stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Humaljärvi (Lappeenranta)

| Humaljärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lappeenranta
Koordinaatit:  60°57′15″N, 28°02′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Hounijoen vesistö (06)
Järveen tulevat joet:  Murronjoki
Laskujoki:  Lähtevänjoki
Järvinumero:  06.013.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  55,5 m 
Rantaviiva:  13,88 km 
Pinta-ala:  1,53 km² 
Tilavuus:  0,00769 km³ 
Keskisyvyys:  5 m 
Suurin syvyys:  14 m 
 fiHumaljärvi 
Humaljärvi on rannoiltaan polveileva ja syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 13 kilometriä etelälounaaeen.
Maantiede

Humaljärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,5 kilometriä ja lännestä itään 2,2 kilometriä. Järven eteläisimmän osan nimi on Kuukanlahti, jonka luoteispuolella sijaitsee Takaselkä, josta kuljetaan kapean Suittumus-salmen kautta järven pohjoisosan Kosenselälle. Pohjoisesta järvenosasta erkanee lounaaseen Lavosenlahti. Suurimmat niemet ovat järven eteläosaa pohjoisosasta erottavat Parkonniemi ja Suittumuksenmäki. Noin viidesosa Humaljärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Kosenselällä ja Kuukanlahdella, jossa kymmenen metrin syvyyskäyrä hipoo paikka paikoin järven rantaviivaa. Lavosenlahti puolestaan on matalaa vesialuetta.
Humaljärven luoteisella rannalla on maalaisasutusta peltoineen. Pääosin rannat ovat metsämaata ja jyrkänteitä on etenkin Kuukanlahden rannoilla. Lahden itäpuolisen Haukkavuoren huippu kohoaa noin 95 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 40 metriä järvenpintaa korkeammalle. Kosenselän pohjoisosasta kaakkoon työntyvän matalan Haukkalahden itärannalta kohoaa Haukkavuori, jonka laki on niin ikään noin 95 metriä merenpinnan yläpuolella.
Humaljärven pohjoiskolkkaan laskee Murronjoki pohjoisesta. Järven lasku-uoma on Haukkavuoren pohjoispuolitse virtaava noin puolikilometrinen Lähtevänjoki, joka laskee itään Kirlampeen (59,3 metriä mpy). Kirlammesta alavirta jatkuu Pienen Pyhäkalan ja Suuren-Pyhäkalan kautta Sarvijokea ja Alajokea kaakkoon.
Humaljärven vesitilavuus on 7 688 000 kuutiometriä.
Humaljärvi (06.013.1.016) kuuluu Alajoen yläosan valuma-alueeseen (06.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hounijoen vesistössä (06). Toinen jakovaihe on Alajoen alue (06.01). Humaljärvi on toiseksi laajin Alajoen yläosan valuma-alueen kahdeksastatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Hanhijärvi ja kolmantena tulee Kaislasenjärvi, jota seuraa Suuri-Pyhäkala.
Huot Automatic Rifle

| Huot Automatic Rifle |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  pikakivääri
Alkuperämaa:   Kanada
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1918
Valtion käytössä:   Kanada
Sodissa:  ensimmäinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Joseph Alphonse Huot
Suunniteltu:  1916
Valmistusvuodet:  1916
Tekniset tiedot
Paino:  5.9 kg (tyhjänä)
Pituus:  1,190 mm
Piipun pituus:  635 mm
Kaliiperi:  .303 British
Lippaan kapasiteetti:  25 patruunaa
Tulinopeus:  475 laukausta/min
Huot Automatic Rifle on vuonna 1916 ilmestynyt Joseph Alphonse Huot suunnittelema pikakivääri. Se kehitettiin Ross pulttilukkokiväärin pohjalta Kanadan armeijalle ensimmäiseen maailmansotaan.
Sen 25 patruunan kapasiteetin sai ammuttua tyhjäksi 3.2 sekunnissa ja sen sai vaihdettua neljässä sekunnissa uuteen lippaaseen.
Historia

Kokeiluvaiheessa se laitettiin muiden sen aikaisten pikakiväärien kanssa vertailuun, kuten Lewis-pikakiväärin ja Farquhar-Hill. Huot osoittautui kokeessa menestyksekkääksi ollen luotettava huonoissakin olosuhteissa ja oli suosittu sitä käyttävien sotilaiden keskuudessa. Sen valmistaminen oli myös halvempaa, jonka myötä sitä tilattiin useita tuhansia. Tuotanto jäi kuitenkin kesken sodan loputtua ja sitä valmistettiin vain neljä kappaletta.
Huostaanotto (elokuva)

Huostaanotto on Renny Harlinin ohjaama kuusiminuuttinen lyhytelokuva vuodelta 1979. Elokuva oli Renny Harlinin ensimmäinen.
Aiheesta muualla

Huostaanotto Elonet.
Huhkola

| Huhkola |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Huhkola korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Varissuo-Lauste
Koordinaatit:  60°25.7′N, 22°20.2′E
Väkiluku:  889 (31.12.2016)
Postinumero(t):  20750
Huhkola on pientalolähiö itäisessä Turussa. Vuoden 2016 lopussa Huhkolan väkiluku oli 889. Väestöstä alle 15-vuotiaita oli 18,8 %, 15–64-vuotiaita 63,4 % ja yli 64-vuotiaita 17,8 %. Äidinkieleltään suomenkielisiä alueen asukkaista oli 89,1 %, ruotsinkielisiä 7,0 % ja muunkielisiä 3,9 %.
Palvelut

Lähimmät palvelut löytyvät pääosin Huhkolan vieressä sijaitsevasta kauppakeskus Skanssista. Huhkolassa sijaitsee urheilukenttiä, päiväkoti ja kaupungin sisäisen liikenteen linja-autopysäkki. Huhkolassa sijaitsee myös kaupungin ylläpitämä valaistu puruton pururata ja frisbeegolfpuisto.
Aiheesta muualla

Huhkolan Omakotiyhdistys
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Hr. Ms. Prins Hendrik der Nederlanden

| Hr>  Ms. Prins Hendrik der Nederlanden |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laird, Son and Company, Birkenhead
Kölinlasku:  elokuu 1865
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1866
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1867
Poistui palveluskäytöstä:  5. toukokuuta 1899
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 375 t
Pituus:  70,1 m
Leveys:  13,4 m
Syväys:  5,7 m
Koneteho:  2 426 ihp
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  230
Aseistus
Aseistus:  4 × Armstrong 9" MLR tykkiä 4 × Kruppin 120 mm tykkiä
Hr. Ms. Prins Hendrik der Nederlanden oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tornilla ja törmäyskeulalla varustettu ironclad-sotalaiva.
Valmistus

Alankomaiden kuninkaallinen laivasto tilasi kondeferaatiolle tilatun Scorpion-luokan aluksesta suurennetun version Englannista Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin elokuussa 1865. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1866 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa 1867.
Aluksen pituus keulasta peräsimen akseliin oli 70,1 metriä. Sen leveys oli 13,4 ja syväys 5,69 metriä. Aluksen uppouma oli 3 375 tonnia. Rautainen runko oli jaettu viidellä vesitiiviillä laipiolla osastoihin ja siinä oli kone- ja kattilahuoneiden kohdalla kaksoispohja. Aluksella oli 230 upseeria ja miehistönjäsentä.
Aluksen propulsiojärjestelmään kuului kaksi telakan valmistamaa compound-höyrykonetta, jotka kumpikin pyörittivät omaa 4,7 metrin potkuria. Höyrykoneisiin oli kytketty neljä kuutionmuotoista kattilaa. Järjestelmä tuotti  2 426 hevosvoimaa (ihp), mikä mahdollisti koeajoissa 12,09 solmun maksiminopeuden. Aluksen varastohin oli mahdollista sijoittaa 390 tonnia hiiltä. Alus oli varustettu kolmimastoisella parkkitakilalla. Etu- ja päämasto oli tuettu kolmijaloin, jotta ei rajoitettaisi tykkien ampuma-alaa. Aluksen purjepinta-ala oli 16 730 neliömetriä.
Aluksen pääaseiksi oli asennettu kaksi Armstrongin yhdeksän tuuman rihlattua tykkiä erillistorneihin. Kumpikin tykki painoi 12,7 tonnia. Apuaseina oli etu- ja takakannelle asennettuina kaksi paria Kruppin 120 millimetrin takaaladattavia tykkejä. Kuusi Hotckissin viisiputkista 37 millimetrin revolveritykkiä asennettiin valmistumisen jälkeen. Hotchkissin tykit ampuivat puolen kilogramman kranaatteja 610 m/s nopeudella ja 3 200 metriin. Tulinopeus oli 30 laukausta minuutissa.
Kaksi miestä kykeni kääntämään aluksen tykkitorneja, jotka koko 19 hengen tykkimiehistö kykeni kääntämään täyden kierroksen 20 sekunnissa. Aluksen keula oli muotoiltu puskuriksi mahdollistamaan törmääminen toiseen alukseen. Avomerellä aluksen vapaata korkeutta voitiin kasvattaa 4,3 metriin asentamalla siirrettävät 1,5 metrin laipiot paikalleen.
Aluksen suojana oli vesirajaan asennettu valurautainen vyö, joka oli keskeltä 114 millimetriä. Keskilaivassa 36,6 metrin  matkalla vyön korkeus oli 3,7 metriä, mistä 0,9 metriä oli vesirajan alapuolella. Keulassa ja perässä vyö oli ainoastaan 0,8 metriä vesirajan yläpuolella. Tykkitornien pohjan ja konehuoneiden suojana oli kallistetut 4,5 tuuman laipiot. Tornien suojana oli 140 millimetrin panssarilevyt, vaikka kokonaispaksuus tykkiporttien ympärillä oli 279 millimetriä. Kansi oli panssaroimaton.
Palvelus

Alus oli Den Helderissä, kunnes se siirrettiin 1876 Hollannin Itä-Intiaan apulaivueeseen. Se oli koneremontissa Singaporessa 25. marraskuuta 1879 - 24. helmikuuta 1880.
Kesäkuun lopulla 1881 alus korvasi Batavian vartioaluksena Hr. Ms. Zeelandin. Alus lähetettiin 1. helmikuuta 1882 Cireboniin, mutta koleran puhjettua alueella se määrättiin jo muutamaa päivää myöhemmin palaamaan. Alus lähetettiin Riaulle harjoituksiin, mistä se palasi Bataviaan 20. maaliskuuta. Alus harjoitteli 16.-25. toukokuuta 1882 Tanjung Priokissa, minä aikana se vieraili Seribusaarilla. Kesäkuussa alus lähti Surabayastaan kattiloiden vaihtoon.
Elokuussa 1883 harjoitusten päätteeksi alus suojasi Sundasalmen kauppamerenkulkua, jona aikana se vieraili Bantenissa ja Lampungissa Krakataun purkauduttua. Alus oli 13. marraskuuta 1883 - 24. tammikuuta 1884 Batavian vartiolaivana.
Alukselle asennettiin tankotorpedo vuonna 1885. Huhtikuussa 1887 alus osallistui koulutuspurjehdukseen Jaavanmerellä ja myöhemmin huhtikuussa se lähetettiin Makassariin kolmen kuukauden harjoituspurjehdukselle Zr. Ms. Koning der Nederlandenin kanssa. Myöhemmin samana vuonna alus oli korjattavana Surabayassa, minkä jälkeen se lähetettiin uudelleen Makassariin.
Alus kuului Acehin pohjoisrannikolle koottuun laivasto-osastoon 24. tammikuuta 1890 - 2. joulukuuta 1891. Vuonna 1893 alus kuului Jaavan ja Bornein itäpuolelle koottuun laivasto-osastoon, missä se oli aina elokuun alkuun 1896.
Aluksen 37 millimetrin tykit vaihdettiin 1890 kahteen 75 ja neljään 37 millimetrin tykkiin. Alankomaiden hyökätessä heinäkuussa 1894 Lombokiin ja Harangasemiin alus oli joukkojenkuljetusaluksena. Alus kuljetti vangitun Lombokin hallitsijan perheineen vuoden 1894 lopulla Bataviaan. Elokuussa 1897 alus osallistui Seglin retkeen.
Alus poistettiin palveluksesta 5. toukokuuta 1899. Siitä tehtiin ammusvarasto Surabayaan. Vuodesta 1901 alus oli Siirtomaavirastolla, mutta se palautettiin laivastolle 1905. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1925.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hr. Ms. Prins Hendrik der Nederlanden Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Hr. Ms. De Ruyter | Alankomaiden laivaston ironcladit | Seuraaja: Schorpioen-luokka |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:HNLMS Prins Hendrik der Nederlanden
Käännös suomeksi
ICA

| ICA AB |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Vi ska göra varje dag lite enklare (suom. Tehdään jokaisesta päivästä hieman helpompi)
Yritysmuoto:  vähittäiskauppa
Perustettu:  1938
Perustaja:  Hakon Swenson
Toimitusjohtaja:  Kenneth Bengtsson
Kotipaikka:   Solna, Ruotsi
Liikevaihto:   94,651 miljardia Ruotsin kruunua
Liikevoitto:   1,587 miljardia Ruotsin kruunua
Henkilöstö:  20 412
Kotisivu:  http://ica.se
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
ICA AB (Inköpscentralernas aktiebolag) on ruotsalainen vuonna 1917 perustettu kauppaketju. Se toimii pääosin Skandinaviassa ja on toiseksi suurin päivittäistavaraketju Pohjoismaissa.kenen mukaan? Ketjun myymälöitä on muun muassa Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa sekä Liettuassa.
Historiaa

Yrityksen perusti Hakon Swenson vuonna 1917. Tavoitteena oli saada useiden itsenäisten kauppiaiden yhteisostoilla aikaan parempia sopimusehtoja tavarantoimittajien kanssa.
ICA nousi osuustoiminnallisen Konsum-ketjun ohi Ruotsin suurimmaksi päivittäistavaraketjuksi 1960-luvun loppupuoliskolla perustamalla rohkeasti uusia liikkeitä. Vuonna 1972 yritys jaettiin kolmeen alueelliseen yksikköön, mutta tämä järjestely purettiin 1990 ja perustettiin emoyhtiö ICA Handlarnas. Samalla tukku- ja vähittäiskauppa eriytettiin omiksi yhtiöikseen, mutta yhdistettiin taas pari vuotta myöhemmin.
1980-luvun lopulla ICA laajeni päivittäistavaroista käyttötavaroihin ostamalla postimyyntiyritys Elloksen sekä naistenvaateketjut Lindexin ja Gulinsin, mutta kaikista näitä luovuttiin viitisen vuotta myöhemmin.
Vuonna 1993 ICA ja suomalainen Kesko kehittivät yhteistyötään ristiinomistuksella, jossa molempien omistukseen tuli muutama prosentti toisen yhtiön osakkeista. Jo sitä aiemmin heillä oli yhteisyrityksiä, kuten Vantaan Viking Coffee -kahvipaahtimo ja Göteborgissa sijainnut hedelmätuontiyhtiö Viking Fruit.
Vuonna 1998 ICA fuusioitui norjalaisen Hakon Gruppenin kanssa ICA AB:ksi, josta hollantilainen Ahold hankki osake-enemmistön 2004. ICA kokeili pari vuotta yhteistyötä Baltian maissa Suomen Keskon kanssa 2000-luvun puolenvälin tienoilla.
ICA:n kauppabrändit

ICA Supermarket
ICA Express (pieni myymälä aiemmin Statoil (vuodesta 2016 lähtien Circle K) -polttoainemyymälöiden yhteydessä)
ICA Nära (lähikauppa)
ICA STOP
ICA Kvantum
ICA Maxi (hypermarketti)
ICA Metro
Buffé

Buffé on ICA:n kanta-asiakaslehti. Se sisältää enimmäkseen ruokaohjeita. Lehden kanssa toimitetaan myös viimeisimmän kuukauden bonuslaskelma.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ICA Wikimedia Commonsissa
ICA.se (ruotsiksi)
ICA:n historia (ruotsiksi) tai konekäännetty (englanniksi)
Ilsur Metšin

Ilsur Metšin 2015.
Ilsur Raisovitš Metšin (ven. Ильсур Раисович Метшин, tat. Илсур Рәис улы Метшин, İlsur Rəis ulı Metşin; s. 24. huhtikuuta 1969 Nižnekamsk) on tataaritaustainen venäläinen poliitikko, joka on toiminut Tatarstanin pääkaupungin Kazanin pormestarina vuodesta 2005. Tätä ennen hän toimi pormestarina kotikaupungissaan Nižnekamskissa ja muun muassa Tatarstanin tasavallan valtioneuvoston varajäsenenä. Metšinin huomionosoituksiin lukeutuu Alekstanteri Nevskin ritarikunta ja "Vuoden paras pormestari" -palkinto. Metšin on oikeustieteen kandidaatti.
Aiheesta muualla

Nettisivut
Ilse Weber

Ilse Weber
Ilse Weber (11. tammikuuta 1903 – 6. lokakuuta 1944), omaa sukuaan Herlinger, oli tšekkiläinen runoilija, joka tunnettiin lähinnä saksan kielellä kirjoitetuista lauluista ja teatterikappaleista lapsille. Hän oli juutalainen ja suuntasi tuotantoaan juutalaisille lapsille. Hän meni naimisiin Willi Weberin kanssa vuonna 1930 ja kuoli Auschwitzissa kaasutettuna poikansa Tommyn kanssa oltuaan tätä ennen Theresienstadtissa helmikuusta 1942. Willi Weber eli vaimoaan ja poikaa kolme vuosikymmentä kauemmin.
Weber oli kotoisin Ostravasta ja asettui avioliittonsa myötä asumaan Prahaan. Hän osasi lapsesta saakka soittaa eri kielisoittimia.
Aiheesta muualla

The Central Database of Shoah Victims' Names
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ilse Weber
Käännös suomeksi
Human (Christina Perrin kappale)

| ”Human” Christina Perri |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Head or Heart
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t): Christina Perri, Martin Johnson
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.10
 Levy-yhtiö: Atlantic
Christina Perrin muut singlet
| ”Distance” 2012 | ”Human” 2013 | ”Burning Gold” 2014 |
Human on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Christina Perrin kappale, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2013 Perrin toisen studioalbumin, Head or Heart, ensimmäisenä singlenä.
Kuten monet muutkin Perrin kappaleista, "Human" on power pop-balladi, joka rakentuu pianomelodian ympärille ja esittelee Perrin ääntä. Kappaleessa Perri laulaa ihmisen haavoittuvaisuudesta. Kriitikot antoivat singlelle pääosin myönteistä palautetta, kehuen sen sanomaa ja radioon sopivuutta.
Elliot Sellersin ohjaama musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 3. tammikuuta 2014. Videolla Perri esittää robottia, joka kappaleen loppua kohti muuttuu ihmiseksi.
"Human" oli Perrin kolmas kappale, joka pääsi Billboard Hot 100 -listan neljänkymmenen parhaan joukkoon.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Human | Christina Perri, Martin Johnson | Martin Johnson | 4.10 |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista (2013) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
 Australia: 39
 Irlanti: 24
 Iso-Britannia: 14
 Itävalta: 63
 Kanada: 71
 Saksa: 79
 Sveitsi: 14
 Yhdysvallat: 31
Häiriköt-päämaja

| Häiriköt-päämaja |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  https://voima.fi/hairikot
Kielet:  suomi
Luonut:  Jari Tamminen
Avattu:  2016
Häiriköt-päämaja on kulttuurihäirintään keskittynyt sivusto. Se tunnetaan erityisesti mediaan, mainoksiin, ympäristöpolitiikkaan, saamelaisten oikeuksiin, kolonialismiin, eläintuotantoon ja kuluttamiseen liittyvästä kritiikistään.
Toimittaja ja taiteilija Jari Tamminen perusti Häiriköt-päämajan vuonna 2016. Häiriköt-päämajan Facebook-sivu tunnettiin vuosina 2013-2016 nimellä Häiriköt – Kulttuurihäirinnan aakkoset, jolloin nimi viittasi Tammisen saman nimiseen kulttuurihäirintää käsittelevään kirjaan.
Häiriköt-päämaja toimii Voima-lehden rinnalla.
Vastamainokset

Voima on julkaissut vastamainoksia vuodesta 1999. 2016 alkaen Häiriköt-päämaja on vastannut niiden tuotannosta.
Häiriköt-päämajan vastamainokset julkaistaan paperilehdessä sekä Voiman ja Häiriköiden verkkosivuilla. Niitä on julkaistu myös kirjassa Nauti tyhjyydestä – ja muita vastamainoksia (Into Kustannus ja Voima 2019). Lisäksi Häiriköt-päämajan vastamainoksia on käännetty ruotsiksi Ny Tid -lehteen vuodesta 2020.
Häiriköt-päämajan vastamainokset ruokkivat yhteiskunnallista keskustelua: esimerkiksi Oikeutta eläimille -järjestön kanssa tehty Suomen suurin häkkikanala -vastamainos herätti julkista keskustelua, ja järjestön kampanjoinnin ansiosta S-ryhmä ilmoitti luopuvansa häkkikananmunien myynnistä.
Häiriköiden vastamainoksia on käytetty ylioppilaskokeen aineistona useita kertoja.
Mediakasvatus

Häiriköt-päämaja tuottaa mediakasvatukseen liittyvää aineistoa, järjestää työpajoja ja vetää oppitunteja koululaisille, opettajille ja opiskelijoille. Mediakasvatusmateriaalia on tuotettu yhteistyössä muun muassa Biologian ja maantieteen opettajien liiton, Äidinkielen opettajain liiton, Eettisen kaupan puolesta -järjestön, Suomen ympäristökeskuksen sekä Voiman kanssa.
Voima lähettää Häiriköt-päämajan vastamainoksiin liittyviä mediakasvatustehtäviä opettajille suunnatussa uutiskirjeessä.
Kirjallisuutta

Jari Tamminen: Häiriköt – Kulttuurihäirinnän aakkoset (Into Kustannus ja Voima 2013)
Jari Tamminen: Nauti tyhjyydestä – ja muita vastamainoksia (Into Kustannus ja Voima 2019)
Näyttelyitä

Häiriköt-päämaja on järjestänyt useita näyttelyitä, jotka ovat rakentuneet vastamainoskuvaston ympärille. Näyttelytilat ovat samalla toimineet opetustiloina, joissa osallistujille on järjestetty medialukutaitoon liittyviä työpajoja ja oppitunteja.
Häiriköt-päämajamuseo, Mikkelin taidemuseo, Mikkeli 2020
Spektaakkeliakatemia, Stoan galleria, Helsinki 2020
Spektaakkeliakatemia, Kulttuuritalo Laikku, Tampere 2020
Spektaakkeliakatemia – Great Wave ja muita vastamainoksia, Merikeskus Vellamo, Kotka 2021
Vuáittu! ı Vuäitt! ı Vuoitu! ı Voitto!, Stoa, Helsinki 2022
Aiheesta muualla

Häiriköt-päämaja Facebookissa
Häiriköt-päämajan verkkosivut
Häiriköt-päämaja Instagramissa
Ibanez Universe

Ibanez Universe -sähkökitara
Ibanez Universe on Ibanezin Steve Vaille valmistaman JEM-kitaran 7-kielinen alamalli. Universe poikkeaa yhden lisäkielen lisäksi mm. kaulaupotuksilla ("häipyvä pyramidi) ja siitä puuttuu täysin ns. Monkey Grip -kantokahva. Perus-kuusikieliseen nähden kitaraan on lisätty matala B (H)-kieli (vire: B, E, A, D, G, B, e).
Universet tulivat markkinoille 1990-luvulla. Niitä valmistettiin vuosina: '90-'94. Välivuosina Universejä ei valmistettu lainkaan kysynnän puutteen takia. Kornin nostettua 7-kieliset takaisin muotiin Universejen valmistus jatkui vuonna 1996. Näistä vain Universe mallia UV777BK on valmistettu pidempään.
Universe-mallit

UV7BK ('90-'94 ja '96)
UV7BK '97 ('97)
UV7PWH ('90-'93)
UV77MC ('90-'93)
UV777GR ('91-'93)
UV777BK ('98-'08)
Irina Kyratškina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Irina Kyratškina |  Irina Kyratškina |  Irina Kyratškina |  |
Maa:   Valko-Venäjä
Naisten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 57 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2017 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Nur-Sultan 2019 | 57 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kaspijsk 2018 | 55 kg |  |
|  Kultaa | Varsova 2021 | 57 kg |  |
|  Hopeaa | Riika 2016 | 53 kg |  |
|  Pronssia | Rooma 2020 | 47 kg |  |
Maa: Itsenäiset neutraalit urheilijat
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bukarest 2024 | 57 kg |  |
Irina Aljaksandrauna Kyratškina (valkoven. Ірына Аляксандраўна Курачкіна, s. 17. kesäkuuta 1994) on valkovenäläinen vapaapainija.
Kyratškina on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien aikuisten kilpailuissa. Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui 2013, kun hän kilpaili Tbilisin EM-kilpailuissa 51 kg sarjassa. Hän oli lopputuloksissa kymmenes. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli saman painoluokan seitsemäs. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa hän oli viides ja MM-kilpailuissa kymmenes. Vuonna 2015 Kyratškina voitti Alexander Medved Prizes -turnauksen. Hän saavutti myös hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Kyratškina saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin Riian EM-kilpailuissa, joissa hän oli toinen 53 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Saksan Grand Prix -kilpailun. Vuonna 2017 Kyratškina saavutti useita arvokisamitaleja: hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa, MM-hopeaa alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä pronssia aikuisten MM-kilpailuissa. Vuonna 2018 Kyratškina voitti ensimmäisen aikuisten arvokisakultansa, kun hän voitti Kaspijskin EM-kilpailujen 55 kg sarjan. Vuonna 2019 hän saavutti MM-pronssia 57 kg sarjassa sekä voitti Euroopan kisojen 57 kg sarjan. Vuonna 2021 hän voitti 57-kiloisten Euroopan-mestaruuden ja sai samassa painoluokassa olympiahopeaa Tokion kisoista. Hän voitti 57 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 2024 kilpailtuaan itsenäisenä urheilijana ilman maatunnuksia .