stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mega Man X Collection

| Mega Man X Collection |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  2006
Lajityyppi:  toimintapeli ja tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  PlayStation 2 ja Nintendo GameCube
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mega Man X Collection on Capcomin Pohjois-Amerikassa PlayStation 2:lle ja Nintendo GameCubelle 10. tammikuuta 2006 julkaisema Mega Man X-pelikokoelma.
Kokoelma sisältää seuraavat pelit:
Mega Man X
Mega Man X2
Mega Man X3
Mega Man X4
Mega Man X5
Mega Man X6
sekä bonuksena Megaman Battle & Chase-ajopelin.
Kokoelman kaksi ensimmäistä peliä ovat SNES-versioita ja loput 4 (ja Mega Man Battle & Chase) PlayStation-versioita.
Erot alkuperäisiin versioihin

Mega Man X:n kirjoitusta on muutettu hiukan. X esimerkiksi huutaa aloituskentässä damn, eikä Sigma enää sano have. X ei myöskään huuda Hadouken käyttäessään samannimistä salaista hyökkäystä.
Mega Man X6:n japanilaiset äänet on kokonaan poistettu.
Kokoelmassa käytetty Mega Man X3 -versio on PlayStation versio, johon on lisätty fmv-videoita.
Mega Man X4:ssä Slash Beast karjuu enemmän ja hyökkää vähemmän
Mega Man Battle & Chase on eurooppalainen (PAL) versio, joten siitä puuttuu japanilaisessa versiossa olleita ääniä
Kolmessa ensimmäisessä pelissä voi joko tallentaa pelin tai käyttää salasanoja.
Menara Kuala Lumpur

| Menara Kuala Lumpur |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Kuala Lumpur, Malesia
Rakennettu:  1991 – 1995
Käyttötarkoitus:  Tietoliikenne, monikäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Kumpulan Senireka Sdn. Bhd.
Tekniset tiedot
Kerroksia:  6
Kerrospinta-ala:  7 700 m²
Hissien määrä:  4
Korkeus
Antenni:  421 m
Kattokorkeus:  335 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Menara Kuala Lumpur tai Kuala Lumpur Tower on 421 metriä korkea torni Kuala Lumpurissa. Petronasin kaksoistornien ohella se on kaupungin merkittävin maamerkki. Menara Tower on yksi maailman korkeimmista rakennuksista. Samassa kaupungissa sijaitsevat Petronasin kaksoistornit ovat korkeampia kuin Menara Tower, mutta mäen päälle rakennetun Menaran huippu sijaitsee kaksoistorneja korkeammalla merenpinnasta katsoen.
Menara Tower on televiestintätorni. Tornissa sijaitsee myös näköalatasanne 276 metrin korkeudessa. Torni on valmistunut vuonna 1994, ja viralliset avajaiset pidettiin vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Menara Kuala Lumpur Wikimedia Commonsissa
Melonta kesäolympialaisissa 2016 – naisten 500 metrin kajakkiyksikkö

Naisten 500 metrin kajakkiyksikkö Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 17. – 18. elokuuta Lagoa Rodrigo de Freitaksessa. Kilpailun voitti unkarilainen Danuta Kozák. Toiseksi sijoittui tanskalainen Emma Jørgensen ja kolmanneksi uusiseelantilainen Lisa Carrington.
Tulokset > Loppukilpailu A

| # | Meloja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Danuta Kozák |  Unkari | 1:52.494 |
| 2 Hopeaa | Emma Jørgensen |  Tanska | 1:54.326 |
| 3 Pronssia | Lisa Carrington |  Uusi-Seelanti | 1:54.372 |
| 4. | Maryna Litvinchuk |  Valko-Venäjä | 1:54.474 |
| 5. | Franziska Weber |  Saksa | 1:54.553 |
| 6. | Zhou Yu |  Kiina | 1:54.994 |
| 7. | Dalma Ružičić-Benedek |  Serbia | 1:55.095 |
| 8. | Inna Osypenko-Radomska |  Azerbaidžan | 1:56.573 |
Tulokset > Loppukilpailu B

| # | Meloja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Elena Aniushina |  Venäjä | 1:57.202 |
| 2. | Špela Ponomarenko Janić |  Slovenia | 1:57.541 |
| 3. | Teresa Portela |  Portugali | 1:58.058 |
| 4. | Ewelina Wojnarowska |  Puola | 1:58.167 |
| 5. | Martina Kohlová |  Slovakia | 1:58.211 |
| 6. | Karin Johansson |  Ruotsi | 1:58.363 |
| 7. | Rachel Cawthorn |  Iso-Britannia | 1:58.470 |
| 8. | Bridgitte Hartley |  Etelä-Afrikka | 2:01.890 |
Miika Kirmula

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sarpsborg 2019 | viesti |  |
|  Hopeaa | Flims Flaax 2023 | viesti |  |
|  Hopeaa | Edinburgh 2024 | sprinttiviesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Mór 2024 | pitkä matka |  |
Miika Kirmula (s. 12. joulukuuta 1994) on suomalainen suunnistaja. Kirmula on saavuttanut MM-kilpailuissa viestihopeaa Sarpsborgissa vuonna 2019 ja Flims Flaaxissa vuonna 2023. Lisäksi hän on saavuttanut sprinttiviestin hopeaa Edinburghin MM-kilpailuissa 2024. EM-kilpailuissa 2024 Kirmula oli pitkällä matkalla kolmas. Kirmula on voittanut yhden maailmancup-osakilpailun, Kuopiossa pitkällä matkalla 2024.
Kirmula voitti nuorten maailmanmestaruuden keskimatkalla vuonna 2014. Hän edustaa Kalevan Rastia, johon hän siirtyi Angelniemen Ankkurista kaudella 2018.
Kirmula on voittanut SM-kultaa sprintissä 2019, 2022 ja 2024, keskimatkalla 2020 ja 2024 sekä pitkällä matkalla 2016, 2018, 2019, 2021, 2023 ja 2024.
Melonta kesäolympialaisissa 2016 – naisten 500 metrin kajakkikaksikko

Naisten 500 metrin kajakkikaksikko Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 15. – 16. elokuuta Lagoa Rodrigo de Freitaksessa. Kilpailun voittivat unkarilaiset Gabriella Szabó ja Danuta Kozák. Toiseksi sijoittuivat saksalaiset Franziska Weber ja Tina Dietze ja kolmanneksi puolalaiset Karolina Naja ja Beata Mikołajczyk.
Tulokset > Loppukilpailu A

| # | Melojat | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Gabriella Szabó Danuta Kozák |  Unkari | 1:43.687 |
| 2 Hopeaa | Franziska Weber Tina Dietze |  Saksa | 1:43.738 |
| 3 Pronssia | Karolina Naja Beata Mikołajczyk |  Puola | 1:45.207 |
| 4. | Anastasiia Todorova Inna Hryshchun |  Ukraina | 1:45.868 |
| 5. | Elena Aniushina Kira Stepanova |  Venäjä | 1:46.319 |
| 6. | Nadzeya Liapeshka Maryna Litvinchuk |  Valko-Venäjä | 1:46.967 |
| 7. | Natalya Sergeyeva Irina Podoinikova |  Kazakstan | 1:48.361 |
| 8. | Alyssa Bull Alyce Burnett |  Australia | 1:51.915 |
Tulokset > Loppukilpailu B

| # | Melojat | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Karin Johansson Sofia Paldanius |  Ruotsi | 1:47.207 |
| 2. | Nikolina Moldovan Milica Starovic |  Serbia | 1:48.146 |
| 3. | Yvonne Schuring Ana-Roxana Lehaci |  Itävalta | 1:48.834 |
| 4. | Amalie Thomsen Ida Villumsen |  Tanska | 1:48.846 |
| 5. | Genevieve Orton Kathleen Fraser |  Kanada | 1:49.389 |
| 6. | Wenjun Ren Qing Ma |  Kiina | 1:51.582 |
| 7. | Lani Belcher Angela Hannah |  Iso-Britannia | 1:54.193 |
Mihail Fridman

| Mihail Fridman> Михаил Маратович Фридман |
| --- | --- |
 Mihail Fridman vuonna 2015.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Mihail Maratovitš Fridman
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1964 (ikä 60)  Lviv, Ukraina, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   venäläinen  israelilainen
Ammatti:  liikemies
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mihail Maratovitš Fridman (ven. Михаил Маратович Фридман, s. 21. huhtikuuta 1964 Lviv, Ukraina, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän on yksi Alfa Group -konsernin pääomistajista ja hallituksen puheenjohtaja. Yrityksen toimialoja ovat öljy, vähittäiskauppa, telekommunikaatio ja pankkitoiminta. Fridmanilla on vahvat siteet Venäjän poliittisen johtoon Kremliin, ja yksi hänen entisistä alaisistaan työskentelee presidentti Vladimir Putinin neuvonantajana.
Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 45. rikkaimmaksi henkilöksi. Fridman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Fridmanilla on myös Israelin kansalaisuus.
Koulutukseltaan Fridman on tekniikan kandidaatti, joka valmistui Moskovan teräs- ja sulattamoinstituutista.
Alfa Group

Fridman perusti Alfa Groupin vuonna 1999 yhdessä German Hanin ja Aleksei Kuzmitsovin kanssa.
Vuonna 2003 Alfa Group sulautti öljy-yhtiö TNK:n yhteen brittiläisen BP:n kanssa. Uuden yhtiö nimeksi tuli TNK-BP. Vuonna 2007 yhtiöllä oli vaikeuksia kaasukenttälupien kanssa Siperiassa. BP voi joutua myymään osuudesta Venäjän kansallisille öljy-yhtiöille.
Alfa Group toimii aktiivisesti telekommunikaatiossa. Se osti 13 prosentin osuuden Turkin suurimmasta mobiilioperaattorista Turkcellistä. Toisena kilpailevana ostajana on ollut TeliaSonera. Alfa Group omistaa mobiilioperaattoreita Venäjällä (Beeline ja Megafon). Lisäksi omistusta löytyy Ukrainassa Kyivstar, Yhdysvalloissa Golden Telecom sekä Uzbekistanissa Buztel ja Uzmacom.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alfa Groupin nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mega Man Xtreme 2

| Mega Man Xtreme 2: Soul Eraser |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  JP 2001
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Game Boy Color
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mega Man Xtreme 2: Soul Eraser on Capcomin vuonna 2001 Japanissa ja Yhdysvalloissa Game Boy Colorille julkaisema Mega Man X3:n ja Mega Man X4:n väliin sijoittuva tasohyppelypeli. Euroopassa peli julkaistiin vuonna 2002.
Pelissä on kaksi erilaista ohjattavaa hahmoa: Mega Man X, jonka pääaseena on X-Buster, ja Zero, jonka pääaseena on Z-Saber.
Aiheesta muualla

Mega Man Xtreme 2 MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Mogador-luokka (hävittäjä)

| Mogador-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 997 t (standardi) 4 018 t (kuormattu)
Pituus:  137,5 m
Leveys:  12,57 m
Syväys:  4,74 m
Koneteho:  92 000 shp
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  12 upseeria ja 226 miehistönjäsentä
Aseistus
Meritorjunta:  4 x Canon de 138 mm modèle 1934 10 x 550 mm torpedoputkea 32 x syvyyspommia 40 x miinaa
Ilmatorjunta:  2 x 37 mm/L50 Mle 1933 -ilmatorjuntatykkiä 4 x 13,2 mm/L76 Mle 1929
Mogador-luokka oli Ranskan laivaston kuuden vuoden 1932 laivasto-ohjelmaan kuuluneen  hävittäjän (ransk. contre-torpilleurs) muodostama alusluokka. Alusista valmistui lopulta vain kaksi muiden neljän töiden keskeydyttyä Saksan vallattua Ranskan.
Alukset

Mogadorin tilausvaltuutus annettiin vuoden 1932 laivasto-ohjelmassa ja Voltan kahta vuotta myöhemmin. Lopuista kolme alusta liitettiin vuoden 1938 laivasto-ohjelmaan huhtikuussa 1939 ja viimeinen huhtikuussa 1940. Näiden lisäksi oli tarkoitus vielä hankkia kuusi vastaavaa alusta, mutta hankintoja ei vahvistettu ennen Ranskan antautumista.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mogador | Arsenal de Lorient | 28. joulukuuta 1934 | 9. kesäkuuta 1937 | 8. huhtikuuta 1939 | miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 |
| Volta | Ateliers et Chantiers de Bretagne, Nantes | 24. joulukuuta 1934 | 26. marraskuuta 1936 | 6. maaliskuuta 1939 | miehistönsä upottama 7. marraskuuta 1942 Toulonissa |
| Kléber | Ateliers et Chantiers de France, Dunkerque | ? | ei | ei | romutettu |
| Desaix | Ateliers et Chantiers de France, Dunkerque | ? | ei | ei | romutettu |
| Hoche | Ateliers et Chantiers de Bretagne | ? | ei | ei | ei aloitettu (?) |
| Marceau | Ateliers et Chantiers de Bretagne | ei | ei | ei | ei aloitettu |
Miika Korkiakoski

Miika Eero Juhana Korkiakoski (s. 7. heinäkuuta 1967 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lasse Metsolan roolin TV-sarjassa Metsolat. Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjassa Puhtaat valkeat lakanat. Korkiakoski toimii Vaasan kaupunginteatterin markkinointipäällikkönä.
Korkiakoski työskenteli vuodesta 1988 matkailualalla ja vuodesta 1990 näyttelijänä Riihimäen Teatterissa. Vaasan kaupunginteatterissa Korkiakoski on näytellyt kymmenisen vuotta. Sen lisäksi hän on ollut kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, Mikkelin teatteriin ja Wasa Teateriin. Korkiakoski on toiminut myös opetustehtävissä Yrkeshögskolan Noviassa Vaasassa.
Miika Korkiakosken isä on näyttelijä ja teatterinjohtaja Svante Korkiakoski.
Aiheesta muualla

http://yle.fi/elavaarkisto/artikkelit/rosa_merilainen_metsoloissa_30901.html#media=30902
Merthyr Tydfil

| Merthyr Tydfil County Borough Bwrdeistref Sirol Merthyr Tudful |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa
 Alueen sijainti Walesissa
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Wales
Preserved county:  Mid Glamorgan
Perustettu:  1996
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Merthyr Tydfil
Pinta-ala:  111,39 km²
Väkiluku (2015):  59 324
 – väestötiheys:  532,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-MTY
 – NUTS:  UKL15
 
Hallintoalueen internetsivut
Merthyr Tydfil on yksi Walesin hallintoalueista (engl. Merthyr Tydfil County Borough, kymriksi Bwrdeistref Sirol Merthyr Tudful). Se sijaitsee maan eteläosassa Cardiffin pohjoispuolella historiallisen Glamorganin kreivikunnan alueella. Siellä on arviolta 59 324 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 111,39 neliökilometriä.
Merthyr Tydfilin alueen samanniminen pääkaupunki on legendan mukaan saanut nimensä Pyhältä Tydfililtä. Tydfil oli Brycheiniogin muinaiskuningaskuntaa hallineen kuningas Brychanin tytär. Pakanat tappoivat Tydfilin Merthyrissä noin vuonna 480, ja paikkaa ruvettiin kutsumaan myöhemmin Merthyr Tydfiliksi hänen muistoaan kunnioittaen.
Kuvia

Merthyr Tydfilin rautatieasema
Kaupungintalo
Kaupungin teollisuutta 1800-luvulla, Alphonse Dousseaun piirros
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merthyr Tydfil Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Walesin hallintoalueet
Anglesey
Blaenau Gwent
Bridgend
Caerphilly
Cardiff
Carmarthenshire
Ceredigion
Conwy
Denbighshire
Flintshire
Gwynedd
Merthyr Tydfil
Monmouthshire
Neath Port Talbot
Newport
Pembrokeshire
Powys
Rhondda Cynon Taf
Swansea
Torfaen
Vale of Glamorgan
Wrexham
Melonta kesäolympialaisissa 2016 – naisten koskimelonnan kajakkiyksikkö

Naisten kajakkiyksikkö Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 8. – 11. elokuuta Estádio Olímpico de Canoagem Slalomissa. Kilpailuun osallistui yhteensä 21 urheilijaa. Voittoon meloi espanjalainen Maialen Chourraut ennen toiseksi sijoittunutta uusiseelantilaista Luuka Jonesia ja kolmanneksi melonutta australialaista Jessica Foxia.
Aikataulu ja radat

Ensimmäinen kierros käytiin 8. elokuuta. Ensimmäinen kierros koostui kahdesta erästä, joista paras tulos jäi voimaan. Välierät ja finaali melottiin 11. elokuuta.
Mark Coleman

| Mark Coleman |
| --- | --- |
 Coleman vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1964 (ikä 59) Fremont, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Hammer
Aktiivisena:  1996–2006, 2009–2010
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Painoluokka:  Raskassarja (1997–2006) Alempi raskassarja (2009–2010)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  vapaapaini
Seura:  Team Hammer House
Tilastot
Ottelut:  26
Voitot:  16
– tyrmäyksellä:  8
– luovutuksella:  4
– päätöksellä:  4
Tappiot:  10
– tyrmäyksellä:  3
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  2
Mark Daniel Coleman (s. 20. joulukuuta 1964 Fremont, Ohio) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija, painija ja showpainija. Hän voitti kaksi UFC turnausta ja kerran UFC:n raskaansarjan mestaruuden. Coleman otteli myös Japanissa, jossa hän voitti Priden avoimen sarjan turnauksen 2000. Häntä pidetään vapaaottelun "ground-and-pound" luojana. Coleman voitti painiurallaan MM-hopeaa vapaapainissa ja kolmesti Pan-Amerikan mestaruuden.
Vapaaottelu

Coleman kiinnostui vapaaottelusta nähtyään sattumalta televisiossa näytettyä UFC 1 turnausta.
Vapaaottelu > UFC (1996–1999) > Avoin turnausvoitto (1996)

Coleman osallistui 12. heinäkuuta 1996 UFC 10 -tapahtumaan, jossa käytiin avoimessa painoluokassa käytävä kahdeksan ottelijan turnaus. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Moti Horensteinin teknisellä tyrmäyksellä vietyään vastustajansa mattoon ja lyöden tuomarin päätökseen saakka. Toisella kierroksella Coleman kohtasi Gary Goodridgen, joka oli osallistunut kerran aiemmin UFC:n turnaukseen. Coleman voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä, kun Goodridge ei jaksanut enää taistella vastaan. Loppuottelussa Coleman kohtasi edellisen UFC turnauksen voittaneen Don Fryen. Hän voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä, kun ottelua oli käyty 11 minuuttia.
Vapaaottelu > UFC (1996–1999) > Toinen turnausvoitto (1996)

Coleman osallistui kaksi kuukautta myöhemmin toiseen UFC:n avoimeen turnaukseen, joka käytiin UFC 11 -tapahtumassa. Hän voitti avauskierroksella Julian Sanchezin 45 sekunnissa kuristuksella. Toisella kierroksella Coleman sai vastaansa Brian Johnstonin, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä, kun Johnston luovutti Colemanin lyönneistä. Coleman lopulta julistettiin turnauksen voittajaksi, kun loppuotteluun päässyt Scott Ferrozzon luovutti ottelun oltuaan liian väsynyt ottelemaan mestaruudesta.
Vapaaottelu > UFC (1996–1999) > Raskaansarjan mestaruus (1997)

Coleman kohtasi 7. helmikuuta 1997 Dan Severnin superottelussa, joka oli samalla UFC:n historian ensimmäisestä raskaansarjan mestaruudesta. Severn oli aiemmin voittanut superottelun Ken Shamrockia vastaan 1996. Ottelu käytiin UFC 12 -tapahtumassa, jossa Coleman voitti mestaruuden päälukolla ottelun alussa.
Hän puolusti mestaruuttaan ensimmäisen kerran 27. heinäkuuta 1997 Maurice Smithia vastaan. Ottelu käytiin UFC 14 -tapahtumassa. Hän hävisi 21 minuuttia kestäneen ottelun tuomariäänin.
Vapaaottelu > UFC (1996–1999) > Mestaruuden jälkeen (1998–1999)

Coleman piti taukoa käytyään eturistisiteen leikkauksessa ja palasi lähes vuoden tauon jälkeen toukokuussa 1998. Hän kohtasi Pete Williamsin UFC 17 -tapahtumassa, jossa Coleman hävisi ottelun tyrmäyksellä toisen erän alussa saatuaan Williamsin potkusta päähän.
Tammikuussa 1999 Coleman kohtasi Pedro Rizzon, joka oli voittanut kaikki kuusi ottelua urallaan. Coleman hävisi kamppailun hajaäänin.
Vapaaottelu > Pride (1999–2006)

Coleman siirtyi UFC:n jälkeen Prideen, jossa hän kohtasi Nobuhiko Takadan huhtikuussa 1999. Coleman hävisi kamppailun kantapäälukolla toisen erän alussa. Marraskuussa hän kohtasi Ricardo Moraisin PRIDE 8 -tapahtumassa. Coleman voitti ottelun tuomariäänin.
Vapaaottelu > Pride (1999–2006) > Avoimen sarjan turnaus (2000)

Coleman otti osaa Priden avoimessa painoluokassa käytävään turnaukseen. Ensimmäinen kierros käytiin 30. tammikuuta 2000, jolloin hän kohtasi Masaaki Sataken. Coleman voitti ottelun niskalukolla ensimmäisen erän alussa. Turnaus jatkui 1. toukokuuta, jolloin käytiin kaikki loput ottelut. Coleman kohtasi toisella kierroksella Akira Shojin, jonka hän voitti tuomariäänin. Kolmannella kierroksella Coleman kohtasi Kazuyuki Fujitan, joka luovutti ottelun jo kahden sekunnin jälkeen kulmamiesten heitettyä pyyhkeen kehään. Fujita oli ottanut edellisessä ottelussa Mark Kerria vastaan osumaa, jonka vuoksi hän ei ollut täysin kunnossa otellakseen Colemania vastaan. Loppuottelussa hän kohtasi Igor Vovchanchynin, joka oli voittamaton kahdeksaan otteluun Pridessa. Coleman voitti Vovchanchynin teknisellä tyrmäyksellä, joka luovutti Colemanin polvipotkuihin toisen erän alussa.
Vapaaottelu > Pride (1999–2006) > Turnauksen jälkeen (2001–2003)

Voitettuaan Pride turnauksen Coleman otteli seuraavaksi maaliskuussa 2001 Allan Goesia vastaan. Ottelu käytiin PRIDE 13: Collision Course -tapahtumassa, jossa hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä polvipotkuilla ensimmäisen erän alussa. Syyskuussa Coleman kohtasi entisen Rings turnauksen mestarin ja MM-hopeaa jujutsussa saavuttaneen Antônio Rodrigo Nogueiran. Hän hävisi kamppailun triangelikäsilukolla ensimmäisessä erässä.
Seuraavan kerran Coleman nähtiin kehässä kesäkuussa 2003, kun hän kohtasi urallaan toisen kerran Don Fryen. Ottelu käytiin PRIDE 26 -tapahtumassa, jossa Coleman voitti ottelun tuomariäänin.
Vapaaottelu > Pride (1999–2006) > Raskaansarjan turnaus ja viimeiset ottelut Pridessa (2004–2006)

Coleman osallistui toisen kerran Priden järjestämään turnaukseen huhtikuussa 2004, tällä kertaa se käytiin raskaassasarjasa. Hän kohtasi ensimmäisellä kierroksella Priden hallitsevan raskaansarjan mestarin Fjodor Jemeljanenkon. Coleman hävisi ottelun käsilukolla ensimmäisen erän alussa ja putosi jatkosta.
Lyhyeksi jääneen turnauksen jälkeen Coleman kohtasi Mirko Filipovićin, joka oli aiemmin otellut Priden raskaansarjan tilapäisestä mestaruudesta. Ottelu käytiin PRIDE 29 -tapahtumassa, jossa hän hävisi kamppailun tyrmäyksellä Filipovićin lyönteihin. Coleman ei kyennyt viemään häntä mattoon ja hävisi pystyottelussa selkeästi Filipovićille. Lokakuussa hän otteli ensimmäistä kertaa Euroopassa, kun Coleman kohtasi Milco Voornin Bushido Europe: Rotterdam Rumble -tapahtumassa. Hän voitti ottelun käsitriangelikuristuksella 56 sekunnissa.
Helmikuussa 2006 Coleman kohtasi Priden keskisarjan mestarin Maurício Ruan, joka otteli ensimmäistä kertaa raskaassasarjassa. Hän voitti ottelun 49 sekunnissa, kun Ruan kyynärpää meni sijoiltaan Colemanin kaadettua vastustajansa mattoon. Lokakuussa hän kohtasi toisen kerran Fjodor Jemeljanenkon, jolle Coleman hävisi myös toistamiseen käsilukolla. Ottelu oli samalla viimeinen Pridessa, kun UFC osti organisaation.
Vapaaottelu > Paluu UFC:hen ja uran päätös (2009–2010)

Coleman palasi UFC:hen 10 vuoden jälkeen, kun hän kohtasi toisen kerran urallaan Maurício Ruan tammikuussa 2009. Ottelu käytiin UFC 93 -tapahtumassa illan toisena pääotteluna. Coleman otteli samalla ensimmäistä kertaa urallaan alemmassa raskassarjassa. Hän hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän lopussa. Ottelu palkittiin illan kamppailu bonuksella. Heinäkuussa Coleman kohtasi Stephan Bonnarin UFC 100 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun tuomariäänin (29–28, 29–28, 29–28).
Helmikuussa 2010 Coleman kohtasi Randy Couturen UFC 109 -tapahtumassa. Kaksikon oli määrä kohdata vuonna 1998, mutta Couture kärsi tuolloin loukkaantumisesta ja joutui jättämään ottelun väliin. Otteli oli samalla ensimmäinen kerta, kun UFC Hall of Famen jäsenet ottelivat keskenään. Coleman hävisi kamppailun takakuristuksella toisen erän alussa. Hänet vapautettiin UFC-sopimuksestaan ottelun jälkeen.
Showpaini

| Mark Coleman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. joulukuuta 1964 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Showpainija
Kehänimet:  Coleman
Aktiivisena:  2000–2005, 2007, 2010
Pituus:  185 cm
Paino:  102 kg
Coleman aloitti showpainin otellessaan Japanissa vapaaottelun parissa, kun hänet kutsuttiin Mark Kerrin pariksi 31. joulukuuta 2000 ottelemaan Inoki Bom-Ba-Ye 2000 -tapahtumassa Takashi Iizukaa ja Yuji Nagataa vastaan pariottelussa. Kaksikko voitti ottelun 12 minuutin jälkeen.
Showpaini > New Japan Pro-Wrestling (2001)

Coleman otteli heinäkuussa 2001 yhden painiottelun NJPW Dome-Quake -tapahtumassa. Hän voitti noin 8 minuutin ottelussa Yuji Nagatan.