stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Titta (laulaja)

| Titta Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1986 (ikä 37–38)
Ammatti:  laulaja lauluntekijä  malli  parturi-kampaaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2014–
Tyylilajit:  pop, elektroninen
Levy-yhtiöt:  Sony Music, Mökkitie Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Titta Hakala (s. 1986) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2014 julkaistuaan singlen ”Maailma loppuu tänään”. Vuonna 2003 16-vuotias Hakala osallistui Idolsin ensimmäiselle tuotantokaudelle ja pääsi kahdentoista parhaan joukkoon. Ylioppilaaksi valmistumisen jälkeen Hakala on toiminut mallina ja parturi-kampaajana.
Aluksi Titta ei kokenut itseään biisintekijäksi, mutta sittemmin myös hänen tekemiään kappaleita on julkaistu.
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Maailma loppuu tänään” | 2014 | — | — |  |
| ”Niin yli susta” | 2015 | — | — |  |
| ”Bikinit” | 2016 | — | — |  |
| ”Rakkaudesta” | 2017 | — | — |  |
| ”Mä tiiän et mä saan” | 2017 | — | — |  |
| ”Polttomerkki” | 2017 | — | — |  |
| ”Terapiaan” | 2020 | — | — |  |
| ”Jos en mä sua saa” | 2020 | — | — |  |
| ”Marsiin” | 2020 | — | — |  |
| ”Elämä on nyt” | 2021 | — | 5 |  |
| ”Ihana mies” | 2022 | — | 69 |  |
| ”Ihmeitä” | 2022 | — | 51 |  |
| ”Onni pitkästä ilosta” | 2023 | — | – |  |
Diskografia > Vierailijana

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Vain yksi sinä” (Spekti feat. Titta) | 2020 | 16 | — |  |
Diskografia > Musiikkivideot

Maailma loppuu tänään (2014 – ohj. Miika Ullakko)
Niin yli susta (2015 – ohj. Miika Ullakko)
Elämä on nyt (2021 – ohj. Asko Keinonen)
Koripallon Pohjoismaiden-mestaruusturnaus

Koripallon Pohjoismaiden-mestaruusturnaus on Pohjoismaiden välinen koripallokilpailu, jota on järjestetty vuodesta 1962 lähtien. Naisille turnaus on järjestetty vuodesta 1965 lähtien.
Tom Tits Experiment

Tom Tits Experiment
Tom Tits Experiment on Ruotsissa Södertäljen kunnassa sijaitseva tiedekeskus. Se aloitti tilapäisenä näyttelynä Södertäljen taidehallissa vuonna 1985. Kaksi vuotta myöhemmin avattiin pysyvä näyttely nykyisissä tiloissa, jotka ovat olleet aikaisemmin Alfa Lavalilla teollisuuskäytössä. Nimi Tom Tit tulee ranskalaisesta kirjasta, joka sisältää pseudonyymillä Tom Tit ranskalaisessa lehdessä julkaistuja erilaisia kokeita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tom Tits Experimentin kotisivut
Koisjärven koulu

Koisjärven koulu kuvattuna marraskuussa 2013.
Koisjärven koulu on kyläkoulu Koisjärven kylässä Lohjalla. Koulu on perustettu 1903.
Koulua uhkasi lakkautus vuonna 2009, mutta silloin se sai jatkaa. Vuonna 2014 Lohjan kaupunginvaltuusto päätti lakkauttaa koulun.
Koulussa oli lukuvuonna 2011–2012 oppilaita 27, syyskuussa 2013 oppilaita oli 18.
Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009

Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009 pidettiin 23. – 25. elokuuta Sydneyssä ja Wellingtonissa. Kilpailuihin osallistui vain kaksi joukkuetta, Australia ja Uusi-Seelanti. Joukkueet ratkaisivat paremmuuden kahdella osaottelulla, joista ensimmäinen pelattiin Sydneyssä ja toinen Wellingtonissa. Kilpailut voitti Uusi-Seelanti, jolle mestaruus oli maan historian kolmas. Turnaus toimi samalla Oseanian karsintaturnauksena koripallon MM-kisoihin 2010, johon tosin molemmat osallistujat selviytyivät.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. elokuuta   18.00 |  Australia | 84-77 | Uusi-Seelanti  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (25-21, 18-21, 18-22, 23-13) |   | State Sports Centre, Sydney, Australia     |
|   |   |   |   | State Sports Centre, Sydney, Australia     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25. elokuuta   19.30 |  Uusi-Seelanti | 100-78 | Australia  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (17-16, 21-24, 36-15, 26-23) |   | Queens Wharf Events Centre, Wellington, Uusi-Seelanti     |
|   |   |   |   | Queens Wharf Events Centre, Wellington, Uusi-Seelanti     |
Kirjastopuisto (Vantaa)

| Kirjastopuisto |
| --- | --- |
 Puiston tammi ja hopeapoppeli
Tyyppi:  julkinen puisto
Sijainti:  Tikkurila, Vantaa
Koordinaatit:  60°17′40.54″N, 25°02′28.36″E
Perustettu:  22. elokuuta 2017
Rakennuttaja:  Vantaan kaupunki
Suunnittelija:   Gretel Hemgård (pääsuunnittelu)  Valoa Design Oy (valaistus)  Janne Saario (skeittipaikka) 
Kirjastopuisto  on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva julkinen puisto, joka on saanut nimensä viereisestä Tikkurilan kirjastosta. Se sijaitsee Tikkurilan keskusta-alueella kirjaston, Vantaan kaupungintalon ja Tikkurilan aseman välisellä alueella. Kesällä 2017 avatussa puistossa on muun muassa skeittikaukalo, leikkipaikka ja nurmialue. Puistossa on järjestetty ulkoilmakonsertteja ja esitetty elokuvia. Kaupunkikuvallisesti Kirjastopuisto muistuttaa keskustapuistoa.
Tikkurilan keskustan ulkotiloista järjestettiin arkkitehtuurikilpailu jo vuonna 2006, ja kilpailun voitti Maisemasuunnittelu Hemgård. Puiston rakentaminen alkoi heinäkuussa 2016, ja suunnittelu- ja rakentamiskustannukset olivat noin kaksi miljoonaa euroa. Puisto rakennettiin pääasiassa entisen katu- ja pysäköintialueen paikalle. Yhdessä viereisen Tikkurilantorin kanssa Kirjastopuisto palkittiin Vuoden ympäristörakenteena 2017. Raadin mukaan ”vanhaan ympäristöön on osattu rakentaa monipuolinen ja laadukas kaupunkipuisto, joka huomioi eri-ikäisten asukkaiden tarpeet.”
Puistossa sijaitsee Merja Rankin teos Tarinapuu, corten-teräksestä tehty kuusi metriä korkea veistos.
Tarinapuu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirjastopuisto (Vantaa) Wikimedia Commonsissa
Todellisen ristin legenda

Todellisen ristin legenda (ital. Storie della Vera Croce) on Italian kuuluisimpia freskosarjoja. Se sijaitsee Arezzossa, San Francescon kirkossa. Baccin suku tilasi teoksen Piero della Francescalta 1450-luvulla. Freskot maalattiin vuosina 1452–1466. Aiheet on otettu Jacopo da Varazzen 1200-luvulla kirjoittamasta Legenda aureasta. Freskot rapistuivat pahoin 1900-luvun jälkipuolella, mutta niiden laaja konservointi saatiin päätökseen 1990-luvun lopulla.
Ikonografin sommittelu

1. Aatamin kuolema
2. Puun palvonta – Salomon ja Saban kuningattaren tapaaminen
3. Puun hautaaminen
4. Konstantinuksen uni
5. Konstantinuksen ja Maxentiuksen taistelu
6. Juutalaisen piina
7. Pyhän puun löytyminen ja todistaminen
8. Herakleioksen ja Khosraun taistelu
9. Ristin hurmio
10. Marian ilmestyspäivä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Todellisen ristin legenda Wikimedia Commonsissa
Todellisen ristin legenda
Kokkolan keskuskenttä

| Kokkolan keskuskenttä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Antti Chydeniuksenkatu 62, 67100 Kokkola
Koordinaatit:  63°50′31″N, 23°07′22″E
Avattu:  1935
Remontoitu:  2020
Omistaja:  Kokkolan kaupunki
Kenttä:  Tekonurmi
Käyttäjät
 KPV  GBK (miehet)  GBK (naiset)  Kokkola F10 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: 3 000 Pääkatsomo: 686  Uusi katsomo: 816 
Kentän mitat
 105 x 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kokkolan keskuskenttä on Kokkolassa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1935. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan KPV:n ja Kakkosessa pelaavan GBK:n miesten joukkueen sekä Naisten Ykkösessä pelaavien Kokkola F10:n ja GBK:n naisten joukkueen kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 3 000 katsojaa.
Historia

Kokkolan keskuskentän avajaisottelussa sunnuntaina 14. heinäkuuta 1935 GBK voitti KPV:n luvuin 5–0. GBK:n Enok Honga teki ottelussa historian ensimmäisen maalin uudella kentällä.
Ominaisuudet

Keskuskentän tämänhetkinen yleisökapasiteetti on 3 000 katsojaa. Se jakautuu 686 katsojan katettuun katsomoon, sekä 816 katsojan uuteen katettuun katsomoon. Päädyissä on myös aurinkokatsomoita. Alkuperäistä nurmikenttää ei oltu lämmitetty, eikä stadionilla ole valaistusta. Vuonna 2020 Keskuskentän remontissa luonnonnurmi korvattiin lämmitettävällä tekonurmella. Samalla kenttä suurennettiin kokoon 105m x 68m.
KPV:n sarjanousu Veikkausliigaan kaudeksi 2019 pakottaa seuran kehittämään keskuskentän olosuhteita. Kokkolan kaupunginhallitus ilmoitti marraskuussa 2018 ehdottavansa valtuustolle noin 900 000 euron satsauksia. Siitä vuoden 2019 talousarvioon varataan 700 000 euroa katettuihin katsomopaikkoihin ja pieniin parannuksiin kentällä. Veikkausliigassa pelaamiseen vaaditaan esimerkiksi katettuja katsomopaikkoja vähintään 1 500 hengelle, liigapaikan vaatima valaistus on tulossa keskuskentälle vasta vuonna 2020. Valojen puuttumisen vuoksi syksyn 2018 liigakarsintaottelu KPV–TPS vastaan jouduttiin aloittamaan keskiviikkona jo kello 14. Kokkolan kaupunginvaltuusto päätti marraskuussa 2019 yksimielisesti, että keskuskentälle hankitaan kaudelle 2020 valaistus.
Ennätykset

Keskuskentän yleisöennätys, 5 806 katsojaa, on vuoden 1969 pääsarjaottelusta KPV - HJK.
Aiheesta muualla

Kokkolan kaupungin liikuntalautakunnan suunnitelma jalkapallo-olosuhteiden kehittämiseksi
Veikkausliigan stadionit
Hietalahden jalkapallostadion
Kuopion keskuskenttä
Kupittaan jalkapallostadion
Lahden stadion
OmaSp Stadion
Oulunkylän jalkapallostadion
Raatin stadion
Tammelan stadion
Tammisaaren keskuskenttä
Tehtaan kenttä
Töölön jalkapallostadion
Wiklöf Holding Arena
Kirjastopoliisi

| Kirjastopoliisi> The Library Policeman |
| --- | --- |
 Kirjastopoliisin aloitussivun kuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Stephen King
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu
Julkaistu:  Sydänyö (Four Past Midnight, 1990)
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Tammi
Sivumäärä:  232

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirjastopoliisi (engl. The Library Policeman) on yhdysvaltalaisen kirjailija Stephen Kingin pienoisromaani, joka julkaistiin vuonna 1990 kokoelmassa Sydänyö (Four Past Midnight). Se kertoo tarinan liikemiehestä, joka päätyy tekemisiin lapsuuden aikaisten traumojensa kanssa unohdettuaan palauttaa myöhästyneitä kirjaston kirjoja.
King on kertonut tarinan Kirjastopoliisista syntyneen eräänä aamuna käytyään keskustelua aamiaispöydän ääressä poikansa Owenin kanssa, jonka yhteydessä Owen tuli maininneeksi pelkäävänsä käydä kirjastossa "kirjastopoliisin" vuoksi, jollaisesta King itse oli kuullut omassa lapsuudessaan. Tästä innostuneena King oli aluksi ajatellut kirjoittavansa tarinan humoristisessa mielessä, mutta kirjoitusprosessin myötä tarina alkoi saada aina vain kammottavampia käänteitä Kingin omien lapsuudenaikaisten pelkotilojen kummutessa esille.
Juoni

Sam Peebles, Junction Cityn kiinteistövälitys- ja vakuutusyhtiön omistaja, pyydetään kirjoittamaan puheen paikalliseen rotariklubiin. Toimistoapulaisen Naomi Higginsin ehdotuksesta Sam käy pistäytymässä kirjastossa hakemaan ideoita puhetta varten ja paikanpäällä hän tutustuu iäkkääseen kirjastonhoitajaan Ardelia Lortziin, joka auttaa häntä tarvittavien kirjojen etsinnässä. Lastenosastolla Sam huomaa häiritseviä julisteita, joista yhdessä niissä esiintyy lasten kauhunakin tunnettu "kirjastopoliisi", ja tämä saa Samin kyseenalaistamaan niiden sopivuutta paikkaan. Lainattuaan löytämänsä kirjat neiti Lortz muistuttaa laina-ajan olevan viikon mittainen ja jos kirjat eivät ole siihen menneessä palautettu, hän usuttaa "kirjastopoliisin" Samin perään.
Puhe rotariklubilla osoittautuu menestykseksi, mutta Sam saa kuulla kummia Naomilta: tämän tutkittuaan kirjastonhoitajan taustoja tarkemmin ilmenee, että Ardelia Lortz oli tosiasiassa ollut kuolleena vuodesta 1960 lähtien tehtyään itsemurhan sen jälkeen kun oli surmannut kaksi lasta ja yhden paikallisen apulaisseriffin. Samin lainaamat kirjat vaurioituvat vahingossa ja hänen talonsa luona tämä "kirjastopoliisina" aloittaa Samin vainoamisen. Myöhemmin Naomin kautta Sam tutustuu Dave "Törky-Taavi" Duncan -nimiseen alkoholistiin ja Ardelian entiseen rakastettuun. Daven kautta Sam ymmärtää, että Ardelia ei ole koskaan ollutkaan mikään ihminen vaan jokin lasten peloilla itseään ruokkiva olento, jota Dave on joskus vastentahtoisesti joutunut auttamaan. Dave uskoo Ardelian janoavan kostoa ja etsivänsä itselleen uuden isäntäruumiin. Samin, Naomin ja Daven päättäessään yhdessä estää Ardelian paluun, muistaa Sam yhtäkkiä vanhan tukahdetun lapsuudenmuistonsa: asuessaan St. Louisissa lapsena, eräs "kirjastopoliisiksi" itseään kutsunut mies oli brutaalisti raiskannut Samin. Tämä Samin uusi kohtaama "kirjastopoliisi" ei tosin ole pelkästään heijastuma hänen menneisyydestään vaan myös Ardelian ruumiillistuma tämän yrittäessä saada Samista isännän itselleen.
Heidän kohdattuaan lopulta Ardelian Dave saa surmansa yrittäessä suojella Samia ja Naomia. Lopulta Ardelia kukistetaan, vaikka Ardelia yrittää vielä sulautua osaksi Naomiin rakkulamaisena kasvaimena Junction Cityn rautatieasemalla. Sam irrottaa olennon Naomin kaulalta ja tuhoaa sen paiskaamalla junaradan kiskoille, jonka yli tavarajuna ajaa.
Koripallon Saksan cup

Koripallon Saksan Cup on Saksan koripallon kansallinen vuosittainen cup-kilpailu. Turnaus on pelattu vuodesta 1967 lähtien ja vuonna 1993 käyttöön otettiin Final Four-pelitapa. Cupin menestynein seura on TSV Bayer 04 Leverkusen kymmenellä mestaruudella.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  2014: ALBA Berlin  2013: ALBA Berlin  2012: Brose Baskets Bamberg  2011: Brose Baskets Bamberg  2010: Brose Baskets Bamberg  2009: ALBA Berlin  2008: Artland Dragons  2007: RheinEnergie Köln  2006: ALBA Berlin  2005: RheinEnergie Köln  2004: RheinEnergie Köln  2003: ALBA Berlin  2002: ALBA Berlin  2001: Herzogtel Trier  2000: Skyliners Frankfurt  1999: ALBA Berlin  1998: TVG Basketball Trier  1997: ALBA Berlin |     |  1996: SSV ratiopharm Ulm  1995: TSV Bayer 04 Leverkusen  1994: Brandt Hagen  1993: TSV Bayer 04 Leverkusen  1992: TTL Basketball Bamberg  1991: TSV Bayer 04 Leverkusen  1990: TSV Bayer 04 Leverkusen  1989: Steiner Bayreuth  1988: BG Steiner Optik Bayreuth  1987: TSV Bayer 04 Leverkusen  1986: TSV Bayer 04 Leverkusen  1985: ASC 1846 Göttingen  1984: ASC 1846 Göttingen  1983: BSC Saturn 1977 Köln  1982: MTV Wolfenbüttel |     |  1981: BSC Saturn 1977 Köln  1980: BSC Saturn 1977 Köln  1979: MTV 1846 Gießen  1978: USC Heidelberg  1977: USC Heidelberg  1976: TuS 04 Leverkusen  1975: SSV Hagen  1974: TuS 04 Leverkusen  1973: MTV 1846 Gießen  1972: MTV Wolfenbüttel  1971: TuS 04 Leverkusen  1970: TuS 04 Leverkusen  1969: MTV 1846 Gießen  1968: FC Bayern München  1967: VfL Osnabrück |  |
Top Wing

| Top Wing |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatio
Kestoaika:  23 min
Pääosissa:  Vince Commisso Matthew Fernandes Arthur Spanos Scott Kraft Vanessa Wong
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Nickelodeon  Treehouse TV
Esitetty:  2017 — 2020 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  52
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Bill Speers
Tuotantoyhtiö(t):  Industrial Brothers 9 Story Media Group Nickelodeon Animation Studios
Aiheesta muualla
IMDb 
Top Wing on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2017.
Lähtökohta

Lintujen asuttamalla saarella Big Swirl Island, Top Wing seuraa neljää innokasta nuorta lintua - Swift, Penny, Brody ja Rod - jotka työskentelevät yhdessä Top Wing Academyssa uusina kadetteina ansaitakseen siipiään auttamalla yhteisöä. Kadetit osallistuvat mentorin Speedy avulla eri tehtäviin pelastustaidoissaan ja auttavat myös apua tarvitsevia oppimalla tärkeitä oppitunteja.
Aiheesta muualla

Top Wing sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Top Wing Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kirjallisuuslehti (suomalainen lehti)

| Kirjallisuuslehti |
| --- | --- |
Kokonaislevikki:  n. 2500
Perustettu:  1932
Lakkautettu:  1938
Päätoimittaja:  Jarno Pennanen
Sitoutuneisuus:  Suomen Kommunistinen Puolue
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Kirjallisuuslehti oli Helsingissä vuosina 1932–1938 ilmestynyt yhteiskunnallinen kulttuurilehti, jota julkaisi toimittaja-runoilija Jarno Pennanen. Lehdellä oli vasemmistolainen painotus ja se oli opiskelijalehti Soihdun ohella ainoita 1930-luvun suomalaisia aikakauslehtiä, joissa kuului laitavasemmiston ääni.
Kirjallisuuslehti sai salaista rahoitusta maan alla toimineelta Suomen Kommunistiselta Puolueelta (SKP), jonka omat lehdet oli lakkautettu. Lehti oli riippuvainen SKP:n rahoituksesta ja lakkasi ilmestymästä vuonna 1938, kun rahoitus katkesi. Pennanen toimi päätoimittajana koko lehden ilmestymisen ajan. Kirjallisuuslehden levikki oli noin 2 500 kappaletta.
Historia > Lehden perustaminen

Idean lehden perustamiseen on sanottu tulleen Neuvostoliitossa maanpaossa asuneilta kommunistijohtajilta Otto-Wille Kuusiselta ja Arvo ”Poika” Tuomiselta. Suomeen lähetetty kommunistijohtaja Hannes Mäkinen värväsi ay-mies Viljo Suutarin välityksellä lehden perustajaksi ja päätoimittajaksi Pennasen, joka oli aiemmin työskennellyt kokoomuslaisissa lehdissä, mutta jäänyt hiljattain työttömäksi. Kirjallisuuslehden ensimmäinen numero ilmestyi joulukuussa 1932. Näytenumero sisälsi myös Pennasen ensimmäiset julkaistut runot. Pennanen liittyi SKP:n jäseneksi vuonna 1934.
Historia > Uutisointi

Kirjallisuuslehti uutisoi ahkerasti muun muassa Espanjan sisällissodasta ja sen kirjeenvaihtajina oli Espanjan tasavaltalaisjoukoissa taistelleita suomalaisia vapaaehtoisia kuten Paavo Pajunen ja Lauri Vilenius. SKP-rahoituksesta huolimatta Pennanen piti lehden linjan itsenäisenä ja esitteli siinä muun muassa ranskalaisten surrealistien taidetta sekä Pablo Picasson kubistisia maalauksia, vaikka nämä tyylisuunnat oli tuomittu Neuvostoliitossa. Ajan muista vasemmistolehdistä poiketen Kirjallisuuslehti ei ilmestymisensä aikana saanut yhtäkään painokannetta. Lehden ja SKP:n salaisena yhdysmiehenä toimi kommunisti Toivo Karvonen, tosin välillä rahaa kulki myös Jenny Pajusen kautta, joka lahjoitti SKP:ltä saamansa avustuksen lehdelle. Lehden lakkauttamiseen vaikutti Karvosen kiinnijääminen ja vankilaan joutuminen vuonna 1938.
Toimittajat

Kirjallisuuslehteen siirtyi myöhemmin monia nuoria vasemmistoradikaaleja Tulenkantajat-lehdestä, jonka päätoimittaja Erkki Vala pyrki pitämään lehtensä itsenäisenä sen vasemmistolaisista taustaryhmistä. Kirjallisuuslehden toimituskuntaan kuuluivat muun muassa Raoul Palmgren (vt. päätoimittaja syksyllä 1936), Elvi Sinervo (toimitussihteeri), Pentti Haanpää, Nyrki ja Tapio Tapiovaara, Arvo Turtiainen, Katri Vala ja Maija Savutie. Monet heistä kuuluivat vasemmistolaiseen taiteilijaseura Kiilaan, jonka epäviralliseksi äänenkannattajaksi lehti muodostui.
Vauva-tv

Vauva-tv on MTV Juniorilla esitettävä televisio-ohjelma. Ohjelma on niin sanottu televisiokuvakirja, jossa esitetään erilaisia esineitä ja kuvia. Ohjelmaa esitetään MTV Juniorilla arkipäivisin klo 11.30 alkaen.
Top of the World Tour: Live

| Top of the World Tour: Live Dixie Chicks |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2003
 Tyylilaji: country
 Kesto: 96.23
 Levy-yhtiö: Columbia
Dixie Chicksin muut julkaisut
| Home 2002 | Top of the World Tour: Live 2003 | Taking the Long Way 2006 |
Top of the World Tour: Live on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen livealbumi ja musiikki-DVD vuodelta 2003. CD sisältää live-esityksiä yhtyeen "Top of the World Tour" -kiertueelta. DVD sisältää esityksiä ja dokumenttimateriaalia samalta kiertueelta.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  DVD Konsertti Goodbye Earl  Some Days You Gotta Dance  There's Your Trouble  Long Time Gone  Tortured, Tangled Hearts  Travelin' Soldier  Hello Mr. Heartache  Cold Day in July  White Trash Wedding  Lil' Jack Slade  A Home  If I Fall You're Going Down With Me  Cowboy Take Me Away  Godspeed (Sweet Dreams)  Landslide  Ready to Run  Wide Open Spaces  Sin Wagon Muu sisältö Top of the World -video  Dokumenttimateriaalia  |  CD 1 Goodbye Earl – 4.37  Some Days You Gotta Dance – 2.39  There's Your Trouble – 3.21  Long Time Gone – 4.10  Tortured, Tangled Heart – 3.44  Travelin' Soldier – 5.56  Am I the Only One (Who's Ever Felt This Way) – 3.31  Hello Mr. Heartache – 3.59  Cold Day in July – 4.51  White Trash Wedding – 2.33  Lil' Jack Slade – 2.40  |  CD 2 A Home – 5.48  Truth No. 2 – 5.13  If I Fall You're Going Down with Me – 3.05  Mississippi – 5.14  Cowboy Take Me Away – 4.58  Godspeed (Sweet Dreams) – 4.41  Landslide – 4.01  Ready to Run – 4.30  Wide Open Spaces – 5.42  Top of the World – 6.25  Sin Wagon – 4.34   |
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Top of the World Tour: Live discogs.com -sivustolla
Koisat

| Koisat |
| --- | --- |
 Kuusenkäpykoisa (Dioryctria abietella)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Koisaperhosmaiset Pyraloidea
Heimo::  Koisat Pyralidae  Latreille, 1809
Alaheimot
 Chrysauginae  Epipaschiinae  Galleriinae  Pesäkoisat Pyralinae  Soukkokoisat Phycitinae 
Katso myös
   Koisat Wikispeciesissä   Koisat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koisat (Pyralidae) on pienikokoisten perhosten heimo, johon kuuluu monia tuhohyönteisiä.
Aikaisemmin heimoon kuuluivat kaikki koisaperhoset, mutta nykyisin huomattava osa lajeista on erotettu omaan Crambidae-heimoonsa. Jako ei ole vakiintunut, mutta muun muassa ITIS käyttää sitä.
Suomessa on tavattu 76 koisalajia.
Aiheesta muualla

Bug Guide Amerikkalaisia lajeja kuvina
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1958

Vuoden 1958 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Łódźissa, Puolassa 9.–18. toukokuuta 1958. Nämä olivat kuudennet koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut. Kisoihin osallistui kymmenen maata. Mestaruuden voitti Bulgaria, hopeaa saavutti Neuvostoliitto ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia. Turnauksen korikuningatar oli Puolan Romualda Gruszczyńska-Olesiewicz.
Sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.:  Bulgaria
2.:  Neuvostoliitto
3.:  Tšekkoslovakia
4.:  Jugoslavia
5.:  Puola
6.:  Ranska
7.:  Unkari
8.:  Alankomaat
9.:  Itä-Saksa
10.:  Itävalta
Tom Thorpe

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Thomas Joseph Thorpe
Syntymäaika: 13. tammikuuta 1993
Syntymäpaikka: Manchester, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura:  Macclesfield
Junioriseurat
2009–2014:  Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 |  Manchester United | 1 | (0) |
| 2014 | →  Birmingham City | 6 | (0) |
| 2015– |  Rotherham United | 3 | (1) |
Maajoukkue
| 2009–2010 |  Englanti U17 | 7 | (0) |
| 2010 |  Englanti U18 | 1 | (0) |
| 2011–2012 |  Englanti U19 | 9 | (1) |
| 2013 |  Englanti U20 | 2 | (0) |
| 2013 |  Englanti U21 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. syyskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. syyskuuta 2015.
Thomas Joseph "Tom" Thorpe (s. 13. tammikuuta 1993 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka on edustanut seuratasolla Englannissa Manchester Unitedia, Birmingham Cityä, Rotherham Unitedia, Bradford Cityä, Bolton Wanderersia ja Macclesfieldiä sekä Intiassa ATK:ta. Pelipaikaltaan Thorpe on keskuspuolustaja.
Ura > Seurajoukkueura

Thorpe on Manchester Unitedin kasvatti. Hän on pelannut seurassa vuodesta 2009 asti. Tammikuussa 2014 Thorpe siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Birmingham Cityyn, jota hän edusti kevätkauden loppuun eli toukokuuhun asti. Sen jälkeen Thorpe palasi Manchester Unitediin. Hän debytoi Englannin Valioliigassa syyskuussa 2014, kun hän tuli toisen puoliajan lisäajalla vaihdosta kentälle Ángel Di Marían tilalle West Ham Unitedia vastaan. Ottelu jäi Thorpen United-uran ainoaksi Valioliigassa.
Heinäkuussa 2015 Thorpe siirtyi Englannin mestaruussarjan Rotherham Unitediin.