stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauhun pikajuna
Juoni

Vuonna 1906 professori Alexander Saxtonin (Christopher Lee) johtama atropologinen ryhmä löytää 'puutuvaksi linkiksi' oletetun fossiilin Pohjois-Kiinasta. Löydös on tarkoitus toimittaa Englantiin lisätutkimuksia varten, jonka johdosta fossiili lastataan Siperian halki kulkevaan pikajunaan.
Ennen lähtöä fossiilin pakkausarkun läheisyydestä löydetään tunnettu varas, joka oli kuollut katsottuaan kuljetuslaatikkoon. Kuolleen otaksutaan ensin olevan sokea, sillä hänen silmänsä olivat valkeat kuin sokealla. Ortodoksimunkki, joka kuuluu junassa matkustavien kreivin ja kreivittären seurueeseen, väittää lastilaatikon olevan pahuuden vallassa.
Saxton tahtoisi pitää löydöksensä salassa, mutta etenkin Saxtonin kollega tohtori Wells (Peter Cushing) on utelias löydöksen suhteen. Wells maksaa eräälle junan henkilökunnasta tarkistamaan arkun sisältöä, mutta kyseinen henkilö kuolee katsottuaan arkussa ollutta oliota. Tapahtuman jälkeen olio pääsee pakenemaan, jonka jälkeen junasta alkaa löytyä valkosilmäisiä uhreja.
Ruumiinavauksissa paljastuu, että kuolleiden aivot ovat sileät muistin ja tiedon ammennettua pois. Tarkastaja Mirov ampuu murhista vastuussa olleen olion, jolloin uhka vaikuttaisi olevan ohi. Tutkiessaan olion ruumista, Saxton ja Wells tekevät löydöksen olion silmistä. Silmistä löytyy kuvia niin esihistoriallisesta ajasta kuin myös Maapallosta ulkoavaruudesta käsin. Tämän perusteella tutkijat päättelevät avaruudesta tulleen aineettoman olion vain asuneensa fossiilissa, jonka jälkeen olio oli siirtynyt seuraavaan uhriin, tarkastajaan.
Uutiset junassa tapahtuneista murhista on sähkötetty Siperian viranomaisille, ja kasakka nimeltään kapteeni Kazan (Telly Savalas) miehineen saapuu junaan. Mirov paljastuu olevansa olion kaappaama, ja tulee ammutuksi tämän vuoksi. Ennen kuolemaa olio siirtyy ortodoksimunkkiin. Matkustajat pakenevat postivaunuun sillä aikaa kun munkki alkaa murhata sotilaita.
Saxton pelastaa kreivittären oliolta, mutta tämä herättää uhrinsa takaisin eloon. Tämän jälkeen eloonjääneet linnoittautuvat viimeiseen junavaunuun, ja yrittävät pitää hyökkääjät loitolla. Venäjä on sähköttänyt seuraavalle asemalle määräyksen suistaa juna raiteilta, aseman henkilökunta seuraa määräystä luullen maan olevan sodassa. Juuri oikealla hetkellä elossa olevat matkustajat saavat vaununsa irrotettua ennen kuin muu juna suistuu jyrkänteeltä ja syttyy palamaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Professori Sir Alexander Saxton   |
|  Peter Cushing  | … |  Tohtori Wells   |
|  Telly Savalas  | … |  Kapteeni Kazan   |
|  Alberto de Mendoza  | … |  Isä Pujardov   |
|  Julio Peña  | … |  Komisario Mirov   |
|  Silvia Tortosa  | … |  Kreivitär Irina Petrovski   |
|  Ángel del Pozo  | … |  Yevtushenko   |
|  Helga Liné  | … |  Natasha   |
|  Alice Reinheart  | … |  Neiti Jones   |
|  José Jaspe  | … |  Konduktööri Konev   |
|  George Rigaud  | … |  Kreivi Marion Petrovski   |
|  Víctor Israel  | … |  Maletero   |
Aiheesta muualla

Kauhun pikajuna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Leffatykki - arvio elokuvasta
Horror Express latausosoite Internet Archivessa.
Kevättädyke

| Kevättädyke |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Tädykkeet Veronica
Laji::  verna
Kaksiosainen nimi
 Veronica verna  L. 
Katso myös
   Kevättädyke Wikispeciesissä   Kevättädyke Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevättädyke (Veronica verna) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon, tädykkeiden (Veronica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pienikokoinen ja yksivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka muistuttaa muista tädykelajeista eniten ketotädykettä (Veronica arvensis). Lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien ulkonäön perusteella. Kevättädyke muistuttaa jonkin verran myös alvaritädykettä (Veronica praecox) sekä tahmatädykettä (Veronica triphyllos), joista kevättädyke eroaa kukkiensa sekä siemenaiheidensa ulkonäön perusteella.
Kevättädykkeen varret voivat kasvaa reilut 10 cm korkeiksi ja ne ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä jokseenkin siirottavia. Lehdet ovat yleensä liuskoittuneita; ylimmissä lehdissä on kolmesta seitsemään liuskaa, kun taas alimmat lehdet ovat pariliuskaisia tai syvään hammaslaitaisia. Kevättädykkeen kukintona on harsu latvaterttu, jonka kukat ovat pieniä sekä lyhytperäisiä. Kukkien verhiö on karvainen ja teriö on vain 2–3 mm leveä. Kevättädykkeen hedelmä on myös karvainen. Kevättädyke kukkii huhti–toukokuussa.
Kevättädyke kasvaa tyypillisesti kuivilla mäenrinteillä. Suomessa kevättädykettä tavataan eri puolilla maata Oulun eteläpuolella, joskaan se ei ole Suomessa kovin yleinen. Ruotsissa kevättädyke on melko yleinen Etelä- ja Keski-Ruotsissa, mutta sitä tavataan harvinaisena pohjoisempanakin.
Kevättädykkeen tieteellisen nimen lajinimi (verna) tulee latinan sanasta ver (suom. kevät) ja viittaa lajin kukinnan ajankohtaan.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kevättädyke (Veronica verna)
Luontoportti: Kevättädyke (Veronica verna)
Pohjolan kasvien pauloissa: Veronica verna – kevättädyke
Luopioisten kasvisto: Kevättädyke (Veronica verna)
ITIS: Veronica verna (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Veronica verna (englanniksi)
Flora of China: Veronica verna (englanniksi)
Kesola

| Kesola |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°29′11″N, 24°02′00″E
Järvinumero:  23.067.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,1 m 
Rantaviiva:  2,7 km 
Pinta-ala:  0,255 km² 
 fiKesola 
Kesola on järvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 25,5 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 26 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilasta kuusi kilometriä länteen.
Maantiede

Kesolan lounais–koillissuuntainen pituus on 1,1 kilometriä. Järvi on saareton ja keskiosastaan huomattavasti leveämpi kuin etelä- ja pohjoisosastaan. Kesolaa reunustaa metsämaa, mutta lähistöllä on myös peltoa, jotka kuormittavat järveä jossain määrin. Kesolan etelärannalta virtaa laskuoja Yrjönselkään, joka sijaitsee noin 200 metriä etelään.
Kesola (23.067.1.011) kuuluu Hirvijoen valuma-alueeseen (23.067), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Kesola on kolmanneksi suurin Hirvijoen alueen 24:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä; se on Hirvijoen alueen läntisiä järviä.
Kingsin piirikunta

Kingsin piirikunta viittaa useampaan hallintoalueeseen:
Kanada:
Kingsin piirikunta, New Brunswickissa
Kingsin piirikunta, Nova Scotiassa
Kingsin piirikunta, Prinssi Edwardin saarella
Yhdysvallat:
Kingsin piirikunta, Kaliforniassa
Kingsin piirikunta, New Yorkissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kingsin piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keskusvankila

Keskusvankila oli aiemmin Suomessa käytössä olleen vankeinhoidon laitosten tehtävienjaon mukainen vankila.
Keskusvankilat 1930-luvun Suomessa

Suomen vankilat oli jaettu 1930-luvulla keskusvankiloihin, lääninvankiloihin, varavankiloihin ja vankimielisairaaloihin.
Keskusvankiloissa pidettiin 1930-luvulla kuritushuonerangaistusta kärsiviä vankeja.
Keskusvankilan samoin kuin lääninvankilan johtokuntaan kuuluivat johtaja, pastori ja lääkäri, joiden lisäksi johtaja saattoi kutsua jäseneksi apulaisjohtajan, talouspäällikön, opettajan, työliikkeenjohtajan tai työnjohtajan.
Kansankeittiö

Kansankeittiöiksi (myös kunnankeittiö) kutsuttiin 1800-luvun puolivälistä lähtien Suomeen perustettuja ravintoloita, joiden alkuperäisenä tarkoituksena oli tarjota kohtuuhintaista tai jopa ilmaista ruokaa vähävaraisille. Aluksi niitä ylläpitivät ylempien sosiaaliluokkien hyväntekeväisyysjärjestöt, kuten rouvasväenyhdistykset. Ruokaloiden esikuvana oli muualla Euroopassa 1800-luvun kuluessa aloitettu vastaavanlainen köyhien vapaaehtoinen ruokahuolto. Myöhemmin kansankeittiöitä alkoivat perustamaan esimerkiksi työväenyhdistykset ja 1900-luvun alussa kansankeittiöiksi saatettiin nimittää myös ensimmäisiä teollisuuslaitosten yhteyteen perustettuja työmaaruokaloita.
Yhteistä niille kaikille oli, että ruokalat oli tarkoitettu nimenomaan työläisille ja muille alemmille sosiaaliluokille erotuksena tavallisista ravintoloista, joiden asiakaskunta koostui varakkaammasta väestöstä. 1800–1900-lukujen vaihteessa perustetut kansankeittiöt erosivat muista ravintoloista paitsi asiakaskuntansa vuoksi, myös ulkoasultaan. Ne olivat sisustukseltaan pelkistetympiä, esimerkiksi pöytäliinat puuttuivat usein kokonaan ja myös astiastot olivat yksinkertaisimpia. Lisäksi kansankeittiöiden aukioloajat ja anniskeluoikeudet olivat rajoitetumpia kuin vallasväelle tarkoitetuilla ensimmäisen luokan ravintoloilla. Kansankeittiöissä oli usein myös lukunurkkauksia, joiden kirjoja asiakkaiden oli mahdollisuus lainata kotiinsa.
Nykyään Suomessa käyttävät kansankeittiö-nimitystä monet erilaisten vaihtoehtoliikkeiden ylläpitämät edulliset ruokapaikat, joissa on tarjolla esimerkiksi vegaanista ruokaa. Sellainen toimii muun muassa Tampereella Hirvitalossa.
Ensimmäiset köyhien ruokalat

1800-luvun puolivälissä rouvasväenyhdistykset alkoivat perustamaan köyhille lapsille ja työttömille tarkoitettuja keittoloita eri puolille Suomea. Niissä oli tarjolla nimensä mukaisesti keittoa, jota oli mahdollisuus ostaa myös kotiin vietäväksi.
Työväenyhdistysten kansankeittiöt

Työväenyhdistykset perustivat ensimmäisiä kansankeittiöitään 1880-luvulta lähtien. Niiden tarkoituksena oli tarjota edullista ruokaa yhdistysten jäsenille. Esimerkiksi Helsingin työväenyhdistys perusti oman ravintolan Kaivokadulle 1884, josta se siirtyi vuonna 1908 vastavalmistuneelle Helsingin työväentalolle. Työväenyhdistysten kansankeittiöissä oli ruoan lisäksi tarjolla muun muassa kahvia, olutta ja muita virvokkeita. Ne toimivat myös yleisinä kokoontumispaikkoina sekä poliittisten tilaisuuksien pitopaikkoina. 1800–1900-lukujen vaihteessa omia kansankeittiöitään avasivat työväenyhdistysten lisäksi useat muut yhdistykset ja järjestöt sekä muun muassa osuuskauppa Elanto. Myös useat työväenliikkeen aktiivit toimivat kansankeittiöiden pitäjinä, kuten Eetu Salin, jolla oli oma ruokala Hyvinkäällä ja myöhemmin Porissa, sekä Taavi Tainio, joka omisti kansankeittiön Turussa vuosina 1909–1914. Alkoholia anniskelevien kapakoiden kilpailijoiksi kansankeittiöitä puolestaan perustivat raittiusliikkeen aktiivit, kuten esimerkiksi Alli Trygg-Helenius, joka avasi oman kansankeittiön Helsingin Sörnäisiin vuonna 1889.
Kunnankeittiöt

Ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman elintarvikepulan johdosta ruoan hinta nousi ja lähinnä työväenliikkeen ehdotuksesta Suomeen perustettiin ensimmäiset kunnalliset kansankeittiöt. Esimerkiksi Helsingin kaupunginvaltuusto asetti asiaa hoitamaan erityisen Kansanravitsemushallituksen, joka perusti ainakin seitsemän kunnankeittiötä eri puolille kaupunkia. Niitä perustettiin sodan aikana myös ainakin Turkuun. Kunnankeittiöiden toiminnasta vastasivat kunnat yhdessä tarkoitusta varten perustetun Valtion kotitaloustoimikunnan kanssa. Vastaavia kansankeittiöitä perustettiin ensimmäisen maailmansodan aikana lähes kaikkiin Euroopan maihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansankeittiö Wikimedia Commonsissa
Keisaritamariini

| Keisaritamariini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Kierteishäntäapinat Cebidae
Suku::  Tamariinit Saguinus
Laji::  imperator
Kaksiosainen nimi
 Saguinus imperator  (Goeldi, 1907) 
 Keisaritamariinin levinneisyys
Katso myös
   Keisaritamariini Wikispeciesissä   Keisaritamariini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keisaritamariini (Saguinus imperator) on eteläamerikkalainen apinalaji. Se on saanut nimensä Saksan keisari Vilhelm II:n mukaan, jolla oli samantyyppiset viikset.
Koko ja ulkonäkö

Keisaritamariini painaa 300–400 grammaa ja kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Sen häntä on 35–senttinen.
Levinneisyys

Keisaritamariini elää Amazonin valuma-alueen lounaisosassa Perun itäosissa, Bolivian pohjoisosissa sekä Brasilian läntisissä osavaltioissa Acressa ja Amazonaksessa.
Elintavat

Keisaritamariinit elävät 2–8  yksilön ryhmissä, joita johtaa ryhmän vanhin naaras. Ne ovat kaikkiruokaisia, ja syövät etenkin hedelmiä ja hyönteisiä. Myös linnunmunat ja pienet selkärankaiset kuten sammakot kuuluvat tamariinien ruokavalioon.
Keskiolutlaki

Kauppias esittelee juuri myyntiin tullutta keskiolutta liikkeessään Oulussa.
Keskiolutlaki eli Laki keskioluesta (462/1968) säädettiin 26. päivänä heinäkuuta 1968. Laki hyväksyttiin eduskunnassa äänin 137–33 ja se astui voimaan vuoden 1969 alussa. Keskiolutlaki kumottiin 1. päivänä tammikuuta 1995 voimaan tulleella lailla keskioluesta annetun lain kumoamisesta (1145/1994).
Keskiolutlaki on valittu Kansallisarkiston verkkonäyttelyssä yleisöäänestyksellä vuosien 1960–1969 merkittävimmäksi asiakirjaksi. Laki antoi oikeuden myydä III-veroluokan olutta elintarvikeliikkeissä. Laki oli suurin muutos Suomen alkoholipolitiikassa sitten kieltolain purkamisen.
Vaikutus suomalaisten alkoholinkäyttöön

Keskiolutlailla on ollut käytännön merkitystä suomalaisten alkoholinkäyttöön. Vielä vuonna 1968 puolet kaikesta Suomessa kulutetusta alkoholista oli peräisin väkevistä alkoholijuomista. Keskiolutlain säätämisen jälkeen olut nousi hetkeksi suosituimmaksi alkoholijuomaksi ja pysyvästi olut ohitti väkevät 1980-luvulla. Alkoholin kulutus kaksinkertaistui muutamassa vuodessa keskioluen vapauttamisen jälkeen.
Keski-Kukkaro

| Keski-Kukkaro |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°08′00″N, 23°36′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Ala-Kukkaroon 
Järvinumero:  35.415.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,5 m  
Rantaviiva:  1,423 km  
Pinta-ala:  11,197 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeski-Kukkaro 
Keski-Kukkaro  on Pirkanmaalla Virroilla Tiukanperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,2 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,5 metriä mpy.
Gretchen Wilson

| Gretchen Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1973 (ikä 51)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2004 –
Tyylilajit:  country 
Soittimet:  akustinen kitara
Levy-yhtiöt:  Epic Records   Columbia Nashville
Aiheesta muualla
gretchenwilson.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gretchen Frances Wilson (s. 26. kesäkuuta 1973 Pocahontas Illinois) on yhdysvaltalainen countrylaulaja, joka voitti arvostetun Grammy-palkinnon vuoden 2004 singlestään "Redneck Woman". Hänen debyyttialbuminsa oli vuonna 2004 julkaistu Here for the Party.
Elämäkerta > Nuoruus

Wilson on kotoisin Illinoisin osavaltion Pocahontasin kaupungista. Hänet kasvatti äiti isän jätettyä perheen tytön ollessa vasta kaksivuotias. Wilsonin perhe oli köyhä, ja hän jätti koulunkäyntinsä kahdeksannella luokalla ja alkoi 14-vuotiaasta lähtien työskennellä ravintoloissa yhdessä äitinsä kanssa. Vuonna 1996 hän muutti Nashvilleen, missä hän kiersi yökerhoissa laulamassa ja työskenteli baareissa.
Elämäkerta > Ura

Vuonna 2003 Wilson onnistui saamaan levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa ja teki debyyttinsä vuonna 2004 albumilla Here for the Party. Hänen albumilta julkaisemansa single, osittain hänen omaan elämäänsä perustuva "Redneck Woman" toi Wilsonille paljon huomiota ja edesauttoi levyn menestymistä. Single voitti Grammy-palkinnon vuonna 2005. Vuotta 2005 hän julkaisi toisen albuminsa All Jacked Up ja vuonna 2007 kolmannen albuminsa One of the Boys, jonka lähes jokaisen kappaleen kirjoittamiseen Wilson itse oli ensikertaa osallistunut. Hänen on määrä julkaista neljäs studioalbuminsa I Got Your Country Right Here elokuussa vuonna 2009.päivitettävä
Elämäkerta > Yksityiselämä

Wilsonilla on yksi lapsi, vuonna 2001 syntynyt tytär Grace.
Diskografia > Studioalbumit

Here for the Party (2004)
All Jacked Up (2005)
One of the Boys (2007)
I Got Your Country Right Here (2009)
Right on Time (2013)
Under the Covers (2013)
Ready to Get Rowdy (2017)
Aiheesta muualla

gretchenwilson.com (englanniksi)
Keisarinleikkaus (albumi)

| Keisarinleikkaus Kylähullut |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 12. toukokuuta 2004
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 08.59
 Levy-yhtiö: Kråklund Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 13.
Kylähullujen muut julkaisut
|   | Keisarinleikkaus 2004 | Turpa täynnä 2005 |
Keisarinleikkaus on punk rock -yhtye Kylähullujen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2004.
EP nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 13.
Kappaleet

Maksa paskana – 2.34
Kriitikoiden hautausmaa – 2.16
Nörtin surma – 2.34
Aika – 1.35
Kokoonpano

Alexi Laiho – kitara, laulu
Vesku Jokinen – laulu
Tonmi Lillman – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net: 8+/10
Aiheesta muualla

Keisarinleikkaus (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Keisarinleikkaus (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kattohaikarat

| Kattohaikarat |
| --- | --- |
 Kattohaikara
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Haikaralinnut Ciconiiformes
Heimo::  Kattohaikarat Ciconiidae  Sundevall, 1836
Suvut
 Rakonokat Anastomus  Kattohaikarat Ciconia   Satulahaikarat Ephippiorhynchus  Jabiru  Marabut Leptoptilos  Iibishaikarat Mycteria 
Katso myös
   Kattohaikarat Wikispeciesissä   Kattohaikarat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kattohaikarat (Ciconiidae) on nykyään ainoa haikaralintujen lahkoon luettu heimo. Heimoon kuuluvat muun muassa kattohaikara (Ciconia ciconia) ja mustahaikara (Ciconia nigra).
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kazakstanin presidentti

| Kazakstanin presidentti |
| --- | --- |
 Qazaqstan Respublikasynyng Prezidenti
 
 
 Nykyinen Kasym-Žomart Tokajev 20. maaliskuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Ak Orda
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  24. huhtikuuta 1990
Ensimmäinen:  Nursultan Nazarbajev
Kazakstanin presidentti on Kazakstanin valtionpäämies, jonka kansa valitsee vaaleilla viiden vuoden välein. Presidentti on Kazakstanin asevoimien ylipäällikkö. Viran perustamisen jälkeen sitä ovat pitäneet Nursultan Nazarbajev sekä Kasym-Žomart Tokajev.
Kazakstanin parlamenttivaalit 2007

Kazakstanin parlamenttivaalit 2007 järjestettiin Kazakstanissa 18. elokuuta 2007. Vaalit olivat voitto presidentti Nursultan Nazarbajevin Nur Otan -puolueelle, joka ensimmäistä kertaa itsenäisen Kazakstanin historiassa saavutti vaaleissa kaikki alahuoneen 98 paikkaa. Mikään muu puolue ei ylittänyt 7% äänikynnystä. Vaalien virallinen äänestysprosentti oli 68,4 %.
Presidentti Nursultan Nazarbajev muutti keväällä 2007 maan perustuslakia, jotta vaalit voitaisiin pitää ennenaikaisesti. Samalla poistettiin myös presidentin virkakausien rajoitukset.
| puolue | paikat | äänet> lukumäärä | äänet> osuus |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Isänmaan valo (Nur Otan) | 98 | 5 247 720 | 88,41 % |  |  |  |

| Yleiskansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (Zhalpyulttyk Sotsial-Demokratiyalyk Partiya) | 0 | 269 310 | 4,54 % |  |  |  |

| Ak Zhol (Qazaqstan Demokratiyalyk Partiyasi Ak Zhol) | 0 | 183 346 | 3,09 % |  |  |  |

| Kazakstanin sosiaalidemokraattinen puolue Auyl (Qazaqstan Sotsial-Demokratiyalyk Auyl Partiyasi) | 0 | 89 855 | 1,51 % |  |  |  |

| Kazakstanin kommunistinen puolue (Qazaqstan Khalyk Kommunistik Partiyasi) | 0 | 76 799 | 1,29 % |  |  |  |

| Patrioottipuolue (Partiya Patriotov Qazaqstana) | 0 | 46 436 | 0,78 % |  |  |  |

| Rukhaniyat | 0 | 22 159 | 0,37 % |  |  |  |
Lähde: Keskusvaalilautakunta 2007
Kino Aurora

Kino Aurora on jyväskyläläinen elokuvateatteri, joka avattiin kulttuuritalo Villa Ranaan 2021. Arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema, vuonna 1905 valmistunut Jyväskylän Seminaarimäellä sijaitseva rakennus on suojeltu.
Kino Auroran elokuvasalissa on 84 kiinteää istuinpaikkaa. Näiden lisäksi on irtotuoli- ja pyörätuolipaikkoja.
Elokuvateatteria operoi Keski-Suomen elokuvakeskus, joka operoi myös Keski-Suomen kunnissa elokuvia esittävää kiertue-elokuvateatteri Kino Metsoa.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen elokuvakeskuksen nettisivut
Kino Auroran nettisivut
Keisaripuukasvit

| Keisaripuukasvit |
| --- | --- |
 Paulownia fortunei -keisaripuulaji.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Keisaripuukasvit Paulowniaceae  Nakai
Suvut
 keisaripuut (Paulownia Siebold & Zucc.)  Wightia Wall. 
Katso myös
   Keisaripuukasvit Wikispeciesissä   Keisaripuukasvit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keisaripuukasvit (Paulowniaceae) on aitokaksisirkkaisten Lamiales-lahkon kasviheimo. Heimo on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) lisäksi lähimmin sukua näivekasveille. Keisaripuukasvien tunnetuin edustaja on huopakeisaripuu eli keisaripuu (Paulownia tomentosa).
Tuntomerkit

Keisaripuukasvit ovat kausivihantia puita tai kiipeileviä köynnöksiä. Lehdet ovat kookkaita, ehyitä ja vastakkaisia. Kukinto on varsipäätteinen, kukat ovat kookkaita ja vastakohtaisia. Verhiötä peittää ruskea karvoitus.
Levinneisyys

Heimo kasvaa Itä-Aasiassa.
Luokittelu

Heimoon kuuluu kaksi tai kolme sukua: keisaripuut (Paulownia), Shiuyinghua ja Wightia. Yksilajinen suku Shiuyinghua erotetaan mahdollisesti keisaripuista. Lajeja heimossa on yhteensä kahdeksasta kymmeneen.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Paulowniaceae
Keltahelttajuurekas

| Keltahelttajuurekas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Omphalotaceae
Suku::  Juurekkaat Gymnopus
Laji::  ocior
Kaksiosainen nimi
 Gymnopus ocior  (Pers.) Antonín & Noordel. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltaheltajuurekas (Gymnopus ocior, syn. Collybia ocior) on juurekkaiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei ole myöskään hyvä ruokasieni.
Ulkonäkö

Keltaheltajuurekas muistuttaa kalpeajuurekasta, mistä se eroaa väritykseltään. Sen lakki on suklaanruskea ja heltat ovat vaaleankeltaisia. Se on myös rotevampi
rakenteeltaan.
Elinympäristö

Keltahelttajuurekasta tavataan kuusimetsissä.
Aiheesta muualla

keltahelttajuurekas (Gymnopus ocior)
Gymnopus ocior (Pers.) Antonín & Noordel.