stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diodi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diodi Wikimedia Commonsissa
Oulu.fi, Diodi ja diodipiirit (Arkistoitu – Internet Archive)
Elektroniikan piirrosmerkit: Diodit[vanhentunut linkki] harraste-elektroniikka
Piipohjainen piensignaalidiodi. Varsinainen toiminnallinen osa on neliön muotoinen piipala lasikotelon sisällä katodin lähellä. Katodi on vasemmalla ja anodi oikealla.
Diodin toimiessa puoliaaltotasasuuntaajana se pyrkii päästämään vastuksen R läpi vain toiseen suuntaan kulkevan virran. Ylempi käyrä on lähdejännite Ve ja alempi käyrä on vastuksen yli oleva jännite.
Ditioniitti

Diotioniitti-ionin rakenne. Rikkiatomien välinen sidospituus on poikkeuksellisen suuri.
Ditioniitti (S2O42−) on yksi rikin oksoanioneista. Sen voidaan katsoa syntyvän pysymättömän ditionihapokkeen protolysoituessa. Ditioniitti-ionissa rikin hapetusluku on +III.
Ominaisuudet ja valmistus

Diotioniitti-ionin rakenteessa poikkeuksellista muihin rikin oksoanioneihin on rikkiatomien välinen sidospituus, joka on ionissa 239 ppm (laskennallinen kahden rikkiatomin välisen sidoksen pituus on 208 ppm). Tämän vuoksi sidos on heikko ja rikkoutuu helposti. Rikkiatomeihin kiinnittyneet hapiatomit ovat kohdakkaisessa konformaatiossa toisiinsa nähden. Ditioniitti-ioni on tasapainossa SO2-•-radikaalianionin kanssa.
Ditioniitti-ioni on voimakas pelkistin ja teollisuudessa käytetään tähän tarkoitukseen paljon natriumditioniittia. Ditioniitti-ioni pelkistää muun muassa veteen liuenneen hapen ja eräät raskasmetalli-ionit, kuten Cu+, Ag+ ja Pb2+ pelkistyvät metalleiksi.  Ditioniitti-ioni myös disproportioituu happamissa liuoksissa helposti sulfiitti- ja tiosulfaatti-ioneiksi.
Ditioniitteja valmistetaan tyypillisesti pelkistämällä sulfiittiliuoksia hienojakoisen sinkin tai natriumin ja elohopean amalgaaman avulla tai sähkökemiallisesti. Teollisuudessa pelkistimenä voidaan käyttää myös natriumborohydridiä, jolloin diotioniittiioni muodostetaan in situ. Kidevedellisistä ditionaateista voidaan poistaa kuumentamalla kidevettä, mutta kidevedettömät ditioniitit hajoavat kuumennettaessa.
Djermat

Djermatyttöjä perinteisissä asuissa.
Djermat (myös zarmat, zermat) ovat songhaiden sukukansa Länsi-Afrikassa. He asuvat etupäässä Djibon, Arbindan ja Dorin seuduilla Burkina Fasossa sekä Nigerjoen varrella ja Dosson seudulla Nigerissä. Pienempiä ryhmiä on luoteis-Nigeriassa, Beninin ja Ghanan pohjoisosissa sekä Norsunluurannikolla. Kansan kokonaismääräksi arvioidaan 3,5 miljoonaa.
Djerman kieli kuuluu nilosaharalaisiin songhaikieliin. Kansan pääelinkeino on maanviljely ja tärkein viljelykasvi hirssi. Lisäksi harjoitetaan vähäisessä määrin karjanhoitoa sekä käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Djermojen uskonto on synkretistinen sekoitus islamia ja animismia. Ranskan siirtomaavallan ajasta lähtien heillä ollut johtava asema Nigerin politiikassa ja hallinnossa.
Isomyyränsammal

| Isomyyränsammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Karhunsammalet Polytrichopsida
Lahko::  Karhunsammalet Polytrichales
Heimo::  Karhunsammalet Polytrichaceae
Suku::  Myyränsammalet Atrichum
Laji::  undulatum
Kaksiosainen nimi
 Atrichum undulatum  (Hedw.) P.Beauv. 
Katso myös
   Isomyyränsammal Wikispeciesissä   Isomyyränsammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isomyyränsammal (Atrichum undulatum) on myyränsammaten sukuun ja karhunsammalten heimoon kuuluva elinvoimainen lehtisammallaji.
Ulkonäkö

Isomyyränsammal kasvaa jäykkinä tiiviinä, parisenttisinä mattoina.
Sen lehdet ovat kapeat, hammaslaitaiset ja alle sentin pituiset. Niissä on selvä keskisuoni. Kuivalla säällä lehdet kurtistuvat aaltomaisiksi, mistä laji on saanut tieteellisen nimen undulatum, aaltoileva. Itiöpesäkkeet muistuttavat kääpiökokoisia chilipaprikoita.
Levinneisyys

Isomyyränsammal kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa.
Elinympäristö

Isomyyränsammalta tavataan yleisesti monenlaisissa metsissä ja puutarhoissa paljaalla multa- tai savimaalla, melko varjoisilla paikoilla.
Aiheesta muualla

ITIS: Atrichum undulatum (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Atrichum undulatum:  Wikidata: Q1426971  Wikispecies: Atrichum undulatum  BioLib: 61350  CoL: JL4X  EoL: 853315  EPPO: ATJUN  EUNIS: 2153  FNA: 200002611  GBIF: 2673299  iNaturalist: 124155  ITIS: 15780  NatureServe: 2.124897  NBN: NBNSYS0000036148  NCBI: 38592  NZOR: c1bbd70d-0c26-4d22-aba9-e769868134f5  Open Tree of Life: 371275  Plant List: tro-35179314  PLANTS: ATUN2  Tropicos: 35179314  WFO: wfo-0001192448  Laji.fi: MX.43803 
Polytrichum undulatum:  Wikidata: Q38327709  EUNIS: 13810  GBIF: 8328733  ITIS: 1135849  Tropicos: 35141947  WFO: wfo-0001170353 
itiöpesäkkeitä
Disykloheksyyliamiini

| Disykloheksyyliamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-sykloheksyylisykloheksanamiini
CAS-numero:  101-83-7
PubChem CID:  7582
SMILES:  C1CCC(CC1)NC2CCCCC2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H23N
Moolimassa:  181,314 g/mol
Sulamispiste:  −0,1 °C
Kiehumispiste:  255,8 °C
Tiheys:  0,912 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,8 g/l (25 °C)
Disykloheksyyliamiini (C12H23N) on amineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden kemikaalien valmistamiseen, korroosionestoaineena ja hapettumista estävänä kemikaalina kumeissa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa disykloheksyyliamiini on väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee vain himena veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin. Disykloheksyyliamiinin vesiliuokset ovat emäksisiä ja aine reagoi happojen kanssa muodsotaen suoloja.
Valmistus ja käyttö

Disykloheksyyliamiinia voidaan valmistaa ammoniakin ja sykloheksanolin välisellä reaktiolla. Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat sykloheksanonin pelkistävä aminointi sykloheksyyliamiinin, vedyn ja palladium- tai platinakatalyytin avulla sekä fenolin ja aniliinin välisellä reaktiolla ja vedyttämällä muodostuvatuote palladiumin toimiessa katalyyttinä.
Disykloheksyyliamiinia ja sen suoloja voidaan käyttää korroosionestoaineena, kumien hapettumisenestoaineena, kumien vulkanoinninkiihdyttimenä, polttoaineiden lisäaineena, kefalosporiiniantibioottien valmistuksessa, väriaineiden valmistuksessa, hyönteismyrkkyjen valmistuksessa ja polykarbonaattien valmistuksessa katalyyttinä.
Isositraattidehydrogenaasi

Malli Escherichia coli -bakteerin isositraattidehydrogenaasin rakenteesta sitoutuneena isositruunahappoon ja magnesiumioniin
Isositraattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi isositruunahapon hapetusta ja dekarboksylaatiota, jolloin tuotteena muodostuu alfaketoglutaarihappoa. Isositraattidehydrogenaasi esiintyy eliöissä osana sitruunahappokiertoa. Isositraattidehydrogenaasin EC-numero on 1.1.1.41.
Ominaisuudet ja toiminta

Ihmisen isositraattidehydrogenaasi on rakenteeltaan tetrameeri ja molekyylipainoltaan noin 238 kDa. Eukaryooteilla isositraattidehydrogenaasista on kaksi muotoa. Vain mitokondrioissa tavattava entsyymi, joka vaatii koentsyymikseen NAD+-molekyylin, ja mitokondrioissa ja sytosolissa esiintyvä isositraattidehydrogenaasi, joka käyttää koentsyyminään NADP+-molekyyliä. Isositraattidehydrogenaasi katalysoi ensimmäisessä vaiheessa isositruunahapon hapettamista oksalomeripihkahapoksi. Hapettimena reaktiossa toimii NAD+ tai NADP+, jotka pelkistyvät muodostaen NADH:ta tai NADPH:ta. Seuraavaan vaiheeseen entsyymi tarvitsee koentsyymikseen kahdenarvoisen metallikationin, joka on tyypillisesti joko magnesium- tai mangaani-ioni. Ionin tehtävänä on todennäköisesti polarisoida oksalomeripihkahapon ketoryhmä. Oksalomeripihkahaposta eliminoituu karboksyyliryhmä hiilidioksidina, minkä jälkeen muodostunut tyydyttymätön välituote vastaanottaa protonin muodostaen alfaketoglutaarihappoa. Isositraattidehydrogenaasin katalysoiman reaktion Gibbsin energian muutos on -8,4 kJ/mol.
Kun eliöiden soluissa on runsaasti pelkistyspotentiaalia eli NADH:n pitoisuus on korkea ja soluissa on paljon ATP:tä, isositraattidehydrogenaasin toiminta inhiboituu. Sen sijaan ADP-molekyyli toimii entsyymin allosteerisena aktivoijana. Myös kalsiumionit aktivoivat entsyymiä. Nisäkkäillä isositraattidehydrogenaasin säätelymekanismit ovat ainoastaan allosteerisia. Sen sijaan Escherichia coli -bakteerilla entsyymiä säädellään myös kovalenttisesti. Kolibakteerilla on isositraattidehydrogenaasikinaasientsyymi, joka siirtää fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä isositraattidehydrogenaasin katalyyttisesti ja rakenteellisesti tärkeille seriiniaminohapoille. Tämä fosforyloiminen inhiboi isositraattidehydrogenaasin toiminnan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isositraattidehydrogenaasi Wikimedia Commonsissa
Isotooppileimaus

Isotooppileimaus on kemiassa, biokemiassa, lääketieteessä ja geotieteissä käytettävä tekniikka, jolla tutkitaan tietyn atomin isotoopin käyttäytymistä esimerkiksi kemiallisessa reaktiossa tai biologisissa systeemeissä. Isotooppileimauksella on useita käyttökohteita esimerkiksi reaktiomekanismien, yhdisteiden biosynteesin ja lääkeaineiden metabolian tutkimisessa.
Isotooppileimauksen käyttö kemiassa ja biokemiassa

Tyypillisiä isotooppileimauksen käyttökohteita kemiassa ja biokemiassa ovat reaktioiden mekanismien selvittäminen, proteiinitutkimus, substraatin ja entsyymien välisten vuorovaikutusten tutkiminen ja lääkeaineiden metaboliittien muodostumisen tutkiminen. Tämä suoritetaan kokeilla, joissa käytetään yhdisteitä, joista jokin stabiili isotooppi on korvattu radioaktiivisella isotoopilla. Tyypillisiä korvattuja atomeja ovat vedyn protiumisotoopin korvaaminen deuteriumilla, 13C-isotoopin korvaaminen 14C-isotoopilla ja 15N-isotoopin korvaaminen 13N-isotoopilla.
Isotooppileimauksen käyttö mekanismien selvittämiseen perustuu siihen, että reaktion jälkeen isotoopin asema tuotemolekyylissä tai jakautuminen tuotemolekyylin kesken voidaan selvittää ja näin päätellä reaktion mekanismi. Käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa massaspektroskopia, NMR-spektroskopia, infrapunaspektroskopia tai radioaktiivisen hajoamisen mittaamiseen perustuvat menetelmät.
Isotooppileimauksen avulla on selvitetty muun muassa esteröintireaktioiden, esterien hydrolyysin, Fischerin indolisynteesin ja Claisen-toisiintumisen mekanismit.
Isotooppileimauskoe, jota käytettiin Claisen-toisiintumisen mekanismin selvittämiseen. Tähdellä merkitty hiiliatomi on 14C-leimattu.
Djiboutin vaakuna

Djiboutin vaakuna
Djiboutin vaakuna on Djiboutin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä 27. kesäkuuta 1977.
Vaakunassa on djiboutilainen kilpi, kaksi veistä pitelevää kättä ja keihäs. Niiden yläpuolella on kansan yhtenäisyyttä symboloiva punainen tähti. Vaakunaa ympäröi laakeriseppele, joka viittaa maanpuolustukseen.
Disykloheksyylikarbodi-imidi

| Disykloheksyylikarbodi-imidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N,N'-disykloheksyylimetaanidi-imiini
CAS-numero:  538-75-0
PubChem CID:  10868
SMILES:  C1CCC(CC1)N=C=NC2CCCCC2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H22N2
Moolimassa:  206,326 g/mol
Sulamispiste:  34–35 °C
Kiehumispiste:  122–124 °C
Tiheys:  1,325 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen, reagoi veden kanssa
Disykloheksyylikarbodi-imidi eli DCC (C13H22N2) on karbodi-imideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja keinotekoisissa peptidisynteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa disykloheksyylikarbodi-imidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta disykloheksyyliureaksi. Disykloheksyylikarbodi-imidi liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten dikloorimetaaniin, asetonitriilin, tetrahydrofuraaniin ja dimetyyliformamidiin.
Käyttö

Disykloheksyylikarbodi-imidiä käytetään dehydraavana reagenssina syntetisoitaessa estereitä, amideja, peptidejä ja anhydridejä. Näissä reaktioissa disykloheksyylikarbodi-imidi aktivoi karboksyylihapon muodostamalla additiotuotteen karboksyylihapon kanssa. Tässä muodostuva välituote reagoi helposti nukleofiilien kanssa, koska siitä irtoaa helposti lähtevänä ryhmänä disykloheksyyliurea. Disykloheksyylikarbodi-imidiä voidaan käyttää myös alkoholien hapettamiseen yhdessä dimetyylisulfoksidin kanssa, muodostamaan α,β-tyydyttymättömiä ketoneja ß-hydroksiketoneista ja sekundääristen optisesti aktiivisten alkoholien stereokemian inversioon.
Djulat

Djulahäät Norsunluurannikolla.
Djulat ovat mandelaista djulan kieltä puhuva etninen ryhmä Norsunluurannikolla, Burkina Fason länsiosassa ja Malin eteläosassa. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan 470 000 henkeä.
Djulat ovat kieleltään ja kulttuurillaan lähellä bambaroita, mandinkoja ja markoja. He asuvat Norsunluurannikolla Odiennén, Touban, Séguélan ja Kongin seuduilla ja muualla etupäässä kaupungeissa. Djulat ovat saapuneet alueelle pohjoisesta ja sulauttaneet itseensä senufoja, daneja, bauleja ja muita kansoja. Bambaran yleiskieltä muistuttava djulan kielimuoto toimii Norsunluurannikolla ja Burkina Fasossa lingua francana.
Djulien elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito sekä kaupungeissa kaupankäynti ja käsityöammatit. Länsi-Afrikassa myös muihin kansoihin kuuluvia kauppiaita kutsutaan usein djuliksi. Yhteiskunta perustuu suku- ja kastiryhmiin. Djulat ovat uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. He ovat levittäneet islamia myös muiden kansojen keskuuteen.
Issa Ber

| Issa Ber |
| --- | --- |
 Débojärvi kuivaan aikaan heinäkuun alussa. Bara Issa haarautuu vasemmalta kohti pohjoista.
Alkulähde:  Débojärvi  15°24′0″N, 4°15′2″W
Laskupaikka:  jatkuu Nigerjokena Bara Issan jälkeen Dirén yläpuolella  16°9′32″N, 3°28′10″W
Maat:  Mali
Pituus:  167 km
Virtaama:  800 m³/s
Issa Ber (myös Issa-Ber) on Nigerin päähaara joen sisämaasuistossa Malissa. Se haarautuu Débojärvestä Akkan luona länteen. Vähän ennen Diréä jokeen yhtyy sisämaasuiston pohjoisosan suurin sivuhaara Bara Issa. Issa Berin pituus Akkasta Bara Issan suuhun on 167 kilometriä. Joella on siihen uudelleen yhtyvä 60 kilometrin pituinen sivuhaara Kormou (Ambiri).
Issa Ber on sisämaasuiston ainoa koko vuoden ajan virtaava ja liikennöintikelpoinen haarajoki. Sen virtaus käsittää vuodenajasta riippuen 80–87 prosenttia Débojärvestä lähtevästä vesimäärästä. Akkassa vuosina 1992–1997 mitattu keskiarvo on 800 kuutiometriä sekunnissa. Tulva-aikaan joki ruokkii vasemman rannan järviä kuten Fatia ja Horoa.
Djulan kieli

| Djula |
| --- | --- |
 Manding-kielten puhuma-alue.
Tiedot
Alue:  Norsunluurannikko, Burkina Faso, Mali
Puhujia:  äidinkielenä 2 208 000, toisena kielenä 10 278 000 (2012)
Kirjaimisto:  arabialainen, latinalainen, n’ko
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  mandelaiset kielet
ISO 639-3:  dyu
 Ohje 
Djula on Norsunluurannikolla, Burkina Fasossa ja Malissa asuvien djulien puhuma mandelainen kieli. Se toimii myös alueen lingua francana.
Djula kuuluu manding-kielten murrejatkumoon, joka ulottuu Malin ja Guinean alueelle. Djulat ymmärtävät vaivatta bambaraa ja joitakin maninkan murteita. Äidinkielisiä puhujia on 1,5 miljoonaa Norsunluurannikon pohjoisosassa, yli 600 000 Burkina Fason länsiosassa ja lähes 100 000 Malin kaakkoisosassa.
Djulaksi kutsutaan myös Norsunluurannikolla ja Burkina Fasossa lingua francana käytettyä kielimuotoa, jota voidaan pitää bambaran aluemurteena. Sitä puhuu toisena kielenään 12 miljoonaa henkeä Norsunluurannikolla ja 3–4 miljoonaa Burkina Fasossa.
Djulaa on kirjoitettu arabialaisin kirjaimin Norsunluurannikon Kongin, Bondoukoun ja Odiennén seuduilla. Perinne on säilynyt Burkina Fason Bobo-Dioulassossa. Protestanttiset lähetyssaarnaajat ovat laatineet kirjallisia muotoja eräille Norsunluurannikon murteille. Myös n’ko-kirjaimisto on levinnyt djulan puhujien keskuuteen.
Peter Steele

| Petrus Thomas Ratajczyk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1962
Kuollut: 14. huhtikuuta 2010 (48 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Peter Steele
Aktiivisena:  1979–2010
Tyylilajit:  heavy metal, doom metal, goottimetalli
Soittimet:  laulu, basso, kitara
Yhtyeet:  Type O Negative   Carnivore   Fallout
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records SPV America
Aiheesta muualla
typeonegative.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Peter Steele (oik. Petrus Thomas Ratajczyk, 4. tammikuuta 1962 – 14. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Type O Negativen laulaja, basisti ja lauluntekijä. Ennen Type O Negativea Steele soitti Carnivore-yhtyeessä ja työskenteli New Yorkin kaupungin puhtaanapitolaitoksessa.
Steelen sanoitukset käsittelevät usein omaa elämää, kuten rakkautta, menetyksiä ja riippuvuutta. Steele mainitsi Black Sabbathin ja Beatlesin suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen.lähde?
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Peter Steele, syntyjään Petrus Thomas Ratajczyk syntyi katoliseen perheeseen Brooklynissa, New Yorkissa tammikuussa 1962. Hänen isänsä oli venäläistä ja puolalaista alkuperää ja hänen äitinsä Skotlannista. Steelellä oli viisi vanhempaa sisarta ja hän oli perheensä kuopus. Hänen isänsä oli taistellut toisessa maailmansodassa ja työskenteli myöhemmin telakalla. Ratajczykin perhe oli erittäin musikaalinen. Steele peri isältään musikaalisuuden sekä suuren kokonsa. Hän osasi muun muassa puhelimen näppäinääniä kuunnellen sanoa, mihin numeroon oltiin soittamassa.
Steele alkoi opiskella kitaransoittoa 12-vuotiaana, mutta vaihtoi pian bassoon. Hän oli vasenkätinen, mutta osti oikeankätisten basson, koska se oli halvempi.
Steele arvosti luontoa ja hän työskenteli pitkään puistomiehenäselvennä Brooklynissa, myös soittaessaan Carnivoressa sekä Type O Negativessa. Hän siirtyi kokopäiväiseksi muusikoksi vuonna 1994.
Elämäkerta > Muusikon ura

Steele perusti ensimmäisen yhtyeensä Falloutin vuonna 1979, jossa lauloi ja soitti bassoa. Yhtyeessä oli mukana tuleva Type O Negative-kosketinsoittaja Josh Silver. Falloutin hajottua vuonna 1982 Steele perusti thrash metal -yhtyeen Carnivore. Hänen kirjoittamansa kappaleet olivat varsin vihaisia ja hän käsitteli niissä uskontoa, sotaa, eri rotuja ja köyhyyttä. Carnivore levytti kaksi studioalbumia ja hajosi pian toisen ilmestyttyä 1987.
Steele perusti yhdessä Josh Silverin, Kenny Hickeyn ja Johnny Kellyn kanssa Repulsion-yhtyeen vuonna 1989. Nimeä käytti kuitenkin jo toinen metalliyhtye, joten he vaihtoivat nimeksi Subzero. Steele tatuoi käteensä nollalla ympyröidyn miinusmerkin, joka oli yhtyeen logo. Tämäkin nimi oli jo toisella yhtyeellä, joten Steele keksi nimen Type O Negative kuultuaan radiosta pyynnön luovuttaa O-veriryhmän verta. Yhtyeen ei tarvinnut nimen ansiosta vaihtaa logoaan.
Kun Type O Negative solmi levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa, allekirjoitti Steele sopimuksen oman veren ja siemennesteen sekoituksellalähde?. Yhtyeen ensimmäinen albumi Slow, Deep and Hard ilmestyi vuonna 1991. Myöhemmät albumit Bloody Kisses (1993) ja October Rust (1996) nostivat yhtyeen suosioon.
Steele soitti runsaasti voimasointuja ja käytti huomattavia määriä säröä, tämä oli yksi perustekijä Type O Negativen raskassointiseen soundiin. Tätä hän tosin vähensi uransa loppupuolella huomattavasti. Hän ei tavallisesti käyttänyt perinteistä bassohihnaa, vaan ripusti soittimen kaulalleen kettingillä.lähde?
Steelen huhuttiin kuolleen vuonna 2005, kun Type O Negativen kotisivuilla julkaistiin 13. toukokuuta 2005 kuva hautakivestä jossa oli Steelen nimi ja teksti "Free at Last". Tämä oli kuitenkin yhtyeen tapa kertoa mustalla huumorillaan levy-yhtiönsä vaihdoksesta.lähde?
Vuonna 2006 Steele perusti Carnivoren uudelleen. Hänen viimeiseksi levytykseksi jäi Type O Negativen albumi Dead Again (2007). Yhtyeet lopettivat toimintansa Steelen kuoleman jälkeen vuonna 2010.
Yksityiselämä

Steele harrasti vapaa-ajallaan uintia, painonnostoa ja tietokirjojen lukemista. Hän kävi säännöllisesti kuntosalilla ja vaati jopa keikkapaikkojen takahuoneisiin kuntosalilaitteita. Esimerkiksi kesällä 2003 Type O Negativen vieraillessa Suomessa Tuska -festivaaleilla Steelelle rakennettiin pieni kuntosali. Häntä kiinnosti paljon eurooppalainen, etenkin pohjoismainen kulttuuri. Hän harrasti myös talonsa remontointia, arkkitehtuurin tutkimista, autojensa virittelyä ja hölkkäämistä. Hän piti erityisesti kissoista, joita hän omisti vuosien varrella useita.lähde?
Vuonna 1995 Steele poseerasi alastomana Playgirl-lehdelle mutta alkoi myöhemmin katua sitä saatuaan selville, että ainoastaan 23 prosenttia lehden lukijoista on naisia.lähde?
Peter Steele sairasti masennusta ja myönsi avoimesti käyttävänsä siihen lääkityksenä Prozacia. Aiemmin hyvin urheilullinen ja terveitä elämäntapoja vaalinut Steele alkoi 35-vuotiaana käyttää runsaasti alkoholia ja kokaiinia helpottaakseen voimakasta esiintymisjännitystä. Steelelle tuli tavaksi juoda lavallakin punaviiniä.lähde?
Oltuaan vuosina päihdeongelmainen Steele joutui vuonna 2005 pahoinpitelystä Rikers Islandiksi kutsuttuun vankilaan. Sieltä sittemmin muun muassa mielisairaalaan, jonne oli joutunut kärsimästään vainoharhasta. Hän vietti useita kertoja katkaisuhoidossa ja oli lopulta ennen kuolemaansa jättänyt päihteiden käytön. Myöhemmin Steele palasi julkisuuteen ja myönsi huumeidenkäytöstään aiheutuneen vainoharhan. Myöhemmin hän vitsaili addiktiostaan muun muassa sonnustautuen sairaanhoitajan ja vangin asusteisiin.lähde?
Huhtikuussa 2007 Steele paljasti, että hän oli alkanut harjoittaa katolisuutta oltuaan vuosia vakaumuksellinen ateisti. Hän kertoi asiasta Decibel-lehdessä:
»"Juoksuhaudoissa ei ole ateisteja", sanotaan, ja minä olin vuosikausia juoksuhauta-ateisti. Kuitenkin käytyäni läpi keski-iän kriisin, ja monen asian muututtua hyvin nopeasti, ymmärsin kuolevaisuuteni. Kun alkaa ajatella kuolemaa, alkaa miettiä mitä sen jälkeen on. Alkaa toivoa, että Jumala on olemassa. Minusta ajatus, että ihminen ei menisi minnekään, on pelottava. En voi myöskään uskoa, että ihmiset kuten Stalin ja Hitler menevät samaan paikkaan kuin Äiti Teresa.”»
Yksityiselämä > Kuolema

Steele kuoli yllättäen kotonaan Scrantonissa Pennsylvaniassa 14. huhtikuuta 2010. Kuolinsyyksi kerrottiin ensin sydänkohtaus, mutta todellisuudessa Steele kuoli Meckelin divertikkelin aiheuttamiin komplikaatioihin. Kyseessä on synnynnäinen ohutsuolen epämuodostama, jonka olemassaolosta Steele ei ollut tietoinen. Hän oli ollut monta päivää huonovointinen mutta ei mennyt lääkäriin vaan keskittyi hoitamaan syöpää sairastanutta kissaansa.
Yksityiselämä > Kuoleman jälkeen

Marraskuussa 2011 Brooklynin Prospect Parkiin istutettiin tammi Steelen muistoksi. Steele oli aikoinaan työskennellyt puistomiehenä samassa paikassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Steele Wikimedia Commonsissa
| n k Type O Negative |
| --- | --- |
 Peter Steele  Kenny Hickey  Josh Silver  Johnny Kelly  Scott Warren 
Albumit:  Slow, Deep and Hard  The Origin of the Feces  Bloody Kisses  October Rust  World Coming Down  Least Worst Of  Life Is Killing Me  Dead Again 
DVD:t:  After Dark  Symphony for the Devil 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC 
Peter Steele vuonna 1997
Isomorsiusyökkönen

| Isomorsiusyökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Maayökköset Noctuinae
Suku::  Morsiusyökköset Noctua
Laji::  pronuba
Kaksiosainen nimi
 Noctua pronuba  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Isomorsiusyökkönen Wikispeciesissä   Isomorsiusyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isomorsiusyökkönen (Noctua pronuba) on kookas ja eteläisessä Suomessa yleinen yöperhoslaji.