stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hierakkayökkönen
Levinneisyys ja lentoaika

Hierakkayökkösen levinneisyys ulottuu ainakin Keski-Euroopasta ja Pohjoismaista Venäjälle. Ensimmäinen havainto lajista Suomessa on Örön saarelta vuonna 1963. Sittemmin laji on levinnyt ja nykyisin sitä tavataan laajalti suunnilleen Raahe-Lieksa linjan eteläpuolella. Havainnot keskittyvät kuitenkin voimakkaasti lounais- ja etelärannikolle sekä Itä-Suomen järvialueelle. Muualla havaintoja on vain hajanaisesti. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinä-elokuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat

Hierakkayökkönen elää avoimilla rannoilla, joilla kasvaa toukan ravintokasvia. Aikuiset perhoset tulevat valolle ja joissakin määrin myös syötille. Muna talvehtii.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on ainakin isohierakka (Rumex hydrolapathum).
Aiheesta muualla

Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q13257706  BioLib: 54162  BOLD: 56185  CoL: 3N2JC  EoL: 525481  EUNIS: 310004  Fauna Europaea: 447580  Fauna Europaea (new): 0576fb26-be44-4f2b-b214-c2148aecacf8  GBIF: 1796644  iNaturalist: 605737  IRMNG: 10309715  LepIndex: 266448  NCBI: 1869997  Observation.org: 185158  Open Tree of Life: 3211082  Laji.fi: MX.62750
Kuherruskuukausi

Vastanainut pari viettämässä kuherruskuukauttaan Balilla Indonesiassa.
Kuherruskuukausi on häitä seuraava vastanaineiden siirtymäriitti ja irtiotto sosiaalisista ympyröistään ja avioliiton ulkopuolisista velvollisuuksistaan. Tuoreilla aviopareilla on nykyisin usein tapana viettää kuherruskuukautensa lomailemalla jossain eksoottisessa lomakohteessa.
Kuherruskuukausi on nykymuodossaan melko tuore perinne. Kuherruskuukausia alettiin pitää 1800-luvun lopulla, ja niistä tuli kulttuurinen tapa vasta 1900-luvun puolivälissä. Ennen sitä vastanaineet olivat viettäneet vain hääyön, joka ei kuitenkaan yleensä ollut edes täysin yksityinen. 1900-luvun alkupuolella jotkut tuoreet avioparit tekivät yhdessä lyhyen matkan lähiseudulleen. Nykyaikana moni vastanainut pari lähtee hääpäivänsä jälkeen viikoksi tai pidemmäksi aikaa romanttiselle ja tarkkaan suunnitellulle lomalle kauas eksoottisille kaukomaille.
Kuherruskuukausiperinnettä sen alkuaikoina tutkineiden sosiologien mukaan kuherruskuukausi on tärkeä vaihe avioliiton kehityksessä. Kuherruskuukauden aikana aviopari kehittää välilleen seksisuhteen ja kyvyn elää yhdessä. Nykyaikana kuherruskuukausi on nähty myös tapana, jolla aviopari vakuuttaa itselleen tehneensä oikean valinnan, jota ”täydellinen” kuherruskuukausikokemus vahvistaa. Kuherruskuukauden eksoottinen ympäristö tarjoaa lisäksi aistikokemuksia ja antaa parille yhteisen identiteetin paikassa, jossa heidät nähdään vastanaineina.
Hietasirkku

| Hietasirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Surusirkut Rhopospina
Laji::  alaudina
Kaksiosainen nimi
 Rhopospina alaudina  (Kittlitz, 1833) 
Synonyymit
 Corydospiza alaudina  Phrygilus alaudinus 
Alalajit
 R. a. alaudina  R. a. bipartita  R. a. bracki  R. a. excelsa  R. a. humboldti  R. a. venturii 
Katso myös
   Hietasirkku Wikispeciesissä   Hietasirkku Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hietasirkku (Rhopospina alaudina) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Hietasirkku voi kasvaa 14–17 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Hietasirkkukoiras on yleisväritykseltään harmaa ja selässä on leveitä mustia raitoja ja otsa on tumma. Pyrstössä on valkoinen raita ja vatsa on väriltään valkoinen. Hietasirkkukoiraan nokka on pitkähkö ja keltainen. Lajin naaras on ruskea ja selässä on tummemman ruskeita juovia, pyrstössä on valkoinen juova. Nokka on valkoinen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hietasirkkua tavataan Kolumbiasta Argentiinaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat Andien vuorten väliset laaksot ja niiden hietikko- ja pensaikkomaat. Toisinaan niitä tavataan aavikoiltakin. Useimmiten lintu elää 1 200–3 200 metrin korkeudessa. Hietasirkku liikkuu yksin tai pareittain.
Kriton (dialogi)

Kriton (m.kreik. Κρίτων; lat. Crito) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Siitä, mitä on tehtävä (Περὶ πρακτέου, Peri prakteou). Dialogi on keskustelu Sokrateen ja hänen oppilaansa, rikkaan ateenalaisen Kritonin, välillä. Se käsittelee poliittisten velvollisuuksien alkuperää ja luonnetta. Dialogi sijoittuu Sokrateen puolustuspuheen, jossa tämä on tuomittu kuolemaan, ja kuolemantuomion täytäntöönpanon väliseen aikaan. Kriton yrittää taivutella Sokrateen pakenemaan vankeudestaan ja lähtemään maanpakoon. Dialogi painottaa sitä periaatetta, että on parempi kärsiä vääryttä kuin tehdä vääryyttä.
Historia

Platonin teosten joukossa Kriton kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Aiemmin Platon oli kuvannut Sokrateen oikeudenkäynnissään pitämän puheen teoksessaan Sokrateen puolustuspuhe (Apologia). Oikeudenkäynnin jälkeen Sokrates joutui Ateenan kaupunginvankilaan (Desmoterion) odottamaan kuolemaantuomionsa täytäntöönpanoa. Kritonissa Platon kuvaa tähän dramaattiseen tilanteeseen sijoitettuja keskusteluja. Sokrateen kuolemaantuomion täytäntöönpano oli lykkääntynyt, ja tämän ystävät järjestivät kaiken valmiiksi, jotta Sokrates voisi paeta johonkin toiseen kaupunkiin. Selvästi myös Sokrateen vihamiehet toivoivat tällaista ratkaisua.
Sokrates kuitenkin valitsi kuoleman vapaaehtoisesti. Kritonissa Platon pyrkii kuvaamaan, miksi Sokrates teki tällaisen ratkaisun. Holger Thesleff näkee teoksen toisaalta Sokrateen eettisen ryhdin kuvauksena, toisaalta Sokrateen ystävien puolustuksena niitä vastaan, jotka väittivät, että Sokrateen pelastamiseksi olisi voitu tehdä enemmän.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu I tetralogiaan yhdessä dialogien Euthyfron ja Faidon sekä Sokrateen puolustuspuheen kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan V trilogiaan yhdessä dialogin Faidon sekä Platonin kirjeiden kanssa.
Sisältö

Kritonin draamallinen kertomus sijoittuu hetkeen juuri ennen aamunkoittoa, tapahtumapaikkana pimeä selli, jossa Sokrates odottaa kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa. Kriton on tullut puhumaan Sokrateen kanssa, mutta koska Sokrates nukkuu, hän odottaa kärsivällisesti vuoteen vierellä tämän heräämistä. Herättyään Sokrates kysyy: ”Miten sinä tähän aikaan täällä olet, Kriton? Aikaistahan nyt kai vielä on?”. Kriton kertoo kärsivänsä ”unettomuutta ja murhetta”  ja ihmettelee kuolemaantuomitun Sokrateen rauhallisuutta. Hänestä tuntuu oudolta, että hän itse kärsii odottaessaan Deloksesta saapuvaa laivaa, jonka paluun päivämäärä määräisi Sokrateen kuolinpäivän, palaavaksi, kun taas Sokrates nukkuu rauhallisesti. Tämä luo heidän välilleen erityisen suhteen.
Pian Kriton paljastaa todellisen syyn tuloonsa — hän oli tullut auttaakseen Sokratesta pakenemaan. Tätä seuraava keskustelu, joka käsittelee oikeudenmukaisuutta ja moraalisia velvollisuuksia, tutkiskelee heidän välistä suhdettaan. Varakas ja koulutettu Kriton katsoo olevansa Ateenan lakien yläpuolella, lakien, jotka on säätänyt kansan enemmistö eli köyhät ja kouluttamattomat. Hän pitää häpeällisenä sitä, että Sokrates joutuisi kuolemaan rahvaan mielettömien ja epäoikeudenmukaisten päätösten vuoksi. Kriton on innokas taivuttelemaan Sokratesta pakenemaan. Kun keskustelu etenee, Kriton huomaa kuitenkin esittävänsä ristiriitaisia väittämiä ja olevansa itse Sokrateen taivuteltavana. Sokrates esiintyy moraalisena auktoriteettina, oikeudenmukaisuuden ja lain asiantuntijana.  Näin hän saa Kritonin noudattamaan Ateenan lakeja, vaikka ne ovatkin enemmistön säätämiä. Myöhemmin Sokrates osoittaa poliitikon taitonsa esittämällä, mitä ”lait koko yhteiskuntajärjestyksen nimissä” sanoisivat tilanteesta. Käy ilmi, että ateenalaiset erehtyivät suuresti ajatellessaan, että Sokrates olisi turmellut nuorison. Sen sijaan hän tekee kaikkensa kiinnittääkseen Kritonin lakiin.
Sisältö > Kritonin argumentit paon puolesta

Sokrates vaarantaa ystäviensä maineen. Kansa luulee kuitenkin, että Sokrates olisi halunnut paeta, mutta hänen ystävänsä olivat vain liian saitoja vapauttaakseen hänet, pannen rahan ystävyyden edelle. Vartijoiden lahjominen olisi helppoa, ja Kritonin ja muiden ystävien rahat ovat käytettävissä.
Sokrateella on tukijoita muualla Kreikassa, kuten Thessaliassa, joten maanpako ei olisi huonompi vaihtoehto, vaikka Sokrates olikin sanonut puolustuspuheessaan mieluummin kuolevansa kuin pakenevansa.
Jos Sokrates ei pakene kun siihen on mahdollisuus, hän pettää itsensä ja auttaa vihollisiaan. Hän valitsee ”helpon tien” rohkean, kunniakkaan ja hyveellisen tien sijaan, joka oli Kritonin mukaan pako varmasta kuolemasta.
Sokrateen perhe – vaimo ja kolme poikaa – jäävät ilman isää ja koulutusta, jonka hän voisi tarjota.
Sisältö > Sokrateen vastaukset

Julkinen mielipide ei vaikuta päätökseen, koska kansa kokonaisuudessaan ei ole viisas.
Tärkeää on vain se, olisiko pakeneminen oikeudenmukaista.
Ihmisen ei koskaan tule tehdä mitään epäoikeudenmukaista.
Ihmisen, etenkään niin vanhan kuin Sokrates, ei tule pelätä kuolemaa, vaan toivottaa se tervetulleeksi.
Sisältö > Ateenan lakien vastaukset

Myöhemmin Sokrates esittää useita mahdollisia argumentteja, jotka Ateenan lakien henkilöitymät voisivat esittää hänen pakoaan vastaan, osoittaakseen Kritonille, ettei hänen tule paeta:
Olemme vanhempianne, antaen yhtä lailla kasvatuksen ja ravinnon. Teidän tulee kunnioittaa meitä kuin vanhempianne, mutta vielä enemmän.
Sokrates on luvannut totella meitä pysymällä Ateenassa aikuistuttuaan ja seurattuaan, kuinka lait muotoutuvat ja toimivat (varhainen esimerkki yhteiskuntasopimuksesta)
Sokrates tultaisiin näkemään turmelevana voimana kaikkialla, minne hän menisi.
Jos ihmisellä on mahdollisuus valita, totteleeko lakia, hän tuhoaa lain voiman. Lain tuhoaminen on epäoikeudenmukaista, sillä ihmisillä tulee olla yhteisö ja yhteisöllä lait.
Pako saattaisi Sokrateen arveluttavaan tilanteeseen tuonpuoleisessa.
Nämä perustuvat myös Sokrateen aiemmin Kritonille antamaan vastaukseen, jonka Kritonkin hyväksyi: ei ole koskaan oikein tehdä väärin toisia kohtaan, vaikka he olisivatkin tehneet väärin sinua kohtaan. Näin olisi väärin tehdä vääryyttä kaupunkia vastaan, vaikka se olikin tehnyt väärin Sokratesta vastaan. Jos hän olisi paennut, hän olisi näyttänyt, että kuka tahansa jolla on tarpeeksi rahaa voi kiertää mitä tahansa lakia. Samalla hän olisi tehnyt väärin hänet kasvattanutta kaupunkia kohtaan, aivan kuin olisi tehnyt väärin isäänsä kohtaan.
Vertailu Sokrateen puolustuspuheeseen

Sokrateen Sokrateen puolustuspuheessa kuvattu röyhkeä esiintyminen oikeuden edessä muodostaa terävän kontrastin sen kanssa, miten hän suhtautuu Ateenan lakeihin Kritonissa. Tämä voidaan mahdollisesti selittää näiden kahden tilanteen erilaisella luonteella: puolustuspuhe oli muodollinen puolustus koko Ateenan edessä, kun taas Kritonin kanssa käyty keskustelu tapahtui yksityisyydessä ja hiljaisuudessa kahden ystävän välillä. Puolustuspuheessa Sokrates puolusti elämäntapaansa niitä syytöksiä vastaan, että hän oli paitsi jumalaton myös nuorison turmelija. Sokrates uskoi filosofialle omistetun elämäntapansa olevan hyödyllisin, paitsi hänelle itselleen, myös koko Ateenalle. Hän ei perääntynyt siitä, minkä katsoi olevan kunniakasta ja hyvää, nähden sellaisen raukkamaisuuden alhaisena ja häpeällisenä. Sen sijaan hän yrittää suostutella oikeuden näkemään hänet hyvänä, sen sijaan että se rankaisisi häntä rikollisena. Tällainen ylevä päämäärä vaikuttaa mahdottomalta saavuttaa, ja Sokrates myöntää itsekin tehtävän vaikeaksi. Sokrates kuitenkin puolustautuu, eikä osoita Ateenaa kohtaan mitään katkeruutta, vaan pelkkää rakkautta. Hänen tuomionsa ei tule yllätyksenä, ja hän hyväksyy kuoleman rauhallisesti.
Muutamaa viikkoa myöhemmin, muutamia päiviä ennen kuolemantuomion täytäntöönpanoa, Kriton saapuu taivuttelemaan Sokratesta pakenemaan. Ystävykset ovat kahdestaan, ja Sokrateen asenne muuttuu suurellisesta hiljaiseksi ja rauhalliseksi viisaaksi vanhaksi mieheksi, joka on vain iloinen nähdessään ystävänsä. Hänen kannanottonsa puolustavat oikeuden päätöstä, eivät tuomitse sitä. Koska hän epäonnistui oikeuden taivuttelussa, vaikuttaisi hyödyttömältä taivutella yksi mies vastustamaan Ateenan lakeja. Mitä hyvää hän saavuttaisi omaksumalla Kritonin kaunan lakia kohtaan? Sen sijaan Sokrates haluaa vahvistaa Kritonin siteitä lakiin. Kun kukaan ei ole kuulemassa, Sokrates tukee lakeja ja esittää niiden omat argumentit, jotta Kriton voisi hyväksyä tuomion. Siinä missä Puolustuspuhe esittää Sokrateen olevan kaupunkia vastaan, Kriton esittää hänet työskentelemässä kaupungin puolesta ja puolustamassa sen lakeja.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Platon: Kriton. Teoksessa Teokset I.  (Apologia, Kriton, Lakhes, Hippias (lyhyempi dialogi), Ion, Euthyfron, Kharmides, Lysis, Protagoras. Toinen painos)  Suomentanut Marianna Tyni. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15892-9
Platon: Kriton. Teoksessa Viisi tutkielmaa.  (Sokrateen puolustuspuhe, Kriton, Pidot, Faidros, Faidon)  Suomentanut Päivö Oksala. Porvoo:  WSOY, 1961.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Crito. Teoksessa Duke, E. A. & Hicken, W. F. & Nicoll, W. S. M. & Robinson, D. B. & Strachan, J. C. G. (toim.): Opera.  (Volume I: Euthyphro, Apologia Socratis, Crito, Phaedo, Cratylus, Sophista, Politicus, Theaetetus. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145691  Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Crito. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume I: Euthyphro. Apology. Crito. Phaedo. Phaedrus. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99040-4  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Crito. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Crito. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Plato: Crito. Project Gutenberg. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Woodruff, Paul: Plato's Shorter Ethical Works: Crito The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Antiikin Ateenan kaupunginvankilan (Desmoterion) rauniot Agoran arkeologisella alueella. Sokrates on todennäköisesti viettänyt vankeusaikansa kyseisessä paikassa.
Ateenan kaupunginvankilan raunioista löydetty pieni hellenistisen ajan kuvapatsas, joka esittää mahdollisesti Sokratesta. Ateenan Agoran museo.
Kruunukävykit

| Kruunukävykit |
| --- | --- |
 Japaninkruunukävykki (Cycas revoluta)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Käpypalmut Cycadopsida
Lahko::  Käpypalmut Cycadales
Heimo::  Kruunukävykkikasvit Cycadaceae
Suku::  Kruunukävykit Cycas  L., 1753
Katso myös
   Kruunukävykit Wikispeciesissä   Kruunukävykit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kruunukävykit (Cycas) on paljassiemenisiin käpypalmuihin kuuluva kasvisuku. Se on kruunukävykkikasvien (Cycadaceae) heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu määritelmästä riippuen noin 60–100 lajia.
Monia kruunukävykkejä käytetään koristekasveina sekä huonekasveina että ulkotiloissa trooppisissa ja subtrooppisissa ilmastoissa. Saagokruunukävykistä (Cycas revoluta) saadaan elintarvikkeena käytettävää saagoa, vaikka saagon pääasiallinen lähde onkin palmukasveihin kuuluva saagopalmu (Metroxylon sagu).
Kuvaus

Kruunukävykit ovat puumaisia tai pensasmaisia monivuotisia kasveja. Useimmat lajit ovat ainavihantia, mutta jotkin kuivien alueiden lajit ovat kausivihantia ja pudottavat lehtensä kuivan kauden ajaksi. Runko on yleensä pysty ja haaraton, mutta joillakin lajeilla haaroittunut ja eräillä lajeilla kokonaan tai lähes kokonaan maanalainen ja mukulamainen. Runko on usein karisseiden lehtien jälkeensä jättämien pysyvien lehtikantojen peittämä.
Lehdet kasvavat rungon kärjessä. Ne ovat parilehdykkäisiä tai toistamiseen parilehdykkäisiä ja asettuneet varteen kierteisesti. Yksittäiset lehdykät ovat asettuneet yleensä vuorottaisesti. Lehdykät ovat ehytlaitaisia ja niissä on selkeä keskisuoni, mutta ei muita näkyviä suonia. Lehdet ovat yleensä nuorina karvapeitteisiä ja niiden lehdykät ovat puhjetessaan kääriytyneinä kerälle.
Kruunukävykit ovat kaksikotisia. Hedelehdet muodostavat kierteisen kävyn. Emilehdet kasvavat harsuna rykelmänä erikoistuneen varren ympärillä kierteisesti. Yhdessä emilehdessä on tavallisesti useita siemenaiheita. Siemeniä ympäröi siemenvaippa. Kruunukävykit voivat olla tuuli- tai hyönteispölytteisiä. Useimpien lajien siemeniä levittävät eläimet.
Lajeja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cycas aculeata  Cycas angulata  Cycas annaikalensis  Cycas apoa  Cycas armstrongii  Cycas balansae  Cycas beddomei – everstinkruunukävykki  Cycas bifida  Cycas bougainvilleana  Cycas brachycantha  Cycas cairnsiana  Cycas calcicola  Cycas campestris  Cycas candida  Cycas chamaoensis  Cycas changjiangensis  Cycas chevalieri  Cycas circinalis – saagokruunukävykki  Cycas clivicola  Cycas collina  Cycas condaoensis  Cycas cupida  Cycas debaoensis  Cycas diannanensis  Cycas dolichophylla |  Cycas edentata  Cycas elephantipes  Cycas elongata  Cycas falcata  Cycas ferruginea  Cycas fugax  Cycas furfuracea  Cycas glauca  Cycas hoabinhensis  Cycas hongheensis  Cycas inermis  Cycas javana  Cycas lanepoolei  Cycas lindstromii  Cycas maconochiei  Cycas macrocarpa  Cycas media  Cycas micholitzii  Cycas multipinnata  Cycas nathorstii  Cycas pachypoda  Cycas papuana  Cycas pectinata  Cycas petraea  Cycas pranburiensis |  Cycas pruinosa  Cycas revoluta – japaninkruunukävykki  Cycas riuminiana  Cycas rumphii – kultakruunukävykki  Cycas saxatilis  Cycas schumanniana  Cycas scratchleyana  Cycas seemannii  Cycas segmentifida  Cycas sexseminifera  Cycas shanyensis  Cycas siamensis  Cycas silvestris  Cycas simplicipinna  Cycas sphaerica  Cycas szechuanensis  Cycas taitungensis  Cycas taiwaniana  Cycas tanqingii  Cycas tansachana  Cycas thouarsii  Cycas tropophylla  Cycas wadei  Cycas zambalensis  Cycas zeylanica |
Levinneisyys ja elinympäristö

Kruunukävykit ovat lähinnä trooppisten ja subtrooppisten alueiden kasveja Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Ne ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin rannikkojen alankometsistä sisämaiden vuoristoihin. Monet lajit kasvavat metsissä osana aluskasvillisuutta.
Kuvia

Saagokruunukävykin (Cycas circinalis) hedekäpy
Kultakruunukävykin (Cycas rumphii) emiyksilö
Cycas platyphylla -lajin haarainen runko
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kruunukävykit (Cycas)
ITIS: Cycas (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cycas (englanniksi)
Flora of China: Cycas (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Cycas (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q161073  Wikispecies: Cycas  APDB: 202305  APNI: 92215  CoL: 3XT5  Conifers.org: Cycadaceae  EoL: 53639  EPPO: 1CCYG  FloraBase: 20916  FNA: 108817  FoAO2: Cycas  FoC: 108817  GBIF: 2683206  GRIN: 3229  iNaturalist: 129782  IPNI: 326847-2  IRMNG: 1306649  ITIS: 183257  NCBI: 3395  NZOR: b4c057a0-bdfc-46c3-9b49-8be2d0754a02  Open Tree of Life: 99238  Paleobiology Database: 344467  PPE: genus-cycas  PLANTS: CYCAS  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:326847-2  Tropicos: 40019113  WFO: wfo-4000010229
Kronstadtin kapina

Kronstadtin kapina oli Kronstadtin laivastotukikohdan sotilaiden epäonnistunut kapina bolševikkeja vastaan vuonna 1921. Sitä on pidetty viimeisenä merkittävänä kapinayrityksenä bolševikkeja vastaan neuvosto-Venäjällä.
Kapinan syyt

Vuonna 1921 joukko anarkistimatruuseja ja sotilaita nousi bolševikkivaltaa vastaan Kronstadtissa. He vaativat sananvapautta, vasemmistolaisten poliittisten vankien vapauttamista, monipuoluejärjestelmää ja oikeutta itsenäiseen ammatinharjoittamiseen, toisin sanoen sitä autonomiaa, jota bolševikit olivat luvanneet 1917 päästäkseen valtaan.
Kapina oli ikävä uutinen bolševikkijohdolle, koska kapinaan nousivat samat matruusit, jotka olivat olleet tärkeässä roolissa lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917. Matruusit väittivät bolševikkien pettäneen vallankumouksen.
Kapinaa edelsi Pietarissa Baltian telakan ja Putilovin tehtaan lakkoilu. Käytännössä vaatimuksena oli luopua sotakommunismista ja palauttaa neuvostojen valta. Kronstadtin kapina alkoi kuitenkin vasta neljä kuukautta Pietarin lakkojen jälkeen, joten kapinan ajankohta ei ollut ennalta sovittu.
Matruusien kritiikki kohdistui ennen kaikkea Pobaltiin eli Baltian laivaston poliittiseen johtoon. Kronstadtin matruuseista 5 000 erosi kommunistisen puolueen jäsenyydestä. He eivät myöskään hyväksyneet sota-asiain kansankomissaari Lev Trotskiaselvennä.
Neuvottelut

Mihail Kalinin tuli neuvottelemaan matruusien kanssa. Neuvotteluaikaa käytettiin noin 100 000 sotilaan armeijan kokoamiseen.lähde? Joukon kokoamiseen käytettiin myös pakkoa.