stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harkova
Historia > Neuvostoliiton ajan alkuvuodet

Harkova oli itsenäisen Ukrainan kansantasavallan pääkaupunki vuosina 1917–1921 ja Neuvostoliiton alkuaikoina Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki vuosina 1921–1934.
1920-luvulta lähtien alueella noudatettiin ukrainisaatiopolitiikkaa, ja keskushallinto edisti ukrainalaisten muuttamista alueelle. Aiemmin monikulttuurisesta kaupungista tuli väestörakenteeltaan vähitellen yhä ukrainalaisempi. Ukrainisaatio päättyi Stalinin vainojen aikaan 1930-luvun alussa. Vuosina 1932–1933 Stalinin ajan politiikkaa seurannut holodomor-nälänhätä ajoi ihmisiä maaseudulta kaupunkiin, mutta monet myös menehtyivät. Harkovaa pyrittiin venäläistämään, ja vuonna 1934 Kiovasta tehtiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki Harkovan sijasta.
Historia > Toinen maailmansota

Toisessa maailmansodassa natsi-Saksa valloitti kaupungin ensimmäisessä Harkovan taistelussa lokakuussa 1941. Kaupunki oli saksalaisten hallussa 22 kuukautta. Toinen Harkovan taistelu oli puna-armeijan yritys valloittaa se takaisin helmikuussa 1943, mutta saksalaiset ottivat sen jälleen itselleen keväällä (kolmas Harkovan taistelu), kunnes puna-armeija valloitti kaupungin lopullisesti neljännessä Harkovan taistelussa 23. elokuuta 1943. On arvioitu, että pelkästään saksalaisten hallintoaikana tapettiin 100 000 kaupungin asukasta ja 60 000 harkovalaista siirrettiin pakkotöihin Saksaan.
Historia > Venäjän hyökkäys 2022

Harkovan hallinnasta on käyty tuhoisaa taistelua Venäjän ja Ukrainan asevoimien välillä sen jälkeen, kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan 24. helmikuuta 2022.
Kevällä 2024 Venäjä lisäsi jällen ohjus-, liitopommi- ja räjähdelennokki-iskujaan Harkovaa kohtaan. Ajatushautomo ISW:n mukaan Venäjä pyrkisi siviilikohteisiin tekemillä sotilaallisilla täsmäaseiskuillaan ajamaan asukkaita pois suurkaupungista.
Ukrainan suurimpiin kirjapainoihin kuulunut harkovalainen Faktor-Druk tuhottiin ohjusiskuilla 23. toukokuuta 2024. 7 työntekijää kuoli ja 21 loukkaantui.
Venäjän ilmaiskussa 25. toukokuuta 2024 tuhouttu Epitsentr, suuri rautakauppa. Kahdella liitopommilla tehdyssä pommituksessa menehtyi 19 ihmistä - joista kaksi lasta - ja loukkaantui 54 noin 200:sta suurmyymälässä olleesta.
Väestö ja kaupunkipiirit

Oheinen taulukko kuvaa Harkovan kaupungin asukasluvun kehitystä virallisten väestönlaskentojen tai muiden tilastojen (1840, 2013, 2022) perusteella.
Väestö ja kaupunkipiirit > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1931 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 (pyöristetty) | 2013 (arvio) | 2022 (arvio) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&010400.&&&&0010 400 | &&&&&&&&&&023612.&&&&0023 612 | &&&&&&&&&&052000.&&&&0052 000 | &&&&&&&&&0173989.&&&&00173 989 | &&&&&&&&&0244700.&&&&00244 700 | &&&&&&&&&0521501.&&&&00521 501 | &&&&&&&&&0934136.&&&&00934 136 | &&&&&&&&01222852.&&&&001 222 852 | &&&&&&&&01443754.&&&&001 443 754 | &&&&&&&&01609959.&&&&001 609 959 | &&&&&&&&01470900.&&&&001 470 900 | &&&&&&&&01451028.&&&&001 451 028 | &&&&&&&&01421125.&&&&001 421 125 |
Väestö ja kaupunkipiirit > Kaupunkipiirit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  H’olodna Horan piiri  Ševtšenkon piiri  Kiovan piiri  Saltivkan piiri  Nemyšljan piiri  Teollisuuspiiri  Slobodan piiri  Osnovan piiri  Nova Bavarijan piiri  |  |   |
Harkovan kaupunki jakautuu yhdeksään kaupunkipiiriin. Vuonna 2016 useamman piirin nimi muutettiin osana Ukrainan pyrkimystä luopua kommunismiin viittaavista paikannimistä. Venäjän hyökkäyssodan aikana, toukokuussa 2022 aiempi Moskovan piiri uudelleennimettiin Saltivkan piiriksi.
Koulutus

Harkova on Kiovan ohella Ukrainan tärkein koulutuskeskus. Tunnettuja Harkovassa sijaitsevia kansallisia yliopistoja ovat muun muassa Harkovan kansallinen yliopisto, Harkovan polytekninen instituutti, Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto, Harkovan kansallinen radioelektroniikan yliopisto ja kansallinen yliopisto "Jaroslav Viisaan oikeustieteellinen akatemia" sekä Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto.
Talous

Harkovasta tuli jo Neuvostoliiton aikana Ukrainan merkittävin teollisuuskeskus. Vuonna 2001 teollisuus työllisti noin 600 000 asukasta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi traktoreita, ilmastointilaitteita, televisioita, pölynimureita ja kameroita, mutta myös esimerkiksi ydinteollisuudessa ja energiatuotannossa tarvittavia turbiineja. Kaupungissa on myös merkittävää puolustus- ja lentokoneteollisuutta.
Kaupungissa on yli 450 erilaista teollisuusyritystä, joista merkittävimpiä ovat yli 2,5 miljoonaa traktoria valmistanut Harkovan traktoritehdas (toiminta hiipunut 2010-luvulla), Malyševin tehdas, jossa on valmistettu esimerkiksi vetureita ja panssarivaunuja, Harkovan lentokonetehdas ja Turboatomin turbiinitehdas, jossa valmistetaan ydinvoimaloiden osia. Raskaan koneteollisuuden lisäksi Harkovassa on myös elektroniikka-, lääke-, muovi-, kemikaali- ja kosmetiikkateollisuutta sekä rakennus-, painoala- ja elintarviketeollisuutta.
Liikenne

Kaupunki on Itä-Ukrainan liikenteellisiä keskuksia. Junayhteydet Harkovan rautatieasemalta Kiovaan ja muualle Ukrainaan, läntiseen Eurooppaan ja Venäjälle ovat hyvät. Kaupungin kautta kulkee Kiovasta Venäjän Rostovin alueen rajalle jatkuva valtatie M03 (osa eurooppatietä E40). Pohjoisesta Venäjän rajalta saapuu puolestaan valtatie M18 ja tämä eurooppatie E105 jatkaa etelään Dnepropetrovskin kautta Krimin niemimaan Sevastopoliin valtatienä M18. Kaupunkia ja Harkovan aluetta palvelee myös kansainvälinen Harkovan lentoasema. Harkovan metroverkon pituus on 35 kilometriä ja siinä on 28 asemaa. Kaupungin sisäistä liikennettä välittävät myös raitiovaunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harkova Wikimedia Commonsissa
Svitlana Potapenko: What Makes Kharkiv Ukrainian (23.11.2014) (englanniksi) (ukrainianweek.com)
H’arkiv (Харків) Ukrainan maantieteen tietosanakirja, osa 3: P-Ja, s. 351. 1993. ISBN 5-88500-020-4  Viitattu 25.1.2023. (ukrainaksi)
| n k Maantieteellisen Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungit |
| --- | --- |
 Barcelona  Belgrad  Berliini  Birmingham  Budapest  Bukarest  Bryssel  Donin Rostov  Hampuri  Harkova  Istanbul1  Kazan  Kiova  Köln  Lontoo  Madrid  Milano  Minsk  Moskova  München  Nižni Novgorod  Odessa  Pariisi  Perm  Pietari  Praha  Rooma  Samara  Sofia  Tbilisi  Ufa  Varsova  Volgograd  Voronež  Wien 
1Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa
Nälkään kuolleita Harkovan kaduilla vuonna 1933
Harkovan kansallisen yliopiston rakennus
Näkymä Harkovasta
Hiroshi Sakurazaka

| Hiroshi Sakurazaka> 桜坂 洋.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Tokio
Kansalaisuus:  japanilainen
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: tieteiskirjallisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hiroshi Sakurazaka (jap. 桜坂 洋, Sakurazaka Hiroshi, s. 1970) on japanilainen tieteiskirjailija. Hän on työskennellyt IT-alalla ennen uraansa kirjailijana.
Sakurazakan tunnetuimpia teoksia länsimaissa on All You Need Is Kill, johon perustuen on tehty elokuva Edge of Tomorrow. Kirja oli ehdolla Seiun-palkinnolle.
Tuotanto

All You Need Is Kill (2004, ISBN 4-08-630219-5)
スラムオンライン (2005, ISBN 978-1-4215-3439-8, käännös Slum Online)
Livonsaari

Livonsaari
| --- | --- |
Sijainti:  Naantali Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turun saaristo
Merialue:  Saaristomeri
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Livonsaari on Naantalille kuuluva saari Saaristomeressä Mynälahden suulla. Saaren pituus on hieman yli 11 kilometriä. Saaren etelärannalla sijaitsevassa Teersalon taajamassa on suurin osa Livonsaaren palveluista ja yhdessä Palvan saaren kanssa se muodostaa suurimman osan Velkuan palveluista.
Livonsaari liitettiin kokonaisuudessaan yhdessä Lempisaaren kanssa Naantaliin 1. tammikuuta 2011. Ennen tätä suurin osa saaresta kuului Maskun kunnalle, aikaisemmin Askaisten kuntaan. Vain eteläosa kuului Naantaliin, aikaisemmin Velkuaan. Osakuntaliitos lähti alulle asukkaiden aloitteesta ja asiasta päätti valtiovarainministeriö 8.2.2010.
Saarella järjestetään useita kesätapahtumia. Livonsaari-päivä ja savukalamarkkinat pidettiin vuoden 2010 kesäkuussa 19. kerran. Tapahtumassa valitaan Vuoden Savustaja. Teersalossa järjestetään Salakuljettajan yö, Velkuapäivät ja Muinaistulien yö.
Livonsaaressa toimii Livonsaaren kyläyhdistys ry. Vuonna 2012 Livonsaari valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi. Saaren keskiosassa on kyläkauppa-kahvila, joka on auki ympäri vuoden. Kauppa perustettiin alun perin 1950-luvulla osuuskaupaksi.
Teersalo

Teersalo on taajama Livonsaaren etelärannalla. Teersalossa on omakoti- ja rivitaloaluetta ja asukkaita noin 100. Teersalossa sijaitsee suurin osa Livonsaaren palveluista ja yhdessä Palvan saaren kanssa se muodostaa suurimman osan Velkuan palveluista. Teersalossa sijaitsevat kaupalliset palvelut kuten kauppa, posti ja kaksi ravintolaa. Alueella sijaitsevassa Palvelukeskus Kummelissa on Naantalin kaupunginkirjaston sivukirjasto Velkuan kirjasto, päiväkoti, terveysasema, Kummelin ryhmäkoti, joka on tehostetun palveluasumisen yksikkö ja kaupungin yhteispalvelupiste. Lisäksi Teersalossa on vierasvenesatama, polttoaineautomaatti veneille , sekä Naantalin kaupungin ylläpitämä uimaranta, matonpesupaikka ja leikkikenttä.
Luonto

Livonsaaren eteläkärjessä, Teersalon itäpuolella sijaitsee 8,35 hehtaarin maakunnallisesti arvokas perinnemaisema Henttulan laitumet. Alueen metsälaitumia, niittyjä ja hakamaita on laidunnettu ainakin sadan vuoden ajan, nykyään siellä laiduntaa Henttulan luomutilan alkuperäiskarja. Paikalla kasvaa muun muassa keltamataraa, heinäratamoa, mäkikauraa, ahdekaunokkia, kissankelloa ja ahomansikkaa. Alueella laidunnetaan myös merenrantaniittyjä ja tervalepiköitä.
Liikenne

Livonsaareen johtava päätie on yhdystie 1931, joka kulkee saaren sillan kautta mantereelta. Livonsaaren Teersalon rannasta pääsee lossilla edelleen Palvan saareen, sekä yhteysaluksella lähisaariin. Alueen liikennemäärät kasvavat kesäisin huomattavasi loma-asukkaiden myötä.
Liikenne > Tieliikenne

Saareen johtava päätie on yhdystie 1931 eli Velkuantie, joka alkaa mantereella erkanemalla yhdystie 1930:sta Rauduisten kohdalla. Päätie kulkee Livonsaareen pienen sillan kautta Vangenrauman salmessa. Tie päättyy Livonsaaren eteläosassa sijaitsevaan Teersalon lossirantaan, jonne päättyvät myös joukkoliikennelinjat. Teersalosta kulkee Palvaan kilometrin pituinen lossireitti, jossa lossi pystyy kuljettamaan noin 10 henkilöautoa kerralla. Siellä tie jatkuu paikallistienä 12246. Tietä pitkin pääsee edelleen Palvasta lossilla Velkuanmaan saareen. Saaren pohjoisosiin johtaa paikallistie 12247 eli Pohjanpääntie. Se erkanee yhdystie 1931:stä Toivaisissa seurojentalon kohdalla.
Livonsaaren läpi yhdystietä 1931 pitkin kulkee Teersaloon TLO:n linja-autoreitti Turusta, Raision ja Maskun kautta. Lisäksi Teersalosta on palveluliikennelinja Naantaliin.
Liikenne > Vesiliikenne

Teersaloa kotisatamanaan pitävä yhteysalus M/S Kivimo liikennöi Teersalon eteläpuolisiin saariin. Alukselle mahtuu 8 henkilöautoa ja 50 matkustajaa tai vaihtoehtoisesti vain matkustajia ottavana 70. Teersalosta on päässyt myös Taivassalon Hakkenpäähän kesäisin Merenkulkulaitoksen yhteysaluksella. Reitti on osa Saariston Rengastietä.
Teersalossa sijaitsee vierasvenesatama ja sieltä lähtee kaksi laivaväylää. Kumpikin väylistä on kulkusyvyydeltään 2,4 metriä ja ne ovat yhteydessä toisiinsa. Lisäksi Teersalon ohitse kulkee 2,1 metrin laivaväylä, josta pääsee muun muassa Taivassalon Hakkenpäähän ja Naantaliin. Livonsaaren koillisrannalta kulkee venereitti saaren pohjoisenpuolelta Askaisiin. Viitoitetun reitin kulkusyvyys on 2 metriä.
Aiheesta muualla

Meillä kotona, 13.9.2023, Pyöreä savitalo (artikkeli Livonsaaren yhteisökylään rakennetusta rakennuksesta)
Saksan hallinto ja politiikka

Valtionhallinto
Perustuslaki
Weimarin tasavalta (1919-1933)
Saksan liittotasavalta (1949–1990)
Ulkoasiainministeriö
Johto
Liittopresidentti
Liittokansleri
Liittoneuvosto
Liittopäivät eli parlamentti
Vaalit
Puolueet
Poliitikot
Energiapolitiikka
Ympäristöpolitiikka
Teemasivu:Politiikka
n
k
Osa artikkelisarjaa
Saksan liittotasavalta on edustuksellinen demokratia, jonka valtionpäämies on liittopresidentti. Liittopresidentti valitaan viiden vuoden välein, ja hänen asemansa on seremoniallinen.
Lainsäädäntövalta on käytössä joka neljäs vuosi valittavilla liittopäivillä sekä liittoneuvostolla. Toimeenpanovaltaa käyttää liittokanslerin johtama hallitus. Saksa koostuu
kuudestatoista osavaltiosta joilla on laaja päätösvalta. Osavaltiota johtaa ministeripresidentti.
Puolueet

Saksan johtavat puolueet ovat keskustaoikeistolainen Saksan kristillisdemokraattinen unioni CDU ja keskustavasemmistolainen Saksan sosiaalidemokraattinen puolue SPD. Ne kilpailevat keskenään johtavan puolueen asemasta, mutta ovat myös olleet yhteishallituksessa 1960-luvun loppupuolella ja 2010-luvulla. CDU:n sisarpuolue Baijerissa on Baijerin kristillissosiaalinen unioni (Christlich-Soziale Union in Bayern, CSU). Useissa hallituksissa on CDU:n hallituskumppanina ollut liberaali Vapaa demokraattinen puolue FDP. Muita poliittisia puolueita ovat vasemmistopuolue Die Linke ja Saksan vihreät. FDP:n kannatus on 2000-luvulla merkittävästi vähentynyt porvarillisten äänestäjien siirryttyä CDU/CSU:n kannattajiksi.
Vuoden 2017 liittopäivävaaleissa liittopäiville palasi edellisissä vaaleissa vuonna 2013 liittopäiviltä tippunut FDP ja uutena puolueena liittopäiville nousi oikeistopopulistinen ja osin äärioikeistolainen AfD, vaihtoehto Saksalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan hallinto ja politiikka Wikimedia Commonsissa
Saippuakauppias (elokuva)

| Saippuakauppias> The Hucksters |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:  Luther Davis Edward Chodorov George Wells
Perustuu:  Frederic Wakemanin romaaniin The Hucksters
Tuottaja:  Arthur Hornblow, Jr.
Säveltäjä:  Lennie Hayton
Kuvaaja:  Harold Rosson
Leikkaaja:  Frank Sullivan
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:  Clark Gable Deborah Kerr
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   17. heinäkuuta 1947 New York City, New York 27. elokuuta 1947 maanlaajuinen  1. huhtikuuta 1949
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  2 439 000 USD
Tuotto:  4 445 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saippuakauppias (engl. The Hucksters) on vuonna 1947 ensi-iltansa saanut Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Clark Gable ja Deborah Kerr. Sivurooleissa ovat Sydney Greenstreet, Adolphe Menjou, Ava Gardner, Keenan Wynn ja Edward Arnold. Saippuakauppias oli Deborah Kerrin ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuva. Saippuakauppiaan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. Saippuakauppias perustuu Frederic Wakemanin romaaniin The Hucksters (1946).
Juoni

Äskettäin armeijasta ja toisesta maailmansodasta kotiutunut Victor Norman (Clark Gable) hakee töitä Beautee-saippuan radiomainoksilla rikastuneesta firmasta. Pomo Kimberly (Adolphe Menjou) ottaa Normanin koeajalle ja antaa hänelle tehtäväksi uuden iskulauseen teon sekä sen onnistuneen myynnin mahtavalle pääasiakkaalle herra Evansille (Sydney Greenstreet). Pian Norman alkaa taistella rehellisyydestä tässä mainostamispelissä huomattuaan mainonnan epäkohtia, ja lisäksi hänen on valittava seurapiirikaunottaren ja lesken Kay Dorrancen (Deborah Kerr) ja laulaja-näyttelijä Jean Ogilvien (Ava Gardner) väliltä; kumpaa hän oikeasti rakastaa?
Tuotanto

Frederic Wakemanin romaani The Hucksters (1946) oli 35 viikkoa The New York Timesin bestseller-listan kärjessä. Life-lehti kutsui kirjaa ”viime vuoden parhaiten myydyksi irvikuvaksi”, ja jopa Clark Gable sanoi kirjasta: ”Se on saastainen ja se ei ole viihdettä.” Gable oli aluksi kieltäytynyt Victor Normanin roolista, mutta lopulta hän kuitenkin suostui ottamaan roolin vastaan elokuvan käsikirjoituksen muututtua. Metro-Goldwyn-Mayer maksoi romaanin elokuvaoikeuksista 200 000 dollaria jo ennen romaanin julkaisua.
Käsikirjoittaja Luther Davis ja romaanin sovittajat Edward Choderov ja George Wells joutuivat tehdä käsikirjoituksen Louis B. Mayerin mieltymysten ja Haysin ohjeiston mukaisesti. He joutuivat poistaa muun muassa romaanin seksuaaliset kohtaukset ja muuttaa avioliitossa olevan rouva Dorrancen leskeksi, jotta hän ja Vic ”voisivat elää onnellisena elämänsä loppuun asti”.
Elokuvan tuotannon alun lähestyessä Ava Gardneria jännitti Gablen kanssa yhteistyö, koska Gardner oli ihaillut Gablea nuoruudessaan. Gardner ja Gable ystävystyivät elokuvan kuvauksien aikana, ja he pysyivätkin ystävinä aina Gablen kuolemaan 1960 asti. Gable halusi rentouttaa hermostunutta Kerriä, joka oli tekemässä ensimmäistä yhdysvaltalaiselokuvaansa lähdettyään kotimaastaan Isosta-Britanniasta. Gable lähetti Kerrille kuusi tusinaa ruusuja kuvauksien ensimmäisenä päivänä.
Saippuakauppiaan kuvaukset alkoivat tammikuun alussa 1947. Elokuva kuvattiin mustavalkoisena New Yorkin osavaltion New York Cityn Manhattanilla ja Long Islandilla sekä tuotantoyhtiö Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä. Elokuvan budjettina oli 2 439 000 dollaria, ja elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen maaliskuun lopulla 1947.
Julkaisu ja vastaanotto

Saippuakauppias sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 17. heinäkuuta vuonna 1947 New Yorkissa. Elokuva pääsi Yhdysvalloissa maanlaajuiseen teatterilevitykseen 27. elokuuta 1947. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Savoy-elokuvateatterissa 1. huhtikuuta vuonna 1949. Metro-Goldwyn-Mayer toimi myös Suomessa elokuvan levittäjänä.
Vaikka Louis B. Mayer oli varovaisesti valinnut hänen mielestään sopivan käsikirjoituksen käynnistämään Deborah Kerrin uran ja käynnistämään uudelleen Clark Gablen uran hänen sota-ajan poissaolonsa jälkeen, Saippuakauppias ei saanut hyvää vastaanottoa senaikaisilta kriitikoilta. Saippuakauppias sai itsessään heikot arvostelut, mutta näyttelijöiden roolisuorituksia kehuttiin.
Saippuakauppias tuotti ilmestymisvuotenaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa 3 635 000 dollaria. Euroopassa elokuva tuotti 810 000 dollaria, ja yhteensä MGM sai voittoa 412 000 dollarin verran. Heikohkoon yleisömenestykseen on arvioitu Clark Gablen ”sodasta palannut ei-sankarillinen mainosmies” -rooli. Elokuvan heikkoon menestykseen ulkomailla on ollut syynä se, että 1940-luvulla ei ulkomaalaiset tienneet mitään amerikkalaisesta mainonnasta tai kaupallisesta radiotoiminnasta.
Vuosien aikana Saippuakauppiaan tuomitseva kritiikki on pehmennyt. Elokuvaa on kutsuttu myöhemmin hyväksi viihteeksi, joka antaa hyvän kuvan sen ajastaan. Nykyään The New York Times kutsuu elokuvaa yhtenä Clark Gablen parhaimmista sodan jälkeisistä elokuvista ja yhtenä hienoimmista Hollywood-satiireista mainonnan maailmasta.
Ohjaaja Michael Powell sanoo omaelämäkerrassaan A Life in Film, että hän oli saanut kirjeen Deborah Kerriltä, joka oli kuvaamassa Saippuakauppiasta. Kerr kirjoitti kirjeessään, että elokuvassa näyttelee tulokas nimeltään Ava Gardner, joka melkein varasti show’n häneltä – ”mutta ei aivan”.
MGM ja United Artists julkaisivat Saippuakauppiaan VHS:nä vuonna 1990 Yhdysvaltain markkinoille. Warner Home Video julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa DVD:nä 9. syyskuuta vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Saippuakauppias Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Saippuakauppias Elonet.
Saippuakauppias AllMoviessa. (englanniksi)
Saippuakauppias TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuljetus

Pöllikuormaa lastataan junaan Raahen Pirttiniemellä vuonna 1930.
Kuljetus on ihmisten ja tavaroiden siirtämistä paikasta toiseen. Kuljetukseen tarvitaan usein erilaisia lupia. Tieliikenteen moottoriajoneuvojen kuljetusta varten erilaisten ajoneuvojen kuljettajilla tulee olla kulloinkin vaadittava ajokortti. Tavarakuljetukseen tarvitaan myös muita lupia, joita ovat Euroopan unionin liikenteenharjoittaja-asetuksen ja tavaraliikennelupa-asetuksen mukaiset luvat.
Historia

Ennen auton keksimistä kuljetukset toimitettiin yleensä hevosten tai jossain päin maailmaa aasien ja kamelien avulla ja kuljetusvälineinä olivat vaunut tai kärryt. Pyörä keksittiin noin 3000 ekr. Mesopotamiassa ja niitä alettiin käyttää kärryihin liitettyinä 2500 ekr. Foinikialaiset seilasivat ympäri Välimerta ja perustivat siirtokuntia Välimeren rannoille satoja vuosia ennen ajan laskun alkua. He olivat taitavia merenkulkijoita ja kävivät kauppaa ympäri Välimerta. Siis Välimerellä on kuljetettu kauppatavaroita meriteitse noista ajoista lähtien. Viikingit kävivät kauppaa Idäntietä pitkin osittain maitse ja Itämerellä ja Atlantilla laivoilla. Heillä oli erilaiset laivat sodan käyntiä varten kuin millaisilla laivoilla he kuljettivat kauppatavaroita. Kauppalaivat olivat leveämpiä kuin sotalaivat. Suuret löytöretket 1400-1600-luvuilla toivat eurooppalaisten tietoon uusia alueita. Tämän myötä avautui uusia kaupankäyntireittejä ja samalla meriteitse kulkeneet tavaroiden kuljetukset lisääntyivät. Ensimmäisen höyrykattilan avulla kulkeneen ajoneuvon kehitti ranskalainen Nicolas-Joseph Cugnot 1769. Ensimmäisen polttomoottorilla kulkeneen auton kehitti saksalainen Karl Benz 1885. 1990-luvun alussa kuorma-autot tavaroiden kuljettamisessa yleistyivät pikku hiljaa. 1920-luvulla liikenteeseen tulivat yksin omaan matkustajaliikenteeseen tarkoitetut linja-autot. Puutavaraa kuljetettiin entisaikoina pitkälti vesitse uittamalla. Kuitenkin 1900-luvun alussa puutavaran kuljetus rautateitse yleistyi. Puutavaraa kuljettaviin kuorma-autoihin otettiin käyttöön hydrauliset kuormaimet 1960-luvulla.
Kuljetusmuodot

Maantiekuljetuksen tarkoituksia ovat tavaroiden noudot ja jakelu. Maantiekuljetus tapahtuu joskus useissa eri vaiheissa. Usein kuitenkin kuljetus tapahtuu suorakuljetuksena. Rautatiekuljetuksessa pystytään kuljettamaan raskaita kuormia nopeasti. Rautatieliikenteessä kuljetetaan usein puuta ja metalliteollisuuden tuotteita. Muita kuljetusmuotoja ovat merikuljetus ja lentokuljetus. Merikuljetuksen kautta kulkee suurin osa kansainvälisestä tavaroiden kuljetuksesta, sekä viennistä että tuonnista. Lentoteitse toimitetaan kiireelliset tavarakuljetukset. Lentoliikenne on merkittävä matkustajien kuljetuksessa. Lentoteitse voidaan kuljettaa yhdellä kertaa enimmillään 10 000 kilon painoisia kuormia. Meriteitse kulkeva rahti kuljetetaan usein konteissa.
Intermodaalinen kuljetus

Intermodaalinen kuljetus on kuljetus, jossa yhdistetään eri kuljetustapoja kuljetusketjussa. Merien rannikolla satamissa toimivat satamalaitokset, joissa satamaoperaattorit luovat yhteyksiä merikuljetuksen ja muiden kuljetusmuotojen välille.
Tehokkuus

Kuljetukset ovat yleensä hyvin tehokkaita, koska logistiikka on niin hiottu ja valtavat tavaraerät kulkevat samalla kuljetuksella. Viimeinen kilometri asiakkaan kotiin on saastuttavin, kallein, tehottomin ja eniten ruuhkia, onnettomuuksia, melua ja häiriöitä aiheuttava.
Kuljetustoiminta Suomessa

Suomessa on useita kuljetukseen erikoistuneita yrityksiä. Posti kuljettaa kirjeitä ja paketteja. Postin omistukseen kuuluvat myös postilaatikot, jotka se tyhjentää säännöllisesti. Kuljetuksesta maksetaan postimerkillä.
VR-Yhtymä suorittaa tavara- ja matkustajaliikennettä Suomen rataverkolla, joka kattaa koko maan Pohjois-Suomea lukuun ottamatta. VR operoi sekä kaupunkiliikennetä että kaukoliikennettä, ja se toimittaa sekä matkustaja- että tavarakuljetusta. Lisäksi maanteillä kuljetuksia toimittavat linja-autot, kuorma-autot ja ajoneuvoyhdistelmät. Linja-autoissa kuljetetaan pääasiassa matkustajia ja heidän matkatavaroitaan. Linja-autoissa matkustavia palvelee Matkahuolto, joka myy lippuja myös netissä ja kertalippujen lisäksi on saatavana sarjalippuja. Sisu-kuorma-autoilla on Suomessa toimitettu tavarakuljetuksia vuosikymmenten ajan. Merillä kuljetuksia toimittavat laivat; tankkerit ja matkustajalaivat. Matkustajalaivat kuljettavat matkustajia sekä lyhyillä risteilyillä että pidemmillä matkoilla. Tankkereissa kuljetetaan muun muassa öljyä.