stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wari
Wari ja Tiwanaku

Warin ja samaan aikaan esiintyneen Tiwanakun kulttuurien suhteesta on kiistelty. Warin kuvanveistotaide oli Tiwanakun vastaavaa yksinkertaisempaa, ja tästä on päätelty, että Warin kulttuuri olisi ollut Tiwanakun kulttuuria heikompi. Warin on väitetty vallanneen Tiwanakun jo melko varhain – noin vuosina 550–700 – ja vieneen sieltä työvoimaa rakennustöihin, koska silloin Wariin ilmestyi Tiwanakun arkkitehtuurin piirteitä. Wari vaikuttaa omaksuneen monia kulttuuripiirteitä Tiwanakusta, muun muassa niin sanotun sauvajumalan. Warin ja Tiwanakun rakennustaiteet muistuttivat toisiaan, mutta Warin keramiikka oli yleensä erilaista, vaikka osa siitäkin muistuttaa Tiwanakun tyyliä.
Warin laajeneminen

Wari laajeni melko varhain Pachacamaciin, missä sen alkuperäinen kulttuuri vaikuttaa säilyneen melko muuttumattomana. Pachacamacissa oli pyhä oraakkeli, jota kunnioitettiin koko Perun Andien alueella. Warin vaikutus tuntui myös muualla rannikolla. Perulaisten arkeologien mukaan Limasta löydetyt 1160 vuoden ikäiset muumiot ovat peräisin Warista.
Moraduchayuq-jaksolla vuosina 700–900 Wari laajeni Pohjois-Perun vuorille. Sinne rakennettiin Viracochapampan keskus noin 700 kilometriä pohjoisluoteeseen Ayacuchon laaksosta Warin kaupungin mukaisella tyylillä. 300 kilometriä kaakkoon Cuzcon seuduille ilmestyi Pikillaqtan Wari-keskus. Sekä Viracochapampa että Pikillaqta rakennettiin erittäin säännöllisen ruutukaavan mukaisesti, mikä kertoo tarkoin ohjatusta keskitetystä ja taitavasta rakentamisesta. Viracochapampa hylättiin jo rakennusvaiheessa. Rannikolla Wari levisi nimenomaan Perun eteläiselle ja pohjoiselle rannikolle. Lopulta Wari valtasi Mochenkin alueen Pohjois-Perun rannikolla. Siellä mochet hylkäsivät aiemman pääkaupunkinsa Sipánin, ja sen tilalle tulivat Pampa Grande ja Galindo.
Arviot Warin suurvaltakauden kestosta vaihtelevat 100 vuodesta aina 300 vuoteen, mikä on huomattavasti pidempi aika kuin inkojen suurvaltavaiheella. Warissa juotiin hapanta chicha-nimistä olutta virallisissa juhlissa, millä on arveltu olleen merkitystä valtion pitkäikäisyyden säilyttäjänä.
Warin luhistuminen

Wari alkoi taantua noin vuonna 800. Itse Wari näyttää romahtaneen melko äkkiä mahdollisesti vuosien 950–1100 välillä. Warin rakennusperinne ja muut kulttuuripiirteet hylättiin laajoilla alueilla, mikä viittaa yhtenäisen valtion romahtamiseen – mahdollisesti luonnononnettomuuden ja/tai vieraan valloittajan vuoksi. Myös keskiajan lämpökauden päättymiseen liittynyttä ilmastonmuutosta, joka aiheutti kuivuutta ja viilenemistä, on arveltu. Aivan Warin loppuvaiheessa oli käynnissä uusi kaupunginrakennusvaihe, johon liittyi uudenlainen puolisuunnikasrakentaminen suorakulmioiden sijaan.
Noin vuoden 1000 tienoilla Warin kaupungin hallinto romahti. Löydöksistä päätellen Warissa asui keskenään kilpailleita ja taistelleita ihmisryhmiä. Kaupungin väkiluku oli romahtanut, ja aiempia temppeli- ja hallinnon alueita käytettiin kaatopaikkoina. Ihmiset asuivat lähellä kaupungin reunaa, eivätkä luultavasti pelänneet ulkoa tulevaa hyökkäystä.
Tämän jälkeen eteläinen suuri Wari-keskus Pikillaqta jatkoi vielä 100–200 vuotta. Warin taidekin säilyi siellä pidempään kuin pääkaupungissa. Ayacuchon laaksoon ilmestyi kokonaan uudenlainen kulttuuri. Kyseisen kulttuurin ylläpitäjien osallisuutta Warin tuhoutumisessa ei tiedetä. Luurangoissa säilyneessä perimässä ei näy merkittävää muutosta Warin luhistumisen ajalta, joten näin ollen suuria väestönmuutoksia ei olisi tapahtunut.
Warin luhistuttua Ayacuchon laaksossa vallitsi Huamanga-jakso vuosina 1050–1200 ja chankojen kulttuuri vuodesta 1200 noin vuoteen 1440 ennen inkavalloitusta. Vilcabambasta tehtyjen hautalöytöjen mukaan warit asuttivat aluetta ennen inkoja, ja saattoivat näin ollen antaa sysäyksen intavaltakunnan synnylle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wari Wikimedia Commonsissa
Pikillaqta, jonne Wari laajeni. Warin arkkitehtuurin mukaisesti seinät on rakennettu inkoista poiketen pienistä kivistä.
Giulietta ja viettelykset

| Giulietta ja viettelykset> Giulietta degli spiriti |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Federico Fellini
Käsikirjoittaja:  Federico Fellini   Tullio Pinelli   Ennio Flaiano   Brunello Rondi
Tuottaja:  Angelo Rizzoli   Clemente Fracassi   Henry Deutschmeister
Säveltäjä:  Nino Rota
Kuvaaja:  Gianni Di Venanzo
Leikkaaja:  Ruggero Mastroianni
Tuotantosuunnittelija:  Giantito Burchiellaro
Lavastaja:  Giantito Burchiellaro   Luciano Riccieri   E. Benazzi Taglietti
Pääosat:  Giulietta Masina   Alba Cancellieri   Mario Pisu   Caterina Boratto   Luisa Della Noce
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia   Ranska
Tuotantoyhtiö:  Rizzoli Film   Francoriz Production   Federiz   Eichberg-Film GmbH
Levittäjä:  Mokép Netflix
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Giulietta ja viettelykset (ital. Giulietta degli spiriti) on italialais-ranskalainen fantasiakomediadraamaelokuva vuodelta 1965. Sen on ohjannut Federico Fellini. Pääosissa näyttelevät Giulietta Masina, Sandra Milo, Mario Pisu, Valentina Cortese ja Valeska Gert.
Elokuva kertoo keski-ikäisen naisen haaveista, muistoista ja mystiikasta, jotka auttavat häntä jättämään uskottoman miehensä. Se oli Fellinin ensimmäinen kokoillan värielokuva.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Giuliettan ja viettelykset vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Giulietta ja viettelykset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vanamehe multikas

Vanamehe multikas on virolainen YouTubessa julkaistu animaatiosarja. Sarjan on ohjannut Mikk Mägi ja Oskar Lehemaa. Sarja alkoi vuonna 2012. Sarjan päähenkilö on vanha mies, jolla on lapsenlapset Aino, Mart ja Priidik sekä lehmä jota hän lypsää. Hän kiusaa lapsenlapsiaan, erityisesti Priidikiä.
Vuonna 2019 valmistui elokuva "Vanamehe film" jota arvosteltiin parhaimmaksi virolaiseksi komediaksi.
Vuonna 2021 tuli jäätelö, nimeltä Vanamehe jäätiš, josta syntyi Ylilaudalla alkukesästä 2021 meemi.
Käännös suomeksi
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1935

Vuoden 1935 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta huhtikuussa Kööpenhaminassa, Tanskassa. Vapaapainissa kisattiin Brysselissä, Belgiassa syyskuun alussa.
Kreikkalais-roomalainen paini (Kööpenhamina) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 56 kg |  Herman Tuvesson |  Antonín Nič |  Esko Hjelt |
| 61 kg | / Sebastian Hering |  Hermanni Pihlajamäki |  Aage Meier |
| 66 kg |  Lauri Koskela |  Abraham Kurland | / Wolfgang Ehrl |
| 72 kg |  Rudolf Svedberg | / Fritz Schäfer |  Antti Mäki |
| 79 kg |  Ivar Johansson | / Josef Paar |  Bechir Bouazzat |
| 87 kg |  Axel Cadier | / Paul Böhmer |  August Neo |
| yli 87 kg | / Kurt Hornfischer |  Hjalmar Nyström |  Alberts Zwejnieks |
Kreikkalais-roomalainen paini (Kööpenhamina) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 2 | / Saksa | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 3 |  Suomi | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 4 |  Tanska | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  Tšekkoslovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Latvia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 |  Viro | 0 | 0 | 1 | 1 |
Vapaapaini (Bryssel) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 56 kg |  Marcello Nizzola |  Marton Lörincz | / Jakob Brendel |
| 61 kg |  Kustaa Pihlajamäki |  Ferenc Tóth |  Adalberto Taucer |
| 66 kg |  Károly Kárpáti |  Hermanni Pihlajamäki | / Wolfgang Ehrl |
| 72 kg |  Stig Andersson | / Fritz Schäfer |  Willy Angst |
| 79 kg |  Ivar Johansson |  Eugen Angst |  Kalman Sovari |
| 87 kg |  Edvard Virag |  Axel Cadier |  August Neo |
| yli 87 kg |  Karl Hegglin | / Kurt Hornfischer |  Nils Åkerlindh |
Vapaapaini (Bryssel) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Unkari | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 |  Ruotsi | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 |  Sveitsi | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 |  Suomi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Italia | 1 | 0 | 1 | 0 |
| 6 | / Saksa | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 7 |  Viro | 0 | 0 | 1 | 1 |
Keltainen sukellusvene

| Keltainen sukellusvene> Yellow Submarine |
| --- | --- |
 Blu-ray-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  George Dunning
Käsikirjoittaja:  Al Brodax Jack Mendelsohn Lee Minoff Erich Segal
Tuottaja:  Al Brodax
Säveltäjä:  The Beatles
Leikkaaja:  Brian J. Bishop
Pääosat:  Paul Angelis John Clive Dick Emery Geoffrey Hughes Lance Percival
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:  Apple Corps
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  Yhdistynyt kuningaskunta17. heinäkuuta 1968 Suomi 4. huhtikuuta 1969
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltainen sukellusvene (engl. Yellow Submarine) on The Beatles -animaatioelokuva vuodelta 1968. Elokuvassa Ringo Starr, Paul McCartney, John Lennon ja George Harrison yrittävät pelastaa Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band -yhtyeen. The Beatlesin jäsenet eivät kuitenkaan itse puhu animaatiohahmoissa, vaan niissä on omat ääninäyttelijät. Keltaisessa sukellusveneessä esiintyy yhteensä 23 yhtyeen kappaletta, kuten ”All You Need Is Love” ja ”Nowhere Man”. Keltainen sukellusvene on värielokuva.
Aivan lopussa on lyhyt humoristinen katkelma, jossa oikeat The Beatlesin jäsenet näyttäytyvät hupaisine kommentteineen.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Keltaisen sukellusveneen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kristian Kunnas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. tammikuuta 1981 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Vihti, Suomi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
0000–1991: NuPS
1992–2001: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2000 | KäPa | 19 | (1) |
| 2000–2002 | HJK | 21 | (3) |
| 2002 | → Viikingit (laina) | 2 | (1) |
| 2002 | → KuPS (laina) | 5 | (0) |
| 2003–2004 | FC Hämeenlinna | 27 | (2) |
| 2003 | → FJK (laina) | 3 | (0) |
| 2005–2008 | Viikingit | 80 | (10) |
| 2009 | FC Hämeenlinna | 17 | (1) |
| 2010 | SoVo | 15 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 189 | (22) |
Maajoukkue
| 1997 | Suomi U16 | 9 | (1) |
| 1998 | Suomi U17 | 10 | (0) |
| 1998–1999 | Suomi U18 | 14 | (4) |
| 2000 | Suomi U19 | 6 | (0) |
| 2001 | Suomi U20 | 3 | (0) |
| 2000–2001 | Suomi U21 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kristian Kunnas (s. 11. tammikuuta 1981 Vihti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Kunnas edusti uransa aikana Nummelan Palloseuraa, Helsingin Jalkapalloklubia, Kuopion Palloseuraa, FC Hämeenlinnaa sekä FC Viikinkejä. Hän on pelannut Veikkausliigassa 65 ottelua, ja tehnyt niissä viisi maalia, joista kolme tuli peräkkäin samassa ottelussa. Kunnas oli 17-vuotiaana mukana HJK:n Mestarien liiga -joukkueessa vuonna 1998, mutta esiintyi vain vaihtopenkillä.
Kunnas on edustanut Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kunnaksen isosisko on naisten maajoukkueessa pelannut Satu Kunnas.
Jalen Hurts

| Jalen Hurts |
| --- | --- |
 Hurts vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1998 (ikä 26) Houston, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  100 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Seura:  Philadelphia Eagles
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  53., 2020 Philadelphia Eagles
Pääsarjaura:  2020–
Jalen Alexander Hurts (7. elokuuta 1998, Houston, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Hurts on edustanut vuodesta 2020 lähtien Philadelphia Eaglesia. Hurts tunnetaan erityisesti syöttö- ja juoksutaidoistaan.
Hurts pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa vuosina 2016–2018, kuuluen joukkueeseen joka voitti vuoden 2018 College Football Playoff-sarjan mestaruuden, sekä Oklahoman yliopistossa vuonna 2019. NFL-seura Philadelphia Eagles varasi Hurtsin vuonna 2020 ja Hurts johti joukkueen Super Bowliin kaudella 2022–2023. Hurts allekirjoitti Eaglesin kanssa huhtikuussa 2023 viisivuotisen 255 miljoonan dollarin jatkosopimuksen, jonka myötä hän on yksi NFL:n parhaiten palkatuista pelaajista.
Hurts voitti kaudella Eaglesin kanssa Super Bowlin mestaruuden kaudella 2024. Hänet valittiin myös ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Varhainen elämä ja nuoruus

Jalen Alexander Hurts syntyi 7. elokuuta 1998 Houstonissa, Texasssa erityisopettaja Pamela Hurtsin ja jalkapallovalmentaja Averion Hurts vanhemman toisena lapsena. Jalen Hurts harrasti nuoruudeessaan myös voimanostoa, jossa hänestä tuli painoluokkansa alueellinen finalisti. Hurts omistautui jalkapallon pelaamiselle Alabaman yliopistossa vuonna 2015. Hän valmistautui vuonna 2018 Alabaman yliopistosta viestintä- ja informaatiotieteiden kandidaatiksi. Myöhemmin hän opiskeli Oklahoman yliopistossa ja suoritti maisterin tutkinnon vuonna 2023.
Pelaajaura > Korkeakoulu

Hurts edusti yliopistourallaan kahta yliopistoa, kun hän pelasi vuodet 2016–2018 Alabaman yliopistoa ja vuoden 2019 Oklahoman yliopistoa. Hurts pelasi yliopistossa yhteensä 56 ottelua, joissa heitti 9477 jaardia ja 80 touchdownia. Ensimmäisen kautensa Hurts aloitti vuonna 2016 Alabamassa varapelinrakentajana. Hurts otettiin kuitenkin käyttöön avausottelussa ja Hurts johti joukkueen 52–6 -voittoon heittämällä kaksi touchdown-syöttöä ja juoksemalla kaksi touchdownia. Hurts johti Alabaman CFP:n mestaruusotteluun. Hän sai tulokasvuonnaan lukuisia palkintoja, muun muassa valinna Southeastern Conferencen vuoden hyökkäyspelaajaksi. Toisena vuonna Hurts johti Alabaman jälleen CFP:n mestaruusotteluun, jossa Hurts korvattiin varapelirakentajalla ja Hurts jäi viimeisenä vuonna pieneen rooliin Alabamassa.
Joulukuussa 2018 Hurts siirtyi Oklahoman yliopistoon, jossa hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä syöttämällä 3 851 jaardia, heittämällä 32 touchdownia ja juoksemalla 1 298 jaardia ja johdatti Oklahoman CFP:n välieriin. Hurts äänesttettiin vuonna 2019 Heisman Trophyssa toiselle sijalle.
Pelaajaura > NFL-ura: Philadelphia Eagles

Philadelphia Eagles varasi Hurtsin NFL:n vuoden 2020 varaustilaisuuden toisella kierroksella 53. pelaajana. Hurts ja Eagles solmivat heinäkuussa 2020 nelivuotisen tulokassopimuksen, jonka kokonaisarvo oli noin kuusi miljonaa dollaria.
Ensimmäisen kerran Hurts pelasi kauden 2020 toisella viikolla Green Bay Packersia vastaan, jolloin hän pelasi kolmella hyökkäysvuorolla. Hurts teki läpimurtonsa viikolla 14 jolloin hän pelasi ensimmäisen ottelun aloittavana pelinrakentajana New Orleans Saintsia vastaan. Hän pelasi vuonna 2020 yhteensä neljä ottelua aloittavana pelinrakentajana. Hän saavutti yhteensä 1061 syöttöjaardia ja syötti kuusi touchdownia. Lisäksi hän juoksi itse 354 jaardia ja teki juoksemalla kolme touchdownia.
Ennen kautta 2021 Hurts nimettiin Eaglesin aloittavaksi pelinrakentajaksi. Kaudella 2022 Hurts syötti 22 touchdownia ja juoksi 13 touchdownia. Tämä riitti johtamaan Eaglesin konferenssin voittoon 14 voitolla. Kauden päätteeksi Eagles eteni Super Bowliin, mutta hävisi Kansas City Chiefsille lukemin 38–35. Hurts saavutti ensimmäisen esiintymisen Pro Bowlissa ja sijoittui finaaliin NFL:n arvokkaimman pelaajan äänestyksessä.
Huhtikuussa 2023 Hurts teki Eaglesin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 255 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2024-2025 Hurts pelasi runkosarjassa 15 ottelua ja 4 pudotuspeliottelua, joiden aikana hän heitti 3629 jaardia, syötti 19 touchdownia, juoksi 19 touchdownia ja teki 6 syötönkatkoa. Hänen johdollaan Eagles eteni Super Bowl LIX:ään, jonka he lopulta voittivat lukemin 40-22. Hurts valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Yksityiselämä > Perhe

Jalen Hurts on kihloissa Bryonna Rivera Burrowsin kanssa. Pari esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti tammikuussa 2023. Hurts ja Burrows ovat tavanneet opiskeluaikanaan Alabaman yliopistossa ja tapailleet tästä lähtien.
Yksityiselämä > Kristinusko

Jalen Hurts on kertonut olevansa kristitty baptisti ja hän on kertonut uskostaan julkisesti. Hurts on kertonut ”tukeutuvansa Jumalaan elämän myrskyjen keskellä”. Hurts on kertonut ettei voisi menestyä ilman Jumalaa ja ”olisi se mies jota on, ilman uskoa, rehellisyyttä, johtajuutta ja ahkeruutta". Hurts on kertonut haluavansa olla positiivinen esikuva niille lapsille, jotka seuraavat hänen pelejään televisiossa.
Yksityiselämä > Hyväntekeväisyys

Hurts on usein puhunut aseväkivaltaa vastaan ja pitänyt sitä Yhdysvaltain kansanterveydellisenä kriisinä. Hurts on vieraillut Philadelphiassa terveydenhuollon työntekijöiden luona oppiakseen aseväkivallan uhrien hoitamisesta ja viettänyt aikaa perheiden kanssa, joihin väkivalta on vaikuttanut. Hurts on lahjoittanut Philladelphian kouluille 200 000 ilmastointilaitteiden hankkimiseksi kuultuaan ilmastointilaitteiden puutteesta kaupungin kouluissa.
Aiheesta muualla

Hurtsin Instagram-sivusto @jalenhurts
Hurtsin tilastot ESPN:n sivustolla.
| n k Super Bowlin arvokkain pelaaja |
| --- | --- |
 I: Starr  II: Starr  III: Namath  IV: Dawson  V: Howley  VI: Staubach  VII: Scott  VIII: Csonka  IX: Harris  X: Swann  XI: Biletnikoff  XII : Martin & White  XIII: Bradshaw  XIV: Bradshaw  XV: Plunkett  XVI: Montana  XVII: Riggins  XVIII: Allen  XIX: Montana  XX: Dent  XXI: Simms  XXII: Williams  XXIII: Rice  XXIV: Montana  XXV: Anderson  XXVI: Rypien  XXVII: Aikman  XXVIII: E. Smith  XXIX: Young  XXX: Brown  XXXI: Howard  XXXII: Davis  XXXIII: Elway  XXXIV: Warner  XXXV: Lewis  XXXVI: Brady  XXXVII: Jackson  XXXVIII: Brady  XXXIX: Branch  XL: Ward  XLI: P. Manning  XLII: E. Manning  XLIII: Holmes  XLIV: Brees  XLV: Rodgers  XLVI: E. Manning  XLVII: Flacco  XLVIII: M. Smith  XLIX: Brady  50: Miller  LI: Brady  LII: Foles  LIII: Edelman  LIV: Mahomes  LV: Brady  LVI: Kupp  LVII: Mahomes  LVIII: Mahomes  LIX: Hurts
Uuden Musiikin Kilpailu 2013

| Uuden Musiikin Kilpailu 2013 |
| --- | --- |


Tyyli:  Laulukilpailu, Musiikki, Viihde, Tosi-TV
Pääosissa:  Juontajat:  Ilkka Uusivuori   Anne Lainto
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle
Jaksoja:  Karsinnat:   17. tammikuuta 2013   24. tammikuuta 2013   Semifinaali:   31. tammikuuta 2013   Finaali:   9. helmikuuta 2013
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Edeltäjä:  Uuden Musiikin Kilpailu 2012
Seuraaja:  Uuden Musiikin Kilpailu 2014
Aiheesta muualla
IMDb 
Uuden Musiikin Kilpailu 2013 (UMK 2013) järjestettiin 17. tammikuuta – 9. helmikuuta 2013. Kilpailun voitti Krista Siegfrids kappaleellaan ”Marry Me”. Kilpailu oli järjestyksessään toinen Uuden Musiikin Kilpailu.
Formaatti

Kilpailuun osallistui 12 avoimen haun kautta mukaan päässyttä laulajaa/yhtyettä jotka jaettiin kahteen karsintaan. Kummastakin karsinnasta valittiin neljä parasta suoraan finaaliin, ja pudotettiin kaksi kappaletta. Loput kuusi kappaletta kilpailivat semifinaalissa, josta finaaliin eteni neljä parasta. Espoon Barona Areenalla pidetyssä finaalissa voittaja valittiin 50 prosentin yleisöäänillä ja 50 prosentin tuomaristonäänillä. Tuomaristoon kuuluivat Toni Wirtanen, Redrama, Aija Puurtinen ja Tomi Saarinen. Parhaimman yhteistuloksen saanut voitti kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa 2013.
Kilpailun kulku > Ensimmäinen karsinta (17. tammikuuta)

| Nro | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Iina Salin | ”Last night” | Semifinaaliin |
| 2 | Last Panda | ”Saturday Night Forever” | Semifinaaliin |
| 3 | Mikael Saari | ”We Should Be Trough” | Suoraan finaaliin |
| 4 | Ilari Hämäläinen | ”Sytytä mut vaan” | Karsiutui |
| 5 | Diandra | ”Colliding Into You” | Suoraan finaaliin |
| 6 | Rautakoura | ”Ilmalaivalla” | Semifinaaliin |
Kilpailun kulku > Toinen karsinta (24. tammikuuta)

| Nro | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Atlético Kumpula | ”Paperilyhty” | Karsiutui |
| 2 | Krista Siegfrids | ”Marry Me” | Suoraan finaaliin |
| 3 | Lucy Was Driving | ”Dancing All Around the Universe” | Semifinaaliin |
| 4 | Arion | ”Lost” | Suoraan finaaliin |
| 5 | Elina Orkoneva | ”He’s Not My Man” | Semifinaaliin |
| 6 | Great Wide North | ”Flags” | Semifinaaliin |
Kilpailun kulku > Semifinaali (31. tammikuuta)

| Nro | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Great Wide North | ”Flags” | Finaaliin |
| 2 | Last Panda | ”Saturday Night Forever” | Finaaliin |
| 3 | Lucy was driving | ”Dancing All Around the Universe” | Finaaliin |
| 4 | Rautakoura | ”Ilmalaivalla” | Karsiutui |
| 5 | Iina Salin | ”Last Night” | Karsiutui |
| 6 | Elina Orkoneva | ”He’s Not My Man” | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Finaali (9. helmikuuta)

| Nro | Artisti | Kappale | Tuomaristoäänet (50 %) | Yleisöäänet (50 %) | Tulos | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arion | ”Lost” | 13,5% | 7,0% | 10,2% | 5. |
| 2 | Elina Orkoneva | ”He's Not My Man” | 11,5% | 5,2% | 8,4% | 6. |
| 3 | Lucy Was Driving | ”Dancing All Around The Universe” | 9,6% | 1,6% | 5,6% | 7. |
| 4 | Krista Siegfrids | ”Marry Me” | 14,6% | 38,6% | 26,6% | 1. |
| 5 | Last Panda | ”Saturday Night Forever” | 9,2% | 1,4% | 5,3% | 8. |
| 6 | Mikael Saari | ”We Should Be Through” | 14,6% | 18,4% | 16,5% | 2. |
| 7 | Great Wide North | ”Flags” | 14,6% | 12,0% | 13,3% | 4. |
| 8 | Diandra | ”Colliding Into You” | 12,3% | 15,8% | 14,1% | 3. |
Tämän miehen on kuoltava!

| Tämän miehen on kuoltava!> Que la bête meure |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Claude Chabrol
Käsikirjoittaja:  Claude Chabrol Paul Gégauff
Tuottaja:  André Génovès
Säveltäjä:  Pierre Jansen
Kuvaaja:  Jean Rabier
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska
Tuotantoyhtiö:  Films La Boëtie Rizzoli Film
Levittäjä:  Allied Artists Netflix
Ensi-ilta:  1969, Suomessa 1971
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tämän miehen on kuoltava! (Que la bête meure) on Claude Chabrolin käsikirjoittama ja ohjaama italialais-ranskalainen jännityselokuva vuodelta 1969. Siinä mies lähtee etsimään yliajajaa, joka surmasi hänen poikansa. Hän saa selville että autossa istui myös muuan näyttelijätär ja tekeytyy elokuvakäsikirjoittajaksi päästäkseen tämän puheille. Löytäessään syyllisen hän huomaa tämänkin olevan perheellinen mies omine ongelmineen. Kostohalut alkavat hiipua ja asiat mutkistua.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michel Duchaussoy  | … |  Charles Thenier   |
|  Caroline Cellier  | … |  Helene Lanson   |
|  Jean Yanne  | … |  Paul Decourt   |
|  Anouk Ferjac  | … |  Jeanne Decourt   |
|  Marc Di Napoli  | … |  Phillippe Decourt   |