stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jynkän koulu

| Jynkän koulu |
| --- | --- |
 Jynkän koulun uudisrakennuksen etupihaa.
Sijainti:  Maitotie 2, Kuopio; 
Koordinaatit:  62.8557°N, 27.6424°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Viivi Kariniemi
Luokat:  1–6
Oppilaita:  550 (2019)
Verkkosivut
Jynkän koulu on periaatteessa Kuopion Jynkässä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Jynkän aiempi koulurakennus kärsi kuitenkin vakavista sisäilmaongelmista, ja se purettiin. Jynkkään päätettiin rakentaa uusi koulurakennus uudelle paikalle, ja vuoden 2016 alussa rakenteille saadun uudisrakennuksen kaavailtiin valmistuvan kesällä 2017. Uuden koulun kustannusarvio on 13,6 miljoonaa euroa.
Koulua käy noin 550 oppilasta (2019).
Carlos Kleiber

| Carlos Kleiber> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Carlos Kleiber (alk. Karl Ludwig Bonifatius Kleiber)
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1930 Berliini, Saksa
Kuollut: 13. heinäkuuta 2004 (74 vuotta) Konjšica, Slovenia
Kansalaisuus:  Itävalta
Ammatti:  kapellimestari
Muusikko
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki
Levy-yhtiöt:  Deutsche Grammophon
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Carlos Kleiber (alk. Karl Ludwig Bonifatius Kleiber, 3. heinäkuuta 1930 Berliini, Saksa – 13. heinäkuuta 2004 Konjšica, Slovenia) oli itävaltalainen kapellimestari. Kapellimestarina Kleiber debytoi vuonna 1952. Hän lopetti musiikintekemisen välillä opiskellakseen kemiaa, mutta palasi musiikin pariin kahden vuoden jälkeen. Hän työskenteli Saksassa vuodesta 1956, debytoi Wienissä 1973 ja Bayreuthissa seuraavana vuonna.
Nuoruus ja opiskelu

Karl Ludwig Bonifatius Kleiber syntyi vuonna 1930 Berliinissä, missä hänen isänsä Erich Kleiber työskenteli kapellimestarina Berliinin valtionoopperassa. Hän oli Erich Kleiberin ja Ruth Goodrichin toinen lapsi.
Erich Kleiber jätti Saksan perheineen vuonna 1935 protestina natsihallintoa vastaan. Perhe asui useassa eri paikassa, kunnes se asettui Etelä-Amerikkaan vuonna 1940. Sodan jälkeen Karl – eli nyt espanjalaisittain – Carlos Kleiber palasi Eurooppaan ja opiskeli oikeustiedettä ja kemiaa Zürichissä. Hän oli kuitenkin kiinnostunut musiikista ja oli tehnyt ensimmäisen sävellyksensä jo yhdeksänvuotiaana. Carlos sai vuonna 1950 isältään luvan lähteä opiskelemaan musiikkia Buenos Airesiin.
Ura

Kleiber muutti 1953 Saksaan, missä hän toimi korrepetiittorina. Hän teki 1955 lavadebyyttinsä kapellimestarina Potsdamissa. Hän pääsi 1957 Düsseldorfin oopperan korrepetiittoriksi ja 1960 kapellimestariksi. Kleiber vieraili kapellimestarina myös muissa orkestereissa.
Kleiber sai 1964 paikan Zürichin oopperasta. Stuttgartin valtionoopperan pääkapellimestariksi hän pääsi 1966. Stuttgartissa hän sai kuuluisuutta johtamalla oopperoita Wozzeck ja Taika-ampuja. Kleiber vieraili 198 Münchenin oopperassa, missä hänen johtamansa oopperat Ruusuritari, Otello ja La Traviata olivat suurmenestyksiä.
Kleiber ryhtyi 1970-luvulla freelanceriksi. Hän esiintyi 1973 ensimmäisen kerran Wienin valtionoopperassa Tristan ja Isolde -oopperan kapellimestarina. Samana vuonna ilmestyi myös hänen ensimmäinen levytyksensä. Kleiber esiintyi 1974 ensimmäisen kerran Royal Opera Housessa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla. Kleiber johti myös Wienin filharmonikkoja, jonka kanssa hän myös levytti Ludwig van Beethovenin viidennen sinfonian.
Kleiber debytoi 1970-luvulla useissa oopperataloissa. Hän esiintyi 1976 ensimmäisen kerran La Scalassa ja 1978 Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa. Wienissä hänen johtamansa Carmen televisioitiin ympäri maailmaa.
Kleiberin viimeinen studioäänitys oli vuonna 1980 äänitetty Tristan ja Isolde. Metropolitan Operassa hän johti ensimmäisen kerran 1988, jolloin hän johti oopperan La bohème. Viimeisen kerran Kleiber johti oopperaa 1994 Wienissä ja viimeisen konserttinsa hän piti 1999 Cagliarissa.
Yksityiselämä

Kleiber meni vuonna 1961 naimisiin slovenialaisen balettitanssijan Stanislava Brezovarin kanssa. Heidän tytär Lillian syntyi 1971. Stanislava kuoli vuonna 2003 ja Carlos Kleiber seuraavana vuonna.
Tyyli

Isänsä Erich Kleiberin tavoin Carlos Kleiber oli perfektionisti. Hän vaati usein orkestereiltaan pitkiä harjoituksia. Kleiberiä pidettiin mielikuvituksekkaana ja kokeilevana muusikkona, joka kykeni luomaan tuoreita näkemyksiä vanhoista klassikoista.
Levytyksiä

1973: von Weber: Der Freischütz (Gundula Janowitz, Edith Mathis, Peter Schreier, Theo Adam, Bernd Weikl, Siegfried Vogel, Franz Crass).
1974: Beethoven: Viides sinfonia
1975: Strauss II: Lepakko (Hermann Prey, Julia Varady, Lucia Popp, René Kollo, Ivan Rebroff, Bernd Weikl)
1975–1976: Beethoven: Seitsemäs sinfonia
1976: Dvořák: Konsertto pianolle ja orkesterille (pianossa Svjatoslav Richter)
1976–1977: Verdi: La Traviata (Ileana Cotrubaš, Plácido Domingo, Sherrill Milnes)
1978: Schubert: Kolmas sinfonia
1978: Schubert: Kahdeksas sinfonia
1980: Brahms: Neljäs sinfonia
1980–1982: Wagner: Tristan ja Isolde (René Kollo, Margaret Price, Brigitte Fassbänder, Dietrich Fischer-Dieskau, Kurt Moll)
1989: Wienin uudenvuodenkonsertti
1992: Wienin uudenvuodenkonsertti
Aiheesta muualla

Carlos Kleiberin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Erich & Carlos Kleiber page (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.kleiber.hit.bg/en/index_other_browser.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Brito

Brito 2008.
Hércules de Brito Ruas, pelaajanimi: Brito, (s. 9. elokuuta 1939 Rio de Janeiro, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Keskuspuolustajana Brito pelasi useissa seurajoukkueissa sekä Brasilian maajoukkueessa. Hän pelasi 45 maaottelua vuosina 1964–1972.[lähde? ]
Seurat

1955–1959: Club de Regatas Vasco da Gama
1960–1960: Sport Club Internacional
1960–1969: Club de Regatas Vasco da Gama
1969–1970: Clube de Regatas do Flamengo
1970–1970: Cruzeiro Esporte Clube
1971–1974: Botafogo de Futebol e Regatas
1974–1974: Sport Club Corinthians Paulista
1974–1974: Clube Atlético Paranaense
1975–1975: Le Castor FC (Canada)
1975–1975: Deportivo Galicia (Venezuela)
1975–1978: Democrata Governador Valadares (Minas Gerais, Brazil)
1979–1979: River (Piauí, Brazil)
Aiheesta muualla

Profile of Brito
Brito Caps Record
Honours of Brito (Arkistoitu – Internet Archive)
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Gilmar |
2 Djalma Santos |
3 Fidelis |
4 Bellini |
5 Brito |
6 Altair |
7 Orlando |
8 Paulo Henrique |
9 Rildo |
10 Pelé |
11 Gérson |
12 Manga |
13 Denílson |
14 Lima |
15 Zito |
16 Garrincha |
17 Jairzinho |
18 Alcinho |
19 Silva |
20 Tostão |
21 Paraná |
22 Edu |
Valmentaja Feola
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1970
1 Félix |
2 Brito |
3 Piazza |
4 Carlos Alberto |
5 Clodoaldo |
6 Marco Antônio |
7 Jairzinho |
8 Gérson |
9 Tostão |
10 Pelé |
11 Rivelino |
12 Ado |
13 Roberto |
14 Baldocchi |
15 Fontana |
16 Everaldo |
17 Joel |
18 Paulo César |
19 Edu |
20 Dario |
21 Zé Maria |
22 Leão |
Valmentaja Zagallo
DB Regio

Deutsche Bahnin yritystunnus
DB Regio AG on Saksan valtion omistaman liikenneyhtiö Deutsche Bahnin tytäryhtiö. DB Regio vastaa konsernissa lyhyen ja keskipitkän matkan matkustajaliikenteestä, pääosin Saksassa. Yritys toimii pääasiassa palveluntuottajana osavaltioille ja muille julkisen hallinnon tahoille, ja yhtiö onkin jaettu osavaltiorajoja noudatteleviin alueellisiin yksiköihin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Deutsche Bahnin yritysportaali
Deutsche Bahnin matkailuportaali
Deutsche Bahnin asemaportaali
Jorge Scarso

Jorge Scarso (13. elokuuta 1916 Modica – 28. lokakuuta 2015) oli italialaissyntyinen Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 28. kesäkuuta 1942 ja nimitettiin Patos de Minasin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gemellae in Numidian titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat José Maria Pires ja José André Coimbra.
Scarso sai 28. joulukuuta 1968 nimityksen Patos de Minasin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. tammikuuta 1992.
Cardiff City FC

Cardiff City Football Club on  jalkapalloseura Cardiffin kaupungista Walesista. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2022–2023 Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Mestaruussarjassa. Joukkue on pelannut Valioliigassa kaudet 2013–2014 ja 2018–2019. The Bluebirds on yksi kolmesta Football Leaguen sarjoissa pelaavista walesilaisjoukkueista.[lähde? ] Se pelaa kotiottelunsa 33 280 -paikkaisella Cardiff City Stadiumilla.
Managerit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Davy McDougall 	(1910–1911)  Fred Stewart 	(1911–1933)  Bartley Wilson 	(1933–1934)  B. Watts-Jones 	(1934–1937)  Bill Jennings 	(1937–1939)  Cyril Spiers 	(1939–1946)  Billy McCandless  (1946–1948)  Cyril Spiers 	(1948–1954)  Trevor Morris 	(1954–1958)  Bill Jones 	(1958–1962)  George Swindin 	(1962–1964)  Jimmy Scoular 	(1964–1973)  Frank O`Farell 	(1973–1974)  Jimmy Andrews 	(1974–1978)  Richie Morgan 	(1978–1982)  Len Ashurst 	(1982–1984)  Jimmy Goodfellow 	(1984) |   |  Alan Durban 	(1984–1986)  Frank Burrows 	(1986–1989)  Len Ashurst 	(1989–1991)  Eddie May 	(1991–1994)  Terry Yorath 	(1994–1995)  Eddie May 	(1995)  Kenny Hibbitt 	(1995)  Phil Neal 	(1996)  Russell Osman 	(1996–1997)  Kenny Hibbitt 	(1997–1998)  Frank Burrows 	(1998–1999)  Billy Ayre 	(1999–2000)  Bobby Gould 	(2000)  Alan Cork 	(2000–2002)  Lennie Lawrence 	(2002–2005)  Dave Jones        (2005–2011)  Malky Mackay      (2011–2013) |   |  David Kerslake      (2013–2014)  Ole Gunnar Solskjær (2014)  Sott Young ja Daniel Gabbidon (2014)  Russell Slade (2014–2016)  Paul Trollope (2016)  Neil Warnock (2016–) |
Saavutuksia

FA Cup
Voitto 1927
2. sija 1925 ja 2008
FA Amateur Cup
Voitto 1927
Walesin cup
Voitto 1912, 1920, 1922, 1923, 1927, 1928, 1930, 1956, 1959, 1964, 1965, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1973, 1974, 1976, 1988, 1992 ja 1993
1. divisioona (vanha)
2. sija 1924
Englannin mestaruussarja
Mestari 2013
2. sija 2018
2. divisioona (vanha)
2. sija 1921, 1952 ja 1960
3. divisioonan etelälohko
Mestari 1947
3. divisioona (uusi)
Mestari 1993
2. sija 2001
FA Charity Shield
Voitto 1927
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Cardiff City pelaa Sheffield Unitedia vastaan maaliskuussa 2010.
Johannes Wahlberg

Herman Johannes Wahlberg (25. kesäkuuta 1895 Johannes – 15. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen sisätautilääkäri ja professori.
Wahlberg valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922 ja erikoistui sitten sisätauteihin valmistuen lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1926. Hän toimi lääkärinä Marian sairaalassa ja Helsingin yleisessä sairaalassa ja hän oli 1930–1935 Helsingin yliopistossa sisätautiopin dosenttina. Vuonna 1950 hänet nimitettiin sisätautiopin ylimääräiseksi henkilökohtaiseksi professoriksi opetusalueenaan endokrinologia.
Sotavuosina 1939–1944 Wahlberg oli ensin lääkärinä sotasairaaloissa ja sitten 1942-1944 Päämajan sotasairaalatoimiston päällikkönä vastaten maan kaikista sotasairaaloista ja siviilisairaanhoidon organisaatiosta poikkeustilan aikana.
Wahlberg alkoi 1920-luvun alusta lähtien tutkia kilpirauhasta ja sen sairauksia ja hänestä tuli uranuurtaja Suomessa tällä alueella. Suomessa näihin aikoihin yleinen jodinpuutosstruuma kuului hänen tutkimuskohteisiinsa ja vuonna 1936 hän teki aloitteen että jodia alettaisiin lisätä ruokasuolaan. Tämä hanke hautautui talvisodan puhjettua mutta sotien jälkeen Wahlberg ja Nobelpalkittu kemisti Artturi I. Virtanen käynnistivät uudelleen kampanjan jodin lisäämiseksi ruokasuolaan. Jodisuola tuli Suomessa käyttöön 1949 mutta jodin lisääminen ruokasuolaan sallittiin viranomaispäätöksellä vasta 1972. Jodin lisäämisen ansiosta struumaleikkauksien määrä on jatkuvasti pienentynyt Suomessa ja arvion mukaan endeeminen struuma häviää Suomesta vuoteen 2024 mennessä.
Julkaisuja

Das Thyreotoxikosesyndrom und seine Reaktion bei kleinen Joddosen, Helsingin yliopiston väitöskirja. Acta medica Scandinavica, Supplementum 14. Helsingfors 1926
Zur Kenntnis der normalen und pathologischen Histophysiologie des menschlichen Schilddrüsenepithels. Separat-Abdruck aus Arbeiten aus dem pathologischen Institut der Universität Helsingfors. Neue Folge. Bd 7. H. 3-4. Jena 1933
Studien über die Schilddrüsenkrankheiten in Finnland. Acta medica Scandinavica, Supplementum 94. Helsingfors 1938
Speiseröhrenkrampf als Herzsymptom. Helsingfors 1939
Struuman ennakkoehkäisy; eripainos Kansanravitsemuskomitean mietinnöstä. Helsinki 1940
Claudia

| Claudia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1985–1987
Tyylilaji:  pop rock
Kotipaikka:  Kokkola, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Petri Möller, laulu, kitara   Mauritz Möller, kitara, taustalaulu   Jukka Asiala, basso, taustalaulu   Risto Määttälä, rummut   Vesa Sahlgren, kitara  
Levy-yhtiö:  Amulet (Polarvox)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Claudia oli suomalainen yhtye, joka julkaisi kaksi levyä 1980-luvulla. Yhtyeen tunnetuin kappale on ensimmäisen levyn nimikkokappale "Korallia". Laulusolistina oli Petri Möller, joka on myöhemmin julkaissut soololevyjä. Yhtye voitti Rockin Suomen-mestaruuden 1985.
Jäsenet

Petri Möller – laulu, kitara
Mauritz Möller – kitara, taustalaulu
Jukka Asiala – basso, taustalaulu
Risto Määttälä – rummut
Vesa Sahlgren – kitara (ainoastaan Kivisydän-levyllä)
Julkaisut > Albumit

Korallia (1986)
Kivisydän (1987)
Julkaisut > Singlet

Korallia (1986)
Koko maailma nukkuu (1986)
Veljeni leijonamieli (1986)
Kivisydän (1987)
Niin se on (12") (1987)
Katariina pieni (Promo) (1991)
Jurva jyrää!

| Jurva jyrää! Matti Jurva Orkesteri, Jukka Poika |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 8. toukokuuta 2018
 Kesto: 36.08
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Listasijoitukset
  49.
Matti Jurva Orkesteri, Jukka Poika muut julkaisut
|   | Jurva jyrää! 2013 |   |
Jurva jyrää! on Matti Jurva Orkesterin studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2018. Solistina albumilla on Jukka Poika.
Kappaleet

Jurva jyrää – 1.35
Tullaan tullaan – 3.15
Sulamith – 3.51
Väliaikainen – 4.06
Hawaiji-idylli – 2.39
Ihminen älä hermostu – 2.49
Kaunis Veera – 3.13
Soita viel se refer-jazz – 2.57
Savonmuam Hilima – 3.11
Hiekkarannalla – 2.06
Heili soittaa saksofonia – 3.13
Lehmäkauppias Kaikkonen – 3.05
Kokoonpano

Matti Jurva orkesteri
Jukka Poika - laulu
Irina Björklund - laulu, saha
Erik Lindström, Erik - vibrafoni
Verneri Pohjola - trumpetti
Kullervo Kojo - klarinetti
Arvostelut

Soundi:
Johannes Waltasaari

Johannes Ludvig Waltasaari, sukunimi vuoteen 1907 Wallin (2. lokakuuta 1876 Kylmäkoski − 14. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen rovasti, opettaja ja kunnallispoliitikko.
Waltasaaren vanhemmat olivat pitäjänseppä August Wallin ja Karolina Onnian-Uotila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja hän suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 sekä pastoraalitutkinnon 1906. Waltasaari vihittiin papiksi 1902.
Waltasaari oli aluksi ylimääräisenä pappina muun muassa Urjalassa ja Kuopiossa, Kuopion yhteiskoulun uskonnon ja suomenkielen opettajana 1904−1906 ja sitten Hausjärven kappalaisena 1908−1914. Hän oli Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan komministerina sekä ajoittain vt. pääkirkkoherrana 1914−1918. Waltasaari oli myös Pietarin ruotsalaisen Pyhän Katariinan seurakunnan vt. kirkkoherrana 1918−1919, kunnes bolsevikit vangitsivat hänet ja lopulta karkottivat useita viikkoja kestäneen vankeuden jälkeen 1919.
Suomeen palattuaan Waltasaari toimi aluksi Tampereen kirkkoherran apulaisena ja Tampereen kaupunkilähetyksen toiminnanjohtajana. Hän oli sitten Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kappalaisena 1922−1956. Hän oli myös opettajana Helsingin uudessa yhteiskoulussa vuodesta 1922 alkaen. Waltasaari sai rovastin arvon 1936.
Waltasaari julkaisi uskonnollisia kirjasia. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1934−1945 ja Helsingin kirkkovaltuuston jäsen vuodesta 1931. Waltasaari oli IKL:n edustajaehdokkaana vuoden 1939 eduskuntavaaleissa mutta ei tullut valituksi.
Johannes Waltasaari oli naimisissa vuodesta 1906 Bertha Elisabeth Ungernin (1887−1980) kanssa.
Julkaisuja

Armosta autuas: kehoitus- ja lohdutussanoja syntisille: "sillä armosta te olette autuaiksi tulleet, uskon kautta; ja ette itse teistänne: Jumalan lahja se on": (Ef. 2, 8). Tekijä, Kuopio 1907
Isänmaallisen kansanliikkeen vaalitaistelun yleiset tunnukset: hyväksytty ylimääräisessä edustajakokouksessa 14.III.1936; Pastori Johannes Waltasaaren pitämä puhe IKL:n suurjuhlassa Messuhallissa Helsingissä 15.3.1936. IKL:n keskustoimisto 1936
Jääkiekon SM-liigan viihdyttävin pelaaja

SM-liigan viihdyttävin pelaaja on jääkiekon SM-liigan vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto pelaajalle, jonka katsotaan olleen kaikkein viihdyttävin yleisön kannalta.
Tunnustuspalkinnon voittaja määritetään yleisöäänestyksellä, jonka tuloksen perusteella valitulle pelaajalle myönnetään Jääkiekon SM-liigan kirjailtu palkintolaatta. Viihdyttävin pelaaja valittiin ensimmäisen kerran kauden 2015–2016 päätteeksi.
Palkinnon saajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Kansalaisuus | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015–2016 | KooKoo | Ari Vallin |  Suomi |  |
| 2016–2017 | HIFK | Joe Finley |  Yhdysvallat |  |
| 2017–2018 | KalPa | Mathew Maione |  Kanada |  |
Catopsilia florella

| Catopsilia florella |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Suku::  Catopsilia
Laji::  florella
Kaksiosainen nimi
 Catopsilia florella  (Fabricius, 1775) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Catopsilia florella on Afrikassa ja Aasiassa elävä päiväperhoslaji. Se tunnetaan massavaelluksistaan.
Catopsilia florellan siipien kärkiväli on 55-65 mm. Naaraan väri vaihtelee lähes valkoisesta voimakkaan keltaiseen.
Koiraat ovat valkoisia.
Perhosia juomassa kuralammikosta.
Cherry Jones

| Cherry Jones |
| --- | --- |
 Cherry Jones 24-sarjan 7. tuotantokauden näytöksessä vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1956 (ikä 67)  Paris, Tennessee
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980-
Merkittävät roolit:  Allison Taylor (24)
Palkinnot
 Emmy (2009)  Tony (1995) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Cherry Jones (s. 21. marraskuuta 1956 Paris, Tennessee) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa 24 Yhdysvaltain presidentti Allison Tayloria, josta hän on myös voittanut Emmyn. Hän on tehnyt myös paljon näyttämötyötä.
Yksityiselämä

Jonesin äiti oli high school -opettaja ja isä kukkakauppias. Jones valmistui high schoolista vuonna 1978.
Filmografia

| --- | --- |
 Elokuvat Light of Day (1987), Cindy Montgomery  The Big Town, (1987) Ginger McDonald  HouseSitter (1992) Patty  Polio Water (1995), Virginia  Julian Po (1997), Lucy  Hevoskuiskaaja (1998), Liz Hammond  Cradle Will Rock (1999), Hallie Flanagan  The Lady in Question (1999), Mimi Barnes  Erin Brockovich (2000), Pamela Duncan  Meren raivo (2000), Edie Bailey  Jumalaiset JaJasiskot (2002), Buggy Abbott  Signs (2002), Upseeri Paski  Kylä (2004), Mrs. Clack  Ocean’s Twelve (2004), Molly Star/Mrs. Caldwell  Swimmers (2005), Julia Tyler  24: Redemption (2008), presidentti Allison Taylor  Mother and Child (2010), Sister Joanne  Majava (2011), Morgan Newell  New Year’s Eve (2017), Rose Ahern  Days and Nights (2017), Mary  Knight of Cups (2015), Ruth  I Saw the Light (2015), Lillie Williams  Whiskey Tango Foxtrot (2016),  Geri Taub  The Party (2017), Martha  Boy Erased (2017), Dr. Muldoon  Wine Country (2017), Lady Sunshine  A Rainy Day in New York (2019),  	Mrs. Welles  Motherless Brooklyn (2019), Gabby Horowitz  Our Friend (2019), Faith Pruett  The Eyes of Tammy Faye (2021), Rachel LaValley :  Televisiosarjat Alex: The Life of a Child (1986), Tina Crawford  Kovaa peliä Bostonissa, (1987) Tracy Kincaid  Loving (1992), Frankie  Murder in a Small Town (1999), Mimi Barnes  Cora Unashamed (2000), Lizbeth Studevant  What Makes a Family (2001), Sandy Cataldi  Frasier (2001), Janet  West Wing (2004), Barbara Layton  Clubhouse (2004), Sister Marie  24 (2009-2010), presidentti Allison Taylor  Awake (2012), Judith Evans  Transparent (2015–2019), Holly Maddox  Mercy Street (2016), Dorothea Dix  11.22.63 (2016), Marguerite Oswald  Black Mirror (2016), Susan  American Crime (2016), Laurie Ann Hesby  Portlandia (2018),  Ms. Mayor  The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2018–2019), Holly Maddox  Chimerica (2018), Mel Kincaid  Succession (2019), Nan Pierce  Defending Jacob (2020), Joanna Klein
Cato Menkerud

Menkerud Australian rallissa 2006
Cato Menkerud (s. 23. elokuuta 1973 Lillehammer) on norjalainen kartanlukija.
Menkerud kilpaili pitkään MM-sarjassa Henning Solbergin kanssa. Kauden 2009 jälkeen Ilka Minor tuli Solbergin kartanlukijaksi, ja Menkerud siirtyi SWRC-sarjassa kilpailleen Eyvind Brynildsenin pariksi.
Menkerud omistaa myös bensa-aseman kotikaupungissaan Lillehammerissa.[lähde? ]
DC++

| DC++ |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Jacek Sieka
Kehityshistoria
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  vertaisverkko
Alusta:  Windows
Ohjelmointikielet:  C++
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
DC++
DC++ on avoimen lähdekoodin vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää Direct Connect -protokollaa. Ohjelmaa levitetään GPL-lisenssillä.  Useimpien arvioiden mukaan DC++ on suosituin Direct Connect -asiakasohjelma.[lähde? ]
Koska DC++:n lähdekoodi on kaikkien saatavilla, siitä on tehty versioita, jotka väärinkäyttävät vertaisverkkoa esimerkiksi ilmoittamalla jaossa olevan materiaalin määrän suuremmaksi kuin se todellisuudessa on. DC++:n lähdekoodia on myös käytetty GPL-lisenssin vastaisesti suljetun lähdekoodin Direct Connect -ohjelmassa rmDC++. DC++ on ohjelmoitu C++-ohjelmointikielellä.
Käyttääkseen DC++:aa on yhdistettävä jonkin palvelimen "aulaan" ja sieltä valittava mieleiset hubit eli varsinaiset tiedostonsiirtopalvelimet, joilla voi olla jopa kymmeniä tuhansia käyttäjiä. Näiltä käyttäjiltä etsitään sitten tiedostoja hakusanoilla, ja hubi listaa haun tuloksen käyttäjiltä keräämiensä tiedostolistojen perusteella. Kun mieleinen tiedosto on valittu, tiedoston lataus alkaa. Tämä edellyttää vapaana olevaa latauspaikkaa tiedostoa jakavalla koneella. Latauspaikkojen määrä on tiedostoa jakavan koneen käyttäjän valittavissa. Useimmiten DC++:aa käytetään tekijänoikeuksilla suojatun musiikin, elokuvien, televisiosarjojen, tietokoneohjelmien, kuvien ja tietokonepelien laittomaan vaihtamiseen. Joillakin hubeilla voi olla jakamista koskevia rajoituksia.
DC++ on saatavilla suomeksi kielipaketilla ja versiossa 0.705 sekä uudemmissa suomennos tulee mukana.
Ominaisuudet

Monta yhtäaikaista hubiyhteyttä, joilta voi etsiä yhtä aikaa tiedostoja.
Uusimmilla versioilla mahdollista ladata samaa tiedostoa usealta käyttäjältä
Alkuperäistä Direct Connectia tehokkaampi käyttöliittymä.
Uusimmat versiot eivät ole yhteensopivia alkuperäisen Direct Connect -protokollan kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
DC++:n virallinen sivusto (englanniksi)
Ohjelman asentaminen ja muita ohjeita (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Jurvan Työväentalo

| Jurvan Työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  66300 Jurva
Sijainti:  Jurva
Valmistumisvuosi:  1948
Tuhoutui:  1997
Suunnittelija:  J. V.Tuomela
Omistaja:  Jurvan Työväentalo Oy
Runkorakenne:  Rankorakenne
Julkisivumateriaali:  Lauta
Kerrosluku:  2
Kerrosala:  625 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jurvan Työväentalo oli vuosina 1947–1948 rakennettu entisessä Jurvan kunnan Jurvan kirkonkylässä sijainnut työväentalo. Nykyisin Jurva kuuluu Kurikan kaupunkiin.
Historiaa

Talo rakennettiin lainapääomalla, ja rakennustöihin osallistui sekä talkoolaisia että palkattuja työntekijöitä. Omistajayhdistys oli vuokrannut talon paikallisen teatterin käyttöön. Talo tuhoutui tulipalossa joulun aikaan 1997.