stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fed Cup 2016
Maailmanlohko > Kaavio

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät  | Puolivälierät  | Puolivälierät  |  |  | Välierät  | Välierät  | Välierät  |  |  | Loppuottelu  | Loppuottelu  | Loppuottelu  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | Cluj-Napoca, Romania | Cluj-Napoca, Romania | Cluj-Napoca, Romania | Cluj-Napoca, Romania | Cluj-Napoca, Romania |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 1 |   Tšekki | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Romania | 2 |   |   | Luzern, Sveitsi | Luzern, Sveitsi | Luzern, Sveitsi | Luzern, Sveitsi | Luzern, Sveitsi |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |   Tšekki | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| Leipzig, Saksa | Leipzig, Saksa | Leipzig, Saksa | Leipzig, Saksa |   |   |  |   Sveitsi | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Sveitsi | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 3 |   Saksa | 2 |   |   |   |   |   |   |   | Strasbourg, Ranska | Strasbourg, Ranska | Strasbourg, Ranska | Strasbourg, Ranska | Strasbourg, Ranska |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1 |   Tšekki | 3 |  |  |
|   | Marseille, Ranska | Marseille, Ranska | Marseille, Ranska | Marseille, Ranska | Marseille, Ranska |   |   |   |   |   |  |   Ranska | 2 |  |  |
|   | 4 |   Italia | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Ranska | 4 |   |   | Trélazé, Ranska | Trélazé, Ranska | Trélazé, Ranska | Trélazé, Ranska | Trélazé, Ranska |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |   Ranska | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä |   |   |  |   Alankomaat | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Alankomaat | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 2 |   Venäjä | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Felix Gottwald

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Felix Gottwald Vancouverin talviolympialaisissa 2010 |  Felix Gottwald Vancouverin talviolympialaisissa 2010 |  Felix Gottwald Vancouverin talviolympialaisissa 2010 |  |
Maa:   Itävalta
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | sprinttikilpailu |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | sprinttikilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kisat  | MM-kisat  | MM-kisat  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2003 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | suurmäen joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2001 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Trondheim 1997 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2003 | sprinttikilpailu |  |
|  Pronssia | Obertsdorf 2005 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | normaalimäki + 10 km |  |
Felix Gottwald (s. 13. tammikuuta 1976 Zell am See, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja.
Gottwald on yksi menestyneimmistä yhdistetyn urheilijoista ja tunnetaan erityisen hyvänä hiihtäjänä. Hän on olympiamitalien määrällä mitattuna kaikkien aikojen menestynein yhdistetyn hiihtäjä. Olympialaisiin Gottwald osallistui ensimmäisen kerran jo Lillehammerissa 1994. Salt Lake Citystä 2002 Gottwald saavutti pronssia molemmista henkilökohtaisista kilpailuista sekä joukkuekilpailusta. Neljänsissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Gottwald voitti olympiakultaa henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa ja joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa normaalikilpailussa. Vancouverissa 2010 Gottwald oli mukana Itävallan kultaa voittaneessa joukkueessa.
Maailmanmestaruuskilpailuista Gottwaldilla on viisi henkilökohtaista mitalia, hopea ja neljä pronssia. Lisäksi hänellä on joukkuekilpailusta kolme MM-kultaa, yksi MM-hopea ja kaksi MM-pronssia. Yhdistetyn maailmancupin Gottwald voitti kaudella 2000–2001. Hän lopetti uransa kauden 2006–2007 jälkeen, mutta teki paluun kaudella 2009–2010 ja sijoittui cupin kokonaiskilpailussa toiseksi.
Saavutukset

Olympialaiset
Salt Lake City 2002
pronssia joukkuekilpailu
pronssia normaalikilpailu
pronssia sprinttikilpailu
Torino 2006
kultaa joukkuekilpailu
kultaa sprinttikilpailu
hopeaa normaalikilpailu
Vancouver 2010
kultaa joukkuekilpailu
Maailmanmestaruuskilpailut
Trondheim 1997
pronssia joukkuekilpailu
Lahti 2001
hopeaa joukkuekilpailu
pronssia normaalikilpailu
Val di Fiemme 2003
kultaa joukkuekilpailu
hopeaa normaalikilpailu
pronssia sprinttikilpailu
Obertsdorf 2005
pronssia joukkuekilpailu
pronssia normaalikilpailu
Oslo 2011
pronssia normaalimäki
kultaa normaalimäen joukkuekilpailu
kultaa suurmäen joukkuekilpailu
Yhdistetyn maailmancup
kokonaiskilpailun voitto 2000–2001
kokonaiskilpailun toinen 2001–2002, 2002–2003 ja 2009–2010
kokonaiskilpailun kolmas 1997–1998, 2004–2005 ja 2010–2011
sprintticupin voitto 2000–2001
sprintticupin toinen 2002–2003
23 osakilpailuvoittoa
68 kertaa palkintokorokkeella (23-25-20)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
83–84: Tom Sandberg | 84–85: Geir Andersen | 85–86: Hermann Weinbuch | 86–87: Torbjørn Løkken | 87–88: Klaus Sulzenbacher | 88–89: Trond-Arne Bredesen | 89–90: Klaus Sulzenbacher | 90–91: Fred Børre Lundberg | 91–92: Fabrice Guy | 92–93: Kenji Ogiwara | 93–94: Kenji Ogiwara | 94–95: Kenji Ogiwara | 95–96: Knut Tore Apeland | 96–97: Samppa Lajunen | 97–98: Bjarte Engen Vik | 98–99: Bjarte Engen Vik | 99–00: Samppa Lajunen | 00–01: Felix Gottwald | 01–02: Ronny Ackermann | 02–03: Ronny Ackermann | 03–04: Hannu Manninen | 04–05: Hannu Manninen | 05–06: Hannu Manninen | 06–07: Hannu Manninen | 07–08: Ronny Ackermann | 08–09: Anssi Koivuranta | 09–10: Jason Lamy Chappuis | 10–11: Jason Lamy Chappuis | 11–12: Jason Lamy Chappuis | 12–13: Eric Frenzel | 13–14: Eric Frenzel | 14–15: Eric Frenzel | 15–16: Eric Frenzel | 16–17: Eric Frenzel | 17–18: Akito Watabe | 18–19: Jarl Magnus Riiber | 19–20: Jarl Magnus Riiber | 20–21: Jarl Magnus Riiber | 21–22: Jarl Magnus Riiber | 22–23: Johannes Lamparter
Fed Cup 2013

Fed Cup 2013 oli 51. naisten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Fed Cupin maailmanlohkossa pelasi kahdeksan joukkuetta. Loppuottelu pelattiin 2.–3. marraskuuta Italian ja Venäjän kesken.
Italia voitti Fed Cupin päihittäessään loppuottelussa Venäjän.
Maailmanlohko > Kaavio

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät 9.–10. helmikuuta | Puolivälierät 9.–10. helmikuuta | Puolivälierät 9.–10. helmikuuta |  |  | Välierät 20.–21. huhtikuuta | Välierät 20.–21. huhtikuuta | Välierät 20.–21. huhtikuuta |  |  | Loppuottelu 2.–3. marraskuuta | Loppuottelu 2.–3. marraskuuta | Loppuottelu 2.–3. marraskuuta |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | Ostrava, Tšekki | Ostrava, Tšekki | Ostrava, Tšekki | Ostrava, Tšekki | Ostrava, Tšekki |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 1 |   Tšekki | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Australia | 0 |   |   | Palermo, Italia | Palermo, Italia | Palermo, Italia | Palermo, Italia | Palermo, Italia |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |   Tšekki | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
| Rimini, Italia | Rimini, Italia | Rimini, Italia | Rimini, Italia |   |   | 3 |   Italia | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Yhdysvallat | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 3 |   Italia | 3 |   |   |   |   |   |   |   | Cagliari, Italia | Cagliari, Italia | Cagliari, Italia | Cagliari, Italia | Cagliari, Italia |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 3 |   Italia | 4 |  |  |
|   | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä |   |   |   |   |   | 4 |   Venäjä | 0 |  |  |
|   | 4 |   Venäjä | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Japani | 2 |   |   | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä | Moskova, Venäjä |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 4 |   Venäjä | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| Niš, Serbia | Niš, Serbia | Niš, Serbia | Niš, Serbia |   |   |  |   Slovakia | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   Slovakia | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 2 |   Serbia | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
FC Legirus Inter

| FC Legirus Inter |
| --- | --- |

Koko nimi:  Football Club Legirus Inter
Perustettu:  2015
Lakkautettu:  30. marraskuuta 2017
Kaupunki:  Vantaa
Kenttä:  Legirus-Areena Korso, Vantaa
Infobox OKNimi-testi OK: 
FC Legirus Inter oli vuosina 2015-2017 toiminut suomalainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka oli Vantaa. Seuran omistajat ja rahoittajat tulivat Venäjältä. Viimeisellä kaudellaan 2017 Legirus Inter pelasi Kakkosessa. Legirus Interin kotikenttänä toimi Legirus-Areena-niminen kenttä Korsossa.
Miesten edustusjoukkueen ohella Legirus Interillä oli joukkueet C- ja D-pojissa. Venäläisomisteinen seura ajautui vuonna 2017 talousvaikeuksiin ja sen toiminta lopetettiin marraskuun lopulla. Vantaan käräjäoikeus asetti FC Legirus Interin konkurssiin helmikuussa 2018.
Historia

FC Legirus Interin emoseura FC Legirus perustettiin Pietariin vuonna 2012. Sisarseura perustettiin vuonna 2015, kun Legirusin pelaajat alkoivat leireillä Suomessa. Seuran tavoitteeksi asetettiin paikka Veikkausliigassa kaudella 2019. Seura rakennutti jalkapallohallin Korsoon, sai ensimmäisen juniorijoukkueensa Korson Palloseurasta ja hankki ammattivalmentajia Espanjasta. Edustusjoukkueessa pelasi kaudella 2015 kaksitoista ulkomaalaispelaajaa, joista seitsemän oli kotoisin Venäjältä, neljä Espanjasta ja yksi Argentiinasta.
Seura voitti Suomen Regions’ Cupin vuonna 2016. Vuoden lopulla seuraa rahallisesti tukeneen pietarilaisen miehen kiinnostus joukkueeseen hiipui, jolloin sikäläinen rahoitus päättyi.
Kakkosen kaudelle 2017 seura oli alun perin budjetoinut 400 000 euroa, mutta leikkasi menojaan antamalla potkut päätoimiselle espanjalaiselle valmennuskolmikolle ja kaikille ammattilaispelaajilleen. Legirus Inter selvitti kauden lopulta 60 000 eurolla ja sijoittui Kakkosen lohkossaan neljänneksi.
Historia > Talousongelmat ja lakkauttaminen

Vuoden 2017 lopulla Legirus Inter ajautui suuriin talousvaikeuksiin. Seuran kassasta puuttui noin 150 000 euroa, eikä joukkue pystynyt tekemään lainkaan pelaajasopimuksia. Ongelmia aiheutti esimerkiksi se, ettei seuraa tukeva halliyhtiö kyennyt taloudelliseen tukemiseen, koska lokakuun lopulla romahtaneen Legirus Interin kuplahallin korjausten arvioitiin kustantavan jopa 100 000 euroa. Legirus Interin puheenjohtaja Jari Kurittu totesi, ettei seura pysyisi sen hetkisellä rahoituksella pystyssä, joten se pyrki hankkimaan toiminnan jatkamiseen ”uskottavaa, päivänvalon kestävää rahoitusta”. Seuran toiminnan jatkamisesta aiottiin päättää marraskuun lopulla järjestettävässä vuosikokouksessa. Joukkueen uudeksi nimeksi kaavailtiin Inter Vantaata.
Seuran johto päätti 30. marraskuuta 2017 järjestetyssä sääntömääräisessä vuosikokouksessa päättää seuratoiminnan. Urheilutoimenjohtaja Jari Kurittu sanoi, ettei seuralla ole kuin velkaa samalla kun tilit ovat tyhjät. Legirus Interin kotikentän omistava halliyhtiö Peakfin Oy sen sijaan jatkoi toimintaansa normaalisti, koska kyseessä on erillinen yhtiö. Vantaan käräjäoikeus asetti helmikuussa 2018 FC Legirus Interin konkurssiin.
Historia > Rikosepäilyt

FC Legirus Interin entistä johtoa epäillään törkeästä kirjanpitorikoksesta. Syytettynä ovat viimeisten vuosien suomalainen puheenjohtaja sekä kaksi venäläistä hallituksen jäsentä. Tapauksen käsittely alkaa toukokuussa 2019 Vantaan käräjäoikeudessa.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Ensi-ilta (Club for Fiven albumi)

| Ensi-ilta Club for Five |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2004
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: a cappella
 Kesto: 47.07
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  9. (3/2005)
Club for Fiven muut julkaisut
|   | Ensi-ilta 2004 | Uni 2006 |
Ensi-ilta on suomalaisen a cappella-yhtye Club for Fiven 26. lokakuuta 2004 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 13:nneksi. 11:llä listaviikollaan Ensi-ilta saavutti parhaan sijoituksensa, 9. Yhteensä albumi oli listalla 17 viikkoa.
Ensi-ilta on yli 15 000 kappaleen myynnillään myynyt kultaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Muistan sua Elaine | Alvar Kosonen, Matti Jurva | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tummat silmät, ruskea tukka | Jeff Barnel, Danielle Vezolles, Michel Jouveaux, Raul Reiman | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Jäätelökesä | Sami Hurmerinta, Mikko Alatalo | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Saat miehen kyyneliin | Les Reed, Robin Conrad, Jyrki Lindström | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kun poijat ne raitilla | etelä-pohjanmaalainen kansanlaulu | 0.39 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pojat | ukrainalainen kansansävelmä, Saukki | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Siks oon mä suruinen | Toivo Kärki, Kerttu Mustonen | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kellä kulta, sillä onni | Robert Allen, Saukki | 2.34 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sinun silmiesi tähden | W. Stone, Orvokki Itä | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Sininen uni | Tapio Rautavaara, P. Mustapää | 5.20 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Mikki-hiiri merihädässä | Georg Malmstén, R. R. Ryynänen | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Oula, take a Coca-Cola | Jukka Linkola, Ilpo Tiihonen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Kehtolaulu | Armas Järnefelt, Ilta Koskimies | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Frank Schaefer

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Frank Schaefer
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1963 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Köln, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Valmennusura
1982–1997 1997–2003 2003–2007 2007–2010 2010–2011 2012:  1. FC Köln Jugend  Bayer 04 Leverkusen U19  1. FC Köln U19  1. FC Köln II  1. FC Köln  1. FC Köln
Frank Schaefer (s. 26. lokakuuta 1963) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut vuodesta 2019 lähtien Fortuna Düsseldorfin juniorivalmennuksen johtajana.
Ura

Schaeferin pelaajaura päättyi juniorivuosiin 1. FC Kölnin organisaatiossa. Hän opiskeli valmentajaksi ja aloitti vuonna 1982 Kölnin juniorijoukkueiden valmentamisen. Hän työskenteli organisaatiossa 15 vuotta, kunnes siirtyi 1997 Bayer 04 Leverkusenin U19-joukkueen peräsimeen. Kuuden vuoden jälkeen Schaefer palasi takaisin Kilipukkeihin valmentaen seuraavat neljä vuotta U19-junioreita.
Vuonna 2007 Schaefer siirtyi juniorivalmennuksesta Kölnin reservijoukkueen päävalmentajaksi. Lokakuussa 2010 hänestä tuli seuran edustusjoukkueen päävalmentaja Zvonimir Soldon potkujen jälkeen. Tavoitteena on nostaa Köln pois Bundesliigan jumbosijalta.  Schaeferin debyyttiottelussa Kilipukkien peräsimessä joukkue kaatoi Saksan cupissa TSV 1860 Münchenin 3–0. Ensimmäinen Bundesliigaottelu päättyi myös mainioon 3–2 kotivoittoon Hamburger SV:stä. Hyvien tulosten myötä seurajohto jatkanee Schaeferin valmennussopimusta.  Myöhemmin keväällä 2011 Schaefer ilmoitti jättävänsä Kölnin kauden jälkeen. Lopulta pesti päättyikin jo kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä Schaeferin erottua tehtävistään. Köln oli vajonnut takaisin putoamiskamppailuun hävittyään VfL Wolfsburgille 4–1.
Huhtikuussa 2012 Schaefer palasi loppukauden ajaksi sarjapaikastaan taistelevan FC Kölnin päävalmentajaksi.  Schaefer ei kuitenkaan onnistunut kääntämään Kölnin kelkkaa, vaan seura putosi lopulta suoraan 2. Bundesliigaan.  Kauden jälkeen hänet korvasi Holger Stanislawski.  Schaefer jatkoi kuitenkin Kölnin organisaatiossa urheilutoimen johdon tehtävissä ja junioritoiminnan koordinaattorina.
Lokakuussa 2016 Schaefer siirtyi Fortuna Düsseldorfiin juniorivalmennuksen tehtäviin ja vuonna 2019 hänestä tuli seuran juniorivalmennuksen johtaja. Joulukuussa 2022 Schaeferin kerrottiin jättävän tehtävänsä helmikuun lopussa 2023.
Frank Schepke

| Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Miesten soutu> Maa:   Saksa. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | kahdeksikko |  |
Maa:   Länsi-Saksa
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Mâcon 1959 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Praha 1961 | perämiehellinen nelikko |  |
Frank Schepke (5. huhtikuuta 1935 Königsberg – 4. huhtikuuta 2017 Kiel) oli saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Schepke voitti Saksojen yhdistyneessä joukkueessa kahdeksikkojen olympiakultaa Roomassa 1960. Länsi-Saksan edustajana hän voitti Euroopan mestaruuden kahdeksikoissa vuonna 1959 ja perämiehellisissä nelikoissa vuonna 1961. Schepke kuoli Kielissä päivää ennen 82-vuotissyntymäpäiväänsä 4. huhtikuuta 2017. Myös Schepken veli Kraft Schepke oli samaan aikaan veljensä kanssa kilpaillut soudun olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Aiheesta muualla

Frank Schepke Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Fleim

Fleim oli Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaan julkaisema nuorisomedia, joka koostui verkkopalvelusta sekä kerran vuodessa ilmestyvästä lehdestä. Fleim perustettiin vuonna 2006 ja sen kohderyhmänä olivat rippikoululaiset sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nuorisotyössä mukana olevat nuoret sekä heidän kanssaan työskentelevät seurakuntien työntekijät. Vuoden 2009 syyskuussa Fleimistä tuli yhteistyösopimuksella kirkon virallinen rippikoulu- ja nuorisotyön verkkopalvelu.
Verkkopalvelu jakautui verkkolehteen, -yhteisöön sekä lisäpalveluihin. Verkkolehti käsitteli kristilliseen nuorisokulttuuriin, elämänkatsomuksellisiin asioihin sekä populaarikulttuuriin liittyviä asioita kansankirkollisesta viitekehyksestä. Verkkoyhteisö koostui rekisteröityneiden käyttäjien kiinnostusryhmistä, blogeista, kuvista ja kommenteista. Lisäpalveluissa tarjottiin verkkohartautta, videoita sekä rippikoulun ulkoläksyjen opetteluun tarkoitettua peliä.
Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa ilmoitti Fleimin lopettamisesta 18. joulukuuta 2013. Fleimin sivut suljettiin 1. tammikuuta 2014.
Aiheesta muualla

Fleim ei näytä lempiasentoja - HS.fi
Rakkaus, ulkonäkö ja kuuluisuudet kiinnostavat nuoria - HS.fi
Pimp my Bible
Erýmanthos

Erýmanthos-vuori.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Akhaia, Länsi-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  2 224 m
Prominenssi:  1 210 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Erýmanthos (kreik. Ερύμανθος; transl. myös Erímanthos), antiikin Erymanthos (m.kreik. Ἐρύμανθος, lat. Erymanthus), on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 2 224 metriä ja prominenssi 1 210 metriä.
Erýmanthos-vuoriston huippuja talvella.
Erýmanthos sijaitsee luoteisella Peloponnesoksella Akhaian alueyksikön alueella linnuntietä noin 32 kilometriä eteläkaakkoon Patraksen kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Olonós (Ωλονός), mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Muut korkeimmat huiput ovat Moungíla (Μουγγίλα, 2 169 m), Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, 2 125 m), Pyrgákos (Πυργάκος, 2 050 m), Neraïdovoúni (Νεραϊδοβούνι, 1 923 m), Psilí Toúrla (Ψηλή Τούρλα, 1 891 m), Lepída (Λεπίδα, 1 541 μ), Melissovoúni (Μελισσοβούνι, 1 464 μ) ja Ágios Athanásios (Άγιος Αθανάσιος, 1 219 m).
Kreikkalaisessa mytologiassa vuorella eli Erymanthoksen metsäkarju, jonka pyydystäminen oli Herakleen neljäs urotyö.
Vuorelta saa alkunsa Erýmanthos-joki. Myös Erýmanthoksen kunta on saanut nimensä vuoresta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erýmanthos Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):   Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:   Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí
Kaukolahti

| Kaukolahti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°43′43″N, 24°07′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Enojärveen 
Järvinumero:  35.744.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,3 m  
Rantaviiva:  0,875 km  
Pinta-ala:  3,549 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaukolahti 
Kaukolahti  on Pirkanmaalla Oriveden Enokunnan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee peltomaiden ympäröimänä Enojärvestä esiin pistävällä yli 500 metriä leveällä niemellä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja lammen ympäristö on alavaa maastoa. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat matat sekä vesikasvillisuuden reunustamat. Lammen yli on rakennettu pengertie, joka katkaisee sen kahteen osaan. Pengertie on vain viljelijän käytettävissä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,3 metriä mpy. Lammen lounaispäähän on johdettu kaksi ojaa. Eteläisempi oja alkaa Purakkolammista, johon on vuorostaan johdettu suon kuivatusojat. Suo-ojien kautta laskee Välilammi Purakkolammiin. Toinen oja tulee Moisiolammilta. Kaukolahden laskuoja on lyhyt ja Terävänenän poikki kaivettu oja Enojärven Loukaanlahdelle.
Historiaa

Vielä vuoden 1964 peruskartassa oli Kaukolahden laskuoja kaivettu niemenkärkeä kohti, mutta vuoden 1973 kartassa vanha laskuoja oli peitetty ja uusi oli kaivettu Loukkaanlahdelle lammen kaakkoispäästä. Lammen yli rakennettu pengertie on verrattain uusi, sillä sitä ei näy peruskartoissa vuoteen 1986 asti. Enojärven vedenpinta näyttäisi vaihtelevan, sillä läheinen Talassaari on karttojen mukaan välillä niemi ja muulloin saari.
Frankenstrat

Frankenstrat
Frankenstrat on Eddie Van Halenin itse rakentama ja 1980-luvulla paljon käyttämä sähkökitara. Kyseistä kitaraa soitettuna Marshallin vahvistimen läpi kuullaan Van Halenin ensimmäisellä albumilla.
Van Halen rakensi kitaran itse 50 dollaria maksaneesta Charvellin rungosta, 80 dollarin kaulasta ja Gibsonin PAF-mikrofonista, joka oli uudelleen käämitty hänen ohjeidensa mukaan. Hän myös suosi kitaroissaan vanhoja kieliä: jos kitarasta katkesi kieli, hän vain vaihtoi uuden tilalle vaihtamatta koko kielisettiä.
Fleishman-Hillard

FleishmanHillard International Communications on yhdysvaltalainen markkinointiviestintäyhtiö, jonka toimipaikka on St. Louisissa Missourissa. Sillä on laaja toimipaikkaverkosto ympäri maailmaa. Se kuuluu Omnicom Group Inc:iin.
Yrityksellä on tytäryhtiöitä ja yhteistyökumppanitoimistoja. Suomessa FleishmanHillardia edustaa Eurofacts Oy, joka on erikoistunut yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen ja viestintään. Eurofactsillä on toimistot Helsingissä ja Pietarissa.
Aiheesta muualla

Fleishman
Eurofacts (Arkistoitu – Internet Archive)