stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christa Ludwig

Christa Ludwig vuonna 2015.
Christa Ludwig (16. maaliskuuta 1928 Berliini, Saksa – 24. huhtikuuta 2021 Klosterneuburg, Itävalta) oli saksalainen mezzosopraano joka menestyi sekä oopperalaulajana että lied-tulkkina. Hänen uransa ulottui 1940-luvun loppupuolelta 1990-luvun alkuun.
Elämäkerta

Ludwig syntyi Berliinissä musikaaliseen perheeseen: hänen isänsä Anton Ludwig oli tenori ja oopperanjohtaja, ja hänen äitinsä Eugenie Besalla-Ludwig esiintyi mezzosopraanona Aachenin oopperassa, kun Herbert von Karajanin toimi sen johtajana. Ludwigin ensimmäinen laulunopettaja oli hänen äitinsä, joka oli joutunut luopumaan omasta urastaan.
Vuonna 1946 Ludwig debytoi 18-vuotiaana Lepakon ruhtinas Orlovskyn roolissa Frankfurtin oopperassa, jossa hän lauloi vuoteen 1952. Vuosina 1952–1954 hän kuului Darmstadtin oopperan ja kauden 1954–1955 Hannoverin valtionoopperan solistikuntaan. Liityttyään vuonna 1955 Wienin valtionoopperaan Ludwigista tuli yksi sen keskeisistä taiteilijoista yli kolmenkymmenen vuoden ajaksi. Ensiesiintymisensä Salzburgin festivaaleilla hän teki vuonna 1954 Figaron häiden Cherubinona, ja esiintyi sen jälkeen säännöllisesti vuoteen 1981 asti. Vuonna 1966 hän teki ensiesiintymisensä Bayreuthissa Tristanin ja Isolden Brangänen roolissa.
Yhdysvalloissa Ludwig esiintyi ensi kerran Così fan tutten Dorabellana Lyric Opera of Chicagossa vuonna 1959. Samana vuonna hän debytoi myös Metropolitanissa Cherubinona. Hän esiintyi siellä säännöllisesti aina vuoteen 1990 asti. Covent Gardenin ensiesiintyminen oli vuonna 1969 Aidan Amneriksena. Suomessa Ludwig vieraili muutamia kertoja vuodesta 1981 lähtien, muun muassa Helsingin Juhlaviikoilla.
Ludwigin äänen kehittyminen salli hänen siirtyä lyyrisistä ja spinto-mezzosopraanotehtävistä myös dramaattisiin rooleihin. Hänen valtava repertuaarinsa kattoi lopulta laajan valikoiman erilaisia rooleja: Carmen, Marschallin (Der Rosenkavalier), Ulrica (Naamiohuvit), Beethovenin Leonore (Fidelio), Monteverdin Octavia (L’Incoronazione di Poppea), Dido (Troijalaiset), Kundry (Parsifal) sekä Klytemnestra (Elektra). Hän esiintyi jopa sopraanorooleissa, kuten Verdin Lady Macbethina (Macbeth) ja Straussin Dyerin vaimona (Nainen vailla varjoa).
Oopperaesiintymisien ohella Ludwig toimi myös lied-laulajana ja konserttisolistina. Hänen tulkintojaan Schubertin, Schumannin, Brahmsin, Wolfin, Mahlerin ja Straussin liedeistä arvostetaan suuresti. Hän esiintyi myös Bach-laulajana ja levytti useimmat tämän keskeisistä teoksista.
Vuosina 1957–1970 Ludwig oli naimisissa bassobaritoni Walter Berryn kanssa; pari esiintyi usein yhdessä. Vuonna 1972 hän solmi avioliiton ranskalaisen näyttelijän Jean-Emile Deiberin kanssa.
Ludwig piti sarjan jäähyväiskonsetteja eri kaupungeissa vuosina 1993–1994. Hänen viimeinen esiintymisensä Metropolitanissa oli Frickan roolissa oopperassa Die Walküre.
Kirjallisuutta

Ludwig, Christa: ...und ich wäre so gern Primadonna geworden: Erinnerungen.  (Unter Mitarbeit von Peter Csobádi)  Berlin:  Henschel Verlag, 1994.  ISBN 3-89487-191-1.
Ludwig, Christa: „Leicht muss man sein“: Erinnerungen an die Zukunft.  (Aufgezeichnet von Erna Cuesta und Franz Zoglauer)  Wien:  Amalthea Verlag, 2018.  ISBN 978-3-99050-122-1.
Civitavecchia

| Civitavecchia |
| --- | --- |
 Civitavecchian linnoitus ja satama
 lippu:  vaakuna
 Civitavecchia
 Koordinaatit: 42°06′N, 11°48′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Metropolikaupunki:  Rooma
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73,74 km²
Korkeus:  0–439 m
Väkiluku (31.12.2015):  52 991
 – Väestötiheys:  719 as./km²
 
 www.comune.civitavecchia.rm.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Civitavecchia on satamakaupunki Italiassa Tyrrhenanmeren rannalla. Kaupunki sijaitsee Rooman metropolikaupungissa, 80 kilometriä Rooman kaupungista länsiluoteeseen. Civitavecchian asukasluku on noin 53 000 henkilöä.
Historiaa

Nykyinen kaupunki on rakennettu aiemman etruskiasutuksen sijoille. Kaupungin perusti keisari Trajanus toisen vuosisadan alulla. Tuolloin se tunnettiin nimellä Centumcellae. Keskiajan alussa kaupunki oli Bysantin tukikohta, kunnes saraseenit valtasivat sen vuonna 828. Myöhemmin Kirkkovaltio otti sen hallintaansa, ja vuonna 1696 paavi Innocentius XII antoi kaupungille vapaasataman oikeudet.
Toisessa maailmansodassa Civitavecchia kärsi huomattavia vaurioita liittoutuneiden ilmapommituksissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Civitavecchian kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rooman metropolikaupunki
Affile | Agosta | Albano Laziale | Allumiere | Anguillara Sabazia | Anticoli Corrado | Anzio | Arcinazzo Romano | Ardea | Ariccia | Arsoli | Artena | Bellegra | Bracciano | Camerata Nuova | Campagnano di Roma | Canale Monterano | Canterano | Capena | Capranica Prenestina | Carpineto Romano | Casape | Castel Gandolfo | Castel Madama | Castel San Pietro Romano | Castelnuovo di Porto | Cave | Cerreto Laziale | Cervara di Roma | Cerveteri | Ciampino | Ciciliano | Cineto Romano | Civitavecchia | Civitella San Paolo | Colleferro | Colonna | Fiano Romano | Filacciano | Fiumicino | Fonte Nuova | Formello | Frascati | Gallicano nel Lazio | Gavignano | Genazzano | Genzano di Roma | Gerano | Gorga | Grottaferrata | Guidonia Montecelio | Jenne | Labico | Ladispoli | Lanuvio | Lariano | Licenza | Magliano Romano | Mandela | Manziana | Marano Equo | Marcellina | Marino | Mazzano Romano | Mentana | Monte Compatri | Monte Porzio Catone | Monteflavio | Montelanico | Montelibretti | Monterotondo | Montorio Romano | Moricone | Morlupo | Nazzano | Nemi | Nerola | Nettuno | Olevano Romano | Palestrina | Palombara Sabina | Percile | Pisoniano | Poli | Pomezia | Ponzano Romano | Riano | Rignano Flaminio | Riofreddo | Rocca Canterano | Rocca Priora | Rocca Santo Stefano | Rocca di Cave | Rocca di Papa | Roccagiovine | Roiate | Rooma | Roviano | Sacrofano | Sambuci | San Cesareo | San Gregorio da Sassola | San Polo dei Cavalieri | San Vito Romano | Sant’Angelo Romano | Sant’Oreste | Santa Marinella | Saracinesco | Segni | Subiaco | Tivoli | Tolfa | Torrita Tiberina | Trevignano Romano | Vallepietra | Vallinfreda | Valmontone | Velletri | Vicovaro | Vivaro Romano | Zagarolo
D.Phone Group

D.Phone Group on kiinalainen matkapuhelinten ja niiden lisävarusteiden vähittäismyyjä. Sillä on Kiinassa 1 300 myymälää, joista se itse omistaa 800.
Delfoin teatteri

| Delfoin teatteri |
| --- | --- |
 Delfoin teatteri.
Sijainti:  Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka, Kreikka
Koordinaatit:  38°28′57″N, 22°30′2″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  160–159 eaa.
Tilavuus:  5 000 henkeä
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delfoin arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Delfoin teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Apollonin pyhäkköalueella Apollonin temppelin yläpuolisessa rinteessä.
Paikalla oli alun perin todennäköisesti yksinkertaisempi teatteri, jossa oli puiset istuimet tai pelkkä rinne katsomona. Ensimmäinen kivinen teatteri rakennettiin 300-luvulla eaa. Nykyisin paikalla oleva teatteri rakennettiin roomalaisen kauden alussa noin 160–159 eaa. Se valmistui Pergamonin kuningas Eumenes II:n rahallisella tuella. Teatteria käytettiin laulu- ja musiikkikilpailuissa, jotka olivat osa Python kisoja tai muita alueella järjestettyjä uskonnollisia juhlia. Ennen teatterin valmistumista nämä kilpailut oli järjestetty Delfoin stadionilla urheilukilpailuiden ohella.
Teatterin keskellä oleva orkhestra on hevosenkengän muotoinen. Poikittaissuuntainen käytävä jakaa katsomon kahteen osaan, joista alemmassa on 27 penkkiriviä ja ylemmässä kahdeksan penkkiriviä. Pystysuunnassa nousevat viisi porraskäytävää jakavat katsomon kuuteen lohkoon. Teatterissa oli tilaa noin 5 000 katsojalle. Teatteria on kunnostettu ja sen katsomo on säilynyt suhteellisen hyvin, mutta näyttämörakennuksesta (skene) ovat säilyneet vain perustukset.
Panoraamakuva Delfoista, teatteri etualalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delfoin teatteri Wikimedia Commonsissa
Delfoin gymnasion

| Delfoin gymnasion> Αρχαίο γυμνάσιο Δελφών |
| --- | --- |
 Delfoin gymnasionin arkeologinen alue.
Sijainti:  Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka  Kreikka
Koordinaatit:  38°28′54″N, 22°30′21″E
Rakennustyyppi:  gymnasion
Valmistumisvuosi:  noin 400–300 eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delfoin arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Delfoin gymnasion (kreik. Αρχαίο γυμνάσιο Δελφών, Archaío gymnásio Delfón) oli Delfoin antiikin aikainen gymnasion. Sen arkeologinen alue sijaitsee Apollonin temppelin ja pyhäkköalueen kaakkoispuolella lähellä Kastalian lähdettä ja Athene Pronaian pyhäkköaluetta eli Marmariáa.
Delfoin gymnasionin arkeologinen alue.
Gymnasion rakennettiin klassisen kauden lopulla ja hellenistisen ajan alussa noin vuonna 400–300 eaa. Se toimi urheilijoiden harjoittelupaikkana ennen Python kisoja, jotka järjestettiin Delfoin stadionilla. Gymnasionia käytettiin myös opiskeluun; siellä muun muassa kuunneltiin filosofien ja puhujien luentoja ja runoutta. Suuri osa gymnisionista rakennettiin uudelleen roomalaisella ajalla.
Gymnasion sijaitsee kahdella tasanteella, koska se on rakennettu jyrkkään rinteeseen. Ylemmällä tasanteella oli alun perin doorilaista tyyliä edustanut kalkkikivestä tehty pylväshalli, jonka koko oli noin 184 x 7 metriä. Roomalaisella ajalla se rakennettiin uudestaan marmorista ja muutettiin joonialaista tyyliä edustavaksi. Pylväshallia käytettiin ilmeisesti urheiluun huonolla säällä. Tasanteella oli myös pylväshallin suuntainen juoksurata, jonka pituus oli noin 173 metriä.
Alemmalla tasanteella oli palaistra, jonka pylväshallein ympäröidyn pihan koko oli 14,5 x 14,5 metriä. Palaistran pylväshalleissa oli huoneita, joita käytettiin muun muassa pukeutumiseen. Niissä oli myös Hermeen tai Herakleen pyhäkkö. Tasanteella on myös pyöreä uima-allas, jonka halkaisija on noin 10,6 metriä ja syvyys 1,9 metriä. Roomalaiset lisäsivät noin vuonna 120 alemmalle tasanteelle roomalaisen kylpylän eli lämpimän kylpypaikan aiemman kylmän lisäksi. Alueen vesi tuli Kastalian lähteeltä.
Bysanttilaisella ajalla paikalle rakennettiin luostari. Siitä jäljellä ollut kirkko purettiin vuonna 1898 arkeologisten kaivausten tieltä. Nykyisin alue on yksi parhaista tunnetuista antiikin aikaisista gymnasionkokonaisuuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delfoin gymnasion Wikimedia Commonsissa
Club Brugge KV

Club Brugge KV on jalkapalloseura Bruggesta, Belgiasta. Vuonna 1891 perustettu seura on RSC Anderlechtin jälkeen Belgian menestynein 19 mestaruudellaan. Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavan Bruggen kotistadion on 29 042 -paikkaisella Jan Breydelstadionilla.
Seura on järjestänyt vuodesta 1976 alkaen Brugse Metten -turnauksen.
Saavutukset

Belgian liiga:
Mestaruudet (19): 1919–20, 1972–73, 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1979–80, 1987–88, 1989–90, 1991–92, 1995–96, 1997–98, 2002–03, 2004–05, 2015–16, 2017–18, 2019–20, 2020–21, 2021–22, 2023–24
Belgian cup:
Mestaruudet (11): 1967–68, 1969–70, 1976–77, 1985–86, 1990–91, 1994–95, 1995–96, 2001–02, 2003–04, 2006–07, 2014–2015
Belgian supercup:
Mestaruudet (17): 1980, 1986, 1988, 1990, 1991, 1992, 1994, 1996, 1998, 2002, 2003, 2004, 2005, 2016, 2018, 2021, 2022
Tunnettuja pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Eric Addo   Daniel Amokachi   Boško Balaban   Fons Bastijns   Fernand Boone   Hugo Broos   Kenneth Brylle   Pierre Carteus   Nastja Ceh   Jan Ceulemans   Philippe Clement   Julien Cools   Marc Degryse   Khalilou Fadiga   Frank Farina   Birger Jensen   Eddie Krieger   Raoul Lambert |   |   Georges Leekens   Ulrik Le Fèvre   Jean-Pierre Papin   Rob Rensenbrink   Ronny Rosenthal   David Rozehnal   Timmy Simons   Jan Sørensen   Robert Spehar   Lorenzo Staelens   Mario Stanic   Johny Thio   Franky Van Der Elst   Joos Valgaeren   René Vandereycken   Gert Verheyen   Dany Verlinden   Sven Vermant |
Valmentajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Hector Goetinck (1930–1933)   Gerard Delbeke (1933–1934 ja 1939–1945)   Arthur Volckaert (1934–1936)   Karl Schrenk (1936–1938)   Robert De Veen (1938–1939)   Louis Versyp (1945–1950)   William Kennedy (1950–1951)   Félix Schavy (1951–1957)   Norberto Höfling (1957–1963 ja 1967–1968)    Juan Schwanner (1963)   Henri Dekens (1963–1965)    Ladislav Dupal (1965–1967)   Milorad Pavić (1967–1969) |   |   Frans De Munck (1969–1971)   Leo Canjels (1971–1973)   Jaak De Wit (1973–1974)   Ernst Happel (1974–1978)   Andreas Beres (1978–1979)   Mathieu Bollen (1979)   Han Grijzenhout (1979–1980)   Gilbert Gress (1980–1981)   Anton ”Spitz” Kohn (1981)   Henri Coppens (1981–1982)   Raymond Mertens (1981–1982)   Georg Kessler (1982–1984)   Henk Houwaert (1984–1989) |   |   Georges Leekens (1989–1991)   Hugo Broos (1991–1997)   Eric Gerets (1997–1999)   René Verheyen (1999–2000)   Trond Sollied (2000–2005)   Jan Ceulemans (2005–2006)   Emilio Ferrera (2006–1/2007)    Cedomir Janevski (1/2007–6/2007)   Jacky Mathijssen (2007–2009)   Adrie Koster (2009–2011)   Christoph Daum (2011–2012)   Georges Leekens (6–11/2012)   Juan Carlos Garrido (11/2012–9/2013) |   |   Michel Preud’homme (9/2013–2017)   Ivan Leko (2017–2019)   Philippe Clement (2019–1/2022) |
Puheenjohtajat

Philippe Delescluze (1891–1900)
Albert Seligmann (1900–1902)
Alfons De Meulemeester (1903–1914)
Albert Dyserynck (1919–1931)
Fernand Hanssens (1932–1937)
Emile De Clerck (1937–1959)
André De Clerck (1959–1973)
Fernand De Cleck (1973–1999)
Michel Van Maele (1999–2003)
Michel D'Hooghe (2003–2009)
Pol Jonckheere (2009–2011)
Bart Verhaeghe (2011–)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Club Bruggen viralliset sivut.
[[Luokka:Belgialaiset jalkapallos
eurat|Club Brugge]]
Devín

| Devín |
| --- | --- |

 vaakuna

Valtio:   Slovakia
Alue:  Bratislava
Piiri:  Bratislava IV
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,98 km²
Väkiluku (2018):  1 538
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.devin.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Devín on Slovakian pääkaupungin Bratislavan hallinnollinen osa-alue, joka oli aikaisemmin oma itsenäinen kaupunkinsa. Se sijaitsee Tonava- ja Morava-jokien yhtymäkohdassa. Devinissä sijaitsevat Devínin linnan rauniot, joka on merkittävä arkeologinen kohde. Tonavan varressa oleva Karpaattien päässä oleva kukkula on nimeltään Devínin portti, joka laskettiin aikoinaan Unkarin kuningaskunnan läntiseksi portiksi.
Devíniin sijainti suurten jokien yhtymäkohdassa on tehnyt siitä aina strategisesti merkittävän paikan, ja Devínin linnankukkula on ollut asutettuna kivikaudelta asti. Sekä kelteillä että roomalaisilla oli siellä jo linnoitus. Napoleonin armeija tuhosi linnan 1809, ja siitä lähtien se on ollut raunioina.
Vuonna 1938 Natsi-Saksa otti Devínin kauppalan haltuunsa sen jälkeen, kun se oli liittänyt viereisen Itävallan itseensä Anschlussissa. Tällöin valtakunnan raja kulki Devínin ja Bratislavan välillä.
Vaikka Devín on osa pääkaupunkia, se on säilyttänyt pikkukaupunkimaisen luonteensa, ja alue on suosittua virkistysaluetta. Joet tulvivat siellä ajoittain; viimeaikaisista tulvista pahin sattui vuonna 2002.
Devín kuvattuna Devínin Linnasta
Devínin linnan rauniot on merkittävä arkeologinen kohde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Devín Wikimedia Commonsissa
Choose to Be Me

| ”Choose to Be Me” Sunrise Avenue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: On the Way to Wonderland
 Julkaistu: 20. helmikuuta 2008
 Tuottaja(t): Jukka Backlund
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 25.51
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music
Sunrise Avenuen muut singlet
| ”Heal Me” 2007 | ”Choose To Be Me” 2008 | ”The Whole Story” 2009 |
Choose To Be Me on Sunrise Avenuen seitsemäs single yhtyeen vuonna 2006 julkaistulta On the Way to Wonderland -albumilta.
Kappale valittiin syksyllä 2007 Saksan Big Brotherin tunnusmusiikiksi.
Kappaleet

Choose to Be Me (Album version) – 4.09
Choose to Be Me (Radio edit) – 3.50
Choose to Be Me (Instrumental) – 4.11
Choose to Be Me (Live) – 5.11
Choose to Be Me (Laos Remix) – 4.15
Fail Again (Demo Version) – 4.12
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Tšekki: 32
Suomen singlelista: –
Suomen latauslista: –
Saksa: 24
Itävalta: 50
Aiheesta muualla

Choose to Be Me Discogsissa. (englanniksi)
Diskusleikkaus

Diskusleikkaus on selkärangan nikamavälilevyyn kohdistuva leikkaus. Diskus eli välilevy voi aiheuttaa ongelmia kaularangan, rintarangan tai lannerangan alueella. Vaikeiden oireiden takia diskusleikkauksia tekevät kaularangan ja rintarangan alueella pääasiassa neurokirurgit, lannerangan alueella ortopedit ja neurokirurgit. Diskusleikkaus on  yleensä niin sanottu mikrokirurginen leikkaus.
Dennis Jernigan

Dennis Jernigan vuonna 2001.
Dennis Jernigan (s. 1959) on yhdysvaltalainen hengellisen musiikin laulaja-lauluntekijä ja niin sanotun ex-gay-liikkeen edustaja. Hän on kotoisin Oklahoman osavaltiosta ja valmistunut Oklahoman baptistiyliopistosta. Hän identifioitui aikoinaan homoksi, mutta nykyisin hänellä on vaimonsa Melindan kanssa yhdeksän lasta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Civita di Bagnoregio

Civita di Bagnoregio
San Donaton kirkko sijaitsee Civitan keskusaukion Piazza San Donaton reunalla.
Civita di Bagnoregio on Bagnoregion kunnan frazione. Se sijaitsee Keski-Italiassa Latiumin alueella Bolsenanjärven ja Tiberin jokilaakson välissä. Etruskien perustama Civita tunnetaan myös kaupunkina, joka tekee kuolemaa, "La cittâ che muore".
Maantiede

Civita di Bagnoregio erottuu selkeästi ympäristöstään. Se on rakennettu 443 metriä korkealle kukkulalle Rio Torbidon ja Rio Chiaron eroosiolaaksoon Bagnoregion nykyisen keskustan itäpuolelle.
Historia

Etruskit perustivat Civita di Bagnoregion noin 500 vuotta eaa. Roomalaiset ottivat alueen hallintaansa 260-luvulla eaa., ja heidän valtakuntansa romahdettua alueen valloittivat gootit ja langobardit. Sittemmin frankkien kuningas Kaarle Suuri antoi Civitan Kirkkovaltiolle. Eroosio ja maanjäristykset heikensivät Civitan asuttavuutta, ja vuoden 1795 järistyksen jälkeen väestö muutti Rotaan, joka on Bagnoregion nykyinen keskus. 2010-luvulla Civitassa on asunut vakituisesti kymmenkunta ihmistä.
Civitan rakennuskanta periytyy lähinnä keskiajalta ja renessanssin kaudelta. Teologi Bonaventura syntyi Civitassa vuoden 1220 tienoilla.
I borghi più belli d'Italia -yhdistys on valinnut Civita di Bagnoregion yhdeksi Italian kauneimmista kylistä.
Civitassa on kuvattu useita televisio- ja elokuvatuotantoja, kuten Stenon ohjaama komedia I due colonnelli (1963). Suomalainen televisioelokuva Lacrimosa (2008) kuvattiin osittain Civitan maisemissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Civita di Bagnoregio Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Civita di Bagnoregio Wikivoyagessa (englanniksi)
Christmas in the Heart

| Christmas in the Heart Bob Dylan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2009
 Tuottaja(t): Jack Frost
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 42.21
 Levy-yhtiö: Columbia
Listasijoitukset
  Billboard 200: 23.
Bob Dylanin muut julkaisut
| Together Through Life 2009 | Christmas in the Heart 2009 | The Bootleg Series Vol. 9: The Witmark Demos: 1962–1964 2010 |
Christmas in the Heart on Bob Dylanin studioalbumi, joka sisältää joululauluja. Se ilmestyi 14. lokakuuta 2009. Levyn tuotot menevät kokonaisuudessaan kahdelle kansainväliselle hyväntekeväisyysjärjestölle, World Food Programmelle ja Crisis UK:lle.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 23.
Kappaleet

Here Comes Santa Claus – 2.35
Do You Hear What I Hear? – 3.02
Winter Wonderland – 1.52
Hark the Herald Angels Sing – 2.30
I’ll Be Home for Christmas – 2.54
Little Drummer Boy – 2.52
Christmas Blues – 2.54
O’ Come All Ye Faithful (Adeste Fideles) – 2.48
Have Yourself a Merry Little Christmas – 4.06
Must Be Santa – 2.48
Silver Bells – 2.35
First Noel – 2.30
Christmas Island – 2.27
Christmas Song – 3.56
O’ Little Town of Bethlehem – 2.17
Arvostelut

Metacritic: 62/100
Allmusic:
The Chicago Tribune:
Pitchfork Media: 6.8/10
Rolling Stone:
Christa Renwall

Christa Renwall (s. 1978 Kauniainen) on laulaja ja vocal coach joka levyttää omaa musiikkiaan taiteilijanimellä Cee. Ennen suomenkielisen soolomateriaalin tekemistä Renwall lauloi englanniksi muun muassa yhtyeissä Acron ja Waldo's People, Slowin albumilla This Is Now ja pari kertaa euroviisukarsinnoissa.
Renwall on lisäksi vieraillut eri artistien levytyksillä taustalaulajana tai vierailevana artistina, esiintynyt oman Jumper-bilebändinsä kanssa sekä laulanut eri taustakuoroissa..
Vuonna 2013 Renwall kilpaili The Voice of Finland kilpailun toisella tuotantokaudella, mutta putosi kaksintaisteluvaiheessa.  Vuonna 2021 Renwall oli Cee-nimellä mukana All Together Now Suomi-sarjan tuomaristossa.
Renwall oli Vasemmistoliiton kunnallisvaaliehdokkaana vuonna 2021. Hän sai 67 ääntä eikä tullut valituksi.
Diskografia > Christa Renwall

Eternally (2006) Ville Pusa & Christa Renwall
Fool of yourself (2011)
Diskografia > Cee

Joo mä osaan (2021)
Aiheesta muualla

Christa Renwall Discogsissa
Cirius (albumi)

| Cirius Cirius |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1973 Finnvox studio
 Julkaistu: 1973
 Tyylilaji: rock, pop, pop rock, funk, soul
 Levy-yhtiö: Blue Master (BLU-LP 165)
Cirius muut julkaisut
|   | Cirius 1973 | Cirius II 1975 |
Cirius on pietarsaarelaisen Cirius-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1973.
Kappaleet > A-puoli

Ero on niin vaikeaa (Breaking Up Is Hard to Do) – 2.17 (säv. Howard Greenfield, Neil Sedaka, san. Raimo Inkinen)
Voit luottaa ystävään (You've Got a Friend) – 5.00 (säv. Carole King, san. Pertti Reponen)
Kun hänet nähdä sain (I Saw Her Standing There) – 3.07 (säv. John Lennon, Paul McCartney, san. Sauvo Puhtila)
Jos (If) – 3.14 (säv. David Gates, san. Jyrki Lindström)
Kitaramies (The Guitar Man) – 3.35 (säv. Gates, san. Kari Kuuva)
Kappaleet > B-puoli

Sinua mä kaipaan (Baby I'm a Want You) – 2.02 (säv. Gates, san. Kuuva)
Luota musiikkiin (Listen to the Music) – 3.20 (säv. Tom Johnston, san. Inkinen)
Ei saisi nauraa (Puppy Love) – 3.44 (säv. Paul Anka, san. Lindström)
Kunpa sinut tuntisin paremmin (I Should Have Known Better) – 2.51 (säv. Lennon, McCartney, san. Reino Helismaa)
Taikausko (Superstition) – 4.13 (säv. Stevie Wonder, san. Jarmo Jylhä)
Kokoonpano

Stefan "Pocus" Sundqvist – kitara, laulu
Yngve "Wicki" Wickström – kitara, laulu
Kjell "Tjola"/"Zola" Strömsholm – basso, laulu
Ulf "Olle" Backlund – rummut, laulu
Aiheesta muualla

Cirius - Cirius (1973) albumi (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen äänitearkiston tietokannassa vuosilta 1901 - 1999
Cirius - Cirius (1973) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com