stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Misinformaatio
Kysely misinformaation asiantuntijoille

Tutkittaessa väärän tiedon 150 akateemisen asiantuntijan vastauksia kyselyyn pyrittiin tunnistamaan niitä alueita, joita he olivat yksimielisiä. Yleisin syy siihen, miksi ihmiset uskovat ja jakavat väärää tietoa, oli puolueellisuus, kun taas koulutuksen puute oli eräs vähiten yleisistä syistä. Asiantuntijat suhtautuivat myönteisesti väärien tietojen torjuntaan ja tehtävien interventioiden tehokkuuteen. He tukivat järjestelmätason toimia väärää tietoa vastaan, kuten julkaisualustan suunnittelun muutoksia ja algoritmimuutoksia. Eniten yksimielisyyttä tulevaisuuden suunnasta väärän tiedon alalla oli se, että kerättäisiin lisää tietoa Yhdysvaltojen ulkopuolelta.
Kyselyyn osallistuneiden otoksessa oli mukana paljon asiantuntijoita länsimaisista liberaaleista ja  demokraattissta maista. Osallistujat olivat Yhdysvalloista (43), Yhdistyneestä kuningaskunnasta (16), Ranskasta (14), Saksasta (13), Kanadasta (5), Australiasta (5), Italiasta (5), Brasiliasta (4), Alankomaista (4) , Israelista (4), Espanjasta (3), Sveitsistä (3), Itävallasta (3), Kiinasta (2), Intiasta (2), Singaporesta (2), Chilesta (2), Argentiinasta (1), Suomesta (1) , Unkarista (1), Iranista (1), Irlannista (1), Libanonista (1), Norjasta (1), Pakistanista (1), Venäjältä (1) ja Turkista (1).
Asiantuntijat suuntautuivat vahvasti poliittisen kirjon vasemmistoon: hyvin oikealle (0), melko oikealle  (0), hieman keskustasta oikealle (7), keskustaan (15), hieman vasemmalle (43). ), melko vasemmalle (62), erittäin vasemmalle (21). Kyselyn asiantuntijat asiantuntijat edustivat laajasti eri  tieteenaloja. He olivat erikoistuneita psykologiaan (39), viestintä- ja mediatieteeseen (32), valtiotieteeseen (22), laskennallisiin yhteiskuntatieteisiin (17), tietojenkäsittelytieteisiin (9), sosiologiaan (8), journalismiin (8), filosofiaan (5)  tai muuhun (4), kuten lääketieteeseen.
Aiheesta muualla

Daniel Funke & Daniela Flamini: A guide to anti-misinformation actions around the world Poynter Institute. Viitattu 22.6.2023.
Kaavio havainnollistaa misinformaation, disinformaation ja huijauksen eroja, jotka on esitetty Wikimedia Reserarchissa (2015)
Nella Nyqvist

Nella Nyqvist (s. 2006 Helsinki) on suomalainen sulkapalloilija, joka edustaa Helsingfors Badminton Clubia.
Sekä Nyqvistin isä Ilkka Nyqvist, joka toimii sulkapallovalmentajana, että äiti Saara Hynninen ovat entisiä Suomen kärkipään sulkapalloilijoita. Samoin Nellan isoveli Niilo Nyqvist on ikäluokassaan Suomen kärkeä.
Nella Nyqvist aloitti sulkapallon pelaamisen 6-vuotiaana. Häntä valmentavat Ville Lång, Timo Koljonen ja äiti Saara Hynninen. Nyqvist palkittiin Vuoden nuorena helsinkiläisenä urheilijana vuonna 2021. Hänet on rankattu Suomen parhaaksi naissulkapalloilijaksi ja hänellä on edustuspaikka Suomen aikuisten maajoukkueessa.
Arvokisamenestys

Nyqvist voitti vasta 13-vuotiaana alle 15-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden maaliskuussa 2020. Nyqvist voitti vasta 14-vuotiaana alle 19-vuotiaiden EM-pronssia marraskuussa 2020. Nyqvist voitti 16-vuotiaana alle 19-vuotiaiden EM-pronssia elokuussa 2022. Nyqvist voitti kultaa Banská Bystrican kesäolympiafestivaaleilla heinäkuussa 2022. Vuosina 2021, 2023 ja 2024 Nyqvist voitti naisten Suomen-mestaruuden.
Aiheesta muualla

Nella Nyqvistin palaajastatistiikka
Myrskylän työväenyhdistys

Vakaumuksensa puolesta 1918 kaatuneiden muistokivi. Myrskylän punakaarti koki suurimmat tappionsa 13. huhtikuuta 1918 Orimattilan taistelussa Osasto Brandensteinia vastaan.
Myrskylän työväenyhdistys on 1905 perustettu työväenyhdistys. Se on ylläpitänyt työväentaloaan, Myrskylän Kinoa Myrskylän kirkonkylässä. 2000-luvulla yhdistyksen kiinteistöä on käytetty bingona tilausajoilla saapuville pelaajille, mutta tilan paloturvallisuusmääräysten vuoksi sitä määrää pelaajia ei voitu vastaanottaa tiloihin, jolla toiminta olisi saatu riittävän kannattavaksi. Myrskylän Kinon osoite on Kylänpääntie 1, 07600 Myrskylä.
Vuosi 1918

Syksyllä 1917 porvoolaisten aloitteesta koolle kutsuttu Myrskylän palokunnan (suojeluskunnan) perustamiskokouksessa olevista oli puolet sosialidemokraatteja. Suojeluskunnan oli tarkoitus olla kunnallinen tasapainosuojeluskunta, mutta poliittinen kehitys sai aikaan sen, että sosialidemokraatit jättäytyivät pois sen toiminnasta.
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue kehotti 1918 Suomen sisällissodan aikana paikallishallinnon perustamiseen. Myrskylässä ei oltu innokkaita, mutta Pukkilaan perustettiin kunnallishallituksen korvaavat hallintoelimet, mm. vallankumoustuomioistuin.
Myrskylän punakaarti koki suurimmat tappionsa Orimattilan taistelussa osasto Brandensteinia vastaan 13. huhtikuuta 1918. Kaatuneita oli 13. On ilmeistä, että Orimattilan kirkon hautausmaalla käydyn taistelun jälkeen saksalaiset eivät juuri ottaneet vankeja.
Pohjois-Myrskylä

1920- ja 1930-luvulla Myrskylän työväentalo ja Myrskylän työväenyhdistys olivat verrattain kaukana Kylmäsuolta. Niin kauppa-asioilla kuin koulupiirin suhteenkin pohjoisosasta kuntaa suuntauduttiin yleensä Orimattilan eteläisimmässä kylässä Pakaalla olevan Pakaan työväentalon urheilu- ja huvipalveluihin.
Nelspruit

| Nelspruit Mbombela |
| --- | --- |

 Nelspruit
 Koordinaatit: 25°27′57″S, 30°59′07″E 
Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Mpumalanga
Piirikunta:  Ehlanzeni
Perustettu:  1905
Korkeus:  689 m
Väkiluku (2011):  58 670
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nelspruit on 59 000 asukkaan kaupunki Etelä-Afrikan koillisosassa Limpopo-joen varrella. Kaupunki on myös Mpumalangan provinssin pääkaupunki. Nelspruit sijaitsee noin 100 kilometriä länteen Mosambikin rajalta ja 330 kilometriä itään Johannesburgista.
Kaupungissa sijaitsee Kruger Mpumalangan kansainvälinen lentoasema, jota käytetään pääosin reittilentoihin Johannesburgiin.
Nelspruitiin rakennettiin jalkapallostadion vuoden 2010 MM-kilpailuja varten. Stadionin nimi on Mbombela Stadium ja sen kapasiteetti on yli 40 000 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nelspruit Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Nelspruit Wikivoyagessa (englanniksi)
Muuruveden kirkko

| Muuruveden kirkko |
| --- | --- |
 Kirkkoon astutaan sisään etualalla olevasta ovesta.
Sijainti:  Kustilankuja 2, 73460 Muuruvesi; Juankoski, Kuopio
Koordinaatit:  63.01577°N, 28.20496°E
Seurakunta:  Järvi-Kuopion seurakunta, Muuruveden alueseurakunta
Rakentamisvuosi:  1904
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Materiaali:  graniitti
Istumapaikkoja:  1200
Tyylisuunta:  kansallisromantiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muuruveden kirkko sijaitsee Muuruvedellä, entisen Juankosken kaupungin alueella Kuopiossa. Harmaan, graniittisen kirkon suunnitteli Josef Stenbäck, ja se rakennettiin vuosina 1901–1904 talkootyönä silloisen Muuruveden seurakunnan kirkoksi.
Istumapaikkoja on 1 200 ja pinta-alaa 690 neliömetriä. Muodoltaan kirkko on ristikirkko, ja tyylisuunnaltaan se edustaa kansallisromantiikkaa, josta kertoo epäsymmetrisesti keskiakselista sivuun sijoitettu torni sekä suuret pyöreät ikkunat. Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1981. Niissä on 16 äänikertaa ja kaksi sormiota. Alttarilla on krusifiksi. Kellot ovat vuodelta 1903.
Kuvasto

Muuruveden kirkkoa sankarihautausmaan puolelta (idästä) katsottuna.
Muuruveden kirkko pääovien suunnalta (lännestä) nähtynä.
Aiheesta muualla

Muuruveden kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Juankosken alueseurakunta
Musiikkiuutiset

| Musiikkiuutiset |
| --- | --- |
Julkaisija:  Musisoi ry
ISSN:  ISSN 0783-9502
Perustettu:  1987
Lakkautettu:  1991
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  8–12 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Musiikkiuutiset oli vuosina 1987–1991 ilmestynyt suomalainen rytmimusiikkiin ja sen tuotantoon keskittynyt aikakauslehti. ”Riippumattomaksi musiikin ja tekniikan erikoislehdeksi” alaotsikoitu Musiikkiuutiset oli suunnattu erityisesti muusikoille ja esitystekniikan ammattilaisille. Sitä julkaisi äänentoistoyrittäjä Matti Sarapaltion perustama yhdistys Musisoi ry.
Vuonna 1991 Musiikkiuutiset yhdistyi Rytmi-lehden kanssa uudeksi julkaisuksi nimeltä Rytmimusiikki.
Mäkihypyn maailmancup 1979–1980

Mäkihypyn maailmancup 1979–1980 käsitti 27 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Cortina d'Ampezzossa Italiassa 27. joulukuuta 1979 ja viimeinen osakilpailu Štrbské Plesossa Tšekkoslovakiassa 25. maaliskuuta 1980.
Osakilpailut ja voittajat

| Pvm | Paikka | Mäki | Voittaja | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27. joulukuuta 1979 |  Cortina d'Ampezzo | Suurmäki |  Toni Innauer |  |
| 30. joulukuuta 1979 |  Oberstdorf | K115 |  Jochen Danneberg | Keski-Euroopan mäkiviikon ensimmäinen osakilpailu |
| 1. tammikuuta 1980 |  Garmisch-Partenkirchen | K115 |  Hubert Neuper | Keski-Euroopan mäkiviikon toinen osakilpailu |
| 4. tammikuuta 1980 |  Innsbruck | K120 |  Hubert Neuper | Keski-Euroopan mäkiviikon kolmas osakilpailu |
| 7. tammikuuta 1980 |  Bischofshofen | K120 |  Martin Weber | Keski-Euroopan mäkiviikon neljäs ja viimeinen osakilpailu |
| 12. tammikuuta 1980 |  Sapporo | Suurmäki |  Hirokazu Yagi |  |
| 13. tammikuuta 1980 |  Sapporo | Suurmäki |  Masahiro Akimoto |  |
| 19. tammikuuta 1980 |  Thunder Bay | Suurmäki |  Armin Kogler |  |
| 20. tammikuuta 1980 |  Thunder Bay | Suurmäki |  Armin Kogler |  |
| 26. tammikuuta 1980 |  Zakopane | Suurmäki |  Stanisław Bobak |  |
| 27. tammikuuta 1980 |  Zakopane | Suurmäki |  Piotr Fijas |  |
| 9. helmikuuta 1980 |  St. Nizier | Suurmäki |  Piotr Fijas |  |
| 10. helmikuuta 1980 |  St. Nizier | Suurmäki |  Tom Christiansen |  |
| 27. helmikuuta 1980 |  Sankt Moritz | Suurmäki |  Roger Ruud |  |
| 29. helmikuuta 1980 |  Gstaad | Suurmäki |  Hansjörg Sumi |  |
| 2. maaliskuuta 1980 |  Engelberg | Suurmäki |  Toni Innauer |  |
| 2. maaliskuuta 1980 |  Vikersund | K185 |  Per Bergerud |  |
| 8. maaliskuuta 1980 |  Lahti | Normaalimäki |  Armin Kogler |  |
| 9. maaliskuuta 1980 |  Lahti | Suurmäki |  Steve Collins |  |
| 11. maaliskuuta 1980 |  Falun | Normaalimäki |  Jouko Törmänen |  |
| 16. maaliskuuta 1980 |  Holmenkollen | Suurmäki |  Armin Kogler |  |
| 21. maaliskuuta 1980 |  Planica | K185 |  Hans Millonig |  |
| 22. maaliskuuta 1980 |  Planica | K185 |  Hubert Neuper |  |
| 24. maaliskuuta 1980 |  Štrbské Pleso | K90 |  Masahiro Akimoto |  |
| 25. maaliskuuta 1980 |  Štrbské Pleso | K120 |  Armin Kogler |  |
Maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenen eniten pistettä kerännyttä hyppääjää

| Sijoitus | Hyppääjä | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hubert Neuper |  Itävalta | 238 |
| 2. | Armin Kogler |  Itävalta | 220 |
| 3. | Stanisław Bobak |  Puola | 130 |
| 4. | Hirokazu Yagi |  Japani | 116 |
| 5. | Masahiro Akimoto |  Japani | 109 |
| 6. | Hans Millonig |  Itävalta | 108 |
| 6. | Johan Sætre |  Norja | 108 |
| 8. | Hansjörg Sumi |  Sveitsi | 102 |
| 9. | Toni Innauer |  Itävalta | 95 |
| 10. | Jari Puikkonen |  Suomi | 87 |
| 10. | Hans Wallner |  Itävalta | 87 |
Suomalaisten sijoitukset > Palkintosijat

Jouko Törmänen 1 voitto, 1 kakkossija, 1 kolmossija
Jari Puikkonen 3 kakkossijaa
Suomalaisten sijoitukset > Muut suomalaiset

Jouko Törmänen 19. 65 pistettä
Tapio Mikkonen 51. 18 pistettä
Pentti Kokkonen 55. 16 pistettä
Tauno Käyhkö 55. 16 pistettä
Keijo Korhonen 57. 15 pistettä
Pasi Ronkainen 65. 11 pistettä
Asko Aalto 73. 9 pistettä
Kari Heinonen 86. 5 pistettä
Jari Larinto 88. 4 pistettä
Esko Rautionaho 92. 3 pistettä
Aiheesta muualla

Tulokset FIS:n sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Napsijat

| Napsijat |
| --- | --- |
 Ruskonaamanapsija (Phylloscartes sylviolus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Katso myös
   Napsijat Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Napsijat (Pipromorphidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit on erotettu tähän heimoon tyrannien heimosta. BirdLife Suomen käyttämän luokituksen mukaan napsijoihin kuuluu 17 sukua ja 101 lajia.
Suvut

| --- | --- |
 Keltavatsanäpsyt Todirostrum  Korvanapsijat Pogonotriccus  Koukkunapsijat Oncostoma  Kääpiötypäköt Myiornis  Lapionapparit Tolmomyias  Lattanokat Rhynchocyclus  Maanapparit Corythopis  Nappaajat Leptopogon:  Napsijat Phylloscartes  Näpsijät Hemitriccus  Näpsyt Poecilotriccus  Päristäjät Cnipodectes  Ruskotypäköt Pseudotriccus  Töyhtötypäköt Lophotriccus  Vihernappaajat Mionectes
Suvut > Lajeja, joilla on oma sukunsa

Rusonaamanapsija Taeniotriccus andrei
Vaaleasilmätypäkkö Atalotriccus pilaris
Nathaniel Prentice Banks

Nathaniel P. Banks
Nathaniel Prentice Banks (30. tammikuuta 1816 Waltham, Massachusetts – 1. syyskuuta 1894 Waltham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja sotilas, Massachusettsin kuvernööri, edustajainhuoneen puhemies ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Lapsuus ja nuoruus

Banks syntyi Walthamissa Massachusettsissa esikoisena Nathaniel P. Banks Seniorille ja Rebecca Greenwood Banksille. Hän sai vain peruskoulutuksen ja alkoi hyvin nuorena työskennellä paikallisessa puuvillatehtaassa. Hän työskenteli vähän aikaa mekaanikkona, sanomalehtieditorina, opiskeli lakia, sai oikeuden harjoittaa ammattia 23-vuotiaana, ja hänen kykynsä puhujana toi hänelle menestystä. 11. huhtikuuta 1847 hän meni naimisiin Mary Theodosia Palmerin kanssa Providencessa Rhode Islandissa.
Poliittinen ura ennen sisällissotaa

Banks oli demokraattien edustajana Massachusettsin edustajainhuoneessa 1849–1852 ja puhemiehenä 1851–1852[lähde? ]. Hän oli osavaltionsa perustuslakikokouksen jäsen 1853, ja samana vuonna hän aloitti ensimmäisen kautensa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. 2. helmikuuta 1856 hänet valittiin kongressin puhemieheksi, ja hän antoi orjuuden vastustajille tärkeitä tehtäviä kongressissa[lähde? ]. Banks erosi jouluaattona 1857 edustajainhuoneesta, koska hänet valittiin kotiosavaltionsa kuvernööriksi. Kuvernöörinä Banks toimi lopulta vuodet 1858–1861.
Banks yritti päästä presidenttiehdokkaaksi, mutta epäonnistui ja toimi vähän aikaa Chicagossa rautateillä ja teki maakauppoja.
Sisällissota

Sisällissodan alkaessa Banks nimitettiin kenraalimajuriksi 16. toukokuuta 1861. Hän taisteli Stonewall Jacksonia vastaan huonolla menestyksellä Shenandoahin laaksossa ja tavallaan auttoi tekemään tästä kuuluisan. Marraskuussa 1862 Banks keräsi 30 000 vapaaehtoista Uudesta-Englannista ja New Yorkista ja purjehti sen jälkeen etelävaltioihin, missä hän korvasi kenraalimajuri Benjamin Butlerin. Hänen oli tarkoituksena marssia Vicksburgiin kenraalimajuri Ulysses S. Grantin joukkojen avuksi. Hän marssittikin joukkonsa Alexandriaan Louisianassa ryöstellen matkalla puuvillaa ja vapauttaen orjia. Hän piiritti Port Hudsonia Louisianassa, kunnes sen varuskunta antautui 9. heinäkuuta 1863. Samana syksynä hän järjesti kaksi tutkimusmatkaa Texasiin estämällä Ranskaa Meksikosta käsin valtaamasta sitä tai auttamasta konfederaatiota. Hän onnistuikin valtaamaan Texasin saaret ja Rio Granden suun. Vuonna 1864 kenraali Grant käski hänen vallata Mobilen Alabamassa, mutta hän olisi mieluummin suunnannut Galvestoniin, jonka valtaaminen annettiin Henry Wager Halleckin tehtäväksi.
Red Riverin kampanja ja sodan jälkeiset vaiheet

Banks taisteli Richard Taylorin joukkoja vastaan Red River -kampanjan aikana ja joutui vetäytymään saavuttamatta oikeastaan mitään. Hän liittyi tämän jälkeen yhteen William Tecumseh Shermanin joukkojen kanssa. Jonathan H. Carterin komentamat konfederaation joukot Red Riverillä eivät antautuneet ennen kuin kesäkuussa 1865, yli kaksi kuukautta Robert E. Leen antautumisen jälkeen. Banks päätti asepalveluksensa lopulta elokuussa 1865.
Sodan jälkeen Banks työskenteli hallinnollisissa tehtävissä Washingtonissa[lähde? ]. Banks palasi kongressiin uudelleen 1865 järjestetyissä täytevaaleissa, kun hänet valittiin republikaanina edustajainhuoneesta eronneen Daniel W. Goochin vanhalle paikalle. Banks oli edustajainhuoneessa yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1873 saakka, kunnes hän tippui edustajainhuoneesta. Banks palasi edustajainhuoneeseen sitoutumattomana vuosiksi 1875-79 ja jälleen republikaanina 1889-91.
Banks kuoli Walthamissa syyskuussa 1894. Hänet on haudattu Grove Hillin hautausmaalle.
Banksin puoliso Mary Theodosia Palmer.
Käännös suomeksi
Myrskylän työväentalo Kino

| Myrskylän työväentalo Kino |
| --- | --- |
 Myrskylän työväenyhdistyksen talo 1953
Osoite:  Kyläpääntie 1, 07600 Myrskylä
Sijainti:  Myrskylä
Koordinaatit:  60°39′51″N, 25°50′44″E
Valmistumisvuosi:  1. talo vuonna 1907, 2. talo vuonna 1929
Rakennuttaja:  Myrskylän työväenyhdistys
Omistaja:  Myrskylän Sos.dem.Työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrskylän työväentalo Kino on Myrskylän kunnassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Myrskylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuoden loppuun mennessä yhdistyksessä oli 60 jäsentä, joista 18 naista ja 42 miestä. Myös talojen tyttäriä ja poikia kuului yhdistykseen. Talolle saatiin vuokrattua tontti. Ensimmäinen maininta talosta on SDP:n puoluetilastossa vuodelta 1907. Vuonna 1927 toimintaa oli niin runsaasti, että päätettiin hankkia suurempi työväentalo. Työväentaloa varten ostetut puut kaadettiin ja sahattiin talkoilla. Rakennusurakoitsijaksi valittiin yhdistyksen jäsen Ville Hedberg. Varoja rakentamiseen koottiin iltamilla ja arpajaisilla.
Rakennus

Työväentalolla on tehty jatkuvasti korjauksia ja parannustöitä. Juhlasalin ja eteisen lattia on uusittu. Taloon on rakennettu sauna ja kokoustila, myös saniteettitilat on ajanmukaistettu.
Toimintaa työväentalolla

Työväenyhdistyksellä oli oma kisällilauluryhmä, joka esiintyi muillakin työväentaloilla vierailuiltamissa. Voimistelu- ja urheiluseura Tuisku perustettiin vuonna 1931. Toiminta työväentalolla keskittyi lähinnä tanssien ja iltamien järjestämiseen. Teatteri Kino perustettiin vuonna 1953 elokuvien esittämistä varten. Tällä toiminnalla työväenyhdistys pystyi maksamaan velkansa ja pitämään työväentaloa hyvässä kunnossa. Elokuvateatteri toimi työväentalolla 41 vuotta 1990-luvulle asti. Vuonna 1976 työväentalolla alettiin järjestää bingoiltoja, joihin tultiin pelaamaan busseilla muiltakin paikkakunnilta. Bingotoiminta jatkui 2000-luvulle, ja sen turvin työväentaloa pystyttiin pitämään yllä ja peruskorjaamaan.
Multiaista satoa

Valo- ja äänitapahtuma "Lammen Sointi" Multian Härkölammella
Multiaista Satoa 2010 -kulttuuri- ja viihdetapahtuma Multian keskusaukiolla.
Multiaista Satoa -juhlaorkesteri esiintyy Minna Kankaan johdolla
Olavi Uusivirta esiintyy Multiaista Satoa -kesätapahtumassa 2016
Multiaista satoa on kulttuuri- ja viihdetapahtuma Multialla Keski-Suomessa. Kesäfestivaali järjestettiin ensi kerran 1998. Järjestäjänä on Multiaista Satoa ry , jonka puheenjohtajana on filosofian maisteri ja draamakasvatuksen opettaja Satu Olkkonen. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2013 aiheena "Äänenkäytön erityisyys pedagogiikan ja taiteellisen toiminnan haasteena".  Olkkonen on toiminut harrastajateatterissa näyttelijänä, Työväen Näyttämöiden Liiton luottamushenkilönä ja yliopisto-opettajana. Satu Olkkonen asuu miehensä Reima Viitalan kanssa Multialla.
Perustajat

Multiaista Satoa ry:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Teatterikorkeakoulun teatteritaiteen laitoksen johtaja ja lausuntataiteilija Marja-Liisa Kuuranne-Autelo. Kuuranne-Autelo on sukujuuriltaan multialainen. Festivaalin alkuperäiset ideoijat ja käynnistäjät ovat Kuuranteen ohella tuottaja-ohjaaja Erkki Pohjanheimo ja opettaja, entinen Multian kanttori, Risto Kahila. Molemmat ovat syntyjään multialaisia. Pohjanheimo toimi myös Multiaista satoa -yhdistyksen hallituksessa ja sihteerinä sen ensimmäiset vuodet. .
Festivaalin luonne

Kesätapahtuman johtoajatuksena on elvyttää ja kehittää paikallista kulttuuri- ja viihde-elämään kokoamalla joka kesä yhteen multialaisia taiteilijoita ja taitajia välittämään omaa osaamistaan ja luovan työnsä tuloksia multialaisille, Multian kesävieraille ja muille suomalaisille. Kesällä 2007 kävijämäärä oli noin 10000. Asukkaita Multialla on vajaa 1700.
Multiaista satoa -tapahtuma on erilainen verrattuna muihin kesäfestivaaleihin. Multiaisen sadon taiteilijoiksi ja taitajiksi hyväksytään vain syntyperäiset multialaiset eli multiaiset ja Multialla asuvat tai heidän jälkeläisensä sekä Multialle naidut tai sukujuurensa Multialla omaavat. Kesätapahtuman kaksikymmenvuotisen historian aikana on mukana ollut puolisentuhatta esiintyjää muun muassa musiikin, näyttämötaiteen ja kuvataiteen alueelta. Multiaista Satoa ry:n hallitus päätti vuonna 2018 pistää Satoa-festivaalin toistaiseksi jäihin. Sen tilalle Multia-Seura organisoi uuden kesätapahtuman, Multian Kesän.
Historiaa

Ensimmäisenä vuonna 1998 tapahtuma oli yhdeksänpäiväinen, sen jälkeen vuosittain yleensä 4–5-päiväinen. Kunakin festivaalipäivänä oli useita eri tapahtumia. Laajat taidenäyttelyt kestivät parisen viikkoa. Tapahtuman anti sisälsi lisäksi muun muassa klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, nuoriso- ja lastenkonsertteja, runoiltoja, teatteriesityksiä, elokuva- ja videonäytöksiä, toritapahtumia, yhteislaulutuokioita, jameja, tansseja ja multitaidetapahtumia. Joka kesä yksi Multian kylistä vuorollaan sai järjestettäväkseen Multiaiseen satoon liittyvän kylätapahtuman. Multiaista satoa toteutettiin miltei kokonaan talkootyönä. Keskeisin yhteistyökumppani ja avustaja on ollut Multian kunta, jolta festivaali on saanut taloudellista tukea ja jonkin verran työvoimaa.
Myyntivideot

Multiaisen sadon kesätapahtumista on tehty kaksi myyntivideota. Ensimmäinen kertoo festivaalin viidestä ensimmäisestä vuodesta nimellä Viisi Satoisaa Vuotta. Toisessa on mukana seuraavat kymmenen vuotta otsikolla Hyvän Sadon Vuodet 2003–2012. Videot on valmistanut tuotantoyhtiö Sunny Notes Oy ja ohjannut Erkki Pohjanheimo.
Julkaisuja

Yrjö Valkola: Multiaisittain, kirja, Multiaista Satoa ry 1998
Yrjö Valkola: Muistojen kultaama Multia, kirja, Multiaista Satoa ry 1999
Viisi Satoisaa Vuotta, myyntivideo, Multiaista Satoa ry / Sunny Notes Oy 2003
Hyvän Sadon Vuodet 2003-2012, myyntivideo, Multiaista Satoa ry / Sunny Notes Oy 2013
Aiheesta muualla

Multiasta satoa (Arkistoitu – Internet Archive)
Mosaiikkimuoto

Mosaiikkimuoto on kreationistisessa kirjallisuudessa käytetty (varsin epäselvästi määritelty) termi, jolla kuvaillaan eliöitä, kuten Archaeopteryx tai vesinokkaeläin. Termin käyttö liittynee alun perin Duane Gishin levittämään Stephen Jay Gouldin virhelainaukseen Archaeopteryxin tiimoilta.
Mäkelä Alu

| Mäkelä Alu Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1937
Kotipaikka:  Alajärvi
Toimiala:  metalliteollisuus
Tuotteet:  alumiiniprofiilit
Liikevaihto:  53 milj. euroa (2013)
Henkilöstö:  161
Kotisivu:  www.makelaalu.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mäkelä Alu Oy on metallinjalostusyritys, jonka tehdas sijaitsee Alajärvellä. Mäkelä Alu puristaa alumiiniprofiileja ja pintakäsittelee niitä muun muassa rakennus- ja telakkateollisuuden tarpeisiin. Yritys on perustettu vuonna 1937, ja yhtiön toimitusjohtaja on Markku Välimäki. Yritys kuuluu Alucenter-yhteistyöverkostoon. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2013 52,9 miljoonaa euroa, ja sillä oli 161 työntekijää.
Aiheesta muualla

Mäkelä Alun kotisivut