Team Cupissa.
Ura > 2003

Kohlschreiber voitti ensimmäisen ATP-turnauksen ottelunsa toukokuussa 2003 Sankt Pöltenissä. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jürgen Melzerin, mutta hävisi toisella kierroksella Andy Roddickille. Hän selviytyi Yhdysvaltain avointen pääsarjaan karsintojen kautta, mutta hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa David Nalbandianille. Syyskuussa hän voitti ensimmäisen ATP-haastajaturnauksensa Tumkurissa.
Ura > 2004

Tammikuussa 2004 Kohlschreiber voitti Aucklandin ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Luis Hornan, toisella kierroksella Gastón Gaudion, mutta hävisi puolivälierissä Dominik Hrbatýlle. Heinäkuussa hän voitti Hilversumin ATP-haastajaturnauksen. Elokuussa hän nousi ATP-maailmanlistalle sadan parhaan joukkoon. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Julien Benneteaun, mutta hävisi toisella kierroksella Feliciano Lópezille.
Ura > 2005

Vuoden 2005 Australian avoimissa Kohlschreiber selviytyi neljännelle kierrokselle. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Kenneth Carlsenin, toisella Nicolás Massún, kolmannella Jean-René Lisnardin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Andy Roddickille. Vuonna 2005 hän pelasi myös ensimmäistä kertaa Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa, mutta putosi molemmista turnauksista ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen nelinpeliturnausvoittonsa Hän saavutti Hồ Chí Minhissä yhdessä Lars Burgsmüllerin kanssa. Marraskuussa hän voitti Réunionin ATP-haastajaturnauksen.
Ura > 2006

Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa Kohlschreiber tippui toisella kierroksella. Wimbledonissa hän selviytyi kolmannelle kierrokselle, mutta hävisi kolmannen kierroksen ottelunsa Jarkko Niemiselle. Gstaadin ATP-turnauksessa hän pääsi välieriin saakka voitettuaan puoli välierissä Fernando Verdascon. Välierissä hän hävisi Richard Gasquetille.
Ura > 2007

Huhtikuussa Kohlschreiber teki Davis Cup -debyyttinsä Saksan joukkueessa ottelussa Belgiaa vastaan. Münchenissä hän voitti ensimmäisen ATP-turnauksensa kaksinpelissä. Turnauksen välierissä hän voitti Marcos Baghdatiksen ja loppuottelussa hän voitti Mihail Južnyin lukemin 2–6, 6–3, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Carlos Moyàlle.
Ura > 2008

Aucklandissa 2008 Kohlschreiber voitti toisen ATP-turnauksensa kaksinpelissä. Turnauksen loppuottelussa hän voitti Juan Carlos Ferreron lukemin 7–6(4), 7–5. Australian avoimissa hän voitti kolmannella kierroksella Andy Roddickin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Jarkko Niemiselle. Hän selviytyi loppuotteluun Hallen ATP-turnauksessa. Välierissä hän voitti James Blaken, mutta hävisi loppuottelussa Roger Federerille.
Ura > 2009

Ranskan avoimissa hän voitti kolmannella kierroksella Novak Đokovićin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Tommy Robredolle. Wimbledonissa hän hävisi kolmannella kierroksella Roger Federerille. Yhdysvaltain avointen kolmannella kierroksella hän hävisi Radek Štěpánekille. Metzin ATP-turnauksessa hän pääsi loppuotteluun, jonka hävisi Gaël Monfilsille.
Ura > 2010

Monte Carlo Masters -turnauksessa hän voitti turnauksen toisella kierroksella kolmanneksi sijoitetun Andy Murrayn. Puolivälierissä hän hävisi 11:nneksi sijoitetulle David Ferrerille. Australian avoimissa, Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa hän tippui kolmannella kierroksella. Yhdysvaltain avoimissa hän puolestaan tippui jatkosta toisella kierroksella hävittyään Gilles Simonille.
Tilastot > Loppuottelut kaksinpelissä > Voitot (4)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 30.4.2007 | BMW Open | München, Saksa | massa |  Mihail Južnyi | 2–6, 6–3, 6–4 |
| 2. | 7.1.2008 | Heineken Open | Auckland, Uusi-Seelanti | kova |  Juan Carlos Ferrero | 7–6(4), 7–5 |
| 3. | 6.6.2011 | Gerry Weber Open | Halle, Saksa | kova |  Philipp Petzschner | 7–6(5), 2–0 luov. |
| 4. | 30.4.2012 | BMW Open | München, Saksa | massa |  Marin Čilić | 7–6(8), 6–3 |
Tilastot > Loppuottelut kaksinpelissä > Tappiot (3)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 9.6.2008 | Gerry Weber Open | Halle, Saksa | ruoho |  Roger Federer | 3–6, 4–6 |
| 2. | 21.9.2009 | Open de Moselle | Metz, Ranska | kova (s) |  Gaël Monfils | 6–7(1), 6–3, 2–6 |
| 3. | 22.7.2012 | Itävallan avoin tennisturnaus | Kitzbühel, Itävalta | massa |  Robin Haase | 7–6(2), 3–6, 2–6 |
Tilastot > Kaksinpelimenestys vuosittain

| Turnaus | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | - | - | 4. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 4. kierros | 2. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 4. kierros |
| Ranskan avoimet | - | - | 1. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 1. kierros | 4. kierros | 3. kierros | 1. kierros | 2. kierros |
| Wimbledon | - | - | 1. kierros | 3. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 1. kierros | puolivälierät |
| Yhdysvaltain avoimet | 1. kierros | 2. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 1. kierros |  |
| ATP-loppuottelut | - | - | - | - | - | 1 | 1 | - | 2 |  |
| ATP-turnausvoitot | - | - | - | - | 1 | 1 | - | - | 1 |  |
| Kauden päätösranking | 208 | 88 | 86 | 62 | 32 | 28 | 27 | 34 | 43 |  |
Philipp Kohlschreiber Ranskan avoimissa 2009.
Brinay

Brinay voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Brinay, kunta Ranskassa Cherin departementissa
Brinay, kunta Ranskassa Nièvren departementissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Brinay”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bill Cook

Bill Cook Saskatoon Crescentsin pelipaidassa 1920-luvulla.
William ”Bill” Cook (9. lokakuuta 1896 Brantford, Ontario, Kanada – 6. huhtikuuta 1986) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjä Cook pelasi New York Rangersissa National Hockey Leaguessa ja Saskatoon Crescents -seurassa Pacific Coast Hockey Association -sarjassa.
Bill Cook pelasi ”Bun Line” -ketjussa veljensä Bun Cookin ja Frank Boucherin kanssa. Ketju jäi jääkiekon historiaan tehtyään maalin kevään 1928 Stanley Cupin loppuottelun jokaisessa pelissä.
Cook toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana. Hän aloitti valmentajauransa Cleveland Baronsissa, jonka valmensi kahdesti Calder Cupin voittoon, vuosina 1939 ja 1941. Hän toimi lyhyen aikaa myös NHL-valmentajana, kausina 1951–1952 ja 1952–1953 New York Rangersissä.
Saavutuksia

New York Rangersin kapteenina 1926-37
NHL:n maalikuningas 1927 ja 1933
Stanley Cup 1928
Hockey Hall of Fameen 1952
1998 sijalla 44 The Hockey News -lehden listalla, jossa arvotettiin 100 suurinta lähinnä pohjoisamerikkalaista pelaajaa
Aiheesta muualla

Find-A-Graven profiili Bill Cookista
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Nels Stewart Charlie Conacher | NHL:n maalipörssin voittaja 1927 1933 | Seuraaja: Howie Morenz Charlie Conacher |
Bill Cook (1926–37) | Art Coulter (1937–42) | Ott Heller (1942–45) | Neil Colville (1945–48) | Buddy O'Connor (1949–50) | Frank Eddolls (1950–51) | Allan Stanley (1951–53) | Don Raleigh (1953–55) | Harry Howell (1955–57) | George Sullivan (1957–61) | Andy Bathgate (1961–64) | Camille Henry (1964–65) | Bob Nevin (1965–71) | Vic Hadfield (1971–74) | Brad Park (1974–75) | Phil Esposito (1975–78) | Dave Maloney (1978–80) | Walt Tkaczuk (1980–81) | Barry Beck (1981–86) | Ron Greschner (1986–87) | Kelly Kisio (1987–91) | Mark Messier (1991–97) | Brian Leetch (1997–2000) | Mark Messier (2000–04) | Ei kapteenia (2004–06) | Jaromír Jágr (2006–08) | Chris Drury (2008–11) | Ryan Callahan (2011–)
Eero Ainesmaa

| Eero Ainesmaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1961 Äänekoski
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, arkkitehti, käsikirjoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Gregori V., Eppu Ainesmaa, Eero Ainesmaa
Tyylilajit:  gospel, blues, suomirock, country
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Pro Fide, Q. Stone, Gregory ja Vähän Valoo, Perjantai, Kimakka Tatsi, Avoin Lähde, Minna ja Eero Ainesmaa, Kapteeni Ainesmaa
Levy-yhtiöt:  Finngospel, Kräk!, Ainesmaa Oy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eero Ainesmaa (s. 1961 Äänekoski) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Pääosin hän työskentelee arkkitehtina mutta on tehnyt kappaleita niin omaan soolotuotantoon kuin muille artisteille. Ainesmaa on asunut Oulussa ja Mikkelissä ja asuu nytmilloin? Äänekoskella.
Historia

Ainesmaan ura lähti käyntiin oululaisista gospel-ympyröistä, josta hän siirtyi joksikin aikaa musiikin ammattilaiseksi Pro Fide -yhtyeeseen, jossa hän tutustui Mikko Kuustoseen. Nykyään Ainesmaa tekee lauluja Pro Fide -yhtyeelle, esimerkiksi yhtyeen Tarina-levyllä on Ainesmaan tekemä kappale ”Kaikki tämä”. Mikko Kuustonen perusti vuonna 1987 Q.Stone-yhtyeen, johon myös Ainesmaa liittyi. Q.Stone-yhtyeessä hän esiintyi nimellä Eppu Ainesmaa. Lisäksi hänen käsialaa on kappale ”You did it for me”.
Ainesmaa opiskeli Oulussa arkkitehdiksi. Oulussa hänellä oli yhtyeet Gregory ja Vähän valoo, jossa hän esiintyi Gregori V.-salanimellä (myös Gregori Vaara tai Gregory Vaara).
1990-luvulta lähtien Ainesmaa on tehnyt lauluja myös muille artisteille, ensimmäiset kappaleet olivat Perjantai-nimisen gospel-folkyhtyeen kappaleet sekä Aikakoneen kappale ”Odota”. Perjantai-yhtyeessä hän toimi myös kitaristina. Hän vieraili myös Kimakka Tatsi- ja Avoin Lähde -yhtyeiden levyillä.
Vuonna 2003 Ainesmaa oli mukana säveltäjänä ja kitaristina Sammakon malja -levyllä, joka sisälsi Eero Pokelan runoihin sävellettyjä kappaleita.
Vuonna 2004 Ainesmaa julkaisi vaimonsa Minna Ainesmaan kanssa levyn Pienet syyt. Vuonna 2011 ilmestyi single ”Kaikki tiet vie Berliiniin”.
2010-luvulla Ainesmaa asui Äänekoskella ja hänellä oli oma yritys, joka toimi arkkitehtitoimistona sekä Toisinpäin-levyn kustantajana. Hän asui joitakin vuosia myös Mikkelissä.
Vuonna 2013 Ainesmaa perusti yhtyeen nimeltään Kapteeni Ainesmaa ja uusi soololevy on tekeillämilloin?. Seuraavana vuonna hän julkaisi kappaleen "Ruutitynnyri ja rikkitikku".
Ainesmaa on myös toiminut käsikirjoittajana muun muassa Pikku posteljooni -ohjelmalle sekä teatteriesityksille. Ainesmaa kirjoitti Tero Seppäsen kanssa Äänekosken 100-vuotisjuhlanäytelmän. Ainesmaa on parhaillaanmilloin? tekemässä ensimmäistä romaaniaan.
Diskografia > Pro Fide (kitaristina)

Viimeiseen kaupunkiin (Finngospel, 1986)
Diskografia > Perjantai (kitaristina)

Perjantai (Finngospel, 1986)
Diskografia > Gregory ja Vähän Valoo

Vähän valoo (Kräk!, 1991)
Diskografia > Eero Ainesmaa

Punaisessa talossa (BMG, 1996)
Toisinpäin (Ainesmaa Oy, 2010)
Soi (Ilkka Vainio Tuotanto Oy, 2018)
Tyyneen veteen (Ilkka Vainio Tuotanto Oy, 2018)
Diskografia > Minna ja Eero Ainesmaa

Pienet syyt (Music Mobile, 2004)
Aiheesta muualla

Eero Ainesmaa – Kansalliskirjasto Finna