stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Václav Havel
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšekin entinen presidentti Vaclav Havel on kuollut Helsingin Sanomat. 18.12.2011. Viitattu 4.10.2018.
Rönkä, Matti: Uutisvideot - Vaclav Havel on kuollut 75-vuotiaana Yle - TV-uutiset. 18.12.2011. Viitattu 4.10.2018.
Tšekkoslovakian presidentit
Tomáš Masaryk
Edvard Beneš
Emil Hácha
Klement Gottwald
Antonín Zápotocký
Antonín Novotný
Ludvík Svoboda
Gustáv Husák
Václav Havel
Tšekin presidentit
Václav Havel
Václav Klaus
Miloš Zeman
Petr Pavel
Kaarle Suuren palkinnon saajat
| --- | --- |
1950–1975:  1950 Richard Coudenhove-Kalergi  1951 Hendrik Brugmans  1952 Alcide De Gasperi  1953 Jean Monnet  1954 Konrad Adenauer  1956 Winston Churchill  1957 Paul-Henri Spaak  1958 Robert Schuman  1959 George Marshall  1960 Joseph Bech  1961 Walter Hallstein  1963 Edward Heath  1964 Antonio Segni  1966 Jens Otto Krag  1967 Joseph Luns  1969 Euroopan komissio  1970 François Seydoux de Clausonne  1972 Roy Jenkins  1973 Salvador de Madariaga 
1976–2000:  1976 Leo Tindemans  1977 Walter Scheel  1978 Konstantínos Karamanlís  1979 Emilio Colombo  1981 Simone Veil  1982 kuningas Juan Carlos I  1984 Karl Carstens  1986 Luxemburgin kansa  1987 Henry Kissinger  1988 François Mitterrand, Helmut Kohl  1989 Veli Roger (Taizé-yhteisö)  1990 Gyula Horn  1991 Václav Havel  1992 Jacques Delors  1993 Felipe González  1994 Gro Harlem Brundtland  1995 Franz Vranitzky  1996 kuningatar Beatrix  1997 Roman Herzog  1998 Bronisław Geremek  1999 Tony Blair  2000 Bill Clinton 
2001–:  2001 György Konrád  2002 Euro-valuutta  2003 Valéry Giscard d’Estaing  2004 Pat Cox, paavi Johannes Paavali II (erikoispalkinto)  2005 Carlo Azeglio Ciampi  2006 Jean-Claude Juncker  2007 Javier Solana  2008 Angela Merkel  2009 Andrea Riccardi  2010 Donald Tusk  2011 Jean-Claude Trichet  2012 Wolfgang Schäuble  2013 Dalia Grybauskaitė  2014 Herman Van Rompuy  2015 Martin Schulz  2016 paavi Franciscus  2017 Timothy Garton Ash  2018 Emmanuel Macron  2019 António Guterres  2020 Klaus Johannis  2022 Svjatlana Tsih’anouskaja, Maryja Kalesnikava, Veronika Tsapkala  2023 Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan kansa  2024 Pinchas Goldschmidt ja Euroopan juutalaisyhteisöt 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki 2  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  NARA  SNAC  IdRef
Mike Braun

| Mike Braun |
| --- | --- |

Indiann 52. kuvernööri
 13. tammikuuta 2025 –  
Edeltäjä:  Eric Holcomb
Yhdysvaltain senaattori Indianasta
 3. tammikuuta 2019 – 3. tammikuuta 2025  
Edeltäjä:  Joe Donnelly
Seuraaja:  Jim Banks
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1954 (ikä 70) Jasper, Indiana, Yhdysvallat
Puoliso:  Maureen
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Aiheesta muualla
Kotisivu
Michael Braun (s. 24. maaliskuuta 1954) on yhdysvaltalainen liikemies ja republikaanipoliitikko. Hänet valittiin Indianan kuvernööriksi vuoden 2024 kuvernöörinvaaleissa. Hän toimi aiemmin vuosina 2019–2025 toisena Indianan senaattoreista.
Ura > Ennen politiikkaa

Braun sai MBA-tutkinnon Harvard Business Schoolista vuonna 1978. Valmistuttuaan Braun muutti Jasperiin aloittaakseen uransa. Braun oli osallisena Crystal Farms, Inc.:n perustamisessa vuonna 1979. Braun aloitti Meyer Body Companyllä vuonna 1981 ja hankki yhtiön täyden omistuksen vuonna 1986. Braun siirtyi myöhemmin valmistusalalta jakelumarkkinoille muodostaen Meyer Distributingin.
Ura > Politiikassa

Braun voitti senaatin paikan istuvalta demokraattisenaattorilta Joe Donnellyltä vuoden 2018 senaatin vaaleissa. Hän ei ollut ehdolla jatkokaudelle senaattiin vuoden 2024 senaatin vaaleissa, vaan sen sijasta hän oli ehdolla Indianan kuvernööriksi vuoden 2024 kuvernöörinvaaleissa ja tuli valituksi. Braun on konservatiivi ja hän "uskoo perinteisiin avioliittoon".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Braun Wikimedia Commonsissa
Mike Braunin kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  SNAC
Larry McDonald

| Larry McDonald |
| --- | --- |
 Larry McDonald
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1935 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kuollut: 1. syyskuuta 1983 Japaninmeri
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  lääkäri, poliitikko
Poliitikko
Puolue:  demokraatit
Puoliso:  Kathryn Jackson
Lapset:  viisi
Lawrence Patton "Larry" McDonald (s. 1. huhtikuuta 1935 Atlanta, Georgia — 1. syyskuuta 1983 Japaninmeri) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja poliitikko. Hän edusti Georgiaa Yhdysvaltain edustajainhuonetta vuodesta 1975 aina kuolemaansa 1983 saakka. Lisäksi hän toimi konservatiivisen John Birch Society -järjestön puheenjohtajana.
Politiikassa McDonald tuli tunnetuksi konservatiivina ja esimerkiksi New York Times kuvaili häntä vuonna 1983 "kongressin kiistatta konservatiivisimmaksi jäseneksi". McDonald kannatti pakollista asepalvelusta, mutta vastusti näkyvästi homoseksuaalien oikeuksien lisäämistä sekä aselakien kiristämistä. Vuonna 1982 McDonald kieltäytyi äänestämästä oman puolueensa ehdokasta Tip O’Neilliä edustajainhuoneen puhemiehen valintaa koskevassa äänestyksessä, mistä rangaistuksena McDonaldia ei hänen viimeiseksi jääneellä kongressikaudellaan poikkeuksellisesti valittu yhteenkään edustajainhuoneen komiteaan.
McDonald menehtyi 1. syyskuuta 1983 ollessaan mukana Korean Airin lennolla 007, jonka Neuvostoliiton ilmavoimat ampui alas Japaninmeren yläpuolella lähellä Sakalininsaarta .
Iina Hyttinen

Iina Laura Amanda Hyttinen (s. 18. syyskuuta 1991) on suomalainen sosiaalisen median vaikuttaja ja yrittäjä. Hyttinen asuu miehensä ja lastensa kanssa Helsingissä. Hän aloitti perhe- ja lifestyle-aiheisen bloginsa But I'm a Human not a Sandwich kirjoittamisen vuonna 2011 odottaessaan esikoistaan. Blogi on yksi Suomen suosituimmista ja sillä on noin 80 000 lukijaa kuukaudessa. Hyttinen ja hänen miehensä Otto ovat tehneet Yhdessä-podcastia.
WR 140

WR 140 on kirkas Wolf-Rayet-tähti, joka on osa SBC9 1232 kaksoistähti -järjestelmää. Järjestelmä sijaitsee Joutsen tähdistössä ja on taivaalla Denebin, Gamma Cygnin ja Delta Cygnin muodostaman kolmion keskellä. WR 140 on järjestelmänsä kaksoistähdistä toissijainen tähti ja järjestelmän ensisijainen tähti on kehittyneen spektriluokan O4-O5 tähti, joka on todennäköisimmin jättiläistähti tai ylijättiäinen.
Ominaisuudet

WR 140 on luonnehdittu pohjoisen pallonpuoliskon kirkkaimmaksi Wolf-Rayet-tähdeksi, vaikka myös Joutsen tähdistön WR 133 on verrattain kirkas. Wolf-Rayet-tähdet ovat kaksoistähti-järjestelmän tähdistä kevyempiä ja himmeämpiä järjestelmän ensisijaiseen tähteen nähden, tästä syystä niitä pidetään tähtijärjestelmän toissijaisina tähtinä, vaikka ne hallitsevat spektriä leveillä emissioviivoillaan.
WR 140 on luokiteltu muuttuvaksi tähdeksi ja se on listattu yleisten muuttuvien tähtien luetteloon nimellä V1687 Cyg. WR 140 visuaalinen kirkkaus vaihtelee vain hyvin vähän.
Tutkimus

WR 140 kohdistuva kiinnostus johtuu pääasiassa infrapunavalon vaihteluun tähden kiertoradalla, ja sitä tutkitaan laajasti sen jaksoittain vapauttaman, tähtituulina purkautuvan, avaruuspölyn vuoksi. Tähteä pidetään prototyyppinä tähtien kohtaamisen myötä syntyvän tähtituulen muodostamiselle.
Tähtituuli muodostuu WR 140 osuessa kiertoradallaan jäjrestelmän ensisijaisen tähden läheisyyteen, joka johtaa kiihtyvään vauhtiin ja tähden äkilliseen kääntymisen massiivisen objektin ympärillä, tämän myötä WR 140 uloimmasta kerroksesta irtoaa kerros, joka purkautuu tähtituulena avaruuteen.
James Webb -avaruusteleskoopin WR 140:sta ja sen tuottamasta tähtituulesta tekemien havaintojen myötä tutkijat ovat saaneet parempaa käsitystä siitä miten elämälle tarpeelliset alkuaineet, kuten hiili, on levinnyt maailmankaikkeudessa.
Käännös suomeksi
Verkkoimpedanssi

Verkkoimpedanssi tarkoittaa sähköverkossa ilmenevää impedanssia. Teollisuuslaitoksen mittakaavassa verkkoimpedanssissa tapahtuu muutoksia, jotka johtuvat mm. verkon laitteiden ja johtimien välisistä sähkömagneettisesta vuorovaikutuksista. Vuorovaikutukset aiheuttavat muutoksia johtimien virrantiheydessä ja indusoivat toisiin johtimiin ns. vuotovirtoja. Puolestaan verkon solmupisteiden impedanssi on riippuvainen lähtevien ja saapuvien johtimien impedanssin yhteensopivuudesta. Häviöiden pienentämiseksi on käytettävä niin kutsuttua impedanssisovitusta.  Oleellisena osana verkkoimpedanssia on muistaa, että myös maadoitukset ovat osa verkkoa. Maadoitusten impedanssit vaikuttavat oleellisesti koko verkon sähkömagneettisiin häiriöihin.
Verkkoimpedanssin muutoksia > Virranahto

Verkkoimpedanssin kannalta oleellinen ilmiö on virranahto. Virranahtoa tapahtuu vaihtovirtapiireissä ja se ilmenee tarkasteltaessa tunkeutumissyvyyttä johtimissa vaihtovirran taajuutta nostettaessa. Tarkastelussa huomataan johtimen tehollisen pinta-alan pienenevän taajuuden kasvaessa. Johtimen tehollista pinta-alaa tarkasteltaessa huomataan tehollisen pinta-alan asettuvan sitä lähemmäs johtimen pintaa, mitä korkeammaksi taajuutta nostetaan. Tämä tarkoittaa, että taajuuden kasvaessa korkeaksi, johtimen keskiosassa kulkee aina vain vähemmän virtaa verrattuna johtimen pintaan.
Virranahdon yleinen kaava on:'
δ
=
 




2
∗
ρ


2
∗
π
∗
f
∗

μ

0


∗

μ

r










1
+


(
ρ
∗
2
∗
π
∗
f
)
∗

(


ϵ

r


∗

ϵ

0



)

)


2




+
ρ
∗
(
2
∗
π
∗
f
)
∗

(


ϵ

r


∗

ϵ

0



)





{\textstyle \delta =\ {\sqrt {\frac {2\ast \rho }{2\ast \pi *f\ast \mu _{0}\ast \mu _{r}}}}{\sqrt {{\sqrt {1+{(\rho \ast 2\ast \pi *f)\ast \left(\epsilon _{r}\ast \epsilon _{0}\right))}^{2}}}+\rho \ast (2\ast \pi *f)\ast \left(\epsilon _{r}\ast \epsilon _{0}\right)}}}
Taajuuden ollessa alle 1/ρϵ kaava voidaan esittää yksinkertaisemmassa muodossa:
\delta =\ {\sqrt {\frac {2\ast \rho }{(2\ast \pi *f)\ast \mu \ast (\mu _{r}\ast \mu _{r})}}},missä
ρ = aineen resistiivisyys
f = taajuus
µr = aineen permeabiliteetti
µ0 = tyhjiön permeabiliteetti
ϵr = aineen permittiivisyys
ϵ0 = tyhjiön permittiivisyys
Kaavasta voidaan laskea esimerkiksi, että 50 Hz taajuudella kuparin tunkeutumissyvyydeksi saadaan 9,22 mm.
Virranahto aiheutuu, kun vaihtovirran jännitteen muutos luo johtimeen muuttuvan magneettikentän. Tämän magneettikentän muutos saa edelleen aikaan sähkökentän, joka vastustaa virran kulkua.  Virran kulkua rajoittava sähkökenttä on sitä vahvempi, mitä lähempänä johtimen ydintä ollaan. Taajuutta kasvatettaessa virran kulkua vastustava sähkökenttä vahvistuu, jonka seurauksena johtimen keskiosan lähellä virrankulku vähenee ja tehollinen pinta-ala siirtyy lähemmäs johtimen pintaa.
Verkkoimpedanssin näkökulmasta virranahto otetaan huomioon mm. jakeluverkon suunnittelussa.  Tämä ilmenee, kun jakeluverkon jokainen vaihe jaetaan kahteen tai useampaan johtimeen. Tällainen menettelytapa tehdään, koska johtimen poikkipinta-alan kasvaessa tarpeeksi suureksi johtimen keskiosassa ei enää kulje virtaa. Jakamalla vaihe useampaan osaan voidaan sama virta kuljettaa pienemmällä poikkipinta-alalla, koska johtimen keskelle ei jää virratonta aluetta.
Verkkoimpedanssin muutoksia > Läheisyysvaikutus

Sähköjohtimessa kulkee virta joka aiheuttaa johtimen ympärille muuttuvan magneettikentän ja induktanssia vaihtovirralla. Tästä syystä johtimet yleensä liitetään yhteen siten, että virta menee toiseen suuntaan, paluuvirta vastakkaiseen ja johtimet kierretään toistensa ympäri. Meno- ja paluujohtimien kiertäminen toisiinsa vähentää huomattavasti induktiivista häiriökytkeytymistä, sillä häiriövirrat ovat vastakkaisissa vaiheissa ja ne kumoavat toisensa. Vaihtovirran taajuuden nostaminen aiheuttaa virranahtoa, jonka takia virtaa kulkee enemmän johtimen reunoilla ja meno- ja paluujohtimen tapauksessa virta pakkaantuu johtimien sisäreunoille. Tätä kutsutaan läheisyysvaikutukseksi. Läheisyysvaikutus tarkoittaa sitä, että vastakkaisiin suuntiin kulkevien vaihtovirtojen muuttuvat magneettikentät synnyttävät pyörrevirtoja, jotka aiheuttavat virrantiheyden jakautumisen epätasaisesti johtimessa.
Verkkoimpedanssin muutoksia > Impedanssissovitus

Impedanssin sovittaminen on käytäntö suunnitella sähköisen kuorman tuloimpedanssin tai vastaavan signaalilähteen lähtöimpedanssin tehonsiirron maksimoimiseksi tai signaalin heijastumisen minimoimiseksi kuormituksesta. Jos kyseessä on kompleksinen lähdeimpedanssi ZS ja kuormitusimpedanssi ZL, suurin tehonsiirto saavutetaan kun
Z_{S}=Z_{L}^{\ast },
missä tähti ilmaisee muuttujan kompleksikonjugaatin ja ZS siirtolinjan ominaista impedanssia, minimi heijastus saavutetaan kun
Z_{S}=\ Z_{L}
Impedanssisovituksen ollessa huono se aiheuttaa heijastuksen. Jos voimansiirtojohtimen molemmissa päissä on heijastus, se johtaa suurempaan taajuudesta riippuvaan tehohäviöön. Siirtolinjan pituuden ollessa pitkä verrattuna signaalin aallonpituuteen, on impedanssien linjan kummassakin päässä vastattava siirtolinjan ominaisimpedanssia, jotta estetään signaalin heijastuminen linjojen päissä. Ominaisimpedanssi voidaan laskea kaavasta:
Z_{C}={\sqrt {\frac {L}{C}}}
Missä L on kelan induktanssi ja C on kondensaattorin kapasitanssi.
Verkkoimpedanssin muutoksia > Maadoituksen merkitys verkkoimpedanssissa

Maalla tarkoitetaan sähköisissä piireissä usein pieni-impedanssista johtavaa yhteyttä, joka toimii virtojen paluureittinä ja se mielletään usein vain piirin paluujohtimeksi. Siirtoverkoissa ei käytetä maadoitusta, koska siinä käytetään kolmivaihejärjestelmää. Maadoitukset kytketään usein samaan potentiaaliin häiriöiden välttämiseksi. Tällä ei kuitenkaan aina ole vaikutusta häiriöiden syntyyn. Maadoitusta asennettaessa on oltava tarkka, jotta vuotovirtoja lähellä oleviin rakenteisiin ei muodostu. Maadoitus on hyvin suuri häiriöiden välittäjä ja sen mitoituksessa on huomioitava EMC:n lisäksi mm. sähköturvallisuusmääräykset. Maadoitus levittää häiriöitä muihin laitteisiin. Häiriöitä syntyy sitä enemmän, mitä useamman piirin paluujohtimena se toimii. Maadoituksesta aiheutuvia EMC häiriöitä voidaan vähentää käyttämällä riittävän pieni-impedanssisia maadoitusjohtoja tai käyttämällä useita maadoituspisteitä. Esimerkiksi automaatio- ja sähkönjakeluverkot voidaan maadoittaa omiin maadoituspisteisiinsä.
Virrantunkeutumissyvyys δ kertoo tehollisen alueen etäisyyden johtimen pinnasta.
Esimerkkinä virrantiheys 2 mm kuparijohtimessa 21 kHz ja 81 kHz taajuuksilla. Kuvasta nähdään virran pakkautuvan johtimen laidoille.
Virran jakautuminen 20 kHz taajuudella.
Lissabonin sopimus

| Lissabonin sopimus> Sopimus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta |
| --- | --- |
 Sopimuksen allekirjoittamistilaisuus Lissabonissa.
Allekirjoitettu:  13. joulukuuta 2007
Allekirjoituspaikka:  Lissabon, Portugali
Voimaantulopäivä:  1. joulukuuta 2009
Korvaa sopimuksen:  Nizzan sopimus (2001)
Osapuolet
Allekirjoittajat:  EU:n jäsenvaltiot
Lissabonin sopimus (tarkemmin Lissabonin sopimus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta, aikaisemmin myös Uudistussopimus) on Euroopan unionin perussopimus, joka pyrkii parantamaan Euroopan unionin toiminnan tehokkuutta, demokraattisuutta ja sen ulkoisen toiminnan yhtenäisyyttä.
Lissabonin sopimus tuli voimaan 1. joulukuuta 2009. Sopimus muutti Euroopan unionia koskevaa sopimusta ja Euroopan yhteisön perustamissopimusta. Lissabonin sopimus toi muutoksia päätöksentekoon ja teki Eurooppa-neuvostosta virallisen toimielimen.
Sopimus allekirjoitettiin Lissabonissa 13. joulukuuta 2007. Sopimuksen ratifiointia hidasti Irlannin kielteinen kansanäänestystulos 12. kesäkuuta 2008, mutta 2. lokakuuta 2009 järjestetyssä uudessa kansanäänestyksessä sopimus hyväksyttiin 67 %:n enemmistöllä. Tšekki ratifioi sopimuksen viimeisenä EU-maana 3. marraskuuta 2009.
Voimaantulo

Sopimus on ratifioitu kaikissa EU:n jäsenmaissa, ja se astui voimaan 1. joulukuuta 2009. Lähes kaikissa jäsenmaissa sopimuksen ratifioinnista päätti parlamentti. Suomen eduskunta hyväksyi sopimuksen 11. kesäkuuta 2008 äänin 151–27.
Sopimus hyväksyttiin 26 jäsenmaan parlamentissa. Irlantilaiset hylkäsivät sopimuksen perustuslakinsa edellyttämässä kansanäänestyksessä kesäkuussa 2008.
Irlantia varten sopimukseen lisättiin liite, jossa varmistetaan jokaiselle jäsenmaalle oma komissaari. Irlannissa järjestettiin 2. lokakuuta 2009 sopimuksesta toinen kansanäänestys, missä sopimus hyväksyttiin 67,1 prosentin kannatuksella.
Puolan ja Tšekin vastahakoiset presidentit odottivat, kuinka sopimuksen kävi Irlannin toisessa kansanäänestyksessä; sopimuksen mentyä läpi ratifiointi saatiin Puolassa päätökseen. Lopulta myös Tšekin presidentti Václav Klaus allekirjoitti sopimuksen, kun maalle oli luvattu lokakuun 2009 Eurooppa-neuvostossa, ettei Lissabonin sopimuksen myötä sitovaksi muuttuva Euroopan unionin perusoikeuskirja velvoita Tšekkiä. Vastaava poikkeus oli jo aiemmin myönnetty Britannialle ja Puolalle.
Lissabonin sopimus perustuslain sijaan

23. kesäkuuta 2007 Eurooppa-neuvosto käynnisti hallitustenvälisen konferenssin valmistelemaan uutta sopimusta, joka tulisi korvaamaan sopimuksen Euroopan perustuslaista tämän ratifiointiprosessin keskeydyttyä. Lissabonin sopimuksen sisällöstä päästiin sopuun 19. lokakuuta 2007, mikä edellytti muutamien Italian ja Puolan vaatimuksien hyväksymistä.
Vaikutuksiltaan uusi perussopimus ei juuri poikkea aiemmin neuvotellusta EU:n perustuslaista. Toisin kuin ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista Lissabonin sopimus ei ole uusi itsenäinen sopimus. Sen sijaan Lissabonin sopimuksella muutetaan kahta aiempaa EU:n perussopimusta, Maastrichtin sopimusta ja Rooman sopimusta. Lisäksi Lissabonin sopimukseen liitetään useita pöytäkirjoja ja julistuksia, kuten Euroopan unionin perusoikeuskirja.
Vaikutukset EU:n toimintaan

Sopimuksen voimaantulon myötä EU:ssa tehdään entistä enemmän määräenemmistöpäätöksiä. Tosin Irlanti ja Britannia neuvottelivat itselleen oikeuden jättäytyä enemmistöpäätösten ulkopuolelle oikeus- ja sisäasioissa. Lissabonin sopimus vahvistaa Euroopan parlamentin valtaa sekä mahdollistaa kansallisten parlamenttien osallistumisen EU:n päätöksentekoon.
Alkuperäisen sopimuksen mukaan komissaarien salkuista tulisi kiertäviä jäsenmaiden kesken; Irlantia varten lisättiin kuitenkin liite, jossa luvataan yksi komissaari kutakin jäsenmaata kohden. Komissaarit jakautuvat äänioikeudellisiin ja äänioikeudettomiin. Komissaarien riippumattomuutta kotimaistaan vahvistetaan muun muassa siten, että jäsenmaat eivät saa enää nimittää itse omaa komissaariaan, vaan komission puheenjohtajaksi valittu henkilö nimittää muut komission jäsenet jäsenmaan ehdottamista kolmesta ehdokkaasta. Ehdokkaiden pätevyysvaatimuksina on muun muassa sitoutuneisuus ”Euroopan asiaan”.
Eurooppa-neuvosto saa Lissabonin sopimuksen mukaan  pysyvän puheenjohtajan eli ns. EU-presidentin, jonka toimikausi on kerrallaan 2,5 vuotta ja voidaan uusia korkeintaan yhden kerran. Ensimmäinen puheenjohtaja on ollut 1. joulukuuta 2009 alkaen belgialainen Herman Van Rompuy. Lissabonin sopimus tuo EU:lle myös ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan (niin sanottu EU:n ulkoministeri), joka vastaa EU:n ulkosuhteista ja edustaa EU:ta.
Vaikutukset EU:n toimintaan > Perusoikeudet

Lissabonin sopimuksen myötä perus- ja ihmisoikeuksien suojelusta tuli yhä selkeämmin Euroopan unionin päämäärä ja toimeksianto. Perussopimuksessa on nyt mainittu nimenomaisesti unionin perustana olevista arvoista: ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio, ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä vähemmistöihin kuuluvien oikeudet. Nämä ovat EU:n jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo. Unionin päämääränä on myös edistää rauhaa, omia arvoja ja kansojensa hyvinvointia (SEU 3 artikla 1 kohta).
Lissabonin sopimuksella muutettiin kahta keskeisintä EU:n perussopimusta. Euroopan unionista tehtyä sopimusta (SEU) ja Euroopan yhteisön perustamissopimusta. Jälkimmäinen nimettiin uudelleen sopimukseksi Euroopan unionin toiminnasta (SEUT).
Perus- ja ihmisoikeuksien kannalta Lissabonin sopimus on merkittävä erityisesti kahdesta syystä.
Ensinnäkin EU:n perusoikeuskirja muuttui oikeudellisesti sitovaksi. Ennen tätä EU:n perusoikeuskirja oli vain vuonna 2000 hyväksytty poliittinen julistus. Lissabonin sopimuksen myötä perusoikeuskirjalla on sama oikeudellinen painoarvo ja asema kuin perussopimuksilla (SEU 6 artikla 1 kohta). Perusoikeudet tulivat näin yhtä tärkeiksi kuin esimerkiksi perussopimuksessa turvatut sisämarkkinavapaudet, kuten tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus. Käytännössä yksittäistapauksissa jotka koskevat molempia periaatteita joudutaan niitä punnitsemaan keskenään samanaikaisesti. Näin pohditaan sekä perusoikeuksiin ja sisämarkkinavapauksiin palautuvia näkökohtia.
Toiseksi Lissabonin sopimus mahdollisti unionille mahdollisuuden liittyä Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Aiemmin siihen pystyivät liittymään vain yksittäiset valtiot.
Lisäksi Lissabonin sopimus poisti unionin jaon kolmeen erilliseen pilariin. Pilarijaon poistamisen myötä komission, parlamentin ja EU-tuomioistuimen toimivalta ulottuu myös rikosasioihin ja poliisiyhteistyöhön. Myös unionin lainsäädäntö ja muu toiminta näissä asioissa siirtyi niiden toimivaltaan.
Kritiikki

Suomessa toimiva EU-kriittinen Itsenäisyyspuolue on kritisoinut Lissabonin sopimusta voimakkaasti. Puolue tarjoaisi sopimuksen myötä tulleen EU:n yhteisen sosiaali-, talous- ja työllisyyspolitiikan tilalle Suomelle itsenäisen lainsäädännön ja kansanvallan lisäämisen.
Irlannissa uusintaäänestyksen järjestäminen on herättänyt kritiikkiä siitä, äänestyttääkö EU asioita aina uudestaan, kunnes äänestystulos on mieluinen; vastaavalla tavalla Nizzan sopimuksesta äänestettiin Irlannissa kahteen kertaan, kun kansanäänestystulos oli ensimmäisessä äänestyksessä kielteinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lissabonin sopimus Wikimedia Commonsissa
EU:n virallinen lehti: Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus Lissabonin sopimuksessa sovittujen muutosten jälkeen  (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan komissio: Lissabonin sopimus (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan unionin neuvoston suomenkieliset sivut[vanhentunut linkki]
Europedia: Guide to European policies and legislation (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi) (ranskaksi) (kreikaksi)
End of Nations – EU Takeover & the Lisbon Treaty (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lissabonin sopimuksen allekirjoittamistilaisuus vuonna 2007.
Suomen allekirjoittajina toimivat pääministeri Matti Vanhanen ja ulkoministeri Ilkka Kanerva.
Luettelo absoluuttisesti kirkkaimmista lähitähdistä

Kirkkaat lähitähdet ovat tässä tähtiä, joiden absoluuttinen kirkkaus on yli +8,5 eli mukaan ei lasketa punaisia kääpiötähtiä. Tähtiä on lueteltu muutamissa aurinkoa ympäröivissä palloissa, esim. pallossa jonka säde on 10 parsekia. Luettelot vain suunta-antavia, ei täydellisiä. Auringon tyyppisen tähden spektriluokka on G2V. Auringonkaltaisia ovat tähdet, joiden spektri on F, G tai K ja spektrissä esiintyy V.
Joitain tähtiä, jotka yli 15 parsekin päässä

Nämä tähdet ovat yli 48,9 valovuoden päässä 
Auringosta.
| Nimi | Spektriluokka | Absoluuttinen kirkkaus | Rektaskensio | Deklinaatio | Tähden etäisyys (valovuotta) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 51 Pegasi | G5V | 4.52 | 22h 57m 28s | +20° 46' 08" | 50.1 |
| τ Boötis | F7V | 3.18 | 13h 47m 16s | +17° 27' 25" | 50.9 |
| ρ Coronae Borealis A | G0V | 4.20 | 16h 01m 03s | +33° 18' 52" | 56.8 |
| Gliese 3021 | G6V | 6.59 | 00h 16m 13s | -79° 51' 04" | 57.5 |
| 70 Virginis | G2.5Va | 3.64 | 13h 28m 26s | +13° 46' 44" | 59.1 |