stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ernst Happel
Pelaajana

Ernst Happel pelasi 14 vuotta (1943–54 ja 1956–59) SK Rapid Wienin joukkueessa voittaen 6 Itävallan Bundesliigan mestaruutta, neljä hopeaa ja kaksi pronssia, sekä yhden Itävallan Cupin. Joissain lähteissä Happelin mestaruuksien määräksi sanotaan 7, mutta kauden 1944–45 mestaruus ei ole virallinen, koska kausi jäi kesken. Välillä hän kävi pelaamassa kaksi kautta (1954–56) Ligue 1:ssä Racing Club de Paris:n joukkueessa. Ernst Happel pelasi Itävallan jalkapallomaajoukkueessa 51 maaottelua ja voitti pronssia maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1954 Sveitsissä. Hän oli maajoukkueessa myös vuoden 1958 MM-kisoissa jolloin Itävalta pääsi 16 parhaan joukkoon.
Pelaajana > Saavutukset pelaajana

Maailmanmestaruuspronssi: 1954
Itävallan mestaruus (6): 1945–46, 1947–48, 1950–51, 1951–52, 1953–54, 1956–57
Itävallan Cup: 1945–46
Valmentajana

Ernst Happel aloitti valmentajan uransa vuonna 1962 Eredivisien ADO Den Haagin peräsimessä, jonka hän johdatti kahdesti sarjan kolmanneksi ja Hollannin Cupin voittoon vuonna 1968. Sen jälkeen hän siirtyi Feyenoordin valmentajaksi. Happel johdatti Feyenoordin kahteen Hollannin mestaruuteen ja kolmesti toiseksi. Feyenoord voitti myös yhden Hollannin cupin Happelin alaisuudessa. Vuonna 1970 Happel valmensi Feyenoordin sekä Euroopan Cupin että Intercontinental Cupin voittoon. Feyenoordista hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin Real Betisin peräsimeen kaudeksi ja nosti Real Betisin Primera Divisióniin. Espanjasta matka jatkui Belgian liigaan Club Bruggeen, jonka Happel johdatti kolmeen mestaruuteen ja kahteen cup-voittoon.
Vuonna 1978 Ernst Happel astui Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Hän johdatti Hollannin MM-kisoissa finaaliin asti, mutta lopulta Argentiina oli vahvempi ja Hollanti sai MM-hopeaa.
Maajoukkuepestin jälkeen Happel siirtyi valmentamaan KRC Harelbekea Belgian 2. divisioonaan. Sieltä hän siirtyi takaisin Belgian pääsarjaan nyt Standard Liègen päävalmentajaksi. Standard Liège sijoittui Happelin johdattamana sarjassa toiseksi ja kolmanneksi. Belgiasta Happel siirtyi Bundesligaan Hamburger SV:n peräsimeen. Hänen johdollaan Hamburger SV voitti kaksi Saksan mestaruutta ja yhden Saksan Cupin. Vuonna 1983 Ernst Happel johdatti Hamburger SV:n Euroopan Cupin mestaruuteen ja samalla hän teki historiaa. Ernst Happel ja Ottmar Hitzfeld ovat ainoat valmentajat, jotka ovat johdattaneet kaksi eri seuraa Euroopan Cupin tai Mestarien liigan voittoon. Vuonna 1987 hän palasi kotimaahansa FC Swarovski Tirolin valmentajaksi. Happel voitti joukkueen kanssa kaksi Itävallan mestaruutta ja yhden Itävallan Cupin.
Vuonna 1992 Ernst Happel palasi maajoukkuevalmentajaksi, kun hänestä tuli Itävallan maajoukkueen päävalmentaja. Hän kuoli samana vuonna syöpään 66 vuoden ikäisenä. Wienissä sijaitseva Praterstadion nimettiin Happelin kunniaksi Ernst-Happel-Stadioniksi.
Valmentajana > Meriitit valmentajana

Maailmanmestaruushopea 1978
Euroopan Cup: 1969–70, 1982–83
Intercontinental Cup: 1970
Hollannin mestaruus: 1968–69, 1970–71
Hollannin Cup: 1967–68, 1968–69
Belgian mestaruus: 1975–76, 1976–77, 1977–78
Belgian Cup: 1976–77, 1980–81
Saksan mestaruus: 1981–82, 1982–83
Saksan Cup: 1986–87
Itävallan mestaruus: 1959–60, 1988–89, 1989–90
Itävallan Cup: 1960–61, 1988–89
Ernst Happelin muistolaatta Ernst-Happel-Stadionilla.
Giulio Mencuccini

Giulio Mencuccini vuonna 2017.
Giulio Mencuccini (s. 13. maaliskuuta 1946 Fossacesia) on italialainen, Indonesiassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi passionisteihin 5. syyskuuta 1964 ja sai pappisvihkimyksensä 6. elokuuta 1973. Hänet nimitettiin 22. tammikuuta 1990 Sanggaun hiippakunnan johtoon Indonesiaan. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. kesäkuuta Hieronymus Herculanus Bumbun, jota avustivat Francesco Canalini ja Julius Riyadi Darmaatmadja.
Folke West

Folke West (oik. Westerholm, s. 29. syyskuuta 1948 Helsinki ) on suomalainen televisiotuottaja, valtiotieteen yo, toimittaja, matkanjohtaja ja luennoitsija. Hän on kotoisin Helsingistä. West on tuottanut yli 560 tv-ohjelmaa 1990-luvun alusta vuoteen 2004. Lisäksi hän toiminut myös Radio Ykkösen yöradion tuottajana ja johtajana. Hänen tekemiään Nelosella vuosina 1993–2003 esitettyjä matkailuohjelmia olivat Matkalla maailmalla, Unelmamatka Maailman Ympäri, Folken matkassa ja Matkamies.
West pyrki vuonna 2004 Euroopan parlamenttiin RKP:n listoilta.
West on toiminut myös matkatoimistojen asiantuntijaoppaana erityisesti Kuubassa sekä muissa Keski-Amerikan ja Etelä-Amerikan maissa. Folke West meni naimisiin kuubalaisen Lene Marbel Benauidesin kanssa loppuvuodesta 2007.
Westille langetettiin tammikuussa 2008 seitsemän kuukauden ehdollinen vankeustuomio törkeästä velallisen epärehellisyydestä sekä kirjanpitorikoksesta. Westin oma tulkinta oli, että tapaus liittyi purjehdusprojektiin, joka ylitti budjettinsa.
West on asunut Panamassa ja edistää maan matkailua.tarvitaan parempi lähde Vuonna 2014 Westillä havaittiin kielessä syöpä, joka oli lähettänyt kolme etäpesäkettä. Hoitojen jälkeen syöpä ei uusiutunut.
West juonsi vuoden 2020 lokakuussa AlfaTV:ssä alkavaa ohjelmaa, jonka työnimenä oli Kadonneen kulttuurin metsästys. 12-osaisessa dokumenttisarjassa keskitytään alkuperäiskansojen historiaan ja kulttuureihin Etelä- ja Keski-Amerikassa. Kesällä 2021 West juontaa Alfa TV:llä ohjelmaa nimeltä Folke West Matkalla Suomessa.
Aiheesta muualla

Folke West Travel Club
Fussa

| Fussa (福生市) |
| --- | --- |
 Fussan kaupungintalo
 lippu:  Symboli
 Fussan sijainti Tokion metropolissa
 Fussa
 Koordinaatit: 35°44′18.5″N, 139°19′37″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,16 km²
Väkiluku (2017):  58 554
 – Väestötiheys:  5 763 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Osmanthus fragrans
 – Lintu:  Parus minor
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.fussa.tokyo.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fussa (jap. 福生市, Fussa-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tamajoen vasemmalla rannalla ja rajautuu Akirunon, Akishiman, Hachiōjin, Hamuran, Musashimurayaman ja Tachikawan kaupunkeihin sekä Mizuhon maaseutukaupunkiin. Fussassa on 58 554 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,16 neliökilometriä.
Fussa sai kaupunkioikeudet 1. heinäkuuta 1970. Kaupungissa sijaitsee Yhdysvaltain ilmavoimien Yokotan lentotukikohta, joka toimii Japaniin sijoitettujen amerikkalaisten joukkojen päämajana. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōme-linja, Itsukaichi-linja ja Hachikō-linja.
Kuvia

Fussa vuonna 1989
Festivaali Yokotan lentotukikohdassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fussa Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Golem Grad

Golem Grad
Golem Gradin kartta, jossa merkittyinä myös saarella sijaitsevat rauniot ja arkeologiset kohteet.
| --- | --- |
Sijainti:  Resen Pohjois-Makedonia
Vesialue:  Megáli Préspa 
Pinta-ala:  0,18 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  Asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Golem Grad (mak. Голем Град, suom. suuri kaupunki) (myös Käärmesaari) on asumaton saari Prespajärvessä Galičican kansallispuistossa Pohjois-Makedoniassa. Pinta-alaa saarella on 18 hehtaaria ja se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Kreikan ja Albanian rajoilta. Pituutta saarella on 600 metriä ja leveyttä 350 metriä. Golem Grad on sisämaavaltio Makedonian ainoa saari.
Golem Gradilla on ollut asutusta muun muassa neoliittisella ja helleenisellä aikakaudella, Rooman valtakunnan aikana sekä keskiajalla. Saarella on lukuisia muinaisia raunioita ja kirkkoja. Golem Gradilla elää lisäksi laaja joukko erilaisia eläimiä, kuten käärmeitä ja harvinaisia lintuja. Matkailijoille saari avautui elokuussa 2008. Saarelle pääsee ainoastaan veneellä. Golem Gradia lähinnä oleva kylä on Konjsko, josta on saarelle matkaa noin kaksi kilometriä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia saaresta Resenin kunnan sivuilla (makedoniaksi) (englanniksi)
Saaresta Macedonian Information Centren sivuilla (englanniksi)
Garrett TPE331

TPE331 lentokoneeseen asennettuna.
Garrett TPE331 on lentokoneissa käytettävä potkuriturbiinimoottori, jonka kehitti Garrett AiResearch 1960-luvulla ja jota nykyisin valmistaa Honeywell. Moottorin eri versioista saatava teho on 575 akselihevosvoimasta aina 1650 akselihevosvoimaan. TPE331-moottoria käytetään runsaasti liike- ja kevyissä liikennekoneissa, joista esimerkkeinä BAe Jetstream 31, Dornier Do 228 ja Mitsubishi MU-2.
TPE331 on rakenteeltaan ns. kiinteäakselinen (engl. fixed shaft) moottori. Se tarkoittaa, että kaikki moottorin pyörivät osat ovat kiinteässä yhteydessä toisiinsa. Näin ollen potkurin kierrosluku on suoraan verrannollinen moottorin kierroslukuun. Moottorin pääosat ovat kaksivyöhykkeinen keskipakoahdin, polttokammio, kolmivyöhykkeinen aksiaalinen turbiini sekä potkuri- ja apulaitevaihteistot.
Frejgatan

Katunäkymää vuonna 2012.
Frejgatan on katu Tukholman Vasastadenissa ja Östermalmilla. Se ulottuu Valhallavägeniltä Karlbergsvägenille. Frej on skandinaavisen mytologian hedelmällisyyden jumala.
Kuvia

Hamburgerbryggeriet-panimo Frejgatanin ja Norrtullsgatanin kulmassa.
Norrmalmin kirkko panimoa vastapäätä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frejgatan Wikimedia Commonsissa
Golemin silmä

| Golemin silmä> The Golem's Eye |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jonathan Stroud
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2004
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kansitaiteilija:  Laura Lyytinen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  707
ISBN:  951-31-2847-4
Sarja: Bartimeus
Edeltävä:  Samarkandin amuletti
Seuraava:  Ptolemaioksen portti
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Golemin silmä (The Golem's Eye) on Jonathan Stroudin kirjoittama Bartimeus-fantasiatrilogian toinen osa. Sarjan ensimmäinen osa on Samarkandin amuletti ja viimeinen osa Ptolemaioksen portti. Bartimeus-trilogia oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana vuonna 2006.
Tammen kustantaman kirjan on suomentanut Mika Kivimäki. Sen kannen on tehnyt Laura Lyytinen.
Juoni

Golemin silmässä Nathaniel on 14-vuotias ja töissä valtiossa uuden kylmäkiskoisen mestarinsa Jessica Whitvellin alaisena. Nathanielin tehtäväksi on annettu paljastaa vastarintaliike, joka vastustaa maagikoiden valtaa. Vastarintaliike varastaa maagikoiden esineitä, esimerkiksi elementaalipalloja, ja sitten käyttävät niitä maagikoita vastaan. Kun suuri turistikatu tuhotaan salaperäisesti, Nathaniel saa siitä syyt niskoilleen, sillä kaikki uskovat tuhoamisen olevan vastarintaliikkeen tekosia. Niinpä Nathaniel joutuu kustsumaan uudestaan Bartimeuksen, 5000 vuotta vanhan džinnin avukseen. Kun vastarintaliike hyökkää vanhan Ison-Britannian hallitsijan hautaan, tilanne riistäytyy käsistä. Tällä välin Nathaniel ja Bartimeus ovat Prahassa, kaikien magian syntymäpaikassa, joka on menettänyt ajan myötä loistonsa, etsimässä outoa syyllistä turistikadun tuhoon, sillä tämä sama henkilö joka aiheutti tuhon, koetti tappaa Bartimeuksen suuressa museossa. Siellä he saavat selville että tuhoaja on golem, jättimäinen joensavesta tehty otus, jota ohjaa maagikko suuren silmän kautta. Niinpä he jälleen kerran sekalaisten sattumusten kautta pelastavat Lontoon ja paljastavat golemin luojan.
Garrett Morgan

| Garrett Morgan |
| --- | --- |
 Morgan vuonna 1923.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1877 Pariisi, Kentucky, Yhdysvallat
Kuollut: 27. heinäkuuta 1963 (86 vuotta) Cleveland, Ohio
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Yrittäjä Keksijä Aktivisti
Puoliso:  Madge Nelson (ex-aviovaimo) 
Garrett Morgan (4. maaliskuuta 1877 Pariisi, Kentucky, Yhdysvallat – 27. heinäkuuta 1963 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen yrittäjä, keksijä ja aktivisti. Hän keskittyi laajasti afroamerikkalaisten aseman parantamiseen.
Morgan syntyi seitsemäntenä lapsena 11 lapsesta Eliza ja Sydney Morganille. Hän jätti koulun kesken kuudennen luokan jälkeen ja muutti 14-vuotiaana Cincinnatiin Ohioon. Vuonna 1895 Morgan muutti Clevelandiin, jossa hän solmi kaksi vuotta kestäneen avioliiton Madge Nelsonin kanssa. Morgan perusti hiusten hoitoon liittyän yrityksen vuonna 1907. Seuraavana vuonna hän tapasi uuden vaimonsa Mary Hasekin, joka liittyi mukaan yrityksen toimintaan. He perustivat myös vaateyrityksen, joka saavutti kohtalaista menestystä.
1910-luvun alussa Morgan keksi eräänlaisen hengityslaitteen, joka esti savun hengittämisen. Laite patentoitiin vuonna 1914. Lopulta 1920-luvulla hän keksi käsillä varustetun liikennevalon lukuisten onnettomuuksien seurauksena.
Goitrogeenit

Goitrogeenit ovat flavonoideja, goitriineja tai tiosyanaatteja, jotka heikentävät kilpirauhashormonien muodostumista suurina määrinä nautittuna. Osa flavonoideista muuntuu goitrogeenisiksi yhdisteiksi suolistobakteerien toimesta.
Goitrogeenit saattavat vähentää kilpirauhasta stimuloivan hormonin määrää, estää kilpirauhashormonin synteesille välttämättömän jodin pääsyä kilpirauhaseen ja häiritä tyroidiperoksidaasientsyymin toimintaa. Goitrogeenien aiheuttama riski koskee etenkin kilpirauhaspotilaita.
Goitrogeenejä esiintyy parsakaalissa, keräkaalissa, kukkakaalissa, lehtikaalissa, pinaattissa lantussa, persikassa, päärynässä, mansikoissa, soijassa ja soijavalmisteissa, voipavussa, maississa, maapähkinöissä ja pellavansiemenissä. Kypsentäminen vähentää goitrogeenien aktiviisuutta.
Goitrogeenien kilpirauhasen toimintaa häiritsevä vaikutus keksittiin vuonna 1928, kun tutkijat huomasivat, että paljon kaalia syöneet kanit sairastuivat usein struuman.
Gotcha Tsitsiashvili

| Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Maa:   Israel> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Créteil 2003 | 84 kg |  |
|  Hopeaa | Praha 1995 | 82 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1994 | 82 kg |  |
|  Pronssia | Besançon 1995 | 82 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 1996 | 82 kg |  |
Gotcha Tsitsiashvili (hepr. ‏גוצ'ה ציציאשווילי‎, s. 7. marraskuuta 1973 Tbilisi, Georgia) on georgialaissyntyinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka on edustanut Israelia vuodesta 1994. Häntä valmensi vuodesta 1985 Otari Tatišvili ja vuodesta 1994 Jakov Masin. Hän edusti Israelissa beersebalaista Hapoel Be'er Sheva -seuraa.
Tsitsiashvili voitti maailmanmestaruuden 84 kilogramman painoluokassa Créteilissä 2003 kukistettuaan loppuottelussa ruotsalaisen Ara Abrahamianin. Hän sai Prahan MM-kilpailuissa 1995 hopeaa 82 kilogramman sarjassa. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi 85-kiloisissa Gävlessä 1998 ja kahdeksanneksi 84-kiloisissa Moskovassa 2002.
Tsitsiashvili sijoittui olympialaisissa viidenneksi 82 kilogramman painoluokassa Atlantassa 1996, kuudenneksi 85-kiloisissa Sydneyssä 2000 ja 14:nneksi 84 kilogramman sarjassa  Ateenassa 1996.
Tsitsiashvili saavutti EM-kilpailuissa 82 kilogramman sarjassa hopeaa Ateenassa 1994 sekä pronssia Besançonissa 1995 ja Budapestissa 1996. Hän sijoittui 85-kiloisissa viidenneksi Minskissä 1998 ja Istanbulissa 2001 sekä seitsemänneksi Kouvolassa 1997. 84 kilogramman painoluokassa hän oli kymmenes Belgradissa 2003.
Tsitsiashvili saavutti Neuvostoliiton edustajana junioreiden MM-pronssia 81 kilogramman sarjassa 1991 ja Georgian edustajana nuorten MM-pronssia 82-kiloisissa 1993.
Friedrich Halm

| Friedrich Halm eli  Eligius Franz Joseph von Münch-Bellinghausen |
| --- | --- |
 Friedrich Halm
Henkilötiedot
Syntynyt: 1806
Kuollut: 1871 (64–65 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Esikoisteos:  Griseldis
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Friedrich Halm, oikea nimi Eligius Franz Joseph von Münch-Bellinghausen, (1806–1871) oli vapaaherra ja saksalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti pitkän sarjan näytelmiä, joista merkittävimmät ovat murhenäytelmä Griseldis (1834), hänen esikoisteoksensa, joka saavutti Wienin Burgteaterissa loistavan menestyksen; romanttinen draama Der Sohn der Wildnis (1842) ja Der Fechter von Ravenna (1854; esitetty suomeksi nimellä Ravennan miekkailija). Muita ovat Wildfeuer (1864) ja huvinäytelmä Verbot und Befehl (1857). Halm kirjoitti myös runoelmia ja novelleja
Zacharias Topelius käsittelee Ravennan miekkailijaa teoksessaan Matkahavaintoja puoli vuosisataa sitten. Hän on joutunut sattuman kautta näkemään sen Saksassa ja luonnehtii sitä, "Halmin kuuluisaa, paljon kiistelyä herättänyttä ja täydellä syyllä ihailtua murhenäytelmää Der Fechter von Ravenna, kymmeneen vuoteen merkillisimmäksi".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Friedrich Halm Wikimedia Commonsissa
Gran Turismo

Gran Turismo tarkoittaa seuraavia asioita:
Gran Turismo, autotyyppi
Gran Turismo , ajopelisarja
Gran Turismo, sarjan ensimmäinen osa
Gran Turismo 2, sarjan toinen osa
Gran Turismo 3: A-Spec, sarjan kolmas osa
Gran Turismo 4, sarjan neljäs osa
Gran Turismo 5 Prologue
Gran Turismo 5, sarjan viides osa
Gran Turismo PSP
Gran Turismo 6, sarjan kuudes osa
Gran Turismo Sport
Gran Turismo 7, sarjan seitsemäs osa
Gran Turismo, The Cardigansin albumi
Maserati GranTurismo, auto.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gran Turismo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Georgi Prokopenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Georgi Prokopenko vuoden 1966 EM-kilpailuissa |  Georgi Prokopenko vuoden 1966 EM-kilpailuissa |  Georgi Prokopenko vuoden 1966 EM-kilpailuissa |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 200 metrin rintauinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Leipzig 1962 | 200 metrin rintauinti |  |
|  Kultaa | Utrecht 1966 | 200 metrin rintauinti |  |
|  Kultaa | Utrecht 1966 | 4×100 metrin sekauintiviesti |  |
Georgi Jakovlevitš Prokopenko (ukr. Георгій Якович Прокопенко, Heorhi Jakovytš Prokopenko; ven. Георгий Яковлевич Прокопенко, 21. helmikuuta 1937 Pultava – 5. toukokuuta 2021) oli ukrainalainen uimari ja olympiamitalisti, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Prokopenko saavutti vuonna 1964 Tokion kesäolympialaisissa hopeaa 200 metrin rintauinnista. Hän hävisi australialaiselle voittajalle Ian O’Brienille ainoastaan 0,4 sekuntia. Prokopenko lähti kilpailuun yhtenä suurimmista ennakkosuosikeista, sillä hän oli vain kuukautta aikaisemmin uinut 100 metrin rintauinnin maailmanennätykseksi ajan 1.06,9 Moskovassa. Ennätys säilyi voimassa yli kolme vuotta.
Prokopenko menestyi urallaan myös pitkän radan EM-kilpailuissa. Leipzigissa 1962 hän voitti EM-kultaa mielimatkallaan 200 metrin rintauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin Utrechtissa Prokopenko voitti jälleen kultaa samalta matkalta ja lisäksi toisen kullan 4×100 metrin sekauintiviestistä.
Prokopenko oli 180 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 71 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla Dynamo Lvovia.
Georgi Slavkov

Georgi Slavkov (bulg. Георги Славков, 11. syyskuuta 1958 Musomišta – 21. tammikuuta 2014 Plovdiv) oli  bulgarialainen jalkapalloilija. Hänen synnyinkylänsä Musomišta sijaitsee lähellä Gotse Deltševin kaupunkia. Slavkovin suurimpana saavutuksena voidaan pitää Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon voittamista kaudella 1980–81. Tällöin hän pelasi Trakia Plovdivin riveissä tehden 31 maalia.
Slavkov menehtyi äkilliseen sydänkohtaukseen ollessaan matkalla työpaikaltaan kotiin.
Germania (ooppera)

Germania on Alberto Franchettin ooppera vuodelta 1902. Se oli aluksi menestys, mutta 1900-luvun alkuvuosien jälkeen sen esitykset ovat olleet harvinaisia. Nykyisin teos elää lähinnä Enrico Caruson kahdesta aariasta vuonna 1902 tekemien levytysten ansiosta.
Germania koostuu prologista, kahdesta näytöksestä, intermezzosta ja epilogista. Italiankielisen libreton kirjoitti Luigi Illica. Teos kantaesitettiin La Scalassa 11. maaliskuuta 1902. Kapellimestarina oli Arturo Toscanini ja Federicon roolin tulkitsi Enrico Caruso.
Germania (romaani)

| Germania |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jukka M. Heikkilä
Kieli:  suomi
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  374
ISBN:  978-951-23-5003-2

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Germania on Jukka M. Heikkilän vuonna 2008 ilmestynyt kuudes historiallinen romaani.
Germania historialliseen kehykseen sijoittuva seikkailukertomus roomalaisesta retkikunnasta Germaniassa. Päähenkilö on fiktiivinen arkkitehti Numericus. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Germanicus ja keisari Tiberius. Kirjan seikkailullinen juoni on saanut vaikutteita Condradin Pimeyden sydämestä.
Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 20 jKr.
Goottisota (376–382)

Goottisota oli sarja yhteenottoja ja taisteluja goottien ja Rooman valtakunnan välillä Balkanilla 376–382. Sodan aikana käyty Adrianopolin taistelu vuonna 378 oli merkittävä käännekohta Rooman valtakunnan historiassa. Keisari Valens kuoli taistelussa ja barbaarit saavuttivat ensimmäisen voiton Rooman valtakunnasta. Sota päättyi Rooman voittoon, joskin Balkan oli pahasti hävitetty ja Rooman armeija tuntuvasti heikentynyt.
Gopalakrishna Bharati

Gopalakrishna Bharati (tamiliksi கோபாலகிருஷ்ண பாரதி, Kōpālakiruṣṇa Pārati; 1810 Narimanam, Tamil Nadu – 1896) oli karnaattisen musiikin säveltäjä ja tamilinkielinen runoilija.
Bharati sai varhaista opetusta isältään Ramaswamilta. Sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat vinansoittajia. Myöhemmin Bharati sai Ramdas-nimiseltä muusikolta hindustanilaisen musiikin opetusta. Hän opiskeli myös sanskritia ja veda-kirjoja. Vanhempiensa kuoltua Bharati työskenteli kokkina temppelissä. Hän pystyi omistautumaan taiteelliselle uralleen löydettyään Annu Iyer -nimisen tukijan. Bharati sävelsi monia kritejä ja kuuluisan shaiviittipyhimys Nandanaria käsittelevän tamilinkieliseksi oopperaksi luonnehditun teoksen Nandan Caritiram. Bharati käsitteli musiikissaan sekä uskonnollisia että sosiaalisia aiheita.
Germanikopolis

Germanikopolis (m.kreik. Γερμανικόπολις, myös Γερμανικούπολις, Germanikūpolis tai Germanikoupolis; lat. Germanicopolis) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Germanikopolis, kaupunki Bithyniassa
Germanikopolis, kaupunki Isauriassa
Germanikopolis, kaupunki Paflagoniassa
Goiásin yliopisto

| Goiásin yliopistot> Universidade Federal de Goiás |
| --- | --- |

Perustettu:  1960
Rehtori:  Edward Madureira Brasil
Opiskelijoita:  25 846 (2011)
Sijainti:  Goiânia,  Brasilia
Sivusto:  http://www.ufg.br/
Goiásin yliopistot (port. Universidade Federal de Goiás; UFG) on Brasilian Goiásin osavaltiossa toimiva yliopisto. Pääkampus on Goiâniain kaupungissa jonka lisäksi yliopistolla on kampus neljällä muulla paikkakunnalla. Se on perustettu 14. joulukuuta 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goiásin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Friedrich Gulda

Friedrich Gulda (16. toukokuuta 1930 Wien – 27. tammikuuta 2000 Weißenbach) oli itävaltalainen pianisti ja säveltäjä.
Gulda syntyi Wienissä opettajan pojaksi. Hän opiskeli vuodesta 1942 lähtien pianonsoittoa ja musiikin teoriaa Wienin musiikkiakatemiassa. Voitettuaan ensimmäisen palkinnon kansainvälisessä kilpailussa Genevessä 1946 Gulda aloitti konserttikiertueiden tekemisen ympäri maailmaa. Hänestä tuli tunnettu Beethovenin teosten tulkinnoistaan, joiden lisäksi hän esitti muun muassa J. S. Bachia, Mozartia, Schubertia, Chopinia, Debussya ja Ravelia.
Gulda tunsi mielenkiintoa myös jazzia kohtaan. Hän pyrki erikoisella käyttäytymisellään ja terävillä mielipiteillään pilkkaamaan Itävallan korkeakulttuurin ummehtuneisuutta. Konserteissaan hän piti usein päässään kirjavaa myssyä. Vuonna 1999 hän laittoi liikkeelle uutisen omasta kuolemastaan nähdäkseen sen aiheuttamat reaktiot ja vietti muutamaa päivää myöhemmin "ylösnousemusjuhlia" Paradise girls -nimisen gogo-ryhmän kanssa.
Gulda kuoli sydänsairauteen vuonna 2000. Hän oli naimisissa ja sai kolme poikaa.