stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nacra 17

Nacra 17
Nacra 17 on purjeveneluokka, jota käytetään olympiapurjehduksessa.
Nacra 17
Nacra 17 -luokan joukkue on kaksihenkinen ja siihen täytyy kuulua mies ja nainen. Kaikki joukkueet käyttävät saman valmistajan rakentamia identtisiä veneitä. Valmistaja on hollantilainen yritys Nacra.
Vene

Nacra 17 -luokan vene on katamaraani, jonka rungon pituus on 5,25 metriä (eli noin 17 jalkaa) ja leveys 2,59 m. Sääntöjen mukaan veneen täytyy painaa vähintään 164 kg. Joukkueen molemmat jäsenet käyttävät trapetsia. Vene maksaa noin 35 000 euroa.
Nacra on kehittyvä veneluokka, ja nykyään yksi kolmesta täysin foilaavasta olympialuokasta (Nacra 17, Formula Kite ja iQFoil).
Veneen suunnittelivat vuonna 2011 Gino Morrelli ja Pete Melvin täyttämään World Sailingin monirunkoisille veneille asettamat kriteerit. Arviointipaneelin purjehtijat pitivät Nacra 17:ää parhaana vertailluista veneistä ja siitä tuli yksi paneelin kahdesta suosituksesta.
Arvokilpailut

Nacra 17 -luokassa kilpailtiin ensimmäisen kerran olympiatasolla Riossa 2016. Tokion 2020 olympialaisia varten Nacra 17 muutettiiin foilaavaksi veneluokaksi, jolloin veneiden runko nousee kantosiipien avulla ilmaan.
Suomalaisista Nacra 17 -luokassa ovat menestyneet Sinem Kurtbay yhdessä Akseli Keskisen kanssa. Kurtbay purjehti Suomelle maapaikan Tokion olympialaisiin Janne Järvisen kanssa. Tokiossa Suomea edusti Kurtbay ja Keskinen, heidän sijoitus oli 13:s.
Arvokilpailut > Suomalaiset arvokisamitalistit

| Kilpailut | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 EM |  Ruggero Tita / Caterina Banti |  Sinem Kurtbay / Akseli Keskinen |  Gianluigi Ugolini / Maria Giubilei |
| 2022 MM |  Ruggero Tita / Caterina Banti |  Gianluigi Ugolini / Maria Giubilei |  Sinem Kurtbay / Akseli Keskinen |
Aiheesta muualla

Kansainvälinen Nacra 17 -liitto
Suomen purjehdusmaajoukkue
NTV (Venäjä)

| NTV |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1993
Omistaja:  holdingyhtiö Gazprom-Media
Maa:   Venäjä
Näkyvyysalue:  valtakunnallinen kanava, kattaa 88 Venäjän aluetta. Lisäksi katselijoita muun muassa Valko-Venäjällä, Ukrainassa, Azerbaijanissa, Kazakstanissa ja Baltiassa.
Pääkonttori:  Ul. Akademika Koroleva 12, 127427 Moskova
Kotisivu:  www.ntv.ru
Infobox OKNimi-testi OK: 
NTV (ven. НТВ, Телекомпания НТВ, Telekompanija NTV) on yksi Venäjän kolmesta päätelevisiokanavasta. Omistajana toimii Venäjän poliittista johtoa Kremliä lähellä oleva öljy- ja kaasukonserni Gazprom holdingyhtiönsä Gazprom-Median välityksellä. Televisiokanava NTV on perustettu 1993. Sen päämaja sijaitsee Moskovassa.
Muut kaksi Venäjän päätelevisiokanavaa ovat Ykköskanava ja Rossija.
Historia: kritisoijasta vallanpitäjien kanavaksi

Televisiokanava NTV:n perusti oligarkki Vladimir Gusinski vuonna 1993. Gusinski sai houkuteltua kanavalleen aikansa parhaita journalisteja ja uutisankkureita, joiden kautta kanava nousi yhdeksi kriittisimmistä ja katsotuimmista televisiokanavista.
Vuoden 1999 duuman vaalien ja vuoden 2000 presidentinvaalien aikana NTV kritisoi Tšetšenian sotaa ja Vladimir Putinia. 
Tämä sai Venäjän poliittisen johdon Kremlin toimimaan. 8. toukokuuta 2000 veroviranomaiset tekivät ratsian televisioaseman tiloihin. Tästä alkoi prosessi, jonka seurauksena Gusinski pakotettiin 20. heinäkuuta myymään televisiokanava öljy- ja kaasukonserni Gazpromille.
Seuraavana vuonna erotettiin televisiokanava NTV:n johto. Samalla kanava lopetti Venäjän poliittisen johdon kritisoimisen. Osa toimittajista siirtyi Gusinkin perustamaan TV-6 -kanavaan, joka siihen asti oli toiminut ainoastaan viihdekanavana. Seuraavana vuonna venäläinen oikeus lakkautti tämän kanavan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NTV fact file: From Gusinsky to Gazprom (cnn.com) (englanniksi)
Neste Shipping

| Neste Shipping |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2006
Toimitusjohtaja:  Arvo Ruotsalainen
Kotipaikka:  Espoo, Suomi
Toimiala:  Raakaöljyn ja öljytuotteiden merikuljetukset
Liikevaihto:  437 milj. € (2008) 435 milj. € (2018)
Liikevoitto:  54 milj. € (2008) 13,8 milj. € (2018)
Henkilöstö:  505 (2008) 0 (2018)
Omistaja:  Neste
Kotisivu:  www.neste.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neste Shippingin M/T Kiisla Naantalin satamassa.
Neste Shippingin M/T Suula Naantalin jalostamon öljysatamassa.
Neste Shipping Oy on Nesteen omistama tytäryhtiö, joka on erikoistunut raakaöljy-, öljytuote- ja kemikaalikuljetuksiin tankkereilla. Nesteen varustamo-osastosta omaksi yhtiökseen vuonna 2006 eriytetty Neste Shipping kuljetti 2010-luvun taitteessa vuosittain yli 40 miljoonaa tonnia, ja sen toiminta keskittyi lähinnä Itämerelle, Pohjanmerelle ja Pohjois-Atlantille. 2010-luvulla yhtiö luopui varustamotoiminnastaan ja myi vuonna 2013 kahdeksan alusta Huoltovarmuuskeskukselle ja työeläkeyhtiö Ilmariselle. Huoltovarustamotoiminta ulkoistettiin norjalaiselle OSM Group AS:lle.
Vielä vuoden 2008 lopussa Neste Shippingin laivastoon kuului 29 tankkeria, joista viisi oli raakaöljytankkereita ja loput 24 tuotetankkereita. Lisäksi laivastoon kuului kolme hinaajaa ja kaksi puskuproomua. Aluksista 11 oli kokonaan Nesteen omistuksessa ja loput rahdattu erilaisilla sopimuksilla. Noin puolet tonnistosta oli Nesteen työllistämää. Neste Shippingin laivasto oli yksi maailman suurimmista jäävahvistetuista, ja se oli tonnistoltaan Suomen suurin. Koko tonniston kokonaiskantavuus oli 1,2 miljoonaa tonnia. Kaikissa Neste Shippingin aluksissa oli kaksoisrunko, ja ne oli rekisteröity korkeimpaan suomalais-ruotsalaiseen jääluokkaan. Nesteen oman tonniston keski-ikä oli noin kolme vuotta ja rahdattujen alusten noin kuusi vuotta. Satamakäyntejä aluksille tuli vuonna 2008 yhteensä 3 741
Neste Shippingin kemikaali- ja tuotekuljetukset keskittyivät vuonna 2008 lähinnä Luoteis-Eurooppaan ja kotimaan liikenteeseen. Polttoaineita, suurimmaksi osaksi bensiiniä, vietiin Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Noin puolet kuljetuksista hoidettiin konsernin ulkopuolisille asiakkaille.
Neste Shippingin osuus emoyhtiön liikevaihdosta vuonna 2008 oli 1 prosentti. Shippingin osuus emoyhtiön henkilöstöstä vuonna 2008 oli 10 prosenttia. Laivaston käyttöaste samana vuonna oli 96,3 prosenttia.
Historiaa

Aiemmin Nesteen varustamotoiminta ei ollut itsenäinen yhtiö, vaan Nesteen osasto. Sen suurimpia tankkereita olivat vetoisuudeltaan 114 000 dw-tonnin sisaralukset Tiiskeri (1969) ja Enskeri (1970) sekä vuonna 1979 käytettyinä ostetut, vuosikymmenen alussa rakennetut 259 000 dw-tonnin Jaarli, Jatuli ja Jurmo. Niiden myötä Nesteen 1,1 miljoonan dw-tonnin laivasto muodosti 1970-luvun lopulla kantavuudeltaan kolmanneksen Suomen kauppalaivastosta. 1980-luvun alussa raakaöljyä alettiin tuoda entistä enemmän Neuvostoliitosta, mikä vähensi Nesteen suurtankkerien tarvetta. Enskeri ja Jatuli myytiin, ja Jaarilla ja Jurmollakin rahtituotot riittivät korkeintaan polttoainemenoihin, ja niiden miehistöt lomautettiin kesäksi 1982. Nesteen varustamotoiminta oli tuolloin silti yhä liikevaihdoltaan Effoan ja Finnlinesin luokkaa. Tankkereiden koot alkoivat pienetä niin, että 1990-luvun keskivaiheilla Nesteen suurin tankkeri oli 150 000 dw-tonnin Mastera.
Toiminnan alasajo

Neste luopui varustamotoiminnasta 2010-luvun alkupuolella. Se myi vuoden 2013 aikana kahdeksan alusta – viisi säiliöalusta ja kolme hinaajaa – Huoltovarmuuskeskuksen ja työeläkeyhtiö Ilmarisen puoliksi omistamalle laivayhtiölle, jolta Neste vuokraa alukset ja käyttää niitä nykyisellä tavalla. Omistajayhtiö toimii vain omistajana, ei liikennöijänä, josta huolehtii erillinen hoitovarustamo. Huoltovarmuudesta vastaaminen on aiemmin ollut Nesteen tehtävä, mutta kansainvälisillä markkinoilla toimivalle yritykselle tehtävä sopi huonosti. Omistusvaihdoksen jälkeen miehistö pysyi suomalaisena ja laivat Suomen lipun alla. Neste Oilille jäi tässä vaiheessa vielä kolme muuta säiliöalusta ja sen puolet ruotsalaisen Stenan kanssa omistamista laivoista, jotka oli tarkoitus myydä myöhemmin. Niitä ei tarvittu huoltovarmuuden säilyttämiseen.
Tankkerit 2008

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  M/T Palva  M/T Stena Poseidon  M/T Futura  M/T Neste  M/T Jurmo  M/S Purha  M/S Sten Suomi  M/T Sten Nordic |  M/T Sten Aurora  M/T Sten Hidra  M/T Ternhav  M/T Kiisla  M/T Suula  M/T Astoria  M/T Astina  M/T Tärndal |  M/T Stena Arctica  M/T Protead  M/T Propontis  M/T Mastera  M/T Tempera  M/T Sten Baltic  M/T Sten Bothnia  M/T Scorpius |
Mustavuori (Tampere)

Mustavuori
Näkymä Mustavuoren päältä
| --- | --- |
Tyyppi:  Harju
Sijainti:  Tampere Suomi
Korkeus merenpinnasta:  150,7 m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mustavuori on harju, joka sijaitsee Tampereen länsiosassa Villilän kaupunginosassa.
Mustavuori on osa Tampereen seudun poikki kulkevaa harjumuodostelmaa. Idästä päin harju kulkee Pyynikinharjun ja Pispalanharjun kautta Epilään, jossa se jakautuu kahteen suuntaan. Pohjoinen haara kulkee Epilänharjuna kohti Pohjanmaata. Eteläinen haara, johon Mustavuorikin kuuluu, kulkee Raholan kautta kohti Nokiaa.
Laskettelukeskus

Laskettelukeskuksessa on neljä valaistua rinnettä. Original-rinne on Mustavuoreen 1967 avattu laskettelurinne. 2019 muokattiin 1980-luvulla avattu "kakkosrinne" uudelleen Perhe- ja SnowPark-rinteeksi. 2019 rakennettiin Original-rinteen viereen Alkeisrinne ja sen käyttäjille naruhissi. Lisäksi alueella on pieni pulkkamäki huoltorakennuksen ja Mustalammen välissä. Original-rinne on vaikeudeltaan punainen, Perherinne sininen ja Alkeisrinne vihreä. Entinen Freestylerinne eli streetti on uudelleen muokauksen jälkeen ja nimetty SnowPark-rinteeksi.  SnowPark-rinteessä on vaikeustasoltaan eritasoisia hyppyreitä, reilejä ja muita suorituspaikkoja lasketelijoita. Hissejä on kolme: kaksi ankkurihissiä ja yksi naruhissi. Mustavuoren pisin rinne on 380 metriä ja korkeuseroa on 69 metriä.
Laskettelukeskus avattiin 19. helmikuuta 1967. Tampereen kaupunki päätti sulkea Mustavuoren laskettelukeskuksen syksyllä 2017. Tampereen kaupunki kuitenkin päätti etsiä vuonna 2018 yrittäjää laskettelurinteen, joko Mustavuoren tai Hervannan, ylläpitäjäksi. Kilpailun voitti Mustavuori Oy, joka halusi jatkaa Mustavuoren kehittämistä. Muotovirheen vuoksi vuonna 2019 pidetyn uuden kilpailutuksen tulos oli sama. Hervannan laskettelukeskuksen toiminta loppui keväällä 2019 ja Mustavuoren toiminta alkoi uudelleen syksyllä 2019.
Laskettelukeskus > Alamäkiajo

Kesäisin laskettelukeskuksen rinne on downhill-pyöräilijöiden käytössä. Tampereen alamäkipyöräilijät ovat ne itselleen rakentaneet, ja he myös vastaavat kunnossapidosta.
Laskettelukeskus > Kalliokiipeily

Mustavuoressa on lähes 30-metrinen kallioseinämä, jolla kalliokiipeilijät käyvät kiipeilemässä valmiiksi asennettujen porahakojen ja liimapulttien avulla.
Suomen Punainen Ristin logistiikkakeskus

Mustavuoren vieressä olevan Kalkunvuoren uumenissa sijaitsee SPR:n logistiikkakeskus. Se ylläpitää Suomen Punaisen Ristin kansainvälistä auttamisvalmiutta. Vuonna 2015 sieltä toimitettiin huopia, pressuja, telttoja, hygieniapakkauksia, saippuaa ja ruokaa 15 maahan yhteensä 1 525 260 kiloa.
Luola on Sako Oy:n rakennuttama. Talvisodan aikana havaittiin, että Sakon Riihimäellä olevan asetehtaan sijaintipaikka oli altis pommituksille. Tehdas haluttiin turvaan pommituksilta. Sijoituspaikaksi valittiin aivan Mustavuoren vieressä oleva Kalkunvuori. Sako osti Ala-Villilän eli Alasen tilan sitä omistaneelta perikunnalta. Uuden tehtaan louhintatyöt päästiin aloittamaan syksyllä 1941. Myös luolan ulkopuolelle rakennettiin tehtaaseen liittyviä rakennuksia. Valmistuneeseen tehtaaseen ehdittiin siirtää vain yksi Riihimäen tehtaan osastoista jatkosodan viimeisenä vuotena. Sodan jälkeen Sako Oy lopetti Kalkunvuoren tehtaan.
Suomen Punainen Risti osti vuonna 1953 Alasen tilan sekä Sakon vanhan tehdasalueen luolineen ja rakennuksineen. Alueeseen kuului myös Mustavuoren alla oleva Mustalammi. SPR teki rakennuksiin tilamuutoksia vuosina 1987–1988. Vuonna 1999 purettiin tehtaan korkea piippu, ja Kalkunvuoren päälle rakennettiin SPR:n logistiikkatoimintoihin liittyvä tietoliikennemasto.
Ensimmäisen maailmansodan aikaiset linnoitukset

Mustavuoren asuinalueella sijaitsee tiheä juoksuhautojen verkosto, jonka Venäjän armeija rakensi ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1915–1917. Ne rakennettiin Tampereen suojaksi vastaanottamaan saksalaisten hyökkäystä Pohjanlahden suunnalta Porin radan kautta. Linnoitusvarusteiden lisäksi alueella on myös niihin kuuluva tykkitie. Linnoituksia ei käytetty ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta osaa niistä käytettiin vuoden 1918 sodassa. Maastossa on jäänteitä korsuista, juoksuhaudoista ja ampuma-asemista. Jäänteet on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla.
Liikenneyhteydet

Mustavuoren ohi kulkevat Tampereen joukkoliikenteen bussilinjat 15a ja 15b ja sekä yöaikaan 70Y. Lisäksi Mustavuori on saavutettavissa läheiseen Kalkun kaupunginosaan liikennöivää bussia 7 käyttäen, mutta tällöin kävelymatkaa on noin kilometri.
Aiheesta muualla

Tampereen rinteet: Mustavuori (Arkistoitu – Internet Archive)
Panoraamakuva Mustavuoren rinteistä – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti) 
Mustavuoren Laskettelukeskus jouluna 2020
Mustavuoren laskettelurinne kuvattuna Punaisen Ristin logistiikkakeskuksen pihalta.
Noitasiskokset

| Noitasiskokset> Wyrd Sisters |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Genre:  fantasia
Julkaistu:  1988
Suomennos
Suomentaja:  Margit Salmenoja
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1993
Sivumäärä:  306
ISBN:  951-23-3220-5

Edeltävä:  Velhous verissä
Seuraava:  Pyramidit (kirja)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Noitasiskokset (engl. Wyrd Sisters) on kuudes romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Nevaeh

| Nevaeh Design the Skyline |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. elokuuta 2011
 Tuottaja(t): Robert Beltran
 Tyylilaji: deathcore, avantgardemetalli
 Kesto: 30.39
 Levy-yhtiö: Victory Records
Design the Skylinen muut julkaisut
|   | Nevaeh 2011 |   |
Singlet albumilta Genesis
 ”Break Free from Your Life” Julkaistu: 26. heinäkuuta 2011  ”Cybernetic Strawflower” Julkaistu: 8. elokuuta 2011
Nevaeh on metalliyhtye Design the Skylinen esikoisalbumi, joka julkaistiin elokuussa 2011.
Kappaleet

Crystal Swords Kill the Hordes – 5.00
Reality Away – 3.00
Destroyer – 3.27
Cybernetic Strawflower – 2.41
Break Free from Your Life – 3.01
Reverie (instrumental) – 3.11
Witch of the Woods – 2.48
Free for Infinity – 1.45
Under the Blood Driven Moon – 2.20
Nevaeh (instrumental) – 3.26
Kokoonpano

John Martian - rummut
Matt Ryan - kitara
James "Keebler" Lemos - koskettimet
Julian "Julian Reckless" Ibanez - rytmikitara
Ethan White – basso, laulu kappaleessa "Break Free from Your Life"
Daniel "Dani Doom" Garza - laulu
Eric Azure - laulu
Aiheesta muualla

Nevaeh discogs.com -sivustolla
Nick Fuentes

Nick Fuentes vuonna 2022
Nicholas Joseph Fuentes (s. 18. elokuuta 1998) on yhdysvaltalainen äärioikeistolainen,  valkoinen nationalisti, valkoisen ylivallan kannattaja, kristitty nationalisti , poliittinen kommentaattori ja suoralähettäjä. Fuentes on kuvaillut itseään amerikkalaiseksi nationalistiksi,  kristityksi konservatiiviksi ja paleokonservatiiviksi. Hän on ilmaissut antisemitistisiä näkemyksiä  ja holokaustin kieltämistä ja vastustaa naisten äänioikeutta.
Nonketoottinen hyperglysinemia

Nonketoottinen hyperglysinemia (NKH) on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva vakava neurologinen sairaus, joka johtuu glysiinin aineenvaihduntahäiriöstä. Sairaudessa glysiiniä kertyy kehon nestetiloihin ja kudoksiin, kuten aivokudokseen.
Nonketoottisella hyperglysinemialla on peittyvä autosomaalinen periytymistapa. Suomessa yleisin tautimuoto on vastasyntyneen NKH, jonka oireet alkavat tyypillisesti muutaman ensimmäisen elinpäivän aikana. Sairastuneilla ilmenee lihasvelttoutta ja kouristelua, jotka vaikeutuvat ja häiritsevät hengittämistä. Tämän seurauksena on kooma ja usein varhainen kuolema. Jos henkilö selviytyy vastasyntyneenä puhjenneesta nonketoottisesta hyperglysinemiasta, hän jää yleensä syvästi kehitysvammaiseksi ja vaikeahoitoiseksi epileptikoksi. Nonketoottisessa hyperglysinemiassa on myös myöhemmin vauvaiän aikana puhkeava tautimuoto, jonka piirteitä ovat hypotonia, hyperaktiivisuus ja pakkoliikkeet. Kouristelu on lievää verrattuna ensimmäisinä elinpäivinä puhkeavassa tautimuodossa esiintyvään. Joskus on esiintynyt myös vaihtelevia harvinaisempia tautimuotoja. Niissä oireiden puhkeaminen saattaa tapahtua jopa vasta aikuisuudessa.
Nonketoottinen hyperglysinemia johtuu noin 70–75 %:ssa tapauksista mutaatiosta GLDC-geenissä ja noin 20 %:ssa tapauksista mutaatiosta AMT-geenissä. Muut geenivirheet voivat aiheuttaa epätyypillisiä taudinkuvia. Nonketoottisen hyperglysinemian hoito on oireenmukainen. Suomessa sairauden esiintyvyys on 1/55 000. Erityisen yleinen se on Pohjois-Suomessa, jossa esiintyvyys on 1/10 000. Myös Brittiläisessä Kolumbiassa on todettu keskimääräistä korkeampaa esiintyvyyttä. Siellä sairaus todetaan noin yhdellä 63 000:sta vastasyntyneestä. Maailmanlaajuisesti esiintyvyydeksi on arvioitu vähintään 1/76 000.
Nick Green

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nick Green |  Nick Green |  Nick Green |  |
Maa:   Australia
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | perämiehetön nelonen |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | perämiehetön nelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tasmania 1990 | perämiehetön nelonen |  |
|  Kultaa | Wien 1991 | perämiehetön nelonen |  |
|  Kultaa | Köln 1998 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Kultaa | Köln 1998 | perämiehellinen nelonen |  |
Nicholas David "Nick" Green (s. 4. lokakuuta 1967 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan kaksi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.
Green saavutti suurimmat menestyksensä perämiehettömässä nelosessa. Hän voitti maailmanmestaruuden Tasmaniassa 1990 ja Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Olympiavoittojen välillä hän sijoittui Tampereen MM-kilpailuissa 1995 viidenneksi. Viimeisissä MM-kilpailuissaan Kölnissä 1998 hän voitti kultaa sekä perämiehellisessä kaksikossa että perämiehellisessä nelosessa.
NU’EST

| NU’EST |
| --- | --- |
 NU’EST Bet bet- 2019 (Jäsenet vasemmalta oikealle, Baekho, Ren, Jr, Aron, Minhyun)
Tiedot
Toiminnassa:  2012–2022
Tyylilaji:  K-pop, dancepop, electropop
Kotipaikka:  Soul, Etelä-Korea
Jäsenet:  Aron   JR   Baekho   Minhyun   Ren  
Levy-yhtiö:  Pledis Entertainment
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
NU’EST (New Established Style and Tempo; kor. 뉴이스트) oli eteläkorealainen yhtye, joka koostui viidestä jäsenestä. Yhtyeeseen kuului johtaja, koreankielinen räppäri JR, englanninkielinen räppäri Aron, kaksi laulajaa; Ren (maknae), Minhyun  ja päälaulaja Baekho. NU’EST oli ensimmäinen poikabändi Pledis Entertainmentiltä. Yhtye debytoi maaliskuussa 2012 kappaleellaan Face.
Yhtyeen koreankielisestä nimestä vokaalit poistettaessa jää jäljelle kirjaimet, jotka muodostavat sanan LOVE (tyyliteltynä L.O.∧.E tai Kor. ㄴㅇㅅㅌ). Yhtyeen fanit kutsuvat itseään kyseisellä nimellä.
Vuonna 2017 ryhmän neljä jäsentä, Baekho, JR, Ren ja Minhyun osallistuivat Produce 101 -kilpailuun. Kaikki neljä pääsivät kilpailun finaaliin asti, mutta ainoastaan Minhyun sijoittui TOP 11:een ja debytoi "Wanna One" -nimisessä ryhmässä. Minhyun oli mukana Wanna Onessa vuoden 2018 loppuun saakka, jonka aikana NU'EST toimi nimellä NU'EST W. Kirjain W tulee englanninkielisestä sanasta "waiting" joka tarkoittaa odottamista.
Helmikuussa 2022 Pledis Entertainment tiedotti yhtyeen jäsenten Aron, JR ja Ren jättäneen uusimatta sopimuksensa levy-yhtiön kanssa. Nu'est julkaisi viimeisen albuminsa Needle & Bubble nimikkosinglellä "Spring, Again" sekä virallisesti lopetti toimintansa kymmenvuotispäivänään 15. maaliskuuta 2022.
Jäsenet

| Nimi | Syntymänimi | Hangul | Syntymäaika | Rooli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aron | Aaron Kwak, Kwak Youngmin | 곽아론 / 곽영민 | 21.5.1993 | englanninkielinen räppäri |
| JR | Kim Jong Hyun | 김종현 | 8.6.1995 | koreankielinen räppäri |
| Baekho | Kang Dong Ho | 강동호 | 21.7.1995 | päälaulaja |
| Minhyun | Hwang Min Hyun | 황민현 | 9.8.1995 | laulaja |
| Ren | Choi Min Ki | 최민기 | 3.11.1995 | laulaja |
Diskografia > Studioalbumit

Re:Birth (2014)
Romanticize (2021)
Bridge the World (2015)
Drive (2020)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NU’EST Discogsissa. (englanniksi)
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Normaalinolla

NN (normaalinolla) on Suomen ensimmäiseen valtakunnalliseen tarkkavaaitukseen perustuva korkeusjärjestelmä. Geodesian näkökulmasta NN on yhdistetty korkeusvertausjärjestelmä ja korkeusvertauskehys.
Ensimmäinen tarkkavaaitus (1892-1910) ulottui Kajaani-Oulu-Tornio-linjalle saakka. NN:n lähtötasona on Katajanokan siltaan kiinnitetyn vesiasteikon nollapiste, joka vastasi Helsingin keskimerenpintaa noin epookissa 1943.0. Tarkkavaaituksen aikana tapahtunutta maannousua ei ole otettu huomioon. NN:ssa korkeudet ovat ortometrisiä korkeuksia. NN on keskivuoksijärjestelmässä.
Mäkitervakko

| Mäkitervakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit'Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Käenkukat Lychnis
Laji::  viscaria
Kaksiosainen nimi
 Lychnis viscaria  L. 
Synonyymit
 Silene viscaria  Viscaria vulgaris 
Katso myös
   Mäkitervakko Wikispeciesissä   Mäkitervakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkitervakko (Lychnis viscaria, syn. Viscaria vulgaris, Silene viscaria) on kohokkikasveihin kuuluva tahmeavartinen tummanpunainen kukkakasvi.
Mäkitervakko on saanut nimensä varsien tervamaisesta nesteestä. Tahmean nesteen arvellaan olevan keino estää mesivarkaita, lähinnä muurahaisia, kiipeämästä vartta pitkin ja tunkeutumasta kukkiin. Kansanomaisella nimellä mäkitervakkoa on kutsuttu nimellä tervakukka.