stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Splügenpass

| Splügenpass |
| --- | --- |
 Solan korkein kohta sijaitsee Italian ja Sveitsin rajalla.
Korkeus:  2 114 m
Sijainti:  Graubünden, Sveitsi Sondrion maakunta, Italia
Vuoristo:  Lepontiset Alpit
Koordinaatit:  46°30′20″N, 9°19′49″E
 Splügenpass
Splügenpass (saksaa, ital. Passo dello Spluga) on sola Lepontisilla Alpeilla Italian ja Sveitsin rajalla. Sen korkein kohta on 2 114 metrin korkeudessa meren pinnasta. Sola yhdistää Reinin yhden alkujoen Hinterrheinin ja Comojärveen laskevan Merajoen laaksot. Solan pohjoispuoli sijaitsee Sveitsissä, Graubündenin kantonissa, Splügenin kunnassa. Eteläpuoli kuuluu Italiaan, Sondrion maakuntaan, Madesimon kuntaan.
Sola on ikivanha kulkureitti Italiasta pohjoiseen. Nykyinen solatie rakennettiin vuonna 1823. Se on suljettu talvisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Splügenpass Wikimedia Commonsissa
Atfih

| Atfih |
| --- | --- |
 Atfih
 Koordinaatit: 29°24′31″N, 31°15′11″E 
Valtio:   Egypti
Kuvernementti:  Al-Giza
Väkiluku (2006):  13 760
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atfih on pieni kaupunki Egyptin al-Gizan kuvernementissa. Sen asukasluku oli vuonna 2006 13 760.
Maantiede

Atfih sijaitsee Keski-Egyptissä Niilin varrella joen itärannalla. Matkaa Kairoon pohjoisessa on noin 21 kilometriä.
Historia

Muinaisen Egyptin kaudella nykyinen Atfih tunnettiin egyptinkielisellä nimellä Tep-yeh tai Per Hathor nebt Tep-yeh. Jälkimmäinen viittaa jumalatar Hathoriin. Koptiksi vanha muoto muuttui muotoon Petpeh ja arabiaksi muotoon Atfih. Kreikkalaiset tunsivat sen Afroditopoliksena.
Kaupunki oli ilmeisesti vielä melko suuri kristillisellä kaudella. Sen sanotaan sisältäneen 20 kirkkoa. 1200-luvulla kirkkoja oli vielä 10. Fatimidien laatiessa uusia maakuntia yksi niistä nimettiin Atfihin mukaan. Kaupunki taantui kuitenkin sittemmin voimakkaasti ja oli jo mamelukkien valtakaudella varsin vähämerkityksinen. Sitä vaivasivat mamelukkien ja beduiinien ryöstöretket. Maakunta liitettiin Gizan maakuntaan vuonna 1834–1835. Toisaalta Egyptin kediivit alkoivat myös jälleenrakentaa kaupunkia. Paikalle rakennettiin esimerkiksi uusia kanavia ja vanhoja kunnostettiin. Kaupunki ei kuitenkaan kasvanut sen merkittävämmäksi. Nykyisin se on pieni kauppapaikka ja jokisatama.
Vuonna 2011 kaupungissa oli jännitteitä koptien ja muslimien välillä. Muslimit olivat polttaneet paikallisen kirkon liittyen kiistaan musliminaisen ja koptimiehen suhteesta. Levottomuudet levisivät myös Kairoon ja useita henkilöitä kuoli.
Väestö

Vuonna 2006 kaupungissa oli Egyptin väestönlaskennan mukaan 13 760 asukasta.
Akhmim

| Akhmim |
| --- | --- |
 Hasanin moskeijan minareetti.
 Akhmim
 Koordinaatit: 26°34′N, 31°45′E 
Valtio:   Egypti
Kuvernoraatti:  Sohag
Väkiluku (2006):  101 509
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akhmim on kaupunki Niili varrella Egyptin Sohagin kuvernementissa. Sen asukasluku oli vuonna 2006 101 509.
Maantiede

Akhmim sijaitsee Egyptin Sohagin kuvernementissa Ylä-Egyptissä Niilin itärannalla. Sohag sijaitsee jonkin matkaa Niiliä alavirtaan päin joen länsirannalla. Matkaa Kairoon on noin 312 kilometriä.
Historia

Kaupungin nykyinen nimi Akhmim on johdettu sen vanhasta koptinkielisestä nimestä Šmin. Kreikaksi se tunnettiin nimellä Khemmis ja myöhemmissä Bysantin valtakunnankautisissa teksteissä nimellä Panopolis. Aikanaan alueella puhutulla koptin murteella kirjoitettiin merkittävä määrä koptilaista kirjallisuutta. Sittemmässä kansanperinteessä tunnetaan Akhmimin Hermes Trismegistosin temppeli, joka ei kuitenkaan ole säilynyt nykypäiviin. Ibn Džubair kirjoitti temppelin puretun madrasan rakentamista varten 1300-luvulla, mutta lienee todennäköisempää, että temppeli on kadonnut jo tätä ennen. Mekkalaisten historioitsijoiden mukaan temppeliltä peräisin olleita pylväitä pystytettiin haramille.
Fatimidien kalifi al-Mustansirin kaudella Akhmimista tuli oman maakuntansa keskus. Alueella kasvatettiin sokeriruokoa ja taateleja. Al-Jakubi mainitsee sen olleen tunnettu nahkamatoista. Keskiajalla se tunnettiin tuottoisan maatalousalueen keskuksena. Kaupungissa sijaitsi myös tulliasema. 1700-luvulla se menetti asemansa hallinnollisena keskuksena ja se liitettiin Girgasta hallittuun maakuntaan. Samalla vuosisadalla kaupunki kärsi Egyptin mamelukkien sisäisistä taisteluista. Levottomuuksissa teloitettujen joukossa oli tuolloinen kuvernööri Hasan Akhmimi, joka toteutti kaupungin moskeijan  kunnostustyöt vuosina 1702–1704.
Väestö

Akhmimin asukasluku oli vuonna 2006 101 509. Sen väestö käsittää huomattavan koptilaiskristillisen vähemmistön.
Muinaisen Egyptin aikaisia raunioita ulkoilmamuseolla Akhmimissa.
Abu Seifenin kirkon sisätiloja.
Erikoisupseeri

Musiikkikapteeniluutnantin olkalaatta.
Erikoisupseerit ovat Suomen puolustusvoimissa upseereihin kuuluva henkilöstöryhmä, joka suorittaa yleensä akateemista erikoiskoulutusta vaativia tehtäviä. Puolustusvoimat rekrytoi erikoisupseerit yliopisto- tai korkeakoulututkinnon suorittaneina ja alansa työkokemusta hankkineina. Puolustusvoimat järjestää erikoisupseereille sotilasalan tehtävissä tarvittavaa täydennyskoulutusta.
Erikoisupseereja palvelee seuraavilla erikoisaloilla: lääkintä, eläinlääkintä, farmasia, musiikki, talous ja tekninen ala. Erikoisupseerien sotilasarvot vaihtelevat luutnantista kenraaliluutnanttiin.
Insinöörikenraaliluutnantteja on ollut Suomen historiassa vain yksi: puolustusministeriön kansliapäällikkö Jukka Juusti ylennettiin insinöörikenraaliluutnantiksi reservissä vuonna 2021. Lääkintäkenraaliluutnanttina on palvellut puolustusvoimien ylilääkäri Kimmo Koskenvuo. Myös Pekka Somer palveli 1960-luvulla lääkintäkenraaliluutnanttina, mutta tuolloin kenraalin arvoja oli Suomessa vain kolme.
Erikoisupseerien tehtäviä

Farmasia-alan ja talousalan erikoisupseerit ovat erittäin harvinaisia ja palvelevat esikunnissa huollon tehtävissä. Musiikkialan erikoisupseerit toimivat sotilassoittokuntien sotilaskapellimestareina ja ovat suorittaneet yleensä musiikin maisterin (tai vastaavan aikaisemman) tutkinnon.
Lääkintäalan erikoisupseerit palvelevat tyypillisesti varuskuntasairaalassa lääkäreinä tai hammaslääkäreinä. Heidän koulutuksenaan on yleensä lääketieteen lisensiaatin tutkinto sekä myöhemmin mahdollisesti tohtorin tutkinto tai jokin erikoislääkärin pätevyys. Eläinlääkintäupseerit keskittyvät, Niinisalon pieneläinklinikkaa lukuun ottamatta, lähinnä ympäristöterveydenhuoltoonlähde?. 
Lääkintäreserviupseerikoulu Logistiikkakoululla Riihimäellä kouluttaa reservin lääkintä- ja eläinlääkintäupseereita terveydenhuollon ammattihenkilöstöstä.
Teknikkoupseerit ja insinööriupseerit ovat ehkä tavanomaisin erikoisupseeriryhmä. He suorittavat lukuisia eri tehtäviä Puolustusvoimien teknisillä aloilla. Teknikkoupseerit ovat häviävä ryhmä, sillä uusia teknikoita ei enää kouluteta. Insinööriupseeri on taustaltaan yleensä joko insinööri, insinööri (AMK) tai diplomi-insinööri. Insinöörieverstiluutnantin arvoon sekä sitä ylempiin sotilasarvoihin ylennyskelpoisuuden saavuttamiseksi vaaditaan tekniikan alan ylempi korkeakoulututkinto eli diplomi-insinöörin tai insinöörin ylempi AMK-tutkinto.lähde? Insinööriupseereja ei nykyään kouluteta reserviin kuin yksittäistapauksissa.
Erikoisupseerien tehtävät eivät yleensä riipu heidän sotilasarvostaan, ja heidän ylennyksensä tapahtuvat muun muassa korkeakoulututkinnosta valmistumisvuoden mukaisesti noudatellen vastaavan kadettiupseerin ylennystahtia. Tyypillinen eroamisikään mennessä saavutettava arvo on everstiluutnantti. Vain ylimpään johtoon siirtyvät erikoisupseerit ylennetään eversteiksi. Tyypillisesti Puolustusvoimien ylilääkäri ja ‑insinööri kuuluvat kenraalikuntaan ja ylikapellimestari on musiikkieverstiluutnantti tai ‑eversti. Viime aikoinamilloin? erikoisupseereita on alettu jatkokouluttaa puolustusvoimien tarpeen mukaan esiupseerikurssilla ja toimialapäällikkökurssilla sekä yleisesikuntaupseerikurssilla.
Puhutteluetiketti

Erikoisupseeri käyttää sotilasarvonaan erikoisliitteellään varustettua tavanomaista arvoa (esimerkiksi insinööriyliluutnantti, musiikkimajuri), mutta häntä puhutellaan pelkällä arvolla ilman etuliitettä (herra majuri, rouva yliluutantti).
Erikoisupseereja tehtävältään ja siviilikoulutukseltaan muistuttavat sotilaspapit, jotka eivät kuitenkaan muodollisesti ole upseereja.
Insinöörikenraalimajuri Kari Renko
Uurainen (täsmennyssivu)

Uurainen voi tarkoittaa:
Asutusnimenä

Uurainen, kunta Keski-Suomessa
Uuraisten kirkonkylä, kunnan keskustaajama
Uuranen (myös Uurainen), kylä Virroilla
Vesistöjä

Uurainen, järvi Laukaan ja Konneveden rajalla
Iso-Uurainen, järvi Uuraisilla
Pieni-Uurainen, järvi Uuraisilla
Henkilöitä

Harri Uurainen (s. 1961), suomalainen keihäänheittäjä.
Mallasviinietikka

Mallasviinietikka on etikan laatu, joka valmistetaan ohramaltaasta. Sitä on perinteisesti valmistettu suurissa sammioissa. Sitä käytetään muun muassa kalaruokien kanssa. Mallasviinietikan tyypillinen etikkahappopitoisuus on 5 %.lähde?
Nicol Delago

Nicol Delago (2017)
Nicol Delago (s. 5. tammikuuta 1996) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sciatori Fiamme Giallea.
Nuorten MM-kilpailuissa Delago saavutti pronssia syöksylaskussa 2015 ja 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti syöksylaskussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Delago oli syöksylaskun kuudes ja alppiyhdistetyn kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi syöksylaskussa, jossa hänen siskonsa Nadia Delago saavutti pronssia, ja keskeytti alppiyhdistetyssä. Courchevelin ja Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Delago sijoittui syöksylaskussa 18:nneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli syöksylaskussa kahdeksas.
Delago kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa ja Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa. Tämän jälkeen hänen parhaat maailmancupin osakilpailusijoituksensa olivat Lake Louisen syöksylaskun kahdeksas sija joulukuussa 2021 ja seitsemäs sija tasan vuotta myöhemmin, kunnes hän sijoittui kolmanneksi Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2024.
Nicol ja Nadia Delagon setä Oskar Delago ja täti Karla Delago kilpailivat myös alppihiihdon maailmancupissa.
Humanae vitae

Humanae vitae on paavi Paavali VI:n vuonna 1968 antama kiertokirje, jossa elämä julistettiin alkavaksi sikiämisen hetkellä. Kiertokirjeessä jokaista katolilaista käskettiin taistoon syntymättömien lasten puolesta. Katolisen opin mukaan ihminen sai sielun vasta raskauden tietyssä vaiheessa, mikä tarkoitti abortoiduille lapsille lohdutonta iäisyyttä. Sielullistumisen jälkeen tehdyt abortit puolestaan tulkittiin murhaksi ja vuodesta 1869 niiden tekijät oli erotettu kirkosta.
Vaikutus

Taistelu syntymättömien lasten puolesta oli katolisen opin mukaan ehdoton uskonvelvoite. Yhdysvalloissa katoliset perustivat evankelisten mallin mukaisia paikallisryhmiä, jotka pyrkivät estämään abortit seuduilla, jossa ne olivat jo laillisia. Katoliset perustivat myös kriisipalvelukeskuksia aborttia harkinneille naisille. Abortin vaihtoehdoksi tarjottiin adoptiota, turvakoteja, mentorointia ja rahallista tukea. Roe-päätöksen jälkeen piispat päättivät perustaa koordinointikeskuksen joka aktivoi uusia ryhmiä. Samat piispat rahoittivat vuonna 1973 perustetun National Right to Life Committeen toimintaa.
Taisto Wesslin

Taisto Aatos Wesslin (23. heinäkuuta 1941 Helsinki – 7. heinäkuuta 2010) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja ja kitaristi. Lauluistaan hän sai viisi kultalevyä.
Aiheesta muualla

www.taistowesslin.com
Taisto Wesslinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Taisto Wesslin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Taisto Wesslinin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Taisto Wesslinin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Taisto Wesslinin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Taisto Wesslinin sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Iivari

| Iivari, Ivar |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Iivari: 22. elokuuta
– ruotsinkielinen:  Ivar: 22. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Iivar, Iivo, Iikko
Vastineita eri kielissä:  Ivor
Nimen alkuperä:  Ivar
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iivari on suomalainen miehen etunimi.
Iivari on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä Ivar, joka on tarkoittanut 'taistelijaa, jolla on marjakuusesta tehty jousi'. Suomeen nimi tuli Ruotsin kautta keskiajalla.
Ensimmäisen kerran nimi oli almanakassa 1825 muodossa Iwar, jonka jälkeen vuosina 1890–1907 kirjoitusasussa Iiwar ja vuodesta 1908 alkaen asussa Iivari.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimen Iivari on Suomessa saanut 8 583, nimen Iivar 464 ja nimen Ivar 3 206 miestä. Kaikki nämä nimet ovat myös muutamalla naisella.
Tunnettuja Iivareita

Listan henkilöt ovat suomalaisia.
Iivar Ahava (1873–1945), hallintoneuvos ja lakimies
Iivari Alijoki (1892–1960), yritysjohtaja ja pääkonsuli
Iivari Ellilä (1892–1918), jääkärikapteeni
Iivari Fri (1869–1931), kirjastonhoitaja ja runoilija
Iivari Fröjdman (1880–1954), varatuomari ja kilparatsastaja
Iivari Halttu (1894–1951), taidemaalari
Iivari Honkola (1898–1970), taidemaalari, -graafikko ja kuvanveistäjä
Iivari Hämäläinen (1891–1968), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Iivari Järvelä (1882–1955), kirjailija
Iivari Kainulainen (1874–1945), laulaja ja näyttelijä
Iivari Kajanto (1892–1967), päätoimittaja ja pakinoitsija
Iivari Karhi (vuoteen 1906 Lindgrén, 1879–1957), insinööri ja toimitusjohtaja
Iivari Karpanmäki (1905–1989), näytelmäkirjailija
Iivari Kaukoranta (1884–1967), taidemaalari
Iivari Kauranen (1896–1990), jääkärieversti ja matematiikan opettaja
Iivar Kemppinen (1908–1978), kansanrunouden ja -kulttuurin tutkija ja professori
Iivari Koivisto (1894–1946), pankinjohtaja ja Lapuan liikkeen johtohahmo
Iivari Kyykoski (1881–1959), voimistelija ja olympiamitalisti
Iivar Launis (1884–1967), yleisurheilija
Iivari Leiviskä (1876–1953), maantieteilijä
Iivari Lähteenmäki (1900–1979), sähköalan yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Otto-Iivari Meurman (1890–1994), arkkitehti
Iivari Paatero (1875–1922), näyttelijä
Iivari Partanen (1873–1949), päätoimittaja ja lehden julkaisija
Iivari Porkkala (1882–1966), leipuri, maallikkosaarnaaja ja kristillinen kirjailija
Iivari Rötkö (1893–1957), kestävyysjuoksija
Iivari Salminen (1908–1984), kilpakävelijä
Iivari Suosalo (s. 1995), muusikko ja lauluntekijä
Iivari Säkkinen (s. 2002), jääkiekkoilija
Iivar Maununpoika Särkilahti (k. 1573), sotapäällikkö, Suomen käskynhaltija 1567–1568
Iivar Tavast (k. 1599), nuijasodan aikana mestattu sotilas
Iivari Tuomisto (1884–1953), painija, poliisimestari ja näyttelijä
Iivari Vihanto (s. 2003), pesäpalloilija
Iivar Väänänen (1887–1959), ampuja
Iivari Wallenius (1869–1937), rehtori ja suomentaja
Iivari Yrjölä (1899–1985), yleisurheilun moniottelija
Kuvitteellisia Iivareita

Iivari Veturi, veturi samannimisessä brittiläisessä televisiosarjassa
Moronin kansainvälinen lentoasema

Moronin kansainvälinen lentoasema tai täsmällisemmin Moronin prinssi Saïd Ibrahimin kansainvälinen lentoasema (ransk. Aéroport international Moroni prince Saïd Ibrahim, arab. مطار الأمير سعيد إبراهيم الدولي‎; lyh. AIMPSI, (IATA: HAH, ICAO: FMCH)) on Komorien pääkaupunki Moronia palveleva kansainvälinen lentoasema Iso-Komorin saarella. Lentoasema sijaitsee Hahayan kylän lähistöllä, noin 20 kilometriä Moronista pohjoiseen. Myös nimitystä Hahayan lentoasema on käytetty.
Moronin kansainvälinen lentoasema Komorien kartalla. Lentoasema sijaitsee 20 km Moronin kaupungista pohjoiseen, Hahayan kylän lähistöllä.
Moronin kansainvälinen lentoasema on Komorien suurin lentoasema ja ainoa, jonne on säännöllisiä kansainvälisiä reittilentoja. Lentoaseman toimintaa ohjaa pörssiyhtiö ADC (Aéroports Des Comores).
Lentoasemalta on päivittäin lentoja Komorien kahdelle muulle saarelle (Anjouan ja Mohéli) sekä Mayottelle. Lisäksi on ainakin toisinaan kansainvälisiä lentoja Egyptiin, Etiopiaan, Madagaskarille, Etelä-Afrikkaan, Keniaan, Reunionille, Seychelleille, Tansaniaan ja Turkkiin. Vuonna 2018 lentoaseman kautta kulki runsas 160 000 kansainvälisten lentojen matkustajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moronin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Moroni Prince Said Ibrahim International Airport (englanniksi) (flightradar24.com)
Cadillac Eldorado

| Cadillac Eldorado |
| --- | --- |
 1959 Cadillac Eldorado Biarritz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Cadillac
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1952-2002
Luokka:  Full-size
Seuraaja:  Cadillac CTS Coupe
Cadillac Eldorado on yhdysvaltalaisen Cadillacin valmistama luksusauto, jota valmistettiin vuodesta 1953 vuoteen 2002 kahdeksassa sukupolvessa. Eldorado viittaa tarujen Etelä-Amerikan pohjoisosassa sijaitsevaan kultaiseen kaupunkiin.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
(1953)
Toinen sukupolvi
(1954–1956)
Kolmas sukupolvi
(1957–1960)
1958 Eldorado Brougham (erikoismalli)
Neljäs sukupolvi
(1961–1964)
Viides sukupolvi
(1965–1966)
Kuudes sukupolvi
(1967–1970)
Seitsemäs sukupolvi
(1971–1978)
Kahdeksas sukupolvi
(1979–1985)
Yhdeksäs sukupolvi
(1986–1991)
Kymmenes sukupolvi
(1992–2002)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cadillac Eldorado Wikimedia Commonsissa
Gilmore-museon 1956 Cadillac Eldorado Seville-yksilön esittely ja ajo, 28:06 min (englanniksi)
Even a Classy Glove Box ! 1958 Cadillac Eldorado Brougham & Ride on My Car Story with Lou Costabile. 1958 Eldorado Broughamin laaja esittely ja ajo, 16:29 min (englanniksi)
American Day - 1959 Cadillac Eldorado Brougham. 1959 Pininfarina Eldorado Broughamin esittely, 7:53 min (englanniksi)
1970 Cadillac Eldorado, 500 kuutiotuuman V8 (8,2 litraa), Lou Constable-ohjelman esittely ja ajo, 22:51 min (englanniksi)
. Ruben Allenderin 1956- ja 1957-vuosimallien Chevrolet Bel Air:iin pohjautuvat "El Morocco"-autot Cadillac Eldorado Broughamia mukailevalla korilla, joita valmistui 30 kpl. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
{{
}}
1959 Eldorado Brougham (Pinin Farina)
Käännös suomeksi
Lentävät lääkärit

Ohjelman alkutunnus.
Lentävät lääkärit (The Flying Doctors) on australialainen vuosina 1986–1991 kuvattu televisiosarja, jonka tapahtumat perustuivat Australian takamaiden lentopalvelulääkäreiden Royal Flying Doctor Service of Australia jokapäiväiseen arkeen. Sarjan tuotti Crawford Productions. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.
Sarja alkoi alun perin minisarjana, jonka pääosissa oli Andrew McFarlanen esittämä lääkäri, jonka asemapaikkana oli Australian takamailla sijaitseva kuvitteellinen Cooper's Crossingin pikkukaupunki. Minisarjan suosio yllätti tekijät, ja sarjaa jatkettiin kuuden tuotantokauden verran. McFarlane lähti sarjasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, mutta palasi myöhemmin.
Vuonna 1993 sarjan katsojaluvut romahtivat, ja sen alkuperäisistä hahmoista oli jäljellä enää muutama. Sarjan tapahtumapaikaksi muutettiin Broken Hill, se sai nimen R.F.D.S. ja roolihenkilöistä vain kaksi jatkoi sarjassa. Sarjan uusi tuleminen kesti vain yhden kauden ajan.
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -minisarja
Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -televisiosarja
Internet Movie Database: R.F.D.S -jatko-osa
Crawford Productions: The Flying Doctors
Minyipin kaupunki eli "Cooper's Crossing" (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalevan kisat 2026

Vuoden 2026 Kalevan kisat järjestetään Jyväskylässä Harjun stadionilla. Asiasta päätti Suomen Urheiluliitto (SUL) huhtikuussa 2023. Harjun Stadion täyttää järjestysvuonna 100 vuotta. Vielä ennen kisoja kisapaikalle on luvassa noin 12 miljoonan euron arvoinen remontti. Aiemmin kisat ovat olleet Jyväskylässä kuudesti.
Hakuvaihe

Oulu ja Pori hakivat Jyväskylän lisäksi isäntäkaupungiksi. Jyväskylä vei voiton toisella äänestyskierroksella 23 äänellä Oulun 21 ääntä vastaan.
Toni Morrison

| Toni Morrison |
| --- | --- |
 Toni Morrison vuonna 1998.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1931 Lorain, Ohio
Kuollut: 5. elokuuta 2019 (88 vuotta)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Esikoisteos:  Sinisimmät silmät (1970)
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Nobelin kirjallisuuspalkinto 1993 Vapauden mitali 2012 
Aiheesta muualla
www.tonimorrisonsociety.org
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Toni Morrison (alkujaan Chloe Ardelia Wofford, 18. helmikuuta 1931 Lorain, Ohio, Yhdysvallat – 5. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja professori. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1993 ensimmäisenä mustana naisena ja mustana amerikkalaisena. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Vapauden mitali.
Elämä ja ura > Nuoruus, perhe ja opiskelu

Chloe Ardelia Wofford eli Toni Morrison syntyi Ohion Lorainissa vuonna 1931. Hän oli telakkahitsaaja George Woffordin ja Ella Ramah Woffordin toinen lapsi. Perheeseen syntyi yhteensä neljä lasta.
Chloe Wofford kiinnostui jo nuorena kirjallisuudesta, ja hänen ensimmäisiä innostuksen kohteitansa olivat muun muassa Jane Austen, Gustave Flaubert ja Leo Tolstoi. Afroamerikkalaiseen kerrontaperinteeseen Chloen tutustutti hänen isänsä, joka kertoi tarinoita ja anekdootteja Yhdysvaltain eteläosista, missä hän oli kasvanut.
Wofford valmistui Lorainin high schoolista kiitettävin arvosanoin ja opiskeli sitten humanistisia tieteitä Howardin yliopistossa. Siellä hän vaihtoi kutsumanimensä Chloesta Toniksi, sillä ilmeisesti hänen opiskelukaverinsa eivät osanneet lausua Chloeta oikein.
Howardin yliopistosta Wofford valmistui vuonna 1953. Maisteriksi hän valmistui 1955 Cornellin yliopistosta. Sen jälkeen hän opetti kahden vuoden ajan englantia Texas Southern Universityssä Houstonissa. Sieltä hän palasi Howardin yliopistoon. Howardissa Wofford alkoi kirjoittaa aktiivisemmin, ja hän aloitti muun muassa tarinan mustasta tytöstä, joka halusi siniset silmät. Tästä tuli Woffordin ensimmäisen romaanin ydin.
Wofford nai vuonna 1958 jamaikalaisen arkkitehdin Harold Morrisonin, mutta heidän liittonsa päättyi eroon vuonna 1964. Toni Morrison muutti eron jälkeen poikineen Syracuseen, missä hän työskenteli Random Housen oppikirjaosaston toimittajana.
Tyyli ja teemat

Morrison teosten keskeisin teema on afroamerikkalainen näkökulma epätasa-arvoisessa yhteiskunnassa. Teosten hahmot joutuvat usein taistelemaan oman itsensä sekä kulttuurisen identiteettinsä löytämiseksi. Morrison kuvaa mustien naisten arkipäivää lähimenneisyydessä ja nykyaikana. Morrisonin mukaan rotukysymykset, erityisesti pyrkimys sivuuttaa ne, ovat muokanneet voimakkaasti Yhdysvaltoja ja sen kirjallisuutta. ”Yhdysvaltain kirjallisuus on ottanut suurimmaksi huolekseen sen, miten uusi valkoinen mies on rakennettu.”
Teoksissaan Morrison kulkee usein vastavirtaan: kun naiselle vaadittiin aborttioikeutta, Morrison kirjoitti mustan naisen oikeudesta omaan lapseensa. Tai, kuten esikoisromaanissaan Sinisimmät silmät, hän kuvaa naista, joka haluaa siniset silmät, niin kuin valkoisen Amerikan ihanne oli.