stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metsästäjä Marsista
Muissa medioissa > Animaatiossa > Oikeuden Puolustajat: Uusi Rintama

Miguel Ferrer ääninäytteli Marsilaista vuonna 2008 elokuvassa Oikeuden Puolustajat: Uusi Rintama.
Elokuva sijoittui 1950-luvulle, kun eräs tiedemies teleporttasi epähuomiossaan Marsilaisen Maa -planeetalle. Ollessaan kykenemätön palaamaan takaisin kotiplaneetalleen Marsiin, hän asettui paikalliseen kaupunkiin asumaan ja tutkimaan ihmisten kulttuuria television kautta. Lopulta Marsilainen muuntaa oman ulkomuotonsa ihmiseksi ja liittyy paikallisen poliisiaseman palvelukseen etsiväksi, ottaen nimekseen John Jones. Hän alkoi tutkimaan erikoisia tapahtumia, jotka olivat ilmenneet viime aikoina ja teki pienen yhteentörmäyksen päätteeksi yhteistyötä Batmanin kanssa. Myöhemmin Marsilainen kuulee huippusalaisesta tehtävästä, jossa kaksi lentäjää on matkustamassa Marsiin. Hän yrittää estää lennon, mutta jääkin kiinni raketin lähdön aikana, kun projektin johtaja King Faraday huomaa tilanteen ja hyökkää hänen kimppuunsa. Hetken päästä Marsilaisen joutuessa vangiksi Teräsmies huomauttaa King Faradayta ja kumppaneita tämän olevan omasta tahdosta heidän vankinaan, sillä hän kykenisi pakenemaan milloin haluaisi, eikä täten ole vaaraksi ihmisille. Faraday lopulta vapauttaa Marsilaisen, joka auttaa muita supersankareita estämään kaiken oudon tapahtuman aiheuttaneen lentävän dinosaurussaaren.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League: Crisis on Two Earths

Metsästäjä Marsista esiintyi toisessa animaatioelokuvassaan vuonna 2010, jossa hänen äänenään toimi Jonathan Adams.
Rinnakkaisuniversumin Lex Luthorin tullessa pyytämään apua Oikeuden Puolustajilta, he miettivät keskenään auttaako häntä vai. Marsilainen kertoi lukeneensa Luthorin mielen ja sanoi hänen puhuvan totta esittäessään avunpyyntönsä maailmansa pelastamisekseen. Luthor matkasi Oikeuden Puolustajien kanssa hänen maailmaansa, jossa he joutuivat heti kohtaamaan rinnakkaisuniversumin vastakohtansa. Taistelun jälkeen he matkasivat Luthorin entisen kaverin Jesterin piilopaikkaan, jossa he suunnittelivat hyökkäystä Ultramanin johtamaa rikollisjärjestöä vastaan. Metsästäjä Marsista hyökkäsi Salaman kanssa Johnny Quickin ja tämän apureiden kimppuun ja onnistuivat upottamaan heidän laivansa. Sittemmin ryhmä päätti kääntyä kyseisen universumin presidentin Slade Wilsonin puoleen, joka ei kuitenkaan suostunut tekemään asialle mitään. Samalla Marsilainen alkoi viettämään enemmän aikaa presidentin tyttären, Rose Wilsonin kanssa. Hän pelasti Rosen salamurhaamiselta, kun Archer yritti tappaa hänet nuolella. Lopulta Marsilainen pelotti Archerin šokkiin, kun tämä putosi katolta alas. Marsilainen ei kuitenkaan antanut hänen kuolla vaan jätti Archerin poliisien haltuun. Samalla Marsilainen pyysi pitämään Rosea silmällä, siihen asti kunnes vaara olisi ohi. Muiden Oikeuden Puolustajien estäessä erityisesti Ultramanin ja Owlmanin aikeet, he palasivat takaisin omaan maailmaansa.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League Doom

Metsästäjä Marsista esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Doom, jossa häntä ääninäytteli Carl Lumbly.
Elokuvassa J'onn on juhlimassa syntymäpäiviään ystäviensä kanssa John Jonesiksi naamioituneena, kun tuntematon nainen tarjoaa hänelle juoman. J'onn saa myöhemmin tietää naisen olevan vihollisensa Ma'alefa'ak naamioituneena ja juoman olleen magnesiumkarbonaattia, minkä seurauksena J'onn alkaa hikoilla magnesiumia. Ma'alefa'ak sytyttää J'onnin tuleen ja muiden läsnäolevien yrittäessä auttaa häntä he eivät saa liekkejä sammutettua ja J'onn hyppää veteen, mutta hänen ruumiinsa palaa edelleen hänen verensä toimien nyt polttoaineena tulelle magnesiumin takia. Ihmenainen myöhemmin pelastaa J'onnin hengen antamalla hänelle ruiskeella alumiinioksidia, mikä neutraloi magnesiumin vaikutuksen ja sammuttaa liekit. Myöhemmin J'onn saa tietää, että Batman oli alun perin luonut suunnitelman hänen kukistamiseksi, joka oli päätynyt Vandal Savagen haltuun. J'onn oli myöhemmin läsnä, kun Oikeuden Puolustajat äänestivät Batmanin erottamisesta, mutta Batman erosi itse ennen kun J'onn ehti antaa äänensä.
Muissa medioissa > Animaatiossa > The Death of Superman ja Reign of the Supermen

Metsästäjä Marsista esiintyi animaatioelokuvissa The Death of Superman ja Reign of the Supermen, joissa häntä ääninäytteli Nyambi Nyambi.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Superman: Man of Tomorrow

Metsästäjä Marsista esiintyi animaatioelokuvassa Superman: Man of Tomorrow, jossa häntä ääninäytteli Ike Amadi. Elokuvassa hänet esitellään alun perin salaperäisenä hahmona, joka tuntee Teräsmiehen Kryptonin historian ja auttaa häntä taistelemaan Parasiittia ja Loboa vastaan.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League Warworld

Metsästäjä Marsista esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Warworld, jossa häntä ääninäytteli Ike Amadi. Elokuvassa Mongul vangitsee hänet ja häntä käytetään luomaan psyykkisiä illuusioita pitääkseen jälkimmäisen vangitsijat linjassa. Lopulta hän pakenee ja tuhoaa Sotamaailman käyttämällä avaruusolio Largasin luomaa pommia silminnähden kuollen Warworldin räjähdyksen aikana.
Muissa medioissa > Videopelit

Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona pelissä Justice League: Injustice for All.
Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona Justice League: Chronicles pelin kolmannella tasolla, jossa se seikkailee yhdessä Teräsmiehen ja Ihmenaisen kanssa.
Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona vuoden 2006 Justice League Heroesissa, jossa sen äänenä toimii Daniel Riordan.
Metsästäjä Marsista esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Metsästäjä Marsista esiintyy ladattavana bonushahmona Injustice: Gods Among Us pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Carl Lumbly.
Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona Lego Batman 2: DC Super Heroes -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Cam Clarke.
Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Ike Amadi.
Metsästäjä Marsista on pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Ike Amadi.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | David Ogden Stiers | Justice League of America |  |  |
| 2001-2006 2012–2013 | Carl Lumbly | Justice League Justice League Unlimited | Justice League: Doom | Injustice: Gods Among Us |
| 2006 | Daniel Riordan |  |  | Justice League Heroes |
| 2006–2007 2010 | Phil Morris | Smallville |  |  |
| 2007-2008 | Dorian Harewood | Batman |  |  |
| 2008 | Miguel Ferrer |  | Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama |  |
| 2010 | Jonathan Adams |  | Justice League: Crisis on Two Earths |  |
| 2010– | Kevin Michael Richardson | Young Justice |  |  |
| 2010–2011 | Nicholas Guest | Batman – pelottomat |  |  |
| 2013 2016 2021 | Harry Lennix |  | Man of Steel Batman v Superman: Dawn of Justice Zack Snyder’s Justice League |  |
| 2015- | David Harewood | Supergirl |  |  |
Metsästäjä Marsista elokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths.
Dorthe Berntsen

| Dorthe Berntsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Ring, Brædstrup, Tanska
Ammatti:  psykologi, psykologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Aarhusin yliopisto (B.A. 1991, M.A. 1993 ja Ph.D. 1997)
Instituutti:  Aarhusin yliopisto
Palkinnot:  Aristotele-palkinto (EFPA, 2017)
Dorthe Berntsen  (s. 26. huhtikuuta 1962, Ring, Brædstrup, Tanska) on tanskalainen psykologi ja Aarhusin yliopiston psykologian professori.
Hän opiskeli Aarhusin yliopistossa, josta valmistui psykologia pääaineenaan kandidaatiksi (BA) 1991, maisteriksi (MA) 1993 ja edelleen tohtoriksi 1997. Hän toimi psykologian apulaisprofessorina (lektor) vuosina 2000–2006 ja on ollut psykologian professori vuodesta 2006 lähtien.
Berntsenin tutkimuskohteisiin kuuluvat autobiografisen muistin eli omaan elämänhistoriaan liittyvien asioiden muistamisen aihepiiri yleisesti, tahtomattomat autobiografiset muistot, ikääntymisen ja autobiografisen muistin yhteys, sosiaaliset ja kulttuurin vaikutukset henkilökohtaisen muistin ja elämäntarinan organisointiin sekä niiden kehitykseen, muistin yhteys traumoihin ja mielenterveyden häiriöihin, erityisesti traumaperäiseen stressihäiriöön (PTSD).
Professori Berntsenin johtama tutkimuskeskus Center on Autobiographic Memory Research (CON AMORE) on kerännyt kansainvälistä mainetta ihmisen autobiografisen muistin osaamiskeskuksena. Se sai Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettavan Aristotele-palkinnon vuonna 2017.
Tutkimuskeskuksessa tutkitaan myös elämäntarinan käyttöä muistamista ylläpitävässä ja kehittävässä terapiassa (engl. reminiscence therapy). Tätä työtä voidaan soveltaa esimerkiksi muistisairaiden ihmisten kuntoutuksessa.
Aiheesta muualla

Google Scholar: Dorthe Berntsen. Aarhus University; Center on Autobiographical Memory Research (englanniksi) (scholar.google.com)
Dorthe Berntsen. Aarhus University, Department of Psychology and Behavioral Sciences (englanniksi) (researchgate.net)
Miguel Sanz Sesma

Miguel Sanz Sesma (s. 16. syyskuuta 1952, Corella, Navarra) on espanjalainen Union del pueblo Navarron poliitikko. Hän on
toiminut Navarran aluehallituksen puheenjohtajana vuodesta 1996 vuoteen 2011 asti. Sanz toimi myös puolueensa puheenjohtajana 1997-2009.
Miguel Seijas

| Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Uruguay> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | pariairokaksikko |  |
Miguel Ángel Seijas Cuestas (s. 20. toukokuuta 1930 Montevideo) on uruguaylainen kilpauransa päättänyt soutaja ja olympiamitalisti.
Seijas voitti kaksikoissa Juan Rodríguezin parina olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Melbournessa 1956.
Miguel Raspanti

Miguel Raspanti
Miguel Raspanti (31. toukokuuta 1904 Córdoba – 18. helmikuuta 1991) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 8. heinäkuuta 1928 ja nimitettiin Morónin hiippakunnan johtoon 13. maaliskuuta 1957. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. toukokuuta Antonio José Plaza, jota avustivat Roberto José Tavella ja José Borgatti. Piispan virkaan asettaminen seurasi 30. kesäkuuta.
Raspanti osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 1980.
Meidän poikamme

| Meidän poikamme |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Kalle Havas, 1929.
Ohjaaja:  Erkki Karu
Käsikirjoittaja:  Erkki Karu
Tuottaja:  Erkki Karu
Säveltäjä:  Lauri Näre   Emil Kauppi
Kuvaaja:  Eino Kari   Frans Ekebom
Leikkaaja:  Erkki Karu
Pääosat:  Helge Ranin   Reino Volanen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  18. helmikuuta 1929
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meidän poikamme on vuonna 1929 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Erkki Karu. Elokuvan ensi-ilta oli 18. helmikuuta 1929 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Meidän poikamme on puolidokumentaarinen kuvaus kahdesta maalaispojasta, jotka lähtevät suorittamaan asevelvollisuuttaan Suomen armeijaan. Köyhän torpan Matti-poikaa esittää Axel Slangus ja rikkaan maatalon Pekka-poikaa Helge Ranin.
Elokuvan ulkokuvauksia tehtiin sotilasalueilla Korialla, Parolassa, Santahaminassa, Suomenlinnassa ja Utissa. Elokuvaan sisältyi myös jakso Helsingin Senaatintorilla 16. toukokuuta 1928 pidetystä sisällissodan päättymisen kymmenvuotisparaatista.
Samaan aihepiiriin liittyen Erkki Karu teki myöhemmin elokuvat Meidän poikamme merellä (1933) ja Meidän poikamme ilmassa – me maassa (1934).
Meidän poikamme (1929)
Näyttelijät

Axel Slangus – Matti Korpi
Helge Ranin – Pekka Peltola
Birgit Sergelius – Kerttu Koskinen
Waldemar Wohlström – Matin isä
Olga Leino – Matin äiti
Uuno Montonen – Juho Peltola
Margit Tirkkonen – Katri Peltola, Pekan pikkusisar
neiti Paavola – Pekan lemmitty
Reino Volanen – Oikarilan Otto
Otto Kotilainen – Oton isä, Oikarilan isäntä
Kaarlo Saarnio – Kauppa-Kalle
Uuno Laakso – Santtu
Ossi Korhonen – Kapteeni Torkko
Aili Kari – Nainen kansanjuhlissa
Muut tekijät

Wilho Ilmari	– apulaisohjaaja
Erkki Karu  – käsikirjoitus, leikkaus, tuottaja
Eino Kari – kuvaus
Frans Ekebom  – kuvaus
Carl Fager	 – lavastus
Armas Fredman	 – studiopäällikkö, kuvausapulainen
Hannes Kuokkanen	– naamiointi
Lauri Näre	– musiikki
Emil Kauppi	– musiikki
Kullervo Kari	– kuvausapulainen
Kalle Havas	– valokuvat
Kosti Lehtinen	– valokuvat
Eva Luttinen	– studion emäntä
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto: Meidän poikamme
Melidóni

| Melidóni Μελιδόνι |
| --- | --- |
 Melidónin kylää.
 Melidóni
 Koordinaatit: 35°22′43″N, 24°44′15″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Mylopótamos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7305010801
Korkeus:  250 m
Väkiluku (2011):  573
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Melidóni (kreik. Μελιδόνι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mylopótamoksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 573 (vuonna 2011).
Melidónin luola.
Melidónin kylä sijaitsee Kreetan pohjoisosassa Kouloúkonas-vuoren länsipäässä noin 4,5 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Kreetanmeren rannasta ja noin 27 kilometriä itään Réthymnosta. Se on rakennettu noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä tunnetaan erityisesti Melidónin luolasta, joka tunnetaan myös nimellä Gerontóspilios.
Melidóni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μελιδονίου, Topikí Koinótita Melidoníou), johon kuuluvat varsinaisen Melidónin kylän lisäksi kylät Balí, Exántis ja Vlycháda. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 255.
Aiemmin kylä kuului Geropótamoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mylopótamoksen kunnan Geropótamoksen kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melidóni Wikimedia Commonsissa
Matti Niemi (professori)

Matti Ilmari Niemi (s. 24. helmikuuta 1958 Savitaipale) on Itä-Suomen yliopiston siviilioikeuden, erityisesti varallisuusoikeuden professori.
Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Savitaipaleen yhteislukiossa 1977 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1985, oikeustieteen lisensiaatiksi 1990, väitteli oikeustieteen tohtoriksi Lapin yliopistossa 1996 ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvo 1987.
Työuransa alussa Niemi työskenteli viransijaisena nimismiehenä eri nimismiespiireissä 1985–1986 ja Lapin korkeakoulun ympäristöoikeuden assistenttina 1985–1988. Hän toimi myös Lapin korkeakoulun virkaa toimittavana apulaisprofessorina 1986, taloudellisten suhteiden viransijaisena yliassistenttina 1988–1989 ja Lapin yliopistoksi muuttuneen korkeakoulun oikeustieteen apulaisprofessorina 1989–1996, viransijaisena professorina 1997, apulaisprofessorina 1997–1998 ja lopulta professorina  1998–2001. Lapin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina Niemi oli 2000–2001 ja Englantilaisen Readingin yliopiston vierailevana professorina 1998–1999. Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun, sittemmin Lappeenrannan teknillisen yliopiston yksityisoikeuden professorina hän työskenteli vuodesta 2001 ja Itä-Suomen yliopiston siviilioikeuden professorina vuodesta 2014.
Teoksia

Päämäärien valtakunta: konventionalistinen analyysi lainopillisen tiedon edellytyksistä ja oikeusjärjestelmän perusteista, 1996
Hohfeld ja oikeuksien analyysit, esipuhe 1996
Maakaaren järjestelmä I: kiinteistökauppa ja muut luovutukset, 1997, 2. uudistettu  painos 2016
Maakaaren järjestelmä II: kirjaaminen ja lainhuudatus, 2004, 2. uudistettu painos 2012
Maakaaren järjestelmä III: kiinnitys ja panttioikeus, 2010
Artikkeleja kotimaisissa ja ulkomaisissa aikakauskirjoissa ja lehdissä.
Mervi Markkanen

Mervi Markkanen (s. 31. maaliskuuta 1984) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän on edustanut Suomea maajoukkuetasolla niin maailmancupissa, IBU-Cupissa sekä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa neljä kertaa vuosien 2002-2005 aikana. Parhaana saavutuksena hänellä on kaksi pronssia nuorten MM-kisoista vuodelta 2002 Ridnaun-Val Ridannasta, Italiasta ja vuodelta 2005 Kontiolahdesta.
Matti Nenonen

| Matti Nenonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matti Johannes Nenonen
Syntynyt: 14. lokakuuta 1934 (ikä 89) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Teurastaja
Pituus:  192 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1959 1962–1963 1963–1973:  Helsingin Jyry Työväen Maila-Pojat Tapiolan Honka
Maajoukkueet
1959–1968:   Suomi
Ottelut (pisteet):  18 (109)
Aiheesta muualla
FIBA
Matti Johannes Nenonen (s. 14. lokakuuta 1934 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Helsingin Jyryn kasvatti, 192-senttinen Nenonen pelasi kasvattajaseurassaan, Työväen Maila-Pojissa ja Tapiolan Hongassa Suomen pääsarjassa yhteensä 14 kaudella. Hän saavutti SM-sarjassa Hongassa kolme Suomen mestaruutta ja lisäksi yhteensä yhden SM-hopean, kolme SM-pronssia ja Suomen cup-mestaruuden vuonna 1968. Kaudella 1959 hän oli sarjan korikuningas 25,0 pisteen keskiarvollaan.
Suomen miesten maajoukkueessa Nuutinen pelasi vuosina 1959–1968 18 maaottelua 6,1 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Turkin EM-kilpailuissa 1959 sekä Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa 1968, jonka Suomi voitti.
Saavutukset

EM-kilpailut: 13:s 1959
Pohjoismaiden mestaruus 1968
Suomen mestaruus 1968, 1969 ja 1971
SM-hopeaa 1967
SM-pronssia 1956, 1958 ja 1973
Suomen cupin voitto 1968
SM-sarjan korikuningas kaudella 1959
Mervi Multamäki

Mervi Multamäki (ent. Hiltunen) (s. 1963) on suomalainen laulaja ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea suomenkielisistä päärooleistaan Disneyn animaatioelokuvissa Kaunotar ja hirviö, Prinsessa Ruusunen ja Liisa Ihmemaassa.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion musiikkilukiosta 1983. Hän on valmistunut maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 2008. Hän on How Many Sisters -lauluyhtyeen perustajajäsen yhdessä  Anna-Mari Kähärän ja  Kirsi Rissasen kanssa. Sittemmin Pirjo Aittomäki korvasi Rissasen yhtyeessä. How Many Sisters on esiintynyt mm.  Kirmo Lintisen ja  UMO Jazz Orchestran kanssa.
Multamäki on osallistunut laulajana myös Karl Jenkinsin Adiemus-projektiin ja esiintynyt sen myötä ympäri maailmaa.  Hän on toiminut taustalaulajana lukuisilla levyillä. Hän on levyttänyt myös soololaulajana, mm. joululauluja ja kristillistä musiikkia.
Duncraigin rautatieasema

Duncraigin rautatieasema on rautatieasema Skotlannissa lähellä Duncraig Castlen kartanoa Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema oli alun perin Duncraig Castlen yksityinen asema, ja sen nimi oli Duncraig Platform. Yleisölle se avattiin 23. toukokuuta 1949, ja nykyinen nimi tuli käyttöön 10. syyskuuta 1962. Asemaa ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiinkin virallisesti 7. joulukuuta 1964. Käytännössä se pysyi kuitenkin avoinna, sillä leikkauksia vastaan kapinoineet paikalliset veturinkuljettajat eivät suostuneet hyväksymään aseman sulkemista ja pysäyttivät edelleen junansa siellä. Lopulta British Railways Board avasi Duncraigin aseman vastentahtoisesti uudelleen 5. tammikuuta 1976.
Duncraigin asema on B-tason suojeltu rakennus. Kaudella 2017–2018 sitä käytti 408 matkustajaa.
Mi-kyung Lee

Mi-kyung Lee (s. 1959) on eteläkorealainen viulisti.
Mi-kyung Lee toimi Sibelius-Akatemian viulumusiikin  määräaikaisena professorina 1999- 2003. Hän on soittanut lukuisten sekä kotimaisten että ulkomaisten orkesterien solistina.
Lee on opiskellut Mozarteumissa Salzburgissa sekä Berliinissä. Hän toimi myös Lemin musiikkijuhlan johtajana 1994-2003.
1.4.2006 lähtien opettaa "Hochschule für Musik und Theater München"-oppilaitoksessa.
Melicoccus

| Melicoccus |
| --- | --- |
 Melicoccus bijugatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit Sapindaceae
Alaheimo::  Sapindoideae
Suku::  Melicoccus  P. Browne
Katso myös
   Melicoccus Wikispeciesissä   Melicoccus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melicoccus on kasvisuku, joka kuuluu saippuamarjakasvien heimoon. Siinä on vähintään kymmenen lajia. Melicoccus-suvun kasvit ovat puita tai pensaita. Joidenkin lajien hedelmiä käytetään ruokana, ja Melicoccus bijugatus -lajia kasvatetaan hedelmäpuuna kaupallisestikin. Hedelmät muistuttavat läheisen Talisia-suvun sekä samaan alaheimoon kuuluvien rambutaanien, longaanien ja litsin hedelmiä.
Lajit

Melicoccus antioquensis
Melicoccus aymardii
Melicoccus bijugatus
Melicoccus espiritosantensis
Melicoccus jimenezii
Melicoccus lepidopetalus
Melicoccus novogranatensis
Melicoccus oliviformis
Melicoccus pedicellaris
Melicoccus petiolulatus
Microraptor

| Microraptor |
| --- | --- |

 Varhaisliitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Tetanurit Tetanurae
Yläheimo::  Coelurosaurit Coelurosauria
Heimo::  Dromaeosaurit Dromaeosauridae
Suku::  Microraptor  Xu et al., 2000
Lajit
 M. zhaoianus  M. gui  M. hanqingi 
Katso myös
   Microraptor Wikispeciesissä   Microraptor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Microraptor verrattuna aikuiseen ihmiseen
Microraptorin luuranko
Taiteilijan näkemys Microraptorista
Microraptor on sukupuuttoon kuollut pienten petodinosaurusten suku. Niillä oli höyhenpeite kaikissa neljässä raajassa, ja ne pystyivät liitämään ja ehkä myös lentämään. Ne olivat siis ensimmäisten alkeellisen lentokyvyn kehittäneiden hirmuliskojen joukossa. Yleisesti ensimmäisenä lintuna pidetty Archaeopteryx oli jo ilmestynyt ennen Microraptoria. Nelisiipisen Microraptorin arvellaan liitäneen siipiensä avulla puusta puuhun hieman nykyisten liito-oravien tapaan.
Microraptorin jäänteet on löydetty Kiinasta, ja ne ovat peräisin varhaiselta liitukaudelta 125 miljoonaa vuotta sitten.
Täysikasvuiset Microraptorit kasvoivat 42–83 senttiä pitkiksi ja painoivat noin kilon, joten Microraptor oli yksi pienimmistä dinosauruksista. Se oli myös yksi ensimmäisitä dinosauruksista, jotka pystyivät liitämään.
Populaarikulttuurissa

Microraptor esiintyy Esihistoriallinen puisto-TV-sarjassa, jossa se syö titanosaurien esiinajaamia hyönteisiä.
Aiheesta muualla

kuva fossiilista (Arkistoitu – Internet Archive)