stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennätin
Merkitys

Lennätin oli ensimmäinen viestintäväline, jolla pystyttiin luomaan lähes välittömät kansain- ja mannertenväliset yhteydet. Tämän muutoksen seuraukset olivat mullistavia. Lennättimen ansiosta sanomalehdet pystyivät kertomaan maailman tapahtumista tuoreeltaan. Liike-elämän, erityisesti kaupankäynnin, rytmi muuttui: nyt ei enää merkinnyt niin paljon, missä tavaraa oli, kuinka paljon se maksoi ja kuinka nopeasti se oli toimitettavissa. Kilpailukykyisenä säilyminen vaati lennättimen käyttämistä.
Sodankäynnissä lennätin vaikutti ensimmäisen kerran Krimin sodassa. Sähköisillä viestivälineillä on ollut merkitystä lähes kaikissa sen jälkeisissä sodissa. Lennätin mahdollisti rautateiden tehokkaan käytön ja joukkojen nopean keskittämisen valtakunnan haluttuun osaan. Ensimmäisessä maailmansodassa tästä tuli erittäin merkittävä osa sodan alkuvaiheen suunnitelmia.
Kirjallisuutta

Tom Standage: The Victorian Internet. Phoenix, Lontoo 1999. ISBN 0-7538-0703-3.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Lennätin mullisti tiedonvälityksen.
Lemminkäinen (yritys)

| Lemminkäinen Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: LEM1S
Markkina-arvo:  220,9 milj. € (31.12.2014)
Perustettu:  1910
Lakkautettu:  2018
Toimitusjohtaja:  Casimir Lindholm
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  rakennusteollisuus
Tuotteet:  infrarakentaminen ja talonrakentaminen
Liikevaihto:   2 044,5 milj. € (2014)
Liikevoitto:   36,3 milj. € (2014)
Henkilöstö:  4 748 (31.12.2014)
Kotisivu:  www.lemminkainen.fi
Huomioitavaa:  Sulautunut YIT Oyj:hin 1.2.2018
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lemminkäinen Oyj oli suomalainen rakennusteollisuuden yritys. Yhtiö toimi rakentamisen osa-alueista talonrakentamisessa ja infrarakentamisessa. Lemminkäisen osake noteerattiin Helsingin pörssissä vuodesta 1989.
Lemminkäinen sulautettiin YIT:hen helmikuussa 2018. Yhteensulautetun yhtiön liikevaihdoksi arvioidaan noin 3,4 miljardia euroa ja henkilöstömääräksi noin 10 000 työntekijää 11 eri maassa. Tammikuussa 2018 Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi Lemminkäisen ja YIT:n yhdistymisen, ja näin ollen fuusio tapahtui 1. helmikuuta 2018.
Yritysjohto

Yhtiön toimitusjohtajana oli vuodesta 2009 huhtikuuhun 2014 Timo Kohtamäki, jonka jälkeen toimitusjohtajan tehtäviä hoiti yhtiön hallituksen puheenjohtaja Berndt Brunow. Casimir Lindholm aloitti toimitusjohtajana elokuussa 2014. Lindholm johti aikaisemmin yhtiön talonrakentamista Suomessa.
Toimiala

Tammikuusta 2015 alkaen yhtiön liiketoimintasegmentit olivat:
Päällystys: päällystys- ja kiviainestoiminta, maarakentaminen
Infraprojektit: kallio- ja pohjarakentaminen
Suomen talonrakentaminen: asuntorakentaminen, toimitilarakentaminen, teollisuusrakentaminen, korjausrakentaminen, kiinteistökehitys ja elinkaarihankkeet
Venäjän toiminnot: talonrakentaminen, infrarakentaminen
Toimiala > Aikaisemmat toimialat ja yhtiöt

Vuonna 2000 Lemminkäinen osti talotekniikkayhtiö Tekmannin. Tekmannin nimeksi vaihdettiin vuonna 2010 Lemminkäinen Talotekniikka Oy, kun Lemminkäinen yhtenäisti konsernin toimintaa. Toukokuussa 2014 Lemminkäinen ilmoitti myyneensä talotekniikkaliiketoimintansa Are Oy:lle. Talotekniikan liikevaihto oli vuonna 2013 ollut noin kymmenesosa koko konsernin liikevaihdosta. Kaupan myötä noin 1 700 Lemminkäisen työntekijää siirtyi Arelle. Kilpailu- ja kuluttajavirasto ilmoitti 3. kesäkuuta 2014 hyväksyvänsä kaupan.
Omistus

Yhtiön suurimmat rekisteröidyt osakkeenomistajat olivat (31.1.2014):
PNT Group Oy (Anna ja Heppu Pentti) (18,7 %)
Noora Forstén (10,01 %)
Heikki Pentin kuolinpesä (9,7 %)
Olavi Pentti  (8,7 %)
Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma (4,19 %)
Anna Eva Kristina Pentti-Von Walzel (3,23 %)
Timo Kaarle Kristian Pentti (3,23 %)
Eva Katarina Pentti-Kortman (3,23 %)
Mandatum Life (2,15 %)
Wipunen varainhallinta Oy (1,53 %)
Ulkomaiset omistajat ja hallintarekisterissä olevat: 12,9 %, josta Peab AB omistaa 10,6 %.
Kartellisakko ja vahingonkorvausvaatimukset

Markkinaoikeus määräsi joulukuussa 2007 yhteensä 19,4 miljoonan euron sakot keskeisille kotimaisille asfalttiyrityksille kilpailunrajoituslain vastaisesta toiminnasta vuosina 1994–2001. Kilpailuvirasto oli esittänyt Lemminkäiselle 68 miljoonan euron sakkoa, mutta markkinaoikeus määräsi yhtiön maksettavaksi 14 miljoonaa euroa. Sekä Lemminkäinen että kilpailuvirasto valittivat markkinaoikeuden päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen. KHO antoi 29. syyskuuta 2009 päätöksen, jossa se nosti Lemminkäiselle määrätyn sakon 68 miljoonaan euroon.
Suomen valtio ja useat kunnat nostivat Lemminkäistä vastaan vahingonkorvauskanteen, koska ne katsovat kilpailunrajoitusten aiheuttaneen niille vahinkoa. Vuoden 2012 lopussa vireillä oli 52 kannetta. Helsingin käräjäoikeus antoi 28. marraskuuta 2013 päätöksen asfalttikartelliin liittyvistä vahingonkorvauksista. Niiden 39 kanteen osalta, jossa vastaajina olivat Lemminkäinen ja muut asfalttialan yritykset, käräjäoikeus määräsi vastaajat maksamaan 35 kantajalle yhteensä noin 60 miljoonaa euroa (noin 34 miljoonaa euroa on korvauksia sekä noin 26 miljoonaa euroa korkoja ja oikeudenkäyntikuluja). Käräjäoikeuden mukaan Lemminkäisen osuus vahingonkorvauksista oli noin 48 miljoonaa euroa (noin 26 miljoonaa euroa korvauksia sekä noin 22 miljoonaa euroa korkoja ja oikeudenkäyntikuluja). Lemminkäisen osuus koostui Lemminkäiselle yksin määrätyistä vahingonkorvauksista, Lemminkäisen osuudesta sille ja muille asfalttialan yrityksille yhteisvastuullisesti määrätyistä korvauksista sekä korvauksiin liittyvistä koroista ja oikeudenkäyntikuluista. Kartellin aikaan Lemminkäisen toimitusjohtajana toimi Juhani Sormaala.
Kirjallisuutta

Tuuri, Antti: Lemminkäisen sata vuotta: Merisatamasta maailman ääriin, Lemminkäinen, 2010 ISBN 978-952-92-8090-2
Aiheesta muualla

YIT Oyj
Tekmanni Oy:stä Pörssitiedon sivuilla
Disneyland Paris

| Disneyland Paris |
| --- | --- |

Sijainti:  Chessy, Ranska
Koordinaatit:  48°52′7.39″N, 2°46′54.48″E
Omistaja:  The Walt Disney Company
Ylläpitäjä:  Euro Disney S.C.A.
Avattu:  12. huhtikuuta 1992
Entiset nimet:  Euro Disney Resort
Kävijämäärä:  14,8 miljoonaa (2017)
Pinta-ala:  2 230 ha
Aiheesta muualla
www.disneylandparis.com
  Disneyland Paris Commonsissa 
 n k 
Walt Disney Studios Park (punaisella) ja Parc Disneyland (sinisellä) Disneyland Parisin sisällä.
Disneyland Paris (vuosina 1992–1994 Euro Disney Resort) on lomakeskus 32 kilometriä Pariisista itään Marne-la-Valléen kaupungissa. Lomakeskus sijaitsee RER A4 -paikallisjunan Marne-la-Vallée - Chessy -aseman vieressä. Saman aseman yhteydessä on myös merkittävä TGV-, Thalys- ja Eurostar-junien asema.
Disneyland avattiin 12. huhtikuuta 1992 toisena The Walt Disney Companyn Yhdysvaltojen ulkopuolelle perustamana Disneyland-teemapuistona Tokio Disneylandin jälkeen. Vuonna 2013 kävijämäärä oli 14,9 miljoonaa. Disneyland Paris on kävijämäärällä mitattuna Euroopan suosituin matkakohde.
Lomakeskus koostuu kahdesta teemapuistosta Parc Disneyland ja Walt Disney Studios, joissa on yhteensä 60 kohdetta (ajeluita, teattereita yms.) sekä Disney Village -ostos- ja huvittelualueesta, kuudesta teemahotellista, leirintäalueesta ja golfkentästä. Lomakeskus on myös Euroopan suurin puutarha, jonka kastelujärjestelmä kiertelee 5 000 kilometriä pitkänä putkistona ympäri Disneylandia.
Huvipuistoa ylläpitää Euro Disney S.C.A.
Teemapuistot > Parc Disneyland

Suurempi kahdesta teemapuistosta muistuttaa pitkälti Disneylandin, Walt Disney Worldin Magic Kingdomin ja Tokio Disneylandin konseptia. Walt Disney halusi siirtää elokuviensa katsojat tapahtumien keskelle ja Disneylandin tavoite oli tuoda tämä koko perheen ulottuville taaperosta vaariin.
Disneyland Parcin sisäänkäynnin jälkeen on Main Street -pääkatu, jota pitkin edetään keskusaukiolle satulinnan eteen. Tästä voi valita suunnan Frontierlandiin, Adventurelandiin, Fantasylandiin tai Discoverylandiin.
Teemapuistot > Parc Disneyland > Main Street USA

Alkuperäisen Disneylandin idea on vahvasti esillä myös Pariisin Disneylandissa. Walt Disney halusi Main Streetin muistuttavan lapsuutensa kotikaupunkia Marcelinea Missourin osavaltiossa. Vaikutteita on nähtävissä myös muista USA:n 1890-luvun kaupunkimiljöistä. Pääkadun nähtävyydet rajoittuvat arkkitehtuuriin, vanhoihin kulkupeleihin kuten puiston ympäri puksuttavaan höyryjunaan, kauppoihin ja Walt's -ravintolaan. Disneyn tyyliin kuului kätkeä ympäristöön erilaisia vitsejä, joita ei välttämättä huomaa ellei varomatta satu seisoskelemaan oikeassa kohdassa.
Teemapuistot > Parc Disneyland > Frontierland

Uudisraivaajien maa kertoo 1880-luvun kaivoskaupungin traagisen tarinan. Kaupungin nimi Thunder Mesa, Ukkosvuori tulee joen varrella sijaitsevan kaivosvuoren mukaan. Vieraat pääsevät tutustumaan kultakaivokseen vauhdikkaan kaivosjunan kyydissä. Kaivoksen omistajan Henry Ravenwoodin kartano Phantom Manor ja siihen liittyvät kummitusjutut luovat synkän tunnelman. Siipirataslaiva kiertää jokea pitkin Ukkosvuoren ympärillä. Muita nähtävyyksiä ovat ravintolat, kaupat, Pocahontas-leikkipuisto ja rautatieseisake.
Teemapuistot > Parc Disneyland > Adventureland

Seikkailujen maa on trooppinen puutarha, jonka kasvillisuus on huolella valittu kestämään talven viimat ja kesän helteet ja kuitenkin näyttämään viidakolta ympäri vuoden. Vuoristorata kiertää Indiana Jonesin tutkimaa käärmetemppeliä. Robinssonin haaksirikkoutunut perhe asuu puuhun rakentamassaan kodissa ja aarresaarelta löytyy myös Karibian merirosvojen linnoitus. Muita nähtävyyksiä ovat arabialainen basaari, Aladdin-dioraama, ravintolat ja kaupat.
Teemapuistot > Parc Disneyland > Fantasyland

Disneyland Paris Fantasyland Panorama
Ruususen linna (Château de La Belle au bois dormant) kohoaa 45-metrisenä puiston keskeltä ja toimii porttina Fantasylandiin. Linnan kellarissa majailee tulta syöksevä lohikäärme. Linnanpiha muuttuu keskiaikaisesta linnasta Lumikin ja Pinokkion satujen arkkitehtuuriin ja näiden tarinat kerrotaan tarina-ajelulla. Fantasylandissa on joukko pienten lasten laitteita, kuten Dumbo sekä koko perheen veneajelu It's a Small World, jossa sadat eri kulttuureja edustavat nuket laulavat ja tanssivat. Karusellien ja pienten vuoristoratojen lisäksi Fantasylandissa on pensaslabyrintti, ulko- ja sisäteatterit, ravintoloita ja kauppoja.
Teemapuistot > Parc Disneyland > Discoveryland

Alun perin vuonna 1992 tämä puiston osa oli omistettu visionääreille kuten Jules Verne. Sittemmin tämä teema on kadonnut ja Discoverylandin nähtävyyksiin kuuluu Tähtien Sota simulaattori, Toy Story -hahmo Buzz Lightyearin interaktiivinen ammuskeluajelu, Space Mountain vuoristorata, Kapteeni Nemon sukellusvene, Autopia-autorata, neliulotteinen elokuvateatteri, kauppoja ja pizzeria.
Teemapuistot > Walt Disney Studios

Elokuvateemainen Walt Disney Studios Park avattiin vuonna 2002. Puistossa vieraili 4,8 miljoonaa kävijää vuonna 2012, ja se on maailman 20. vierailluin teemapuisto. TripAdvisorin käyttäjät äänestivät Studios -puiston Ranskan parhaimmaksi huvipuistoksi vuonna 2015.
Nähtävyydet:
Cinemagique-teatterissa esitetään erikoistehosteilla varusteltu nostalgiaelokuva
Armageddon Special Effects esittele pyrotekniikkaa ja muita tehosteita avaruusalus Mirillä
Playhouse Disney Livessä esitetään tv-ohjelman valmistusta Mikin ja kumppaneiden kanssa
Stitch Live, elokuvasta tuttu hirviö tekee pilaa juontajasta ja yleisöstä.
Rock'n Roller Coaster avec Aerosmith vie vauhdikkaalla limusiinilla äänitysstudiolle
Moteurs... Action! Sijaisnäyttelijät tekevät autotemppuja isolla areenalla
The Twilight Zone Tower of Terror, Hämärän rajamailla -tv-sarjan hengessä liikutaan oudossa Hollywood Hotellissa.
Studio Tram Tour kiertelee lavasteissa ja katastrofikanjonilla.
Art of Disney Animation esittelee piirroselokuvien tekoa Mulanista tutun Mushun seurassa
Flying Carpet over Agrabah, Aladdin-piirroselokuvan teemainen lastenajelu
Crush's Coaster, Nemoa etsimässä -elokuvan teemainen pyörivä sisävuoristorata.
Cars Quatre Roues Rallye, Autot! -karuselli elokuvasta tutuissa maisemissa
Animagique, teatteriesitys jonka pääosissa Mikki ja Aku
Toy Soldiers Parachute Drop, vapaapudotusta Leluelämää-elokuvan sotilaiden ohjauksessa
Slinky Dog Zigzag Spin, Toy Story - leluelämää elokuvasta tuttu Slinky-koira-karuselli
RC Racer, hurja Mattel autorata
Ratatouille: The Adventure, heinäkuussa 2014 avattu 3D-tehosteseikkailu Rottatouille-elokuvasta tutuissa maisemissa.
Erilaisia ulkoilmaesityksiä
Kauppoja ja ravintoloita
Hotellit > Disneyland Hotel ★★★★★

Disneyland Parcin sisäänkäynnin yläpuolella sijaitseva hotelli palauttaa mieleen Walt Disneyn rakastamat rautatiet ja niiden pääasemilla sijainneet hotellit. Disneyland hotel on luksusluokan hotelli, jossa on 496 huonetta ja 18 sviittiä, uima-allasosasto ja siihen liittyvät kauneudenhoito- ja hierontapalvelut. Hotellissa on kaksi ravintolaa ja yksi loungebaari. Yläkerrassa sijaitsee Castle Club, jossa sijaitsevat sviitit ja erikoispalveluhuoneet. Hotelli on saanut useita palkintoja ja kunniamainintoja; 2012 Brass Ring Award, 2013 World Travel Award ja 2014 The Best Hospitality Award
Hotellit > Hotel New York ★★★★

Disney Villagen vieressä sijaitseva hotelli tuo mieleen Manhattanin eri piirteitä. Takapihan luistinrata on kuin Rockefeller Centerissä, hissit kuin Empire State Buildingissa ja etupihalla seisoo tietysti keltainen taksi. Hotellissa on 565 huonetta ja 27 sviittiä sekä kaksi ravintolaa ja baari. Uima-altaalla on allasbaari. Hotellin suunnitteli arkkitehti Michael Graves.
Hotellit > Hotel Newport Bay Club ★★★

Lake Disneyn päässä sijaitseva hotelli matkii 1870-luvun Yhdysvaltojen Uuden-Englannin pursiseuran lomakeskusta. Hotelli oli valmistuessaan vuonna 1992 Euroopan suurin ja on yhä Ranskan suurin hotelli. Sen suunnitteli arkkitehti Robert A. M. Stern. Hotellissa on 1 093 huonetta ja 13 sviittiä, kaksi ravintolaa ja kaksi baaria. Sekä ulko- että sisätiloissa on uima-altaat.
Hotellit > Hotel Sequoia Lodge ★★★

Yhdysvaltain kansallispuistojen hengessä ranskalaisen arkkitehdin Antoine Grumbachin suunnittelema hotelli sijaitsee Lake Disney vieressä, Hotelli Newport Bay Clubin ja Hotel New Yorkin välissä. Valtavassa hotellissa on 1011 huonetta ja 9 sviittiä, kaksi ravintolaa sekä suunnattoman takan ympärillä oleva baari. Uima-allasosasto on erillisessä rakennuksessa. Vuonna 1996 hotellissa oli vakava tulipalo, joka ei kuitenkaan vaatinut uhreja. Hotelli peruskorjattiin 2013.
Hotellit > Hotel Cheyenne ★★

Täällä teemana on Yhdysvaltain Villi länsi ja hotellin arkkitehtina toimi Robert A.M. Stern. Cheyenne on kaksikerroksisin puutaloin rakennettu hotellikylä. Huoneita on 1000 ja ravintoloita ja baareja on yksi. Hotelli on aiemmin mainittuja hieman kauempana, mutta kuitenkin kävelymatkan päässä tai vaihtoehtoisesti lomakeskuksen bussimatkan päässä.
Hotellit > Hotel Santa Fe ★★

Santa Fe muistuttaa New Mexicon osavaltion erämaamotellia, jossain kohutun Area 51:n takamailla. Huoneita on 1000 ja hotellissa on myös yksi ravintola ja baari. Hotelli sijaitsee Cheyennen vieressä, runsaan kävelymatkan tai bussimatkan päässä. Tämän Pueblo-tyylisen hotellin suunnitteli arkkitehti Antoine Predock. Peruskorjattu 2013.
Hotellit > Davy Crockett Ranch ★★

Tämä on lomakeskuksen läheisyydessä sijaitseva leirintäalue ja mökkikylä. Alueelta ei ole järjestetty kuljetuksia, joten oma kulkupeli on välttämätön. Mökkejä on yhdellä tai kahdella makuuhuoneella. Leirintäalueella on vastaanottokeskus, josta voi hakea aamiaisen omalle teltalleen tai mökkiin. Lapsille on puuhapaikkoja.
Frans Leppänen (jääkäri)

Frans Erkki Leppänen
Frans Erkki Leppänen (4. lokakuuta 1889 Tyrvää – 26. maaliskuuta 1918 Tampere) oli jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Juho David Leppänen ja Heta Kristiina Erkintytär.
Jääkärikausi

Leppänen kävi kansakoulun ja työskenteli sähköasentajana Tyrväällä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan palattua rintamalta 1. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917.  Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joellaja Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Leppänen astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 11. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan valan Suomen valtiolle ja allekirjoitettuaan palvelussitoumuksen armeijalle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin aliupseeriksi. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet komennettiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan kiväärinjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan, missä joukossa hän osallistui taisteluun Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Tyrväällä. Hänet haudattiin Tyrvään valkoisten sankarihautaan.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1977–1978

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1977–1978 pelattiin kahdeksan joukkueen nelinkertainen sarja, jonka jälkeen neljä parasta jatkoi mestaruuskamppailua pudotuspelein. Mestaruuden voitti Pieksämäen NMKY.
Miesten SM-sarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pieksämäen NMKY | 28 | 20 | 8 | 68-37 | 1377–1171 | 40 |
| Lahden Kimmo | 28 | 20 | 8 | 70-41 | 1443–1217 | 40 |
| Raision Loimu | 28 | 19 | 9 | 61-46 | 1375–1220 | 38 |
| Karhulan Veikot | 28 | 18 | 10 | 63-48 | 1407–1289 | 36 |
| Lautta-Pojat | 28 | 17 | 11 | 60-42 | 1318–1164 | 34 |
| Luolajan Kajastus | 28 | 9 | 19 | 46-68 | 1298–1471 | 18 |
| Kuopion Sale | 28 | 5 | 23 | 36-72 | 1170–1430 | 10 |
| Vammalan Kisa | 28 | 4 | 24 | 29-79 | 1077–1503 | 8 |
Sarjaan nousivat Kokkolan Tiikerit suoraan ja Porin Pyrintö voitettuaan karsinnassa Salen.
Miesten SM-sarja > Pudotuspelit > Välierät

| Pieksämäen NMKY – Karhulan Veikot  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | PNMKY | KaVe | 3–1 | 15-11 , 15-13 , 15-17 , 15-9 |
|  | KaVe | PNMKY | 3–0 | 15-4 , 15-11 , 15-8 |
|  | PNMKY | KaVe | 3–1 | 4-15 , 15-7 , 15-12 , 15-2 |
PNMKY loppuotteluun voitoin 2-1.
| Lahden Kimmo – Raision Loimu  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kimmo | Loimu | 2–3 | 15-10 , 7-15 , 10-15 , 15-5 , 11-15 |
|  | Loimu | Kimmo | 0–3 | 14-16 , 8-15 , 12-15 |
|  | Kimmo | Loimu | 3–1 | 15-4 , 15-12 , 10-15 , 15-10 |
Kimmo loppuotteluun voitoin 2-1.
Miesten SM-sarja > Pudotuspelit > Loppuottelut

| Pieksämäen NMKY – Lahden Kimmo  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | PNMKY | Kimmo | 3–0 | 15-11 , 15-8 , 15-9 |
|  | Kimmo | PNMKY | 3–2 | 9-15 , 6-15 , 15-10 , 15-11 , 15-8 |
|  | PNMKY | Kimmo | 3–1 | 11-15 , 15-6 , 15-7 , 16-14 |
|  | Kimmo | PNMKY | 2–3 | 15-5 , 15-5 , 5-15 , 8-15 , 0-15 |
Pieksämäen NMKY Suomen mestari voitoin 3-1.
Mestarit: Reino Kosonen, Jukka Savio, Pauli Leikas, Jouko Juvonen, Jouni Parkkali, Ahti Toivanen, Matti Rotinen, Pekka Liukkonen, Otto Sivonen,  Valmentaja Pertti Sirola.
Miesten SM-sarja > Pudotuspelit > Pronssiottelut

| Raision Loimu – Karhulan Veikot  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Loimu | KaVe | 3–2 | 15-7 , 10-15 , 15-9 , 11-15 , 15-6 |
|  | KaVe | Loimu | 3–0 | 15-10 , 15-11 , 15-10 |
|  | Loimu | KaVe | 3–0 | 15-12 , 15-7 , 15-10 |
Raision Loimulle SM-pronssia voitoin 2-1.
Kaisu Leppänen

| Kaisu Leppänen |
| --- | --- |
 Kaisu Leppänen 1930-luvun alussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Katri Sisko Juhontytär Leppänen
Syntynyt: 13. lokakuuta 1904 Turku
Kuollut: 4. maaliskuuta 1993 (88 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Ilmari Unho (1927–1933) Tauno Majuri (1937–1943)
Lapset:  Pentti Unho
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Vieras mies tuli taloon Ihmiset suviyössä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Katri Sisko Juhontytär ”Kaisu” Leppänen (13. lokakuuta 1904 Turku – 4. maaliskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki Suomen Kansallisteatterissa yli neljä vuosikymmentä kestäneen uran, valkokankailla hän tulkitsi vahvoja naisrooleja. Kaisu Leppänen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1957, sekä Jussi-patsaalla vuonna 1949 naissivuosasta Mettälän Santrana elokuvassa Ihmiset suviyössä.
Kaisu Leppänen oli näyttelijä Aarne Leppäsen sisar.
Ura

Leppäsen teatteriura alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän pääsi Suomen Kansallisteatteriin kuiskaajaksi. Suomen Näyttämöopiston hän suoritti 1927–1928. Leppänen sai koulun jälkeen kiinnityksen Kansallisteatteriin ja jäi sieltä eläkkeelle 1970. Hän näytteli teatterissa yli 150 roolissa. Hänen vaikuttaviin roolisuorituksiinsa kuuluivat muun muassa Niskavuoren Loviisa, Elisabetin osa näytelmässä Maria Stuart, leskirouva Gurmyskajan osa Aleksandr Ostrovskin näytelmässä Metsä, Irina Arkadina Anton Tšehovin näytelmässä Lokki sekä äidin osa Federico García Lorcan Veren häissä.
Leppänen debytoi valkokankailla 25-vuotiaana huonepalvelijan osassa mykkäelokuvassa Korkein voitto. Vuonna 1932 hänellä oli yksi naispääosista komediassa Olenko minä tullut haaremiin. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän teki voimakkaat naispääosat draamaelokuvissa Vieras mies tuli taloon, (1938), Syyllisiäkö? (1938) ja Lapseni on minun (1940). Leppänen itse piti merkittävimpänä roolinaan Astrid Jönssonia Wilho Ilmarin ohjaamassa Vieras mies tuli taloon -elokuvassa.
Leppäsen muita filmirooleja ovat Jussilla palkittu Mettälän Santra Valentin Vaalan elokuvassa Ihmiset suviyössä ja Töyryn emäntä Edvin Laineen suurelokuvassa Täällä Pohjantähden alla. Onnistuneita tulkintoja olivat myös matami Röhelin elokuvassa Kun on tunteet sekä apuvaimo Lindgreenska Pastori Jussilaisessa. Leppäsen viimeiseksi filmityöksi jäi ruotsinkielisen rouvan osa Taavi Kassilan elokuvassa Petos vuonna 1988.
Kaisu Leppäsen ensimmäinen aviopuoliso oli ohjaaja Ilmari Unho ja toinen näyttelijä Tauno Majuri. Leppäsen ja Unhon poika oli Suomen Filmiteollisuudessa työskennellyt elokuvaaja Pentti Unho (1928–1970). Molemmat liitot päättyivät eroon.
Muun muassa Panu Rajala on Tampereen Teatterin historiassaan (2004) sekoittanut Kaisa ja Kaisu Leppäsen.
Aiheesta muualla

Mäkinen, Helka: / Leppänen, Kaisu (1904–1993) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Les Sylphides

Les Sylphides -esitys Bakussa vuonna 2014.
Anna Pavlova Les Sylphidesissä 1909. Ohjelmajuliste Valentin Serov.
Les Sylphides on baletti, joka kuvailee keijuja eli metsän henkiä. Siinä ei ole juonta, runoilija ja keijut vain leijailevat metsässä musiikin tahtiin. Baletin kuoro eli corps de ballet on näyttämöllä lähes koko ajan. Baletti kuuluu useimpien maailman balettiseurueiden ohjelmistoon.
Ensimmäinen versio nimellä Chopiana sai ensi-iltansa Pietarin Mariinski-teatterissa 10. helmikuuta 1907, johon koreografian teki Mihail Fokin ja puvustuksen ja lavastuksen Léon Bakst. Nykyisin tunnetuimman koreografian on laatinut Mihail Fokin Sergei Djagilevin Ballets russesia varten. Sen ensiesitys oli Pariisissa 2. kesäkuuta 1909 Théâtre du Châtelet'ssa. Tanssijoina olivat Anna Pavlova, Tamara Karsavina, Aleksandra Baldina ja Vatslav Nižinski. Puvustuksen ja lavastuksen oli suunnitellut Aleksandr Benois.
Baletin musiikkina on käytetty Frédéric Chopinin pianoteoksia, jotka Aleksandr Glazunov sovitti orkesterille. Myös Benjamin Britten on tehnyt sovituksesta versionsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Sylphides Wikimedia Commonsissa