stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alla Pugatšova
Ura

Pugatšova aloitti laulajanuransa jo pikkutyttönä, ja vuonna 1965 ilmestyi hänen ensimmäinen laulunsa "Robot". 1960- ja 1970-luvulla hän kierteli maata viihdelaulajana ja esiintyi myös elokuvissa. Suureen suosioon hän nousi 1970-luvun loppupuolella kappaleellaan "Harlekiini" ja esiinnyttyään Cannesin laulufestivaaleilla. 1980-luvun alussa hän levytti suuren menestysiskelmän "Miljoona ruusua" (Million alyh roz). Vuonna 1985 julkaistiin Ruotsissa Pugatšovan englanninkielinen albumi Watch Out, jonka julkaisi levy-yhtiö Melodija Neuvostoliitossa nimellä Alla Pugacheva in Stockholm.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Pugatšova muun muassa perusti omaa nimeään kantavan lehden, hajusteen ja kenkämerkin. Hän sai valtionjohdolta useita tunnustuksia. Vuonna 1997 hän edusti Venäjää Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Primadonna" ja sijoittui sijalle 15. Viime aikoina Pugatšova on johtanut kotimaassaan Idols-kilpailua muistuttavaa television Fabrika zvjozd ('tähtitehdas') -kykyjenetsintäkilpailua. Hän on myös ollut vahvasti esillä lööpeissä ja juorulehtien sivuilla.
Yksityiselämä

Pugatšovan äiti on Zinaida Аrhipovna Odegova, isä Boris Mihailovitš Pugatšov. Hänellä on tytär, myös tunnettu viihdetaiteilija Kristina Edmundovna Orbakaite (s. 25. toukokuuta 1971) ja tällä lapset Nikita (s. 21. toukokuuta 1991), Deni (s. 10. toukokuuta 1998) ja Klavdia (s. 30 maaliskuuta 2012). Pugatšova on ollut naimisissa viidesti, 1969–1973 Mykolas Orbakasin kanssa, 1976–1980 Aleksander Stefanivitšin kanssa, 1985–1993 Jevgeni Boldinin kanssa, 1994–2005 Filipp Kirkorovin kanssa ja (2011–) Maksim Galkinin kanssa. Galkinilla ja Pugatšovalla on kaksoset, poika ja tyttö, jotka synnytti sijaissynnyttäjä vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alla Pugatšova Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Virallinen sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef 
Alla Pugatšova esiintymässä Itä-Berliinissä vuonna 1976.
Adressi

Suuren adressin jälkeen helmikuun manifestia vastaan kerättiin myös kansainvälinen Pro Finlandia -kulttuuriadressi. Kuvassa ruotsinkielisen kappaleen kansilehti.
Adressi (ranskan sanasta adresse ’suunta, osoitus’) on useiden henkilöiden allekirjoittama, vallanpitäjille tai päättäjille suunnattu poliittinen julkilausuma. Esimerkiksi Suomessa kerättiin Venäjän vallan aikana vuonna 1899 Suuri adressi, joka vastusti keisari Nikolai II:n allekirjoittamaa helmikuun manifestia.
Adressilla voidaan tarkoittaa myös kirjoitettua tai tekstattua juhlavaa onnittelua, kiitoksen tai surunvalittelun sisältävää julkilausumaa. Esimerkki adressista koristeellisena painatteena on korusähke. Suruadressi on kaksitaitteinen, kauniisti painettu kaavake, jota käytetään varsinaisesti surunvalitteluihin ja onnentoivotuksiin, ja josta koituvat tulot menevät yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Koruadresseja maksua vastaan eri tilaisuuksiin välittävät Suomessa eri avustustahoja edustavat kukkasrahastot.
Adressin ja vieraskirjan välimuotoja ovat surunvalittelu- ja onnittelukirjat esimerkiksi maan suurlähetystöissä valtionpäämiehen kuoleman tai hallitsijaperheen perhetapahtuman johdosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adressi Wikimedia Commonsissa
Balls Out

| Balls Out Steel Panther |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2010 – toukokuu 2011
 Julkaistu: 28. lokakuuta 2011
 Tuottaja(t): Jay Ruston
 Tyylilaji: glam metal, hard rock
 Kesto: 47.28
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Steel Pantherin muut julkaisut
| Feel the Steel 2009 | Balls Out 2011 | All You Can Eat 2014 |
Balls Out on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtyeen Steel Pantherin kolmas pitkäsoitto.
Kappaleet

Albumin kappalelista julkaistiin 26. elokuuta 2011.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | In the Future | 1.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Supersonic Sex Machine | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Just Like Tiger Woods | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | 17 Girls in a Row | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | If You Really, Really Love Me | 2.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | It Won’t Suck Itself | 2.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tomorrow Night | 2.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Why Can’t You Trust Me | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | That’s What Girls Are for | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Gold-Digging Whore | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I Like Drugs | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Critter | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Let Me Cum in | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Weenie Ride | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Japanin bonuskappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Do You Wanna Do Me | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Handicapped Slut | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
Arviot

Metacritic: 68/100
Allmusic:
Rockstar Weekly:
Maite Carranza

| Maite Carranza |
| --- | --- |
 Maite Carranza vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1958 (ikä 65–66) [Barcelona]]
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  antropologi, kirjailija ja televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja
Aiheesta muualla
maitecarranza.com, maitecarranza.com/ca ja www.escriptors.cat/autors/carranzam
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maite Carranza (s. 1958 Barcelona) on espanjalainen antropologi ja kirjailija. Hän on työskennellyt myös opettajana.
Carranza on ollut kirjailija ja käsikirjoittaja vuodesta 1992 lähtien. Hän on kirjoittanut yli neljäkymmentä lasten- ja nuortenkirjaa, joita on käännetty usealle eri kielelle ja jotka ovat saaneet useita palkintoja, muun muassa EDEBA-lastenkirjallisuuspalkinnon sekä kriitikoiden Serra d’Or -palkinnon. Carranza on kirjoittanut myös televisio- ja elokuvakäsikirjoituksia. Hänet tunnetaan Suomessa Noitien taistelu -trilogiastaan (La guerra de las bruja), johon kuuluvat kirjat Susiemon klaani, Jään valtakunta ja Odin kirous. Carranza asuu Barcelonassa ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Maite Carranza Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Carmen Du Sautoy

Carmen Du Sautoy on palkittu pääosaesittäjä, joka on näytellyt brittiläisissä teattereissa vuodesta 1972 lähtien. Hän on näytellyt Royal Shakespeare Companyssä, Royal National Theatressä ja Lontoon West Endissä. Hän on esiintynyt myös Berliinissä, Madridissa, New Yorkissa, Sydneyssä ja Tokiossa sekä muualla.
Du Sautoy on näytellyt muun muassa Maria I Gwendolenia Lucy Baileyn ohjaamassa näytelmässä The Importance of Being Earnest, Herodiasta Steven Berkoffin ohjaamassa Salomessa, kreivitär Ireneä Peter Hallin ohjaamassa näytelmässä Mind Millie for Me, Kleopatraa Bernand Milesin ja Ron Pemberin ohjaamassa Antoniuksessa ja Kleopatrassa, Miss Leightonia Trevor Nunnin ohjaamassa Once in a Lifetimessä, Myraa Alan Strachanin ohjaamassa Hayfeverissä, Abbieta Patrick Masonin ohjaamassa näytelmässä Intohimot jalavien varjossa, Ranskan prinsessaa John Bartonin ohjaamassa näytelmässä Turhaa lemmen touhua, Robin Lefevren ohjaamassa näytelmässä Candy Kisses, Elienaa Terry Handsin ohjaamassa Auringon lapsissa, Mrs Fainallia John Bartonin ohjaamassa The Way of the Worldissä, kurtisaania Trevor Nunnin ohjaamassa Erehdysten komediassa ja Lyia Viviania Wynn Jonesin ohjaamassa Peace in our Timessä.
Du Sautoy on näytellyt myös lukuisissa brittiläisissä, eurooppalaisissa ja amerikkalaisissa elokuvissa.
Aiheesta muualla

Carmen Du Sautoy Internet Movie Database. Seattle:  Amazon.com. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Steve ’n’ Seagulls

Steve ’n’ Seagulls vuonna 2017 – Hiltunen (vas.), Remmel, Puikkonen, Pukki, Herman
Steve ’n’ Seagulls on suomalainen country-yhtye Jyväskylästä. Se esittää bluegrass-versioita tunnetuista hard rock- ja metallikappaleista. Sen jäsenet ovat lähtöisin Hankasalmelta, Vetelistä, Säynätsalosta ja Iisalmesta. Coverbiisien lisäksi yhtye esittää myös omia kappaleita.
Historia

Steve'n' Seagulls perustettiin vuonna 2010 Jyväskylässä, jonne yhtyeen jäsenet olivat muuttaneet opiskelemaan. Yhtye tuli tunnetuksi kesällä 2014 YouTubessa julkaisemillaan videoilla. Erityisen suosittu oli yhtyeen versio AC/DC:n ”Thunderstruck”-kappaleesta, jota oli marraskuuhun 2018 mennessä katsottu yli 73 miljoonaa kertaa.
Steve 'n' Seagullsin esikoisalbumi Farm Machine ilmestyi Spinefarm Recordsin kautta 8. toukokuuta 2015. Vuoden 2015 aikana yhtye esiintyi kotimaansa lisäksi muun muassa Englannissa ja Yhdysvalloissa sekä Ruotsin Sweden Rock- ja Saksan Wacken Open Air -festivaaleilla. Farm Machine sijoittui ensimmäisellä listaviikollaan kolmanneksi Yhdysvalloissa Billboard Bluegrass -albumilistalla.
Yhtye nousi listaykköseksi Billboardin Bluegrass-listalla Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2016. Listaykköseksi nousseella levyllä Brothers in Farms on versiot muun muassa Iron Maidenin kappaleesta ”Aces High”, Guns 'n' Rosesin kappaleesta ”November Rain” ja Metallican kappaleesta ”Sad but True”.
Yhtye julkaisi marraskuussa 2018 ensimmäisen oman kappaleen ja musiikkivideon nimeltään "Ghost Town".
Keväällä 2021 Steve'n'Seagulls esitti YouTube-kanavallaan kuusiosaisen minisarjan "Seagulls' Nest", jossa bändin jäsenet musisoivat itse rakentamassaan puumajassa. Sarjan jokaisessa jaksossa vierailee myös suomalainen tunnettu hevimuusikko, joka esiintyy bändin kanssa, kertoo musiikkiurastaan ja suorittaa leikkimielisiä aktiviteetteja.
Yhtye on edustanut ja juhlistanut keskisuomalaisuutta monissa yhteyksissä. Talvella 2021 se vieraili Putouksessa tikkakoskelaisen sketsihahmo Auto-Sepon rinnalla peitenimellä "Tikkakosken tukityöllistetyt". Joulukuussa 2022 Steve'n'Seagulls esiintyi Pojun ja Portion Boysin kanssa jyväskyläläisen ralliautoilijakaksikon Kalle Rovanperän ja Jonne Halttusen maailmanmestaruusjuhlissa Jyväskylän Paviljongissa. Monet yhtyeen videoista on kuvattu haitaristi Hiltusen synnyinseuduilla Hankasalmella. Yhtye on myös osallistunut Hankasalmen kunnan 150-vuotista historiaa juhlistavan musiikkivideon kuvaamiseen kesällä 2022.
Jäsenet

Herman (Matias Haavisto) – banjo, laulu, akustinen kitara
Hiltunen (Viljam Hänninen) – harmonikka, kantele, mandoliini, kosketinsoitin, huilu
Jamppa (Janne Tuovinen) – kontrabasso, laulu (vuodesta 2019 alkaen)
Remmel (Tomi Tajakka) – laulu, akustinen kitara, balalaikka, mandoliini
Skubu (Juha Salonen) – rummut, lyömäsoittimet, laulu (vuodesta 2019 alkaen)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Puikkonen (Simo Heikkinen) – rummut, lyömäsoittimet, laulu (vuoteen 2019 asti)
Pukki (Leevi Pukki) – kontrabasso, laulu (vuoteen 2019 asti)
Julkaisut

Albumit
Farm Machine (2015)
Brothers in Farms (2016)
Grainsville (2018)
Another Miracle (2020)
Singlet
”The Trooper” (2014)
”Holy Diver” (2014)
”Thunderstruck” (2014)
”You Shook Me All Night Long” (2015)
”Seek And Destroy” (2015)
”Run To The Hills” (2015)
”Nothing Else Matters” (2015)
”Black Dog” (2016)
”Aces High” (2016)
”November Rain” (2016)
”Self Esteem” (2016)
”It's A Long Way To The Top (If  You Wanna Rock'n'Roll) (2017)
”You Could Be Mine” (2017)
"Sad But True" (2017)
"Antisocial" (2017)
"Born To Be Wild" (2017)
"Panama" (2018)
"Gimme All Your Lovin" (2018)
"I'm Broken" (2018)
"I Was Made For Loving You" (2018)
"Ghost Town" (2018)
"Carry On Wayward Son" (2020)
"Sweet Maria" (2020)
"Still Loving You" (2022)
"The Signals From The Past" (2024)
Aiheesta muualla

Yhtyeen sivusto (englanniksi)
Vääräoja

Vääräoja (ven. Криворучье, Krivorutsje) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Soikkolan luterilaisen seurakuntaan. Kylä sijaitsi Soikkolan niemen pohjoisosassa, Suomenlahden rannalla.
Vääräoja, kuten muut Soikkolan äyrämöissiirtolat (Uudenkylä ja Järvenperä) oli perustettu varmasti 1600-luvun alussa. Vuonna 1849 kylän asukasluku oli 160 ihmistä (79 miestä ja 81 naista), kaikki inkeriläisiä (äyrämöisiä). Asukkaiden elinkeinot oli maatalous ja kalastus, kalaa pyydettiin nuotalla ja verkoilla.
Vuonna 1926 Vääräojassa oli 42 taloa ja 158 asukasta, niistä inkeriläisiä - 152 (40 taloa). Kylän suvut olivat Häkkinen, Käräkkä, Pajunen ja Togi. Maallikkosaarnaaja Johannes Togi oli syntynyt Vääräojassa. Kielitieteilijä Ruben Nirvi tutki äyrämöismurteita mm. vääräojalaisen informantin Katri Pajusen avulla.
1930-luvun puolivälissä Soikkolan niemellä aloitettiin rakentaa suuri sotilastukikohta (ns. "toinen Kronstadt"). Vääräojan asukkaat pakkosiirrettiin silloin muualle. Sotien jälkeen kylän alue jäi autioksi.
Rochen raja

Rochen rajan ulkopuolella nestemäinen kappale on käytännössä pallomainen.
Lähempänä rajaa vuorovesivoimat muovaavat kappaletta.
Rochen rajalla kappaleen oma painovoima ei riitä pitämään sitä koossa
Alemmalla kiertoradalla olevat osat liikkuvat nopeammin kuin kauempana olevat (punaiset nuolet)
Eri nopeuksien seurauksena muodostuu rengas.
Rochen raja kuvaa etäisyyttä, jota lähempänä planeettaa tai emäkappaletta oleva toinen taivaankappale hajoaa palasiksi. Esimerkiksi Saturnuksen renkaat ovat todennäköisesti muodostuneet planeetan lähellä kuun tai pikkuplaneetan hajoamisen seurauksena. Rochen raja riippuu pääosin keskuskappaletta kiertävän kappaleen tiheydestä. Rochen rajaksi voidaan kutsua myös Rochen ekvipotentiaalipintaa eli Rochen pintaa.
Rochen raja on saanut nimensä tähtitieteilijä Édouard Rochelta.
Rochen rajan laskeminen > Rochen raja jäykälle kappaleelle

missä  R on keskuskappaleen säde,  \rho _{M} on keskuskappaleen tiheys,
ja  \rho _{m} on satelliitin tiheys.
Rochen rajan laskeminen > Rochen raja nestemäiselle kappaleelle

Nestemäisellä kappaleella hajoaminen tapahtuu kauempana.
Tarkkaa laskukaavaa ei ole, likimääräistyksiä 
on helpompi käyttää:
Tarkempi matemaattinen kaava tietokoneille:
jossa  c/R on keskuskappaleen litistyneisyys.
Aiheesta muualla

Detailed derivation of formulae for calculating the Roche limit
Käsikirjoitus

Kristus Pantocrator kuvitetussa käsikirjoituksessa.
Käsikirjoituksella on kolme päämerkitystä. Alun perin se on tarkoittanut käsin papyrukselle, pergamentille tai paperille kirjoitettua tekstiä, kuten kirjoja ennen kirjapainotaidon tuloa.
Käsikirjoitus tarkoittaa myös painettavaksi tai monistettavaksi yleensä koneella kirjoitettua tekstiä eli manuskriptiä. Käsikirjoitus voi olla esimerkiksi romaanin tai väitöskirjan hyväksymätön ja painamaton raakavedos. Sitä käytetään myös yleisenä suunnitelman synonyyminä. Nykyisin käsikirjoituksella tarkoitetaan etenkin painettavaksi tarkoitettua.
Käsikirjoitusta tarkoittava sana manuskripti (manuscript) tulee latinankielisistä sanoista manu scriptus, kirjaimellisesti ”käsin kirjoitettu”. Se tarkoittaa kaikenlaista puhutun kirjoittamista muistiin käsin.
Elokuva, televisio, teatteri ja muut taiteet

Käsikirjoituksella voidaan myös viitata elokuvaa, näytelmää tai televisio-ohjelmaa varten laadittuun tekstiin, jossa vuorosanat, taustaäänet, tapahtumapaikka, kuvan koko ynnä muita kuvausohjeita esitetään kohtaus kerrallaan. Sen tekijää, erityisesti elokuva- ja televisioalalla, sanotaan käsikirjoittajaksi, teatterissa puhutaan yleisesti näytelmäkirjailijasta.
Käsikirjoituksen tarkoitus ja siten muoto vaihtelee tilanteen mukaan. Teatterissa ja elokuvassa käsikirjoitus on suunnitelma siitä, millainen näytelmän tai elokuvan tulisi olla. Molemmissa käsikirjoituksiin kuuluu näyttelijöiden repliikit ja jonkin tason tapahtumien kuvaus. Näytelmäkäsikirjoituksessa tapahtumia ei kuvata yhtä tarkasti kuin elokuvakäsikirjoituksessa. lähde?
Muun muassa oopperan ja baletin yhteydessä käsikirjoitusta kutsutaan usein libretoksi. Baleteissa sen sisältönä on erityisesti teoksen tarina, jota koreografia noudattaa, ja vokaaliteoksissa (oopperat, oratoriot, operetit, passiot) lauluosuuksien teksti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tekstuaalitieteiden sanasto (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
Dunderlin, Tommi: ”Tekstit teatterin pyörteessä: Näytelmätekstin sosialisaatio”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä, s. 156–164.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9  Vapaasti luettavissa
Katajamäki, Sakari: ”Mitä kriittinen editio tekee materiaalisen käsikirjoituksen tekstille?”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä. s. 179–187.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9  Vapaasti luettavissa
Kuhajärvi (Kuortane)

| Kuhajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Kuortane
Koordinaatit:  62°45′17″N, 23°30′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Lapuanjoen vesistö (44)
Järveen tulevat joet:  Lapuanjoki
Laskujoki:  Lapuanjoki
Järvinumero:  44.042.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,9 m 
Rantaviiva:  5,59 km 
Pinta-ala:  0,93 km² 
Tilavuus:  0,00324 km³ 
Keskisyvyys:  3,61 m 
Suurin syvyys:  12 m 
 fiKuhajärvi 
Kuhajärvi sijaitsee Lapuanjoen reitillä Kuortaneella Etelä-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 93 hehtaaria. Etäisyys Seinäjoelta on 34 kilometriä itään.
Maantiede

Kuhajärven suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 1,8 kilometriä. Rannat ovat taajaan asuttuja. Syvin kohta, noin kaksitoista metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Lapuanjoki virtaa Kuhajärven halki kohti Kuortaneenjärveä (75,8 metriä merenpinnan yläpuolella), joka sijaitsee kolmisen kilometriä pohjoiseen.
Kuhajärven vesitilavuus on 3 244 000 kuutiometriä.
Kuhajärvi (44.042.1.002) kuuluu Kuhajärven–Ylijoen alueeseen (44.042), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Lapuanjoen vesistössä (44). Toinen jakovaihe on Kuortaneenjärven alue (44.04). Kuhajärven–Ylijoen alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kuhajärvi on selkeästi laajin. Kolme muuta ovat alle 20 hehtaarin laajuiset Porkkuslampi, Sepposenlampi ja Mäyrynlampi. Järviwikin mukaan Kuhajärvi on Kuortaneen kolmanneksi laajin järvi.
Wernerin oireyhtymä

Wernerin oireyhtymä on erittäin harvinainen oireyhtymä, josta kärsivät ihmiset alkavat vanheta huomattavasti tavallista nopeammin murrosiän jälkeen. Sairauden yleisyydessä on alueellista eroa; Japanissa (arviolta 1/30 000) esiintyvyys on huomattavasti korkeampi kuin esimerkiksi Yhdysvalloissa (arviolta 1/200 000).lähde? Oireyhtymä on nimetty saksalaisen Otto Wernerin mukaan, joka kuvasi taudin väitöskirjassaan 1904.
Wernerin oireyhtymästä kärsivät ihmiset näyttävät jo noin 40-vuotiaina vuosikymmeniä ikäänsä vanhemmilta. Potilaiden keskimääräinen elinikä on 47. Wernerin oireyhtymästä kärsivät eivät yleensä dementoidu. Sairauteen voi kuitenkin liittyä useita muita varsin nuorella iällä ilmeneviä terveysongelmia, kuten kaihia, osteoporoosia, kakkostyypin diabetesta, ateroskleroosia ja syöpää.
Oireyhtymää aiheuttava geeni löytyi 1996. Se on tavallista yleisempi Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Suomen presidentinvaali 1988

Suomen presidentinvaalin 1988 voitti tasavallan presidentti Mauno Koivisto, joka valittiin toiselle kaudelle. Koiviston ehdokkuutta tukivat SDP, SMP sekä Pro Koivisto -niminen ehdokaslista. Koivisto valittiin valitsijamiesten suorittaman vaalin toisella kierroksella, kun myös pääosa kokoomuksen valitsijamiehistä äänesti häntä.
Vuoden 1988 presidentinvaalissa oli ainoan kerran käytössä valitsijamiesjärjestelmän ja suoran kansanvaalin yhdistelmä, jossa kansalaiset äänestivät samassa yhteydessä sekä presidentistä että valitsijamiehistä. Jos joku ehdokkaista olisi saanut suorassa vaalissa enemmistön äänistä, hänet olisi valittu presidentiksi. Koiviston saama 48,9 % äänistä ei aivan riittänyt tähän, joten presidentin valinta jäi valitsijamiehille. Seuraavissa presidentinvaaleissa vuonna 1994 valitsijamiehistä luovuttiin kokonaan.
Vaalitapa

Valitsijamiesjärjestelmää oli varsinkin edellisen, presidentinvaalin 1982 yhteydessä kritisoitu erityisesti sen vuoksi, että valitsijamiehillä oli mahdollisuus äänestää ”mustaa hevosta”. Suomen hallitusmuotoa muutettiin vuonna 1987 niin, että valitsijamiehet saivat äänestää presidentiksi ainoastaan virallisia, ennen valitsijamiesvaaleja asetettuja presidenttiehdokkaita, ja ”mustan hevosen” mahdollisuus poistui.
Äänestäjillä oli käytössään kaksi vaalilippua, joista valkoisella äänestettiin presidenttiehdokasta ja ruskealla valitsijamiesehdokasta. Vuoden 1982 vaalin tapaan valitsijamiehiä valittiin 301 eikä 300.
Valitsijamiesten vaalit ja suora vaali järjestettiin 31. tammikuuta ja 1. helmikuuta 1988.
Ehdokkaiden kampanjatunnukset

Lähde:
Demokraattinen Vaihtoehto: Vaihtoehto vasemmalla - Jouko Kajanoja (numero 2)
Keskustapuolue: Paavo Väyrynen: Suomi tarvitsee oman suunnan (numero 3)
Liike 88: Järjen ja sydämen valinta - Kalevi Kivistö (numero 4)
Kansallinen Kokoomus: Harri Holkeri - Tulevaisuuden tekijä (numero 5)
Mauno Koiviston vaaliliitto: Mauno Koivisto suoraan (numero 6)
Tulokset > Suora vaali

Mauno Koivisto sai yli puolet kaikista annetuista äänistä kahdeksassa vaalipiirissä viidestätoista. Ahvenanmaalla Koiviston kannatus oli peräti 75,1 prosenttia. Keskustapuolueen ehdokas Paavo Väyrynen voitti Koiviston Oulun ja Lapin läänin vaalipiireissä.
| --- | --- |
Äänioikeutetut: 4 036 169
Äänestäneet: 3 158 090
Äänestysaktiivisuus: 78,2 %
Äänestysaktiivisuus (Suomessa asuvat): 82,7 %
Hylätyt äänet: 63 641
| Ehdokas | Puolue | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Osuus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mauno Koivisto | SDP, SMP, PK ja ÅS | 1 513 234 | 48,90 % |  |
| Paavo Väyrynen | Keskustapuolue | 636 375 | 20,57 % |  |
| Harri Holkeri | Kansallinen Kokoomus | 570 340 | 18,43 % |  |
| Kalevi Kivistö | Liike 88 | 330 072 | 10,67 % |  |
| Jouko Kajanoja | Demokraattinen Vaihtoehto | 44 428 | 1,44 % |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 3 094 449 | 100 % |  |
Lähde: Tilastokeskus
Koska kukaan ehdokas ei saanut tarvittavaa yksinkertaista enemmistöä – yli 50 % äänistä – valinta siirtyi valitsijamiehille eli käytännössä presidentinvaalissa tarvittiin toinen kierros.
Tulokset > Valitsijamiesten vaalit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänioikeutetut | 4 036 169 | +115 164 |
| Äänestäneet | 3 141 360 |  |
| Äänestysaktiivisuus | 77,8 % |  |
| Äänestysaktiivisuus (Suomessa asuvat) | 82,3 % | −4,5 |
| Hylätyt äänet | 155 651 |  |
| Ehdokas | Puolue | Valitsija- miehet | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mauno Koiviston kannattajat | A+B+C+D | 144 | 1 391 399 | 46,60 % |
|  | A Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 128 | 1 175 209 | 39,36 % |
|  | B Suomen Maaseudun Puolue | 7 | 120 043 | 4,02 % |
|  | C Pro Koivisto | 8 | 88 663 | 2,97 % |
|  | D Åländsk Samling | 1 | 7 484 | 0,25 % |
| Paavo Väyrysen kannattajat | Keskustapuolue | 68 | 647 769 | 21,70 % |
| Harri Holkerin kannattajat | Kansallinen Kokoomus | 63 | 603 180 | 20,20 % |
| Kalevi Kivistön kannattajat | Liike 88 | 26 | 286 833 | 9,61 % |
| Jouko Kajanojan kannattajat | Demokraattinen Vaihtoehto |  | 56 528 | 1,89 % |
| Yhteensä | Yhteensä | 301 | 2 985 709 | 100 % |
Lähde: Tilastokeskus
Valitsijamiehiksi valituista naisia oli 92 ja lopulliseen vaaliin osallistuneista 93, mikä oli suurin määrä Suomen presidentinvaalien historiassa.