stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mario
Ulkoasu

Pääsääntöisesti Mario on punapaitainen ja sinihaalarinen mies, jolla on ruskeat hiukset, kulmakarvoitus, viikset ja siniset silmät. Mariolla on punainen hattu, jossa on painettuna M-kirjain.
Kahdessa ensimmäisessä Super Mario Bros. -pelissä Mariolla oli punaiset housut ja sininen paita, mutta nämä värit vaihtoivat paikkaa kolmannessa pelissä ja yhdistelmä on sittemmin pysynyt tällaisena. Vaihdon arvellaan tehdyn sen vuoksi, että Mario näkyisi paremmin.
Nintendo-hahmojen taistelupeli Super Smash Bros. leikitteli Marion väriskeemoilla. Yksi Marion vaihtoehtoisista väriskeemoista on hänen normaalin väriyhdistelmänsä vastakohta, eli Mariolla on sininen lakki ja paita sekä punaiset housut. Samassa pelissä Mario voi myös saada vaatteet, jotka vastaavat väreiltään Wario-vihollisen asua.
Historiaa

Mario esiintyi ensimmäistä kertaa Donkey Kong -pelissä vuonna 1981. Hahmon alkuperäinen nimi oli Jumpman ja hänen ammattinsa oli puuseppä eikä putkimies. Hahmon loi vuonna 1977 Nintendolle graafikoksi palkattu Shigeru Miyamoto. Nintendon Yhdysvaltojen osasto nimesi Jumpmanin Marioksi vuokranantajansa Mario Segalen (1934–2018) mukaan.
Hahmon ulkonäkö syntyi aikakauden teknisten rajoitteiden vuoksi: Mariolle suunniteltiin alun perin hiukset, joiden kuului olla mustat, mutta ne olisivat olleet näkymättömät Donkey Kongin mustan taustavärin takia. Mariolle piirrettiin viikset, koska hänelle ei voitu piirtää suuta, mikä johtui siitä, että hänen päänsä oli liian pieni. Marion asusteeksi valittiin haalarit, jotta hänen käsiensä liike olisi näkyvää.
Donkey Kongin jatko-osa Donkey Kong Junior (1982) on ainoa peli, jossa Mario nähdään pelin antagonistina. Marion ensimmäinen oma peli oli vuonna 1983 ilmestynyt Mario Bros. Peli sijoittuu New Yorkin viemärijärjestelmään ja siinä esitellään ensimmäistä kertaa Marion veli Luigi.
Vuodesta 1995 vuoteen 2023 saakka Marion ääninäyttelijänä toimi Charles Martinet. Hän toimi myös mm. Luigin, Warion ja Waluigin äänenä. Super Mario Bros Wonderin myötä vuonna 2023 hänet korvasi Kevin Afgani.
Esiintymiset > Mario-pelit

Mario seikkailee yli 200 pelissä, joko pää- tai sivuosassa. Pelisarjoja ovat mm. tunnetuin Mario-peli eli tasohyppelysarja Mario, ajopelisarja Mario Kart sekä urheilupelit Mario Golf ja Mario Tennis.
Esiintymiset > Mario-pelit > Marion tasohyppelyt

Donkey Kong (1981, kolikkopeli, Commodore 64 ja NES)
Mario Bros. (1983, kolikkopeli, Atari, Commodore 64 ja NES) (Myöhemmin mukana minipelinä mm. Super Mario Bros. 3:ssa ja Super Mario Advance:ssa)
Super Mario Bros. (1985 NES / Famicom)
Super Mario Bros. (2): Lost Levels (1986/1993 Famicom ja SNES / Super Famicom)
Super Mario Bros. 2 (1988 NES / Famicom) (tunnetaan myös nimellä Doki Doki Panic ja Super Mario Bros. USA)
Super Mario Bros. 3 (1988 NES / Famicom)
Super Mario Land (1989 Game Boy)
Super Mario World (1990 SNES / Super Famicom)
Super Mario Land 2: 6 Golden Coins (1992 Game Boy)
Super Mario 64 (1997 Nintendo 64)
Super Mario Sunshine (2002 Nintendo GameCube)
Super Mario 64 DS (2004 Nintendo DS)
New Super Mario Bros. (2006 Nintendo DS)
Super Mario Galaxy (2007 Wii)
New Super Mario Bros. Wii (2009 Wii)
Super Mario Galaxy 2 (2010 Wii)
Super Mario 3D Land (2011 Nintendo 3DS)
New Super Mario Bros. 2 (2012 Nintendo 3DS)
New Super Mario Bros. U (2012 Wii U)
Super Mario 3D World (2013 Wii U)
Super Mario Maker (2015 Wii U)
Super Mario Maker for Nintendo 3DS (2016 Nintendo 3DS)
Super Mario Odyssey (2017 Nintendo Switch)
Super Mario Maker 2 (2019 Nintendo Switch)
New Super Mario Bros. U Deluxe (2019 Nintendo Switch)
Super Mario Bros. Wonder (2023 Nintendo Switch)
Esiintymiset > Mario piirretyissä

Mario debytoi televisiossa jo 1984, Ruby-Spearsin tuottamassa sarjassa nimeltään Saturday Supercade, joka kesti kaksi tuotantokautta välillä 1984-85 ja jossa Mario nähtiin Donkey Kong -pelin hahmojen kanssa. Mariosta on myös tehty anime-elokuva, joka sai rajoitetun julkaisun Japanissa vuonna 1986. Kyseinen elokuva tunnetaan huonosti jopa sen kotimaassa ja on saatavilla lähinnä piraatti-VHS:ien muodossa Internetin kautta.
Mariosta tehtiin kolme 15-minuuttista OVA-animaatiota, jotka julkaistiin vain Japanissa. Niiden teemoina olivat klassiset sadut, jotka on muutettu Mario-pelien hahmoilla, esimerkiksi Lumikki ja seitsemän kääpiötä. Huomattavaa on, että OVA-jaksoissa on paljon erilaisia vihollisia Super Mario Bros. 3:sta. OVA-pätkät julkaistiin 3. elokuuta vuonna 1989, ennen The Super Mario Bros. Super Show!'n pyörimistä Amerikassa.
Marion virallinen televisiodebyytti nähtiin 1989, jolloin DiC:n Super Mario Bros. Super Show alkoi näkyä NBC-kanavalla. Sarjan ohessa pyörivät myös The Legend of Zelda -peliin pohjautuva piirretty sekä Captain N: The Game Master.
1990 Mario-piirretty yhdistettiin Captain N:n kanssa, mistä syntyi ohjelmakokonaisuus Captain N and the Adventures of the Super Mario Bros. 3. AoSMB3 oli animaatiolaadultaan huonompi kuin sitä edeltänyt SMBSS. Sarja kesti vain yhden tuotantokauden (tasan 26 jaksoa). Mario nähtiin vielä 1991 yhdessä DiC:n yhden tuotantokauden pituisessa sarjassa Super Mario World (joka kärsi myös hiukan epätasaisesta animaatiolaadusta).
1993 Super Mario Allstars -sarja näytti vanhoja SMBSS- ja SMW-jaksoja NBC:llä. Tämän jälkeen Mariota ei ole nähty missään piirrossarjassa.
Suomessa The Super Mario Bros. Super Show'ta on julkaistu VHS-muodossa Octagon OY:n julkaisemana ja Golden Voicen dubbaamana. VHS:t olivat nimiltään Super Mario Bros. 1, Super Mario Bros. 2, Super Mario Bros. 3 ja Super Mario Bros. 4. Finnkino on julkaissut The Adventures of Super Mario Bros. 3:n Suomessa kokonaisuudessaan. Nämä Finnkinon VHS-kasetit olivat nimiltään Super Mario Bros. 3 – Kovaa ja korkealle, Super Mario Bros. 3 – Koopan kumppanit, Super Mario Bros. 3 – Syvissä vesissä, Super Mario Bros. 3 – Suuri seikkailu ja Super Mario Bros. 3 – Supervoimia.
Esiintymiset > Super Mario Bros. -elokuva

Vuonna 1993 julkaistiin Mario-peleihin pohjautuva elokuva. Sen tuotti pieni, lähes tuntematon elokuvastudio Light Motive. Elokuvassa Marioa esitti Bob Hoskins ja Luigia John Leguizamo. Elokuva oli teemaltaan liian synkkä sopiakseen sarjan nuoremmille faneille, ja vanhemmat fanit valittivat elokuvan ajautuneen liian kauas pelien värikkäästä maailmasta. Myös kriitikot haukkuivat elokuvaa. Elokuvan kaupallinen menestys oli odotettua huonompi.
Vaikka elokuva on saanut kulttimaineen, sen ja vuotta myöhemmin ilmestyneen Street Fighter 2 -peliin pohjautuneen elokuvan katsotaan pilanneen videopelielokuvien mainetta 1990-luvulla. Elokuvan myötä markkinoille ilmestyi elokuvaan pohjautuva kirja Super Mario Bros. – The Movie. Elokuvan hahmoista tehtiin kuusi erilaista, "realistisen näköistä" figuuria. Hahmot olivat Mario, Luigi, Koopa, Iggy, Goomba ja Spike.
Esiintymiset > The Super Mario Bros. Movie -elokuva

Vuonna 2023 julkaistiin Mario-peleihin pohjautuva The Super Mario Bros. Movie., jonka on tuottanut Illumination yhdessä Nintendon kanssa. Elokuvan levittäjänä toimii Universal Pictures.
Muuta

NESin alkuaikoina Mario teki lukuisia cameoita niin NES- kuin Game Boy -peleissä. Useimmin cameot rajoittuivat urheilupeleihin, joissa Mario oli joko tuomari (Mike Tyson's Punch-Out!!, Game Boyn Tennis) tai pelattavana hahmona (Game Boyn Golf). Osa Marion cameoista oli kuitenkin abstrakteja, kuten Nintendon Break Out-kloonissa Alleyway: Mario nähtiin pelin kannessa, mutta pelin alussa Mario loikkasi "mailan" sisään. Mario teki myös cameon Qix-pelin Game Boy -versiossa, jossa hänet nähdään meksikolaisessa asussa pelin Game Over -ruudussa soittamassa kitaraa kaktuksen vieressä, jonka päällä istuu korppikotka.
Ennen Mario Bros.-pelin julkaisua vuonna 1984 Mario tunnettiin pelkästään nimellä Jumpman (toinen tietokonepelifirma myöhemmin lisensoi tämän nimen omalle hahmolleen). Marion nimen uskotaan olevan perua Nintendo of American varastotilojen vuokraisännältä Mario Segalilta, joka tunnettiin paksuista viiksistään. Länsimaissa Peach on tunnettu nimellä Prinsessa Toadstool (myös Kantarelli ja Kultakutri tietyissä käännöksissä). Japanissa Peach on aina tunnettu pelkästään tällä nimellä, ja siitä tuli virallinen käytäntö myös länsimaissa Super Mario 64:n jälkeen. Bowser-hahmon nimi on peräisin Yhdysvalloista, mutta japanissa hahmo on aina tunnettu pelkästään Koopana. Myös tietyissä länsimaissa, myös Suomessa, nimi Kuningas Koopa oli virallisessa käytössä ennen Super Mario Bros. 3:a, jossa hahmosta käytettiin pelkästään nimeä Bowser.
1980-luvulla ilmestyi tietokoneelle Aldo`s adventure, jonka päähenkilöä on matkittu Mariosta, pelin ideaa sen sijaan on matkittu Donkey Kong- pelistä.
Vuonna 1990 toteutettu kansallinen kysely Yhdysvalloissa paljasti Marion todellisen suosion: Mario oli lasten parissa tunnistetumpi kuin Disneyn maskotti Mikki Hiiri.
Aiheesta muualla

Mario Internet Movie Database -sivustolla (englanniksi)
Super Mario Wiki (englanniksi)
Super Mario Wiki
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2 
Donkey Kong
Vuoden 1988 Super Mario Bros., Game & Watch (elektroniikkapeli)
Super Mario peleissä keräiltävä kolikko
Eero Palviainen

Eero Palviainen vuonna 2004.
Eero Palviainen (s. 1964) on suomalainen luuttusolisti ja soitinrakentaja. Hän aloitti luutunsoiton opiskelun Turun konservatoriossa. Sibelius-akatemian ensimmäisenä solistilinjan luutunsoittajana Palviainen opiskeli Leif Karlsonin johdolla. Diplominsa hän suoritti 1992 Baselissa; hänen opettajansa siellä Schola Cantorumissa oli Hopkinson Smith. Palviaisen oeuvre ulottuu renessanssimusiikista myöhäisbarokkiin.
Palviainen on Battalian perustajajäsen. Muita yhtyeitä, joissa hän soittaa, ovat ranskalainen L'Arpeggiata, puolalainen Arte suonatore Posnan, Kuudennen kerroksen orkesteri sekä Helsingin barokkiorkesteri. Vierailuja hän on tehnyt muun muassa yhtyeissä Avanti!, the Harp Consort, Freiburger Barock Orchester ja La Fenice. Hän on myös tehnyt useita soolonauhoituksia Yleisradiolle.
Battalian ensilevy sai vuoden 1998 Janne-palkinnon.[lähde? ]
Eero Palviainen on hyvin haluttu soitinrakentaja. Hän onnistui muun muassa ostamaan materiaalikseen osan 1500-luvulla rakennetun keskieurooppalaisen talon seinää.[lähde? ]
Palviaisen soittamat instrumentit

arkkiluuttu
barokkikitara
barokkiluuttu
renessanssiluuttu
teorbi
vihuela
mandoliini (ainakin eräässä konsertissa)
Eric Brandon

| Eric Brandon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1952, 1954
Talli(t):  Cooper
Kilpailuja:  5
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Sveitsin Grand Prix 1952
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1954
Eric Brandon (18. heinäkuuta 1920 East Ham, Lontoo – 8. elokuuta 1982 Gosport, Hampshire) oli brittiläinen moottoriurheilija, joka osallistui viiteen Formula 1 -sarjan osakilpailuun kausilla 1952 ja 1954 Cooper-autoilla. Hänen paras sijoituksensa oli Sveitsin Grand Prix’n 1952 kahdeksas sija.MM-pisteitä Brandon ei saavuttanut.
Brandon kilpaili myös muun muassa Britannian Formula 3 -sarjassa. Hän voitti sarjan historian ensimmäisen mestaruuden vuonna 1951.
Emil Malmberg

Emil Othniel Malmberg (15. tammikuuta 1863 Kuopio – 9. toukokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja suomentaja.
Emil Malmbergin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja, kollegiasessori Karl August Malmberg ja Kristina Ottiliana von Fieandt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Kuopion lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886.
Malmberg oli Helsingin suomalaisen lyseon luonnonhistorian ja maantieteen kollegana ja lehtorina 1895–1926. Hän julkaksi oppimateriaalia kirjanpidon ja kasviopin aloilta.
Emil Malmberg oli naimisissa vuodesta 1887 Aino Emma Irene Vilhelmina Pereniuksen kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni 1910 naimisiin kansakoulunopettaja Aura Agatha Keinäsen (1875–1957) kanssa. Malmbergin veljiä olivat lehtori, suomalaisuusmies August Johannes Mela (1846–1904) ja kirkkoherra Karl Eliel Mela (1857–1924). Malmbergin lapsia hänen ensimmäisestä avioliitostaan olivat kenraaliluutnantti ja suojeluskuntien komentaja Lauri Malmberg, jääkärieversti Erik Malmberg ja kirjailija Olavi Malmberg.
Emil Malmberg painatti käyntikorttiinsa tekstin "Maisteri maalla ja merellä" sen jälkeen kun hän filosofian maisteriksi tultuaan suoritti myös uimamaisterin tutkinnon.
Julkaisuja

Kirjanpitotehtäviä. Tekijä, Helsinki 1917,  2. korjattu ja lisätty painos Kirjavälitys, Helsinki 1921
Grunderna i bokföring. Lovisa 1918
Bokföringsuppgifter. Helsingfors 1919, 2. uud. painos Bokspeditions Ab, Helsingfors 1923
Kasviopin alkeet. Tekijä, Helsinki 1922
Sarake- eli n.s. amerikkalaista kirjanpitoa. Tekijä, Helsinki 1923
Fabriksbokföring. Helsingfors 1924
Lisälehti "Kirjanpitotehtäviin": tilinpäätös. KS, Helsinki 1924
Supplement till "Bokföringsuppgifter". Bokspeditions Ab, Helsingfors 1925
Ohjeita kirjanpidossa ja kirjanpitotehtäviä. 3. painos Kirjavälitys, Helsinki 1928, uusittu laitos Tekijä, Helsinki 1939
Grunderna i bokföring och bokföringsuppgifter 1. Bokspeditions Ab, Helsingfors 1930
Suomennoksia

Sigfrid Oskar Immanuel Almquist : Kasvitieteen oppikirja: julkisten oppilaitosten ylempiä luokkia varten.  	Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 75. Helsinki 1890
Robert Adolf Armand Tigerstedt : Väkijuomien vaikutuksesta ruumiin luonnonmukaisiin toimintoihin. Raittiuden ystävien kirjasia 39. Helsinki 1890
Jörgen Brunchorst : Tärkeimmät kasvitaudit: maamiehiä, metsänhoitajia ja puutarhureita varten kansantajuisesti esiteltyjä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 77. Helsinki 1891
Seved Ribbing : Väkijuomien aikaansaamista taudeista, niiden kulusta ja seurauksista. Raittiuden ystävien kirjasia 46. Helsinki 1891
Raittiuskirjoituksia: Hänen Kuninkaallisen majesteettinsa 18 p:nä Lokakuuta 1889 asettaman valiokunnan toimittamia. Helsinki 1891
Petonen

| Petonen |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Suuralue:  Petonen
Kaupunginosa nro:  32., 34. ja 35.
Väkiluku:  14 790
Osa-alueet:  Litmanen, Pitkälahti, Pirtti (pois lukien Savolanniemi)
Kuopion Petosen (Litmasen) keskustaa: vuonna 1992 valmistuneen Vapauden aukion seutua. Taustalla Pyörön terveysasema ja osa Petosen kauppakeskusta, josta löytyy muun muassa K-supermarket, S-market ja apteekki.
Pyörön terveysasema Vapauden aukion laidalla Pyörönkaarella.
Petosen seurakuntatalo Kuopion Petosen keskustassa Vapaudenaukion laidalla (Pyörönkaari 21).
Lippumäen uima- ja sisäliikuntahallin sisäänkäynti.
Pirtin torni, (puhekielessä 2000-Talo) on kaupungin vuokrataloyhtiö Niiralan Kulma Oy:n kerrostalo.
Petonen on asuinalue Kuopion taajama-alueen eteläosissa, 10–12 km:n etäisyydellä keskustasta. Petosen alue rajoittuu pohjoisessa Jynkkään ja Neulamäkeen, lännessä Kiviharjuun ja Hiltulanlahteen, etelässä Vanuvuoreen, Kallaveteen ja idässä Saaristokaupunkiin. Virallisesti Petoseen kuuluvat Pitkälahden, Litmasen ja Pirtin kaupunginosat, pois lukien Savolanniemi.
Petosen "puistokaupungin" rakentaminen alkoi vuonna 1986. 31.12.2019 alueella asui 14 790 asukasta, joista n. 6,5 % vieraskielistä väestöä. Työpaikkoja alueelle (Pitkälahti, Litmanen, Pirtti) sijoittuu noin 2 100 (2018). Rakennuskanta koostuu enimmäkseen omakoti- ja rivitaloista, joskin Petosen keskustaksi mielletty Pyörön alue on selkeästi kerrostalovaltainen. Petonen ei ole varsinaisesti oma kaupunginosansa, vaan se on Kuopion suuralue/lähiö.
Petosen eteläpuolelle rakennetaan yritysalueita, Matkusta ja Kylmämäkeä, jonne on jo sijoittunut muun muassa Junttan ja Postin lajittelukeskus. Toukokuussa 2012 lähistölle, Hiltulanlahden Matkuksen yritysalueelle valmistui Ikea, jonka yhteyteen avattiin samana syksynä Kauppakeskus Matkus.
Palvelut

Asuinalueen tärkeimmät palvelut sijoittuvat esplanadityylisen Pyörönkaaren välittömään läheisyyteen. Petosella on oma sosiaali- ja terveysasema, kirjasto, seurakuntakeskus, vapaa-ajantalo ja useita palvelutaloja. Liikuntamahdollisuuksia Petosella tarjoavat Lippumäen uimahalli ja sisäliikuntatilat sekä Litmasen kenttä. Vuonna 2020 valmistunut Lippumäen liikuntakeskus sisältää muun muassa SM-tason luistinradan pikaluistelijoille (tekojäärata on kesäisin maksuttomassa tenniskäytössä), kuntosalin, tekonurmikenttiä, uuden harjoitusjäähallin sekä Pohjoismaiden suurimman ylipainehallin. Lisäksi liikuntakeskuksen yhteydessä on monipuolinen skeittipuisto. Pitkälahdessa, Kuvelammen kentän vieressä sijaitsee Kuopion Tennisseuran ylläpitämä Kuopion tennishalli, jossa on kolme varattavaa tenniskenttää.
Perusopetusta Petosella järjestetään Pyörön, Pitkälahden, Pirtin ja Aurinkorinteen kouluissa. Lisäksi alueella on lukuisia päiväkoteja.
Petosella toimivat päivittäistavarakaupat K-Supermarket, S-Market, Kaksi K-Marketia ja Lidl. Pitkälahdessa sijaitsee Kuopion ainoa ympäri vuorokauden auki oleva ABC-liikennemyymälä, josta löytyy mm. ravintola ja S-Market. Saman katon alla on myös Savo-Karjalan Lihan myymälä, Prisma Rauta ja Würthin myyntipiste. Muihin Petosen tarjoamiin palveluihin lukeutuvat muun muassa apteekki, Alko, pizzeriat, kampaamot ja erikoisliikkeet. Postipalvelut toimivat K-Supermarket Petosen tiloissa ja pakettiautomaatteja on useissa eri kaupoissa.
Petosella on pelastusasema, joka sijaitsee Porkkanakadulla Petosentien varressa. Se avautui 1. tammikuuta 2022. Ennen sitä Pohjois-Savon pelastuslaitos toimi Petosella Pelastusopiston tiloissa. Petosen pelastusasemalla päivystää pelastusyksikkö RPS111, säiliöauto RPS113, koura-raivausauto RPS1056 ja ambulanssi EPS222. Sen lisäksi asemalla on konttikalustoa ja maastoajoneuvoja muun muassa mönkijä ja moottorikelkka.
Liikenneyhteydet

Matka-aika Petoselta Kuopion keskustaan on kulkuneuvosta riippuen noin 10–30 minuuttia. Petoselta on suora moottoritieyhteys Kuopion keskustaan. Matkan voi taittaa myös kävellen tai polkupyörällä, sillä koko matkalla on kevyen liikenteen väylät. Myös Vilkku-fillareille on pysäkkejä alueella useita. Alueelle on kattavat bussiyhteydet joka puolelta kaupunkia.[lähde? ]
Tärkein sisääntuloväylä keskustan suunnasta on Petosentie, joka alkaa käytännössä moottoritieliittymästä ja päättyy Savolanniementien ja Pirttilahdentien risteykseen. Petosentie toimii myös Petosen ohitustienä, jos matkan kohteena on Saaristokaupunki.[lähde? ]
Muuta

Petosella on vuodesta 1988 lähtien toiminut Pitkälahti-Petosen asukasyhdistys, joka toimii Petosen vapaa-aikatiloissa. Asukasyhdistys järjestää alueella asukas- ja kerhotoimintaa sekä tapahtumia. Asukasyhdistys on vuodesta 1989 lähtien julkaissut Petosen Lehteä, jonka levikki on n. 12 200 kotitaloutta (2021). Asukasyhdistys myös ylläpitää Pinarin lounaskahvilaa Petosen vapaa-aikatiloissa.
Petosella sijaitsee myös pelastusalan oppilaitos Pelastusopisto, joka on Helsingin Pelastuslaitoksen Pelastuskoulun ohella ainoa Suomessa alan koulutusta tarjoava oppilaitos.
Petosella on myös kaksi anniskeluravintolaa (Pub Karhunpesä sekä Leopardi).
Petonen on saanut suunnittelustaan ja toteutuksestaan Suomen arkkitehtiliiton SAFA-palkinnon vuonna 1992.[lähde? ]
Petosella sijaitsee myös lukuisia uimarantoja, joista isoin ja tunnetuin on Kirveslahti. Rannalla on myös työmaakontti, jota talvella käyttävät avantouimarit.
Valtakunnan tasolla eri kaupunginosia tarkastellessa Petosella on tapahtunut neljänneksi eniten henkirikoksia vuosien 2000–2020 välisenä aikana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Petosen Lehti ja Pitkälahti-Petosen asukasyhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pelastusopisto
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Kokkarinen, Petteri 1987. Kaskimaasta kaupungiksi, Poimintoja Petosen alueen historiasta. Kuopion kaupunki.
Kytöjoki, Jukka 2019. Meidän Petonen - 30 vuotta asukastoimintaa. Pitkälahti-Petosen asukasyhdistys ry
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi · 002 Vahtivuori · 003 Maljalahti · 004 Multimäki · 005 Kuopionlahti · 006 Hatsala · 007 Niirala · 008 Haapaniemi · 009 Itkonniemi · 010 Männistö · 011 Linnanpelto · 012 Puijonlaakso · 013 Savilahti · 014 Peipposenrinne · 015 Särkiniemi · 016 Kettulanlahti · 017 Rahusenkangas · 018 Rönö · 019 Rypysuo · 020 Päiväranta · 021 Julkula · 022 Sorsasalo · 023 Kelloniemi · 024 Levänen · 025 Jynkkä · 026 Neulamäki · 027 Puijo · 028 Niuva · 029 Neulaniemi · 030 Kolmisoppi · 031 Neulalampi · 032 Litmanen · 033 Lehtoniemi · 034 Pirtti · 035 Pitkälahti · 036 Hiltulanlahti · 037 Rautaniemi · 038 Kiviharju · 039 Vanuvuori · 040 Melalahti · 041 Kurkimäki · 042 Vehmersalmi · 043 Karttula · 050 Nilsiä · 051 Tahko · 060 Maaninka · 061 Keskisaari · 070 Juankoski · 071 Säyneinen
Asuinalueita:  Inkilänmäki · Kettulanlahti · Petonen · Saarijärvi · Saaristokaupunki
Volkswagen Passat

Volkswagen Passat on Volkswagenin vuodesta 1973 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi edeltäneet Volkswagen Typ 3- ja Typ 4 -mallit. Passat on nimetty pasaatituulen mukaan.
Passat on Golfin jälkeen toiseksi eniten myyty Volkswagenin valmistama automalli sekä maailmanlaajuisesti myydyin ylemmän keskikokoluokan henkilöautomalli. Huhtikuussa 2019 valmistui 30. miljoonas Passat.
Volkswagen Passat B1 (1973–1980)

Ensimmäisen sukupolven Passat esiteltiin vuonna 1973 korvaamaan vanhanaikaiset ilmajäähdytteiset Typ 3- ja Typ 4 -mallit. Se perustui samaan tekniikkaan kuin edellisenä vuonna esitelty Audi 80 (B1). Mallien suurimmat erot olivat korimalleissa, sillä Passatia ei saanut porrasperäisenä.
Volkswagen Passat B2 (1980–1988)

Toisen sukupolven Passat muuttui ulkonäöltään varsin vähän edeltäjäänsä verrattuna, mutta kokoa oli tullut jonkin verran lisää. Toisesta sukupolvesta tuli myös porrasperäinen versio, joka tunnettiin nimellä Volkswagen Santana. Vuoden 1985 kasvojenkohotuksen yhteydessä sitä alettiin Euroopassa myydä muun malliston tavoin Passat-nimisenä.