stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Se alkoi sateessa
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eila Peitsalo  | … |  Vuokko Takala   |
|  Tauno Palo  | … |  kapteeni Kalervo Karhi   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  Vuokon setä, nimismies   |
|  Eino Kaipainen  | … |  poliisimestari   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  Rompan Eetu alias Edvard Romppainen   |
|  Heimo Lepistö  | … |  luutnantti   |
|  Uuno Montonen  | … |  Hyrylän nimismies   |
|  Esa Pakarinen  | … |  kolme herraa   |
|  Veikko Linna  | … |  kolme herraa   |
|  Toivo Lahti  | … |  kolme herraa   |
|  Eva Hellas  | … |  naistähti   |
|  Matti Oravisto  | … |  näyttelijä   |
|  Matti Aulos  | … |  pastori   |
|  Tyyne Haarla  | … |  hissiä odottava nainen   |
|  Keijo Komppa  | … |  salakuljettaja   |
|  Martti Romppanen  | … |  sotamiehiä   |
|  Esko Mannermaa  | … |  sotamiehiä   |
|  Kalevi Kahra  | … |  sotamiehiä   |
|  Pentti Irjala  | … |  poliisi   |
|  Otto Noro  | … |  mies junassa   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  asemamies   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  asemamies   |
|  Eddie Stenberg  | … |  liikkuva kylpyamme   |
|  Lennart Lauramaa  | … |  konstaapeli   |
|  Arvo Kuusla  | … |  poliisi   |
|  Kauno Laine  | … |  B-kuvaaja   |
|  Mikko Sergejeff  | … |  Kuvaaja   |
|  Thure Bahne  | … |  ohjaaja   |
|  Paula Talaskivi  | … |  kriitikoita   |
|  Valma Kivitie  | … |  kriitikoita   |
|  Leo Nordberg  | … |  kriitikoita   |
|  Kaisa Kivitie  | … |  kriitikoita   |
|  Heikki Kataja  | … |  kriitikoita   |
|  Greta Brotherus  | … |  kriitikoita   |
|  Aarno Karhilo  | … |  kriitikoita   |
|  Heikki Kalliokoski  | … |  varjostava poliisi   |
|  Matti Lehtelä  | … |  komisario   |
|  Kurt Ingvall  | … |     |
|  Ekke Hämäläinen  | … |     |
|  Kauko Laurikainen  | … |  poliisiupseeri   |
|  Urho Westman  | … |  lehdenmyyjä   |
|  Leevi Linko  | … |  poliisi   |
|  Eila Granberg  | … |  Eila Peitsalon sijaisnäyttelijä   |
|  Helmer Salmi  | … |  jouksupoika Antti   |
|  Hannes Veivo  | … |  poliisi   |
|  Pentti Viljanen  | … |  Marttilan isäntä   |
|  Varma Lahtinen  | … |  kioskimyyjä   |
|  Annikki Arni  | … |     |
|  Mauno Enroth  | … |     |
|  Mauno Hyvönen  | … |     |
|  Aimo Tepponen  | … |     |
Vastaanotto

Aikalaisriitikkojen arvioissa näyttelijäsuoritukset olivat keskinkertaisia, ja yleisesti todettiin, että tekijöiden vaihtuminen on vaikuttanut tulokseen. Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä tuomio on ollut, ettei ”tekeleessä toimi mikään, ei draama, eivät henkilökuvat, ohjaulusta puhumattakaan” (TV-maailma).
Aiheesta muualla

Se alkoi sateessa Elonet.
Schifflerin piste

Neljän Eulerin suoran sijoittuminen kolmionsa ympäristössä. Schifflerin piste on näiden leikkauspisteessä.
Schifflerin piste on tasogeometriassa kolmioon liittyvä merkillinen piste. Kolmion kulmanpuolittajat leikkaavat toisensa pisteessä I (Kimberlingin luettelossa  \scriptstyle X_{1}), joka ei kuulu Eulerin suoralle. Eulerin suorat kolmioille  \scriptstyle \triangle ABC,  \scriptstyle \triangle ABI,  \scriptstyle \triangle CAI ja  \scriptstyle \triangle BCI leikkaavat toisensa aina riippumatta referenssikolmion muodosta. Tätä pistettä on alettu kutsumaan Scifflerin pisteeksi (engl. Schiffler point, saks. Schiffler-Punkt, port. Ponto de Schiffler) ja se on luetteloitu Kimberlingin luettelossa tunnuksella  \scriptstyle X_{21}.
Sijainti kolmiossa

Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat
missä a, b, ja c ovat kolmion sivujen pituuksia ja  \alpha ,  \beta  ja  \gamma  ovat kolmion kulmia.
Pisteen barysentriset koordinaatit ovat
Ominaisuuksia

Piste on isogonaalinen konjugaatti pisteelle  \scriptstyle X_{65}.
Kun tarkastellaan konstruktiota, jossa kolmion viereen ja sisälle on piirretty ympyrät, muodostuu siihen kolme ceviaania, jotka leikkaavat toisensa Schifflein pisteessä. Ensin ulkokeskukset yhdistetään kolmion ympäri piirretyn ympyrän keskipisteeseen. Nämä janat leikkaavat kolmion sivuja kantapisteissä, johon kolmion kärjistä piirretyt ja Schifflerin pisteessä leikkaavat ceviaanit osuvat.
Edellisessä konstruktiossa piilee toinen tilanne, joka johtaa janojen kohtaamiseen Schifflein pisteessä. Kolmion viereen piirretty ympyrä sivuaa kolmion sivuja ja sen jatkeita kolmessa pisteessä. Kun sivun jatkeiden sivuamispisteet yhdistetään keskenään janalla, peilautuu kolmion sivun BC sivuamispiste A' sen yli pisteeksi A". Kun näin toimitaan kahden muunkin vierusympyrän kanssa, saadaan kolme janaa AA", BB" ja CC", jotka leikkaavat Schifflein pisteessä.
Historia

Amatöörigeometrikko Kurt Schiffler (1896−1986) esitti Eulerin suorien leikkauspisteen olemassaolon. Pisteen olemassaolo todistettiin 1986, kun Schiffler, K., Veldkamp, G. R. ja van der Spek, W. A. ratkaisivat sen.
Samu

| Samu |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  20. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Samuli, Sami
Vastineita eri kielissä:  Sam
Nimen alkuperä:  heprealainen nimi Samuel = Jumalan kuulema
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samu on suomalainen miehen etunimi. Samun nimipäivä on 20. elokuuta, jolloin on myös Samin, Samulin ja Samuelin nimipäivä. Samu pohjautuu nimeen Samuel, joka on hepreaa ja tarkoittaa ’Jumalan kuulema’. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut noin 6 170 Samua, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.  Nimi on käytössä myös Unkarissa.
Tunnettuja Samuja

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Samu Airasvaara (s. 1989), jääkiekkomaalivahti
Samu Alanko (s. 1998), jalkapalloilija
Samu Bau (s. 2004), jääkiekkoilija
Samu Brusila (s. 1973), laulaja
Samu Castillejo, oik. Samuel Castillejo, (s. 1995) espanjalainen jalkapalloilija
Samu Fóti (1890–1916), unkarilainen telinevoimistejija ja kiekonheittäjä
Samu Haber (s. 1976), rockyhtye Sunrise Avenuen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä
Samu Heikkilä (s. 1971), elokuvaleikkaaja, äänisuunnittelija ja käsikirjoittaja
Samu Isosalo (s. 1981), jääkiekkoilija
Samu Jalonen (s. 1962), jääkiekkoilija
Samu Kaaresvirta (s. 1981), koripalloilija
Samu Kemppi (s. 2002), kansalaisaktivisti, Apua Nuorille -järjestön perustaja
Samu Konttinen (s. 1973), toimitusjohtaja
Samu Koskenkorva (s. 2001), jääkiekkoilija
Samu-Jussi Koski (s. 1975), vaatesuunnittelija
Samu Kuitunen, jääkiekko- ja salibandyvalmentaja
Samu Kyhyräinen (s. 2003), pesäpalloilija
Samu Laitinen (s. 1999), jalkapalloilija
Samu Markkula (s. 1994), jääkiekkoilija
Samu Mikkonen (s. 1996), keskimatkojen juoksija
Samu-Petteri Mäkelä (s. 1986), jalkapalloilija
Samu Nieminen (s. 1992), jalkapalloilija
Samu Niskanen (s. 1971), historioitsija ja professori
Samu Nyström (s. 1975), historioitsija
Samu Omorodion, Samuel Omorodion (s. 2004), espanjalainen jalkapalloilija
Samu Paukkunen (s. 1977), virkamies, ulko- ja turvallisuuspolitiikan tutkija
Samu Pellikka (s. 1988), rock-kitaristi ja laulaja
Samu Perhonen (s. 1993), jääkiekkomaalivahti
Samu Ruisniemi (s. 1984), jalkapalloilija
Samu Ruskio (s. 1996), koripalloilija
Samu Salo, Insinööriliiton puheenjohtaja
Samu-Petri Simo (s. 1978), moukarinheittäjä
Samu Suoraniemi (s. 1994), jalkapalloilija
Samu Torsti (s. 1991), alppihiihtäjä
Samu Tuomaala (s. 2003), jääkiekkoilija
Samu Vainikainen (s. 1991), pesäpalloilija
Samu-Kalle Varonen (s. 1999), pesäpalloilija
Samu Vilkman (s. 1986), jääkiekkoilija
Samu Volotinen (s. 1998), jalkapallomaalivahti
Samu Wesslin (s. 1975), jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Samuja

Samu Sirkka, Disneyn animaatiohahmo
Samu Suutari, lakimies Mikki Hiiri -sarjakuvissa
Samu, hahmo Lauren Childin lastenkirjoissa Samu ja Salla (myös niihin perustuvassa animaatiosarjassa)
Samu, hahmo Muumipeikko-sarjakuvassa
Taganskajan metroasema

Taganskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Taganskajan metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema.
Taganskajan metroasema (Tagansko-Krasnopresnenskaja), Tagansko-Krasnopresnenskaja-linjan asema.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Taganskaja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Seurakunta (lehti)

| Seurakunta |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Seurakuntaliitto
Perustettu:  1925
Päätoimittaja:  Seppo Salo
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  6 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Seurakunta on vuonna 1925 perustettu kristillinen aikakauslehti. Lehti on Seurakuntaliiton ja sen jäsenseurakuntien pääjulkaisu. Lehden ensimmäinen toimittaja oli liiton johtohenkilö Heino Pätiälä.
Historia > Tausta

1920-luvun alussa evankelisen herätysliikkeen keskuudessa tapahtui sisäinen repeäminen, joka johti opposition eroamiseen kirkosta uskonnonvapauslain säätämisen jälkeen. Vapaat evankelis-luterilaiset seurakunnat eivät pysyneet yhtenäisenä liiikeenä vaan 1928 perustettiin kahta päähaara varten omat organisaationsa: Suomen vapaa evankelisluterilainen kirkko ja Suomen vapaa evankelisluterilainen seurakuntaliitto. Liikkeeille kiinteyttä antoi muun muassa useiden luterilaisesta kirkosta eronneiden pappien tuki ja evankeliselle liikkeelle tunnusomainen toiminnan järjestelmällinen organisointi. Evankelisen oppostion muotoutuminen näkyi myös kristillisessä lehtikentässä.
Historia > Lehti ennen toista maailmansotaa

Seurakunta-lehden palstoilla opillisella erittelyllä oli varsinkin alkuvuosina keskeinen osuus. Lehti katsoi tavoitteekseen "puhtaan hengellisen ravinnon jakamisen". Lehti pyrki epäraamatullisten oppien paljastamiseen ja kumoamiseen. Myös evankelisen oppostioliikkeen sisäiset oppiriidat näkyivät toistuvasti lehden palstoilla.
Lehti keskittyi yhteisörajojen vakiinnuttua ennen sotavuosia entistä selvemmin vaalimaan sisäryhmäperinnettä. Opillisten artikkelien sijaan tuli yhä useammin kertomuksia, katsauksia ajan ilmiöihin ja myös aineistoa eri ikäryhmille. Toimituksen omien tekstien lisäksi julkaistiin lainauksina Lutherin, C. O. Roseniuksen ja Missouri-synodin lehtien kirjoituksia.
Lehden vuosikerrat olivat säännöllisesti 12-numeroisia. Alusta lähtien antikvatekstillä painetun lehden ulkoasu pysyi muuttumattomana ja suhteellisen vaatimattomana.
Satisfactory

| Satisfactory |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Coffee Stain Studios
Julkaisija:  Coffee Stain Publishing
Jakelija:  Epic Games Store, Steam ja Humble Store
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Julkaistu:  WW 19. marraskuuta 2019 (ennakkojulkaisu)
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, rakennuspeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  Epic Games Store, Steam
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Satisfactory on ennakkojulkaistu Coffee Stain Studiosin kehittämä ja tämän emoyhtiö Coffee Stain Publishingin julkaisema avoimen maailman tutkimus-, tehtaanrakennus- ja ensimmäisen persoonan ammuntapeli.
Pelaaminen

Peliä pelataan ensimmäisestä persoonasta. Pelimaailma on pinta-alaltaan 30 km². Peli tukee 1–4 pelaajan moninpeliä, mutta myös laajemmat moninpelit ovat mahdollisia.
Tarina

Pelihahmo on vieraalla planeetalla oleva insinööri, jonka tulee saada tehtävä "Project Assembly" valmiiksi. Pelaajan tulee kerätä resursseja, rakentaa automaattisia tehtaita sekä tehdä erilaisia työkaluja ja koneita.
Kehitys ja historia

Peliä alettiin tehdä vuoden 2016 puolivälissä. Satisfactoryn piti tulla julkaistuksi Steamissä, mutta se siirrettiin eksklusiivisesti Epic Games Storeen 12 kuukauden ajaksi. Peli on saatavilla ainoastaan Windowsille, mutta pelin saapumista muille alustoille tulevaisuudessa ei ole suljettu pois.
Vastaanotto

Peliä on luonnehdittu ensimmäisen persoonan Factorioksi.
Aiheesta muualla

Satisfactorygame, viralliset kotisivut (englanniksi)
Semen Haran

| Semen Haran> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. syyskuuta 1978 (ikä 46)
Kansalaisuus:   Ukraina
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1996–
Pituus:  182 cm
Paino:  98–101 kg
Painoluokka:  keskisarja (?–2000) raskassarja (2001–2010) superraskassarja (2011–)
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Porto 2000 | -80 kg |  |
|  Pronssia | Szentes 2001 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2002 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Padova 2011 | +90 kg |  |
WKB kyokushin
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Santiago 2019 | +90 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rzeszow 2017 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Lancut 2018 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Lorca 2019 | +90 kg |  |
|  Pronssia | Barcelona 2023 | +90 kg |  |
| European Cup  | European Cup  | European Cup  |  |
|  Pronssia | Barcelona 2017 | +90 kg |  |
Semen Haran (s. 19. syyskuuta 1978) on ukrainalainen karateka. Hän on saavuttanut neljä EM-hopeaa vuosina 2000, 2017, 2018 ja 2019. Lisäksi Haran on saavuttanut kerran MM-hopeaa.
Kilpaura

Haran saavutti ensi kerran menestystä IKO-liiton EM-kisoissa 2000 Portugalissa, jossa hän voitti keskisarjassa hopeaa hävittyään loppuottelun Emil Kostoville. Hän siirtyi tämän jälkeen raskaaseensarjaan ja voitti EM-pronssia vuosina 2001 ja 2002. Haran voitti vielä EM-pronssia 2011 Italiassa superraskaassasarjassa.
Toukokuussa 2016 hän oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa.
Kilpaura > WKB

Haran siirtyi Ukrainan maajoukkueen mukana WKB-liittoon 2017 ja saavutti heti menestystä ollen Euroopan Cupissa kolmas ja myöhemmin samana vuonna EM-kisoissa toinen hävittyään loppuottelussa maamiehelleen Borys Byliskerialle.
2018 ja 2019 Haran onnistui molemmilla kerroilla etenemään EM-kisojen superraskaansarjan loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla Juan Manuel Crujeirasille. Haran eteni myös WKB-liiton ensimmäisten MM-kisojen loppuotteluun, jossa hän hävisi jälleen Crujeirasille.
Toukokuussa 2023 Haran saavutti superraskaansarjan EM-pronssia.
Taisto Turunen

Taisto Turunen (s. 1945) on Suomen työ- ja elinkeinoministeriön energiaosaston entinen ylijohtaja.
Turunen toimi silloisen kauppa- ja teollisuusministeriön energiaosaston osastopäällikkönä ja ylijohtajana vuodesta 1984 alkaen. Hän jatkoi samassa tehtävässä myös vuonna 2008 aloittaneessa työ- ja elinkeinoministeriössä, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2010. Turunen aloitti kauppa- ja teollisuusministeriön palveluksessa vuonna 1974. Sitä ennen hän oli Shellin palkkalistoilla.
Ylen Ajankohtaisen kakkosen mukaan ylijohtaja Taisto Turunen osallistui Fennovoiman YVA-käsittelyyn ja lupahakemuksen käsittelyyn samaan aikaan, kun hän oli Outokummun hallituksessa vuosina 2006–2008. Outokumpu liittoutui vuonna 2007 E.ON:in kanssa ja perusti Fennovoiman. Outokumpu on sen suurin suomalaisomistaja.
Saúl Fernández García

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Saúl Fernández García
Syntymäaika: 9. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Trevías, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura:  Deportivo
Pelinumero: 7
Junioriseurat
:  Treviense  Sporting Gijón
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2007–2008 2008–2010 2010– |  Sporting B  Málaga B  Málaga  Levante B  Levante  Elche  Deportivo |  31 (2) 15 (0) 28 (1) 20 (0) 66 (11) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Saúl Fernández Garcia (s. 9. huhtikuuta 1985), tunnetaan paremmin pelkästään nimellä Saúl, on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja pelaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Deportivon joukkueessa.
Pelaajaura

Heinäkuussa 2010 Saúl teki kolme kautta kattavan sopimuksen Deportivon kanssa.
Taivaslyhty

Taivaslyhdyn vapautus Loi Kratong -festivaaleilla Phuketissa, Thaimaassa.
Taivaslyhty on ohuesta paperista valmistettu, yläosastaan suljettu pussi, jonka alaosassa on palavaa ainetta. Lyhtyä käytetään siten, että palava aine (poltinosa) sytytetään ja palaessaan se lämmittää pussin sisällä olevan ilman ympäröivää ilmaa lämpimämmäksi. Tämä saa aikaan nosteen, jonka avulla iso lyhty voi kohota jopa kolmen kilometrin korkeuteen. Poltinosan sammuttua lyhty putoaa takaisin maan pinnalle.
Taivaslyhtyjä valmistetaan monenmuotoisia, kokoisia ja -värisiä. Taivaslyhdyt ovat olleet jo pitkään suosittuja Kaukoidässä.
Lyhtyjen käytön idea on se, että useat henkilöt lähettävät yhtä aikaa lyhdyt ilmaan. Näin saadaan aikaan näyttävä näkymä pimeälle taivaalle. Taivaslyhtyjä lähetetään taivaalle muun muassa häissä tai taivaslyhtyjen ympärille rakennetuilla festivaaleilla.
Suomessa lyhtyä ei ole sallittua lähettää vapaaksi, vaan Suomessa myytävissä taivaslyhdyissä pitää olla mukana naru jolla lyhtyä voi ohjailla leijan tapaisesti.
Talvisodan pommitukset Keuruulla

Talvisodassa Keuruuta pommitettiin 29. joulukuuta 1939 kello 13.05, kun kolme puna-armeijan pommikonetta pudotti noin 30 pommia Pihlajaveden rautatieaseman ratapihalle. Pommituksessa kolme henkilöä haavoittui kuolettavasti: asemamiehen vaimo Katri Eteläaho kuoli matkalla sairaalaan, kirjuri Lasse Raitakari seuraavana päivänä ilmeisesti leikkauksessa ja harjoittelija Aalto Harju vuoden 1940 puolella.
Pommit olivat miinapommeja ja palopommeja. Ratapihasta vaurioitui kolme ensimmäistä raidetta kahden kiskonmitan pituudelta ja vain neljäs eli kuormausraide ei kärsinyt vaurioita.
29. joulukuuta 1989 Pihlajaveden rautatieaseman sisäänkäyntioven oikealle puolelle paljastettiin pommitusten muistolaatta.
Saïdan maakunta

| Saïdan maakunta |
| --- | --- |
 Saïdan kaupungin keskustaa.
 Maakunnan sijainti Algerian kartalla.
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Saïda
Pinta-ala:  6 765,40 km²
Väkiluku (2020):  415 400
Saïdan maakunta (arab. ولاية سعيدة‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Saïdan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 6 765,40 neliökilometriä. Asukkaita on 415 400 henkeä (vuonna 2020, arvio).
Saïdan maakunta rajoittuu pohjoisessa Mascaran, idässä Tiaretin, etelässä El Bayadhin ja lännessä Sidi Bel Abbèsin maakuntiin. Luonnonalueita ovat Tellin Atlakseen kuuluvat Daïavuoret pohjoisessa, Saïdajoen laakso keskiosassa, ylätasankojen arot etelässä ja Chott Ech Cherguin suolajärvi maakunnan kaakkoisrajalla. Lähes neljäsosa alueesta on metsää. Vuotuinen sademäärä on 350 millimetriä. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet viileitä.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 16 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn El Hadjar, El Hassasna, Ouled Brahim, Saïda, Sidi Boubekeur ja Youb.
Maakunnan pääelinkeinot ovat etupäässä vihanneksia tuottava maanviljely, karjanhoito ja metsätalous. Lisäksi on muun muassa elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Saïda on tunnettu kivennäisvesistään. Kaupungissa toimii yliopisto. Matkailukohteita ovat metsät, vesiputoukset ja luolat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saïdan maakunta Wikimedia Commonsissa
Algerian maakunnat
Adrar
Aïn Defla
Aïn Témouchent
Alger
Annaba
Batna
Béchar
Béjaïa
Béni Abbès
Biskra
Blida
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Bou Arreridj
Bouira
Boumerdès
Chlef
Constantine
Djanet
Djelfa
El Bayadh
El Meghaïer
El Meniaa
El Oued
El Tarf
Ghardaïa
Guelma
Illizi
In Guezzam
In Salah
Jijel
Khenchela
Laghouat
Mascara
Médéa
Mila
Mostaganem
M’Sila
Naâma
Oran
Ouargla
Ouled Djellal
Oum El Bouaghi
Relizane
Saïda
Sétif
Sidi Bel Abbès
Skikda
Souk Ahras
Tamanrasset
Tébessa
Tiaret
Timimoun
Tindouf
Tipaza
Tissemsilt
Tizi Ouzou
Tlemcen
Touggourt
Seurahuone

Oulun seurahuone kuvattuna vuonna 1907 lähetettyyn postikorttiin.
Seurahuone (ruots. Societetshuset) on perinteinen suomalainen hotellin ja/tai ravintolan nimi. Nimen taustalla on seurapiiriä tarkoittava ruotsin sana societet ja kaupungin säätyläisten kokoontumistila. Monessa Suomen kaupungissa ja kunnassa on edelleen tätä nimeä kantava ravintola tai hotelli.
Historia

Suomen ensimmäinen Seurahuone avattiin Turkuun vuonna 1812. Turun esimerkin mukaan niitä avattiin pian myös useisiin muihin kaupunkeihin. Ensimmäisenä oman seurahuoneensa saivat Vaasa, Pori, Helsinki, Viipuri, Hämeenlinna ja Porvoo. 1800-luvun lopun taloudellisen nousukauden myötä Seurahuoneita perustettiin lähes jokaiseen kaupunkiin. Ne käsittivät ravintolan, juhlasalin sekä majoitustiloja.
Suomen itsenäistymisen jälkeen perustetut Seurahuoneet toimivat pääosin vain hotelleina, eikä niihin sisältynyt enää juhlahuoneistoja. Suomessa on kaikkiaan toiminut noin 80 Seurahuone-nimistä hotelli-ravintolaa.
Tunnettuja Seurahuoneita

Turun Seurahuone, toimi nykyisessä Turun kaupungintalossa 1812-1878
Helsingin Seurahuone, toimi nykyisessä Helsingin kaupungintalossa 1833–1913
Tampereen Seurahuone toimi nykyisen Kelan talon paikalla Puutarhakadun ja Aleksis Kiven kadun kulmassa sijainneessa vuonna 1866 valmistuneessa yksikerroksisessa puutalossa, jossa oli tilat hotellia, ravintolaa ja juhlasalia varten. Seurahuone oli Tampereen ainoa juhlahuoneisto vuoteen 1890 saakka, jolloin Raatihuone valmistui.
Hotelli Iisalmen Seurahuone, perustettu vuonna 1912, nykyisellä paikalla vuodesta 1928
Hotelli Seurahuone, hotelli Riihimäellä
Hotelli Seurahuone, hotelli Kokkolassa
Oulun Seurahuone (kansanomaisesti Susiteetti), toimi nykyisessä Oulun kaupungintalossa 1886–1921
Haminan Seurahuone, hotelli Haminassa
Original Sokos Hotel Seurahuone, hotelli Savonlinnassa
Mikkelin Seurahuone toimi talvisodan aikana Päämajan henkilökunnan ravintolana. Ylipäällikkö, marsalkka C. G. Mannerheim myös asui siellä huoneessa n:o 7.
Talvisodan aikaan nimitystä Seurahuone käytettiin myös eräästä Metsäpirtin Terenttilässä sijainneesta korsusta.
Taivaskero

Taivaskero
| --- | --- |
Tyyppi:  tunturi
Sijainti:  Pallastunturi, Muonio,  Suomi
Korkeus merenpinnasta:  809,1 m
Suojelualue:  Pallas-Yllästunturin kansallispuisto 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Taivaskero eli Himmelriiki on Muoniossa Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa sijaitsevan Pallastunturin korkein laki. Se on 809,1 metriä korkea.
Keskiyön auringon tulen sytyttämisen muistomerkki Taivaskerolla.
Taivaskerolla sytytettiin olympiatuli vuonna 1952, josta on muistona kivinen laatta tunturin huipulla.
Taikapeli (elokuva)

| Taikapeli |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Lauri Kanerva, 1984.
Ohjaaja:  Hannu Peltomaa
Käsikirjoittaja:  Hannu Peltomaa Erkki Peltomaa
Tuottaja:  Hannu Peltomaa
Säveltäjä:  Harri Tuominen
Kuvaaja:  Erkki Peltomaa Timo Markko
Leikkaaja:  Hannu Peltomaa
Pääosat:  Arttu Peltomaa Riikka Peltomaa Niko Peltomaa Katja Kuortti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elovalkia
Levittäjä:  Kinosto
Ensi-ilta:  2. maaliskuuta, 1984
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taikapeli  on Hannu Peltomaan ohjaama suomalainen fantasia- ja lastenelokuva vuodelta 1984. Hannu Peltomaa käsikirjoitti elokuvan yhdessä veljensä Erkki Peltomaan kanssa, joka toimi myös elokuvan kuvaajana. Hannu Peltomaa kertoo halunneensa tehdä lastenelokuvan, koska hän koki, että lapsille ei ole tehty tarpeeksi elokuvia. Hän kertoo myös halunneensa painottaa elokuvassa mielikuvituksen käyttöä nykypäivän digitaalisessa maailmassa.
Elokuvan päähenkilö on Arttu, joka ei saa pelata vanhempien sisarustensa ja serkkujensa elektroniikkapeleillä. Artun äiti antaa hänelle rikkinäisen elektroniikkapelin, jonka Arttu muuttaa taikapeliksi. Taikapelin avulla Arttu pystyy tekemään taikoja ja manipuloimaan ympäristöään haluamillaan tavoilla.