stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanshin-rautatiet

| Hanshin-rautatiet> 阪神電気鉄道株式会社.Hanshin Electric Railway |
| --- | --- |

Perustiedot
 Hanshin-rautateiden linjakartta
Valtio:  Japani
Toiminta-alue:  Kansai
Perustettu:  12. kesäkuuta 1899
Rataverkko
Verkoston pituus:  48,9 km
Kotisivu
Hanshinin 9300-sarjan juna
Hanshinin 9000-sarjan juna Nanba-linjalla
Hanshin-rautatiet (jap. 阪神電気鉄道株式会社, Hanshin denkitetsudō kabushikigaisha) on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Keihanshinin metropolialueella. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (ōte-shitetsu) joukkoon. Hanshinin rautatielinjojen yhteispituus on 48,9 kilometriä, ja se kuljettaa vuosittain noin 240 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2017). Asemia sillä on käytössään 51 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa vapaa-ajan- ja kiinteistönvälitysliiketoimintaa. Se on osa Hankyū Hanshin Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä, mukaan lukien Hankyū-rautatiet.
Yhtiöllä on 1 508 työntekijää (vuonna 2018). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Fukushiman suuralueella.
Historia

Hanshin-rautatiet perustettiin kesäkuussa 1899 nimellä Settsun sähkörautatie (jap. 摂津電気鉄道, Settsu denkitetsudō). Nykyisen nimensä se otti jo saman vuoden heinäkuussa. Liikennöinti Osakan ja Kōben välillä alkoi vuonna 1905.
Linjat

Hanshin-rautateiden päälinja liittää toisiinsa Osakan ja Kōben suurkaupungit. Lisäksi Hanshin liikennöi kolmea lyhyempää linjaa, joista Kōbe-pikalinja on päälinjan jatke. Osakassa pääteasemana toimii Umedan rautatieasema kaupungin keskustan pohjoispuolella. Hanshin harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: lännessä San’yō-rautateiden päälinjalle Himejiin ja idässä Kintetsu-rautateiden Nara-linjalle Naraan.
| Symboli | Linja | Japaniksi | Reitti | Pituus (km) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Hanshin-päälinja | 阪神本線 | Umeda–Motomachi | 32,1 |
|  | Nanba-linja | 阪神なんば線 | Amagasaki–Ōsaka-Nanba | 10,1 |
|  | Mukogawa-linja | 阪神武庫川線 | Mukogawa–Mukogawa danchimae | 1,7 |
|  | Kōbe-pikalinja | 阪神神戸高速線 | Motomachi–Nishidai | 5,0 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanshin-rautatiet Wikimedia Commonsissa
Yhtiön internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (kiinaksi) (koreaksi)
Mikko Kavén

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Junioriseurat
: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1996 | Kuusysi | 62 | (0) |
| 1994 | → LTP (laina) | 1 | (0) |
| 1997–1998 | HJK | 10 | (0) |
| 1997–1998 | → Honka (laina) | 5 | (0) |
| 1998–1999 | Motherwell | 16 | (0) |
| 1999–2000 | Vålerenga | 2 | (0) |
| 2001–2010 | TamU | 243 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 339 | (0) |
Maajoukkue
| 1990 | Suomi U15 | 5 | (0) |
| 1991 | Suomi U16 | 1 | (0) |
| 1993 | Suomi U18 | 1 | (0) |
| 1996–1997 | Suomi U21 | 5 | (0) |
| 1997–2006 | Suomi | 15 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mikko Juhani Kavén (s. 19. helmikuuta 1975 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Kavén pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2010 Veikkausliigaa Tampere Unitedissa. Siirryttyään Tampere Unitediin hän pelasi joukkueen jokaisessa Veikkausliiga-ottelussa ja toimi joukkueen kapteenina. Kavén valittiin Veikkausliigan parhaaksi maalivahdiksi neljästi vuosina 2001, 2004, 2005 ja 2006. Hän on menestynyt erinomaisesti myös Unitedin kansainvälisissä otteluissa. Mestaruuskaudella 2007 Kavén saavutti 100. nollapelinsä Veikkausliigassa ja sai poikkeusluvan pelata kauden viimeinen liigaottelu TamU – FC Honka pelinumerolla 100. Kaudella 2009 Kavénin ennätyksellinen 218 peräkkäisen Veikkausliigaottelun putki katkesi polvivamman takia, ja hän joutui antamaan vastuun Juha Soukialalle ottelussa VPS:ää vastaan. Edellisen kerran Kavén aloitti kotimaisen pääsarjaottelun vaihtopenkiltä vuonna 1998.
Ulkomaiden kentiltä Kavénilla on kokemusta myös Skotlannista Motherwellista ja Norjasta Vålerengasta. Suomessa hän on Unitedin lisäksi pelannut Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja FC Kuusysissä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua vuosina 1997–2006.
Kaudella 2010 Kavén toimi Teuvo Moilasen kanssa Ilveksen taustajoukoissa oman pelaamisensa lisäksi. Moilanen on mukana pienempien maalivahtilupausten kanssa ja Mikko Kavén antaa valmennusapua Ilveksen edustusjoukkueen ja A:n maalivahdeille.
Kavénin perheeseen kuuluu vaimo sekä kaksospojat Aku ja Joonas.
Saavutukset

Vuoden liigamaalivahti 2001, 2004, 2005 ja 2006
Suomen mestaruus 1997, 2001, 2006 ja 2007
SM-pronssi 2003, 2004 ja 2005
Suomen Cup 2007
Liigacup 1998 ja 2009
110 nollapeliä Veikkausliigassa
218 peräkkäistä Veikkausliiga-ottelua (2001–2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikko Kavén Wikimedia Commonsissa
Mikko Kavén liittyy Ilveksen maalivahtien taustajoukkoihin[vanhentunut linkki]
Mikko Kavén Tampere Unitedin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko Kavén Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaihtopenkki outo kokemus Kavénille[vanhentunut linkki]
Hong Lei

Hong Lei on kiinalainen tietokoneohjelman murtaja, joka tuomittiin Sun Xianshengin kanssa 3,5 vuoden vankeusrangaistukseen. Lisäksi Hong Lei sai sakkoja noin 103 000 €:n arvosta.
Hän mursi  Microsoft Windows XP -käyttöjärjestelmän ja teki siitä oman Tomato Garden Window XP -kloonin, jota hän jakeli maksutta. Versio löydettiin joulukuussa 2008.
Maurice Blitz

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | joukkuekilpailu |  |
Maurice Blitz (28. heinäkuuta 1891 Pariisi – 2. helmikuuta 1975) oli belgialainen vesipalloilija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kuului lajissaan hopeaa saaneeseen joukkueeseen sekä vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä että vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. Mauricen veli Gérard Blitz oli vesipalloilija ja uimari.
Mielakka (Savitaipale)

| Mielakka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°04′36″N, 27°31′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  Kosenjoki Virmojärveen 
Järvinumero:  14.194.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,1 m  
Pituus:  3,8 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  14,4839 km  
Pinta-ala:  1,79756 km²   
Tilavuus:  0,00078407212 km³ 
Keskisyvyys:  0,49 m  
Suurin syvyys:  1,71 m  
Saaria:  8 
 fiMielakka 
Mielakka  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Hatisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 180 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä, se on 3,8 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sillä on 8 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,3 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 784 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 14,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,1 metriä mpy.
Harusame-luokka

| Harusame |
| --- | --- |
 Piirros luokan aluksesta.

Tekniset tiedot
Uppouma:  435 t
Pituus:  71,4 m
Leveys:  6,57 m
Syväys:  1,83 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  55
Aseistus
Meritorjunta:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 4 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18″ torpedoputkea
Harusame-luokka (jap. 雨型駆逐艦) oli keisarillisen Japanin laivaston seitsemän aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Se oli ensimmäinen Japanissa valmistettu hävittäjäluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Harusame | Yokosukan laivastontelakka | 1.2.1902 | 31.10.1902 | 26.6.1903 | upposi ajettuaan karille 24. marraskuuta 1911 |
| Murasame | Yokosuka | 20.3.1902 | 29.11.1902 | 7.7.1903 | myyty romutettavaksi 14. helmikuuta 1926 |
| Hayatori | Yokosuka | 15.4.1902 | 12.3.1903 | 24.8.1903 | upposi osuttuaan miinaan 3. syyskuuta 1904 |
| Asagiri | Yokosuka | 15.4.1902 | 15.4.1903 | 18.9.1903 | myyty romutettavaksi 14. helmikuuta 1926 |
| Ariake | Kuren laivastontelakka | 30.6.1904 | 17.12.1904 | 15.3.1905 | siirretty poliisille 12. marraskuuta 1925 |
| Fubuki | Kure | 29.9.1904 | 21.1.1905 | 28.2.1905 | myyty romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924 |
| Arare | Kure | 29.10.1904 | 5.4.1905 | 10.5.1905 | myyty romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harusame-luokka Wikimedia Commonsissa
Harusame-luokan torpedovenehävittäjät
Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat Venäjän–Japanin sodassa
| --- | --- |
Pre-dreadnought-taistelulaivat:  Fuji • Shikishima • AsahiS • MikasaS
Panssariristeilijät:  ChiyodaS • Asama • Izumo • YakumoS • AzumaS • Kasuga
Pansarikansiristeilijät:  IzumiS • Naniwa • Matsushima • Akitsushima • YoshinoS • Suma • TakasagoS • Kasagi • Niitaka • OtowaS
Panssaroimattomat risteilijät:  TakaoS • YaeyamaS • TatsutaS • MiyakoS • ChihayaS • YodoC
Hävittäjät:  Ikazuchi • Murakumo • Akatsuki • Shirakumo • Harusame • Kamikaze
Torpedoveneet:  KotakaS • Hayabusa
Tykkiveneet:  AmagiS • Kongō • Kaimon • Katsuragi • Maya • TsukushiS • BanjōS • HeienS • ŌshimaS • UjiS
Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat ensimmäisessä maailmansodassa
| --- | --- |
Dreadnought-taistelulaivat:  Fusō • Ise • NagatoC
Pre-dreadnought-taistelulaivat:  Fuji • Shikishima • AsahiS • MikasaS • Katori • Satsuma • Kawachi
Taisteluristeilijät:  Tsukuba • Ibuki • Kongō
Panssariristeilijät:  ChiyodaS • Asama • Izumo • YakumoS • AzumaS • Kasuga
Pansarikansiristeilijät:  Naniwa • Matsushima • AkitsushimaS • Suma • Kasagi • Niitaka • OtowaS • ToneS • Chikuma
Hävittäjät:  Ikazuchi • Murakumo • Akatsuki • Shirakumo • Harusame • Kamikaze • Umikaze • Sakura • Urakaze • Kaba • Isokaze • Momo • Enoki • Kawakaze • MomiC • MinekazeC
Torpedoveneet:  Hayabusa
Sukellusveneet:  K • L
Harjavallan nikkelipäästö

Harjavallan nikkelipäästö tapahtui 5.–6. heinäkuuta 2014, kun Harjavallassa toimivasta Norilsk Nickelin tehtaasta pääsi Kokemäenjokeen prosessivettä, joka sisälsi muun muassa 66 tonnia nikkelisulfaattia. Lisäksi jokeen päätyi pienempiä määriä kobolttia, kuparia, lyijyä sekä kadmiumia. Kyseessä on Suomen historian suurin nikkelipäästö, esimerkiksi paljon kohua aiheuttaneen Talvivaaran kaivoksen tapauksessa luontoon karkasi vain 2–3 tonnia nikkeliä.
Venäläisen Norilsk Nickelin omistukseen vuonna 2007 siirtynyt Harjavallan tehdas on vuonna 1960 perustettu entinen Outokumpu Oy:n nikkelitehdas, joka toimii Harjavallan suurteollisuuspuistossa. Se sijaitsee aivan kaupungin keskustan kupeessa, noin kilometrin päässä Kokemäenjoesta, jonne Norilsk Nickelin tehdas muiden suurteollisuuspuistossa toimivien yritysten tavoin johtaa puhdistettuja prosessivesiään. Vuonna 2014 tehtaalla oli noin 270 työntekijää ja sen vuosittainen tuotanto oli 50 000 tonnia nikkeliä.
Vuoto > Päästön suuruus

Nikkelipäästö tapahtui viikonloppuna 5.–6. heinäkuuta 2014, kun nikkelisulfaattia pääsi lämmönvaihtimen rikkoontumisen vuoksi tehtaan jäähdytysveteen ja sen mukana Kokemäenjokeen. Yhteensä vuoto jatkui ennen havaitsemista noin 30 tunnin ajan. Jokeen pääsi yhteensä 66 000 kiloa veteen liuennutta nikkeliä. Laitoksen ympäristöluvan mukainen korkein sallittu päästömäärä on 1,5 kiloa vuorokaudessa kuukausikeskiarvona eli yhteensä 550 kiloa vuodessa. Lisäksi jokeen päätyi 1 000 kiloa kobolttia sekä tätä pienempiä määriä kuparia, lyijyä ja kadmiumia. Koko prosessiveden jokeen valunut määrä oli 93 000 m³ eli 93 miljoonaa litraa. Sen nikkelipitoisuus oli 700 milligrammaa litrassa ja pH-arvo noin 7 eli lähellä neutraalia. Onnettomuuden laajuuteen vaikutti Norilsk Nickelin mukaan inhimillinen tekijä, jonka johdosta vuoto huomattiin vasta reilun vuorokauden kuluttua.
Vuoto > Havaitseminen ja toimenpiteet

Lauantaina kello 11 alkanut vuoto havaittiin sunnuntaina puolenpäivän aikaan ja saatiin korjattua samana iltapäiväna noin kello 17. Julkisuuteen tieto päästöstä annettiin kuitenkin vasta tiistaina kahden vuorokauden kuluttua sen havaitsemisesta. Myöhemmin kävi ilmi, että parin kilometrin päässä Kokemäenjoen alajuoksulle päin sijaitsevalla Harjavallan voimalaitoksella oli päästön jälkeisenä maanantaina aloitettu poikkeuksellisen suuri veden juoksutus. Kun normaali juoksutus on noin 50 kuutiometriä sekunnissa, nostettiin virtaama maanantaina 200 kuutioon. Voimalaitoksen edustajat kuitenkin kiistivät sen johtuneen nikkelivuodosta. Varsinais-Suomen ELY-keskus on pyytänyt voimalaitoksen omistavalta Länsi-Suomen Voimalta tietoja juoksutuksista asian selvittämiseksi.
Nikkelipitoisuudet Kokemäenjoessa

Kokemäenjoen vedenlaatua alettiin päästön jälkeen seuraamaan yli 40 kilometrin matkalta Harjavallasta aina Porin Pihlavanlahdelle, jossa joki laskee vetensä Selkämereen. Korkein Harjavallassa Kokemäenjoen pohjasta mitattu pitoisuus oli 8 800 mikrogrammaa nikkeliä litrassa, kun sallittu raja ympäristössä ja talousvedessä on 20 mikrogrammaa. Suurimmat muualla Harjavallassa mitatut pitoisuudet olivat 2 000–3 000 mikrogrammaa. Myös kauempana alajuoksulla ne ylittivät rajat monikymmenkertaisesti, Porin kohdalla nikkelipitoisuudet olivat ELY-keskuksen mukaan suurimmillaan onnettomuuden jälkeisenä tiistaina, mutta vielä keskiviikkona joesta mitattiin Porissa 530 mikrogrammaa litrassa.
Pitoisuudet laskivat nopeasti, niin että päästöä seuranneena perjantaina Porissa mitattiin 180 mikrogrammaa ja Harjavallassa alle 100. Pihlavanlahdella lukema oli normaali. Kahdeksan vuorokautta vuodon päättymisen jälkeen nikkelipitoisuus oli Porin kaupungin ympäristötoimen mukaan laskenut Harjavallassa alle raja-arvojen, 10 mikrogrammaan litrassa. Nakkilassa, Ulvilassa ja Porissa se kuitenkin oli vielä 30–80 mikrogrammaa eli sallitun ylittävä. Korkein pitoisuus mitattiin Porista Kirjurinluodon uimarannalta.
Perjantaina 25.7 otetuissa näytteissä koko joen nikkelipitoisuus alitti jo talousvedelle asetetut laatuvaatimukset. Ainoastaan Reposaaren edustalta saatu tulos oli hivenen ylitse.
Viranomaisten ja tehtaan lausunnot

Varsinais-Suomen ELY-keskus kertoi ensimmäisessä tiedotteessaan 9. heinäkuuta, ettei nikkeli Kokemäenjoesta mitattuina pitoisuuksina ole akuutti myrkky, eikä se myöskään kerry kaloihin. Harjavallan suurteollisuuspuiston työterveyslääkärin mukaan nikkelistä ei ole haittaa esimerkiksi uimareille, lukuun ottamatta nikkeliallergikkoja. Seuraavana päivänä ELY-keskus kuitenkin suositteli jokivedelle käyttörajoituksia, kun paljastui että nikkelin lisäksi Kokemäenjokeen oli vuotanut muitakin metalleja. Rajoitukset koskivat lähinnä löyly- ja kasteluveden käyttöä, kunnes pitoisuudet olivat jälleen palanneet tavanomaisiksi. Jokivarren kunnat ilmoittivat puolestaan ilmoittivat torstaina 11. heinäkuuta, ettei mitään käyttörajoitusta ole syytä asettaa pitoisuuksien laskun johdosta.
Maanantaina 14. heinäkuuta Porin kaupunki järjesti tiedotustilaisuuden, johon osallistui viranomaisia sekä Norilsk Nickelin edustajia. Kaupungin mukaan uimista ei ole syytä rajoittaa ja jokivettä voi käyttää esimerkiksi kukkien kasteluun. Paikalla ollut ELY-keskuksen asiantuntija kuitenkin kehotti ihmisiä varovaisuuteen veden käytössä. Lisäksi ELY-keskus ilmoitti tekevänsä vielä saman viikon aikana rikosilmoituksen tehtaan toiminnasta. Norilsk Nickel Harjavalta Oy:n toimitusjohtaja puolestaan pyysi anteeksi nikkelipäästöä ja kertoi tehtaan ottavan vastuun tapauksesta sekä huolehtivansa mahdollisista korvauksista.
Satakunnan käräjäoikeus hylkäsi kaikki asiasta nostetut syytteet marraskuussa 2017.
Ympäristövahingot

Ensimmäiset merkit nikkelipäästön vaikutuksesta luontoon havaittiin lauantaina 12. heinäkuuta, kun Nakkilan Arantilankoskesta sekä myöhemmin myös alempaa jokivarresta Porin Ulasoorista löydettiin suuria määriä kuolleita simpukoita. Niitä oli silminnäkijöiden mukaan jopa satoja. Lisäksi Arantilassa havaittiin tunnistamatonta öljymäistä ainetta, jonka yhteyttä nikkelipäästöön ei kuitenkaan tiedetä. Vastaavanlaista ainetta tavattiin myös Kokemäenjoen suistosta Porin Metsämaalta.
Sunnuntaina Porin kaupungin luonnonsuojeluvalvoja keräsi veneestä käsin simpukoita näytteeksi ja kertoi niiden kuolleita sisäosia tulleen jokea myöten alavirtaan koko ajan. Alajuoksulta oli löydetty myös kuorellisia kuolleita simpukoita. Näytteitä keräsivät myös pelastuslaitos sekä poliisi. ELY-keskuksen mukaan simpukkakuolemat liittyvät nikkelipäästöön, vaikka yhteyttä ei vielä ole pystytty osoittamaan. Lisäksi ELY-keskuksen asiantuntija piti erityisen poikkeuksellisena, että joen pohjassa elävien simpukoiden sisusta oli irronnut ja jäljelle jäänyt vain kuoret. Hänen mukaansa sellaista ei ole todettu aikaisemmin. Simpukat ovat erityisen herkkiä erilaisille myrkyille ja haitta-aineille, koska ne siivilöivät vedestä kaiken tarvitsemansa ravinnon. Sukeltajien tekemissä tarkastuksissa havaittiin noin viikko onnettomuuden jälkeen, että päästökohdan läheisyydessä 70–80 % kaikista simpukoista oli kuollut. Alempana joella osuus oli noin 10–20 %. Kuolleiden joukossa oli myös uhanalaisiksi luokiteltuja vuollejokisimpukoita. Syyksi varmistui laboratoriotutkimuksissa nikkelimyrkytys.
Sunnuntaina 13. heinäkuuta raportoitiin Pihlavanlahdelta tavatuista huonovointisista lokeista ja variksista. Ne olivat todennäköisesti ahmineet liikaa löytämiään kuolleita simpukoita, mutta nikkelimyrkytyksen oireitakaan ei voitu sulkea pois. Talvivaaran kaivosalueelta löydettiin 2012 kymmenittäin kuolleita lintuja, joiden kuolinsyyksi tutkimuksissa paljastui myrkytys. Linnuissa oli suuria määriä nikkeliä, sinkkiä ja mangaania.
Heinäkuun viimeisen viikonlopun aikana tapahtui toinenkin päästö, kun Boliden Harjavalta Oy:n Porin tehtaalta pääsi Kokemäenjokeen sadevesien mukana 122 kiloa kuparia. Elokuun puolella havaittiin jokisuistossa ja meressä kalakuolemia, erityisesti menehtyneitä suutareita. Kuparipäästö ei tätä voine aiheuttaa, mutta nikkeli aiheuttaa kalassa nestetasapainon muutoksia, jotka johtavat hitaasti kuolemaan. Varsinais-Suomen ELY-keskuksen mukaan nikkeli ei ole välttämättä mitattavissa myrkytystapauksissa kalasta, vaan ympäröivä vesi on kriittinen tekijä.
Reaktioita tapaukseen > Poliitikkojen ja kansalaisten suhtautuminen

Ympäristöministeri Ville Niinistö on ilmaisi olevansa erittäin huolissaan päästön vaikutuksista ja piti sitä vakavana ympäristövahinkona. Hän tutustui myös tilanteeseen Nakkilan Arantilankoskella ELY-keskuksen tutkijoiden vieraana ja patisti Norisk Nickeliä oma-aloitteisiin korjaustoimiin. Viestintäministeri Krista Kiuru puolestaan vaati selvitystä Norilsk Nickelin tapauksen aikaisesta tiedotuksesta ja sen oikea-aikaisuudesta. Tapausta ovat kommentoivat myös muun muassa vihreiden varapuheenjohtaja Anne Bland sekä eduskunnan puhemies Eero Heinäluoma. Bland piti osasyyllisenä ympäristöhallinnon uudistuksen hajauttamaa päätöksentekoa sekä ELY-keskusten puuttellista rahoitusta, jotka hänen mukaansa estävät tehokkaan valvonnan. Bland viittasi Harjavallan nikkelipäästön lisäksi Talvivaaran ongelmiin sekä Eurajokeen, jonne on useaan otteeseen juoksutettu käsittelemätöntä teollisuuden jätevettä. Heinäluoma puolestaan arvosteli viestintäministeri Kiurun tavoin erityisesti tiedotuksen hitautta.
Huoli joen tilasta levisi nopeasti myös sosiaaliseen mediaan, kun Facebookiin ja Twitteriin syntyi "Mun Kokemäenjoki on tärkeä" -nimiset yhteisöt, joista Facebook-sivu keräsi parissa päivässä yli 2 000 seuraajaa. Yhteisö järjesti keskiviikkona 16. heinäkuuta kahden minuutin hiljaisen hetken kiinnittääkseen huomiota joen tilaan. Nikkelipäästöllä on ollut vaikutuksia muun muassa uimarantojen kävijämääriin. Esimerkiksi Kirjurinluodon uimarannalla toimiva kioskiyrittäjä kertoi asiakas- ja uimarimäärän romahtaneen, kun tieto vuodosta levisi.
Porissa järjestetyssä Suomi-areena-tapahtumassa pidettiin tilaisuus, jossa nikkelipäästöstä keskustelivat ympäristöministeri Niinistön lisäksi ELY-keskuksen, Porin kaupungin ja Norilsk Nickelin edustajat.
Porissa Kokemäenjoen rantaan ilmestyi huhtikuussa 2017 simpukoiden joukkotuhoa ja nikkelipäästöä kommentoiva Sori siitä 5. - 6.7.2014 -teos.
Reaktioita tapaukseen > Tehtaan ja viranomaisten toimenpiteitä

Norilsk Nickel tilasi Kokemäenjoen vesiensuojeluyhdistykseltä seurantasuunnitelman, joka käsittää nikkelipäästön vaikutusten seurantaa. Se kattaa ainakin vedenlaadun, planktonin, pohjaeläinten, kalaston, ravuston, simpukoiden ja sedimentin seurannan. ELY-keskus kehotti ihmisiä ottamaan talteen kaikki Kokemäenjoesta löytyvät kuolleet kalat ja toimittamaan ne tutkittaviksi. Erityisesti yleisöltä toivottiinn näytteitä lohista, taimenista sekä pohjassa viihtyvistä särkikaloista.
Suomen ympäristökeskus SYKE ilmoitti tiistaina 15. heinäkuuta 2014 aloittavansa selvityksen nikkelipäästön vaikutuksista joen ja jokisuiston merialueen ympäristöön. Ympäristökeskuksen mukaan Pihlavanlahdesta nikkelipitoinen vesi virtaa nopeasti Porin edustan Natura-alueelle. SYKE kehotti lisäksi paikallisia asukkaita Kokemäenjoen ja Pihlavanlahden rannoilla varovaisuuteen veden, kalojen ja rapujen käytössä, kunnes saatavilla on tarkempaa tietoa joen ekosysteemin tilasta. Tietoa nikkelin vaikutuksista on vähän, koska Suomessa ei ole aikaisemmin tapahtunut vastaavankokoista raskasmetallipäästöä jokivesistöön. Samana päivänä ELY-keskuksen sukeltajat aloittivat maa-aineksen ja simpukkanäytteiden oton Kokemäenjoen pohjasta eri paikoista. Vuorokautta myöhemmin myös Porin kaupunki antoi varoituksen, että Kokemäenjoesta pyydetyn kalan käyttöä ruokakalana pitäisi välttää.
Aiheesta muualla

Norisk Nickel Harjavalta Oy:n kotisivut
Varsinais-Suomen ELY-keskuksen kotisivut
Kokemäenjokea Harjavallassa.
Nikkelisulfaattia liuenneena veteen.
Sysijokisimpukka (Unio tumidus).
Minä, Ozzy

| Minä, Ozzy> I Am Ozzy |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ozzy Osbourne Chris Ayres
Kieli:  englanti
Genre:  omaelämäkerta
Kustantaja:  Little, Brown and Company
Julkaistu:  1. lokakuuta 2009
Sivumäärä:  320
ISBN:  978-184-7-44346-5
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Salmenpohja
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  23. maaliskuuta 2010
Sivumäärä:  412
ISBN:  978-952-0-10396-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Minä, Ozzy (engl. I Am Ozzy) on brittiläisen rockmuusikon Ozzy Osbournen vuonna 2009 julkaistu omaelämäkerta, jonka hän kirjoitti yhdessä Chris Ayresin kanssa. Kirja kertoo Osbournen elämästä ja urasta laulajana.