stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diego Maradona
Valmennusura > Corrientes ja Racing Club, 1994 & 1995

Maradona tuomittiin Yhdysvaltain MM-kilpailujen jälkeen 15 kuukauden kilpailukieltoon, minä aikana hän valmensi ensin 1994 Mandiyú de Corrientesia. Maradonalla ei ollut lupaa mennä vaihtopenkille, joten hän valmensi katsomosta. Eräänä päivänä, kun seuran omistaja Oscaldo Cruz tuli pukuhuoneeseen puhumaan joukkueelleen, Maradona löi häntä ja lähti seurasta. Corrientes pelasi hänen valmennuksessaan yhden voiton, kuusi tasapeliä ja viisi tappiota. Paras saavutus oli tasapeli River Platea vastaan.
Vuonna 1995 Maradona valmensi Racing Club de Avellanedaa. Racing oli rahapulassa eikä saanut hankittua uusia pelaajia, vaikka Maradona sitä vaatikin. Myöhemmin seuranjohtaja Juan De Stéfano hävisi vaalit, ja Maradona oli sanonut lähtevänsä hänen mukanaan. Racing pelasi Maradonan valmennuksessa kaksi voittoa, kuusi tasapeliä ja kolme tappiota.
Valmennusura > Al Wasl, 2011–2012

Toukokuussa 2011 Maradona palkattiin dubailaisen Al Waslin valmentajaksi. Maradona ei onnistunut johdattamaan Al Waslia mestaruuteen kaudella 2011–2012, mikä johti lopulta seurajohdon eroamiseen. Myös Maradona itse sai potkut heinäkuussa 2012.
Pelitapa ja arvostus

Maradonaa on kuvailtu kaikkien aikojen taitavimmaksi pelaajaksi, ja häntä pidetään myös yhtenä parhaista vapaapotkujen ja rangaistuspotkujen antajista. Hän pelasi usein vapaassa roolissa hyökkääjien takana ja pystyi paikaltaan syöttämään tai ratkaisemaan itse maalipaikkoja. Maradona oli lähes kokonaan vasenjalkainen. Pelé on sanonut, että Maradona oli kiistattomasti aikansa paras jalkapalloilija. Hän sanoi Maradonaa erittäin nopeaksi ja taitavaksi, vaikka hänen puolustus- ja pääpelinsä ja oikea jalkansa olisivat vaatineet harjoitusta.
Maradonan on myös sanottu olevan pienikokoinen, mutta voimakas. Häntä vartioitiin aina tiukasti, mikä johti myös useisiin rikkeisiin häntä vastaan: Italian MM-kilpailuissa 1990 häntä rikottiin peräti 53 kertaa rikkeen arvoisesti 7 ottelussa. Maradona kärsi myös usein loukkaantumisista: 1983 Andoni Goikoetxea mursi Maradonan säären, ja 1985 venezuelalainen kannattaja potkaisi Maradonaa polveen. Hänellä oli myös toistuvia alaselkä- ja takareisiongelmia.
Huumeongelmista huolimatta Maradona oli huippusuosittu, ja hänet rinnastettiin usein jopa Jumalaan. Napolissa oli sanonta: ”Jumala taivaassa, Maradona maan päällä”, ja Maradonan edustaessa Napolia kaupunkia sanottiin Maradonapoliksi. Hän ei voinut liikkua kaupungilla ilman, että liikenne olisi mennyt sekaisin koko korttelissa.
Vuonna 1993 Argentiinan jalkapalloliitto valitsi Maradonan kaikkien aikojen parhaaksi argentiinalaiseksi jalkapalloilijaksi, ja vuonna 2000 hänet valittiin vuosisadan argentiinalaiseksi urheilijaksi. 1995 France Football myönsi Maradonalle Kultaisen pallon urastaan jalkapalloilijana. Loppuvuodesta 1995 Oxfordin yliopisto myönsi Maradonalle ”Unelmien innoittamisen maisterin” palkinnon. Vuosisadan vaihteessa FIFA palkitsi Pelén vuosisadan parhaana pelaajana, vaikkakin oli ensin suunnittelut jakavansa tittelin Maradonan ja Pelén kesken. Pelé sanoi ehdotuksesta, että jos hän (Maradona) kuvittelee olevansa vuosisadan paras, se on hänen ongelmansa. FIFA:n vuonna 1998 valitsemassa vuosisadan joukkueessa Maradona oli yksi joukkueen hyökkääjistä. Argentiinan jalkapalloliitto on pyytänyt FIFA:a jäädyttämään hänen pelinumeronsa 10 Argentiinan maajoukkueessa, mutta FIFA kieltäytyi. Myöhemmin Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoissa Argentiina yritti ensin olla käyttämättä pelinumeroa 10, mutta FIFA puuttui asiaan ja lopulta Ariel Ortega käytti numeroa kisoissa. Maradonan kasvattajaseuran Argentinos Juniorsin kotistadion on nimetty hänen mukaansa.
Pelitapa ja arvostus > Saavutukset, mestaruudet, palkinnot

Metropolitano-liigan paras maalintekijä: 1978 (22 maalia), 1979 (14 maalia), 1980 (25 maalia)
Kansallisen liigan paras maalintekijä: 1979 (12 maalia), 1980 (18 maalia)
Serie A:n paras maalintekijä: 1987
Metropolitano-liigan mestaruus: 1981
Copa del Reyn voitto: 1982
Cup-voittajien cupin voitto: 1982
Serie A:n mestaruus: 1987, 1990
Italian Cupin voitto: 1987
UEFA Cupin voitto: 1988
1979 Nuorten maailmanmestaruus
1986 Jalkapallon maailmanmestaruus
1990 Jalkapallon MM-hopeaa
Argentiinan vuoden paras pelaaja: 1979 1980, 1981, 1986
El Mundo -lehden mukaan Amerikan paras jalkapalloilija: 1979 1980, 1986, 1989, 1990, 1992
Jalkapallon MM-kilpailujen paras pelaaja (Kultainen pallo): 1986
Kultainen pallo (Ballon d'Or), erityispalkinto elämäntyöstä: 1996
Valinta vuosisadan joukkueeseen (FIFA): 1998
1900-luvun merkittävin argentiinalainen urheilija: 1999
Yksityiselämä

Diego Maradona tapasi vaimonsa Claudian lokakuussa 1976, ja he menivät naimisiin marraskuussa 1989. Parilla on kaksi lasta: Dalma Nerea ja Gianinna Dinorah. He erosivat vuonna 2004, minkä jälkeen Maradona tunnusti, että Club Atlético River Platessa pelaava Diego Sinagra on hänen avioton poikansa. Puerto Rico Islandersin valmentaja ja Ascolissakin pelannut Hugo Maradona on Diego Maradonan veli.
Maradona joutui vararikkoon pelatessaan Barcelonassa, koska hänen managerinsa Cyterszpiller oli sijoittanut Maradonan rahoja muun muassa öljyyn ja kiinteistöihin. Maradona sai kuitenkin maksettua velkansa, kun hän siirtyi Napoliin ja sai siirrosta yli 10 miljoonaa dollaria sekä myi Barcelonan asuntonsa. Vuonna 1987 Maradona solmi viiden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Napolin kanssa, minkä lisäksi hän ansaitsi muutaman miljoonaa dollaria vuodessa mainostuloja. Yhdysvaltalainen International Management Group tarjosi Maradonan kuvasta 100 miljoonaa dollaria, mutta yhtiö vaati, että Maradona hankkisi Argentiinan ja Yhdysvaltain kaksoiskansalaisuuden, mistä Maradona kieltäytyi. Maradonalla oli myös oma tv-ohjelma, viiden miljoonan dollarin sopimus Hitachin kanssa sekä useita muita mainossopimuksia.
Koko Maradonan uran ajan hänen puhuttiin pettävän vaimoaan, mutta Maradona väitti vaimonsa hyväksyvän sen.
Maradona toimi myös tv-juontajana: hänellä oli oma TV-sarja Napolissa sekä 2005 alkanut TV-sarja Argentiinassa. Vuonna 2008 sai ensi-iltansa serbialaisen Emir Kusturican ohjaama dokumenttielokuva Maradona ja vuonna 2019 Asif Kapadian ohjaama elokuva Diego Maradona.
Maradona seurusteli vuodesta 2012 lähtien häntä 30 vuotta nuoremman argentiinalaisen ammattilaisjalkapalloilija Rocio Olivan kanssa ja he kihlautuivat vuonna 2014. Vuonna 2019 Maradona tunnusti, että hänellä on kolme aviotonta lasta Kuubassa. Kaikilla kolmella on eri äidit. Tämä tunnustus nosti Maradonan lapsiluvun kahdeksaan.
Viimeisinä vuosinaan Maradona kärsi maksa-, munuais-, sydän- ja verisuonitaudeista, minkä lisäksi hän kamppaili kokaiini- ja alkoholiriippuvuuksien kanssa. Hänelle tehtiin marraskuussa 2020 leikkaus, jossa korjattiin kovakalvonalainen verenvuoto. Myöhemmin samassa kuussa Maradona sai sydäninfarktin, johon hän elvytyksestä huolimatta kuoli. Hän oli kuollessaan 60-vuotias. Lääketieteen asiantuntijapaneelin raportin mukaan hänen saamansa lääketieteellinen hoito oli riittämätöntä ja hänet jätettiin oman onnensa nojaan ”pitkittyneeksi, tuskalliseksi ajaksi” ennen kuolemaansa. Poliisi tutkii, syyllistyikö Maradonan lääkäri Leopoldo Luquen kuolemantuottamukseen.
Yksityiselämä > Huumeet

Maradona alkoi käyttää huumeita Barcelonassa, mutta hän kiisti, että se olisi vaikuttanut hänen pelaamiseensa. Uransa jälkeen Maradona hoiti kokaiiniriippuvuuttaan klinikoilla Sveitsissä ja Kuubassa. Vuonna 1991 hän joutui 15 kuukauden kilpailukieltoon kokaiinin takia. Hän oli mukana muun muassa Sol sin Drogas -kampanjassa (esp. Aurinkoa ilman huumeita), joka pyrki vähentämään lasten ja nuorten huumeidenkäyttöä. Vuonna 2004 Maradona sai sairaskohtauksen kokaiinin yliannostuksen vuoksi.
Yksityiselämä > Rikollisuus

Vuonna 1989 Maradona yhdistettiin camorraan eli mafiaan. Maradona vieraili camorran klubeilla ja otti vastaan lahjoja, kuten autoja ja kelloja. Vastineeksi hänestä otettiin kuva yhdessä Carmine Ciolionon, camorran johtajan, kanssa. Samaan aikaan Maradonan väitettiin välittävän huumeita mafialle. Huhtikuussa 1991 Maradona ja hänen kaksi ystäväänsä pidätettiin Buenos Airesissa. Poliisi oli kertonut pidätyksestä etukäteen lehdistölle, joka saapui seuraamaan sitä.
Maradona sai 2 vuotta ja 10 kuukautta ehdollista vankeutta ammuttuaan journalisteja ilmakiväärillä vuonna 1994. Ehdollinen tuomio vuonna 1998 mahdollisti matkustamisen Ranskaan MM-kisojen kommentaattoriksi. Vahingoittuneet toimittajat pitivät tuomiota liian lievänä.
Vuonna 2013 Maradonaa syytettiin toimittajan pahoinpitelystä. Poliisin mukaan pahoinpitely tapahtui Maradonan isän talon luona. Samana vuonna hän heitti valokuvaajia kivillä.
Vuonna 2014 silloin entinen tyttöystävä Rocio Oliva julkaisi Youtube-videon, jossa Maradona löi häntä nyrkillä. Hän oli aiemminkin syyttänyt Maradonaa väkivallasta mutta palannut myöhemmin taas yhteen. Samana vuonna Maradonan filmattiin läimäisseen miestoimittajaa, jota hän syytti silmäniskusta entiselle tyttöystävälleen. Vuonna 2013 matkustajat kertoivat hänen tarttuneen Olivaa kaulasta kesken riidan niin, että matkustajat ja lentohenkilökunta joutuivat rauhoittelemaan häntä. Toimittaja Joan Smithin mukaan Maradona on esimerkki siitä, miten naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vähätellään.
Yksityiselämä > Politiikka

Maradona tunnettiin vasemmistolaisista aatteistaan. Hänellä oli muun muassa Che Guevaraa ja Fidel Castroa esittävät tatuoinnit. Castroon hän tutustui vuonna 2000 ollessaan Kuubassa hoitamassa päihdeongelmaansa. Vuonna 2005 Maradona protestoi George W. Bushin Argentiinan vierailua vastaan. Maradona vieraili useita kertoja Venezuelassa ja tapasi maan sosialistisen presidentin Hugo Chávezin. Chávezin kuoleman jälkeen huhtikuussa 2013 Maradona kehotti venezuelalaisia äänestämään Nicolás Maduroa ja oli myös mukana hänen vaalikampanjassaan.
Yksityiselämä > Kuoleman jälkeen

Maradona on haudattu Jardín de Bella Vistan hautausmaalle noin 50 kilometrin päähän Buenos Airesista. Hänet kaivetaan ylös haudastaan ja siirretään hänelle rakennettavaan mausoleumiin Puerto Maderon kaupunginosaan Buenos Airesin ydinkeskustaan. Mausoleumin rakentaminen alkaa vuonna 2025. Näin täytetään hänen toiveensa ”levätä ikuisesti lähellä Argentiinan kansaa”.
Populaarikulttuurissa

Suomalaisen Teflon Brothers -yhtyeen ”Maradona (kesä ’86)” -kappaleessa (2014) lauletaan: ”Liian pikanen, vähän likanen, mielenvikanen / Niinku Maradona, Maradona, oo-o.” Maradonaan viitataan myös vuonna 1990 Aku Ankan 24:nnessa numerossa ilmestyneessä sarjakuvatarinassa, jossa Iines Ankka ajattelee, että Aku Ankka luulee itseään Diego Ankkadonaksi. Maradona on pelihahmona monissa EA Sports -yhtiön FIFA-videopeleissä.
Kirjallisuutta

Burns, Jimmy: Maradona – Maailman paras jalkapalloilija?  Minerva, 2014.  ISBN 9789523122734
Seitsemäs sinetti

| Seitsemäs sinetti> Det sjunde inseglet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ingmar Bergman
Käsikirjoittaja:  Ingmar Bergman
Tuottaja:  Allan Ekelund
Säveltäjä:  Erik Nordgren
Kuvaaja:  Gunnar Fischer
Leikkaaja:  Lennart Wallén
Pääosat:  Max von Sydow Gunnar Björnstrand Bengt Ekerot
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios Netflix
Ensi-ilta:   16. helmikuuta 1957  26. syyskuuta 1958
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seitsemäs sinetti (Det sjunde inseglet) on Ingmar Bergmanin vuonna 1957 ensi-iltansa saanut elokuva, joka kertoo keskiaikaisen ritarin (Max von Sydow) matkasta läpi ruttoisen maaseudun. Elokuvan tunnetuimmissa kohtauksissa ritari pelaa šakkia Kuoleman kanssa. Pelissä on hänen elämänsä. Elokuvaa pidetään yleisesti mestariteoksena. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Bergman sai idean šakkipelistä Kuolemaa vastaan Albertus Pictorin maalauksesta Täbyn kirkossa.
Ingmar Bergman kertoo Kuvasta kuvaan -kirjassaan,lähde tarkemmin? kuinka elokuvan kuuluisa silhuettikohtaus, jossa Kuolema vetää joukkoa nummella, improvisoitiin muutamassa minuutissa kuvauspaikalla. Taustalla olevat pilvet olivat sopivan kuvaukselliset.
Vuonna 2009 elokuvassa käytetty vaurioitunut šakkilauta myytiin Bukowskin huutokaupassa Tukholmassa miljoonalla Ruotsin kruunulla (noin 98 000 euroa).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Max von Sydow  | … |  Antonius Block, ritari   |
|  Gunnar Björnstrand  | … |  Jöns, aseenkantaja   |
|  Bengt Ekerot  | … |  Kuolema   |
|  Nils Poppe  | … |  Jof, näyttelijä   |
|  Bibi Andersson  | … |  Mia, näyttelijätär   |
|  Åke Fridell  | … |  Plog, seppä   |
|  Inga Gill  | … |  Lisa, Plogin vaimo   |
|  Erik Strandmark  | … |  Skat, näyttelijöiden johtaja   |
|  Bertil Anderberg  | … |  Raval   |
|  Gunnel Lindblom  | … |  mykkä tyttö   |
|  Maud Hansson  | … |  noita   |
|  Gunnar Olsson  | … |  Albertus Pictor, kirkkomaalari   |
|  Inga Landgré  | … |  Karin, ritari Antonius Blockin vaimo   |
Elokuvan šakkiottelu

Šakkipelissä Kuolema saa mustat nappulat. (”Se sopii minulle hyvin”, sanoo Kuolema ritarille.) Ensimmäisinä siirtoinaan molemmat siirtävät e-sotilastaan.
Myöhemmin rippituolissa ritari paljastaa pelisuunnitelmansa ja sanoo: "Käytän lähetin ja ratsun yhdistelmää, jota hän ei ole vielä havainnut. Seuraavalla siirrolla hajotan hänen rintamansa." Kuolema (papiksi naamioituneena) vastaa: "Tulen muistamaan tuon".
Rannalla pelatessa ritari toteaa: "Koska paljastin sinulle taktiikkani, joudun perääntymään. Sinun siirtosi." Kuolema lyö ritarin ratsun. "Teit oikein", ritari toteaa, "lankeat ansaani. Šakki! Älä välitä naurustani, pelasta kuninkaasi." Kuolema vastaa tähän psykologisella siirrolla. Hän kumartuu pelin ylle ja kysyy: "Aiotko saattaa ilveilijän vaimoineen metsän halki? He joiden nimet ovat Jof ja Mia ja joilla on pieni poika?" "Miksi kysyt?" kysyy ritari. "Oh, ei mitään syytä." vastaa Kuolema.
Raval-ryöstäjän kuoleman jälkeen Kuolema lyö ritarin kuningattaren. "En huomannut tuota", ritari toteaa.  Tätä on kuvailtu vakavaksi takaiskuksi. Kuningatar ei kuitenkaan ollut niin vahva nappula elokuvan kuvaamana ajankohtana kuin vasta 1400-luvun lopusta alkaen, jolloin kuningatar sai nykyiset siirtonsa, vaikka peliä pelataan kuten nykyšakkia.
Pelin ollessa lopussaan ritari kumoaa nappulat, niin että kun Kuolema järjestelee nappulat olleeseen tilanteeseen, nuori perhe saa aikaa paeta. "Joudut mattiin seuraavalla siirrolla, Antonius Block", sanoo Kuolema. "Se on totta", joutuu ritari toteamaan. "Oletko nauttinut armonajastasi?" "Kyllä olen", vastaa ritari Kuolemalle.
Elokuvan šakkipeli ei etene kronologisesti, koska nappuloiden määrä välillä lisääntyy. Pelin lopussa ritarin kaadettua nappuloita on alkuperäisessä tilanteessä valkea torni kuninkaan (Kb1) vieressä ruudussa c1. Sanottuaan, että muistaa nappuloiden paikat, Kuolema palauttaa kuninkaan ruutuun b1 mutta tornin ruutuun d1.
Täbyn kirkossa olevassa Albertus Pictorin (1440–1507) maalauksessa Kuolema pelaa šakkia.
Toei Animation

| Toei Animation |
| --- | --- |

Perustettu:  23. tammikuuta 1948
Avainhenkilöt:  Hiroshi Takahashi
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Tuotteet:  anime
Emoyhtiö:  Toei Company
Tytäryhtiöt:  Animax
Omistaja:  Toei Company
Kotisivu:  www.toei-anim.co.jp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toei Animation (jap. 東映アニメーション株式会社, Tōei Animēshon Kabushiki-gaisha) on japanilainen animaatiostudio, ja niistä yksi vanhimmista ja suurimmista. Yhtiö perustettiin vuonna 1948, nimellä Nihon Dōga Eiga (日本 映 画 画 - Japanese Animated Films). Vuonna 1956 Toei Company osti studion, ja vaihtoi sen nimen nykyiseen.
Toei Animation on tuottanut monia TV-sarjoja ja elokuvia, jotka pohjautuvat monien tunnettujen mangataiteilijoiden sarjakuviin, kuten Masami Kurumadan, Akira Toriyaman, Gō Nagain, Shōtarō Ishinomorin ja Naoko Takeuchin.
Toei Animationin studio vuonna 2014
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 1960-luku

GeGeGe no Kitarō
Saapasjalkakissa
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 1970-luku

Candy Candy
Grand Prix
Galaxy Express 999
Calimero ja Ystävät
Balatack
Kuningas Arthur
Panda seikkailee
Superagentit 001-009
Kyborgi 009
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 1980-luku

Pikku naisia
Sandybell
Dr. Slump
Dracula
Aishite Knight
The Kabocha Wine
Tiger Mask
Erämaan kutsu
Captain Harlock
Hopeanuoli
Kuningas jalkapallo
Little Memole
Seikkailumetsä
Lady lady!!
Dragon Ball
Dragon Ball Z
Frankensteinin hirviö
Kahden vuoden loma-aika
Saint Seiya
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 1990-luku

Sailor Moon
Dragon Ball Z
Dragon Ball GT
Calimero ja Ystävät
Slam Dunk
Marmalade Boy
Kamikaze Kaitou Jeanne
Dr Slump
Gokinjo Monogatari
Yume no Crayon Oukoku
Digimon Adventure
One Piece
Ojamajo Doremi
Yu-Gi-Oh!
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 2000-luku

Digimon Zero Two
Digimon Tamers
Digimon Frontier
Digimon Data Squad
Interstella 5555: The 5tory of the 5ecret 5tar 5ystem
Demashita! Powerpuff Girls Z
Dragon Ball Kai
Pretty Cure
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 2010-luku

Digimon Fusion
Marvel Disk Wars: The Avengers
Digimon Adventure tri.
Digimon Universe: Appli Monsters
Dragon Ball Super
Toei Animationin tuottamat animesarjat ja elokuvat > 2020-luku

Digimon Adventure (2020)
Dragon Quest: The Adventure of Dai
Tropical-Rouge! Pretty Cure
Digimon Ghost Game
Aiheesta muualla

Toei Animation (englanniksi)
Toei Animation Europe (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kaikkien pyhien kirkko (Woolley)

| Kaikkien pyhien kirkko (Woolley) All Saints' Church |
| --- | --- |

Sijainti:  Charlcombe, Englanti
Koordinaatit:  51°24′55″N, 2°21′41″W
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Hiippakunta:  Bath & Wells
Rakentamisvuosi:  1761
Suunnittelija:  John Wood (nuorempi)
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kaikkien pyhien kirkko (engl. All Saints' Church) on vuonna 1761 valmistunut kirkkorakennus, joka sijaitsee Woolleyn kylässä Charlcombessa Somersetissa. Kirkon paikalla on keskiajalla ollut toinen rakennus.
Kirkko sai Grade I -luokan suojelustatuksen vuonna 1956.
Veden poika

| Veden poika> Halfawin, asfur al-sath |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Férid Boughedir
Käsikirjoittaja:  Férid Boughedir, Nouri Bouzid, Maryse Leon Garcia
Tuottaja:  Ahmed Bahaeddine Attia Sylvain Bursztejn
Säveltäjä:  Anouar Braham
Kuvaaja:  Georges Barsky
Leikkaaja:  Moufida Tlatli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tunisia, Ranska, Italia
Tuotantoyhtiö:  Cinetelefilms, Scarabée Films, France Media
Ensi-ilta:  1990, Suomessa 1992
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  arabia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Veden poika (Halfawin, asfur al-sath, ransk. Halfaouine – l’enfant des terrasses) on Férid Boughedirin ohjaama tunisialais-ranskalais-italialainen draamaelokuva vuodelta 1990. Siinä murrosikää lähestyvä, Tunisin kaupungin Halfaouinen kaupunginosassa 1970-luvulla varttuva Noura (ohjaajan veljenpoika Selim Boughedir) käy vielä muiden lasten kanssa naisten kylpylässä, mutta muutos alkaa olla väistämätön. Tarina seuraa koko yhteisön elämää Nouran kautta, jolla on lapsena pääsy naisten maailmaan ja poikana vapaus kulkea myös kodin ulkopuolisessa miesten maailmassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Selim Boughedir  | … |  Noura   |
|  Mustapha Adouani  | … |  Si Azzouz   |
|  Rabia Ben Abdallah  | … |  La Jamila   |
|  Mohamed Driss  | … |  Salih   |
|  Helene Catzaras  | … |  Latifa   |
Vastaanotto

Veden poika oli Tunisian siihen asti suurimman menestyksen saanut elokuva, jonka tuotot olivat Hollywood-luokkaa. Kotimaassaan se myös jakoi mielipiteitä siitä, mitä valkokankaalla saa näyttää. Ensi-illan jälkeen poliitikot keskustelivat elokuvan levittämisen kieltämisestä, mutta eivät toimineet asiassa.
Elokuva palkittiin kotimaansa Karthagon elokuvajuhlien lisäksi muun muassa Montrealin Vues d'Afrique -festivaaleilla, Egyptin Kairossa ja Espanjan Valenciassa. Se oli ehdokkaana parhaan esikoisohjauksen sarjassa Ranskan César-palkintogaalassa.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Veden poikaa kauniisti kuvatuksi ja yksinkertaiseksi, raimusiikin tukemaksi tarinaksi. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Helsingin Sanomissa Mikael Fränti arveli Veden poikaa ensimmäiseksi Suomessa teatterilevityksen saaneeksi arabielokuvaksi. Hänestä Boughedir on synnynnäinen erotiikan kuvaaja, komediallinen, elämänmyönteinen ja valoisa, joka uskaltaa arvostella vallassaolijoita ja murtaa uskonnollisia tabuja.
Aiheesta muualla

Veden poika Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Veden poika Elonet.
Halfaouine: Child Of The Terraces (1990 movie; arvostelu ***/****) (englanniksi) (tvguide.com) (Arkistoitu – Internet Archive)
Avahi unicolor

| Avahi unicolor> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Indrit Indridae
Suku::  Villaindrit Avahi
Laji::  unicolor
Kaksiosainen nimi
 Avahi unicolor  Thalmann & Geissmann, 2000 
 Levinneisyysalue
Katso myös
   Avahi unicolor Wikispeciesissä   Avahi unicolor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Avahi unicolor on Madagaskarilla tavattava villaindri. Laji tunnetaan vain muutamien yksilöjen perusteella ja sen elintavoista luonnossa tiedetään vain vähän. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Avahi unicolor kuvailtiin tieteelle vuonna 2000. Sen asema omana lajinaan on sittemmin todettu useissa eri tutkimuksissa.
Koko ja ulkonäkö

Avahi unicolor on painoltaan noin 700–1 000 grammaa. Ruumiin pituus on 250–290 mm ja hännän pituus 310–360 mm. Turkki on kihara ja villainen. Ruumis ja pää ovat väritykseltään harmaanruskeat. Rinta, vatsa ja raajojen sisäpuoli ovat vaaleanharmaat. Naama on muuta ruumista vaaleampi. Naamassa on myös muuta karvoitusta lyhyempää ja suorempaa karvaa. Häntä on tumman harmaanruskea tai punertavanruskea. Hännän juurella on vaaleanruskea tai kermanvalkoinen kolmiomainen alue. Silmät ovat punaruskeat ja niiden ympärillä on mustat renkaat.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyysalue ulottuu Sambiranojoelta pohjoisessa Manongarivon suojelualueen länsiosiin idässä ja Ampasindavan niemimaalle lännessä. Sitä tavataan muusta alueesta erillään myös Anaboranon metsässä. Levinneisyysalueen etelärajaa ei tunneta varmasti. Levinneisyysalueen koko on arviolta alle 2 434 km².
Lajin elinympäristö käsittää alavien maiden kosteita trooppisia metsiä aina 1 600 metrin korkeuksille saakka.
Elintavat

Avahi unicolor on yöeläin. Se tunnetaan vain muutaman yksilön perusteella, eikä sitä ole tutkittu luontaisessa elinympäristössään. Muutamien sen levinneisyysalueella tehtyjen tutkimuksien perusteella se on hyvin harvinainen ja hankala löytää luonnosta. Lienee todennäköistä, että sen elintavat muistuttaa sukulaislajia A. accodentalis.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt lajin Avahi unicolor äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Viimeisen kolmen sukupolven tai noin 30 vuoden aikana kannan koon on arvioitu pienentyneen yli 80 %.
Lajin pääasiallinen uhka on sen elinympäristön häviäminen. Sen asuttamia metsiä kaadetaan maatalouskäyttöä ja puuhiilen tuotantoa varten. Ampasindavan niemimaalla on myös kaivostoimintaa. Metsästyksen yleisyyttä ei tunneta.