stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandra Kollontai
Vallankumouksellinen

Aleksandra Kollontai ryhtyi kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi ja vallankumoukselliseksi. Hän oli kommunistinen feministi ja näki, että vain kommunismi voisi vapauttaa naiset. Vuonna 1898 hän matkusti Zürichiin Sveitsiin opiskelemaan. Palattuaan 1903 hän kirjoitti tutkimuksen Suomen työläisten elämää. Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen hajottua menševikeiksi Juli Martovin johdolla ja bolševikeiksi Vladimir Leninin johdolla 1903, Kollontai ei myötäillyt kumpaakaan osapuolta. Bolševikkeihin hän suhtautui epäluuloisesti ja liittyi viimein menševikkeihin.
Kollontai joutui pakenemaan ulkomaille vuonna 1908. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli Tirolissa valmistelemassa kansainvälistä naisten kongressia Wienissä. Karl Liebknecht sai järjestettyä hänet puolueettomiin maihin sodan alta. Hän liittyi bolševikkeihin 1914 palatessaan Venäjälle.
Asema Neuvostoliitossa

Kollontai valittiin bolševikkien keskuskomiteaan vuoden 1917 elokuussa ja hänestä tuli sosiaalisen hyvinvoinnin kansankomissaari (ministeri). Vuonna 1919 hän perusti Ženotdelin, ”naisten osaston”, joka taisteli lukutaidottomuutta vastaan ja koulutti naisia vallankumouksen mukanaan tuomista uusista avioliitto-, koulutus- ja työlaeista. Vuonna 1920 hänet nimitettiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen naisjaoston johtajaksi ja seuraavana vuonna Kominternin naisasiain sihteeriksi, josta hän joutui lopulta eroamaan mielipiteidensä vuoksi.
Kollontaista tuli kommunistisen puolueen sisäinen kriitikko, ja hän muodosti yhdessä ystävänsä Aleksandr Šljapnikovin kanssa vasemmistolaisen ryhmän puolueessa, nimeltä ”Työläisten oppositio”. Lenin kuitenkin hajotti ryhmän, ja Kollontai jäi poliittisesti tuuliajolle.
Stalinin saatua vallan hän nimitti Kollontain ulkomaille diplomaatiksi – Kollontai oli uranuurtaja: ensimmäinen nainen suurlähettiläänä koko maailmassa. Hänet nimitettiin ensin kauppa- ja diplomaattiedustajaksi Norjaan (1923–1926), sitten Meksikoon (1926–1927), josta palasi Norjaan (1927–1930). Vuonna 1930 hän sai siirron Tukholmaan, jossa toimi vuoteen 1945 asti. Hän oli myös mukana Neuvostoliiton lähettämässä edustajistossa YK:n perustamisessa. Ulkomailla hänellä ei ollut vaikutusvaltaa Neuvostoliiton sisäisiin asioihin. Hän toimi diplomaattisena välittäjänä maissa, joiden kautta Neuvostoliitto pystyi hankkimaan tarvitsemiaan kriittisiä tuotteita, esimerkiksi toisen maailmansodan aikana SKF:n kuulalaakereita, joiden päävientikohde oli Saksa. Ulkomaantyönsä ansiosta hän säilyi yhtenä harvoista vanhoista bolševikkijohtajista sivussa Stalinin puhdistuksista ja teloituksista. Vuonna 1945 Kollontai sairastui ja palasi Neuvostoliittoon. Hän kuoli vuonna 1952.
Muuta

Kollontain ajatukset seksuaalisuudesta herättivät aikanaan paljon huomiota. Kuuluisassa kirjoituksessaan Theses on Communist Morality in the Sphere of Marital Relationsselvennä (1921) hän toteaa seksuaalisuuden olevan ihmisen luonnollinen tarve siinä missä nälkä ja janokin. Tämä vapaan rakkauden kannatus herätti pahennusta laajalti. Lännessä kirjoituksia tulkittiin väärin, ja niiden perusteella väitettiin naisten tulleen sosialisoiduiksi Neuvostoliitossa. Lenin puolestaan piti Kollontain ajatuksia epäsosialistisina.
Kollontai ehdotti lisäksi kollektiivista kasvatusta ja kollektiivisia asuntoja, mutta hänen suunnitelmansa hylättiin utopistisina.
Aleksandra Kollontai ja Suomi

Kollontai osallistui SDP:n puoluekokoukseen 25.–27. marraskuuta 1917 yhdessä Stalinin kanssa. Komissaari Stalinin tehtävä bolševikkihallituksen edustajana oli antaa pontta Leninin innokkaille kehotuksille ja saada SDP:n johtajat uskomaan, että heidän velvollisuutensa oli ottaa valta käsiinsä.
Johtuen suuresta työtaakasta Kollontai ehdotti Leninille vetäytymistä lepäämään. Tämän seurauksena toteutui Leninin matka Suomeen Halilan parantolaan 6.–10. tammikuuta .1918.
Kollontain johtama valtuuskunta vieraili Helsingissä 19. helmikuuta 1918 tilanteessa, jossa Venäjän itärintama oli pettänyt. Kollontain puheista kävi ilmi, että hän tiesi tovereiden edellisenä iltana luovuttaneen Suomen Saksan etupiiriin ja samalla Suomen vallankumouksen. Kollontai selitti asian: ”Se on vain manööveri: tarkoitus on, että kun tulee parempi tilaisuus, voidaan taistelu aloittaa uudestaan imperialismia vastaan.”
Kollontai toimi välittäjänä Suomen ja Neuvostoliiton rauhanneuvotteluissa keväällä 1940 sekä vuonna 1944. Tammikuussa 1940 hän sai kosketuksen Suomen hallitukseen ja tapasi Hella Wuolijoen Ruotsissa. Neuvottelut aloitettiin Ruotsin välityksellä, mutta ne eivät vielä johtaneet tulokseen. Suomen hallitus taipui rauhaan vasta maaliskuussa. Kollontai tapasi Paasikiven Tukholmassa useita kertoja.
Kollontai oli suhdetoimintanainen, jonka tehtävänä oli vakuuttaa Suomen ja Ruotsin johto sekä muutkin uskomaan Neuvostoliiton rauhanhankkeita 1944 ja osoittaa Stalinin olevan tosissaan niiden suhteen. Uskottavuudella pyrittiin todellisuudessa hankkimaan myönnytyksiä Neuvostoliiton hyväksi. Jatkosodan loppuvaiheessa lähettiläs toimi houkutuslintuna, joka loi jatkuvasti sellaisia ylisuuria odotuksia rauhanehtojen suhteen, jotka osoittautuivat myöhemmin todellisissa neuvotteluissa perättömiksi.
Kollontain ja neuvostojohdon yhteistoiminta oli kovaa psykologista peliä, jonka tarkoituksena oli saavuttaa tiukka ote Suomesta ja edesauttaa myöhemmin maassa toteutettavaa vallankumousta. Samalla Neuvostojohto levitti Kollontain välityksellä lehdistölle itsestään maltillista käsitystä, jonka toivottiin leviävän julkisuuteen ympäri maailmaa.lähde?
Stalin oli hyvin tyytyväinen Kollontain toimintaan Tukholman-lähettiläänä ja toimitti tälle kiitoksen lokakuussa 1944. Myös Andrei Ždanov kiitti 24. lokakuuta 1944 Kollontaita erinomaisesta työstä Neuvostojohdon hyväksi. NKVD katsoi lähettilään laadullisesti toimineen onnistuneesti annetussa tehtävässä.
Teokset

Suuri esitaistelija: August Bebelin, naisen oikeuksien ja vapauksien puoltajan muist. Porvoo: Työläisnaisen osuuskunta, 1914.
Perhe ja kommunistinen valtio. Pietari: V. K. P:n suom. järjestöjen keskus-toimisto, 1920
Uusi moraali. Tekijän luvalla saksankielestä suomentanut Hannes Mäkinen. Helsinki: Työväenjärjestöjen tiedonantaja, 1926.
Madame Kollontayn muistelmat: Hänen itsensä kertomana.  ((Alkuteos: And dreams came true.) Suomentanut E. Ertimo)  Helsinki:  Karhu, 1946.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Naisen asema taloudellisessa yhteiskuntakehityksessä. Suomentanut Ulla-Liisa Heino. Tammi, 1973.
Suuri rakkaus. Suomentanut Esa Adrian. Gummerus, 1982.
Hetkiä elämästäni.  ((Letopis mojei žizni, 1946.) Suomentanut Olli Kuukasjärvi)  Helsinki–Moskova:  SN-kirjat–Progress, 1990.  ISBN 951-615-706-8
Kirjallisuutta

Halvorsen, Carsten: Vallankumouksen suurlähettiläs: Alexsandra Kollontayn elämä ja toiminta (vuosina 1872–1917). Suomentanut Hilkka Laitila. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946.
Itzelev, Leonid: Madame Kollontai – vallankumouksen seireeni: Romaani Aleksandra Kollontain elämästä. Suomentanut Robert Kolomainen. Espoo: Fenix-kustannus, 1997. ISBN 951-862-121-7
Luukkanen, Arto: ”Kollontay, Alexandra (1872–1952)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 309–311.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandra Kollontai Wikimedia Commonsissa
Aleksandra Kollontai. Klassikkogalleria, Helsingin yliopisto.
Kollontaj, Alexandra hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 2  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  SNAC  IdRef 
Aleksandra Kollontai työhuoneessaan Tukholmassa vuonna 1943.
Koptilainen kalenteri

Koptilainen kalenteri eli aleksandrialainen kalenteri on koptilaisen kirkon käyttämä kalenterijärjestelmä. Se pohjautuu muinaisen Egyptin kalenteriin ja on Egyptissä nykyäänkin käytössä.
Vuonna 238 eaa. faarao Ptolemaios III määräsi egyptiläistä kalenteria uudistettavaksi siten, että joka neljänteen vuoteen oli lisättävä ylimääräinen, 366. päivä. Egyptin papisto kuitenkin vastusti tätä ankarasti, ja uudistus saatiin toteutettua vasta Rooman keisari Augustuksen aikana vuonna 25 eaa. Täten saatiin aikaan järjestely, jossa tietty egyptiläisen kalenterin mukainen päivä vuodesta vastasi pysyvästi samaa Roomassa jo tuolloin käytössä olleen juliaanisen kalenterin mukaista päivää. Erotukseksi vanhasta egyptiläisestä kalenterista, jota eräissä tähtitieteellisissä laskelmissa käytettiin vielä keskiajallakin, tätä uudistettua egyptiläistä ajanlaskua kutsutaan koptilaiseksi eli aleksandrialaiseksi ajanlaskuksi.
Koptilaisen kalenterin kuukaudet vastaavat täsmälleen myös etiopialaisen kalenterin kuukausia, mutta niillä on eri nimet ja myös vuosiluvut alkavat eri ajankohdasta.
Koptilainen vuosi

Koptilaisessa kalenterissa on säilynyt muinaisegyptiläiseen kalenteriin perustuva vuoden jako kolmeen vuodenaikaan, joista kuhunkin luetaan neljä kuukautta. Kuhunkin vuodenaikaan liittyy tietyt koptilaisen liturgian mukaiset rukoukset. Kalenteria käyttävät yleisesti myös egyptiläiset maanviljelijät, koska se soveltuu maanviljelyksen tarpeisiin paljon paremmin kuin islamilainen kuukalenteri.
Koptilaisessa kalenterissa vuosi jakautuu 13 kuukauteen, joista jokaisessa on 30 päivää paitsi viimeisessä (Pi Kogi Enavot, "pieni kuukausi") vain viisi paitsi karkausvuosina kuusi päivää.
Vuoden ensimmäinen päivä vastaa juliaanisessa kalenterissa pysyvästi elokuun 29. päivää paitsi juliaanista karkausvuotta edeltävänä vuonna elokuun 30. päivää. Koptilainen karkausvuosi päättyy aina juliaanista karkausvuotta edeltävänä vuotena. Koska ero juliaanisen ja gregoriaanisen kalenterin välillä on nykyisin 13 vuorokautta, vastaava päivä nykyisin greogoriaanisen kalenterin mukaan 11. syyskuuta paitsi karkausvuotta edeltävänä vuonna 12. syyskuuta. Vuoden ensimmäisenä päivänä vietetään Neyrouz-nimistä juhlaa. Vastaavan juhlan muinaisegyptiläinen nimi oli Ni-Yarouou (jokien juhla), mutta koska arabit eivät tunteneet nimen alkuperää, he sekoittivat sen persialaisen Nowruz-nimiseen juhlaan.
Nykyisessä koptilaisessa kalenterissa vuosiluvut alkavat vuodesta 284 jaa., jolloin keisari Diocletianus nousi valtaan ja aloitti kristittyjen vainon. Tämän vuoksi käytetään myös nimitystä diokletiaaninen ajanlasku. Järjestelmän vuodet lyhennetään länsimaisessa tekstissä A.M. (lat. anno martyrum, marttyyrien vuonna).
Koptit viettävät joulua koiak-kuukauden 29. päivänä, joka vastaa 25. joulukuuta juliaanisen mutta nykyään 7. tammikuuta gregoriaanisen kalenterin mukaan.  Pääsiäisen ajankohta määräytyy kopteilla samaan tapaan kuin muillakin kristityillä: se on periaatteessa kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun jälkeisenä sunnuntaina, mutta käytännössä sen ajankohdan laskemiseen käytetään keskiajalta periytyviä laskukaavoja.
Koptilaiset kuukaudet

| Nro>  | koptinkielinen nimi | arabiankielinen nimi | Ajankohta juliaanisen kalenterin mukaan | Ajankohta gregoriaanisen kalenterin mukaan 1900-2099 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| I | Thout | Tout | 29. elokuuta* - 27. syyskuuta* | 11. syyskuuta* - 10. lokakuuta* |
| II | Paopi | Baba | 28. syyskuuta* - 27. lokakuuta* | 11. lokakuuta* - 9. marraskuuta* |
| III | Hathor | Hatour | 28. lokakuuta* - 26. marraskuuta* | 10. marraskuuta* - 9. joulukuuta* |
| IV | Koiak | Kiahk | 27. marraskuuta* - 26. joulukuuta* | 10. joulukuuta* - 8. tammikuuta* |
| V | Tobi | Touba | 27. joulukuuta* - 25. tammikuuta* | 9. tammikuuta* - 7. helmikuuta* |
| VI | Meshir | Amshir | 26. tammikuuta* - 24. helmikuuta* | 8. helmikuuta* - 9. maaliskuuta |
| VII | Paremhat | Baramhat | 25. helmikuuta* - 26. maaliskuuta | 10. maaliskuuta - 8. huhtikuuta |
| VIII | Paremoude | Baramouda | 27. maaliskuuta - 25. huhtikuuta | 9. huhtikuuta - 8. toukokuuta |
| IX | Pashons | Bashans | 26. huhtikuuta - 25. toukokuuta | 9. toukokuuta - 7. kesäkuuta |
| X | Paoni | Ba'ouna | 26. toukokuuta - 24. kesäkuuta | 8. kesäkuuta - 7. heinäkuuta |
| XI | Epip | Abib | 25. kesäkuuta - 24. heinäkuuta | 8. heinäkuuta - 6. elokuuta |
| XII | Mesori | Mesra | 25. heinäkuuta - 23. elokuuta | 7. elokuuta - 5. syyskuuta |
|  | Pi Kogi Enavot | Nasie | 24. elokuuta - 28. elokuuta | 6. syyskuuta - 10. syyskuuta* |
Taulukossa tähdellä (*) merkityt kuukausien alkamis- ja päättymispäivät ovat kuitenkin (tammi- ja helmikuussa) juliaanisina ja gregoriaanisina karkausvuosina (tammi- ja helmikuussa) tai sellaista edeltävinä vuosina (elo-joulukuussa) päivää myöhemmin kuin taulukkoon on merkitty.
Kirjallisuutta

Wolfgang Kosack: Der koptische Heiligenkalender. Deutsch - Koptisch - Arabisch nach den besten Quellen neu bearbeitet und vollständig herausgegeben mit Index Sanctorum koptischer Heiliger, Index der Namen auf Koptisch, Koptische Patriarchenliste, Geografische Liste. Christoph Brunner, Berlin 2012, ISBN 978-3-9524018-4-2.
Bergerocactus emoryi

| Bergerocactus emoryi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Suku::  Bergerocactus
Laji::  emoryi
Kaksiosainen nimi
 Bergerocactus emoryi  (Engelm.) Engelm. 
Synonyymit
 Cereus emoryi  Echinocereus emoryi 
Katso myös
   Bergerocactus emoryi Wikispeciesissä   Bergerocactus emoryi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bergerocactus emoryi on kaktuskasvi, ainoa laji suvussaan. Sukunimi on annettu saksalaisen kaktusspesialistin, Alwin Bergerin mukaan vuonna 1909 (nimeäjinä Nathaniel Britton ja Joseph Rose). DNA-tutkimusten mukaan kasvi on läheisintä sukua suvuille Pachycereus ja Peniocereus, vaikkakin niistä selvästi erillinen.
Levinneisyys ja ekologia

Laji kasvaa enimmäkseen hiekkaisilla mailla Etelä-Kalifornian rannikoiden, joidenkin lähisaarten ja Baja Californian luoteisosien chaparral-kasvillisuuden joukossa. Sitä tavataan 60 metrin korkeuteen asti merenpinnasta.
Tuntomerkit

Bergerocactus emoryi on pensasmainen, tyveltään runsaasti haaroittuva, ja muodostaa usein jopa monen metrin laajuisia kasvustoja. Varret ovat pystykasvuisia, liereitä ja enintään 60 cm korkeita. Huomaamattomia särmiä niissä on 20–25. Kussakin kääpiöversossa eli areolissa on tiheässä 20–30 keltaista ja vanhemmiten tummentuvaa piikkiä. Piikit voivat olla jopa 5 cm pitkiä.
Kasvit avaavat keltaiset ja 5–6 cm:n läpimittaiset kukkansa päivisin. Kukkaperässä ja pohjusmaljassa on huopamainen peite ja piikkejä. Hedelmä on pallomainen ja kypsänä kuiva, tiheäpiikkinen, jopa 6 cm:n läpimittainen. Siemenet ovat muodoltaan vastapuikeita ja litteitä.
Aiheesta muualla

http://www.columnar-cacti.org/bergerocactus/ (Arkistoitu – Internet Archive)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Bergerocactus emoryi:  Wikidata: Q134367  Wikispecies: Bergerocactus emoryi  Calflora: 1078  CoL: LKSR  CNPS: 354  EoL: 596152  EPPO: BGOEM  FNA: 242415266  GBIF: 3084052  GRIN: 310422  iNaturalist: 75759  IPNI: 31593-2  IRMNG: 10709873  ITIS: 192207  IUCN: 151980  NatureServe: 2.139454  NCBI: 130103  Open Tree of Life: 1019002  Plant List: kew-2674880  PLANTS: BEEM  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:128989-1  Species+: 15954  Tropicos: 5100951  WFO: wfo-0000564302 
Cereus emoryi:  Wikidata: Q12071668  CoL: SX8R  GBIF: 5383989  GRIN: 9956  IPNI: 130165-1  IRMNG: 11208096  ITIS: 19878  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:130165-1  Tropicos: 5101007  WFO: wfo-0000597052
Konna (kirjallisuus)

Mykkäelokuvissa ja melodraamoissa yleinen stereotyyppinen konna, viiksekäs viettelijä. Hahmo oli suosittu, koska se helpotti roolihahmon tunnistamista. Huomaa vanhanaikaiset mustat vaatteet, keikarimaiset viikset ja maaninen käytös.
Konna tai pahis on tavallisesti näytelmän, romaanin, elokuvan tai muun taideteoksen tarinassa sankarin päävastustaja eli antagonisti. Konna edustaa pahuutta, ja on usein pirullinen henkilöhahmo. Konnan hahmot ovat yleisiä varsinkin saduissa, moraliteeteissa, mysteerinäytelmissä ja melodraamoissa. Konna saattaa myös olla vaikuttava ja traaginenkin hahmo, kuten John Miltonin Kadotetun paratiisin Lucifer. Konnan tai vastustajan hahmo on yksi aktanteista Vladimir Proppin ja A. J. Greimasin strukturalistisessa mallissa.
Konna on yleensä juonen kannalta välttämätön, sillä hän estää sankaria pääsemästä tavoitteisiinsa, mistä syntyy koko tarinan jännite. Konna kuvataan yleensä pahaksi tai ainakin sellaiseksi henkilöksi, joka toimii väärin tai epäoikeudenmukaisesti. Monesti konnia pidetään mielenkiintoisempina kuin sankareita, sillä sankarin liikkumavara on yleensä rajoitetumpi. Usein vaikuttava konna onkin onnistuneen tarinan tärkeimpiä tekijöitä.
Konnatyyppejä

Arkkivihollinen – Sankarin päävihollinen ja yleensä myös vaarallisin vastustaja joilla on usein suurempi motiivi tuhota sankari kuin sankarin muilla vihollisilla. Esimerkiksi Silppuri, Tohtori Doom, Lord Recluse,  professori Moriarty.
Femme fatale – Kaunis naispuolinen konna joka käyttää lahjojaan vietelläkseen sankarin. Esimerkiksi Kissanainen, Myrkkymuratti, Xenia Onatopp.
Hullu tiedemies tai ilkeä nero – Tiedettä käyttävä konna. Esimerkiksi Tohtori Frankenstein, Tohtori Mustekala tai Velmu Viurusilmä.
Ilkeä kaksonen – Sankarin kopio jolla on samanlainen ulkonäkö ja samat kyvyt kuin sankarilla mutta tämä käyttää niitä pahuuteen. Esimerkiksi Venom, Wario, Shadow the Hedgehog.
Ilkeä päähenkilö - Konna joka on päähenkilö. Nämä ovat päähenkilöitä, joilla, toisin kuin useimmilla päähenkilöillä, ei ole sankarillisia/positiivisia ominaisuuksia tai jaloja tavoitteita. Hän on tarinan keskellä ja ohjaa juonen, mutta hän ei ole sankarillinen tai hyvää tarkoittava ja toimii pikemminkin aitona roistona huolimatta siitä, että hän on päähenkilö. Esimerkiksi Walter White, Alex DeLarge, Frank Underwood, Patrick Bateman, Edmund Blackadder tai Eric Cartman.
Antiroisto - Konna, joka toisin kuin perinteinen konna, on varustettu positiivisilla/myötätuntoisilla piirteillä, kuten aateluus, kunnia, rohkeus ja arvokkuus, mutta joka on silti kertomuksen antagonisti. Vaikka antiroistoilla olla aatelinen tavoitteita itsessään, keinot joita he käyttävät niiden saavuttamiseksi ovat luonnostaan tuhoisia tai äärimmäisiä. He ovat myös tietyssä mielessä antisankarin vastakohta. Esimerkiksi Magneto, Ra's al Ghul, Musta Adam, Erik Killmonger tai Severus Kalkaros.
Mekaanisesti varustettu – Konna joka käyttää mekaanista haarniskaa jonka yleensä on valmistanut joku ilkeä nero. Esimerkiksi Titaanimies, Tärisyttäjä tai Musta Skorpioni.
Superroisto – Konna jolla on ns. supervoimia. Näitä esiintyy enimmäkseen supersankarisarjakuvissa mutta myös elokuvissa sekä tieteiskirjallisuudessa. Esimerkiksi Sapelihammas, Vihreä Menninkäinen, Kingpin tai Pakkasherra.
Konnia > Konnia kirjallisuudessa ja elokuvissa

Chucky (Child’s Play)
Darth Vader (Tähtien sota)
Freddy Krueger (Painajainen Elm Streetillä)
HAL 9000 (Avaruusseikkailu 2001)
Hannibal Lecter (Uhrilampaat, Hannibal, Punainen lohikäärme, Nuori Hannibal)
Jago (Othello)
James Moriarty (Sherlock Holmes)
Jason Voorhees (Perjantai 13.)
Jokeri (Batman, Yön ritari)
Kapteeni Koukku (Peter Pan)
Lordi Voldemort (Harry Potter)
Michael Myers (Halloween)
Mordred (Kuningas Arthurin legendat)
Morgoth (Silmarillion)
Nottinghamin sheriffi (Robin Hood)
Purppurakuningas (Uneton yö, Musta torni)
Randall Flagg (Tukikohta, Lohikäärmeen silmät, Musta torni)
Sauron (Taru sormusten herrasta)
Smaug (Hobitti eli sinne ja takaisin)
T-1000 (Terminator 2 – Tuomion päivä)
T-X (Terminator 3: Koneiden kapina)
Konnia > Konnia sarjakuvissa

Brainiac (DC-sarjakuvat)
Darkseid (DC-sarjakuvat)
Deacon (Astro City)
Herman von Klempt (Hellboy)
Hopea Aivo (Astro City)
Jokeri (DC-sarjakuvat)
Kang Valloittaja (Marvel-sarjakuvat)
Lex Luthor (DC-sarjakuvat)
Mefisto (Tex Willer)
Neron (DC-sarjakuvat)
Ozymandias (Vartijat)
Paroni Strucker (Marvel-sarjakuvat)
Punakallo (Marvel-sarjakuva)
Sinestro (DC-sarjakuvat)
Tohtori Doom (Marvel-sarjakuvat)
Thanos (Marvel-sarjakuvat)
Zzardo (Astro City)
Konnia > Konnia videopeleissä

Albert Wesker (Resident Evil)
Big Boss (Metal Gear)
Bowser (Mario)
Tri Ivo ”Eggman” Robotnik (Sonic the Hedgehog)
Ganondorf (The Legend of Zelda)
Giygas (Mother)
Kuningas K. Rool (Donkey Kong)
LeChuck (Monkey Island)
Liquid Snake (Metal Gear Solid)
Mother Brain (Metroid)
Ridley (Metroid)
Sephiroth (Final Fantasy)
Tohtori Neo Cortex (Crash Bandicoot)
Tohtori Wily (Mega Man)
Vaati (The Legend of Zelda)
Konnia > Konnia televisio-ohjelmissa

Apocalymon (Digimon)
D-Reaper (Digimon)
Megatron (Transformers)
James (Pokémon)
Jessie (Pokémon)
Lucemon (Digimon)
Murdoc (MacGyver)
Skeletor (He-Man)
Vandemon (Digimon)
Tohtori Ilma-aukko (Madagascarin pingviinit)
The Master (Doctor Who)
Crowley (Supernatural)
Yön kuningas (Game of Thrones)
Konnia > Konnia Disney-elokuvissa ja sarjakuvissa

Pahatar (Prinsessa Ruusunen)
Claude Frollo (Notre Damen kellonsoittaja)
Hades (Hercules)
Hornansarvi (Hiidenpata)
Jafar (Aladdin)
Kapteeni Koukku (Peter Pan)
Mustakaapu (Disney-sarjakuvat)
Musta Pekka (Disney-sarjakuvat)
Scar (Leijonakuningas)
Ursula (Pieni merenneito)
Tohtori Traagi (Kim Possible)
Salametsästäjä Clayton (Tarzan)
Darth Vader, yksi kaikkien aikojen kuuluisimpia elokuvamaailman konnia.
Bayesiläinen tilastotiede

Bayesiläinen tilastotiede eli Bayes-tilastotiede on frekventistisen eli klassisen tilastotieteen ohella tilastotieteen toinen suuri paradigma. Se  perustuu Bayesin kaavan soveltamiseen. Bayesiläisessa tilastotieteessä ajatellaan, että havainnot tunnetaan, joten ne ovat kiinteitä, ja todellisuus on tuntematon, johon liittyy epävarmuutta. Tarkoituksena on laskea posterioritodennäköisyyksiä siten, että otetaan huomioon sekä ennakkotieto että havaintoaineiston informaatio. Bayesiläinen tilastotiede juontaa juurensa 1700-luvulle, mutta sen käyttö alkoi yleistyä vasta 1900-luvun lopussa tietokoneiden kehityttyä riittävästi. Sitä mukaa myös itse ajattelutapa ja sen sovellukset ovat kehittyneet. Sekä Bayes-tilastotiede että Bayesin kaava ovat saaneet nimensä englantilaiselta harrastelijamatemaatikko ja presbyteeripappi Thomas Bayesiltä, jota pidetään Bayes-päättelyn esi-isänä.
Bayesin kaava

Bayesin kaava voidaan kirjoittaa seuraavasti:
missä
P(A) on tapahtuman A priori-todennäköisyys.
P(A|B) on tapahtuman A posteriori-todennäköisyys eli tapahtuman A todennäköisyys ehdolla B.
P(B|A) on tapahtuman B todennäköisyys ehdolla A.
P(B) on tapahtuman B priori-todennäköisyys.
Tapahtumat A ja B voisivat esimerkiksi olla seuraavia väitelauseita: B = ”Suomalaiset miehet ovat pitempiä kuin ruotsalaiset” ja A = ”Kun tutkitaan 5 suomalaista ja 5 ruotsalaista, kaikki ruotsalaiset ovat pidempiä”. Bayesiläisessä tilastotieteessä voidaan tällöin tehdä laskelmia siitä todennäköisyydestä että B on totta, kun A havaitaan.
Peruskäsitteet

Bayesiläisessä tilastotieteessä käytetään usein Bayesin kaavasta johdettua kaavaa p(x|y) = p(y|x)p(x) / p(y). Tämä kaava on voimassa tietyt säännöllisyysehdot toteuttavilla satunnaismuuttujilla x ja y. Kaavassa p on geneerinen jakaumasymboli, joka voidaan tulkita esimerkiksi tiheysfunktioksi tai pistetodennäköisyysfunktioksi.
Edellisen kaavan avulla pyritään tekemään tilastollisia päätelmiä ei-havaittavasta muuttujasta x havaittavan muuttujan y perusteella. Ehdollistettua jakaumasymbolia p(x|y) sanotaan x:n posterioriksi. Jakaumasymboli p(y|x) on likelihood (joskus myös otantajakauma, otantamalli), jota käytetään myös klassisen tilastotieteen uskottavuuspäättelyssä. Jakaumasymboli p(x) on puolestaan x:n priori. Tekijä 1/p(y) ei vaikuta x:ää koskevaan tilastolliseen päättelyyn, vaan se on luonteeltaan normitusvakio.