stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eisbrecher (albumi)
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Engel der Nacht | Jörn-Uwe Fahrenkrog-Petersen, Carlo Karges | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Mondsong | Nena Kerner | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Frei wie der Wind | Jürgen Dehmel, Kerner | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Schön wär es doch | Rolf Brendel, Karges | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tokyo | Kerner | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Jetzt bist du weg | Fahrenkrog, Kerner | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sonnenaufgang | Fahrenkrog, Kerner | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ring frei | Karges | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Zusammen | Karges | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Eisbrecher | Karges | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Rolf Brendel – rummut
Jörn-Uwe Fahrenkrog-Petersen – kosketinsoitin, taustalulu
Jürgen Dehmel – bassokitara
Carlo Karges – kitara
Nena – laulu
Arvostelut

AllMusic:
Norjan radion orkesteri

| Norjan radion orkesteri |
| --- | --- |
 Norjan radion orkesteri Nobelin rauhanpalkintokonsertissa Oslossa 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  1946–
Tyylilaji:  taidemusiikki, jazz, popmusiikki, rock
Kotipaikka:  NRK Radio Concert Hall, Oslo
Jäsenet:  Rolf Lennart Stensø, johtaja   53 muusikkoa  
Muut nimet:  Kringkastingsorkestret
Aiheesta muualla
Kotisivut
Norjan radion orkesteri (norj. Kringkastingsorkestret, KORK) on vuonna 1946 perustettu 53 muusikosta koostuva orkesteri. Sen ohjelmistoon kuuluu taidemusiikin ohella myös jazzia, popmusiikkia ja rockia. Orkesterin ensimmäisenä pääkapellimestarina toimi Øivind Bergh. Vuosina 1976–1988 orkesteria johti Sverre Bruland, vuosina 1989–1992 Avi Ostrowsky, vuosina 1994–2002 Ari Rasilainen ja vuosina 2003–2005 Rolf Gupta. Häntä seurasivat tanskalainen Thomas Søndergård (2009–2012), perulainen Miguel Harth-Bedoya (2013-2020) ja tsekkiläinen Petr Popelka (2020-2023).
Orkesteri on tehnyt yhteistyötä useiden kansainvälisten muusikoiden ja kapellimestareiden kanssa. Heidän joukossaan ovat olleet muiden muassa Mario Venzago, Juano Mena, Kees Bakels, Mikail Jurowski, Anna Netrebko, Truls Mørk, Chloë Hanslip, Yo-Yo Ma ja Stephen Kovacevich. Orkesteri on myös ollut oikeutettu esiintymään vuosittain Nobelin rauhanpalkintokonsertissa (norj. Nobels fredspriskonsert).
Eric Regan

| Eric Regan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1988 (ikä 36) Ajax, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Etelä-Korea  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Anyang Halla
Sarja:  ALIH
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Iowa Chops (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Bakersfield Condors (ECHL) Syracuse Crunch (AHL) Elmira Jackals (ECHL) Hannover Scorpions (DEL) Nippon Paper Cranes (ALIH) High1 (ALIH)
Eric Mackie Regan (s. 20. toukokuuta 1988 Ajax, Ontario, Kanada) on eteläkorealais-kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Anyang Hallassa. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on isokokoinen all around -puolustaja, joka on käyttökelpoinen ylivoimalla ja osaa pelata myös melko fyysistä peliä. Regan laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:   Etelä-Korea> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sapporo 2017 | jääkiekko |  |
Regan edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi lopulta kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Regan pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Vuoden 2016 turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Shin Sang-hoonin kanssa lukemalla +4. Regan pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta

Regan sai Etelä-Korean kansalaisuuden maaliskuussa 2016.
Patrick Mullen

| Patrick Mullen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1986 (ikä 38) Boston, MA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Linköping HC
Sarja:  SHL
Pelinumero:  77
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Manchester Monarchs (AHL) Ontario Reign (ECHL) Chicago Wolves (AHL) Utica Comets (AHL) Binghamton Senators (AHL) Milwaukee Admirals (AHL) Dinamo Riika (KHL) Rochester Americans (AHL) Adler Mannheim (DEL)
Patrick Mullen (s. 6. toukokuuta 1986 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan Linköping HC:ssä. Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan hän on kahden suunnan puolustaja, joka pelaa monipuolisesti sekä syöttää, laukoo että luistelee hyvin. Mullen ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen pelaaja, mikä rajoittaa hänen fyysistä peliään. Mullen laukoo oikealta.
Muuta

Mullenin isoveli Michael on pelannut myös jääkiekkoa. Veljesten isä Joe Mullen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 1200 NHL-ottelua, voitti kolme Stanley Cupia ja hänet on valittu Hockey Hall of Fameen. Heidän setänsä Tom ja Brian pelasivat myös jääkiekkoa ammattilaisena, joista jälkimmäisenä mainittu pelasi omalla urallaan hyökkääjänä lähes 900 NHL-ottelua.
Ihme juttu

| Ihme juttu> Eyewitness |
| --- | --- |
Tyyli:  dokumentti
Pääosissa:   Andrew Sachs  Martin Sheen  Lars Svedberg
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Esitetty:  1994 – 1997
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  39 + 3 erikoisjaksoa
Aiheesta muualla
IMDb 
Ihme juttu (engl. Eyewitness) on BBC:n ja Dorling Kindersleyn tuottama brittiläinen, lapsille suunnattu dokumenttisarja. Se perustuu Dorling Kindersleyn kirjasarjaan Tarkastelun kohteena (engl. Eyewitness Guides). Sarjaa tehtiin vuosina 1994–1997. Sarjan jaksot kertovat muun muassa erilaisista eläimistä, luonnosta, ihmiskehon toiminnasta, säästä ja avaruudesta. Sarjan tunnusomaisena piirteenä on tietokoneanimoitu virtuaalimuseo, josta aina siirrytään jakson aiheeseen liittyviin videopätkiin. Sarjan alkuperäisissä julkaisuissa kertojana oli Andrew Sachs. Yhdysvalloissa levitetyissä julkaisuissa kertojana oli Martin Sheen. Suomenkielisen version kertojana oli Lars Svedberg.
Hindustani

| Hindustani |
| --- | --- |
 Hindustanin Kharibolin murteen puhuma-alue
Oma nimi:  हिन्दुस्तानी (Hindustānī) ہندوستانی (Hindustānī)
Tiedot
Virallinen kieli:   Intia (Hindi ja Urdu)  Pakistan (Urdu) 
Puhujia:  n. 500 000 000
Kirjaimisto:  Devanagari ja persialaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet – indoarjalaiset kielet – läntiset hindikielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  hi, ur
ISO 639-2:  hin, urd
 Ohje 
Hindustani (hindiksi हिन्दुस्तानी, Hindustānī, urduksi ‏ہندوستانی‎, Hindustānī), joskus myös hindi-urdu, on indoarjalainen kieli ja lingua franca, jota käytetään Pohjois-Intiassa ja Pakistanissa. Kielellä on kaksi virallista kirjakieltä, hindi ja urdu. Kyse on kuitenkin yhdestä ja samasta kielestä, ja niiden puhujat ymmärtävät toisiaan vaikeuksitta. Hindiä ja urdua kuitenkin kirjoitetaan eri aakkosilla, joten kielen puhujat eivät yleensä ymmärrä toisen muodon tekstejä. Hindustanilla arvioidaan olevan noin 500 miljoonaa puhujaa, ja se on yksi maailman puhutuimmista kielistälähde?.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hindi Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urdu Wikimedia Commonsissa
Frank-Walter Steinmeier

| Frank-Walter Steinmeier |
| --- | --- |
 Steinmeier valokuvattuna vuonna 2023.
 Saksan 12. liittopresidentti
 19. maaliskuuta 2017 –  
Liittokansleri:  Angela Merkel Olaf Scholz
Edeltäjä:  Joachim Gauck
Saksan varakansleri
 21. marraskuuta 2007 – 27. lokakuuta 2009  
Liittokansleri:  Angela Merkel
Edeltäjä:  Franz Müntefering
Seuraaja:  Guido Westerwelle
Saksan ulkoministeri
 22. marraskuuta 2005 – 27. lokakuuta 2009  
Edeltäjä:  Joschka Fischer
Seuraaja:  Guido Westerwelle
 17. joulukuuta 2013 – 27. tammikuuta 2017  
Edeltäjä:  Guido Westerwelle
Seuraaja:  Sigmar Gabriel
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1956 (ikä 69)  Detmold, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   saksalainen
Ammatti:  juristi
Puoliso:  Elke Büdenbender
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  SPD
Uskonto:  kalvinismi
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.frank-walter-steinmeier.de
Frank-Walter Steinmeier (s. 5. tammikuuta 1956 Detmold, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko. Hän toimi Saksan ulkoministerinä Merkelin I hallituksessa vuosina 2005–2009. Franz Münteferingin jättäessä hallituksen marraskuussa 2007 Steinmeierista tuli myös varakansleri. Hänet valittiin Saksan liittopresidentiksi helmikuussa 2017. Hänet valittiin toiselle kaudelle liittopresidentiksi 13. helmikuuta 2022.
Tausta ja yksityiselämä

Vuosina 1976–1982 Steinmeier opiskeli oikeustiedettä ja valtio-oppia Giessenin yliopistossa, ja hänestä tuli oikeustieteen tohtori vuonna 1991. Hän on naimisissa Elke Büdenbenderin kanssa ja heillä on yksi tytär.
Syksyllä 2013 Steinmeieria syytettiin väitöskirjansa osittaisesta kopioinnista 1990-luvulla.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Steinmeier on kalvinisti.
Poliittinen ura

Steinmeier toimi vuosina 1999–2005 Saksan kansliaministerinä. Saksan ulkoministerinä Steinmeier toimi vuoden 2007 ensimmäisen puoliskon ajan Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana.
Vuoden 2009 liittopäivävaaleissa Steinmeier oli Merkelin vastaehdokas liittokansleriksi. SPD kuitenkin koki vaaleissa kuitenkin merkittävän tappion CDU:lle ja Steinmeierista tuli oppositiojohtaja.
Steinmeieristä tuli kuitenkin jälleen Saksan ulkoministeri 17. joulukuuta 2013 Merkelin hallitukseen.
Uudessa tilanteessa, jossa Venäjä oli saanut haltuunsa Krimin ja Itä-Ukrainan sota oli jatkunut kaksi vuotta, ulkoministeri Steinmeier arvosteli sotilasliitto Naton lisääntynyttä aktiviteettiä Itäisessä Euroopassa ja Itämeren seudulla sapelinkalisteluksi ja vaati vuoropuhelua Venäjän kanssa huomauttaen, etteivät "symboliset panssarivaunuparaatit" ole omiaan lisäämään turvallisuutta.
Aiheesta muualla

Steinmeier Bundestagin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Saksan liittopresidentit
Theodor Heuss
Heinrich Lübke
Gustav Heinemann
Walter Scheel
Karl Carstens
Richard von Weizsäcker
Roman Herzog
Johannes Rau
Horst Köhler
Christian Wulff
Joachim Gauck
Frank-Walter Steinmeier
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Saksan liittopresidentti

| Saksan liittopresidentti |
| --- | --- |
 Bundespräsident der Bundesrepublik Deutschland
 
 
 Nykyinen Frank-Walter Steinmeier 19. maaliskuuta 2017 lähtien
Virka-asunto:  Bellevuen linna (Berliini) Villa Hammerschmidt (Bonn)
Nimittäjä:  liittokokous (valitsee)
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  11. helmikuuta 1919 (Weimarin tasavalta) 12. syyskuuta 1949 (Saksan liittotasavalta)
Ensimmäinen:  Friedrich Ebert (valtakunnanpresidentti) Theodor Heuss (liittopresidentti)
Kotisivut:  Saksan liittopresidentin kotisivut
Saksan liittopresidentti (saks. Bundespräsident der Bundesrepublik Deutschland) on Saksan valtionpäämies. Liittopresidentin valitsee liittokokous (saks. Bundesversammlung), johon kuuluvat kaikki Saksan liittopäivien edustajat ja sama määrä osavaltioiden eli maiden edustajia. Liittokokouksen ainoa tehtävä onkin valita liittopresidentti viiden vuoden välein. Vuoden 2022 presidentinvaaleissa näitä liittokokouksen edustajia oli 1045. Presidenttiehdokkaan tulee olla vähintään 40-vuotias ja saatava vähintään yksi liittokokouksen edustaja nimeämään tämä ehdokkaaksi. Ehdokkaan tulee tämän jälkeen saada absoluuttinen enemmistö liittokokouksen antamista äänistä.
Saksan liittopresidentillä ei ole juurikaan poliittista valtaa, vaan hän on lähinnä symbolinen ja edustuksellinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat enimmäkseen seremoniallisia ja arvojohtajuuteen liittyviä.
Presidenteistä Köhler ja Wulff ovat eronneet kesken kauden. Wulffin ero johtui korruptioepäilyistä.
Saksan liittopresidentin edustusasuntoina toimivat Bellevuen linna Berliinissä ja Villa Hammerschmidt Bonnissa.
Asema ja tehtävät

Saksan perustuslaki määrittelee presidentin valta-aseman epäselvästi. Käytännössä presidentin asema on kuitenkin pääosin seremoniallinen, ja hän toimii lähinnä liittohallituksen neuvosta. Toisin kuin useissa perustuslaeissa, Saksan perustuslain mukaan valtionpäämies ei ole edes muodollisesti asevoimien ylipäällikkö, vaan tehtävä kuuluu rauhan aikana puolustusministerille ja siirtyy perustuslain artikla 65a:n mukaan sodan aikana liittokanslerille. Sotatilaa ei kuitenkaan voida julistaa ilman presidentin hyväksyntäälähde?.
Liittopresidentin tehtäviin kuuluu antaa liittopäiville ehdokas liittokanslerista (liittopäivät voi tosin valita liittokanslerin ohi presidentin ehdotuksen) ja nimittää liittokansleri ja tämän johtama liittohallitus muodollisesti virkaansa. Hän voi vapauttaa hallituksen tai sen jäsenen tehtävistään liittokanslerin pyynnöstä. Presidentti nimittää myös tuomarit, liittovaltion virkamiehet ja upseerit. Tällaisiin nimityksiin tarvitaan kuitenkin joko liittokanslerin tai asianomaisen ministerin hyväksyntä. Lait astuvat voimaan vasta hänen allekirjoitettuaan ne. Presidentti edustaa Saksaa maailmalla, hoitaa ulkomaanmatkoja ja ottaa vastaan ulkomaisia arvovieraita. Liittokanslerin aloitteesta liittopresidentti voi, harkintansa mukaan, 21 päivän kuluessa hajottaa liittopäivät ja määrätä uudet vaalit järjestettäväksi. Lisäksi liittopresidentti käyttää armahdusvaltaa. Liittopresidentin ollessa estyneenä hänen tehtäviään hoitaa liittoneuvoston puhemies.
Liittopresidentit

| Liittopresidentti> ........... | Liittopresidentti> Heuss, TheodorTheodor Heuss (1884–1963).Lübke, HeinrichHeinrich Lübke (1894–1972).Heinemann, GustavGustav Heinemann (1899–1976).Scheel, WalterWalter Scheel (1919–2016).Carstens, KarlKarl Carstens (1914–1992).Weizsäcker, Richard vonRichard von Weizsäcker (1920–2015).Herzog, RomanRoman Herzog (1934–2017).Rau, JohannesJohannes Rau (1931–2006).Köhler, HorstHorst Köhler (1943–2025).Wulff, ChristianChristian Wulff (s. 1959).Gauck, JoachimJoachim Gauck (s. 1940).Steinmeier, Frank-WalterFrank-Walter Steinmeier (s. 1956) | Toimikausi> 1949–1959.1959–1969.1969–1974.1974–1979.1979–1984.1984–1994.1994–1999.1999–2004.2004–2010 (erosi).2010–2012 (erosi).2012–2017.2017– | Puolue> vapaademokraatti.kristillisdemokraatti.sosiaalidemokraatti.vapaademokraatti.kristillisdemokraatti.kristillisdemokraatti.kristillisdemokraatti.sosiaalidemokraatti.kristillisdemokraatti.kristillisdemokraatti.sitoutumaton.sosiaalidemokraatti |  >  . . . . . . . . . . .  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Aiheesta muualla

Saksan liittopresidentin kotisivut (saksaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan liittopresidentti Wikimedia Commonsissa
Samppa Batal

| Samppa Batal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1990 (ikä 34–35) Helsinki
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä
Käsikirjoittaja
Muut nimet:  Hamdi Batal
Merkittävät teokset:  Äiti (2019)   Omenavarkaat (2024)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Hamdi Amir Samppa Batal (s. 1990 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä.
Ura

Batalin ohjaamia kokoillan elokuvia ovat Äpärä (2016), Äiti (2019), Aikamies (2022) ja Omenavarkaat (2024). Batalin ohjaama lyhytelokuva Sometimes We Swim palkittiin New Yorkissa elokuvafestivaalin kunniamaininnalla marraskuussa 2019. Aikamies palkittiin parhaana elokuvana Varsovan kansainvälisten elokuvajuhlien Free Spirit -kilpasarjassa 2022. Palkinto osoitettiin elokuvan ohjaajalle.
Näyttelijänä Batal on toiminut mm. elokuvissa Se mieletön remppa (2020), Rikinkeltainen taivas (2021) Prinsessa Pikkiriikki (2024). Lisäksi hän on näytellyt muun muassa hittisuosion saaneessa Queen of Fucking Everything -sarjassa, Venla-palkitun Nörtti: DragonSlayer666 -sarjan toisella kaudella sekä Kummeli esittää: Kontio & Parmas -sarjan kaikilla kausilla. Hän on myös kuvannut Hamdi Batal -nimellä.
Batal on valmistunut media-assistentiksi Stadin ammattiopistosta vuonna 2017. Elokuva-alan töiden lisäksi hän on työskennellyt pizzakuskina ja satamakapteenina.
Batal on Jussi-palkinnot jakavan Filmiauran hallituksen jäsen.
Batalin äiti on suomalainen ja isä jordanialainen.
Valikoitu filmografia ohjaajana

Äpärä, 2016
Äiti, 2019
Aikamies, 2022
Omenavarkaat, 2024
Valikoitu filmografia ohjaajana > TV-sarjat

Mielensäpahoittaja – ennen kaikki oli paremmin (2019).
Aiheesta muualla

Ikonen, Niko: Äpärä Episodi. 27.10.2016. Viitattu 19.1.2021.
Salminen, Kari: Elokuva-arvio: Kerrankin kotimaisen elokuvan hahmot puhuvat älykkäästi ja sivistyneesti Aamulehti. 27.10.2016. Viitattu 19.1.2021.
Poussu, Tarmo: Ovatko rakastavaiset oikeasti sisarukset? Lue IS:n arvio kotimaisesta psykologisesta draamasta Äpärä Ilta-Sanomat. 28.10.2016. Viitattu 19.1.2021.
Hemanus, Kirsi: Yllättävän koskettava Äpärä Eeva / Apu -lehti. 14.11.2016. Viitattu 19.1.2021.
Kotimaisten elokuvien ensi-illat 2019 Elokuvauutiset.fi. Arkistoitu 23.1.2021. Viitattu 19.1.2021.
| n k Samppa Batal |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Äpärä (2016)  Äiti (2019)  Aikamies (2022) 
TV-sarjat (ohjaus):  Mielensäpahoittaja - ennen kaikki oli paremmin (2021) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Liverpoolin Hope-yliopisto

| Liverpoolin Hope-yliopisto> Liverpool Hope University |
| --- | --- |

Motto:  In Faith, Hope and Love
Perustettu:  2005
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Liverpool,  Englanti, Iso-Britannia
Yhteistyö:  CCCU
Sivusto:  https://www.hope.ac.uk/
Liverpoolin Hope-yliopisto (engl. Liverpool Hope University) on englantilainen julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 2005 ja se sijaitsee Liverpoolin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen ja edustaa ekumeenista liikettä. Yliopiston historia ulottuu vuoteen 1844, jolloin se aloitti Englannin kirkon normaalikouluna Warringtonissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Cactus

| Cactus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Cox
Käsikirjoittaja:   Paul Cox  (mukana myös Bob Ellis ja Norman Kaye)  (dialogia laatimassa Morris Lurie) 
Tuottaja:   Paul Cox  Jane Ballantyne 
Kuvaaja:  Yuri Sokol
Leikkaaja:  Tim Lewis
Pääosat:   Isabelle Huppert  Robert Menzies 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:   Australian Film Commission  Dofine Productions  Film Victoria 
Ensi-ilta:  toukokuussa 1986 (Cannesin elokuvajuhlat, Ranska)  1986-9-44. syyskuuta 1986 (Australia)  
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cactus on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Paul Coxin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama australialainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Robert Menzies.
Paul Coxin lisäksi elokuvan käsikirjoitusta oli laatimassa myös Bob Ellis, Norman Kaye ja Morris Lurie. Jane Ballantyne oli Coxin ohella elokuvan tuottajana. Cactus sai kaksi AFI-ehdokkuutta parhaasta ohjauksesta ja miespääosasta.
Juoni

Colo (Isabelle Huppert) on ranskalaisnainen, joka matkustaa Australiaan jätettyään aviomiehensä. Hän loukkaantuu auto-onnettomuudessa, jossa hän menettää lähes kokonaan näkönsä. Hän tapaa sokean nuoren Robert-nimisen lääkärin (Robert Menzies), joka omistaa kasvihuoneen täynnä kaktuksia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Colo   |
|  Robert Menzies  | … |  Robert   |
|  Norman Kaye  | … |  Tom   |
|  Monica Maughan  | … |  Bea   |
|  Banula Marika  | … |  Banduk   |
|  Sheila Florance  | … |  Martha   |
|  Peter Aanensen  | … |  George   |
|  Jean-Pierre Mignon  | … |  Jean-Francois   |
|  Elsa Davis  | … |  Elsa   |
|  Ray Marshall  | … |  Kevin   |
|  Maurie Fields  | … |  Maurie   |
Tuotanto

Paul Cox sai inspiraation elokuvaan lapsuudestaan, jolloin hänen äitinsä sokeutui väliaikaisesti. Cox työsti elokuvan tarinaa muutaman vuoden ajan ja kun päätti haluavansa työskennellä Isabelle Huppertin kanssa, hän kirjoitti käsikirjoituksen Huppert mielessään.
Cactuksen kuvaukset alkoivat lokakuussa 1985, ja sen kuvauspaikkana oli Victorian osavaltio Australiassa. Elokuvan budjettina oli 1,5 miljoonaa Australian dollaria ja tuotantoyhtiöinä olivat Australian Film Commission, Dofine Productions ja Film Victoria.
Julkaisu ja vastaanotto

Cactus sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa toukokuussa 1986, ja elokuvan Australian ensi-ilta oli 4. syyskuuta 1986. Cactuksen teatterilevittäjänä oli Australiassa Roadshow Film Distributors. Elokuva esitettiin myös vuoden 1986 Montrealin ja Toronton elokuvajuhlilla.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. 309 käyttäjästä 67% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4/5 keskiarvolla.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| AFI-palkinto | Paras ohjaus | Paul Cox | Ehdokkuus |
| AFI-palkinto | Paras miespääosa | Robert Menzies | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Cactus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Cactus Elonet.
Cactus AllMoviessa. (englanniksi)
Cactus Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Cactus Screen Australiassa (englanniksi)
The Joan Rivers Show

The Joan Rivers Show oli Joan Riversin juontama päivällä esitetty keskusteluohjelma, jota esitettiin vuosina 1989–1993. Ohjelma sai useita Emmy-ehdokkuuksia, ja Rivers voitti parhaan talk show -juontajan Daytime Emmy -palkinnon vuonna 1990.
Too Old to Die Young (televisiosarja)

| Too Old to Die Young |
| --- | --- |


Tyyli:  neo-noir rikosdraama neo-western satiiri trilleri surrealismi
Kestoaika:  31–97 minuuttia
Luoja(t):   Nicolas Winding Refn  Ed Brubaker 
Pääosissa:   Miles Teller  Augusto Aguilera  Cristina Rodlo  Nell Tiger Free  John Hawkes  Jena Malone 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Amazon Prime Video
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):   Lene Børglum  Rachel Dik Dukes  Alex Gayner 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Nicolas Winding Refn  Ed Brubaker  Jeffrey Stott  Joe Lewis 
Ohjaaja(t):  Nicolas Winding Refn
Käsikirjoittaja(t):   Nicolas Winding Refn  Ed Brubaker  Halley Gross 
Säveltäjä(t):  Cliff Martinez
Leikkaaja(t):   Annie Guidice  Matthew Newman 
Kuvaaja(t):   Darius Khondji  Diego García 
Tuotantoyhtiö(t):   Space Rocket  Picrow 
Aiheesta muualla
IMDb 
Too Old to Die Young (tunnetaan Suomessa myös nimellä Liian vanha kuolemaan nuorena) on yhdysvaltalainen Nicolas Winding Refnin ja Ed Brubakerin luoma 10-osainen neo-noir-rikosdraamasarja, jonka pääosia näyttelevät Miles Teller, Augusto Aguilera, Cristina Rodlo, Nell Tiger Free, John Hawkes ja Jena Malone.
Sarjan neljäs ja viides jakso esitettiin Cannesin elokuvajuhilla 18. toukokuuta 2019 ja se julkaistiin kokonaisuudessan Amazon Prime Videossa 14. kesäkuuta 2019.
Amazon ilmoitti vuonna 2019, että he eivät ole aikeissa tuottaa sarjalle toista tuotantokautta.
Asetelma

Too Old to Die Young seuraa apulaissheriffi Martin Jonesia (Miles Teller), joka ajautuu kartellien sotilaiden, Yakuzan salamurhaajien sekä salaperäisten kostajien hallitsemaan alamaailmaan.