stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Angiotensiini
Angiotensiinit

| Nimi | Aminohappo- sekvenssi | g/mol |
| --- | --- | --- |
| Angiotensiini I | DRVYIHPFHL | 1 296.5 |
| Angiotensiini II | DRVYIHPF | 1 046.2 |
| Angiotensiini III | RVYIHPF | 931.1 |
| Angiotensiini IV | VYIHPF | 774.9 |
| Angiotensiini (1–12) | DRVYIHPFHLLY | 1 572.8 |
| Angiotensiini (1–9) | DRVYIHPFH | 1 183.3 |
| Angiotensiini (2–10) | RVYIHPFHL | 1 181.4 |
| Angiotensiini A | ARVYIHPF | 1 002.2 |
| Angiotensiini (1–7) | DRVYIHP | 899.0 |
| Alamandiini | ARVYIHP | 855.0 |
| Angiotensiini (1–5) | DRVYI | 664.8 |
| Angiotensiini (1–4) | DRVY | 551.6 |
Angiotensiinit > Angiotensiini I

Angiotensiini I hajoaa angiotensiinikonvertaasilla angiotensiiniksi II.
Angiotensiinit > Angiotensiini II

Ihmisillä veren angiotensiini II sitoutuu agonistina (aktivoijana) angiotensiini II reseptorin alatyyppeihin 1 ja 2 eli AT1- ja AT2-reseptoreihin. Sitoutuminen suonten endoteelisolujen AT1-reseptoreihin saa aikaan suonten supistumisen ja verenpaineen nousun kehossa. Angiotensiinin II sitoutuminen lisämunuaisten pintakerroksen (zona glomerulosa) AT1-reseptoreihin lisää kolesterolin tuontia lisämunuaissolujen mitokondrioihin ja aldosteronisyntaasien tuottoa. Syntaasit tuottavat kolesterolin aineenvaihduntatuotteista vereen aldosteronia, joka sitoutuu munuaisten distaalisissa tiehyissä aktivoivasti mineralokortikoidireseptoreihin. Näiden tumareseptorien aktivointi vähentää natriumin ja veden päätymistä virtsaan sekä lisää kaliumin poistumista virtsaan. Vesi lisää veren tilavuutta ja siten verenpainetta.
Angiotensiini II hajoaa glutamyyliaminopeptidaasilla (EC-numero 3.4.11.7) angiotensiiniksi III.
Angiotensiinit > Angiotensiini III

Ihmisillä angiotensiini III sitoutuu AT1- ja AT2-reseptoreihin. Sen affiniteetti AT1-reseptoreille on pienempi kuin angiotensiinillä II, joten angiotensiinin III kyky nostaa verenpainetta on heikompi.
Angiotensiini III hajoaa alaniiniaminopeptidaasilla (EC 3.4.11.2) angiotensiiniksi IV.
Angiotensiinit > Angiotensiini IV

Ihmisillä angiotensiini IV sitoutuu estäjänä insuliinin säätelemään aminopeptidaasiin (EC 3.4.11.3).
Verenpainetta laskeva reitti

Eri angiotensiinit voivat ohjautua liialta suonten supistumiselta suojaavalle reitille, jonka aineenvaihduntaa esitellään alla. Reitin entsyymien keskinäiset aktiivisuudet vaihtelevat kudoskohtaisesti. Alla ei ole lueteltu jo aiemmin mainittuja entsyymireaktioita, joissa angiotensiinit I, II, III ja IV muuntuvat toisikseen.
Ihmisillä angiotensiini I voi hajota angiotensiiniksi (1–12) tuntemattomalla tavalla, joka hajoaa kymaasien (EC-numero 3.4.21.39) avulla angiotensiiniksi II, joka dekarboksyloituu dekarboksylaasilla angiotensiini A:ksi. Angiotensiini I voi hajota neprilysiinillä (EC 3.4.24.11), tiometoligopeptidaasilla (EC 3.4.24.15) tai prolyyliendopeptidaasilla (EC 3.4.21.26) angiotensiiniksi (1–7). Angiotensiini I voi myös hajota glutamyyliaminopeptidaasilla angiotensiiniksi (2–10) tai angiotensiinikonvertaasi 2:lla (EC 3.4.17.23) angiotensiiniksi (1–9). Angiotensiini (1–9) hajoaa angiotensiinikonvertaasilla tai neprilysiinillä angiotensiiniksi (1–7). Angiotensiini (1–7) voi dekarboksyloitua dekarboksylaasilla alamandiiniksi, neprilysiinillä angiotensiiniksi (1–4) tai angiotensiinikonvertaasilla angiotensiiniksi (1–5). Angiotensiini II voi hajota angiotensiinikonvertaasi 2:lla tai prolyylikarboksipeptidaasilla (EC 3.4.16.2) angiotensiiniksi (1–7), joka käsitellään kuten edellä.
Ihmisillä ainakin angiotensiini (1–9), angiotensiini (1–7) ja alamandiini sitoutuvat agonisteina (aktivoijina) AT2-, MAS1- ja MRGPRD-reseptoreihin. Sitoutuminen näihin muun muassa laajentaa suonia kumoten agiotensiinien II ja III supistavaa vaikutusta. Angiotensiini III tosin sitoutuu itsekin AT2-reseptoreihin aktivoivasti.
Aiheesta muualla

PubChem: Angiotensiini I
Kegg: Angiotensin I
PubChem: Angiotensiini II
Angiotensin II
Kuusenkäpykoisa

| Kuusenkäpykoisa |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Koisaperhosmaiset Pyraloidea
Heimo::  Koisat Pyralidae
Suku::  Assara
Laji::  terebrella
Kaksiosainen nimi
 Assara terebrella 
Katso myös
   Kuusenkäpykoisa Wikispeciesissä   Kuusenkäpykoisa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuusenkäpykoisa (Assara terebrella) on koisaperhosmaisiin kuuluva pienikokoinen perhonen. Sen väritys on ruskean, valkoisen ja mustan kuviollinen, ja siipiväli 18-25 mm.
Kotikaupunkipolku

Kotikaupunkipolku on kartalle koottu kävelyreitti, joka esittelee kaupunkia tai kaupunginosaa sen uusille ja vanhoille asukkaille tarkoituksena näiden kotiutumisen edistäminen ja kotipaikkatuntemuksen lisääminen. Joskus kotikaupunkipolkuja kutsutaan lyhyemmin kaupunkipoluiksi, mutta kaupunkipolulla voidaan tarkoittaa myös laajemmin erilaisia kaupunkeihin määriteltyjä sisältöpolkuja. Maalaiskunnissa vastaavia polkuja voidaan kutsua kotiseutupoluiksi.
Kotikaupunkipolkujen kohteiden sisältö on monipuolinen ja monialainen. Kohteiden aiheita voivat olla muun muassa paikallinen geologia, biologia, historia, kulttuuri, kaavoitus, arkkitehtuuri, henkilöhahmot ja tulevaisuudennäkymät. Kotikaupunkipolkujen erityisenä piirteenä onkin useiden eri aihealueiden yhdistäminen kokonaiskuvan muodostamiseksi kohdealueesta.
Kotikaupunkipolku on kehittynyt Leppävaaran Neliapila-reitistöstä, jonka Leppävaara-seura julkaisi vuonna 2000. Sen jälkeen kotikaupunkipolkuja on laadittu ainakin Espoossa, Helsingissä, Vantaalla, Järvenpäässä ja Riihimäellä.
Kotikaupunkipolkujen keskeinen kohderyhmä ovat uudet asukkaat: niin maassamuuttajat kuin maahanmuuttajat[lähde? ]. Polut kuitenkin soveltuvat kaikkien kotikulmistaan kiinnostuneiden kuljettavaksi ja myös matkailijoiden käyttöön joko yksin tai ryhmissä. Kotikaupunkipolkuja voi soveltaa koulujen retkipäivien sekä työpaikkojen tyky-toiminnan ohjelmaksi. Kaikille avoimia opastettuja kävelyretkiä kotikaupunkipoluilla on järjestetty esimerkiksi kaupunkijuhlien ja vastaavien tapahtumien yhteydessä.
Kotikaupunkipolkujen suunnitteluun ja toteutukseen ovat osallistuneet kaupunginosayhdistykset sekä eri alojen viranomaiset ja asiantuntijat: muun muassa kulttuuri- ja museoihmiset, matkailuoppaat, paikallishistorian harrastajat, biologit, geologit, arkkitehdit ja kaupunkisuunnittelijat.
Aiheesta muualla

Kotikaupunkipolut kotikaupunkipolut.fi. Kotikaupunkipoluista lisää.
Kaupunkipolut kaupunkipolut.fi. Linkkejä erityyppisiin kaupunkipolkuihin.
Korpijärvi (Liperi)

| Korpijärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Liperi
Koordinaatit:  62°32′44″N, 29°06′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Korpijoki
Järvinumero:  04.315.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,8 m 
Rantaviiva:  14,51 km 
Pinta-ala:  2,35 km² 
Tilavuus:  0,0113 km³ 
Keskisyvyys:  4,8 m 
Suurin syvyys:  22 m 
Saaria:  9
 fiKorpijärvi 
Korpijärvi on metsäjärvi Liperissä Pohjois-Karjalan länsiosassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 33 kilometriä länsilounaaseen.
Maantiede

Korpijärvi koostuu selkävedestä, josta työntyy etelään Ruoholahti, länteen Korpilahti ja Kotilahti ja pohjoiseen Saunalahti. Itään työntyy noin kilometrin pituinen Pitkälahti. Korpijärven suurin ulottuvuus lännestä itään on 2,9 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 2,2 kilometriä. Niemistä suurimpia ovat luoteisrannan Puolukkaniemi ja etelärannan Ruohoniemi. Noin kymmenesosa Korpijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvintä on itärannan läheisyydessä. Järven läntiset ja eteläiset osat sekä Pitkälahti ovat matalia.
Korpijärven saariluku on yhdeksän. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Laajimmat saaret (Haasiasaaret, Rajasaaret) sijaitsevat järven eteläosassa. Puolukkaniemen itäpuolella järven pohjoisosassa sijaitsee Lehtosaari. Korpijärven rannat ovat metsämaata, pientaloja on jonkin verran. Järven länsipuolitse kulkee rautatie, joka hipoo Kotilahden rantaa. Pitkälahden yli kulkee valtatie 23. Tien itäpuolinen noin viisi hehtaaria laaja järvenosa on lähes erillään pääaltaasta.
Korpijärveen laskee useita vähäisiä laskuojia. Korpijärvi laskee Korpijokea itään Ristinlampeen (75,9 metriä mpy), joka laskee Rikinlammen kautta Oriveteen (75,9 metriä mpy).
Korpijärven vesitilavuus on 11 310 000 kuutiometriä.
Korpijärvi (04.315.1.004) kuuluu Heinoniemenjoen valuma-alueeseen (04.315), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Oriveden alue (04.31) ja ensimmäinen on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Korpijärvi on Heinoniemenjoen valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Ristinlampi. Alueeseen kuuluu 10 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Liperin Korpijärvi on viidenneksi laajin Suomen 40:stä Korpijärvestä.
Korkeampi tietoisuus

Korkeampi tietoisuus tai laajennettu tietoisuus on termi, jota käytetään kuvaamaan tiettyjä tietoisuuden tai henkilökohtaisen kehityksen tiloja.
Korkeamman tietoisuuden kokemus ei ole sidottu tiettyyn uskontoon tai ideologiaan, vaan käsite ja kokemus tavataan useissa eri konteksteissa. Sen kaltaisia kokemuksia on kuvailtu kaikkien suurimpien maailmanuskontojen, kuten kristinuskon, buddhalaisuuden ja hindulaisuuden, kirjoituksissa niiden historian aikana. Korkeampi tietoisuus on kehittynyt keskeiseksi käsitteeksi myös nykyajan populaarihengellisyydessä ja New Age -liikkeissä.
Tieteen ja filosofian näkökulmasta korkeampi tietoisuus voi liittyä kognitiivisiin ja neurologisiin tutkimuksiin siitä, miten ihmisen tietoisuus toimii. Tämä voi tarkoittaa tutkimuksia tietoisuuden rakenteesta, sen eri tasoista ja siitä, miten erilaiset harjoitukset ja kokemukset voivat vaikuttaa siihen.
Piirteet

Korkeampi tietoisuus liittyy usein syvemmän itsetuntemuksen ja henkilökohtaisen kasvun kokemukseen. Monissa perinteissä korkeampi tietoisuus voi viitata kokemukseen yhteydestä johonkin suurempaan tai egon hylkäämiseen. Korkeamman tietoisuuden tila voi myös sisältää muuttuneita tietoisuuden tiloja, jotka voivat syntyä esimerkiksi meditaation tai transsin seurauksena. Tämän tilan saavuttaminen saattaa usein vaatia usein omistautumista ja pitkäjänteistä harjoittelua.
Esimerkkejä korkeamman tietoisuuden tiloista new age-liikkeissä ovat muun muassa kristustietoisuus (christ consciousness) sekä kosminen tietoisuus. Hinduismissa ja jainismissa vastaavasta tilasta käytetään nimeä "mokša". Joogassa ja erilaisissa mielen harjoituksissa käytetään termejä "samadhi" ja "dhyana". Buddhalaisuudessa ja muissa intialaisissa opetuksissa vastaava tila tunnetaan nimellä "nirvana".
Kognitiiviset tieteet

Yhdysvaltalainen biologi Gerald Edelman erottaa korkeamman tietoisuuden, tai "toissijaisen tietoisuuden", "primääritietoisuudesta". Primääritietoisuuteen sisältyvät havaintokyky ja tunteet, jotka mahdollistavat yksilön välittömän kokemuksen ympäröivästä maailmasta. Korkeampi tietoisuus sen sijaan "sisältää kyvyn olla tietoinen omasta tietoisuudestaan" ja "mahdollistaa subjektin omien tekojensa ja tunteidensa tiedostamisen". Edelmanin mukaan korkeamman tietoisuuden kehitys on merkittävä askel evoluutiossa ja on mahdollistanut muun muassa kulttuurin, taiteen, tieteen ja filosofian kehittymisen.
Tyypit

Erilaisia korkeamman tietoisuuden tiloja voi syntyä yksin tai erilaisissa yhdistelmissä.
Luettelo tunnetuista korkeampien tietoisuustilojen tyypeistä:
meditatiivisten psykotekniikoiden avulla saavutetut modifioidut tietoisuuden tilat
flow eli virtauskokemus
Selkounet
kehostapoistumiskokemus
kuolemanrajakokemus
mystinen kokemus tai henkinen herääminen
Kivinilkka

| Kivinilkka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kivinilkat Zoarcidae
Suku::  Zoarces
Laji::  viviparus
Kaksiosainen nimi
 Zoarces viviparus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kivinilkka Wikispeciesissä   Kivinilkka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyydettyjä kivinilkkoja
Kivinilkka (Zoarces viviparus) on 20–30 cm pitkäksi kasvava,
Itämeressä elävä vihertävänharmaa pohjakala, joka esiintyy rakkolevävyöhykkeessä ja sitä syvemmillä pohjilla.
Ulkonäkö

Erikoista kalassa on erillisen pyrstöevän puuttuminen (perä on suippo, eväreunuksinen) sekä  niskasta lähes pyrstöön ulottuva selkäevä. Suu on suuri ja huulet paksut. Rintaevät ovat suuret. Kala muistuttaa hieman pientä madetta (Lota lota), muttei ole sille mitään sukua. Muita kivinilkkaa muistuttavia Itämeren kaloja ovat elaska (Lumpenus lampretaeformis), ja teisti (Pholis gunnellus).
Kivinilkka on aito pohjakala, eikä sillä ole lainkaan uimarakkoa. Suurin Suomessa 2000-luvulla pyydetty kivinilkka painoi 485 grammaa.
Levinneisyys

Kivinilkkaa tavataan Atlantin koillisosassa: Vienanmereltä Barentsinmerelle ja etelässa Englannin kanaaliin ja Britteinsaarten lähivesille ulottuvalla alueella, sekä Itämeren ja Pohjanmeren matalissa osissa.
Lisääntyminen ja elintavat

Kivinilkka on ainoa suomalainen kala, joka synnyttää eläviä poikasia. Parittelu tapahtuu elo–syyskuussa, ja poikaset kuoriutuvat naaraan munarauhasessa noin kuukauden kuluttua hedelmöityksestä. Kuoriutumisen jälkeen poikaset elelevät munarauhasessa vielä tammikuulle, jolloin ne syntyvät noin 4 cm:n mittaisina. Kivinilkat syövät pohjaeläimiä kuten siiroja ja katkoja. Kun kivinilkka otetaan käteen, se kietoutuu sen ympärille kuin pieni ankerias.
Kalastus ja käyttö

Kivinilkka on esimerkiksi Baltiassa suosittu ruokakalana. Kypsennettäessä sen selkäranka ja ruodot muuttuvat vihreiksi vivianiitti-nimisen väriaineen vaikutuksesta. Suomessa sitä ei erityisesti pyydetä eikä sillä ole taloudellista merkitystä. Se on tavallinen talvipilkinnän saaliskala.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kivinilkka (Zoarces viviparus)
Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura ry (SKES): Kivinilkka (Zoarces viviparus)
ITIS: Zoarces viviparus (englanniksi)
Kunnallinen liikelaitos

Kunnallinen liikelaitos on jonkin kunnan tai kuntien omistama liiketoimintaa harjoittava organisaatio. Toiminta rahoitetaan maksutuloilla ja investoinnit tulorahoituksella sekä kunnallisverolla. Toimintaa säätelee kuntalaki.
Liikelaitosten tarkoitus on tuottaa kunnallisia palveluita. Tyypillisiä kunnallisia liikelaitoksia ovat esimerkiksi vesihuoltolaitokset ja satamat. Liikelaitosten avulla tuotetaan myös kuntien lakisääteisiä palveluita.
Kunnallisia liikelaitoksia on kolmea tyyppiä:
kunnan liikelaitos
kuntayhtymän liikelaitos
liikelaitoskuntayhtymä
Kunnan liikelaitos on osa kunnan organisaatiota, kuntayhtymän liikelaitos vastaavasti osa kuntayhtymän organisaatiota. Ne eivät ole itsenäisiä oikeushenkilöitä eivätkä myöskään kirjanpitovelvollisia. Niiden kirjanpito on kuitenkin eriytettävä kunnan tai kuntayhtymän kirjanpidossa.
Liikelaitoskuntayhtymä on itsenäinen oikeushenkilö. Se on myös kirjanpitovelvollinen, jolle tulee laatia oma tilinpäätös.
Liikelaitokset ovat konkurssikelvottomia.
Kunnalliset liikelaitokset on vapautettu eräistä veroista. Ne eivät maksa varainsiirtoveroa, eivät kiinteistöveroa oman kunnan alueella eivätkä tuloveroa elinkeinotoiminnasta oman kunnan alueella. Jos toimintaa harjoitetaan kunnan alueen ulkopuolella, tuloveroprosentti on 6,1828. Euroopan komission kilpailuneutraliteettipäätöksien johdosta markkinoilla toimivat kunnalliset liikelaitokset tulee yhtiöittää vuoden 2014 loppuun mennessä uuden kuntalain mukaisesti.
Vuonna 2011 Suomessa oli yhteensä 172 kunnallista liikelaitosta. Liikelaitoksia oli 71 kunnalla ja liikelaitokset toimivat 27 eri toimialalla. Suurin yksittäinen toimiala oli vesihuolto, jolla toimi 48 liikelaitosta. Energiahuollossa toimi 11 liikelaitosta ja satama-alalla 11 liikelaitosta.
Kulttuuriklubi Siperia

Kulttuuriklubi Siperia on jyväskyläläinen luovan toiminnan tila, jossa 13–29-vuotiaat saavat harrastaa taidetta ja kulttuuria omaehtoisesti. Toiminta sai alkunsa vuonna 2000 Jyväskylän taidemuseon Elämäpeli –nuoriso-ohjelman yhteydessä. Nuorten osaamista esitelleen Lokasuoja –näyttelyn jälkeen perustettiin Kulttuuriyhdistys Väristys ry. Nuorten talkootyöllä ja Jyväskylän kaupungin nuorisotyön avustamana syntyi keskustan laitamalle Sepänkeskukseen Kulttuuriklubi Siperia.
Kulttuuriklubin tiloissa toimii mm. Nuorten Taidetyöpaja ja nuorten rock-kuoro RockAll.
Kulttuuriklubi Siperian toiminta siirtyi Sepänkeskuksen sisäilmaongelmien vuoksi alkuvuodesta 2010 Tourulaan Yleisradion entisiin toimitiloihin osoitteeseen Matarakatu 6, 40100 Jyväskylä.
RockAll

RockAll on nuorten perustama ja toteuttama jyväskyläläinen kuoro. Kuoron pääasiallisina toimijoina ovat Jyväskylän kaupungin nuorisopalvelut ja Kulttuuriklubi Siperia. Kuoron toimintatapa on tehdä tutuista rockkappaleista kuoroversioita. Jäsenet ovat iältään 15–25-vuotiaita. Kuoronjohtajana toimii rumpali ja nuorisonohjaaja Seppo Pohjolainen ja säestyksestä vastaa muusikko Mikko Pellinen.
Kuoro syntyi keväällä 2009 nuorten Jyväskylän kaupungin nuorisopalveluiden sähköiselle aloitekanavalle tekemän aloitteen pohjalta, jonka pohjalta kulttuuriklubi Siperia alkoi viedä asiaa eteenpäin. RockAllin ensimmäinen esiintyminen oli Helsingissä syksyllä 2009 Aseman Lapset ry:n Walkers-toiminnan 15-vuotisjuhlatapahtumassa. Sen jälkeen RockAll on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa esimerkiksi kirkoissa ja rocksaleissa. Nuorten nettilehti Painovirhe on myös tekemässä kuoron kiertueesta dokumenttia.
Kuoron ensimmäinen single "Tinasotilas" ilmestyi maaliskuussa 2010.
Aiheesta muualla

Siperia.info Kulttuuri Siperian kotisivut
Nuorten taidetyöpaja (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulttuuriklubi Siperia Myspacessa (englanniksi)
Radio Jyväskylä: Rock-kuoro, RokkiBreikki-bädit ja Timo Rautiainen heittävät keikan Lutakossa
Kunmingin joukkomurha 2014

Kunmingin rautatieasema
Kunmingin joukkomurha 2014 oli Kunmingin rautatieasemalla Kiinan Yunnanissa 1. maaliskuuta 2014 tehty joukkomurha, jossa 31 ihmistä kuoli ja 141 muuta haavoittui.
Kunmingin joukkomurhaa suunnitelleen ryhmän kolme miespuolista jäsentä pidätettiin kaksi päivää ennen iskua heidän yrittäessään poistua maasta. Ryhmässä oli viisi muuta jäsentä, jotka toteuttivat iskun pidätyksistä huolimatta. Rautatieasemalla olleiden kimppuun hyökättiin illalla 1. maaliskuuta 2014 puukoin. Hyökkääjistä neljä ammuttiin kuoliaiksi tapahtumapaikalla. Hyökkäyksen toteuttaneeseen joukkoon kuulunut nainen, Patigul Tohti, pidätettiin ja asetettiin syytteeseen kolmen ennen iskua pidätetyn miehen kanssa. Iskandar Ehet, Turgun Tohtunyaz ja Hasayn Muhammad saivat kuolemantuomiot terroristisen ryhmän johtamisesta ja murhista. Patigul Tohtia syytettiin terroristisen ryhmän toimintaan osallistumisesta ja murhista. Hänen saamansa kuolemantuomio muuntui elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi hänen raskautensa johdosta. Kuolemantuomiot saaneet kolme miestä teloitettiin maaliskuussa 2015.
Kiinan hallinnon mukaan iskun taustalla oli Xinjiangin islamilainen ääriliikehdintä. Joukkomurha liittyi laajempiin levottomuuksiin, jotka uiguurien asioita ajaneiden aktivistien mukaan juonsivat juurensa Kiinan hallinnon uiguureihin kohdistamaan kulttuuristen ja uskonnollisten oikeuksien tukahduttamiseen.
Klezmer

Lebedik un Freilech, Wien, 2009.
Klezmer-muusikoita soittamassa häissä Ukrainassa 1920-luvulla.
Klezmer on Itä-Euroopan juutalaisten kansanmusiikkia, jota on esitetty esimerkiksi erilaisissa perhejuhlissa. Sana klezmer on jiddišiä ja tulee hepreankielisestä sanasta kli zemer, joka tarkoittaa soittimia tai muusikoita.
Klezmerin juuret ovat ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. Osaa sen moodeista eli asteikosta käytettiin jo Jerusalemin toisen temppelin rukouksissa. Klezmer-musiikki alkoi 1800-luvun puolivälissä levitä osmanien valtakunnan rajaseuduilta pohjoiseen ja länteen. Ne levisivät puhtaasti juutalaisia verkostoja pitkin. Klezmerissä käytettiin monia erilaisia soittimia sen mukaan, mitä oli saatavilla. Tyypillisesti yhtyeessä oli ainakin kaksi viulua, basso tai sello ja muita soittimia.
Itä-Euroopan juutalaisten massamuutto 1880-luvulta lähtien levitti klezmer-musiikkia ympäri maailmaa. Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa ääniteteollisuuskin kiinnitti joitakin muusikoita. Klezmer-äänitteiden kultakausi oli 1914–1932, jolloin muun muassa pinnalle nousivat klarinetistit Naftule Brandwein ja Dave Tarras. Yhdysvalloissa myös synkooppirytmiset bulgarit nousivat 1930- ja 1940-luvulla suosioon. Valtavirtamuusikot yhdistelivät musiikkinsa erilaisia klezmer-aineksia. Benny Goodmanin vuoden 1939 kappale ”And the Angels Sing” oli sovitus Dave Tarrasin bulgarista.
Toisen maailmansodan holokaustin jälkeen amerikkalaisen klezmerin se juurilta, mutta musiikkitieteilijä Michael Alpertin mukaan klezmerin elävöityminen alkoi 1970-luvun puolivälissä, jolloin uudet muusikot etsivät vanhoista klassisista äänityksistä vaikutteita. Yhdysvalloissa klezmerin uusi tuleminen levisi 1980-luvun lopulla Eurooppaan, missä muun muassa Saksassa ja Italiassa perustettiin uusia yhtyeitä. Nykyisin klezmeriin yhdistellään varsin vapaasti eri musiikkityylejä, esimerkiksi rock-musiikkia. Suomessa esimerkiksi Alamaailman Vasarat -yhtyeen musiikissa on kuultavissa vaikutteita klezmeristä, vaikkei yhtye ole varsinainen klezmer-yhtye.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen klezmer-yhdistys
Klezmerin teoriaa[vanhentunut linkki]
Klezmer-bibliografia[vanhentunut linkki]
Kubb (peli)

Kubb team, Jan-Diederick en de Ravenvangers
Kubb on perinteinen gotlantilainen pääsääntöisesti ulkokentillä pelattava keilapeli. Sitä voidaan pelata niin yksilö- kuin joukkuepelinä. Pelaajien määrä on tyypillisesti 2-20. Peliä voidaan pelata monenlaisilla alustoilla kuten ruoholla, soralla, lumella ja jäällä. Tärkeintä on, että pelialue on sileä ja tasainen. Sääntöjenmukainen pelialueen koko on 5 x 8 metriä.
Pelivälineet

Kubbia pelataan seuraavilla pelivälineillä:
1 kpl kuningas-palikka
10 kpl kubb-palikoita
6 kpl heittokapuloita
4 kpl nurkkakapuloita
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kubb (peli) Wikimedia Commonsissa