stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patria AMV
Käyttäjät

Etelä-Afrikka on suunnitellut ostavansa 238 vaunua eri versioissa. Vaunujen paikallinen nimitys on Badger (suom. Mäyrä) ja ne modifioidaan Etelä-Afrikan tarpeisiin sopiviksi. Vaunut tulee rakentamaan Etelä-Afrikassa lisenssillä Denel, mutta useiden ongelmien johdosta projekti on ollut jumissa ja viivästynyt yli kymmenellä vuodella. Vain muutamia yksilöitä on toimitettu koekäyttöön. Vuonna 2023 tehtiin päätös, jonka mukaan lopullisten suunnitelmien tulisi olla valmiita ja valmistuksen alkaa vuonna 2025.
Joulukuussa 2022 Patria ilmoitti Japanin puolustusministeriön valinneen AMV:n Japanin maavoimien uudeksi panssaroiduksi miehistönkuljetusajoneuvoksi. Ajoneuvot tullaan valmistamaan Japanissa lisenssillä. AMV korvaa japanilaisen Type 96:n. Japani aikoo hankkia jopa 810 AMV:tä.
Helsingin Sanomat kertoi 2. elokuuta 2007 Kroatian ostavan Patrialta 84 AMV-panssariajoneuvoa. Kauppakirja allekirjoitettiin lokakuussa. Sopimuksen kokonaisarvo on noin 112 miljoonaa euroa. Kauppaan sisältyy vastakauppasopimuksia. Ajoneuvot valmistetaan sekä Suomessa että Kroatiassa. Niiden toimitusaikataulu sijoittuu aikavälille 2008–2012.
Patria AMV:tä on myyty 690 kappaletta Puolalle, mistä osa lisenssivalmistetaan siellä. Puolalaiset käyttävät omiin tarpeisiinsa versioidusta vaunusta nimeä Rosomak (suom.  Ahma). Rosomak oli puolalaisten joukkojen käytössä Afganistanissa.
Ruotsi on ostanut 113 vaunua. Ensimmäiset toimitettiin vuonna 2013.
Elokuussa 2022 kerrottiin 76 vaunun kaupasta Slovakian kanssa.
20. joulukuuta 2006 varmistui kauppa 135 AMV:n toimittamisesta Sloveniaan. Kaupan kokonaisarvo oli 278 miljoonaa euroa. Valmistuksessa oli tarkoitus käyttää myöhemmässä vaiheessa slovenialaisia yrityksiä, pääasiassa Rotisia ja Gorenjea. Slovenian teollisuuden osuus kaupasta oli noin 30 %. Lopuille 70 %:lle oli sovittu vastakauppoja. Vaunut oli määrä toimittaa ajanjaksolla 2007–2011. Vuonna 2012 Slovenia ja Patria sopivat projektin lopettamisesta kun 30 vaunua oli luovutettu.
Vaunua on tilattu Suomen puolustusvoimille 24 kappaletta AMOS-kranaatinheitinjärjestelmän lavetiksi ja 62 miehistönkuljetusajoneuvoksi. Suomen Puolustusvoimat käyttää AMV:stä nimitystä XA-360. Vaunua kokeiltiin koulutuskäytössä vuonna 2008, mutta se vedettiin pian takaisin johtuen monista pienistä ongelmista vaunun suorituskyvyssä.
Ukraina tilasi huhtikuussa 2023 Puolasta 100 Rosomak-ajoneuvoa. Ajoneuvot maksettiin Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen Ukrainalle lahjoittamilla varoilla.
1. helmikuuta 2008 Patria ilmoitti Yhdistyneiden arabiemiirikuntien valinneen AMV:n uudeksi pyöräajoneuvokseen. Alustat valmistetaan kokonaisuudessaan Suomessa. On mahdollista, että ainakin osa kyseisistä ajoneuvoista varustetaan modernisoidulla BMP-3:n tornilla. Yhdistyneet arabiemiirikunnat tilasi tuntemattoman määrän AMV 8x8 -pyöräajoneuvoja 28. tammikuuta 2016.
Taistelukäytössä > Afganistanin sota (2001–2014)

Puolan asevoimat käyttivät KTO Rosomakejaan Afganistanin sodassa vuodesta 2007. Sen aikana vaunuihin osuttiin joitakin kertoja lievästi RPG-7 -singoilla, ja yksi vaunu kaatui tienvarsipommin voimasta ympäri tappaen vaunun tornissa seisoneen sotilaan.
Taistelukäytössä > EUFOR-operaatio Tšadissa ja Keski-Afrikan tasavallassa (2008–2009)

Euroopan unionin joukot Tšadissa ja Keski-Afrikan tasavallassa käyttivät joitakin KTO Rosomakeja konfliktin aikana.
Taistelukäytössä > Saudi-Arabian johtama Jemenin miehitys (2015–)

Yhdistyneiden Arabiemiirikuntien asevoimien AMV:itä on käytetty venäläisillä tykkitorneilla varustettuina Jemenin sodan taisteluissa.
Taistelukäytössä > Venäjän hyökkäys Ukrainaan (2022–)

Puola on toimittanut 100 Rosomak-ajoneuvoa Ukrainalle avustuksena sodassa Venäjää vastaan. Ajoneuvot tulivat Ukrainan asevoimien käyttöön kesä-syksyllä 2023.
Lukumäärä

| Maa | Lukumäärä | AMOS | NEMO |
| --- | --- | --- | --- |
|  Etelä-Afrikka | 264 |  |  |
|  Kroatia | 84 |  |  |
|  Suomi | 62 (XA-360) | 18 (XA-361) |  |
|  Puola | 690 |  |  |
|  Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 40 | tuntematon määrä |  |
|  Pohjois-Makedonia | lähde? |  |  |
|  Slovenia | 30 |  |  |
|  Ruotsi | 113 |  | tuntematon määrä |
Kuvia

Ruotsalainen AMV; Pansarterrängbil 360
Suomalainen Patria AMV varustettuna AMOS-kranaatinheitinjärjestelmällä
Slovenialainen Patria AMV Svarun komentoajoneuvo
Kroatialainen Patria AMV-miehistönkuljetusvaunu
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen puolustusvoimien kalustoesittely: Patria AMV XA-360[vanhentunut linkki]
T-Lehti – Aivan Mieletön Vehje! (Arkistoitu – Internet Archive) - Patria AMV T-lehden koeajossa
Nelonen/Start! – Patria AMV 8×8 (Arkistoitu – Internet Archive) - Patria AMV Start! koeajossa
Kartta käyttäjämaista
Himalajanhaukkanen

| Himalajanhaukkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Aasianhaukkaset Microhierax
Laji::  caerulescens
Kaksiosainen nimi
 Microhierax caerulescens  (Linnaeus, 1758) 
Alalajit
 M. c. burmanicus  M. c. caerulescens 
Katso myös
   Himalajanhaukkanen Wikispeciesissä   Himalajanhaukkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Himalajanhaukkanen (Microhierax caerulescens) on pienikokoinen jalohaukkoihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Himalajanhaukkanen kasvaa noin 14–17 cm pitkäksi. Laji on selästään ja siivistään musta ja siivet ovat lyhyet. Päälaki ja silmäkulmajuova ovat mustat ja otsasta niskaan kulkee valkoinen juova. Himalajanhaukkasen kurkku on ruosteenruskea ja rinta sekä vatsa kellertävät. Alaperä on myös ruosteenruskea. Himalajanhaukkasen pyrstön alapinnalla on neljä valkoista juovaa. Alalaji M. c. burmanicus eroaa nimialalajista valkoisemman rintansa perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö

Himalajanhaukkasen nimialalajia tavataan Himalajalta Pohjois-Intiasta, Nepalista ja harvinaisena Kiinasta Yunnanin maakunnan alueelta. Alalajin M. c. burmanicus levinneisyys ulottuu Myanmarista Thaimaahan, Laosiin, Vietnamiin ja Kambodžaan. Sen elinympäristöä ovat metsien reunat ja aukkoiset metsät aina kahden kilometrin korkeuteen. Lajia tavataan usein jokien lähistöllä. Linnut liikkuvat usein pieninä ryhminä ja ne pyydystävät ravinnokseen hyönteisiä, erityisesti suurikokoisia perhosia. Himalajanhaukkaset pesivät vanhoihin tikkojen ja tikkasten koloihin ja pesimäkausi kestää helmikuulta toukokuulle.
Isak Inberg

Isak Johan Inberg (7. heinäkuuta 1835 Kalvola – 17. joulukuuta 1893 Hämeenlinna) oli maanmittari, kartantekijä ja runoilija.
Inbergin vanhemmat olivat vuokraaja Isak Juhonpoika ja Ulla Juhontytär ja puoliso vuodesta 1877 Vendla Sofia Seppén (k. 1899). Inberg kävi Hämeenlinnan ala-alkeiskoulun ja ryhtyi maanviljelijäksi, mutta jatkoi samalla lukemista ja harjoitti kartanpiirtämistaitoja. Maanmittausoppilaaksi hänet otettiin 1852 ja kymmenen vuoden päästä hän sai varamaanmittarin arvon. Inberg toimi 1866–1868 sekä 1877–1879 apulaisena geologisissa tutkimuksissa ja maanmittarina Oulun läänissä 1869–187. Siellä hän kartoitti yhteensä yli 2 miljoonaa hehtaaria maata ja vettä. Alueen geologisen kartan Inberg julkaisi 1872–1875 nimellä Bidrag till Uleåborgs läns geognosi. Vuonna 1880 Inbergistä tuli nuorempi komissiomaanmittari Uudenmaan lääniin ja 1885 vanhempi komissiomaanmittari Turun ja Porin lääniin. Huomattavimmat Inbergin julkaisemista kartoista ovat Suomen suuriruhtinaanmaan kartta (1876), kahdeksanlehtinen Suomenmaan kartasto kouluja varten (1878) sekä Turun ja Porin läänin (1890) ja Uudenmaan läänin (1892) kartat. Lisäksi hän laati muun muassa kaksi rautatiekarttaa (1868 ja 1878), Suomen seinäkartan sekä Helsingin ja Turun ympäristön kartat. Hämeen läänin kartta ilmestyi vasta Inbergin kuoleman jälkeen. Inbergin piirroksia on myös Hjalmar Appelgrenin vuonna 1891 julkaistussa kuuluisassa väitöskirjassa Suomen muinaislinnat.
Karttojen ohella Inberg julkaisi kuvitetun teoksen Suomenmaan parhaat ruokasienet (1884) ja Iltanen -nimimerkillä kaksi runovihkoa Uusia huvilauluja Hämehestä (1858) sekä kaksi nuottivihkoa nimellä Moniäänisiä lauluja nuorisolle (1862). Jälkimmäiset muodostavat ensimmäisen suomen kielellä julkaistun neliäänisen mieskuorolaulujen kokoelman, johon sisältyivät mm. Maamme-laulu, Savolaisen laulu ja Suomen valta.
Professori Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen lähetti Inbergin neliäänisen kokoelman Tarttoon virolaiselle Johann Voldemar Jannsenille, joka valmisteli Viron laulujuhlia. Tämä kirjoitti Inbergin Maamme-laulun sovitukseen Viron tulevan kansallislaulun Mu isamaa, mu õnn ja rõõm. Jannsenin tytär Lydia Koidula käänsi Savolaisen laulun neljän säkeistön mittaisena nimellä Mu meeles seisab alati. Kumpikin laulu esitettiin Viron ensimmäisillä laulujuhlilla vuonna 1869.
Silvana Berki

Silvana Begotaraj Berki (s. 12. toukokuuta 1968 Vlorë) on albanialais-suomalainen kirjailija. Hän lähti pakolaisena synnyinmaastaan vuonna 1989 ja saapui Suomeen 1991. Hän asettui Tampereelle, jossa hän opiskeli suomen kieltä ja valmistui siellä maisteriksi sosiaalityön alalta. Kirjallisen uransa Berki aloitti vuonna 2011; hänen tuotantoonsa kuuluu albanian- ja suomenkielisiä runoja ja novelleja. Kesällä 2019 ilmestyi toinen hänen toimittamistaan runoantologioista, Olipa kerran toivo, jonka hän on kääntänyt ja toimittanut yhteistyössä Aleksanteri Kovalaisen kanssa ja joka sisältää suomeksi käännettyä albanialaista runoutta. Tampereen Finlayson Art Areassa 13. kesäkuuta 2019 järjestetyssä kirjan julkistamistilaisuudessa kunniavieraina olivat Arian Leka ja Natasha Lako.
Allied Maritime Command

| Allied Maritime Command |
| --- | --- |
 Tunnus
Toiminnassa:  2012–
Rooli:  Naton merivoimien hallinto
Osa joukkoa:  Nato Allied Command Operations
Tukikohta:  Northwoodin päämaja, Hertfordshire, Englanti
Komentajat
Nykyinen komentaja:  vara-amiraali Mike Utley
Allied Maritime Command (MARCOM) on sotilasliitto Naton taktisen tason johtoporras, eräänlainen esikunta kaikille jäsenmaiden laivastoille ja merivoimille. Johtoportaan tilat sijaitsevat Northwoodin päämajassa Hertfordshiressä, Englannissa. Allied Maritime Commandista käytetään joskus suomenkielistä nimeä Naton merivoimaesikunta.
Historia

Vuoden 2010 Nato-huippukokouksessa Lissabonissa päätettiin, että liittokunnan valtioiden merivoimille tarvitaan uusi ja keskitetty komento. Allied Maritime Command perustettiin 1. joulukuuta 2012. Sitä aiemmin oli ollut useita hajanaisempia organisaatioita.
Toimintansa aikana sen komentoon on kuulunut useita Naton merioperaatioita, muun muassa  Operaatio Ocean Shield ja Operaatio Sea Guardian.
Käännös suomeksi
Suomen urheilu 1928

Suomen urheilu 1928 käsittelee vuoden 1928 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Olympialaiset

Sankt Moritzin talviolympialaisissa Suomi saavutti kaksi kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli neljäs.
Amsterdamin kesäolympialaisissa Suomi saavutti kahdeksan kultamitalia, kahdeksan hopeaa ja yhdeksän pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kolmas.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi neljä maaottelua. Se pelasi elokuussa Helsingin Pallokentällä Viron kanssa tasapelin 2–2 ja hävisi kolme muuta otteluaan. William Kanerva teki Suomen viidestä maalista kaksi.
Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura ja hopealle sijoittui Helsingin IFK.
Jääkiekko

Suomen-mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa. Mestaruuden voitti Viipurin Reipas ja hopealle sijoittui helsinkiläinen Kronohagens IF.
Jääpallo

Suomen maajoukkue voitti helmikuussa Helsingissä Ruotsin 3–1.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi ja hopealle sijoittui Viipurin Sudet.
Paini

Amsterdamin kesäolympialaisten painikilpailuissa Suomi saavutti kutakin mitalia kolme kappaletta. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Väinö Kokkinen voitti kultaa välisarjassa (75 kg), Hjalmar Nyström saavutti hopeaa raskaassa sarjassa, ja pronssille sijoittuivat Edvard Westerlund kevyessä sarjassa (67,5 kg) ja Onni Pellinen keskisarjassa (82,5 kg). Vapaapainissa kultaa voittivat Kaarlo Mäkinen kääpiösarjassa (56 kg) ja Arvo Haavisto välisarjassa (72 kg), hopeaa saivat Kustaa Pihlajamäki höyhensarjassa (61 kg) ja Aukusti Sihvola raskaassa sarjassa, ja pronssille sijoittui Eino Leino kevyessä sarjassa (65 kg).
Pesäpallo

Suomen-mestaruuden voitti Viipurin Pallonlyöjät ja hopealle sijoittui Haminan Palloilijat.
Pikaluistelu

Sankt Moritzin talviolympialaisissa Clas Thunberg voitti kultaa 500 ja 1 500 metrillä. Julius Skutnabb saavutti hopeaa 5 000 metrillä ja Jaakko Friman pronssia 500 metrillä.
Maailmanmestaruskilpailuissa Clas Thunberg voitti kultaa.
Euroopan-mestaruskilpailuissa Clas Thunberg voitti kultaa.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Sankt Moritzin talviolympialaisten pohjoismaisissa hiihtolajeissa parhaat suomalaissaavutukset olivat kaksi neljättä sijaa, joille ylsivät Veli Saarinen 18 kilometrin hiihdossa ja Paavo Nuotio yhdistetyssä. Esko Järvinen oli yhdistetyssä viides ja Tauno Lappalainen 50 kilometrin hiihdossa kuudes.
Purjehdus

Amsterdamin kesäolympialaisissa Bertel Broman saavutti pronssia 12 jalan jollien luokassa.
Sotilaspartiohiihto

Sankt Moritzin talviolympialaisissa näytöslajina kilpaillussa sotilaspartiohiihdossa Suomi sijoittui toiseksi. Joukkueeseen kuuluivat Eino Kuvaja, Kalle Tuppurainen, sairastuneen Seppo Salmijärven tilalle tullut Esko Järvinen ja Veikko Ruotsalainen.
Taitoluistelu

Sankt Moritzin talviolympialaisissa Ludowika ja Walter Jakobsson sijoittuivat pariluistelussa viidenneksi sekä Marcus Nikkanen miesten yksinluistelussa kuudenneksi.
Voimistelu

Amsterdamin kesäolympialaisissa Suomi saavutti ensimmäisen voimistelun olympiamitalinsa, kun Heikki Savolainen sijoittui hevosella pronssille. Mauri Nyberg oli renkailla viides, moniottelussa Savolaisen kanssa kuudes sekä hevosella ja nojapuilla seitsemäs. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui viidenneksi.
Yleisurheilu

Amsterdamin kesäolympialaisten yleisurheilukilpailuissa Suomi saavutti viisi kultamitalia, viisi hopeaa ja neljä pronssia. Paavo Nurmi voitti kultaa 10 000 metrin juoksussa sekä saavutti hopeaa 5 000 metrin juoksussa ja 3 000 metrin estejuoksussa. Ville Ritola voitti kultaa 5 000 metrin juoksussa ja saavutti hopeaa 10 000 metrillä. Harri Larva voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa ja Paavo Yrjölä kymmenottelussa. Toivo Loukola voitti kultaa 3 000 metrin estejuoksussa ja Ove Andersen varmisti pronssillaan Suomelle kolmoisvoiton. Nurmen ja Ritolan lisäksi hopealle sijoittuivat Antero Kivi kiekonheitossa ja Akilles Järvinen kymmenottelussa. Andersenin lisäksi pronssimitalisteja olivat Eino Purje 1 500 metrin juoksussa, Martti Marttelin maratonilla ja Vilho Tuulos kolmiloikassa.
Paavo Yrjölä paransi kymmenottelun maailmanennätyksen tulokseen 8053,29 pistettä ja Toivo Loukola teki 3 000 metrin estejuoksussa epävirallisen maailmanennätyksen 9.21,8 Amsterdamin olympialaisissa elokuun 4. päivänä. Martti Marttelin juoksi 25 500 metrillä (1.24.24,0) ja Väinö Sipilä 30 000 metrillä (1.43.07,8) maailmanennätyksen 16.9. Tampereella. Paavo Nurmi teki 7.10. Berliinissä kerralla kolme uutta maailmanennätystä: 15 000 metrillä 46.49,6, kymmenellä maililla 50.15,0 ja tunnin juoksussa 19 210 metriä. Iivari Rötkö juoksi 3.6. Helsingissä 25 000 metrillä epävirallisen maailmanennätyksen 1.25.14,0 ja Paavo Yrjölä teki 26.8. Helsingissä viisiottelun epäviralliset maailmanennätyspisteet 3991,095.
Reformaattorien muuri

Reformaattorien muuri. Muurin yläosassa lukee suurin kirjaimin Post tenebras lux (valo pimeyden jälkeen), joka on Geneven kaupungin ja koko reformaatioliikkeen motto.
Keskimmäiset patsaat
Reformaattorien muuri (ransk. Monument international de la Réformation; saks. Internationales Reformationsdenkmal) on Sveitsin Genevessä sijaitseva monumentti. Monumentti on osa Geneven vanhaa kaupunginmuuria. Sen näkyvimpiä osia ovat kymmenen ihmispatsasta, jotka esittävät uskonpuhdistuksen merkkihenkilöitä.lähde?
Muuriin kuuluvat patsaat

Vasemmalla sivulla:
Vilhelm I Oranialainen (1533–1584)
Gaspard de Coligny (1519–1572)
Frederick William (1620–1688)
Keskellä:
William Farel (1489–1565)
Jean Calvin (1509–1564)
Theodore Beza (1519–1605)
John Knox (n. 1513–1572)
Oikealla:
Roger Williams (1603–1684)
Oliver Cromwell (1599–1658)
Stephen Bocskai (1557–1606)
Runoudessa

Reformaattorien muuri on ollut ainakin kahden tunnetun runon aiheena. Toinen runoista on unkarilaisen kirjailijan Gyula Illyésin "A reformáció emlékműve előtt" (1946) ja toinen Mika Waltarin "Reformaattorit" (1961).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reformaattorien muuri Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Reformation Wall & hu:A reformáció emlékműve (Genf)
| n k Geneve |
| --- | --- | --- |
| Alueet |  Champel  Cité-Viesseux  Cornavin  Des Grottes  Eaux-Vives  Frontenex  Geneven keskusta  Geneven vanhakaupunki  Hollande  La Grande-Boissière  La Florence  La Jonction  Le Grand-Morillon  Les Acacias  Les Vernets  James-Fazy  Pâquis-Nations  Plainpalais  Rues Basses  Saint-Gervais Les Bergues  Saint-Jean  Servette  Varembé  Quai du Mont-Blanc  |  |
| Liikenne |  Gare de Cornavin  Geneven kansainvälinen lentoasema  Transports publics genevois  |  |
| Nähtävyydet |  Bastions-puisto  Bâtiment des Forces motrices  Bourg-de-Four -aukio  Brunswick-monumentti  Englantilainen puutarha Geneven kukkakello  Genevenjärvi  Jet d’eau  Kansojen palatsi  Kasvitieteellinen puutarha  La Grange -puisto  Palexpo  Parc de l'Ariana  Pyhän Pietarin katedraali Makkabilaiskappeli  Reformaattorien muuri  Rue du Rhône  |  |
| Koulutus ja tutkimus |  Cern  Geneven yliopisto  Graduate Institute of International and Development Studies  |  |
| Kulttuuri |  Arianan keramiikka- ja lasimuseo  Kansainvälinen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun museo  Musée Barbier-Mueller  Patek Philippen kellomuseo  Salon International de l’Auto et accessoires  Sissi-patsas  Taiteen ja historian museo  |  |
| Urheilu |  Geneva Open  Genève-Servette HC  Servette FC  Stade de Genève  |  |
| Muuta |  OHCHR  UNHCR  Yhdistyneiden Kansakuntien toimisto Genevessä  |  |
Käännös suomeksi
Silvio Gesell

Silvio Gesell
Silvio Gesell (1862-1930) oli saksalainen kauppias, teoreettinen ekonomisti, kansalaisaktivisti, anarkisti, ja Freiwirtschaftin eli "Vapaan talouden" luoja. Hän piti itseään maailmankansalaisena, ja uskoi että maapallon tulisi kuulua kaikille maailman ihmisille rodusta, sukupuolesta, luokasta, varallisuudesta, uskonnosta ja iästä riippumatta, ja että valtioiden rajat tulisi tehdä merkityksettömiksi.
Taloustieteilijä John Maynard Keynes arvosti Geselliä suuresti, ja sanoi teoksessaan "Yleinen teoria työllisyydestä, korosta ja rahasta", että "Uskon tulevaisuuden oppivan enemmän Gesellin hengestä kuin Marxin." Hän piti kuitenkin Gesellin demurrage-veroa yleisesti huonompana vaihtoehtona rahan kiertonopeuden ylläpitämiseksi kuin inflaatiota. Myös ekonomisti, Yalen yliopiston professori Irving Fisher on ylistänyt Gesellin "vapaan rahan" teoriaa.
Itävallan Wörglin kuuluisa paikallisvaluuttakokeilu sai alkunsa Wörglin silloisen kaupunginjohtajan laittaessa koetukselle Gesellin teoriat.Kokeilu menestyikin yli kaikkien odotusten, tullen kuitenkin Itävallan keskuspankin torppaamaksi, ja johtaen vastaavanlaisten valuuttakokeilujen laissa kieltämiseen.
Silja Syrjälä

Silja Syrjälä (s. 28. kesäkuuta 1998 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Seinäjoen Maila-Jusseja. Kaudella 2015 alkaneella Superpesisurallaan Syrjälä on edustanut myös Kankaanpään Mailaa ja Lapuan Virkiää. 25.7 2018 mennessä Syrjälä on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 70 ottelua, joissa on lyönyt kolme kunnaria ja 38 tavallista juoksua, tuonut 54 juoksua ja kerännyt 261 kärkilyöntiä. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä. Kaudeksi 2020 Syrjälä siirtyi Virkiästä takaisin Seinäjoen Maila-Jussien joukkueeseen.
Silja Syrjälä osallistui B-tyttöjen Itä-Länsi-otteluun 2017 Imatralla. Syrjälä valittiin vuoden 2021 Itä-Länsi-ottelussa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hänet valittiin myös vuoden 2022 Itä-Länsi-otteluun. Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun myös vuonna 2024.
Myös hänen kaksossisarensa Sanni Syrjälä pelaa Superpesistä.
Saavutukset

Superpesiksen kärkilyöntikuningatar: 2021
Kaksosparadoksi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaksosparadoksi Wikimedia Commonsissa
Hopeasitara

| Hopeasitara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Linjatetrat Citharinidae
Suku::  Citharinus
Laji::  citharus
Kaksiosainen nimi
 Citharinus citharus  (Geoffroy Saint-Hilaire, 1809) 
Katso myös
   Hopeasitara Wikispeciesissä   Hopeasitara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeasitara (Citharinus citharus) eli aiemmalta nimeltään jättitetra on linjatetroihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö

Hopeasitara voi kasvaa suurimmillaan 50–58 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja korkearuumiinen. Kuono on lyhyt. Selkäevä sijaitsee ruumiin korkeimmalla kohdalla ja lajilla on rasvaevä. Väriltään hopeasitara on hopeanharmaa ja nuorilla kaloilla on mustia poikkiraitoja.
Levinneisyys ja elintavat

Hopeasitaraa tavataan Länsi-Afrikassa Senegalista Sudaniin ja lisäksi Turkanajärvessä Keniassa ja Albertinjärvessä. Laji elää järvissä ja suurissa joissa. Hopeasitaran ravintoa ovat kasvit ja levät.
Hopeasitara on Afrikassa merkittävä ruokakala. Toisinaan sitä pidetään myös akvaarioissa.
Esselpää

Esselpää on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren koillisnurkassa entisen Angelniemen kunnan alueella. Esselpäätä rajaavat Tuiskula, Peksala ja Halikonlahti. Nykyisin kylässä on vain kesähuviloita ja loma-asuntoja.
Kylämuotoista asutusta Esselpäässä on ollut jo luultavasti varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut niin sanotun suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Varhaisimmissa lähteissä kylän nimi on kirjoitettu muotoon Eselpää. Kylän läpi kulki ennen Tuiskulan ja Peksalan välinen kylätie, joka nyttemmin on katkaistu. Myös kylän rakennuskanta on muuttunut kesähuviloiksi ja -mökeiksi.
Esselpään kyläalue on entistä viljelysmaata ja epätasaista metsikköä. Kallioinen Palomäki leimaa kylämiljöötä samoin kuin Halikonlahti, josta avautuu näkymä Vartsalansaareen ja Kaisaareen.
Hylkyahvenet

| Hylkyahvenet |
| --- | --- |
 Hylkyahven (Polyprion americanus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Lyhtyahvenkalat Acropomatiformes
Heimo::  Hylkyahvenet Polyprionidae  Bleeker, 1874
Suku::  Polyprion  Oken, 1817
Lajit
 P. americanus (Bloch & Schneider, 1801)  P. oxygeneios (Schneider & Forster, 1801) 
Katso myös
   Hylkyahvenet Wikispeciesissä   Hylkyahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hylkyahvenet (Polyprionidae) on lyhtyahvenkalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, jota tavataan kaikista valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.