stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santo Domingo (1769)
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen Ferrolissa päällikkönään Juan Antonio Cordero. Se lähti 21. heinäkuuta 1770 koelaivueen Guerreron ja Santísima Trinidadin kanssa harjoituksiin päällikkönään Pedro de Castejón. Osasto palasi satamaan 9. elokuuta. Alus saapui 7. syyskuuta Cádiziin saatettuaan kauppalaivoja Cabo de São Vicenten edustalle. Se saattoi 24. toukokuuta 1771 kauppalaivoja Amerikkaan. Alus siirrettiin 16. kesäkuuta Ferrolissa reserviin.
Vuonna 1773 alus partioi kolmen linjalaivan ja fregatin muodostamassa osastossa Galician rannikolla päällikkönään Alejo Rubalcaba. Tammikuussa 1774 se lähti Ferrolista Guerreron ja fregatti Santa María Magdalenan kanssa Cádiziin, mistä se lähti maaliskuussa merelle Guerreron, San Rafaelin ja Santa María Magdalenan kanssa Castejónin alaisuudessa. Alus palasi Cádiziin saman osaston mukana Cartagenasta. Se lähti 18. elokuuta 1774 Cádizista Astuton ja fregattien Santa María Magdalenan ja Santa Rosalían kanssa Veracruziin. Elokuussa Santa Cruz de Tenerifen lähistöllä alus vaihtoi Santa Rosalían ja pienempien alusten kanssa kurssin Montevideoon. Se saapui 10. marraskuuta Montevideoon fregattien Santa Rosalía, Nuestra Señora de la Asunción ja Santa María Magdalena sekä pienempien alusten kanssa.
Vuonna 1776 alus ajoi karille Migueleten estuaarissa, mistä se irroitettiin ilman vaurioita. Se osallistui 1778 sotatoimiin Portugalia vastaan Catalina Islandilla. Alus saapui 17. heinäkuuta 1778 Cádiziin Monarcan, San Dámason ja Américan kanssa. Kesäkuussa 1779 se oli huollettavana Cádizissa.
Aluksen kuuluessa Lángaran laivastoon miehistö valtasi 1. heinäkuuta 1779  Britannian kuninkaallisen laivaston turskalastissa olleen prikin HMS Valiantin, jonka kanssa alus saapui 22. heinäkuuta Cádiziin. Santo Domingo otettiin palvelukseen 10. elokuuta 1779 päällikkönään Vicente Doz saartamaan San Agustínin ja fregattien Santa Catalinan, Santa Bárbaran ja Santa Teresan kanssa Oportoa ja Lissabonia. Syyskuussa 1779 alus ajoi Lissabonin edustalla takaa Britannian kuninkaallisen laivaston 50-tykkistä fregattia HMS Chathamia. Se saapui 20. syyskuuta Lissaboniin San Lorenzon kanssa.
Alus liitettiin 13. lokakuuta 1779 Lángaran laivueeseen. Se räjähti ja upposi 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taistelussa, jolloin koko miehistö sai surmansa.
Relaatioalgebra

Relaatioalgebra on abstraktin algebran osa-alue, jonka käsittämillä operaattoreilla voidaan muodostaa uusia relaatioita operandina saatavista olemassa olevista relaatioista.
Relaatioalgebra muodostaa relaatiotietokantojen ja niiden käsittelyyn tarvittavien kyselykielien (esim. SQL) teoreettisen pohjan. Relaatioalgebra käsittää yhteen relaation kohdistuvia unaarisia operaattoreita (esim. valinta, uudelleennimeäminen) ja kahta relaatiota käsitteleviä binaarisia operaattoreita.
Unaariset operaattorit > Valinta

Valinta tuottaa relaation valitsemalla alkuperäisen relaation monikot, jotka täyttävät operaattorille määritetyn valintaehdon. Operaatiota kuvataan notaatiolla  \sigma _{C}(R), missä  \sigma _{C} on valintaoperaattori, jolla on valintaehto  C.  R on lähtörelaatio.
Valintaehto voi koostua alkuperäisen relaation attribuuteista, arvojoukkojen vakioista tai alkuperäisen relaation pohjalta kirjoitetuista vertailulauseista. Ehtolauseita voidaan yhdistellä loogisilla operaattoreilla ja, tai ja ei.
Unaariset operaattorit > Projektio

Projektio tuottaa relaation, johon on valittu halutut alkuperäisen joukon attribuutteja vastaavat sarakkeet. SQL-kyselykielen projektio-operaattori eroaa toteutuksessaan relaatioalgebran kuvaamasta, sillä kyselykielessä syntyvään uuteen relaatioon jätetään toisteiset monikot, kun relaatioalgebran operaattorissa ne poistetaan.
Projektio kuvataan relaatioalgebrassa notaatiolla  \Pi _{A_{1},\ldots ,A_{n}}(R), missä  \Pi  on projektio-operaattori,  A_{1},\ldots ,A_{n} ovat projektiossa syntyvään relaatioon sisällytettävät attribuutit ja  R lähtörelaatio.
Unaariset operaattorit > Uudelleennimeäminen

Uudelleennimeäminen tuottaa alkuperäistä relaatiota vastaavan uuden relaation, missä voidaan vaihtaa joko relaation, sen attribuuttien tai molempien nimiä. Operaatio kuvataan muodossa  \rho _{S(A_{1},A_{2},\ldots ,A_{n})}(R), missä  R on alkuperäinen relaatio,  S muodostettavalle relaatiolle annettava nimi ja  A_{1},A_{2},\ldots ,A_{n} muodostetun relaation attribuuteille annettuja uusia nimiä. Mikäli attribuutteja ei lähdetä uudelleennimeämään, voidaan operaattori esittää tiiviimmässä muodossa  \rho _{S}(R).
Monikkoja yhdistävät operaattorit > Karteesinen tulo

Karteesinen tulo muodostaa relaation, johon kuuluvat pareittain kaikki lähtörelaatioiden alkiot. Kahden relaation karteesinen tulo vastaa joukko-opin unionia ja sisältää kaikki mahdolliset monikot, joissa jokin ensimmäisen relaation monikko on yhdistetty toisen relaation monikon kanssa. Operaattorin käyttökohteet yksinään ovat varsin rajalliset, mutta operaattorilla voidaan yhdistellä relaatioita monipuolisesti, kun operaattori yhdistetään unaariseen valintaoperaatioon.
Karteesisen tulon notaatio on  R\times S, missä  R ja  S ovat lähtörelaatiot ja  \times  tulo-operaattori.
Monikkoja yhdistävät operaattorit > Luonnollinen liitos

Luonnollinen liitos yhdistää kahden tietokannan yhteiset attribuutit ja poistaa kaikki monikot, joiden yhteiset attribuutit eivät vastaa toisiaan. Liitoksen tiukat toteutumisehdot rajoittavat sen käyttökohteita, sillä se ei sovellu esimerkiksi tilanteisiin, missä liitettävillä relaatioilla ei ole samannimisiä attribuutteja. Liitos voidaan myös tehdä vain relaatioille, joissa esiintyy yksi samanniminen attribuutti.
Luonnollisen liitoksen notaatio on  R\bowtie S, missä  R ja  S ovat liitettävät alkuperäiset relaatiot ja  \bowtie  liitosoperaattori.
Monikkoja yhdistävät operaattorit > Theta-liitos

Theta-liitos on luonnollisen liitoksen tapainen liitto-operaattori. Liitos tehdään luonnollisesta liitoksesta poiketen erikseen määritetyn ehdon perusteella ja se säilyttää molempien alkuperäisten relaatioiden kaikki attribuutit. Liitoksessa syntyvään relaatioon lisätään monikot, jotka täyttävät liitokselle annetun ehdon. Uuden relaation attribuutteja käsitellään liitoksen jälkeen alkuperäisiin relaatioihin viitaten.
Theta-liitoksen notaatio on  R\bowtie _{C}S, missä  \bowtie _{C} on liitosoperaattori, jonka liitosehto on  C.  R ja  S ovat liitettävät alkuperäiset relaatiot.
Joukko-operaatiot

Unionia, leikkausta ja erotusta kuvaavat venn-diagrammit.
Relaatioiden joukko-operaatiot edellyttävät, että lähtörelaatiot muodostuvat samoista attribuuteista. Lähtörelaatioiden attribuuttisarakkeet järjestellään ennen operaatioita samaan järjestykseen.
Joukko-operaatiot > Unioni

Unioni eli yhdiste sisältää lähtörelaatioiden monikot, jotka esiintyvät jommassakummassa tai molemmissa lähtörelaatioissa. Karteesisesta tulosta poiketen relaatioiden leikkaukselle osuvat monikot esiintyvät unionin tulosrelaatiossa vain kerran.
Unionin notaatio on  R\cup S, missä  R ja  S ovat lähtörelaatiot ja  \cup  unionioperaattori.
Joukko-operaatiot > Leikkaus

Leikkaus sisältää lähtörelaatioiden monikot, jotka esiintyvät vain molemmissa lähtörelaatioissa.
Leikkauksen notaatio on  R\cap S, missä  R ja  S ovat lähtörelaatiot ja  \cap  leikkausoperaattori.
Joukko-operaatiot > Erotus

Leikkaus sisältää ensimmäisen lähtörelaation monikot, jotka eivät esiinny toisessa lähtörelaatiossa.
Erotuksen notaatio on  R-S, missä  R ja  S ovat lähtörelaatiot ja  - erotusoperaattori.
Sergipen lippu

Sergipen lippu
Sergipen lippu on Brasilian osavaltion Sergipen tunnus. Se on jaettu neljään vaakaraitaan väreiltään vihreä-keltainen-vihreä-keltainen. Värit symboloivat osavaltion kuulumista Brasiliaan. Viisi valkoista tähteä sinisellä pohjalla lipun vasemmassa ylänurkassa symboloivat viittä osavaltion jokea, jotka ovat Serjipe, Vaza-Barris, São Francisco, Poxim ja Cotinguiba.
Sergiu Celibidache

Sergiu Celibidache opettamassa vuonna 1984.
Sergiu Celibidache [serdžu tšelibida´ke] (11. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1912 Roman, Romania – 14. elokuuta 1996 La Neuville-sur-Essonne, Ranska) oli romanialainen kapellimestari. Opiskeltuaan Berliinissä hänestä tuli Berliinin filharmonikkojen pääkapellimestari vuosiksi 1945–1952. Hän johti Ruotsin radion sinfoniaorkesteria 1962–1971 ja lisäksi radio-orkestereita Stuttgartissa ja Pariisissa. Vuodesta 1979 aina kuolemaansa asti hän toimi Münchenin filharmonisen orkesterin pääkapellimestarina. Lisäksi hän oli opettajana Curtis-instituutissa Philadelphiassa Yhdysvalloissa vuodesta 1983 lähtien.
Celibidache oli orkesteriensa ankara ja tinkimätön harjoittaja. Hänen tyylilleen on ominaista tempojen hitaus ja yksityiskohtien huolellinen esilletuonti. Hän ei suostunut levyttämään esityksiä vuosikymmeniin, vaan suosi tunnelmaltaan välittömämpiä yleisökonsertteja. Merkittävin levytyssarja on Münchenin filharmonikoiden kanssa nauhoitetut esitykset Ludwig van Beethovenin, Johannes Brahmsin, Anton Brucknerin, Robert Schumannin, Johann Sebastian Bachin ja Gabriel Faurén teoksista. Lisäksi on julkaistu muun muassa Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa tehtyjä konserttiäänityksiä.
Sergiu Natra

Sergiu Natra
Sergiu Natra (hepr. ‏סרג'יו נטרא‎; 12. huhtikuuta 1924 Bukarest – 21. helmikuuta 2021) oli romanialaissyntyinen, israelilaistunut säveltäjä.
Natra opiskeli Bukarestin musiikkiakatemiassa Leon Klepperin johdolla. Vuonna 1945 hän voitti Enescu-palkinnon teoksestaan Marssi ja koraali. Vuonna 1951 hänelle myönnettiin Romanian kansantasavallan valtionpalkinto. Natra muutti vuonna 1961 Israeliin vaimonsa Sonian kanssa ja asettui Tel Aviviin. Vuosina 1975–1985 hän opetti Tel Avivin Rubin-musiikkiakatemiassa. Israeliin muutettuaan Natra sai Joel Engel -palkinnon (1970) ja Israelin pääministerin sävellyspalkinnon (1984).
Natra sävelsi muun muassa orkesteriteoksia (Sinfonia jousille, Toccata, Voices of Fire), vokaaliteoksia (Song of Deborah, kantaatti Ness Amim, Sacred Service) sekä kamari- ja muuta instrumentaalimusiikkia. Hän saavutti kansainvälistä tunnustusta myös harpulle laatimillaan teoksilla, joihin kuuluivat Sonatina (1969), Prayer (1970) ja Divertimento (1976). Varhaisissa teoksissaan Natra osoitti Igor Stravinskylta, Sergei Prokofjevilta ja Paul Hindemithiltä omaksuttuja vaikutteita. Muutettuaan Israeliin hän alkoi hyödyntää heprean kieltä ja raamatullisia teemoja. Tämä ilmenee muiden muassa teoksissa Song of Deborah (1967) ja A book of Hebrew songs (harpulle, 1979). Natran teosten esittäjien joukossa on ollut Israelin filharmoninen orkesteri. Kertomansa mukaan Natra pyrki olemaan sävellystyössään vapaa muodon tuomista rajoituksista. Hän kertoi myös kokevansa syvää mielenkiintoa uusbarokkia sekä polytonaalisia ja polymodaalisia harmonioita kohtaan.
Seututie 190

Seututie 190 on Kylmäkoskelta Akaan Viialan kautta Lempäälään kulkeva seututie. Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumiseen saakka tie oli osa valtatietä 9.
Reitti ja tieyhteydet

Kylmäkoski (vt 9 E63)
Viiala, Akaa (st 303)
Lempäälä (st 301, st 130)
SES-8

| SES-8 |
| --- | --- |
 SES-8:n laukaissut Falcon 9 -raketti nousee laukaisualustalta 3. joulukuuta 2013.
COSPAR ID:  2013-071A
SATCAT №:  39460
Organisaatio:  SES
Valmistaja:  Orbital Sciences
Tehtävätyyppi:  tietoliikennesatelliitti
Laukaisu:  3. joulukuuta 2013 17.41 UTC Cape Canaveral AFS SLC-40
Laukaisualus:  Falcon 9 v1.1
Tehtävän kesto:  ~15 vuotta (suunniteltu)
Satelliittirunko:  GEOStar-2.4
Massa:  3 200 kg
Kiertorata
Viitejärjestelmä:  Maakeskeinen
Kiertorata:  GEO
Pituuspiiri:  95° E
Isoakselin puolikas:  42 241 km
Eksentrisyys:  0,0002189
Inklinaatio:  0,0°
Kiertoaika:  1 436,1 min
Apoapsis:  35 802,7 km
Periapsis:  35 784,2 km
Epookki:  6. huhtikuuta 2016 4.40 UTC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
SES-8 on luxemburgilaisen SES:n operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin 3. joulukuuta 2013 SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla. Satelliittia käytetään televisiokuvan ja laajakaistayhteyden lähetyksiin pääasiassa Etelä-Aasian ja Indokiinan markkina-alueilla.
Satelliitin laukaisu oli SpaceX:n ensimmäinen supersynkroniselle siirtoradalle, joka on apogeumin suhteen hieman geostationaarista siirtorataa suurempi.
Satelliitti

SES-8 on Orbital Sciencesin valmistama satelliitti, joka rakentuu yhtiön GEOStar-2.4-satelliittirungon ympärille. Satelliitti on kuudes Orbital Sciencesin SES:lle valmistama satelliitti, joka käyttää kyseistä runkoa. Satelliitti on varustettu 33:lla Ku-kaistan transponderilla.
SES-8 on sijoitettu kiertoradalla segmentille 95° itäistä pituutta, josta se palvelee Aasian ja Tyynenmeren alueiden kasvavaa tietoliikennettä. Satelliitti jakaa kiertoratasegmenttinsä SES:n vanhemman NSS-6-satelliitin kanssa. SES-8:aa käytetään DTH-lähetyksiin sekä VSAT- ja laajakaistayhteyden lähettämiseen. Satelliitin palvelualueeseen kuuluvat pääasiassa suurimman kasvun alueet Etelä-Aasiassa ja Indokiinassa.
Satelliitti > Tekniset tiedot

Massa: 3 200 kg
Sähköteho: Viiden kilowatin galliumarsenidi-aurinkokennot
Vara-akut: Kaksi noin 4 800 wattitunnin litiumioniakkua
Käyttöikä: 15 vuotta
Laukaisu

SES-8 laukaistiin seitsemännellä Falcon 9 -raketilla, ja laukaisu oli päivitetyn v1.1-version toinen ja ensimmäinen geostationaariselle radalle. Lennon luonteen vuoksi SES maksoi siitä merkittävästi alennetun hinnan. Tilaushetkellä vuonna 2011 satelliitti oli tarkoitus laukaista vuoden 2013 alulla.
Falcon 9 -raketin molemmat rakettivaiheet saapuivat Cape Canaveraliin syyskuussa 2013 SpaceX:n Texasissa sijaitsevasta rakettien kehitys- ja testauskeskuksesta, jossa rakettivaiheet oli koekäynnistetty onnistuneesti. SES-8-satelliitti saapui Floridaan lokakuun alulla.
Ensimmäinen laukaisuyritys oli 25. marraskuuta 2013, mutta se jouduttiin keskeyttämään ensimmäisen vaiheen nestehappisäiliön ja hapettimen syöttöletkujen ongelmien vuoksi. Ongelmaa ei ehditty korjata tunnin laukaisuikkunan puitteissa, ja laukaisu siirtyi kolmella päivällä eteenpäin. Seuraava yritys jouduttiin keskeyttämään, kun moottorin työntövoima ei noussut haluttuihin arvoihin tarpeeksi nopeasti. Laukaisuikkunan puitteissa tehty toinen yritys jouduttiin keskeyttämään raketin ensimmäisen vaiheen moottorien sytyttämiseen käytettävän trietyylialumiini-trietyyliboraani-seokseen (TEA-TEB) päässeen hapen takia. Laukaisua päätettiin jälleen lykätä, ja SpaceX tarkasti ja puhdisti ensimmäisen vaiheen moottorit ennen seuraavaa yritystä. Keskimmäisen moottorin kaasugeneraattori jouduttiin myös vaihtamaan uuteen.
Kolmas yritys sujui ongelmitta ja raketti laukaistiin Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 40:ltä aikaikkunan auetessa 3. joulukuuta 2013 kello 17.41 UTC-aikaa. Raketin ensimmäinen vaihe paloi polttoaineen loppumiseen saakka, eikä SpaceX näin ollen päässyt yrittämään edellisen CASSIOPE-lennon tapaista ensimmäisen vaiheen laskeutumisyritystä. Ensimmäisen vaiheen irtautumisen jälkeen toinen rakettivaihe paloi viiden minuutin ja 20 sekunnin ajan ja jatkoi satelliitin viemistä pysäköintiradalle. Rakettivaihe oli ensimmäisen polton jälkeen sammutettuna 18 minuuttia, jonka jälkeen se teki vielä noin minuutin mittaisen polton, minkä jälkeen satelliitti irtautui onnistuneesti raketin ensimmäisestä vaiheesta. SpaceX oli epäonnistunut aiemmin päivitetyn Falcon 9 -raketin toisen vaiheen uudelleenkäynnistyksessä raketin ensimmäisellä lennolla, kun moottorin sytytysnesteletkut olivat jäätyneet. Toinen vaihe jäi lennon päätteeksi madaltuvalle elliptiselle LEO-radalle. Rakettivaihe oli palanut ilmakehässä huhtikuuhun 2014 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SES-8 -satelliitin laukaisu Wikimedia Commonsissa
SES-8 SES:n verkkosivuilla
SES-8:n radalle vienyt Falcon 9 -raketti laukaisualustalla ennen laukaisua.
Falcon 9 -raketti laukaisemassa SES-8:aa kiertoradalle 3. joulukuuta 2013.
Salmenkylän Linnamäki

| Salmenkylän Linnamäki> Sijainti |
| --- | --- |
 Salmenkylän Linnamäki
Koordinaatit:  60.58400457°N, 27.17378561°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Hamina
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  historiallinen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salmenkylän Linnamäki on Kymenlaaksossa Haminan Salmenkylässä sijaitseva mahdollinen keskiaikainen mäkilinna.
Linnamäki

Mäki sijaitsee mereen Savilahteen laskevan Salmenvirran länsirannalla. Linnamäen nimellä tunnetaan kuitenkin kaksi vierekkäistä kalliomäkeä, joista toisella mäkilinnan on täytynyt sijaita. Todennäköisin niistä on itäisin kalliomäki. Mäki on loivarinteinen ja se kohoaa vain noin 15 metriä Salmenvirran vedenpinnan yläpuolelle. Linnoituksen rakenteita ei ole näkyvissä, mutta mäen lounais- ja luoteispuolilla sijaitsee luode-kaakkosuuntainen nykyään kuiva haudaksi tulkittava maaston piirre. Siinä oli ennen upottavaa maata ja rivi pieniä lampia, mikä viittaisi mahdolliseen vallihautaan. Pohjoispuolella laskee Salmenvirtaan vielä puro.
Historiaa

Keskiajalla Linnamäen eteläpuolella ylitti Salmenvirran kapeikossa Suuri rantatie. Linnamäellä on saattanut olla kaksi päätarkoitusta. Se on voinut turvata Suuren rantatien ylityspaikkaa idän suunnalta tulevien vihollisten varalta. Toiseksi, paikalla on keskiajalla 1300-luvun alussa ollut kauppapaikka, jonka turvalinna se on voinut olla. Tiedetään, että Pietari Joninpoika myönsi vuonna 1336 tallinnalaisille oikeuden käydä kauppaa kolmessa linnalääninsä kaupungissa: Viipurissa, Vehkalahdella ja Virolahdella.
Tutkimukset

Linnamäessä ei ole suoritettu arkeologisia tutkimuksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pinta-puolisesti vuosina 2006 (Johanna Enqvist) ja 2015 (Katja Vuoristo).
Kirjallisuutta

Rosén, R.: Vehkalahden pitäjän historia I. Suur-Vehkalahden asutus- ja aluehistoria noin vuoteen 1610, Helsinki, 1936.
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
San Joaquinin piirikunta

San Joaquinin piirikunta (engl. San Joaquin County, [ˌsæn hwɑː'kiːn]) on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 762 148 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki on Stockton. Piirikunta sijaitsee Central Valleyn laaksossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Joaquinin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba