stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samsung Galaxy A90 5G

| Samsung Galaxy A90 5G |
| --- | --- |

Valmistaja:  Samsung
Julkaistu:  4. syyskuuta 2019
Mitat:  164,8 × 76,4 x 8,4 mm
Paino:  206 g
Näyttö:  6,7" FullHD 20:9 Super AMOLED
Näytön kuvatarkkuus:  1080 × 2 400
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 855 SM8150 kahdeksanydin, 2,84 GHz, Kryo 485, 64-bittinen, 7 nm
Grafiikkapiiri:  Adreno 640
Muisti:  128 Gt
Keskusmuisti:  6 Gt
Takakamera:  64 megapikseliä + 8 megapikseliä + 5 megapikseliä
Etukamera:  32 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 10 Samsungin One UI-käyttöliittymällä
Akku:  4 500 mAh
Muistikorttipaikka:  laajennettavissa enintään 512 Gt:n microSD-kortilla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy A90 5G on Samsungin 4. syyskuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Samsungin One UI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot > Muotoilu

Samsung Galaxy A90 5G -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen näyttö FullHD 20:9 -resoluutiolla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,84 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 6 gigatavua keskusmuistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, toisen kameran 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera) ja kolmannen kameran 5 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps, 1080p (Full HD) -resoluutiolla 60fps sekä 720p (HD) -resoluutiolla 960fps (hidastettu videokuva).
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Samsungin One UI-käyttöliittymällä.
Porin lastenkulttuurikeskus

Porin lastenkulttuurikeskus Kruunupää on vuonna 2003 perustettu Porin kaupungin organisaatio. Se järjestää työpajoja ja tapahtumia lapsille ja nuorille.
Porin lastenkulttuurikeskus järjestää kulttuuritapahtumia ja näyttelyitä Porissa ja maakunnassa sekä vauvojen värikylpyjä.
Lasten ja nuorten valokuvia esittelevää Vähäx valottaa -festivaalia järjestettiin kolmen vuoden välein vuosina 2008-2014. Festivaali koostui näyttelyistä sekä valokuvaan liittyvistä työpajoista, seminaareista ja tapahtumista.
Aiheesta muualla

Lastenkulttuurikeskus Kruunupään verkkosivut
Pleasanton

Plesanton viittaa ainakin seuraaviin paikkoihin:
Paikkoja

Pleasanton (Kalifornia)
Pleasanton (Iowa)
Pleasanton (Kansas)
Pleasanton (Nebraska)
Pleasanton (New Mexico)
Pleasanton (Texas)
Pleasanton Township (Michigan)
Kouluja

Pleasanton High School (Nebraska)
Pleasanton High School (Texas)
Pleasanton High School (Coventry)
Pleasanton High School (Watford)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pleasanton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Poski poskea vasten

| Poski poskea vasten> Mittsommernachtstango |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Viviane Blumenschein
Käsikirjoittaja:  Viviane Blumenschein
Tuottaja:  Georg Tschurtschenthaler
Säveltäjä:  Diego Kvitko
Kuvaaja:  Björn Knechtel
Leikkaaja:  Oliver Weiss
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Argentiina Suomi
Tuotantoyhtiö:  Gebrüder Beetz Filmproduktion Gema Films Illume
Ensi-ilta:   2013-10-1818. lokakuuta 2013  
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti saksa suomi espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poski poskea vasten on Viviane Blumenscheinin ohjaama ja käsikirjoittama saksalais-argentiinalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2013.
Elokuva on kulttuuridokumentti suomalaisesta tangosta. Siinä kolme argentiinalaista muusikkoa matkustvat ympäri Suomea ja tapaavat suomalaisia tangolaulajia ja -säveltäjiä.
Poski

Tytön poski
Posket (lat. buccae) ovat kasvojen rakenteita, jotka rajaavat suuonteloa lateraalisesti. Posket muodostuvat pääasiassa ulommasta puremalihaksesta, jonka lateraalisella pinnalla on ihoa ja suunpuoleisella pinnalla on limakalvo. Posken limakalvossa sijaitsee pieniä sylkirauhasia, jotka muodostavat lihansyöjillä yhtenäisen poskisylkirauhasen, jota ei ole muilla eläinlajeilla.
Posken limakalvon kautta suoraan verenkiertoon siirtyvää lääkeaineen tms. antotapaa sanotaan bukkaaliseksi.
Samuel Schmid

Samuel Schmid
Samuel Schmid (s. 8. tammikuuta 1947 Rüti bei Büren, Bern) on sveitsiläinen poliitikko, joka toimi maansa puolustusministerinä vuosina 2001-2008 ja liittopresidenttinä vuonna 2005.
Schmid edustaa nykyisin Sveitsin porvallis-demokraattista puoluetta aiemman Sveitsin kansanpuolueen sijasta. Sieltä hän lähti poliittisen valtapelin seurauksena. Muut puolueet eivät hyväksyneet vaalit voittaneen kansanpuolueen maahanmuuttokriittistä linjaa ja valitsivat sen vuoksi puolueen liittoneuvoston jäseniksi maltilliset Schmidin ja Eveline Widmer-Schlumpfin. Vastalauseena tälle kansanpuolue "jättäytyi" hallituksen ulkopuolelle erottamalla Schmidin ja Widmer-Schlumpfin parlamenttiryhmästään. 1. tammikuuta 2009 Ueli Maurer seurasi Schmidiä tämän jättäydyttyä liittoneuvoston ulkopuolelle.
Schmid asuu nykyisin syntymäkaupungissaan, on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa. Hänen veljensä Peter Schmid oli Bernin kantonin hallintoneuvostossa vuosina 1979-1998.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Profiili kansalliskokouksen sivuilla
Sveitsin liittopresidentit
Furrer | Druey | Munzinger | Furrer | Naeff | Frey-Herosé | Furrer | Stämpfli | Fornerod | Furrer | Stämpfli | Frey-Herosé | Knüsel | Stämpfli | Fornerod | Dubs | Schenk | Knüsel | Fornerod | Dubs | Welti | Dubs | Schenk | Welti | Cérésole | Schenk | Scherer | Welti | Heer | Schenk | Hammer | Welti | Anderwert | Droz | Welti | Bavier | Ruchonnet | Welti | Schenk | Deucher | Droz | Hertenstein | Hammer | Ruchonnet | Welti | Hauser | Schenk | Frey | Zemp | Lachenal | Deucher | Ruffy Müller | Hauser | Brenner | Zemp | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Brenner | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Hoffmann | Motta | Decoppet | Schultess | Calonder | Ador | Motta | Schultess | Haab | Scheuer | Chuard | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Haab | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Pilet-Golaz | Minger | Meyer | Motta | Baumann | Etter | Pilet-Golaz | Wetter | Etter | E. Celio | Stampfli | von Steiger | Kobelt | Etter | E. Celio | Nobs | Petitpierre | von Steiger | Kobelt | Etter | Rubattel | Petitpierre | Feldmann | Streuli | Holenstein | Chaudet | Petitpierre | Wahlen | Chaudet | Spühler | von Moos | Tschudi | Schaffner | Bonvin | Spühler | von Moos | Tschudi | Gnägi | N. Celio | Bonvin | Brugger | Graber | Gnägi | Furgler | Ritschard | Hürlimann | Chevallaz | Furgler | Honegger | Aubert | Schlumpf | Furgler | Egli | Aubert | Stich | Delamuraz | Koller  | Cotti | Felber | Ogi | Stich | Villiger | Delamuraz | Koller | Cotti | Dreifuss | Ogi | Leuenberger | Villiger | Couchepin | Deiss | Schmid | Leuenberger | Calmy-Rey | Couchepin | Merz | Leuthard | Calmy-Rey | Widmer-Schlumpf | Maurer | Burkhalter | Sommaruga |  Schneider-Ammann | Leuthard | Berset | Maurer | Sommaruga
Sam Bush

| Sam Bush |
| --- | --- |
 Sam Bush esiintymässä vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1952 (ikä 72)
Muusikko
Tyylilajit:  bluegrass
Soittimet:  mandoliini, viulu, kitara
Levy-yhtiöt:  Sugar Hill
Aiheesta muualla
www.sambush.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sam Bush (s. 15. huhtikuuta 1952 Bowling Green, Kentucky) on yhdysvaltalainen bluegrass-muusikko. Bush soittaa mandoliinia, viulua, kitaraa ja myös laulaa. Hän on New Grass Revivalin perustajajäseniä. Häntä on kutsuttu nykyajan Bill Monroeksi.
Diskografia > Soololevyt

Late As Usual - Rounder (1985)
Glamour & Grits - Sugar Hill (1996)
Howlin’ At The Moon - Sugar Hill (1998)
Ice Caps: Peaks of Telluride - Sugar Hill (2000)
King of My World - Sugar Hill (2004)
Laps in Seven - Sugar Hill (2006)
Diskografia > Muut yhtyeet

The Telluride Sessions Strength In Numbers - MCA (1989)
Short Trip Home - Sony Classical (1999)
Bluegrass Mandolin Extravaganza - Acoustic Disc (1999)
The Bluegrass Sessions - Béla Fleck - Warner Bros. (1999)
Hold On, We're Strummin' - Sam Bush & David Grisman - Acoustic Disc (2003)
Diskografia > New Grass Revivalin kanssa

New Grass Revival - Hollywood (1971)
Fly Through the Country - Flying Fish (1975)
When the Storm is Over - Flying Fish (1977)
Too Late to Turn Back Now - Flying Fish (1977)
Barren County - Flying Fish (1979)
Leon Russell & New Grass Revival - Paradise (1981)
Commonwealth - Flying Fish (1981)
On The Boulevard - Sugar Hill (1984)
Live in Toulouse - Sugar Hill (1984)
New Grass Revival - Capitol (1986)
Hold To A Dream- Capitol (1988)
Friday Night In America - Capitol (1989)
The Best Of New Grass Revival - Liberty (1994)
Grass Roots: The Best of New Grass Revival - Capitol (2005)
Lisäksi Bush on esiintynyt muun muassa seuraavien artistien country- ja bluegrass-levyillä:
Suzy Bogguss
Garth Brooks
Beth Neilsen Chapman
Guy Clark
John Cowan
Neil Diamond
Jerry Douglas
Steve Earle
Béla Fleck
Nanci Griffith
David Grisman
Emmylou Harris
John Hartford
Wynonna Judd
Alison Krauss
Dolly Parton
Tony Rice
Peter Rowan
Ricky Skaggs
Shania Twain
Doc Watson
Don Williams
Trisha Yearwood
Eddie From Ohio
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Saksan jälleenyhdistyminen

Antiikin aika
Germaanit
Kansainvaellusaika
Saksi
Frankkien valtakunta
Keskiaika
Itä-Frankia
Saksan kuningaskunta
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Ostsiedlung
Kleinstaaterei
Kansakunnan muodostuminen
Reinin liitto
Saksan liitto
Hullu vuosi 1848
Pohjois-Saksan liitto
Saksan yhdistyminen
Saksan valtakunta
Saksan keisarikunta
Ensimmäinen maailmansota
Weimarin tasavalta
Natsi-Saksa
Toinen maailmansota
Saksa vuoden 1945 jälkeen
Miehitys +  Ostgebiete
Saksalaisten karkotus
Länsi-Saksa +  Itä-Saksa
Saksan jälleenyhdistyminen
Saksa nykyään
Saksa
Aiheittain
Saksan sotahistoria
Saksan aluemuutokset
Saksan jälleenyhdistyminen (saks. Deutsche Wiedervereinigung) tapahtui 3. lokakuuta 1990, kun Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksa, DDR) osavaltiot liittyivät Saksan liittotasavaltaan (Länsi-Saksa). Saksan yhtenäisyyspäivä (saks. Tag der Deutschen Einheit) on Saksan ainoa liittovaltion säätämä kansallinen vapaapäivä. Nimitystä ”jälleenyhdistyminen” käytetään erotukseksi vuonna 1871 tapahtuneesta Saksan yhdistymisestä Saksan keisarikunnaksi.
Saksan demokraattisen tasavallan ainoiden vapaiden parlamenttivaalien jälkeen keväällä 1990 sen ja läntisen Saksan väliset neuvottelut huipentuivat sopimukseen Saksaa koskevasta lopullisesta järjestelystä. Saksojen ja toisen maailmansodan neljän liittoutuneen voittajavaltion väliset neuvottelut takasivat yhdistyvälle Saksalle täyden suvereenisuuden. Saksa on jatkanut Euroopan yhteisön, nykyisen Euroopan unionin sekä Pohjois-Atlantin liiton (Nato) jäsenenä.
Taustaa

Toisen maailmansodan loputtua Saksa jaettiin neljän voittajavaltion miehitysvyöhykkeisiin. Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen ympäröimä pääkaupunki Berliini jaettiin myös neljään miehitettyyn vyöhykkeeseen. Vaikka alkuperäisenä tarkoituksena oli miehittäjävaltioiden yhteinen hallinto Saksassa, kylmän sodan jännitteet johtivat vuonna 1949 Saksan liittotasavallan muodostamiseen Yhdysvaltain, Ison-Britannian ja Ranskan Saksan-vyöhykkeistä. Vastaavasti Neuvostoliiton Saksan-vyöhykkeestä syntyi Saksan demokraattinen tasavalta.
Aluksi molemmat Saksat vaativat tunnustusta Saksan valtakunnan jatkajina. Myöhemmin Saksan demokraattinen tasavalta muutti kantaansa ja sanoi, että vanha Saksa lakkasi olemasta vuonna 1945 ja että molemmat Saksat olivat uusia valtioita.
Saksan liittotasavalta kehittyi länsimaiseksi monipuoluedemokratiaksi ja avoimeksi markkinataloudeksi, kun taas Saksan demokraattisessa tasavallassa vallitsi kommunistinen yksipuoluejärjestelmä ja valtion suunnitelmatalous. Vaikka Itä-Saksa olikin poliittisen Itä-Euroopan suhteellisesti vaurain maa, monet sen asukkaat hakeutuivat länteen haaveillessaan poliittisesta vapaudesta ja taloudellisesta menestyksestä. Itä-Saksassa kuin myös Itä-Berliinissä asuneiden kasvava virta Länsi-Berliiniin ja sen kautta länteen, ennen kaikkea läntiseen Saksaan, sai Saksan demokraattisen tasavallan kommunistisen puolueen eli Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen perustamaan rajavalvontajärjestelmän, jonka näkyvin osa oli Berliinin muuri.
Saksan demokraattisen tasavallan loppu

Ajatusta Saksan valtioiden yhdistymisestä pidettiin 1980-luvun puoliväliin saavuttaessa sekä idässä että lännessä kaukaisena haaveena, joka ei olisi mahdollinen Neuvostoliiton hallitessa itäistä Keski- ja Etelä-Eurooppaa. Muutokset Neuvostoliitossa Mihail Gorbatšovin kaudella saivat toivon kuitenkin viriämään.
Elokuussa 1989 Unkari luopui rajavalvonnasta Itävallan-rajallaan ja syyskuussa yli 13 000 itäsaksalaista ja -berliiniläistä siirtyikin länteen Unkarista. Mielenosoitukset Saksan demokraattisen tasavallan kommunistihallintoa vastaan alkoivat vuoden 1989 loppupuolella, näkyvimmin Leipzigin maanantaimielenosoituksina. Levottomuudet pakottivat puoluejohtajan ja valtionpäämiehen Erich Honeckerin eroamaan lokakuussa. Lisää eroamisia nähtiin, kun maan hallitus kokonaisuudessaan luopui vallasta parin päivän kuluttua, 9. marraskuuta 1989 uusi hallitus päätti lieventää matkustusrajoituksia. Uutisissa kerrottiin erehdyksessä rajoitusten poistamisesta ja monet itäsaksalaiset ja -berliiniläiset menivät suoraan Berliinin muurille, missä rajavartijat avasivat ylityspaikat ja päästivät heidät läpi. Tästä rohkaistuneena he ja myös länsiberliiniläiset alkoivat itse purkaa muuria, mistä seurasi yksi 1900-luvun suurimmista mediatapahtumista.
Maaliskuussa 1990 pidettiin Saksan demokraattisen tasavallan viimeiset vaalit, joiden jälkeen muodostetun hallituksen tärkein tehtävä oli neuvotella valtion lakkauttamisesta. Pääministeri Lothar de Maizièren johdolla Saksan demokraattinen tasavalta neuvotteli yhdistymisen ehdoista läntisen Saksan ja neljän voittajavaltion kanssa. Neuvostoliitto vastusti aluksi Naton laajenemista Saksan demokraattisen tasavallan ja Berliinin alueille, mutta suostui lopulta yhdistyneen Saksan Nato-jäsenyyteen, kunhan vieraita Nato-joukkoja ja ydinaseita ei sijoitettaisi itäiseen Saksaan.
Saksojen välinen rahaunioni astui voimaan 1. heinäkuuta 1990. Silloin Saksan demokraattisen tasavallan markka poistettiin käytöstä ja Saksan liittotasavallan markka tuli käyttöön myös Itä-Saksassa.
Virallisesti valtiot yhdistyivät 3. lokakuuta 1990. Saksan demokraattisen tasavallan loppuaikojen viisi maata, eli osavaltiota sekä jälleen yhdistynyt Berliini, liittyivät Saksan liittotasavaltaan. Toinen vaihtoehto olisi ollut kahden likimain tasavertaisen valtion liittyminen yhdeksi uudeksi, jolle olisi sitten pitänyt kehittää muun muassa perustuslaki. Valittu linja oli yksinkertaisempi toteuttaa, mutta se on aiheuttanut monelle Itä-Saksassa ja Itä-Berliinissä asuneelle tunteita joutumisesta läntisen Saksan liittotasavallan ”miehittämäksi” tai ”valloittamaksi”.
Yhdistymisen vaikutukset

Yhdistyminen on ollut Saksalle taloudellinen taakka, joka on johtanut talouskasvun hidastumiseen. Saksan demokraattisen tasavallan teollisuuden kilpailukyky oli huono, monia valtionyrityksiä lakkautettiin ja syntyi joukkotyöttömyyttä, joka on uusien osavaltioiden alueella noin 20 prosenttia. Sadattuhannet työikäiset ovat muuttaneet vanhoihin osavaltioihin työn perässä, mikä on aiheuttanut ongelmia väestörakenteessa. Uusien osavaltioiden jälleenrakentamiseen ohjataan edelleen vuosittain noin sata miljardia euroa liittovaltion varoja.
Kuvia

Berliinin rajavalvonta-asema Checkpoint Charlieta poistetaan 22. kesäkuuta 1990.
Ihmisiä valtiopäivätalon edessä 3. lokakuuta 1990.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Klaus Johansson: Saksan jälleenyhdistymisestä 20 vuotta Vuosia Maailmalla -blogi.  3.10.2010. Viitattu 3.10.2018.
Aho, Erkki: Saksan yhdistyminen Suomen historia -blogi.  24.7.2011. Viitattu 3.10.2018.
Helmut Kohl jää historiaan Itä- ja Länsi-Saksan yhdistäjänä Aamulehti.  16.6.2017. Arkistoitu 3.10.2018. Viitattu 3.10.2018.
Der Spiegel: Auttaako länsi itää vai itä länttä Saksassa? Taloussanomat.  21.3.2012. Viitattu 3.10.2018.
Saksojen yhdistymisestä 25 vuotta, erot eivät ole hävinneet Ilta-sanomat.  2.10.2015. Viitattu 3.10.2018.
Nurminen, Tapio: Saksojen yhdistyminen on taloudellinen menestystarina MTV3 - Uutiset.  8.11.2014. Arkistoitu 3.10.2018. Viitattu 3.10.2018.
DW: A short history of German reunification (video) (englanniksi)
Poskihampaat

Poskihampaat (lat. dens molaris) ovat purukaluston takimmaiset hampaat. Ihmisellä poskihampaita on maitohampaistossa 8 kappaletta (neloset ja vitoset), ja pysyvässä hampaistossa 12 kappaletta (kutoset, seiskat ja kasit eli viisaudenhampaat).
Poskijärvi

Poskijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Poskijärvi, järvi Hyrynsalmella
Poskijärvi, järvi Keuruulla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Portugalilaiset

| Portugalilaiset Portugueses |
| --- | --- |
Väkiluku:  17 miljoonaa
Asuinalueet:   Portugali 11 000 000   Brasilia 5 000 000    Yhdysvallat 1 471 549 	  Ranska  798,837  Venezuela 550 000  Britannia  500 000    Kanada 415 000  Etelä-Afrikka 300 000    Sveitsi  193 299   Saksa 170 000   Espanja 126 651    Australia 50 000  Luxemburg 54 490   Mosambik 54 355   Guyana 50 000   Belgia 38 000   Angola  30 000
Kielet:  portugali
Uskonnot:  katolilaisuus
Kartta Portugalin siirtomaa-ajan valloituksista.
Portugalilaiset ovat Portugalista peräisin oleva etninen ryhmä. Useimmat puhuvat äidinkielenään portugalia ja ovat katolilaisia.
Portugalilaiset ovat etniseltä alkuperältään pääosin Roomaa edeltäneiden keltti- ja iberiväestöjen jälkeläisiä. Heidän kielensä on kuitenkin kehittynyt roomalaisten alueelle tuomasta latinasta. Portugalissa asuu noin kymmenen miljoonaa portugalilaista. Lisäksi Brasilian asukkaista noin 35 miljoonaa on portugalilaisten jälkeläisiä 1500-luvulla alkaneen portugalilaisten maahanmuuton seurauksena. Merkittäviä portugalilaisvähemmistöjä on muun muassa Ranskassa, Luxemburgissa, Kanadassa ja useissa Portugalin entisissä siirtomaissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta portugalilaiset Wikimedia Commonsissa
Portugalilainen kitara

Antonio Chainho soittamassa portugalilaista kitaraa.
Portugalilainen kitara eli portugalinkitara (port. guitarra portuguesa) on sisterin sukuinen näppäilysoitin, joka kehitettiin 1700-luvulla englanninkitaran pohjalta. Englanninkitara katosi käytöstä melkein kokonaan Euroopasta 1800-luvun alussa. Mahdollisesti Portugalin Keski-Eurooppaan nähden syrjäisen sijainnin vuoksi portugalilainen kitara pysyi käytössä. Nykyään portugalilaista kitaraa käytetään muun muassa fadossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Portugalilainen kitara @ Verdes Anos (englanti)
Saints & Sinners (Whitesnaken albumi)

| Saints & Sinners Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. marraskuuta 1982
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: hard rock, blues rock
 Levy-yhtiö: EMI, Geffen Records
Listasijoitukset
  7. (joulukuu 1982)    9. (marraskuu 1982)    14. (1. helmikuuta 1983)    28. (1983)    45. (21. joulukuuta 1982)
Whitesnaken muut julkaisut
| Come an' Get It 1981 | Saints & Sinners 1982 | Slide It In 1984 |
Saints & Sinners on vuonna 1982 julkaistu Whitesnaken albumi. Vaikka albumi ylsikin Britanniassa listan top 10:een, se ei onnistunut toistamaan toiselle sijalle yltäneen edellisen levyn menestystä.
Kappaleet ”Crying in the Rain” ja ”Here I Go Again” levytettiin myöhemmin uudelleen 1987-albumille.
Kappaleet

A-puoli
Young Blood – 3.30 (säv. David Coverdale, Bernie Marsden)
Rough an' Ready – 2.52 (säv. Coverdale, Micky Moody)
Bloody Luxury – 3.23 (säv. Coverdale)
Victim of Love – 3.33 (säv. Coverdale)
Crying in the Rain – 5.59 (säv. Coverdale)
B-puoli
Here I Go Again – 5.08 (säv. Coverdale, Marsden)
Love an' Affection – 3.09 (säv. Coverdale, Moody)
Rock an' Roll Angels – 4.07 (säv. Coverdale, Moody)
Dancing Girls – 3.10 (säv. Coverdale)
Saints an' Sinners – 4.23 (säv. Coverdale, Moody, Marsden, Neil Murray, Jon Lord, Ian Paice)
Kappaleet > Vuoden 2007 uusintapainoksen bonuskappaleet

Young Blood (monitor mix/early vocals) – 3.30 (säv. Coverdale, Marsden)
Saints an' Sinners (monitor mix/early vocals) – 4.24 (säv. Coverdale, Moody, Marsden, Murray, Lord, Paice)
Soul Survivor (unfinished, unreleased song) – 3.08 (säv. Coverdale, Moody, Marsden)
Kokoonpano

David Coverdale – laulu
Bernie Marsden – kitarat
Mel Galley – taustalaulu
Micky Moody – kitarat, taustalaulu
Jon Lord – kosketinsoittimet
Neil Murray – basso
Ian Paice – rummut
Arvostelut

Allmusic () linkki
Soundi () linkki (Arkistoitu – Internet Archive)
Python (ohjus)

| Python |
| --- | --- |
 Esittelyssä Shafrir-1:n ohella myös Python-5.
Valmistushistoria
Valmistaja:  Rafael Advanced Defense Systems
Python on Israelissa valmistettu, Rafael Advanced Defense Systemsin valmistama ilmataisteluohjus. Varsin  ilmeisesti se on kehitetty yhteistyössä: yhdessä Etelä-Afrikan tasavallan kanssa. Ohjusaseen suora edeltäjä on Shafrir-1 -tyyppi. Python on lämpöhakeutuva eli siinä on IR-hakupää; infra-red homing - häirinnänsiedolla (IRCCM) ja se yltää 4 Machin nopeuteen. Ohjusaseen kantama on 12-20 km. Omamassa on noin 105 kg (karkea arvio), läpimitta 16 cm (160 mm), pituus 3,10 m sekä lähisytytintä käyttävän taistelukärjen omamassa on 11 kg.
Python 4 -tyypin ilmataisteluohjus F-15:n siipiripustuksessa.
Ainakin muiden ohella: konetyypit Mirage III, Mirage 5, Mirage 2000, F-16 Fighting Falcon, IAI Kfir, Atlas Cheetah, Saab JAS 39 Gripen, F/A-18 Hornet sekä CASA C-101 Aviojet ja HAL Tejas kykenevät tai kykenivät tätä ohjustyyppiä käyttämään. Periaatteessa tähän kykenivät kaikki IDF:n käyttämät hävittäjäkoneet. Tuorein versio on Python-5. Asetyypin edeltäjä Shafrir-1 oli käytössä vuosina 1961-1983. Python otettiin käyttöön Israelin ilmavoimissa vuonna 1978.
Python-ohjusperheen kehitys aikajanassa, sisältäen Shafrir-tyypin.
Käännös suomeksi
Psammophiidae

| Psammophiidae |
| --- | --- |
 Hemirhagerrhis nototaenia
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Kladi::  Uuskäärmeet Caenophidia
Yläheimo::  Elapoidea
Heimo::  Psammophiidae  Bonaparte, 1845
Synonyymit
 Psammophiinae Bonaparte, 1845 
Katso myös
   Psammophiidae Wikispeciesissä   Psammophiidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Psammophiidae on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, johon kuuluu 55 lajia. Heimoa tavataan koko Afrikassa (myös Madagaskarilla), missä ne luultavasti kehittyivät, sekä lisäksi Etelä-Euroopassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Psammophiidae on aiemmin luokiteltu alaheimoksi tarhakäärmeissä (Colubridae) tai Lamprophiidae-heimossa.
Psammophiidae-lajit ovat yleensä pitkiä, laihoja ja nopealiikkeisiä käärmeitä, jotka elävät maassa ja suosivat avoimia elinympäristöjä, kuten heinikkomaita, pensaikkoja ja puoliaavikoita. Ne ovat aktiivisia päiväsaikaan, jolloin ne saalistavat pääasiassa sammakoita, liskoja ja pikkunisäkkäitä, jotka ne lamauttavat myrkyllään. Kaikki lajit munivat. Psammophiidae-lajien poikuekoko on pieni, mikä saattaa johtua niiden laihasta ruumiinmuodosta.
Suvut

Heimoon luetaan kahdeksan sukua:
Dipsina
Hemirhagerrhis
Kladirostratus
Malpolon
Mimophis
Hietajuoksukäärmeet (Psammophis)
Psammophylax
Rhamphiophis
Sancho

Sancho voi tarkoittaa seuraavia: