stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
Naiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kulta  | Hopea  | Pronssi  |
|  Yhdysvallat Michelle Akers  Brandi Chastain  Joy Fawcett  Julie Foudy  Carin Gabarra  Mia Hamm  Mary Harvey  Kristine Lilly  Shannon MacMillan  Tiffeny Milbrett  Carla Overbeck  Cindy Parlow  Tiffany Roberts  Briana Scurry  Tisha Venturini  Staci Wilson |  Kiina Chen Yufeng  Fan Yunjie  Gao Hong  Liu Ailing  Liu Ying  Shi Guihong  Shui Qingxia  Sun Qingmei  Sun Wen  Wang Liping  Wei Haiying  Wen Lirong  Xie Huilin  Yu Hongqi  Zhao Lihong  Zhong Honglian |  Norja Ann Kristin Aarønes  Agnete Carlsen  Gro Espeseth  Tone Gunn Frustøl  Tone Haugen  Linda Medalen  Merete Myklebust  Bente Nordby  Anne Nymark Andersen  Nina Nymark Andersen  Marianne Pettersen  Hege Riise  Brit Sandaune  Reidun Seth  Heidi Støre  Tina Svensson  Trine Tangeraas  Kjersti Thun |
Jan Černý

Jan Černý
Jan Černý (4. maaliskuuta 1874, Uherský Ostroh, Määri, Itävalta-Unkari - 10. huhtikuuta 1959, Uherský Ostroh, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen virkamies ja poliitikko. Hän toimi Tšekkoslovakian pääministerinä 1920-1921 ja toistamiseen 1926. Hän oli myös useaan otteeseen Määrin kuvernöörinä.
Varhaisvaiheet

Černý syntyi Uherský Ostrohin pikkukaupungissa Määrin itäosassa. Hän kävi kymnaasia Uherské Hradištěssa, ja opiskeli lakia Kaarlen yliopistossa Prahassa, valmistuen 1898. Hän ryhtyi virkamiesuralle ja palveli useissa tehtävissä Määrin aluehallituksessa.
Poliittinen ura

Tšekkoslovakian itsenäistyessä Černý oli korkea-arvoisin tšekkiä puhunut entinen keisarillinen virkamies Määrissä, joten hänestä tuli 29. marraskuuta 1918 Määrin aluehallinnon pää. 1928-1939 hän toimi Määrin-Sleesian alueen presidenttinä. Samaan aikaan hän toimi pääministerinä 15. syyskuuta 1920 - 26. syyskuuta 1921 (Černýn I hallitus). Hänestä tuli sen jälkeen sisäministeri seuraavassa Edvard Benešin hallituksessa (26. syyskuuta 1921 - 7. lokakuuta 1922). Vuonna 1926 Černý muodosti toisen hallituksensa, joka istui vain vähän yli puoli vuotta. Vuonna 1929 hän toimi František Udržalin I hallituksessa jälleen sisäministerinä, ja viimeisen kerran lyhyesti vuonna 1938. Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian 1939 Černý jäi eläkkeelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Černý Wikimedia Commonsissa
Jeff Reine-Adélaïde

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jeff Reine-Adélaïde
Syntymäaika: 17. tammikuuta 1998
Syntymäpaikka: Champigny-sur-Marne, Ranska
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Olympique Lyonnais
Junioriseurat
2004–2006: Champigny FC 94
2006–2010: US Torcy
2010–2015: Lens
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015 | Lens | 0 | (0) |
| 2015–2018 | Arsenal |  |  |
| 2018 | → Angers |  |  |
| 2018–2019 | Angers |  |  |
| 2019– | Lyon |  |  |
Maajoukkue
| 2014–2015 | Ranska U17 | 10 | (1) |
| 2015–2016 | Ranska U18 | 8 | (1) |
| 2016–2017 | Ranska U19 | 9 | (0) |
| 2018 | Ranska U20 | 1 | (0) |
| 2018– | Ranska U21 | 12 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. maaliskuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. syyskuuta 2019.
Jeff Reine-Adélaïde (s. 17. tammikuuta 1998 Champigny-sur-Marne) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssa pelaavaa Lyonia. Oikeajalkainen Reine-Adélaïde on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Reine-Adelaïde siirtyi Arsenaliin vuonna 2015 kotimaansa Lensistä, jossa hän ei pelannut edustusjoukkueessa yhdessäkään ottelussa. Arsenalin paidassa Reine-Adélaïde teki debyyttinsä tammikuussa 2016 FA Cupin ottelussa Sunderlandia vastaan.
Reine-Adélaïde oli Ranskan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen mukana voittamassa kultaa vuoden 2015 ikäluokan EM-kilpailuista. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Samana vuonna Reine-Adélaïde oli mukana myös alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa.
Saavutukset

Maajoukkuetasolla
Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015)
Henkilökohtainen
Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistöjoukkue: 2015
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1945–1946

| SPL:n Suomensarjan kausi 1945–1946 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  8
Nousseet joukkueet:  HIFK ja HJK
Yleisökeskiarvo:  464
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  Maakuntasarja
  ← 1945 :  1946-1947 → 
Palloliiton Suomensarja 1945-1946 oli Palloliiton toiseksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1945-1946. Työväen Urheiluliiton seurat pysyivät edelleen poissa Palloliiton sarjoista ja ne pelasivat omia mestaruus- ja Suomensarjojaan.
Suomenmestaruuden liitot ratkaisivat mestareiden välisissä kohtaamisissa.
Sarjan kaksi parasta nousi Palloliiton Mestaruussarjaan ja kaksi viimeistä joutui karsimaan Suomensarjapaikastaan maakuntasarjalaisten kanssa.
Suomensarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | HIFK | HJK | VPV | PoPa | KaPS | GBK | KuPS | Haka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 14 | 14 | 0 | 0 | 68-14 | 28 |  | 2-1 | 2-1 | 10-2 | 6-1 | 3-0 | 6-1 | 4-1 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 14 | 11 | 0 | 3 | 60-25 | 22 | 1-2 |  | 5-1 | 12-1 | 2-1 | 11-4 | 5-1 | 4-0 |
| Vaasan Pallo-Veikot | 14 | 7 | 2 | 5 | 35-34 | 16 | 2-6 | 2-3 |  | 4-1 | 1-1 | 3-2 | 2-5 | 3-1 |
| Porin Palloilijat | 14 | 6 | 1 | 7 | 23-43 | 13 | 0-3 | 1-4 | 1-1 |  | 2-1 | 2-0 | 1-2 | 3-1 |
| Kallion Palloseura | 14 | 4 | 2 | 8 | 24-36 | 10 | 1-5 | 2-3 | 1-5 | 0-1 |  | 3-4 | 3-2 | 1-0 |
| Gamlakarleby Bollklubb | 14 | 4 | 2 | 8 | 25-50 | 10 | 0-11 | 3-0 | 2-3 | 0-2 | 2-2 |  | 1-1 | 3-2 |
| Kuopion Palloseura | 14 | 4 | 1 | 9 | 30-39 | 9 | 1-4 | 2-4 | 1-3 | 2-1 | 0-1 | 7-1 |  | 4-5 |
| Valkeakosken Haka | 14 | 2 | 0 | 12 | 26-50 | 4 | 2-4 | 3-5 | 3-4 | 3-5 | 3-6 | 0-3 | 2-1 |  |
HUOM: Taulukko esittää vain otteluiden tuloksia, otteluparit ovat oikein. Taulukko ei kerro, mitkä ovat otteluparissa koti- ja mitkä vierasotteluita.

Karsinnoissa Tampereen Palloilijat hävisi Hakalle 2-10 ja KuPS puolestaan voitti Pallo-Pojat 7-0, joten Haka ja KuPS säilyivät Suomensarjassa, johon maakuntasarjasta nousi kaikkiaan kahdeksan joukkuetta.
Jan Čaloun

| Jan Čaloun |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1972 (ikä 51) Ústí nad Labem, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2010
Seurat:  HC Slovan Ústí nad Labem (ČEL) HC Pardubice (ČEL) Sibir Novosibirsk (RSL Severstal Tšerepovets (RSL) Espoo Blues (SML) HIFK (SML) San Jose Sharks (NHL) HC Litvínov (CŠL/ČEL)
NHL-varaus:  75. varaus, 1992 San Jose Sharks
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Norja 1999 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa 1993 | jääkiekko |  |
Jan Čaloun (s. 20. joulukuuta 1972 Ústí nad Labem, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Čaloun pelasi uransa parhaat kaudet Suomessa HIFK:n ja Bluesin joukkueissa. Čaloun ilmoitti uransa päättymisestä elokuussa 2010.
Ura

Jan Čalounin ura alkoi vuonna 1990 Tšekkoslovakian jääkiekkoliigan Chemopetrol Litvinovissa , jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan 50 ottelussa 28 maalia ja 19 syöttöpistettä. Kun seuraavakin kausi meni loistavasti (37 ottelussa 32 maalia ja 5 syöttöpistettä), päätti San Jose Sharks varata Čalounin NHL:n varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, varausvuorolla 75. Seuraavat kaksi kautta menivät vielä kotoisassa Tšekin Extraligassa, jonka jälkeen oli aika siirtyä Pohjois-Amerikkaan. Ensimmäinen kausi vierähti NHL:n farmisarja AHL:ssä tehoin 34 + 39 = 73, 76 pelatussa ottelussa. Seuraavalla Čaloun pelasi jo NHL:ssä, jossa hän iski neljällä ensimmäisellä laukauksellaan maalin. Valmentaja ei kuitenkaan pitänyt Čalounin tyylistä, vaikka pisteitä kertyi 8 + 3 11 ottelussa, ja AHL kutsui taas. Seuraavakin kausi vierähti pääosin AHL:ssä, Kentucky Thoroughbladesin joukkueessa, josta Helsingin IFK:n silloinen urheilutoimenjohtaja Jarmo Kekäläinen hankki hänet IFK:hon.
Čaloun tuli SM-liigaan ja Helsingin IFK:n paitaan kaudella 1997–1998, ollen heti IFK:n tehokkain pelaaja (41 ottelussa 22+26=48). Pudotuspeleissä tahti vain kiihtyi (9 ottelussa 6+11=17), ja Čaloun voitti ylivoimaisesti pudotuspelien maali- ja pistepörssin. Seuraavalla kaudella hän teki ulkomaalaispelaajien yhden kauden piste-ennätyksen (51 ottelussa, 24+57=81) ja ohitti edellisen ennätyksen haltijan, kaudella 1989–90 HPK:ssa pelanneen venäläisen Igor Kuznetsovin noteerauksen ( 44 ottelua, 18+51=69). Čaloun viihtyi IFK:ssa kolme kautta ennen kuin Columbus Blue Jackets kutsui miehen takaisin NHL:ään. Peliaikaa ja pelipaikkaa ei Blue Jacketsin miehistössä kuitenkaan löytynyt ja Čaloun sai aikaiseksi vain 3 syöttöpistettä pelaamissaan 11 ottelussa. Tämän jälkeen paluu IFK:hon tuntui oikealta vaihtoehdolta ja kun IFK:n fanitkin raivoisasti halusivat entisen suosikkinsa takaisin (järjestäen muun muassa kolehdin), joutui IFK:n johto ottamaan Čalounin takaisin. Čaloun oli kuitenkin selvästi keskenkuntoinen, ja vaikka pisteitä tuli hyvään tahtiin (22 pistettä 24 pelissä), jokin puuttui ja Čaloun passitettiin ennenaikaiselle kesälomalle Pentti Matikaisen ja IFK:n hallituksen määräyksestä. Tästä ura jatkui Espoo Bluesin joukkueessa jossa hän pelasi 3 kautta ja oli joka kaudella joukkueensa paras pistemies, jonka jälkeen olivat vuorossa Venäjän pääsarjan Severstal Tšerepovets ja Sibir Novosibirsk. Vuonna 2005 Čaloun palasi Tšekkiin ja pelasi siellä HC Litvinovissa, HC Pardubicessa ja HC Slovanissa.
Saavutukset

Kakkos All-Star-joukkue (AHL 1997)
All-Star-joukkue (SM-liiga 1997–1998, 1998–1999)
Paras maalintekijä (SM-liigan pudotuspelit 1997–1998)
Paras pistemies (SM-liigan runkosarja ja pudotuspelit 1998–1999)
Paras pelaaja (SM-liiga 1998–1999)
Veikkauksen kultainen kypärä (SM-liiga 1999–2000)
Kuukauden pelaaja (SM-liiga marraskuu 2002)
Aiheesta muualla

Jan Čaloun Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Jan Čaloun The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Raimo Helminen | Lasse Oksanen -palkinnon voittaja 1999 | Seuraaja: Kai Nurminen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Peter Larsson | Veli-Pekka Ketola -palkinnon voittaja 1999 | Seuraaja: Kai Nurminen |
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut on Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n vuosittainen mestaruusturnaus alle 17-vuotiaista pelaajista koostuville maajoukkueille. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Vuosina 1982–2001 se oli tarkoitettu alle 16-vuotiaiden maajoukkueille. Vuodesta 2003 lähtien lopputurnaukseen osallistui isäntämaan lisäksi kaksiosaisten karsintojen seitsemän parasta maata, ja vuodesta 2007 lähtien pronssiottelu on jätetty pelaamatta. Vuodesta 2015 alkaen lopputurnaukseen on päässyt kaikkiaan 16 maata.
Suomen maajoukkue on selviytynyt lopputurnaukseen yhdeksän kertaa. Edellisen kerran Suomi oli mukana vuonna 2002.
Turnaushistoria > Alle 16-vuotiaiden EM-kilpailut 1982–2001

| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Italia |  Italia |  Länsi-Saksa |  Jugoslavia |
| 1984 | Länsi-Saksa |  Länsi-Saksa |  Neuvostoliitto |  Englanti |
| 1985 | Unkari |  Neuvostoliitto |  Kreikka |  Espanja |
| 1986 | Kreikka |  Espanja |  Italia |  Neuvostoliitto |
| 1987 | Ranska |  Italia  |  Neuvostoliitto |  Ranska |
| 1988 | Espanja |  Espanja |  Portugali |  Itä-Saksa |
| 1989 | Tanska |  Portugali |  Itä-Saksa |  Ranska |
| 1990 | Itä-Saksa |  Tšekkoslovakia |  Jugoslavia |  Puola |
| 1991 | Sveitsi |  Espanja |  Saksa |  Kreikka |
| 1992 | Kypros |  Saksa |  Espanja |  Italia |
| 1993 | Turkki |  Puola |  Italia |  Tšekki ja Slovakia |
| 1994 | Irlanti |  Turkki |  Tanska |  Ukraina |
| 1995 | Belgia |  Portugali |  Espanja |  Saksa |
| 1996 | Itävalta |  Portugali |  Ranska |  Israel |
| 1997 | Saksa |  Espanja |  Itävalta |  Saksa |
| 1998 | Skotlanti |  Irlannin tasavalta |  Italia |  Espanja |
| 1999 | Tšekki |  Espanja |  Puola |  Saksa |
| 2000 | Israel |  Portugali |  Tšekki |  Alankomaat |
| 2001 | Englanti |  Espanja |  Ranska |  Kroatia |
Turnaushistoria > Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut 2002–2006

| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Tanska |  Sveitsi |  Ranska |  Englanti |
| 2003 | Portugali |  Portugali |  Espanja |  Itävalta |
| 2004 | Ranska |  Ranska |  Espanja |  Portugali |
| 2005 | Italia |  Turkki |  Alankomaat |  Italia |
| 2006 | Luxemburg |  Venäjä |  Tšekki |  Espanja |
Turnaushistoria > Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut 2007–

| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Välierien häviäjät |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Belgia |  Espanja |  Englanti |  Belgia,  Ranska |
| 2008 | Turkki |  Espanja |  Ranska |  Alankomaat,  Turkki |
| 2009 | Saksa |  Saksa |  Alankomaat |  Italia,  Sveitsi |
| 2010 | Liechtenstein |  Englanti |  Espanja |  Ranska,  Turkki |
| 2011 | Serbia |  Alankomaat |  Saksa |  Englanti,  Tanska |
| 2012 | Slovenia |  Alankomaat |  Saksa |  Georgia,  Puola |
| 2013 | Slovakia |  Venäjä |  Italia |  Slovakia,  Ruotsi |
| 2014 | Malta |  Englanti |  Alankomaat |  Portugali,  Skotlanti |
| 2015 | Bulgaria |  Ranska |  Saksa |  Belgia,  Venäjä |
| 2016 | Azerbaidžan |  Portugali |  Espanja |  Alankomaat,  Saksa |
| 2017 | Kroatia |  Espanja |  Englanti |  Saksa,  Turkki |
| 2018 | Englanti |  Alankomaat |  Italia |  Belgia,  Englanti |
| 2019 | Irlanti |  Alankomaat |  Italia |  Espanja,  Ranska |
| 2022 | Israel |  Ranska |  Alankomaat |  Portugali,  Serbia |
| 2023 | Unkari |  Saksa |  Ranska |  Puola,  Espanja |
| 2024 | Kypros |  Italia |  Portugali |  Tanska,  Serbia |
| 2025 | Albania |  |  |  |
Menestys maittain

| Joukkue | Mestaruus | Toinen sija | Kolmas sija |
| --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 9 (1986, 1988, 1991, 1997, 1999, 2001, 2007, 2008, 2017) | 6 (1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2016) | 3 (1985, 1998, 2006) |
|  Portugali | 6 (1989, 1995, 1996, 2000, 2003, 2016) | 2 (1988, 2024) | 1 (2004) |
|  Alankomaat | 4 (2011, 2012, 2018, 2019) | 4 (2005, 2009, 2014, 2022) | 1 (2000) |
|  Saksa  Länsi-Saksa | 4 (1984, 1992, 2009, 2024) | 6 (1982, 1989, 1991, 2011, 2012, 2015) | 4 (1988, 1995, 1997, 1999) |
|  Venäjä  Neuvostoliitto | 3 (1985, 2006, 2013) | 2 (1984, 1987) | 1 (1986) |
|  Ranska | 3 (2004, 2015, 2022) | 5 (1996, 2001, 2002, 2008, 2023) | 2 (1987, 1989) |
|  Italia | 2 (1982, 2024) | 6 (1986, 1993, 1998, 2013, 2018, 2019) | 2 (1992, 2005) |
|  Englanti | 2 (2010, 2014) | 2 (2007, 2017) | 2 (1984, 2002) |
|  Turkki | 2 (1994, 2005) |  |  |
|  Tšekki  Tšekkoslovakia | 1 (1990) | 2 (2000, 2006) | 1 (1999) |
|  Puola | 1 (1993) | 1 (1999) | 1 (1990) |
|  Sveitsi | 1 (2002) |  |  |
|  Irlannin tasavalta | 1 (1998) |  |  |
Aiheesta muualla

Kilpailut Uefan sivustolla (englanniksi)
Johan August Arfwedson

Johan August Arfwedson
Johan August Arfwedson (12. tammikuuta 1792 – 28. lokakuuta 1841) oli ruotsalainen kemisti, joka löysi litiumin vuonna 1817. Hänen mukaansa on nimetty harvinainen mineraali arfvedsoniitti.
Arfwedson opiskeli Uppsalan yliopistossa lakia ja mineralogiaa, ja työskenteli kuninkaallisessa kaivoskomiteassa sekä notaarina. Tukholmaan muutettuaan hän pääsi käyttämään kemisti  Jöns Jacon Berzeliuksen laboratoriota ja analysoi siellä petaliitti-nimistä mineraalia, joista löysi litiumin. Vuosina 1818–1818 Arfwedson matkusteli Euroopassa, ja kotiin palattuaan hän rakennutti oman laboratorionsa.
Aiheesta muualla

Litiumin historia
Jeff Rosenstock

| Jeff Rosenstock |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeff Rosenstock
Syntynyt: 7. syyskuuta 1982 (ikä 42)
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  pop-punk, emo
Soittimet:  kitara, saksofoni, laulu
Levy-yhtiöt:  SideOneDummy Records, Quote Unquote Records, Polyvinyl Records
Aiheesta muualla
www.jeffrosenstock.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jeff Rosenstock (s. 7. syyskuuta 1982) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on kotoisin Long Islandista. Hän on toiminut vokalistina yhtyeissä The Arrogant Sons of Bitches, Bomb the Music Industry! ja Kudrow. Hän aloitti soolouran Bomb the Music Industry! -yhtyeen eroamisen jälkeen.
Hän on perustanut oman levy-yhtiön Quote Unquote Recordsin ja on esiintynyt monien ska punk- ja folkpunk-yhtyeiden kanssa kuten Andrew Jackson Jihad tai The Smith Street Band.
Soolodiskografia

I Look Like Shit (2012)
We Cool? (2015)
Worry. (2016)
POST- (2018)
Jalkapalloseura Rakuunat

Jalkapalloseura Rakuunat on vuonna 1992 perustettu lappeenrantalainen jalkapalloseura. Sen edustusjoukkue on pelannut yhdeksän kautta Ykkösessä ja kahdeksan kautta Kakkosessa. Seuran toistaiseksi viimeinen toimintakausi oli 2008.
Historiaa

Rakuunat syntyi vuonna 1992 Lappeenrannan Pallon ja Lauritsalan Työväen Palloilijoiden yhdistettyä edustusjoukkuetoimintansa. Uusi joukkue peri LaPan sarjapaikan Kakkosessa ja pelasi kaudet 1992–1993 nimellä FC Lappeenranta kunnes kaudeksi 1994 nimeksi vaihtui Rakuunat. Joukkue voitti ensimmäisellä tällä nimellä pelatulla kaudella Kakkosen itälohkon ja nousi Ykköseen, jossa se säilyi kahden kauden ajan. Samaan aikaan sarjassa pelasi Rakuunoiden paikallisvastustaja, joutsenolainen Kultsu.
Rakuunat voitti kaudella 1999 jälleen Kakkosen itälohkon ja palasi kaudeksi 2000 Ykköseen. Kaudella 2001 joukkue karsi jo noususta Veikkausliigaan sijoituttuaan Ykkösen etelälohkon toiseksi, mutta Hämeenlinna oli karsinnan välierävaiheessa parempi yhteismaalein 4–0. Rakuunat pysyi Ykkösen keskikastissa kauteen 2005 asti, mutta kaudella 2006 se sijoittui sarjan viimeiseksi ja putosi Kakkoseen. Venäläistyneen ja velkaantuneen seuran alamäki jatkui kaudella 2008, kun joukkue putosi Kolmoseen. Huhtikuussa 2009 Palloliiton Kaakkois-Suomen piiri erotti Rakuunat maksamattomien jäsen- ja osallistumismaksujen vuoksi viikkoa ennen kauden alkua.
Rakuunat Juniorit

Rakuunoiden vuonna 2005 omaksi yhdistykseksi eriytynyt junioriorganisaatio Rakuunat Juniorit yhdistyi toisen lappeenrantalaisseuran PEPOn kanssa vuoden 2009 alussa. Seurat tekivät yhteistyötä jo kaudella 2008, jolloin ne osallistuivat Lappeen Jalkapalloklubiksi (Lappee JK) nimetyllä joukkueella B-junioreiden Ykköseen. Rakuunat Junioreiden oma miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Vitosessa, jossa se saavutti lohkovoiton kaudella 2008, ja naisten edustusjoukkue Kakkosessa.
Aiheesta muualla

Rakuunoiden sivusto
Rakuunat Junioreiden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean René Constant Quoy

Jean René Constant Quoy (10. marraskuuta 1790 Maillé – 4. heinäkuuta 1869 Rochefort) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
Vuonna 1814 Quoy väitteli lääketieteen tohtoriksi Montpellier’ssa. Vuonna 1815 hän sai lääkärin viran Rochefortin laivastosairaalassa.
Quoy palveli yhdessä Joseph Paul Gaimardin kanssa lääkärinä ja luonnontieteilijänä L’Uraniella Louis Claude de Saulces de Freycinetin johtamalla maailmanympäripurjehduksella (1817–1820). He palvelivat myös Astrolabella (1826–1829) Jules Dumont d’Urvillen alaisuudessa. He kuvailivat nykyisin sukupuuttoon kuolleen (tonganjättiläiskaivajaliskon) (Tachygia microlepis) viimeksi mainitulla matkalla. Sukupuuttoon kuollut uudenseelanninviiriäinen (Coturnix novaezelandiae) on myös heidän kuvailemansa.
Vuonna 1830 Quoy valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. Vuosina 1848–1858 hän toimi laivaston ylitarkastajana.
Quoyn kunniaksi on nimetty mustahuiluvaris (Cracticus quoyi).
Käännös suomeksi
Jason Miller (vapaaottelija)

| Jason Miller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1980 (ikä 43) Fayetteville, Pohjois-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Mayhem
Aktiivisena:  1998–2012, 2016
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Painoluokka:  keskisarja (1998–2003, 2005–2012) välisarja (2004–2005) raskassarja (2006) alempi raskassarja (2006, 2016)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  brasilialainen jujutsu, koukkupaini, potkunyrkkeily, taekwondo
Tilastot
Ottelut:  39
Voitot:  28
– tyrmäyksellä:  8
– luovutuksella:  15
– päätöksellä:  5
Tappiot:  10
Jason Nicholas Miller (s. 24. joulukuuta 1980 Fayetteville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen televisiopersoona ja uransa lopettanut vapaaottelija. Hän on voittanut Superbrawl välisarjan mestaruuden vuonna 2004 ja Icon Sport keskisarjan mestaruuden vuonna 2006.
Vapaaottelun ohella Miller juontaa toisena isäntänä "Mayhem Mondays" -radio-ohjelmaa Jason Ellis Show’ssa Sirius Satellite Radio -kanavalla. Lisäksi hän juontaa tosi-tv-sarjaa Bully Beatdown, jota esitetään Music Televisionilla.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jason Miller (vapaaottelija) Myspacessa (englanniksi)
Jacques Charrier

| Jacques Charrier |
| --- | --- |
 Jacques Charrier elokuvassa Viimeinen vastarinta vuodelta 1961
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1936 (ikä 87) Metz, Ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Jacques Charrier (s. 6. marraskuuta 1936 Metz, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja kuvataiteilija. Hänen näyttelijäuransa kulta-aikaa oli 1960-luku, jolloin hän näytteli lukuisissa ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa.
Yksityiselämä

Charrier näytteli viimeiset roolinsa 1980-luvun alussa. Vuonna 1980 hän palasi kuvataidekouluun ja  maalausharrastukseen. Hänen taideteoksensa ovat olleet säännöllisesti esillä Pariisissa, Genevessä ja San Franciscossa.
Vuonna 1959 Charrier meni naimisiin Brigitte Bardot"n kanssa. Heille syntyi yksi poika. Pari erosi vuonna 1963. Vuonna 1964 hän avioitui France Louis-Dreyfuksen kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. He erosivat vuonna 1967. Vuonna 1982 Charrier tapasi kolmannen vaimonsa Lindan, jonka kanssa hänellä on yksi tytär. Vuodesta 2009 lähtien hän on ollut naimisissa japanilaisen taiteilijan Makiko Kumanon kanssa.
Vuonna 1996 Bardot julkaisi muistelmansa, joissa hän haukkui Charrier'n ja heidän poikansa. Charrier vastasi omilla muistelmillaan vuonna 1997.
Valikoitu filmografia

Suurkaupungin nuorisoa (Les tricheurs, 1958)
Viettelijät (Les dragueurs, 1959)
Babette lähtee sotaan (Babette s'en va-t-en guerre, 1959)
Lämmin käsi (La main chaude, 1960)
Viimeinen vastarinta (Tiro al piccione, 1961)
Kaunis amerikatar (La belle Américaine, 1961)
7 kuolemansyntiä (Les sept péchés capitaux, 1961)
Naisen, naisen takia (À cause, à cause d'une femme, 1963)
Hyvästi rakkaus (À belles dents, 1966)
Maailman vanhin ammatti (Le plus vieux métier du monde, 1967)
Aiheesta muualla

Jacques Charrier Artnetissa
Jacques Charrier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut

| FIFA U-17 World Cup |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1985
Joukkueita:  24
Hallitseva mestari:   Saksa
Eniten mestaruuksia:   Nigeria (5)
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut (FIFA U-17 World Cup) on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn järjestämä jalkapalloturnaus alle 17-vuotiaille. Turnaus järjestetään kahden vuoden välein, eli useammin kuin aikuisten maailmanmestaruuskilpailut. FIFA järjesti alun perin alle 16-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut, mutta vuodesta 1991 lähtien turnaus on pelattu alle 17-vuotiaiden kisoina.
Turnauksen on tähän mennessä voittanut yhdeksän eri maata. Nigeria on voittanut eniten mestaruuksia, viisi. Brasilialla on neljä mestaruutta, Ghanalla ja Meksikolla on kaksi mestaruutta sekä Neuvostoliitolla, Saudi-Arabialla, Ranskalla, Sveitsillä ja Englannilla yksi.