stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bogomil Kostov
Kilpaura > Nuorten maailmanmestaruus (2019)

Marraskuussa 2019 Kostov saavutti nuorten maailmanmestaruuden 16–17-vuotiaiden sarjassa alle 65 kiloa. Hän voitti päivän aikana kaikki neljä ottelua.
Lokakuussa 2021 Kostov voitti Turkissa järjestetyn kansainvälisen Cupin alle 80-kiloisten sarjan. Hänet palkittiin turnauksessa myös parhaasta ottelutekniikasta. Marraskuussa Kostov eteni Puolan EM-kilpailuissa pronssiotteluun voitettuaan ensin avauskierroksella Gabriel Bożekin. Toisella kierroksella hän hävisi Lasha Gabaraeville. Kostov kohtasi tämän jälkeen pronssiottelussa Artsem Urbanovitšin, jolle hän hävisi mitalikamppailun.
Kilpaura > Euroopan mestaruus (2022)

Kesäkuussa 2022 Kostov oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden. Hän voitti avauskierroksella Gabriel Bożekin, kuten edellisvuonna. Myöhemmin välierissä Kostov voitti Gino Consentinon ja eteni loppuotteluun, jossa hän voitti toista kertaa peräkkäin loppuottelussa otelleen Grzegorz Kędzierskin.
Kilpaura > Siirtyminen raskassarjaan (2023–)

Toukokuussa 2023 Kostov kilpaili Puolan EM-kilpailuissa tällä kertaa raskaassasarjassa. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jonka voiton jälkeen kohtasi Maxime Demeautisin välierässä. Kostov voitti ottelun tuomariäänin ja eteni loppuotteluun. Hän kohtasi hallitsevan Euroopan mestarin Alejandro Navarron, jolle Kostov hävisi yhden jatkoerän jälkeen tuomariäänin.
Toukokuussa 2024 Kostov eteni toistamiseen EM-kilpailujen loppuotteluun, jossa hän sai vastaansa uransa viimeistä vuotta otelleen Alejandro Navarron. Kostov hävisi ottelun toistamiseen tuomariäänin ja saavutti hopeaa. Lokakuussa Kostov sijoittui Euroopan Openissa viidenneksi. Hän voitti avauskierroksella Kristóf Tamásin ja toisella kierroksella Aleks Łączakin. Seuraavaksi puolivälierissä Kostov hävisi puolipisteellä edellisvuoden hopeamitalistille Filip Maksimowiczille.
Telivo

Telivo Oy oli Suomessa 1990-luvulla toiminut teleoperaattori.
Telivo aloitti puheluiden välittämisen vuonna 1994. Sen operaattoritunnukset olivat 994 ulkomaanpuheluihin ja 1041 kaukopuheluihin. Telivon runkoverkko perustui Imatran Voiman voimalinjoihin rakentamiin valokaapeleihin.
Ruotsalainen teleoperaattori Telia osti enemmistön Telivosta Imatran Voimalta vuonna 1996. Tuolloin Telivon markkinaosuus Suomen ulkomaanpuheluista oli kymmenen prosenttia ja kaukopuheluista runsaat 4 %.
Telia osti loputkin Telivon osakkeista vuonna 1997. Telivon liiketoimintaa jatkettiin Telian nimellä.
Luettelo Suomen kirkkopaloista
Ennen 1400-lukua

1318
12. kesäkuuta: Turun tuomiokirkko, novgorodilaiset polttivat
Koroisten kirkko
1395 tai 1396
Kaarinan kirkko, Vitaaliveljet polttivat
1400-luku

1411
Viipurin kirkko
1429
Turun tuomiokirkko
Pyhän Olavin luostarikirkko Turussa
Ulvilan kirkko
1454
Iin kirkko, venäläiset polttivat
1461
Iin kirkko, venäläiset polttivat
1464
Turun tuomiokirkko, salama
1477
Viipurin (tuomio)kirkko, kaupungin palossa
Viipurin luostarikirkko
1478 tai 1479
Iin kirkko, venäläiset polttivat
1496
Iin kirkko, venäläiset polttivat
1500-luku

1508
5. elokuuta: Porvoon (tuomio)kirkko, tanskalaiset polttivat
1517
Kemin kirkko, venäläiset polttivat
1526
Siuntion kirkko, salama
1537
Pyhän Olavin luostarikirkko Turussa
1546
15. helmikuuta: Turun tuomiokirkko, kaupungin palossa
1568
Karkun kirkko
1569
1. toukokuuta: Mynämäen kirkko
1571
14. maaliskuuta: Porvoon (tuomio)kirkko, venäläiset polttivat
1575
Viipurin tuomiokirkko
Mynämäen kirkko
1576
Turun tuomiokirkko, kaupungin palossa
1577
2. helmikuuta: Oriveden kirkko, salama
1581
Manamansalon kirkko, venäläiset polttivat
1582
Iin kirkko, venäläiset polttivat
1589
Iin kirkko, venäläiset polttivat
Limingan kirkko, venäläiset polttivat
1590
helmikuu: Porvoon (tuomio)kirkko, venäläiset polttivat
Oulunsalon kappelikirkko, venäläiset polttivat
1592
tammikuu:  Siikajoen kirkko, venäläiset polttivat
Limingan kirkko, venäläiset polttivat
1594
Viipurin tuomiokirkko
1600-luku

1600
Turun tuomiokirkko
1602
Vesilahden kirkko
1611
Kuopion pitäjän kirkko, venäläiset polttivat
1612
Viipurin tuomiokirkko
1617
Siuntion kirkko
1623
Inkoon kirkko
1628
4. maaliskuuta: Naantalin kirkko
27. toukokuuta: Viipurin tuomiokirkko, kaupungin palossa
27. toukokuuta: Viipurin luostarikirkko, kaupungin palossa
27. toukokuuta: Viipurin maaseurakunnan kirkko, kaupungin palossa
1630
Kuopion kirkko
1634
Käkisalmen kirkko ja kellotapuli, kaupungin palossa
1640
1. toukokuuta: Rauman Pyhän Kolminaisuuden kirkko, kaupungin palossa
1642
Hollolan keskiaikainen kivikirkko, salama
Laihian kirkko
1643
Lohtajan kirkko, salama
1650
Putsaaren kappeli Uudessakaupungissa
1652
Viipurin tuomiokirkko
1654
5. elokuuta: Kristiinan kirkko Helsingissä, kaupungin palossa
Viipurin maaseurakunnan kirkko
1656
elokuu: Kerimäen kirkko, venäläiset polttivat
Turun tuomiokirkko kaupungin palossa
Kiteen luterilainen kirkko, venäläisjoukot polttivat
Kiteen ortodoksinen kirkko, ruotsalaisjoukot polttivat
Liperin kirkko, venäläiset polttivat
Nurmeksen kirkko, venäläiset polttivat
1659
Hämeenlinnan kappeli kaupungin palossa
1662
Käkisalmen kirkko ja kellotapuli kaupungin palossa
1670
Lemin kirkko
1678
Turun tuomiokirkko
Viipurin tuomiokirkko ja kellotapuli
1679
29. elokuuta: Käkisalmen kirkko kaupungin palossa
Sundin kirkko
1680
Kerimäen kirkko, salama
1681
Turun tuomiokirkko
1682
7. heinäkuuta: Tornion kirkko, salama
Rauman Pyhän Ristin kirkon kellotapuli
1686
Taivassalon kirkko
1690
Viipurin luostarikirkon kellotapuli
1693
11. kesäkuuta: Iin kirkko ja kellotapuli, salama
1694
19. heinäkuuta: Uukuniemen kirkko, salama
1697
16. kesäkuuta: Kristiinankaupungin kirkko, salama
1698
Porin kirkko ja kellotapuli
1699
Iisalmen kirkko
1700-luku

1700
Haukiputaan kirkko, salama
1702
Haukiputaalla kellotapuli
1703
Ilomantsin luterilainen kirkko, venäläiset polttivat
1706
Raudun kirkko, venäläiset polttivat
Koiviston kirkko, venäläiset polttivat
1707
2. syyskuuta: Lohjan kirkko, tuli levisi naapurustosta
1708
12. toukokuuta: Porvoon kirkko, venäläiset polttivat
Porvoon suomalainen kirkko
1709
Korppoon kirkon torni
1710
kesäkuu: Viipurin tuomiokirkko, venäläisten pommitus
kesäkuu: Maria Magdalenan kappeli Viipurissa, venäläisten pommitus
kesäkuu: Siikaniemen kirkko Viipurissa, venäläisten pommitus
kesäkuu: Viipurin maaseurakunnan kirkko, venäläisten pommitus
1714
Sundin kirkko
Pietarsaaren kirkko ja kellotapuli, venäläiset polttivat
1716
helmikuu: Paltamon kirkko ja kellotapuli, venäläiset polttivat
Säämingin kirkko, nykyisin Savonlinnaa
Kajaanin kirkko, venäläiset polttivat
1719
elokuu: Kuopion kirkko, salama
1728
Euran kirkko
Sahalahden kirkko, salama
1738
17. kesäkuuta: Viipurin maaseurakunnan kirkko, kaupungin palossa
17. kesäkuuta: Viipurin tuomiokirkko, kaupungin palossa
1741
elokuu: Lappeenrannan kirkko, kaupungin palossa sodan aikana
Säkkijärven kirkko, sotajoukot polttivat
Rautjärven kirkko, sotajoukot polttivat
1742
29. kesäkuuta: Lapinjärven kirkot, salama sytytti ruotsalaisen kirkon, josta tuli levisi suomalaiseen kirkkoon
Ulrika Eleonoran kirkko Haminassa, kaupungin palossa
1751
Köyliön kirkko
1764
Kerimäen kirkko, salama
1765
Rääkkylän kirkko
1767
Antrean kirkko
1773
29. heinäkuuta: Punkalaitumen kirkko ja kellotapuli, salama
25. elokuuta: Säkylän kirkko, tuli levisi naapurustosta
Savitaipaleen kirkko, salama
1774
Taipaleen ortodoksinen kirkko
1779
2. syyskuuta: Oriveden kirkko ja kellotapuli, tuhopoltto
Kurun kirkko, salama
1781
1. heinäkuuta: Kemiön suomalainen kirkko, tuli levisi läheisen mökin palosta
1783
Huittisten kirkko
1785
Laitilan kirkko
1790
Lappeenrannan kirkko, salama
1793
21. kesäkuuta: Viipurin tuomiokirkko ja kellotapuli, kaupungin palossa
Laitilan kirkko ja kellotapuli
1794
Ilomantsin luterilainen kirkko ja kellotapuli, salama
1795
Valkealan kirkko
1799
Suoniemen kirkko ja kellotapuli, salama, nykyisin Nokiaa
2000-luku

2000
12. lokakuuta: Pinsiön kirkko Nokialla vaurioitui sähköjohdoista syttyneessä tulipalossa
2003
26. kesäkuuta: Kannelmäen kirkon siipirakennuksen vesikaton palo Helsingissä sai alkunsa lasten tulitikkuleikistä. Pelastuslaitos sai tulen sammumaan, kun huopakatetta oli palanut muutama neliömetri.
14. marraskuuta: Lieksan adventtikirkko
2006
29. toukokuuta: Porvoon tuomiokirkko, tuhopoltto
1. lokakuuta: Juuan kirkko, tuhopolttoyritys
11. lokakuuta: Jehovan todistajien valtakunnansali Martinlaaksossa Vantaalla, tuhopoltto
15. lokakuuta: Kaivokselan kirkko Vantaalla, tuhopoltto
2007
12. toukokuuta ja 13. syyskuuta: Viitasaaren helluntaiseurakunnan rukoushuone, tuhopolttoyritys
2008
5. tammikuuta: Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko Tampere, tuhopoltto
6. tammikuuta: Lappeen kirkko Lappeenrannassa, tuhopolttoyritys
12. tammikuuta: Lempäälän Pyhän Birgitan kirkon tuhopolttoyritys
4. lokakuuta: helluntaiseurakunnan lähetyskappeliin Espoon Vallikalliossa heitettiin polttopullo, joka sammui itsestään
22. lokakuuta: Leppävaaran kirkkoon Espoossa heitettiin polttopullo, joka sammui itsestään
2009
20. kesäkuuta: Perkkaan kappelin tuhopolttoyritys Espoossa
12. joulukuuta: Suomenniemen kirkon tuhopolttoyritys
2010
25. helmikuuta: Hammarlandin kirkkoon heitettiin viisi polttopulloa ikkunan läpi, mutta vauriot jäivät vähäisiksi
2013
22. elokuuta: Jyväskylän kaupunginkirkon tuhopolttoyritys, jossa palonalku sammui itsestään
2016
26. maaliskuuta: Ylivieskan kirkko tuhoutui tuhopoltossa.
2018
23. syyskuuta: Kiihtelysvaaran kirkko tuhoutui tuhopoltossa.
7. lokakuuta: Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkossa savuvahinkoja aiheuttanut palo
2019
25. huhtikuuta: oululaisen Tuiran kirkon tuhopolttoyrityksessä vaurioitui kirkon ovi ja tuulikaappi
19. heinäkuuta: Hyvinkään vanhan kirkon tuhopolttoyrityksessä vaurioitui kirkon ikkunanpieli ja lähellä ollut varastorakennus paloi kokonaan.
18. elokuuta: Pöytyän Yläneellä sijainneen Jehovantodistajien valtakunnansalin tuhopolttoyritys
23. elokuuta: Pöytyän Yläneellä sijainneen Jehovantodistajien valtakunnansalin tuhopoltto
2020
16. maaliskuuta: Keltinmäen kirkon tuhopolttoyritys Jyväskylässä
31. heinäkuuta: Tesoman kirkon tuhopolttoyritys Tampereella
2021
18. tai 19. joulukuuta: Someron kirkon tuhopolttoyritys polttopullolla rikkoi ikkunan ulkolasin ja nokesi karmia
2022
14. huhtikuuta: Perkkaan kappeli tuhoutui Espoossa
12. kesäkuuta: Nuijamaan kirkon ulkoseinän pinta vaurioitui tuhopoltossa
25. joulukuuta: Rautjärven kirkko tuhoutui tuhopoltossa
2023
30. toukokuuta: Vantaan Rekolan Pyhän Andreaan kirkon varastorakennus vaurioitui tuhopolttoyrityksessä ja kirkon ikkunoita rikottiin.
Wikiaineisto
Philadelphia

| Philadelphia |
| --- | --- |

 lippu
 Philadelphian sijainti Pennsylvaniassa.
 Philadelphia
 Koordinaatit: 39°57′12″N, 75°10′12″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Pennsylvania
Piirikunta:  Philadelphia
Hallinto:  
 – Pormestari:  Michael Nutter
Pinta-ala:  
 – Maa:  347 km²
Korkeus:  12 m
Väkiluku (2013):  1 603 797
 – Väestötiheys:  4 393,8 as./km²
 – Metropolialue:  6 034 678 
Aikavyöhyke:  UTC−5
 – Kesäaika:  UTC−4
Lempinimi::  "Philly", "City of Brotherly Love" (Veljellisen rakkauden kaupunki), "The City that Loves you Back" (Kaupunki joka rakastaa sinua takaisin), "Cradle of Liberty" (Vapauden kehto), "The Quaker City" (Kveekarikaupunki), "The Birthplace of America" (Amerikan synnyinpaikka), "The City of Neighborhoods" (Naapurustojen kaupunki)
Motto::  "Philadelphia maneto" ("Veljellinen rakkaus kestäköön")
 
 www.phila.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Philadelphia on noin 1 553 165 asukkaan kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Pennsylvanian suurin ja Yhdysvaltojen kuudenneksi suurin kaupunki. Se on myös Philadelphian piirikunnan pääkaupunki, joskin kaupungin ja piirikunnan hallinnot ovat olleet yhtä jo vuodesta 1952. Kaupunki sijaitsee Pennsylvanian itäosissa Delaware- ja Schuylkilljokien yhtymäkohdassa. Kaupunkia ympäröi lähes kuuden miljoonan asukkaan metropolialue.
William Penn perusti Philadelphian 1682, ja se on ollut historiansa aikana poliittisesti, kulttuurisesti ja taloudellisesti Yhdysvaltojen merkittävimpiä kaupunkeja. Kaupungissa allekirjoitettiin Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus vuonna 1776, ja se oli myös Yhdysvaltojen pääkaupunki 1790–1800.
Kaupungin nimi tulee kreikan kielen sanoista "rakas / rakastettu (kreik. φίλος, fílos)" ja "veli / veljellinen (kreik. ἀδελφός, adelfós)" ja tarkoittaa kutakuinkin "veljellisen rakkauden kaupunkia", joka on myös yksi Philadelphian lempinimistä.
Nykyään Philadelphian talous on monipuolista, ja keskeisimpiä aloja ovat it-ala, lääketieteellinen tutkimus ja palvelut. Myös turismi tuo merkittävän lisän kaupungin talouteen, sillä harvassa Yhdysvaltojen kaupungissa on yhtä monta historiallista nähtävyyttä.
Philadelphian taidekeskus on Broad Streetin taidebulevardi, jonka varrella on useita kulttuurikohteita. Kaupungissa sijaitsevat muun muassa Yhdysvaltojen vanhin taidemuseo, Pennsylvanian kuvataideakatemia, ja Philadelphian taidemuseo. Lisäksi Philadelphiassa on enemmän julkisia veistoksia kuin missään muussa Yhdysvaltojen kaupungissa ja paljon seinämaalauksia.
Urheilun saralla Philadelphiasta on joukkue jokaisessa Yhdysvaltojen merkittävimmistä ammattilaisurheilusarjoissa, MLB:ssä, NFL:ssä, NBA:ssa ja NHL:ssä.
Maantiede

Philadelphian maapinta-ala on 347 neliökilometriä. Philadelphia sijaitsee Pennsylvanian osavaltion itäosassa Delaware- ja Schuylkilljokien yhtymäkohdassa. Kaupungin matalin kohta on noin 1,5 ja korkein noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella. Philadelphian ympärillä on New Jerseyn, Delawaren ja Marylandin osavaltioihin ulottuva Philadelphian–Camdenin–Wilmingtonin metropolialue.
Philadelphiasta on vesiyhteys Atlantille Delawaren osavaltion kautta kulkevaa Delawarejokea pitkin.
Philadelphian ilmastoa tasapainottavat Appalakit lännessä ja Atlantti idässä. Kumpikin tekijöistä vähentää ääriolosuhteiden esiintymistä. Vuoden keskilämpötila on 12 astetta. Joulukuussa keskilämpötila on noin 0 astetta ja elokuussa noin 24 astetta. Sadetta tulee melko tasaisesti läpi vuoden, mutta yleensä suurimmat sateet tulevat kesällä.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Philadelphian keskusta on suunniteltu ruutukaavan mukaan, ja sen keskuksena on Pennin aukio Delaware- ja Schuylkilljokien puolessavälissä. Aukiolla on nykyään vuonna 1901 avattu Philadelphian kaupungintalo. Länteen aukiosta on John F. Kennedyn bulevardi, jolla on Penn Center, ja Broad Streetiä aukiolta pohjoiseen ja etelään kutsutaan taiteiden bulevardiksi usein kulttuurinähtävyyksiensä ansiosta. Benjamin Franklin Parkway kulkee Pennin aukiolta luoteeseen ruutukaavan halki. Se ympäröi matkansa varrella Logan Square -aukion ja päättyy Fairmountin puistoon, joka on Yhdysvaltain suurin kaupunkialueella sijaitseva maisemoitu puisto. Philadelphian vanhimmat osat, Southwark, Society Hill ja Independence Hallin alue, sijaitsevat itään Pennin aukiolta. Southwark on kaupunginosista kaikkein vanhin.
Independence Hall, jossa itsenäisyysjulistus ja Yhdysvaltain perustuslaki hyväksyttiin, on kuulunut vuodesta 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Se ja osa kaupungin keskustasta kuuluu 1956 perustettuun Independence National Historical Park -kansallispuistoon, jonka alueella sijaitsee monia Yhdysvaltojen perustamishistoriaan liittyviä merkittäviä rakennuksia sekä vuosina 2001–2003 avatut teemamuseot Independence Visitor Center, National Constitution Center ja Liberty Bell Center.
Monet keskusta-alueen ulkopuolella olevista kaupunginosista ovat aikaisemmin jonkin etnisen ryhmän asuttamia. Tällainen alue on esimerkiksi Pohjois-Philadelphian Germantown, jonka asuttivat saksalaiset 1600–1700-lukujen taitteessa. Germantownin vieressä olevalla Chestnut Hillillä on kaupungin korkein kohta. Muita pohjoisosien kaupunginosia ovat muun muassa Schuylkilljoen varrella oleva Manayunk, jonka arvostus on noussut viimeisten 20 vuoden aikana, ja Northern Liberties, jossa on rinnakkain alaluokan asuntoja ja uusia miljoonataloja. Philadelphian eteläosia pidetään kaupungin värikkäimpänä ja monimuotoisimpana. Siellä sijaitsevat myös Philadelphia Sports Complex ja Philadelphian laivastontelakka. Länsi-Philadelphiassa sijaitsee University City, jossa ovat Drexelin yliopiston ja Pennsylvanian yliopiston kampukset. Sitä asuttavat lähinnä opiskelijat.
Historia > Perustaminen

Philadelphian alueen ensimmäiset asukkaat olivat delaware-intiaaneja. Ruotsalaiset perustivat ensimmäisen pienen eurooppalaisen siirtokunnan Philadelphian alueelle 1640-luvulla. Ruotsilla oli 1600-luvun puolivälissä Pohjois-Amerikan itärannikolla oma siirtomaansa nimeltä Uusi Ruotsi. Delaware-joen varrella sijainneessa Uudessa Ruotsissa oli neljä aluetta: Finland, Lapland, Upland ja Takamaa. Takamaalla, Schuylkill-sivujoen varressa sijaitsi Tornio-niminen asuttu paikka, joka on siis nykyään osa Philadelphiaa. Suomalainen paikannimi ei ollut sattumaa. Tornion lähistöltä löytyivät Uuden Vaasan kuin Uuden Korsholmankin linnoitukset.
William Penn on saanut maineen Philadelphian kaupungin perustajana. Englannin kuningas Kaarle II oli velkaa Pennin isälle amiraali William Pennille. Nuorempi Penn pyysi velan maksuna aluetta Delawarejoen länsirannalta. Maa-alue sai nimekseen Pennsylvania tai ”Pennin metsä”. Penn asettui alueelle, jossa Delawarejokeen liittyy Schuylkilljoki, sillä ruotsalaiset omistivat maat Delawaren yläjuoksulla.
Vaikka Penn oli saanut maat lahjoituksena, hän halusi silti ostaa ne myös alkuperäisasukkailta. Hän halusi muutenkin kohdella intiaaneja tasavarteisesti eikä siksi halunnut rakentaa kaupungin ympärille edes muuria. Penn oli kveekari, ja hän suunnitteli Philadelphiasta, eli veljellisen rakkauden kaupungista, paikkaa, jossa hän pystyi uskonveljiensä kanssa harjoittamaan uskoaan ja hallitsemaan itse itseänsä. Penn kutsui serkkunsa suunnittelemaan kaupungin asemakaavan. Kaupunki järjestettiin ruutukaavan mukaan, ja siellä oli leveitä puistokatuja, sillä Penn tiesi ahtaiden kujien aiheuttaman riskin, joka oli toteutunut Lontoon suuressa palossa 1666.
Historia > Kasvu ja Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus

Philadelphia kasvoi nopeasti, ja 1600-luvun loppuun mennessä siellä oli yli 7 000 asukasta. Satamakaupunkina siitä tuli merkittävä talouskeskus, ja sitä kautta tuotiin maahan sokeria, rommia ja melassia Karibialta. Samalla kaupungin teollisuus ja laivanrakennusala alkoi kukoistaa. Benjamin Franklin, yksi kaupungin kuuluisimmista asukkaista, saapui Philadelphiaan 1723. Hänen ansiostaan kaupungista tuli merkittävä kulttuurikeskus. Lisäksi hän perusti Thomas Bondin kanssa Pennsylvania Hospitalin, Yhdysvaltojen ensimmäisen julkisen sairaalan.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana Philadelphiassa allekirjoitettiin 1776 Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus. Seuraavana vuonna britit valloittivat kaupungin, mutta se vapautettiin 1783. Philadelphia oli Yhdysvaltojen pääkaupunki 1790–1800. Siellä oli vuonna 1800 lähes 70 000 asukasta, ja se oli Yhdysvaltojen suurin kaupunki.
Historia > Pääkaupungista alueelliseksi keskukseksi

Philadelphian taloudellinen ja poliittinen merkitys alkoi pienentyä 1800-luvun alkupuolella, kun Washingtonista tehtiin pääkaupunki ja talous alkoi keskittyä New Yorkiin paremman satamapaikkansa ansiosta. Philadelphiassa keskityttiin enemmän teollisuuteen, ja siitä tulikin alueellinen tekstiili-, rauta- ja terästeollisuuden keskus. Kaupunki kasvoi kuitenkin edelleen, ja se laajeni myös varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolelle esimerkiksi Germantowniin ja Chestnut Hilliin. Vuonna 1854 päätettiin Philadelphiaa ympäröivien paikkakuntien liittämisestä kaupunkiin. Tuolloin Philadelphia laajennettiin käsittämään koko Philadelphian piirikunnan alue.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Philadelphian talous kukoisti, kun se tuotti pohjoisvaltioiden joukoille aseita, ammuksia ja sotalaivoja. Yhdysvallat täytti 100 vuotta 1876, jolloin Philadelphiassa järjestettiin maailmannäyttely, joka oli ensimmäinen laatuaan Yhdysvalloissa. Philadelphian talous kukoisti jälleen ensimmäisen maailmansodan aikana. Espanjantauti iski voimakkaana Philadelphiaan surmaten noin prosentin kaupungin asukkaista. Suuri lama koetteli myös Philadelphiaa, mutta toinen maailmansota elvytti teräs- ja kemianteollisuuden.
Historia > 1900-luvun vaikeudet

Philadelphia kärsi 1900-luvun alkupuoliskolla laajasta korruptiosta. Vasta 1950-luvulla uudistusmieleiset pormestarit Joseph S. Clark ja Richardson Dilworth auttoivat kehittämään kaupungin uuden perustuskirjan. Sen ansiosta kaupungin korruptiota onnistuttiin siistimään. Kaupungissa syntyi rotukiistoja 1960-luvulla, ja ne kärjistyivät mellakoihin sekä kaupungissa että vankiloissa. Vuonna 1971 pormestariksi valittiin entinen poliisi Frank Rizzo, joka otti kovat keinot käyttöön jengiväkivaltaa vastaan. Hän jakoi kuitenkin kaupungin sekä taloudellisten syiden että kovien otteidensa takia. Philadelphiaan valittiin myös Yhdysvaltojen ensimmäinen afroamerikkalainen pormestari, Wilson Goode. Hän hyväksyi 13. toukokuuta 1985 tapahtuneen radikaalin tummaihoisten vapautusjärjestön MOVE:n päämajan pommituksen Osage Avenue -kadulla. Hyökkäyksessä kuoli 11 ihmistä, 61 asuntoa tuhoutui ja yli 250 ihmistä jäi kodittomiksi.
Philadelphian olot tasaantuivat 1980-luvun lopulla. Kaupunki oli ajautunut kuitenkin lähes konkurssin partaalle. Seuraavien vuosien aikana talous saatiin kuitenkin nousuun. Pormestariksi vuonna 1992 valittu Ed Rendell lupasi radikaaleja muutoksia, ja hän onnistui yhdessä valtuuston puheenjohtajan John F. Streetin avustuksella nostamaan kaupungin talouden ennätyksellisesti ylijäämäiseksi.
Hallinto

Philadelphia on samannimisen piirikunnan hallintokeskus, joskin kaupunki ja piirikunta ovat kattaneet maantieteellisesti saman alueen vuonna 1854 tapahtuneesta kuntaliitoksesta lähtien. Kaupungin ja piirikunnan hallinnot yhdistettiin vuonna 1952. Philadelphian piirikunta on kuitenkin edelleen olemassa paperilla, ja se on väkiluvultaan Pennsylvanian suurin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin piirikunta.
Philadelphiassa on käytössä hallintomalli, jossa on sekä vaaleilla valittu pormestari että valtuusto. Sen nykyinen muoto vahvistettiin 1951, jolloin valtaa siirrettiin pormestarille. Philadelphian kaupunginvaltuustossa on 17 jäsentä, ja niistä 7 valitaan koko kaupungin alueelta ja lisäksi 1 jokaisen 10 vaalipiirin alueelta. Jokainen jäsen valitaan neljäksi vuodeksi. Myös pormestari valitaan neljän vuoden välein. Michael Nutter valittiin pormestariksi 2011.
Jokaisen uuden säädöksen pitää olla valtuuston jäsenen ehdottama. Tämän jälkeen ehdotuksen pitäisi käydä asiasta vastaavan komitean käsiteltävänä, ja käsittelyn tuloksen pitää tulla jokaisen valtuuston jäsenen nähtäväksi, ja se pitää saattaa yleiseen jakeluun. Pormestarilla on veto-oikeus kumota ehdotus, mutta valtuusto voi ohittaa veton kahden kolmasosan kannatuksella.
Talous

Teollisuustuotanto on perinteisesti vetänyt Philadelphian taloutta. Toisen maailmansodan jälkeen monet Koillis-Yhdysvaltojen teollisuuskaupungeista ovat kokeneet talouden murroksen, kun teollisuus on muuttanut esikaupunkeihin tai muualle maahan. Philadelphian talous on kehittynyt monipuoliseksi, ja sen keskeisimpiä toimijoita ovat informaatioala ja palvelut. Philadelphiassa on paljon lääketieteelliseen tutkimukseen keskittyneitä yrityksiä, kuten lääketeollisuutta, tutkimuslaitoksia ja lääketieteellisten instrumenttien valmistajia. Turismi on myös merkittävä osa kaupungin taloutta, sillä harvassa Yhdysvaltojen kaupungissa on yhtä monta historiallista nähtävyyttä.
Philadelphian suurimmat työllistäjät ovat liittovaltion hallitus ja Philadelphian kaupunki. Myös terveys- ja koulutuspalvelut työllistävät ison osan kaupungin asukkaista. Yrityksistä suurimpia työllistäjiä ovat lääkeyhtiö MSD ja kemianteollisuusyritys DuPont.