stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sylvia-yhtye
Historia

Vuonna 1991 Sylvia -yhtyeen soittajat perustivat Sylvia Musiikki Oy –nimisen yhtiön, joka hoiti omien keikkojen lisäksi myös hieman toisten orkestereiden keikkamyyntiä.  Vuosina 1991 ja 1992 Sylvia -yhtye osallistui Ylläs Soikoon -tapahtuman yhteydessä järjestettyyn SMORK (Tanssiorkestereiden SM) -kilpailuun sijoittuen molemmilla kerroilla kolmanneksi. 1991 voiton vei Jari Koivisto ja Kasmir ja 1992 Mestari Orikanto.
Vuonna 1994 orkesterin kokoonpanoon liittyi 1991 ”Kultainen Harmonikka” -kilpailun voittaja, tangoprinssi Ilpo Kaleva. Vuoden 1995 SMORK:iin yhtye osallistui nimellä Ilpo Kaleva & Tanssiorkesteri Sylvia ja voitti kyseisen kisan. Toiseksi tuli Magnet ja kolmanneksi Pekka Masalin & Polemique. Kisan tuomaristossa istui muun muassa Erik Lindström, Ilpo Hakasalo, Martti Metsäketo ja Arvi Ahola, Pekka Nissilä Suomen Muusikkojen liitosta sekä muusikko Timo Reutonen. Samana vuonna, siirryttyään Auraviihde Oy:lle, alkoi tulla muun muassa useita tangokuninkaallisten säestyksiä. Vuoden 1996 kesällä Tanssiorkesteri Sylvia soittajista tuli ammattimuusikoita saman vuoden tangokuningas Tomi Markkolan orkesteriksi ja tätä jatkui vuoden 1997 kesään saakka. Keikkoja Tomin kanssa ympäri Suomen kertyi noin 200.Tangomarkkinoilla Tanssiorkesteri Sylvia toimi kolmena kesänä säestäen useita eri vuosien tangokuninkaallisia.
Vuoden 1997 aikana Tanssiorkesteri Sylvia teki omakustannelevyn nimellä ”Tanssiorkesteri Sylvia” (SYLCD001). Äänitys tapahtui Rovanimellä Pauli Ruuskasen Studioala -studiolla. Levy julkaistiin syksyllä 1997 ja se sisältää tanssimusiikkia tanssilajipareittain. Levyllä osa sävellyksistä oli aivan uusia ja osa aiemmin julkaistuja. Säveltäjinä mm. Jukka Kuoppamäki, Jukka Koivisto ja Seppo Nissilä.
Tanssilava-, talo-, sekä ravintola- ja laivakeikkojen lisäksi Tanssiorkesteri Sylvia esiintyi myös erilaisissa konsertteissa muun muassa Kirsi Rissasen ja tangoprinssi Jari Partasen kanssa. Tanssiorkesteri Sylvia säesti reilun 30 vuoden aikana lähes 80 artistia, joiden joukossa olivan muun muassa Eino Grön, Rainer Friman, Risto Nevala, Jaska Mäkynen, Anita Hirvonen, Mikko Alatalo, Kai Hyttinen, Esko Rahkonen, Saija Varjus, Markus Allan, Jari Sillanpää, Pirjo Bister, Jari Partanen, Tiina Räsänen ja Kauko Simonen.
Virallisen viimeisen keikan yhtye teki 25. lokakuuta 2009 Elimäki-Vilppulan Ns-talolla ja vihoviimeinen yhteinen esiintyminen juhannuspäivänä 2010 Maaningan Kasinolla.
Tämän jälkeen Pekka Jussila ja Eero Karhunen perustivat 2010 Duo Kasino -nimisen yhtyeen.
Sylvian kokoonpanot

1. Juha Joki, kitara ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Jukka-Pekka Lehtonen, basso (1978-79)
2. Juha Joki, basso ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Antero Järveläinen, koskettimet, hanuri (1979-86)
3. Juha Joki, basso ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Sami Kelo, koskettimet ja laulu (1986-87)
4. Juha Joki, basso ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Eero Karhunen, koskettimet (1987-92)
5. Juha Joki, basso ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Eero Karhunen, koskettimet - Jukka Spets, koskettimet ja laulu (1992-94)
6. Juha Joki, basso ja laulu – Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu - Eero Karhunen, koskettimet – Ilpo Kaleva (Kärkkäinen), hanuri ja laulu, Tapo Hakkarainen, saksofonit (1994-95)
7. Juha Joki, basso ja laulu - Pekka Jussila, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu Eero Karhunen, koskettimet – Ilpo Kaleva, hanuri ja laulu – Juha Loikkanen, saksofonit (1995-97)
8. Pekka Jussila, basso, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu, Eero Karhunen, koskettimet ja laulu – Ilpo Kaleva, hanuri ja laulu – Juha Loikkanen, saksofonit, huilu ja basso (1997-98)
9. Pekka Jussila, basso, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu, Juha Loikkanen, saksofonit, huilu ja basso – Kari Hämynen, hanuri ja basso – Petri Summanen, koskettimet (1998-1999)
10. Pekka Jussila, basso, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu – Juha Loikkanen, saksofonit, huilu ja basso – Kari Hämynen, hanuri ja basso – Eero Karhunen, koskettimet, hanuri, laulu (1999-2004)
11. Pekka Jussila, basso, kitara ja laulu – Raino Karttunen, rummut ja laulu – Juha Loikkanen, saksofonit, huilu ja basso – Eero Karhunen, koskettimet, hanuri ja laulu (2006-09).
Aiheesta muualla > Tallenteet

CD-levy ”Tanssiorkesteri Sylvia, 1997 (SYLCD001)
Kokoelma C-kasetti ”Viimeiset sadepisarat”; ”Metsäpirtti”, Joki-Sound
Aiheesta muualla > Televisioesiintymiset

Syyskuu 1989 YLE TV2: Kirsi Rissanen & Sylvia
20.9.1996 YLE TV2: ”Huvin vuoksi”: Tomi Markkola & Tanssiorkesteri Sylvia (+Saija Varjus)
Otto Ludwig

| Otto Ludwig |
| --- | --- |
 Otto Ludwig
Henkilötiedot
Syntynyt: 1813
Kuollut: 1865 (51–52 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Otto Ludwig (1813–1865) oli saksalainen kirjailija, jonka murhenäytelmät Der Erbförster (1853) ja Die Makkabäer (1855) ovat eteviä voimakkaalta luonnekuvaukseltaan ja dramaattiselta vaikuttavuudeltaan. Ludwigin romaanit Zwischen Himmel und Erde (1857; suomennettu). Die Heiterethei (1857) ovat elämää uhkuvia ja realistisia. Merkittävä on esteettinen tutkimus Shakespeare-Studien (1871). Kootut teokset Gesammelte Schriften  ilmestyivät 1891.
Suomennettu teos

Taiwaan ja maan wälillä (Zwischen Himmel und Erde ), suom. P. C.; Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1875
Taivaan ja maan välillä, suom. Eino Länsilehto; Helsinki: Kirja 1915. – 2. p. WSOY 1938.
Heleija: Kertomus thüringiläisestä kansanelämästä, suom. Ester Peltonen; WSOY, Porvoo, 1908 Teos verkossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto Ludwig Wikimedia Commonsissa
PFK Botev Plovdiv

PFK Botev Plovdiv (bulg. ПФК Ботев Пловдив) eli Botev Plovdiv on jalkapalloseura Plovdivin kaupungista. Seura pelaa Bulgarian korkeimmalla sarjatasolla A PFG:ssä. Seuralla on kaksi Bulgarian mestaruutta vuosilta 1929 ja 1967. Botev on pelannut useammalla kaudella Euroopan sisäissä turnauksissa, erityisesti Eurooppa-liigassa ja sen edeltäjässä UEFA Cupissa, mutta ei ole saavuttanut suurta menestystä.
Suomi on sun

| Suomi on sun Klamydia |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: punk
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Kråklund
Klamydian muut ep-levyt
| Ookko tehny lenkkiä? 2002 | Suomi on sun 2002 | Seokset 2003 |
Suomi on sun on vaasalaisen Klamydia-yhtyeen vuonna 2002 julkaisema viiden kappaleen mini-cd. Itsenäisyyspäivänä julkaistun levyn tuotto lahjoitettiin Sotainvalidien veljesliitolle.
Kappaleet

Suomi on sun
Hyvästi masentava maanantai
Olen neitsyt
Sportti voittaa!
Suomi on sun (akustinen versio)
Kokoonpano

Sami Kohtamäki – bassokitara
Riku Purtola – rummut
Jari Helin – kitara
Vesa Jokinen – laulu
Aiheesta muualla

Suomi on sun discogs.com -sivustolla
Klamydia
| --- | --- |
Studioalbumit:   Älpee  Los celibatos  Pää kiinni painajainen  Masturbaatio ilman käsiä  Tippurikvartetti  Siittiöt sotapolulla  Klamysutra  Tango delirium  Zulupohjalta  Klamytapit  Punktsipum  Urpojugend  Tyhmyyden ylistys  Klamydia  Rujoa taidetta  Loputon luokkaretki  XXV  Antisupersankarit  Aikuisilta kielletty  Hiljainen pöytä läheltä orkesteria 
EP:t:   Heja grabbar  Ja tauti leviää  Heppi keippi  DSS  Säynäväynäviä  Hihhulit tuloo  I really hate you  Lahja  Huono  Huipulla tuulee  L.A.M.F.  Perseeseen  Onnesta soikeena  Snapsin paikka  Ryssä mun leipääni syö  Ookko tehny Lenkkiä?  Suomi on sun  Seokset  Ne jää jotka jää  Miljoonan kilsan tennarit  Kingi ja kuusipuu  Näsinneula näkyy 
Kokoelmat:   Tres Hombres  Lahjattomat  Klamytologia  Piikkinä lihassa  Jubelium!  Sound Pack 2CD+DVD 
Livealbumit:   Kötinää  Himmelachtungperkele  ...ja käsi käy  Punksinfonia 
Singlet:   ”Huipulla tuulee”  ”Arvon (lisäveron) mekin ansaitsemme”  ”Saksaan”  ”Narkkarirakkautta”  ”Pala Rauhaa”  ”Perseeseen”  ”Kosketus”  ”Onnesta soikeena”  ”Letoisa Lewinsky”  ”Snapsin paikka”  ”Ryssä mun leipääni syö”  ”Koomikko tahtomattaan”  ”Ookko tehny lenkkiä?”  ”Suomi on sun”  ”Seokset”  ”Kujanjuoksu”  ”Promillepuheluita”  ”Pienen pojan elämää”  ”Lohikäärme Puff”  ”Pohjanmaalla”  ”Jalat suorana”  ”Ne jää jotka jää”  ”Rujoa taidetta”  ”Miljoonan kilsan tennarit”  ”Haaveet elättää”  ”Suomalainen tarina”  ”Pelasta”  ”Kaikki hyvä”  ”Poika pysyy Suomessa”  ”Älä pelkää!”  ”Ripota mun tuhkani Kyrönjokeen”  ”Rakas hullu”  ”Isi haisee rokkenrollilta”  ”Tervetuloa helvettiin”  ”Pyyntö”  ”Känni-ääliön paluu”  ”Älä peitä mun aurinkoo”  ”Koomikon kyyneleet”  ”Saappaat jalassa”  ”Fittihitti”  ”Kingi ja kuusipuu”  ”Sotaa vai rakkautta?”  ”Sääntö-Suomi”  ”Iso I”  ”Se on koronaa”  ”Joulu piritalossa”  ”Outo aika”  ”Sydämessä mukana”  ”Pieni suuri elämä” 
DVD:t:   "Klamydia Rockperry Live 2003"  "Usvaputki" 
Musiikkivideot:   Oodi Hietskulle  Pilke Silmäkulmassa  Pala Rauhaa  Sytkäri  Kosketus  Laiskat ja pulskeat  Negatiivisemman ajattelun ryhmä  Ookko tehny lenkkiä?  Eihän euroviisuihin?  Pienen pojan elämää  Pohjanmaalla  Rujoa taidetta  Ajolähtö  Puutavaraa  Huipulla tuulee  Ajetaan aaveet pois  Suomalainen tarina  Pelasta!  Älä pelkää!  Ripota mun tuhkani Kyrönjokeen  Pyyntö  Koomikon kyyneleet  Sydämessä mukana
Oulun Luistelukerho

Oulun luistelukerhoa edustanut Susanna Pöykiö vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Oulun Luistelukerho r.y. (OLK) on vuonna 1949 perustettu oululainen taitoluisteluseura. Oulun Luistelukerhossa voi harrastaa joko yksinluistelua tai muodostelmaluistelua. Muodostelmaluistelun puolella kilpailevia joukkueita on kaudella 2016–2017 seitsemän: Tähtitytöt – minorisarjan joukkue, Aurora Borealis -SM-noviisisarjan joukkue, Stella Polaris – SM-juniorisarjan joukkue, Corda Borealis -kansallisen seniorisarjan joukkue, Cometes Borealis -kansallisen noviisisarjan joukkue, Luna Borealis -aikuissarjan joukkue ja Minitähdet -tulokassarjan joukkue. Seurassa on  myös kaksi muodostelmaluistelun kehitysryhmää: Minitimantit ja Timantit. Yksinluistelussa seuran tunnetuin ja menestynein urheilija on moninkertainen SM- ja EM-mitalisti Susanna Pöykiö, jonka taitoluistelu-ura on jo päättynyt. Seurassa on myös taitoluistelukoulu jossa on  kaikentasoisia ja -ikäisiä luistelijoita.
Aiheesta muualla

Oulun Luistelukerho
Stella Polaris
Tähtitytöt
Supersuurpujottelun maailmancup
Supersuurpujottelun maailmancupin kolme parasta kausittain > Miehet

| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985–1986 |  Markus Wasmeier |  Pirmin Zurbriggen |  Marc Girardelli |
| 1986–1987 |  Pirmin Zurbriggen |  Marc Girardelli |  Markus Wasmeier |
| 1987–1988 |  Pirmin Zurbriggen |  Markus Wasmeier |  Franck Piccard |
| 1988–1989 |  Pirmin Zurbriggen |  Lars-Börje Eriksson |  Franck Piccard |
| 1989–1990 |  Pirmin Zurbriggen |  Günther Mader |  Lars-Börje Eriksson |
| 1990–1991 |  Franz Heinzer |  Stephan Eberharter |  Atle Skårdal |
| 1991–1992 |  Paul Accola |  Marc Girardelli |  Günther Mader |
| 1992–1993 |  Kjetil André Aamodt |  Günther Mader |  Franz Heinzer |
| 1993–1994 |  Jan Einar Thorsen |  Marc Girardelli |  Tommy Moe |
| 1994–1995 |  Peter Runggaldier |  Günther Mader |  Werner Perathoner |
| 1995–1996 |  Atle Skårdal |  Hans Knauß |  Lasse Kjus |
| 1996–1997 |  Luc Alphand |  Josef Strobl |  Andreas Schifferer |
| 1997–1998 |  Hermann Maier |  Hans Knauß |  Stephan Eberharter |
| 1998–1999 |  Hermann Maier |  Stephan Eberharter |  Andreas Schifferer |
| 1999–2000 |  Hermann Maier |  Werner Franz |  Fritz Strobl |
| 2000–2001 |  Hermann Maier |  Christoph Gruber |  Josef Strobl |
| 2001–2002 |  Stephan Eberharter |  Didier Cuche |  Fritz Strobl |
| 2002–2003 |  Stephan Eberharter |  Marco Büchel |  Didier Cuche |
| 2003–2004 |  Hermann Maier |  Daron Rahlves |  Stephan Eberharter |
| 2004–2005 |  Bode Miller |  Hermann Maier |  Daron Rahlves |
| 2005–2006 |  Aksel Lund Svindal |  Hermann Maier |  Daron Rahlves |
| 2006–2007 |  Bode Miller |  Didier Cuche |  John Kucera |
| 2007–2008 |  Hannes Reichelt |  Didier Cuche |  Benjamin Raich |
| 2008–2009 |  Aksel Lund Svindal |  Werner Heel |  Didier Défago |
| 2009–2010 |  Erik Guay |  Michael Walchhofer |  Aksel Lund Svindal |
| 2010–2011 |  Didier Cuche |  Georg Streitberger |  Ivica Kostelić |
| 2011–2012 |  Aksel Lund Svindal |  Didier Cuche |  Beat Feuz |
| 2012–2013 |  Aksel Lund Svindal |  Matteo Marsaglia |  Matthias Mayer |
| 2013–2014 |  Aksel Lund Svindal |  Kjetil Jansrud |  Patrick Küng |
| 2014–2015 |  Kjetil Jansrud |  Dominik Paris |  Matthias Mayer |
| 2015–2016 |  Aleksander Aamodt Kilde |  Kjetil Jansrud |  Aksel Lund Svindal |
| 2016–2017 |  Kjetil Jansrud |  Hannes Reichelt |  Aleksander Aamodt Kilde |
| 2017–2018 |  Kjetil Jansrud |  Vincent Kriechmayr |  Aksel Lund Svindal |
| 2018–2019 |  Dominik Paris |  Vincent Kriechmayr |  Mauro Caviezel |
| 2019–2020 |  Mauro Caviezel |  Vincent Kriechmayr |  Aleksander Aamodt Kilde |
| 2020–2021 |  Vincent Kriechmayr |  Marco Odermatt |  Matthias Mayer |
| 2021–2022 |  Aleksander Aamodt Kilde |  Marco Odermatt |  Vincent Kriechmayr |
| 2022–2023 |  Marco Odermatt |  Aleksander Aamodt Kilde |  Vincent Kriechmayr |
| 2023–2024 |  Marco Odermatt |  Vincent Kriechmayr |  Raphael Haaser |
Supersuurpujottelun maailmancupin kolme parasta kausittain > Naiset

| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985–1986 |  Marina Kiehl |  Liisa Savijarvi |  Michaela Marzola |
| 1986–1987 |  Maria Walliser |  Catherine Quittet |  Marina Kiehl |
| 1987–1988 |  Michela Figini |  Sylvia Eder |  Blanca Fernández Ochoa  Regine Mösenlechner |
| 1988–1989 |  Carole Merle |  Sigrid Wolf |  Anita Wachter |
| 1989–1990 |  Carole Merle |  Michaela Gerg |  Sigrid Wolf |
| 1990–1991 |  Carole Merle |  Petra Kronberger |  Michaela Gerg |
| 1991–1992 |  Carole Merle |  Merete Fjeldavlie |  Katja Seizinger |
| 1992–1993 |  Katja Seizinger |  Ulrike Maier |  Carole Merle |
| 1993–1994 |  Katja Seizinger |  Bibiana Perez |  Hilde Gerg |
| 1994–1995 |  Katja Seizinger |  Heidi Zeller-Bähler |  Heidi Zurbriggen |
| 1995–1996 |  Katja Seizinger |  Alexandra Meissnitzer |  Martina Ertl |
| 1996–1997 |  Hilde Gerg |  Katja Seizinger |  Pernilla Wiberg |
| 1997–1998 |  Katja Seizinger |  Renate Götschl |  Isolde Kostner |
| 1998–1999 |  Alexandra Meissnitzer |  Michaela Dorfmeister |  Martina Ertl |
| 1999–2000 |  Renate Götschl |  Mélanie Turgeon |  Mojca Suhadolc |
| 2000–2001 |  Régine Cavagnoud |  Renate Götschl |  Carole Montillet |
| 2001–2002 |  Hilde Gerg |  Alexandra Meissnitzer |  Michaela Dorfmeister |
| 2002–2003 |  Carole Montillet |  Renate Götschl |  Karen Putzer |
| 2003–2004 |  Renate Götschl |  Carole Montillet |  Michaela Dorfmeister |
| 2004–2005 |  Michaela Dorfmeister |  Renate Götschl |  Lindsey Kildow |
| 2005–2006 |  Michaela Dorfmeister |  Alexandra Meissnitzer |  Nadia Styger |
| 2006–2007 |  Renate Götschl |  Nicole Hosp |  Lindsey Kildow |
| 2007–2008 |  Maria Riesch |  Elisabeth Görgl |  Fabienne Suter |
| 2008–2009 |  Lindsey Vonn |  Nadia Fanchini |  Fabienne Suter |
| 2009–2010 |  Lindsey Vonn |  Elisabeth Görgl |  Nadia Styger |
| 2010–2011 |  Lindsey Vonn |  Maria Riesch |  Julia Mancuso |
| 2011–2012 |  Lindsey Vonn |  Julia Mancuso |  Anna Fenninger |
| 2012–2013 |  Tina Maze |  Julia Mancuso |  Anna Fenninger |
| 2013–2014 |  Lara Gut |  Anna Fenninger |  Tina Weirather |
| 2014–2015 |  Lindsey Vonn |  Anna Fenninger |  Tina Maze |
| 2015–2016 |  Lara Gut |  Tina Weirather |  Lindsey Vonn |
| 2016–2017 |  Tina Weirather |  Ilka Štuhec |  Lara Gut |
| 2017–2018 |  Tina Weirather |  Lara Gut |  Anna Veith |
| 2018–2019 |  Mikaela Shiffrin |  Nicole Schmidhofer |  Tina Weirather |
| 2019–2020 |  Corinne Suter |  Federica Brignone |  Nicole Schmidhofer |
| 2020–2021 |  Lara Gut-Behrami |  Federica Brignone |  Corinne Suter |
| 2021–2022 |  Federica Brignone |  Elena Curtoni |  Mikaela Shiffrin |
| 2022–2023 |  Lara Gut-Behrami |  Federica Brignone |  Ragnhild Mowinckel |
| 2023–2024 |  Lara Gut-Behrami |  Federica Brignone |  Cornelia Hütter |
Supersuurpujottelucupissa menestyneimmät laskijat

Laskijan nimi on lihavoitu, jos hän kilpailee kaudella 2023–2024.
Otava (yhteysalus)

| M/S Otava |
| --- | --- |

Tyyppi:  Yhteysalus
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Turku
IMO-numero:  9707091
MMSI-numero:  230942840
Tunnuskirjaimet:  OJQL
Omistaja:  Suomen Lauttaliikenne
Rakennustelakka:  Uudenkaupungin Työvene Oy, Uusikaupunki
Hinta:  7,5 M€
Tilattu:  2013
Vesillelasku:  28.4.2014
Luovutettu:  2014
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  2
Pituus:  34,9 m
Leveys:  9,0 m
Korkeus:  3,5 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  3×425 kW = 1275 kW
Jääluokitus:  1A
Nopeus:  12 kn
Hyttejä:  3
Matkustajia:  130
Miehistö:  2
Lastikapasiteetti:  58 t (yhteysaluskäytössä)
Autokapasiteetti:  8
Lähteet:  
M/S Otava on yhteysalus, joka liikennöi itäisellä Suomenlahdella Kotkan Kuusisen satamasta Kuutsaloon, Haapasaareen, Kaunissaareen ja Kirkonmaalle.  Aluksen omistaa Suomen Lauttaliikenne Oy, jolla on kymmenen vuoden palvelusopimus saaristoliikenteen hoidosta vastaavan Varsinais-Suomen ELY-keskuksen kanssa Otavan käytöstä Kotkan–Pyhtään reittialueella 1.1.2014–31.12.2023. Suomen lauttaliikenne on Suomen valtion kokonaan omistama  lautta- ja yhteysalusliikennettä suorittava osakeyhtiö.
Otavan on rakentanut Uudenkaupungin Työvene Oy:n telakka, ja se valmistui vuonna 2014. Aluksen pituus on 34,9 m, leveys 9,0 m ja syväys yhteysalusliikenteessä 2,4 m. Se voi kuljettaa yhteensä 132 matkustajaa ja miehistön jäsentä sekä kuorma-auton tai 8 henkilöautoa. Aluksen diesel-sähköinen propulsio koostuu kolmesta Scania V8 dieselgeneraattorista, joista jokainen tuottaa 425kW:n tehon sekä kahdesta potkurimoottorista, joista kumpikin tuottaa 560kW:n tehon. Maksiminopeudeksi on ilmoitettu 12 solmua mutta 4 metrin aallokossa enää 5 solmua. Otava on suunniteltu monitoimialukseksi, jota voidaan käyttää myös öljyntorjuntatehtävissä ja joka toimii talvisissa olosuhteissa vaikeuksitta vielä 30 cm:n paksuisessa jäässä. Aluksella on AIS-signaalia lähettävä laite jatkuvasti toiminnassa.
Aluksen miehistöön kuuluu neljä henkilöä, kaksi päällikköä ja kaksi konepäällikköä, joista kaksi kerrallaan on paikallaan töissä. Kulloinkin vuorossa oleva päällikkö vastaa aluksen ohjailusta ja satamaan ajosta pääosin komentosillalta käsin, ja konepäällikkö puolestaan vastaa koneiden valvonnasta ja käytöstä. Konehuoneen työntekijä huolehtii myös kansitöistä, joita ovat muun muassa aluksen kiinnittäminen laituriin ja keularampin käyttö. Öljyntorjuntatehtäviin lähdettäessä alukselle kutsutaan sen koko nelihenkinen miehistö sekä pelastuslaitoksen henkilökuntaa, jonka tehtävänä on käsitellä öljyntorjuntakalustoa. Alukseen kiinnitetään tällöin Kotkan Kuusisen satamassa laiturille varastoituna olevat öljynkeräyspuomit.
Aluksen vesillelasku oli 28.4.2014, ja kasteessa sen kummiksi vahvistettiin johtaja Tuula Lybeck opetus- ja kulttuuriministeriöstä.
Ostahnovo

| Ostahnovo Остахново |
| --- | --- |
 Ostahnovo
 Koordinaatit: 58°55′42″N, 34°30′44″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Hvoinaja
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  946 km²
Väkiluku (2010):  380
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ostahnovo (ven. Остахново) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee kaksi kilometriä Hvoinajasta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 946 neliökilometriä. Asukkaita on 380 henkeä (vuonna 2010).
Ostahnovon kunta rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Leningradin alueeseen, koillisessa Vologdan alueeseen, idässä Hvoinajan piirin Mintsyn, kaakossa Hvoinajan, etelässä Pesin ja Borovskojen sekä lounaassa Antsiferovon kuntiin ja lännessä Novgorodin alueen Ljubytinon piiriin. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja suota. Seudulla on lukuisia järviä, joista suurimmat ovat Berezoradinskoje, Švarkovskoje ja Zademenskoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, turve ja kalkkikivi. Kunnan alueella sijaitsee 166 neliökilometrin laajuinen Hvoinajan rauhoitusalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 16 kylää: Babje, Demidovo, Kamenka, Latšino, Mjatšino, Myšino, Obetšištši, Podsosna, Pogorelovo, Potolokovo, Šipilovo, Slatino, Švarkovo, Zaozerje, Zaretšje ja Žiloi Bor.
Ostahnovon kautta kulkee Žiloi Borin ja Hvoinajan välinen linja-autoreitti. Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustaa lihaa ja maitoa tuottava maatalousyritys Rodina sekä henkilökohtaiset aputaloudet. Lisäksi on muutamia yksityisiä liikkeenharjoittajia. Ostahnovossa on lastentarha, kulttuuritalo, esiapuasema ja yksi kauppa. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset hautapaikat, Zaozerjen tsasouna sekä 1800-luvulta peräisin olevat Šipilovon ja Ostahnovon asuin- ja liikerakennukset.
Aiheesta muualla

Ostahnovon kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Supersuckers

| Supersuckers |
| --- | --- |
 Supersuckers vuonna 2017
Tiedot
Toiminnassa:  1988–
Tyylilaji:  garage rock, rock and roll, grunge, southern rock, cowpunk
Kotipaikka:   Tucson, Arizona, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Eddie Spaghetti "Metal" Marty Chandler Dan "Thunder" Bolton Christopher "Chango" Von Streicher
Entiset jäsenet:  Dancing Eagle  Rontrose Heathman   Rick Sims Dusty Watson Eric Martin Scott "Scottzilla" Churilla
Levy-yhtiö:  Sub Pop   Mid-Fi  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Supersuckers on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Tucsonissa, Arizonassa vuonna 1988. Yhtye kuvailee itseään "maailman parhaaksi rock and roll-yhtyeeksi. Yhtyeen musiikkissa on country ja southern rock vaikutteita.
Supersuckers on tehnyt yhteistyötä muun muassa Willie Nelsonin, Steve Earlen, Kelley Dealin, The Breedersin ja Pearl Jamin Eddie Vedderin kanssa. He ovat esiintyneet Jay Lenon The Tonight Show:ssa. Yhtye on ollut kiertueella muun muassa seuraavien artistien kanssa: Mudhoney, Social Distortion, Bad Religion, The Ramones, Motörhead, Flogging Molly, Toadies, Supagroup, Butthole Surfers, The Reverend Horton Heat, New York Dolls, The Dwarves, White Zombie ja Nashville Pussy.
Jäsenet > Nykyiset

Eddie Spaghetti – bass o(1988–), laulu (1989–)
Dan "Thunder" Bolton – kitara, taustalaulu (1988–2003, 2005–)
"Metal" Marty Chandler – kitara, taustalaulu (2009–)
Christopher "Chango" Von Streicher – rummut (2012–)
Jäsenet > Entiset

Dan Siegel ("Dancing Eagle") – rummut, taustalaulu (1988–2005)
Rick Sims – kitara, taustalaulu (1995–1996)
Dusty Watson – rummut (2005–2006)
Eric Martin – laulu (1988–1989)
Ron "Rontrose" Heathman – kitara, taustalaulu (1988–1995, 1996–2009)
Mike Musburger - rummut (2005-2006)
Scott "Scottzilla" Churilla -rummut (2006-2012)
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Studioalbumit 1992 –	The Songs All Sound the Same  1992 –	The Smoke of Hell  1994 –	La Mano Cornuda  1995 –	The Sacrilicious Sounds of The Supersuckers  1997 –	Must've Been High  1999 –	How the Supersuckers Became the Greatest Rock and Roll Band in the World  1999 –	The Evil Powers of Rock 'n' Roll  2003 –	Motherfuckers Be Trippin'  2005 –	Devil's Food  2008 –	Get It Together  2014 - Get the Hell  2015 - Holdin' The Bag  2018 - Suck It  |  Livealbumit 2002 –	Must've Been Live  2004 –	Live at the Magic Bag  2004 –	Live at the Tractor Tavern  2005 –	Instant Live - Cafe Du Nord, San Francisco, CA  2006 –	Instant Live: The Casbah, San Diego, CA  2006 –	Live at Barts CD Cellar and Record Shop: Boulder, CO  2009 –	1988 XX 2008: 20th Anniversary Show  |  Kokoelmat 2002 –	Splitsville 1 EP:t 1997 –	Steve Earle & The Supersuckers  2006 –	Paid  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset nettisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi