stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustafe Muuse

| Mustafe Muuse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mustafe Mahad Muuse
Syntynyt: 4. elokuuta 2001 (ikä 23) Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Uran tiedot
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  Turun Urheiluliitto
Mustafe Mahad Muuse (s. 4. elokuuta 2001 Turku) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja häntä valmentaa Janne Ukonmaanaho.
Kalevan kisoista Muuse on saavuttanut 5 000 metrin juoksusta kultaa vuonna 2024 ja hopeaa 2022, 1 500 metrin juoksusta hopeaa 2024 sekä 10 000 metrin juoksusta pronssia vuonna 2022. Maastojuoksun SM-kilpailuista hän on saavuttanut pitkän matkan kultaa vuosina 2022 ja 2024 sekä sekajoukkuekilpailussa kultaa 2022 ja hopeaa 2024. Muuse on Arvid Kokkosen jälkeen SM-maastojen historian nuorin pitkän matkan voittaja. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 000 metrillä hopeaa 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä kultaa ja 4 × 1 500 metrin sekaviestissä pronssia 2024.
Muuse edusti Suomea vuonna 2023 Espoossa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, jossa oli lopputuloksissa sijalla 18 ajalla 14.33,68.
Muuse juoksi 8. lokakuuta 2023 Münchenissä 10 kilometrin maantiekilpailun aikaan 28.55. Se on alle 23-vuotiaiden Suomen ennätys ja kaikkien aikojen kolmanneksi nopein suomalaisaika maantiellä. Helmikuussa 2024 Muuse juoksi 3 000 metrillä Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi nopeimman halliajan 7.53,84. Hän sivusi Martti Kiilholman vuonna 1980 juoksemaa 10 kilometrin tiejuoksun Suomen ennätystä 28.47 Lillessä 16. marraskuuta 2024.
Ennätyksikseen Muuse on juossut 5 000 metrillä ajan 13.30,04, 1 500 metrillä 3.38,16 ja 10 000 metrillä ajan 30.08,53.
Muuse valittiin Turun Sanomien, Yle Turun ja Auran Aaltojen järjestämässä yleisöäänestyksessä Vuoden turkulaiseksi helmikuussa 2025.
Yksityiselämä

Muusen somalialaiset vanhemmat muuttivat Etiopiasta Suomeen 1990-luvun alussa. Hän seurustelee suomalaisen keskimatkojen juoksijan Nathalie Blomqvistin kanssa.
Lukas Svejkovsky

| Lukas Svejkovsky> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. marraskuuta 2000 (ikä 24) Tampa, FL, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Svej, Lucky Luke
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Ilves
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Aik. seurat:  WBS Penguins (AHL) Wheeling Nailers (ECHL) Syracuse Crunch (AHL)
NHL-varaus:  108. varaus, 2020 Pittsburgh Penguins
Lukas Svejkovsky (tšek. Lukáš Svejkovský; s. 28. marraskuuta 2000 Tampa, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Svejkovsky osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Svejkovsky syntyi Floridan Tampassa, kun hänen isänsä Jaroslav pelasi edellisellä kaudella NHL-seura Tampa Bay Lightningissa. Hän asui siellä vain yksivuotiaaksi asti, kunnes Svejkovskyn perhe muutti Washingtonin Point Robertsiin, lähelle Kanadan rajaa. Hän vietti siellä suurimman osan lapsuudestaan. Svejkovsky siirtyi juniorina sittemin kanadalaiseen Delta Hockey Academyyn, jonne hän kulki kotoaan päivittäin rajan yli Deltan kaupunkiin. Muskegon Lumberjacks varasi Svejkovskyn 92. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti Deltassa 27 syöttöpisteellän CSSHL U16-sarjan syöttöpörssin.
Vancouver Giants varasi Svejkovskyn 36. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän vietti kauden 2017–2018 vielä BCHL-junioriliigan Wenatchee Wildissa, jossa Svejkovsky voitti mestaruuden, Fred Page Cupin. Kaudeksi 2018–2019 Svejkovsky siirtyi hänet varanneen Giantsin WHL-joukkueeseen. Svejkovsky teki siellä tulokaskaudellaan 67 runkosarjaottelussa tehot 9+17=26 ja 22 pudotuspeliottelussa tehot 4+9=13. Hän eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta Ed Chynoweth Cupin vei lopulta kuitenkin Prince Albert Raiders otteluvoitoin 4–3. Kesken kauden 2019–2020, joulukuussa 2019 Giants kauppasi Svejkovskyn, puolustaja Dylan Plouffen, kesän 2020 kolmannen kierroksen varausvuoron ja kesän 2021 ehdollisen kolmannen kierroksen varausvuoron Medicine Hat Tigersiin vaihdossa hyökkääjä Tyler Preziusoon, puolustaja Trevor Longoon, kesän 2020 ensimmäisen kierroksen varausvuoroon ja kesän 2021 ehdolliseen viidennen kierroksen varausvuoroon.
Pittsburgh Penguins varasi Svejkovskyn neljännellä kierroksella 108. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Hän nousi kaudella 2020–2021 Tigersin varakapteeniksi. Svejkovsky teki koronavirusrajoitusten lyhentämällä kaudella 20 runkosarjaottelussa tehot 12+10=22. Hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Brett Kempin kanssa edellään Corson Hopwo. Kaudella 2021–2022 Svejkovsky voitti kauden päätyttyäkin Tigersin sisäisen piste- ja maalipörssin tehtyään 24 runkosarjaottelussa tehot 13+17=30. Joulukuussa 2021 seura kauppasi hänet Seattle Thunderbirdsiin vaihdossa kesän 2022 ensimmäisen kierroksen varausvuoroon sekä kesän 2023 ehdolliseen toisen ja kesän 2025 ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon. Svejkovsky teki WHL:n runkosarjassa yhteensä 57 ottelussa 76 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän teki 24 ottelussa tehot 11+17=28, joilla Svejkovsky jakoi koko liigan syöttöpörssin voiton Vancouver Giantsin Fabian Lysellin kanssa sekä sijoittui pistepörssissä kolmanneksi edellään Kamloops Blazersin Logan Stankoven ja joukkuetoveri Jared Davidson. Hän eteni Thunderbirdsin kanssa Ed Chynoweth-finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Edmonton Oil Kings otteluvoitoin 4–2. Svejkovsky valittiin kauden päätteeksi WHL:n Yhdysvaltain-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Huhtikuussa 2022 Svejkovsky teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi kauden 2022–2023 kokonaan AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuudessa tehden tulokaskautensa aikana 47 runkosarjaottelussa tehot 3+12=15. Kaudella 2023–2024 Svejkovsky pelasi AHL:ssä 19 runkosarjaottelua tehden neljä tehopistettä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa tehden 30 runkosarjaottelussa tehot 16+21=37 ja seitsemässä pudotuspeliottelussa viisi syöttöpistettä.
Kesäkuussa 2024 Penguins kauppasi Svejkovskyn Tampa Bay Lightningiin vaihdossa hyökkääjä Bennett MacArthuriin. Hän aloitti kauden 2024–2025 AHL-joukkue Syracuse Crunchissa, jossa Svejkovsky pelasi neljä ottelua, kunnes lokakuun lopulla Lightning asetti Svejkovskyn ehdottomalle siirtolistalle purkaakseen hänen sopimuksensa. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden 2024–2025 kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Maaliskuussa 2025 Ilves tiedotti käyttäneensä Svejkovskyn sopimuksessa olleen option.
Ura > Maajoukkueura

Svejkovsky edusti Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta kaudella 2017–2018.
Muuta

Svejkovskyn pikkusisko Ava pelaa puolustajana Colgaten yliopistojoukkueessa ja pikkuveli Tomas pelaa myös jääkiekkoa. Sisarusten tšekkiläinen isä Jaroslav Svejkovský pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 114 NHL-ottelua Washington Capitalsissa ja Tampa Bay Lightningissa. Hän toimii nykyään Vancouver Canucksin apuvalmentajana.
Adrian

| Adrian |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  4. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ari, Atro, Arsi, Aari
Vastineita eri kielissä:  Adrianus, Adrianos, Hadrianus, Hadrian, Adriaan, Adrien
Nimen alkuperä:  Adria, kaupunki Pohjois-Italiassa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Adrian on latinalaisperäinen miehen etunimi. Nimi johtuu Adrianmeren rannalla Pohjois-Italiassa sijaitsevan Adrian (Hadrian) kaupungin nimestä, josta myös meri on saanut nimensä.  Roomalaisaikana nimi esiintyi muodossa Hadrianus, joka oli myös erään Rooman keisarin sekä kuuden paavin nimenä.
Suomessa nimi Adrian on maaliskuuhun 2025 mennessä annettu 3 372 miehelle sekä alle 30 naiselle.
Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Adrianin nimipäivä on 4. maaliskuuta. Nimen suomalaisia muunnelmia ovat Ari, Atro ja Arsi, joiden nimipäivä on samana päivänä.
Kuvitteellisia Adrianeja

Adrian Balboa, elokuvassa Rocky ja sen jatko-osissa
Adrian Monk, poliisi televisiosarjassa Monk
Adrian Pucey, Harry Potter -kirjasarjan henkilö
Adrian Shephard, erikoisjoukon jäsen ja alikersantti pelisarjassa Half-life
Adrian sukunimenä

Adrian on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Edgar Douglas Adrian (1889–1977), englantilainen elektrofysiologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Esa Adrian, oik. Esa Adrian Anisimoff (1939–2007, suomalainen kirjailija ja suomentaja
Gösta Adrian-Nilsson (1884–1965), ruotsalainen taidemaalari
Lara Adrian (s. 1966), yhdysvaltalainen kirjailija
Nathan Adrian (s. 1988), yhdysvaltalainen uimari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adrian Wikimedia Commonsissa
Mikko Siukosaari

Mikko Siukosaari (s. 1965) on suomalainen viestintäyrittäjä. Hän on perustanut Viestintä Oy Drumin, Supersonin, Helsinki Seagullsin ja Ninyes Oy:n.
Urheilutoiminta

Siukosaari voitti rullalautailun Suomen mestaruuden lajin ensimmäisissä SM-kilpailuissa lokakuussa 1979. Myöhemmin hän toimi Suomen rullalautaliiton hallituksen jäsenenä ja oli mukana järjestämässä rullalautailun SM-kisoja vuosina 1989–1991.
Kiasmassa 2009 järjestetty 30Skate-näyttely oli Siukosaaren suunnittelema.
Vuonna 2013 Siukosaari oli mukana perustamassa koripalloseura Helsinki Seagullsia yhdessä Mikko Tannerin kanssa. Siukosaari suunnitteli muun muassa seuran nimen ja toimi seuran toimitusjohtajana vuosina 2013–2015. Seura aloitti pelit koripallon 1. divisioonassa ja nousi kaudella 2014–2015 Korisliigaan.
Liiketoiminta

Siukosaari työskenteli Hasan & Partners -mainostoimistossa osakkaana 1990-luvulla ja DDB Helsingin toimitusjohtajana 2000-luvun alussa. Vuonna 2005 hän perusti Viestintä Oy Drumin ja vuonna 2011 Superson Oy:n. Superson valittiin Suomen ensimmäiseksi vuoden toimistoksi vuonna 2017.
Siukosaari on perustanut Ninyes-nimisen muodin kiertotalouteen keskittyneen yhtiön vuonna 2021.
Sieppobulbuli

| Sieppobulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Viherbulbulit Phyllastrephus
Laji::  icterinus
Kaksiosainen nimi
 Phyllastrephus icterinus  (Bonaparte, 1850) 
Katso myös
   Sieppobulbuli Wikispeciesissä   Sieppobulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sieppobulbuli (Phyllastrephus icterinus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sieppobulbulia tavataan laajalla alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö

Sieppobulbuli elää metsissä 700–1 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Se elää pienissä parvissa, joissa voi olla myös muita lintulajeja.
Santeri Kuusiniemi

Santeri Kuusiniemi (s. 10. lokakuuta 1998) on suomalainen pika- ja aitajuoksija. Kuusiniemi edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2020 asti hän edusti Lempäälän Kisaa. Hänen valmentajanaan toimi aiemmin Janne Viitala ja vuodesta 2021 Antti Mero jr.
Kuusiniemi voitti vuonna 2015 ulkona 17-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa sekä hopeaa 110 m:n aidoissa (91.4 cm). Vuonna 2016 hän sai ulkona 19-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa sekä hallissa kultaa 200 metrillä. Vuonna 2017 hän saavutti ulkona 19-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa ja 110 m:n aidoissa (100 cm), sekä hallissa kultaa 60 m:n aidoissa (100 cm) ja hopeaa 60 m:llä. Hän voitti alle 23-vuotiaiden sisäratojen SM-kultaa 60 ja 200 metrillä 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän saavutti hopeaa 110 metrin aitajuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2021 hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli 110 metrin aitajuoksussa toinen. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2021 hän sai 4 × 100 metrin viestissä hopeaa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 60 metrin aitajuoksussa ja 4 × 337 metrin viestissä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2022 hän sai 4 × 100 metrin viestissä kultaa ja 4 × 400 metrin viestissä hopeaa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2023 hän sai 60 metrin aitajuoksussa pronssia ja viestissä (4 × 200 m) kultaa. Lahden Kalevan kisoissa 2023 Kuusiniemi saavutti hopeaa 110 metrin aidoissa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2023 hän sai 4 × 100 metrin viestissä kultaa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2024 hän sai 60 metrin aitajuoksussa hopeaa ja viestissä (4 × 300 m) hopeaa. Kalevan kisoissa 2024 hän voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,66. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2024 hän sai kultaa 4 × 100 metrin ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2025 hän sai 60 metrin aitajuoksussa hopeaa.
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 Grossetossa Italiassa hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja sijoituksensa oli 9:s. Samojen kisojen 200 metrillä hän keskeytti alkueräjuoksunsa. Hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun välierissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja 60 metrin aitajuoksun alkuerissä Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän pääsi tuomariston päätöksellä mukaan 110 metrin aitajuoksun loppukilpailuun, koska hän kaatui välieräjuoksussa puolalaisen Jakub Szymańskin horjahdettua hänen eteensä.  Loppukilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 13,84.
Kuusiniemi kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran pohjoismaisessa hallimaaottelussa 2019. Hän on voittanut pohjoismaisen hallimaaottelun 60 metrin aitajuoksun 2024 ja 2025. Suomi–Ruotsi-maaottelun 110 metrin aitajuoksussa hän on ollut parhaimmillaan toinen 2024.
Henkilökohtaiset ennätykset

| --- | --- |
100 m: 10,58 s
150 m: 15,87 s
200 m: 21,29 s
110 m aidat: 13,58 s
60 m (halli): 6,84 s
60 m aidat (halli): 7,74 s
Heidi

| Heidi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  27. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  27. heinäkuuta
– ortodoksinen:  29. toukokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Adelheid
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heidi on saksalaisperäinen naisen etunimi, joka on yleistynyt myös Suomessa.  Saksaksi nimi lausutaan Haidi.  Nimi on lyhentymä vanhasta nimestä Adelheid, joka tarkoittaa jalosäätyistä, jalomuotoista (naista). Nimen yleistymiseen eri puolella maailmaa ovat suuresti vaikuttaneet Johanna Spyrin Heidi-kirjat.
Suomessa Heidi-nimisiä naisia on ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 25 597. Heistä hieman yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Vuodesta 1973 lähtien Heidin nimipäivä on ollut unikeonpäivänä 27. heinäkuuta.
Kuvitteellisia Heidejä

Pikku Heidi, päähenkilö Johanna Spyrin samannimisessä lastenkirjassa
Heidi Aaltonen, hahmo saippuasarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heidi Wikimedia Commonsissa
Sirpa Hynninen

Sirpa Hynninen (s. 1963 Jäppilä) on suomalainen kuvanveistäjä. Hynninen on opiskellut kuvataiteita Lahden taideinstituutissa vuosina 1990–1994 ja vuodesta 1996 lähtien Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 1998. Hynninen on pitänyt vuoden 1993 jälkeen liki 20 yksityisnäyttelyä ja osallistunut yli 40 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn. Hänen teoksiaan on useissa julkisissa taidekokoelmissa. Hän on toteuttanut joitakin julkisia teoksia. Osan teoksistaan Hynninen on toteuttanut yhdessä Vesa-Ville Saarisen kanssa. Hynninen asuu ja työskentelee Lappeenrannassa.
Herttoniemen duunarit

Herttoniemen yritysalue on Herttoniemen kaupunginosaan kuuluva piirijaon mukainen osa-alue, jonka nimistössä on useita ammattiin viittavia kadunnimiä. Helsingin taidemuseo käynnisti 2010-luvun lopulla hankkeen, jossa taiteilijat saivat toteuttaa teoksen valitsemalleen alueelle. Hynninen ja Saarinen suunnittelivat Herttoniemen yritysalueelle liki 60 siluettikuvan teoskokonaisuuden nimeltä Herttoniemen duunarit, joka levittyy 1,5 kilometriä pitkälle alueelle. Siluettikuvissa on esitetty ihmishahmo ja kadunnimeen liittyvä työkalu. Siluetit ovat kestävää, jauhemaalattua terästä. Teos julkistettiin kesäkuussa 2014 ja Ympäristötaiteen Säätiö valitsi teoksen vuoden 2014 ympäristötaideteokseksi.
Sirpa Hynninen & Vesa-Ville Saarinen: Herttoniemen duunarit, 2014, Helsinki.
Melchior Teschner

Teschnerin säveltämän virren "Valet will ich dir geben" ensipainos
Melchior Teschner (29. huhtikuuta 1584 Fraustadt, nyk. Wschowa, Sleesia – 1. joulukuuta 1635 Oberpritschen, Sleesia) oli saksalainen kirkkomuusikko, säveltäjä, filosofi ja teologi.
Elämä

Teschner opiskeli filosofiaa, musiikkia ja teologiaa Frankfurt an der Oderin yliopistossa,  ja hänen opettajanaan toimi mm. Bartholomeus Gesius. Tescher oli muutaman vuoden kanttorina ja opettajana Schmiegelin (puol. Smigiel) kaupungissa vuodesta 1605. Sitten hän jatkoi opintojaan Wittenbergissä, mahdollisesti myös Helmstedtissä, ja oli sitten vuodesta 1609 pappina Fraustadtissa (nyk. Wschowa, Puolassa). Vuodesta 1614 kuolemaansa saakka hän toimi pappina Oberpritschenin kaupungissa (Przyczyna Górna).
Hänen teoksistaan tunnetaan parin laulusävellyksen ohella vain yksi koraali, jonka hän kirjoitti hautajaisvirttä ”Valet vill ich dir geben” varten, jonka hänen työtoverinsa, pappi Valerius Herberger oli kirjoittanut ruton raivotessa Fraustadissa. Virttä varten hän kirjoitti kaksi sävelmää, joista toinen jäi elämään ja levisi monina muunnelmina. Sävelmä tunnetaan Saksassa edelleen hautajaisvirren sävelmänä, mutta muualla se on liitetty useisiin eri aiheisiin teksteihin. Johann Sebastian Bach on käyttänyt Teschenrin sävelmää muutamassa kantaatissaan.
Teschnerin koraali suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Cantemus
Seurakunta laulaa
Suomalainen työ

Suomalaisen työn liiton logo
Suomalainen työ ry on voittoa tavoittelematon ja poliittisesti sitoutumaton yhdistys, joka toimii sen puolesta, että suomalaisen työn arvostus kasvaa ja suomalainen työ menestyy. Yhdistys myös kannustaa valitsemaan työtä Suomeen. Yhteisön kuuluu yli 10 000 erikokoista yritys- ja yhteisöjäsentä. Suurimmalle osalle jäsenyrityksistä on myönnetty Avainlippu-, Design from Finland - tai Yhteiskunnallinen Yritys -merkki. Yhdistyksen toimitusjohtaja on Katri Viippola.
Liiton historia

Suomalainen työ ry on perustettu 22. syyskuuta 1912. Alkujaan liitto oli valistuksen ja teollisuuden liitto, joka nimettiin Kotimaisen Työn Liitoksi. Liitto fuusioitui vuonna 1931 ja syntyi Kotimainen Työ ry. Talvisodan jälkeen Kotimainen Työ ry muutti edelleen nimensä Suomen Työn Liitoksi, jona nimi pysyi vuoteen 1977 asti. Tällöin Kotimaisen tuotannon valtuuskunta yhdistettiin Suomen Työn Liittoon ja syntyi Kotimaisen Työn Liitto. Vuonna 1992 liitto sai nimen Suomalaisen työn liitto. Vuonna 2024 nimi muuttui Suomalainen työ ry:ksi.
Aiheesta muualla

Suomalainen työ ry:n kotisivut
Suomalaisen työn historiaa. Suomalaisen työn liitto.
Marlies Schild

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marlies Schild |  Marlies Schild |  Marlies Schild |  |
Maa:  Itävalta
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | Alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | Pujottelu |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | Pujottelu |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | Pujottelu |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Åre 2007 | Joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Garmisch-Partenkirchen 2011 | Pujottelu |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 2003 | Pujottelu |  |
|  Hopeaa | Åre 2007 | Pujottelu |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 2011 | Joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Bormio 2005 | Alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Åre 2007 | Alppiyhdistetty |  |
Marlies Schild (s. 31. toukokuuta 1981) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hänen päälajinsa oli pujottelu, jossa hän voitti maailmanmestaruuden sekä aikanaan ennätykselliset 35 maailmancupin osakilpailua. Hänen siskonsa Bernadette Schild on myös alppihiihtäjä.
Schild laski uransa alussa syöksyä mutta joutui vaihtamaan lajin pujotteluun ja suurpujotteluun käytyään läpi viisi polvileikkausta. Hän on saavuttanut maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa vuonna 2007 ja pujottelussa 2011. Lisäksi hän on saavuttanut pujottelussa MM-hopeaa vuosina 2003 ja 2007 sekä pronssia alppiyhdistetyssä 2005 ja 2007. Vuonna 2011 hän otti pronssia joukkuekilpailussa. Torinon olympialaisissa hän saavutti hopeaa yhdistetyssä. Pujottelussa hän on saanut olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä pronssia Torinossa 2006.
Maailmancupissa Schild on saavuttanut 37 osakilpailuvoittoa, ollut kolmetoista kertaa toinen ja kahdeksantoista kertaa kolmas (kauden 2013–2014 loppuun mennessä). Hän voitti pujottelucupin 2006–2007 peräti 342 pisteen erolla Nicole Hospiin. Hän voitti myös alppiyhdistetyn cupin sekä sijoittui kokonaiscupissa toiseksi. Schild uusi pujottelucupin voiton kaudella 2007–2008. Hän joutui jättämään väliin kauden 2008–2009 murrettuaan jalkansa lokakuussa 2008. Kausilla 2010–2011 ja 2011–2012 Schild voitti jälleen pujottelucupin.
29. joulukuuta 2013 Schildistä tuli kaikkien aikojen eniten pujotteluvoittoja ottanut nainen, kun hän saavutti Lienzissä 35:nnen pujotteluvoittonsa. Hän menetti tuon ennätyksen myöhemmin yhdysvaltalaiselle Mikaela Shiffrinille.
Schild on naimisissa alppihiihtäjä Benjamin Raichin kanssa. He saivat poikalapsen 21. lokakuuta 2015.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 13. maaliskuuta 2004 |  Sestriere | pujottelu |
| 28. joulukuuta 2004 |  Semmering | suurpujottelu |
| 29. joulukuuta 2004 |  Semmering | pujottelu |
| 9. tammikuuta 2005 |  Santa Caterina | pujottelu |
| 29. joulukuuta 2005 |  Lienz | pujottelu |
| 5. tammikuuta 2006 |  Zagreb | pujottelu |
| 8. tammikuuta 2006 |  Maribor | pujottelu |
| 11. marraskuuta 2006 |  Levi | pujottelu |
| 26. marraskuuta 2006 |  Aspen | pujottelu |
| 15. joulukuuta 2006 |  Reiteralm | alppiyhdistetty |
| 21. joulukuuta 2006 |  Val d'Isère | pujottelu |
| 4. tammikuuta 2007 |  Zagreb | pujottelu |
| 7. tammikuuta 2007 |  Kranjska Gora | pujottelu |
| 25. helmikuuta 2007 |  Sierra Nevada | pujottelu |
| 11. maaliskuuta 2007 |  Zwiesel | pujottelu |
| 10. marraskuuta 2007 |  Reiteralm | pujottelu |
| 25. marraskuuta 2007 |  Panorama | pujottelu |
| 6. tammikuuta 2008 |  Špindlerův Mlýn | pujottelu |
| 27. tammikuuta 2008 |  Ofterschwang | pujottelu |
| 14. maaliskuuta 2008 |  Bormio | pujottelu |
| 29. joulukuuta 2009 |  Lienz | pujottelu |
| 12. tammikuuta 2010 |  Flachau | pujottelu |
| 13. maaliskuuta 2010 |  Garmisch-Partenkirchen | pujottelu |
| 13. marraskuuta 2010 |  Levi | pujottelu |
| 21. joulukuuta 2010 |  Courchevel | pujottelu |
| 29. joulukuuta 2010 |  Semmering | pujottelu |
| 4. tammikuuta 2011 |  Zagreb | pujottelu |
| 4. helmikuuta 2011 |  Zwiesel | pujottelu |
| 12. maaliskuuta 2011 |  Špindlerův Mlýn | pujottelu |
| 27. marraskuuta 2011 |  Aspen | pujottelu |
| 18. joulukuuta 2011 |  Courchevel | pujottelu |
| 20. joulukuuta 2011 |  Flachau | pujottelu |
| 29. joulukuuta 2011 |  Lienz | pujottelu |
| 3. tammikuuta 2012 |  Zagreb | pujottelu |
| 11. helmikuuta 2012 |  Soldeu | pujottelu |
| 17. joulukuuta 2013 |  Courchevel | pujottelu |
| 29. joulukuuta 2013 |  Lienz | pujottelu |
Aiheesta muualla

Schildin kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa