stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfredo Stroessner
Ihmisoikeusrikkomukset

Stroessnerin aikana ainakin 425 opposition kannattajaa katosi tai surmattiin, noin 20 000 pidätettiin ja lähes 21 000 joutui lähtemään ulkomaille maanpakoon. Stroessnerin hallinto toimi yhteistyössä Augusto Pinochetin ja Jorge Rafael Videlan kanssa ja mailla oli yhteinen Operación Cóndor, jossa jahdattiin toisinajattelijoita. Maan alkuperäisväestö achet pyrittiin sopeuttamaan pakolla valtaväestöön, mikä johti verenvuodatukseen.
Stroessnerillä oli huonot suhteet Vatikaaniin ja Paraguayn katoliseen kirkkoon. Poliisin tuhottua Asunciónin yliopiston 1972, Paraguayn arkkipiispa julisti sisäministerin ja poliisijohtajan pannaan ja järjesti joukkoprotesteja Stroessnerin hallintoa vastaan. Paavi Johannes Paavali II:n vierailu maassa 1988 ja toisinajattelijoiden tapaaminen vahvistivat Stroessnerin vastaista liikehdintää maassa.
Natsien suojelija

Stroessner tunnetaan maailmalla siitä että hän antoi monille entisille natsijohtajille turvapaikan. Maahan tuli jopa 200 000 saksalaista toisen maailmansodan jälkeen. Kuuluisin natsijohtaja, joka oli huhun mukaan Stroessnerin suojeluksessa, oli pahamaineinen Josef Mengele. Mengelelle annettu turvapaikka sai aikaan suurta arvostelua Stroessneria kohtaan.
Stroessner antoi turvapaikan myös kahdelle lähialueen syrjäytetylle diktaatorille: Argentiinan Juan Perónille ja Nicaraguan Anastasio Somozalle.
Stroessner kehitti Paraguayn taloutta. Hänen aikanaan rakennettiin Brasilian kanssa maiden rajoille maailman suurin vesivoimalaitos, Itaipun pato Paranájokeen. Sähkövoiman vienti kehitti Paraguayn taloutta. Patosuunnitelman varjopuoli oli 75 000 alkuperäiskansojen edustajan häätäminen pois tekoaltaan alta ilman mitään korvauksia. Talous uudistui nopeasti muun muassa suurten tehtaiden ja kaivosten perustamisen ansiosta. Monet projektit paransivat maan tiestöä. Stroessner järjesti myös ohjelman, jossa sotapalveluksen suorittanut sotilas sai 20 hehtaaria viljelysmaata sotapalveluksen jälkeen. Yli 10 000 sotilasta hyödynsi ohjelmaa.
Syrjäyttäminen vallasta

1980-luvulla Paraguay oli veloissa eikä pystynyt maksamaan niitä takaisin. Suurin velka oli maksettavana Yhdysvalloille. Kansa oli tyytymätöntä ja opposition kannatus kasvoi. Monissa kaupungeissa järjestettiin lakkoja ja mielenosoituksia, joissa vaadittiin Stroessnerin eroa. Hän käytti armeijaa kapinoiden ja mielenosoituksien tukahduttamiseen. Lopulta helmikuussa 1989 Stroessner syrjäytettiin vallankaappauksessa, jota johti kenraali Andrés Rodríguez. Näin päättyi 35 vuotta kestänyt diktatuuri Paraguayssa.
Stroessner pakeni maasta ja eli kuolemaansa saakka maanpaossa Brasiliassa. 2000-luvun alussa Paraguay pyysi tuloksetta hänen luovuttamistaan syytettäväksi Operación Cóndoriin liittyneistä rikkomuksista.
Aiheesta muualla

Alfredo Stroessnerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
General Alfredo Stroessner (Guardianin artikkeli) (englanniksi)
Paraguayn presidentti
C.A. López | F.S. López | Machain* | Rivarola | Jovellanos* | Gill | Uriarte | Bareiro | Caballero | Escobar | J.G. González | M. Morínigo* | Egusquiza | Aceval | Carvallo* | Escurra | Gaona* | Báez* | Ferreira | González Navero* | Gondra | Jara* | Rojas* | Peña* | González Navero* | Schaerer | M. Franco | Montero* | Gondra | Eus. Ayala* | El. Ayala* | Riart* | El. Ayala | Guggiari | Eus. Ayala | R. Franco* | Paiva | Estigarribia | H. Moríñigo | Frutos* | J.N. González | Rolón* | Molas | Chaves | Romero* | Stroessner | Rodríguez | Wasmosy | Cubas | González Macchi | Duarte | Lugo | F. Franco | Cartes
* väliaikainen tai toimessa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Paola Suhonen

Paola Anneli Ivana Suhonen (alk. Paula Anneli Suhonen, s. 19. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija, taiteilija, muotoilija, yrittäjä ja elokuvantekijä. Hänet tunnetaan erityisesti Ivana Helsinki -vaatemerkistä, jonka hän perusti siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998.
Ivana Helsinki Paola Suhonen konseptimyymälä Helsingissä.
Koulutukseltaan Suhonen on taiteen kandidaatti Helsingin taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen opintojaan Suhonen toimi muun muassa nuorten suunnittelijoiden muodostamassa Fabrik-ryhmässä. Hän on myös voittanut lumilautailun Suomen mestaruuden.
Suhonen on tehnyt yhteistyötä muun muassa Coca-Colan, Nanson, Aarikan, Alkon, Luhdan, Itellan, Pirkan, Seppälän, Vitaliksen, Valion ja Googlen kanssa.lähde? Keväällä 2002 Suhosen suunnittelemaa ylioppilaspipoa myytiin 600 kappaletta.
Suhonen asui kaksi vuotta New Yorkissa, missä hän opiskeli vuoden ajan New York Film Academyssa. Syksyllä 2010 hän muutti Los Angelesiin ja opiskeli kuvaajaksi American Film Institutessa. Suhonen on toiminut Yhdysvalloissa ilmestyvän Love Contemporary -rakkauslehden päätoimittajana. Hän muutti takaisin Suomeen keväällä 2013. Samana vuonna Suhoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Paola Suhosella oli ensimmäinen oma taidenäyttely Taidehallissa vuonna 2016. Hän kuvasi kahdeksan vuoden ajan kokeellista dokumenttia  Poem Portrait of Nina yhdestä Hollywoodin tunnetuimmasta pornotähdestä, Nina Hartleystä. Runollisista tuokiokuvista ja haastatteluista koostuvassa monikanavaisessa videoteoksessa Hartley nähdään ensimmäistä kertaa taiteilijan linssin läpi. Suhosen kanssa ystävystynyt Hartley pohtii elokuvallisessa muotokuvassa suhdettaan rakkauteen, seksiin ja elämään ylipäänsä.
Syyskuussa 2015 ilmestyi Paola ja Pirjo Suhosen ensimmäinen lastenkirja Erikoiskoira Affe - Talviseikkailu Lapissa. Kirjasarja sai jatkoa kirjalla Erikoiskoira Affe - Kevätretki kaupungilla ja uusi kirja on luvassa myös vuoden 2017 aikana. Suhoselle myönnettiin vuonna 2018 Suomi-palkinto tunnustuksena merkittävästä taiteellisesta urasta.
Paola Suhosella on puolisonsa Olli Happosen kanssa yhtye Lone Deer Laredo.
Suhonen joutui Yhdysvalloissa kiistaan Donald Trumpin ex-vaimon Ivana Trumpin kanssa Ivana-tuotemerkkinimestä. Trump vaati Ivana Helsinki -vaatemerkin nimeä muutettavaksi ja se muutettiin globaalisti muotoon Ivana Helsinki Paola Suhonen.
Keväällä 2022 nousivat julkisuuteen entisten työntekijöiden lausunnot Suhosen yrityksen kireästä työilmapiiristä, palkan ”maksamisena” Ivana Helsingin vaatteilla, ylitöiden määrästä, palkattomien työharjoittelijoiden väärinkäytöstä ja Suhosen asiattomasta käytöksestä työnantajana. Suhonen on jyrkästi kiistänyt väitteet ja kokee että häneen on kohdistettu tahallinen kiusaamis- ja maalituskampanja.
Filmografia

7 Heaven Love Ways, 2012
Aiheesta muualla

Kervinen, Eline: Paola Suhonen: Printtikuoseilla huipulle Ylioppilaslehti. 10.12.2004.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Strung Up

| Strung Up Sweet |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1973–1975
 Julkaistu: marraskuu 1975
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Phil Wainman, Nicky Chinn & Mike Chapman, Sweet
 Tyylilaji: hard rock, glam rock
 Kesto: 74.17
 Levy-yhtiö: RCA, Toshiba
Muut kannet
   takakansi
Listasijoitukset
  4. (27. marraskuuta 1975)    5. (viikko 48/1075)    10. (15. maaliskuuta 1976)    12. (viikko 48, 1975)    17. (1975)
Sweetin muut kokoelmalevyt
| Sweet Singles Album 1975 | Strung Up 1975 | The Golden Greats 1977 |
Strung Up on Sweet-yhtyeen marraskuussa 1975 julkaistu live- ja kokoelma-tupla-albumi. Sen livelevy nauhoitettiin 21. joulukuuta 1973 Rainbow-teatterissa Lontoossa ja studiolevy on koottu vuosina 1973–1975 julkaistuista singleistä.
Albumin kannet ovat avattavat, ja kansikuvan on suunnitellut Joe Petagno. Kuvassa Sweetin jäsenet pitelevät käsissään yhtyeen muusikoiden mallisia sätkynukkeja. Kansi oli viittaus siihen, että yhtye ei ollut riippuvainen laulunkirjoittajatiimi Chinn/Chapmanista, vaan se kykeni musiikilliseen omavaraisuuteen. Alkuperäisen Britannian-painoksen mukana tuli lisäksi liite, joka puuttui Saksan-painoksesta.
Ensimmäisen LP:n livemateriaalin stereonauhoitus epäonnistui alun perin, koska rumpujen virvelin mikrofoni ei toiminut. Rumpali Mick Tucker nauhoitti myöhemmin Strung Up-albumin seitsemän livekappaleen virvelirummut uudelleen studiossa. Alkuperäinen, äänipöydästä käsin taltioitu mono-miksaus puolestaan oli onnistunut ja se julkaistiin vuonna 1999 CD:nä nimellä Live at the Rainbow 1973. Strung Up-albumin vuoden 2016 laajennettu painos käyttää myös näitä mono-miksauksia bonuskappaleissa.
Albumi julkaistiin alun perin Euroopassa, Aasiassa ja joissain Etelä-Amerikan maissa. Yhdysvalloissa se julkaistiin vasta vuonna 1997 CD-versiona. Sweet keskittyi vuonna 1975 Desolation Boulevard-albumin Yhdysvaltain version menestykseen ja Strung Up julkaistiin ajanpeluuksi pitämään yhtyeen nimeä yllä muissa maissa.
CD-versiona albumi oli julkaistu Yhdysvaltojen lisäksi vain Japanissa nimellä Anthology vuosina 1992 ja 1998, kunnes vuonna 2016 albumi julkaistiin 2-CD:n ja 2-LP:n laajennettuna versiona Sonyn toimesta maailmanlaajuisesti.
Kappaleet > LP 1: Live

A-puoli
Done Me Wrong All Right – 8.08 (säv. Brian Connolly/Steve Priest/Andy Scott/Mick Tucker)
You're Not Wrong for Loving Me – 3.28 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
The Man With a Golden Arm – 8.05 (säv. Elmer Bernstein, Fine)
B-puoli
Hell Raiser – 3.50 (säv. Nicky Chinn/Mike Chapman)
Burning/Someone Else Will – 5.30 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Rock 'n' Roll Disgrace – 4.15 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Need a Lot of Lovin' – 3.00 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Kappaleet > LP 2: Studio

A-puoli
Action – 3.35 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Fox on the Run – 3.24 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Set Me Free – 3.57 (säv. Scott)
Miss Demeanor – 3.24 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Ballroom Blitz – 4.00 (säv. Chinn/Chapman)
B-puoli
Burn on the Flame – 3.35 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Solid Gold Brass – 5.26 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
I Wanna Be Committed – 4.04 (säv. Chinn/Chapman)
Blockbuster – 3.13 (säv. Chinn/Chapman)
Kappaleet > Vuoden 2016 2-CD-versio

CD 1 - Live
Hell Raiser
Burning/Someone Else Will
Rock’n Roll Disgrace
Need A Lot Of Loving
The Ballroom Blitz
Done Me Wrong All Right
You’re Not Wrong for Loving Me
The Man with the Golden Arm
Teenage Rampage
Blockbuster
CD 2 - Studio
Action
Fox on the Run
The Lies in Your Eyes
Fever of Love
Set Me Free
Miss Demeanor
The Ballroom Blitz
Teenage Rampage
Burn on the Flame
Solid Gold Brass
The Six Teens
I Wanna Be Committed
Blockbuster
Hell Raiser
Kokoonpano

Brian Connolly – laulu
Andy Scott – kitara, laulu
Steve Priest – bassokitara, laulu
Mick Tucker – rummut, laulu
Arvostelut

Allmusic () linkki
Substituutio (kemia)

Substituutio- eli korvausreaktio on kemiallinen reaktio, jossa atomi tai atomiryhmä korvautuu toisella atomilla tai atomiryhmällä. Reaktiossa syntyy myös sivutuote. Ensimmäisiä tutkittuja substituutioreaktioita olivat alkaanien halogenoinnit. Substituutioreaktiota esiintyy alkaaneilla, sykloalkaaneilla ja aromaattisilla hiilivedyillä. Esimerkiksi etaanin vetyatomi korvautuu klooriatomilla radikaalisubstituutiossa:
Radikaalisubstituution lisäksi orgaanisessa kemiassa tunnetaan nukleofiiliset ja elektrofiiliset substituutiot.
Nukleofiilinen substituutio

Nukleofiilisessa substituutioreaktiossa nukleofiili 
hyökkää positiivisesti varautuneeseen atomiin (elektrofiiliin) syrjäyttäen samalla siihen sitoutuneen funktionaalisen ryhmän.
Nukleofiilisen substituution tärkeimmät reaktiomekanismit ovat SN1 ja SN2. Näillä mekanismeilla reagoivat usein esimerkiksi alkyylihalidit. Alkyylihalidien reaktioissa halogeeni (X) toimii lähtevänä ryhmänä ja se voidaan korvata lähes millä tahansa nukleofiilisella ryhmällä. Jos nukleofiili on neutraali (Nu:), silloin tuote on positiivisesti varautunut. Vastaavasti jos taas nukleofiili (Nu:- ) on negatiivisesti varautunut, tuote on neutraali.
Nu: + R-X → R-Nu+ + X:-
Nu:-  + R-X → R-Nu + X:-
Nukleofiilisella substituutiolla voidaan valmistaa lukuisia reaktiotuotteita, mm. nitriilejä, amiineja, eettereitä, estereitä, alkoholeja ja sulfideja.
CN- + R-X → R-CN + X:-
NH3 + R-X → R-NH3+ X:-
R'O-  + R-X → R-OR' + X:-
R'COO-  + R-X → R-OOCR' + X:-
OH-  + R-X → R-OH + X:-
SH- + R-X → R-SH + X:-
Karboksyylihappojen johdokset reagoivat nukleofiilien kanssa, jolloin kysymyksessä on nukleofiilinen asyylisubstituutio.
Aromaattiset substituutioreaktiot

Elektrofiilinen aromaattinen substituutio on yleinen aromaattisilla yhdisteillä. Aromaattisessa elektrofiilisessa substituutioreaktiossa elektrofiili, korvaa yhden aromaattisen renkaan vetyatomeista. Reaktion välituotteena syntyy delokalisoitunut karbokationi, josta irtoaa protoni ja C-H sidoksen elektronipari siirtyy aromaattiseen renkaaseen, jolloin lopputuotteessa aromaattinen rakenne säilyy.
Elektrofiilisen aromaattisen substituution lisäksi aromaattiset yhdisteet voivat reagoida myös nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla, joka tapahtuu additio-eliminaatioreaktiolla. Näin tapahtuakseen korvautuva ryhmä on tyypillisesti halogeeniatomi ja aromaattisessa renkaassa on korvautuvaan ryhmään nähden para-asemassa elektroneja voimakkaasti puoleensa vetävä ryhmä kuten nitroryhmä. Elektroneja puoleensa vetävä ryhmä stabiloi välituotteen positiivista varausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Substituutio (kemia) Wikimedia Commonsissa
Orgaanisen kemian reaktiotyyppejä
additioreaktio
eliminaatioreaktio
substituutioreaktio
kondensaatioreaktio
hydrolyysi
hapettuminen
pelkistyminen
protolyysi
neutraloituminen
Sucros

Sucroksen logo.
Sucros Oy ja sen tytäryhtiö Suomen Sokeri Oy valmistavat, myyvät ja markkinoivat sokerituotteita Suomessa. Yritykset ovat osa Euroopan toiseksi suurinta sokeriyritystä, Nordzucker Groupia. Sucros Oy:n omistavat Nordzuckerin pohjoismainen tytäryhtiö Nordic Sugar A/S (80 %) ja suomalainen Apetit Oyj (20 %). Yritys työllistää yhteensä noin 280 henkilöä ja liikevaihto on noin 150 miljoonaa euroa.
Sucros Oy:n juurikassokeritehdas sijaitsee Säkylän Iso-Vimmassa. Säkylän tehdas tuottaa koko EU:n Suomelle myöntämän sokerikiintiön, 81 miljoonaa kiloa vuodessa, joka on vajaa puolet Suomen kulutuksesta. Vuorokaudessa juurikkaita käsitellään noin 7,5 miljoonaa kiloa, josta saadaan noin miljoona kiloa valmista kidesokeria. Tehdas on käynnissä syyskuusta joulukuuhun.
Suomen Sokeri Oy puhdistaa raakasokeria sekä vastaa kaikkien sokerituotteiden myynnistä ja markkinoinnista Suomessa. Suomen Sokeri Oy:n sokeripuhdistamo sijaitsee Kirkkonummen Kantvikissä. Sokeripuhdistamossa valmistetaan kidesokereita, nestesokereita, siirappeja sekä erikoistuotteita kuten palasokeria, tomusokeria, raesokeria ja hillosokeria. 1970-luvulla Suomen Sokeri kehitti teollisen prosessin, joka mahdollisti ksylitolin massavalmistuksen ja vaikutti osaltaan Xylitol-Jenkki-purukumin syntyyn.
Kuluttajatuotteet myydään Dansukker-tuotemerkillä, joista tunnetuimpia ovat Sirkku- ja Pulmu-palasokerit.
Historiaa

Suomen Sokeri Oy perustettiin vuonna 1918, kun suomalaiset sokerinpuhdistamot yhdistyivät. Suomen Sokeri Oy omisti Töölön sokeritehtaan Helsingissä, Auran sokeritehtaan Turussa sekä Vaasan ja Kotkan sokeritehtaat.
Kirjallisuutta

O. Hackman: Tölö Sockerbruks historia 1806–1918. Helsingfors 1923.
O. Mäenpää: Salon Sokeritehdas Oy 1918–1968. Salo 1968.
O. Mäenpää: Salon Sokeritehdas Oy 1968–1978. Salo 1978.
R. Urbans: Sokeri Suomessa 1500–1917. Helsinki 1968.
R. Urbans: Suomen Sokeri Osakeyhtiö 1918–68. Helsinki 1970.
S. Zetterberg: Itä-Suomen Raakasokeritehdas Oy 1937–1972. Kotka 1972.
Ilvonen, Heikki: Juurikassokeritehtaiden historiaa Suomessa Sääksmäen Voipaalasta nykypäivään 1938–2007. 2007.
Aiheesta muualla

Nordic Sugar
Dansukker
Sukevan kirkko

| Sukevan kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko maaliskuussa 2013
Sijainti:  Raudanjoentie 21, Sukeva, Sonkajärvi
Seurakunta:  Sonkajärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1934, muutettiin kirkoksi 1955
Suunnittelija:  Esko Laitinen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sukevan kirkon sankarihaudat kesällä 2015
Sukevan kirkko on  Sonkajärven Sukevalle rukoushuoneeksi 1934 rakennettu ja kirkoksi 1955 muutettu puinen, torniton, satulakattoinen ja yksilaivainen pitkäkirkko, jonka suunnitteli kirkkorakennukseksi arkkitehti Esko Laitinen. Kirkossa on hirsirunko, joka on vuorattu keltaiseksi maalatulla vaakaponttilaudoituksella, ja sivuseinillä ruutuikkunat. Runkohuoneen molemmista päädyistä erkanevat matalammat satulakattoiset kylkiäiset, sakasti ja eteinen. Katon harjalla on pieni kattoratsastaja. Erillinen kellotapuli rakennettiin 1963, sen kellot ovat vuodelta 1962. Kirkon pinta-ala on 200 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 250 hengelle. Alttaritaulun Ristiinnaulittu on maalannut T. G. Tuhkanen vuonna 1956. Kirkon 7-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1962.
Rakennusta korjattiin 1962-1963 Esko Laitisen suunnitelmien mukaan, vuonna 1985 korjattiin ja maalattiin sisätiloja arkkitehti Osmo Sillmanin suunnitelman mukaan.
Kirkon sankarihautojen pronssinen muistomerkki on kuvanveistäjä Hannes Autereen työ vuodelta 1961. Teoksessa on hänen signeeraus.
Sukkajärvi (järvi)

| Sukkajärvi Суккозеро, Sukkozero |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Kunnat:  Sukkajärvi
Koordinaatit:  63°11′10″N, 32°14′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Laskujoki:  Sukkozerkajoki (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176 m
Pituus:  12,7 km
Leveys:  6,1 km
Rantaviiva:  57 km
Pinta-ala:  36,9 km²
Tilavuus:  0,198 km³
Keskisyvyys:  5,4 m
Suurin syvyys:  28,4 m
Valuma-alue:  291 km²
 fiSukkajärvi 
Sukkajärvi (ven. Су́ккозеро, Sukkozero) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Sukkajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 36,9 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 291 neliökilometriä. Järveen virtaa Sulosjoki. Se laskee Sukkozerkajoen kautta Himolanjärveen. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, säyne, salakka, made, ahven ja kiiski.
Järven itäpuolella sijaitsee Sukkajärven taajama.
FS Suffren (1872)

| Suffren |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Cherbourg
Kölinlasku:  heinäkuu 1866
Laskettu vesille:  26. joulukuuta 1872
Palveluskäyttöön:  1. maaliskuuta 1876
Poistui palveluskäytöstä:  1895
Loppuvaihe:  15. heinäkuuta 1897
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 800 t
Pituus:  86,2 m
Leveys:  17,52 m
Syväys:  9,09 m
Koneteho:  4 100 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  750-778
Aseistus
Aseistus:  4 × 274 mm tykkiä 4 × 240 mm tykkiä 6 × 138 mm tykkiä 1 × 120 mm tykkiä
Suffren oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu puurunkoinen Océan-luokan panssarifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1865. Alus laskettiin vesille 25. joulukuuta 1872 ja se valmistui 5. elokuuta 1873. Alus sijoitettiin välittömästi reserviin ja se otettiin palvelukseen vasta 1. maaliskuuta 1876.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa aluksesta tehtiin Cherbourgiin sijoitetun osaston lippulaiva. Alus palautettiin vuonna 1881 reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 23. elokuuta 1884 liitettynä pohjoiseen laivueeseen. Alus siirrettiin vuonna 1888 Välimeren laivueeseen, missä se oli palveluksesta poistoonsa saakka.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1895 ja se poistettiin alusluettelosta 15. heinäkuuta 1897.
Operaatio Style

Operaatioon osallistunut HMS Ark Royal.
Operaatioon osallistunut HMS Nelson.
Operaatioon osallistunut HMS Renown.
Operaatio Style oli peitenimi toisen maailmansodan Maltan saattueelle Gibraltarilta Maltalle 30. heinäkuuta – 4. elokuuta 1941.
Tausta

Operaatio Substancessa aiheutuneiden alustappioiden vuoksi 92 upseeria ja 1714 miehistönjäsentä oli edelleen Gibraltarilla. Leinster oli ajanut karille heti satamasta lähdettäessä, jolloin 50 upseerin ja 864 miehistönjäsenen matka oli keskeytynyt . Matkan aikana olivat vaurioituneet risteilijä HMS Manchester, hävittäjät HMS Forester, HMS Avon Vale ja HMS Eridge, joiden mukana oli Gibraltarille palannut 42 upseeria ja 850 miehistönjäsentä. Näiden joukkojen siirtäminen Maltalle oli operaatio Style.
Operaatio

Force H:sta koottu suojausosasto lähti merelle 30. heinäkuuta 1941. Osastossa olivat HMS Ark Royal, HMS Renown, HMS Nelson ja viisi hävittäjää. Saattue (Force X) koostui risteilijöistä HMS Hermionesta, HMS Arethusasta, miinalaiva HMS Manxmanista sekä hävittäjistä HMS Sikh ja HMS Lightning. Force X kuljetti 70 upseeria ja 1676 miehistönjäsentä sekä 130 tonnia tarvikkeita.
Matkalla HMS Hermione ajoi Italian laivaston sukellusveneen Tembienin päälle upottaen aluksen.
Harhautusoperaatiot

Force H:n komentaja vara-amiraali Somerville oli suunnitellut harhautusoperaation pitääkseen Italian laivaston poissa Sisilian kapeikosta 1. elokuuta Force X:n kulkiessa sen lävitse. Hävittäjä HMS Maori oli saanut tehtäväkseen pommittajaa 1. elokuuta Porto Contea Sardiniassa ja hävittäjä HMS Cossack kävi näyttäytymässä Algheron edustalla, jonne HMS Ark Royalin lentokoneet iskivät vielä samana päivänä.
Operaation päätös

Force H:n suojausosasto näyttäytyi Baleaareilla, jolloin Force X matkasi täyttä vauhtia kohti Maltaa. Force X pääsi perille 2. elokuuta aamulla kello 09.00. Osasto aloitti paluumatkansa Gibraltarille vielä samana iltapäivänä kello 16.00.
Kumpikin osasto palasi 4. elokuuta Gibraltarille.
Sukasuukalat

| Sukasuukalat |
| --- | --- |
 Sapelihammaskala (Chauliodus sloani)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Ylälahko::  Stenopterygii
Lahko::  Sukasuukalat  Stomiiformes  Fink & Weitzmann, 1982
Heimot
 Sukasuut Gonostomatidae  Lyhtykalat Phosichthyidae  Lättäkalat Sternoptychidae  Kitakalat Stomiidae 
Katso myös
   Sukasuukalat Wikispeciesissä   Sukasuukalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sukasuukalat (Stomiiformes) on viuhkaeväisten luokkaan kuuluva syvänmeren kalojen lahko. Sukasuukalat käsittävät morfologisesti hyvin monimuotoisia kalaryhmiä. Lahkoon kuuluvat sukasuiden, lättäkalojen, lyhtykalojen ja kitakalojen heimot, joissa on yhteensä yli 50 sukua ja noin 320 lajia.
Lahkon pienikokoisimpia kaloja ovat Cyclothone pygmaeae -lajin sukasuut, jotka elävät Välimeressä. Ne ovat aikuisinakin vain 1,5 sentin pituisia. Suurikokoisin laji taas on Opostomias micripnis -kitakala, joka saavuttaa 50 cm:n pituuden. Muut sukasuukalojen lajit ovat kooltaan näiden ääripäiden väliltä. Useimmilla lajeilla on suuri suu, jonka leveät leuat avautuvat kuonon sivuilla varsin pitkälle taakse.
Aiheesta muualla

ITIS: Stomiiformes (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q657570  Wikispecies: Stomiiformes  ADW: Stomiiformes  AFD: Stomiiformes  BioLib: 15830  BOLD: 278  CoL: 463  GBIF: 774  iNaturalist: 85547  IRMNG: 10593  ITIS: 553138  NBN: NBNSYS0000187402  NCBI: 48438  NZOR: 3e7af6b1-b5f6-47fe-9ef5-bbf8f922382b  Open Tree of Life: 701557  Paleobiology Database: 35529  Plazi: 03856F28-FF94-8142-14D7-FEDDA1DAFA44  uBio: 113928  WoRMS: 10306 
Atlantinhelmiäiskala (Argyropelecus aculeatus)