stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyttyset
Hyttyset taudinlevittäjinä

Hyttysillä on suuri merkitys monien tartuntatautien, erityisesti malarian, levittäjinä. Noin kolme prosenttia 3 700:sta tunnistetusta hyttyslajista levittää ihmisille vaarallisia tauteja. Maailmanlaajuisesti merkittäviin hyttysen levittämiin sairauksiin kuuluvat malarian lisäksi denguekuume, keltakuume, lymfaattinen filariaasi, chikungunya, zika, Japanin aivotulehdus ja Länsi-Niilin virus. Vuonna 2015 näille taudeille alttiina oli noin puolet maapallon väestöstä. Hyttyset tappavatkin ihmisiä enemmän kuin mitkään muut eläimet: yli 725 000 ihmistä kuolee vuosittain hyttysten levittämiin tartuntatauteihin.
Nykyisin Suomessa hyttyset levittävät pogostantautia, Inkoon tautia, Chatangavirusta sekä jänisruttoa. Hyttysten levittämät taudit ovat jossain määrin yleistymässä myös kehittyneissä maissa. Chikungunya on jo aiheuttanut Etelä-Euroopassa kotoperäisiä epidemioita, ja denguekuume levinnee tulevaisuudessa myös Eurooppaan. Hyttysten levittämien tautien ehkäisy saattaa olla mahdollista geeniajureiden avulla.
Taksonomia ja evoluutio

Vanhin anatomialtaan nykyisen kaltainen hyttynen on löydetty 79 miljoonaa vuotta vanhasta kanadalaisesta meripihkasta liitukaudelta. Vanhempi yksilö mutta primitiivisemmillä piirteillä, on säilynyt burmalaisessa meripihkassa 100–90 miljoonaa vuotta. Kaksi muuta löydettyä hyttysfossiilia ovat muuttuneet hyvin vähän moderneista hyttysistä 46 miljoonassa vuodessa. Nämä fossiilit ovat myös varhaisimmat koskaan löydetyt joilla on säilynyt verta vatsassa. Vaikka liitukautta vanhempia fossiileja ei ole löydetty, tuoreet tutkimukset  viittaavat siihen että varhaisimmat eroavaisuudet Anophelinaen ja Culicinaen hyttysten välillä ilmaantuivat 226 miljoonaa vuotta sitten.
Taksonomia ja evoluutio > Luokittelu

Hyttysten heimoon kuuluu kaksi alaheimoa ja 113 sukua.
Alaheimo Anophelinae
Horkkahyttyset Anopheles
Bironella
Chagasia
Alaheimo Culicinae
Aedeomyia
Aedes
Armigeres
Ayurakitia
Coquillettidia
Culex
Culiseta
Deinocerites
Eretmapodites
Ficalbia
Galindomyia
Haemagogus
Heizmannia
Hodgesia
Isostomyia
Johnbelkinia
Limatus
Lutzia
Malaya
Mansonia
Maorigoeldia
Mimomyia
Onirion
Opifex
Orthopodomyia
Psorophora
Runchomyia
Sabethes
Shannoniana
Topomyia
Toxorhynchites
Trichoprosopon
Tripteroides
Udaya
Uranotaenia
Verrallina
Wyeomyia
Zeugnomyia
Suomen hyttyslajit

Suomessa tiedetään esiintyvän vähintään 44 eri hyttyslajia.
Suomen hyttyslajit > Alaheimo Anophelinae

Viisi lajia sukussa Anopheles, alasuku Anopheles.
Etelänhorkkahyttynen Anopheles claviger
Pohjanhorkkahyttynen Anopheles beklemishevi
Anopheles maculipennis -lajiryhmä (s.l.)
Horkkahyttynen Anopheles messae
Anopheles maculipennis s.s. (sensu stricto)
Anopheles daciae
Suomen hyttyslajit > Alaheimo Culicinae

Suomessa 39 lajia on jaettu neljään heimoon ja edelleen 4 sukuun (Aedes, Coquillettidia, Culex ja Culiseta: Wilkerson ym. luokituksen mukaan) tai 7 sukuun (Aedes, Aedimorphus, Coquillettidia, Culex, Culiseta, Dahliana ja Ochlerotatus: Reinert et al. luokituksen mukaan).
Aedini
Pikkuhyttynen Aedes (Aedes) cinereus
Aedes (Aedes) geminus
Aedes (Aedes) rossicus
Kiusahyttynen Aedes (Aedimorphus) vexans
Rengashyttynen Aedes (Ochlerotatus) annulipes
Lehtohyttynen Aedes (Ochlerotatus) cantans
Suolahyttynen Aedes (Ochlerotatus) caspius
Toukohyttynen Aedes (Ochlerotatus) cataphylla
Metsähyttynen Aedes (Ochlerotatus) communis
Helohyttynen Aedes (Ochlerotatus) cyprius
Tiheikköhyttynen Aedes (Ochlerotatus) diantaeus
Luhtahyttynen Aedes (Ochlerotatus) dorsalis
Piinahyttynen Aedes (Ochlerotatus) excrucians
Tulvahyttynen Aedes (Ochlerotatus) euedes
Ruskuhyttynen Aedes (Ochlerotatus) flavescens
Jänkähyttynen Aedes (Ochlerotatus) hexodontus
Tunturihyttynen Aedes (Ochlerotatus) impiger
Pohjanhyttynen Aedes (Ochlerotatus) intrudens
Kirjohyttynen Aedes (Ochlerotatus) leucomelas
Varjohyttynen Aedes (Ochlerotatus) nigrinus
Tundrahyttynen Aedes (Ochlerotatus) nigripes
Taigahyttynen Aedes (Ochlerotatus) pionips
Lapinhyttynen Aedes (Ochlerotatus) pullatus
Aapahyttynen Aedes (Ochlerotatus) punctodes
Korpihyttynen Aedes (Ochlerotatus) punctor
Rantahyttynen Aedes (Ochlerotatus) riparius
Aedes (Ochlerotatus) sticticus
Dahliana geniculata
Culicini
Culex (Barraudius) modestus
Culex (Culex) pipiens
Culex (Culex) torrentium
Sammakkohyttynen Culex (Neoculex) territans
Culisetini
Isokirsihyttynen Culiseta (Culiseta) alaskaensis
Rengaskirsihyttynen Culiseta (Culiseta) annulata
Valjukirsihyttynen Culiseta (Culiseta) bergrothi
Culiseta (Culiseta) subochrea
Viitahyttynen Culiseta (Culicella) morsitans
Ruskokirsihyttynen Culiseta (Culicella) ochroptera
Mansoniini
Elohyttynen Coquillettidia richiardii
Aiheesta muualla

European Mosquito Bulletin
Hyttysten karkoitus
Pirkka Utrio (1976) Identification key to Finnish mosquito larvae (DIPTERA, CULICIDAE). Annales Agriculturae Fenniae, Seria Animalia Nocentia n. 88, vol. 15, 128–136 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyttyset Hyonteismaailma.fi, Transmeri (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q7367  Wikispecies: Culicidae  ADW: Culicidae  AFD: Culicidae  BioLib: 17369  BOLD: 1730  BugGuide: 169  CoL: CCYMV  EoL: 473  EPPO: 1CULIF  Fauna Europaea: 11650  Fauna Europaea (new): ef7da5aa-e818-4835-bb5d-2221077b0f68  GBIF: 3346  iNaturalist: 52134  IRMNG: 101749  ISC: 106720  ITIS: 125930  NBN: NBNSYS0000040182  NCBI: 7157  NZOR: 83783aab-eef4-432f-acb5-9c17a8e155b0  Open Tree of Life: 269670  Paleobiology Database: 138308  WoRMS: 150945 
Hyttysen toukkia veden pintakalvoon kiinnittyneinä.
Oesch

Oesch on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Albert Oesch (1897–1962), sveitsiläinen roomalaiskatolinen pappi
Albert Oesch (1907–1936), sveitsiläinen kuvanveistäjä ja lasimaalari
Christian Oesch (1860–1935), suomensveitsiläinen karjatalouden ohjaaja ja meijeristi
John Oesch (1791–1850), saksalaiskanadalainen mennoniittipiispa
Klaus Oesch, suomalainen tietokirjailija
Karl Lennart Oesch (1892–1978), suomalainen jääkäri, kenraaliluutnantti ja ministeri
Rainer Kristian Oesch (s. 1948), suomalainen kauppaoikeuden professori
Werner Christian Oesch (1886–1967), suomalainen kauppaneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hedelmäviini

Karpaloviiniä.
Hedelmäviini on käymisteitse valmistettu alkoholijuoma, jota tehdään hedelmistä tai marjoista mutta ei viinirypäleistä. Marjoista tehtyjä viinejä kutsutaan myös marjaviineiksi. Hedelmäviinejä on niin kuivia kuin makeitakin, ja niiden alkoholipitoisuus on keskimäärin 11 prosenttia, ylimmillään 16 prosenttia. Hedelmäviinien valmistusprosessi on samankaltainen kuin viinirypäleviinilläkin.
Ominaisuuksia

Hedelmäviinejä on kuivasta makeaan. Niiden alkoholipitoisuus on keskimäärin 11 prosenttia ja ylimmillään 16 prosenttia. Marjaviinit ovat noin kaksin verroin hapokkaampia kuin rypäleviinit mutta selvästi vähemmän makeita. Niistä ei myöskään yleensä löydy samanlaista pitkää makua kuin hyvistä rypäleviineistä.
Raaka-aineet

Hedelmäviinejä tehdään muun muassa viinimarjasta, karviaisesta, mustikasta, mansikasta, variksenmarjasta, mesimarjasta, lakasta, pihlajanmarjasta, ruusunmarjasta ja vadelmasta tai omenasta, päärynästä, luumusta ja kirsikasta. Alkoholipitoisuudeltaan mietoja omenoista tai päärynöistä valmistettuja hedelmäviinejä kutsutaan siidereiksi.
Yhteen viiniin voi käyttää myös useita eri raaka-aineita. Viinin maku ei juurikaan muistuta raaka-aineensa makua. Suomessa marjaviinien raaka-aineena käytetään pääasiassa viljeltyjä marjoja, sillä luonnonmarjojen happokoostumus ei ole yhtä soveltuva viinin valmistukseen.
Valmistus

Viiniin käytettävät marjat laitetaan keruun jälkeen usein pakkaseen, jolloin niistä tulee mehukkaampia. Pakastaminen sallii myös viinin tuottamisen tasaisemmin pidemmän ajan kuluessa.
Marjoista tai hedelmistä tehtävien viinien valmistusprosessi on hyvin samanlainen kuin rypäleviinienkin. Raaka-aine puristetaan aluksi mehuksi, ja siihen lisätään vesi, sokeri ja hiivaravinne. Hiivan käyminen alkaa, ja muodostuu alkoholia sekä hiilidioksidia, joka poistetaan. Käyminen kestää kahdesta kolmeen viikkoa. Sen jälkeen viini kirkastetaan kirkastusaineilla ja suodatetaan levysuodattimilla. Viini kypsytetään, jolloin sakka laskeutuu pohjalle. Kypsytys voi kestää jopa puoli vuotta. Kypsytyksen jälkeen viini suodatetaan taas. Viini voidaan myös jälkimakeuttaa. Lopuksi viini pullotetaan ja varastoidaan vaaka-asentoon 12–16 asteessa.
Käyttö ja suosio

Marjaviinejä valmistetaan etenkin Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa sekä Yhdysvalloissa.
Marjaviinejä on maailman viineistä alle yksi prosentti − 99 prosenttia on rypäleviinejä. Vuonna 2010 marjaviinien kulutus Suomessa oli koko viininkulutuksesta alle yhden prosentin.
Tilaviinin nimellä myytäviä hedelmäviinejä myytiin Suomessa vuoden 2013 kesällä 27 viinitilalta. Kotiviinit tehdään yleensä hedelmistä tai marjoista.
Marjaviinit juodaan yleensä nuorena, sillä niiden maku on parhaimmillaan kaksi tai kolme vuotta pullotushetkestä.
Suomen määräykset

Suomen lainsäädäntö käyttää hedelmä- ja marjaviineistä yhteisnimitystä hedelmäviini. Suomessa myytävän hedelmäviinin nimen etuliitteenä tulee olla sen hedelmän tai marjan nimi, joka on juoman pääasiallinen raaka-aine. Jos mikään raaka-aine ei ole hallitseva, voidaan nimessä käyttää sanaa ”hedelmä” tai ”marja”. Suomessa viinitiloilta myytäviä viinejä eli tilaviinejä saa myydä vain valmistuspaikan välittömässä läheisyydessä, ja tuotannon on täytettävä sosiaali- ja terveysministeriön määrittelemät valmistusehdot.
Aiheesta muualla

1802/2009: Valtioneuvoston asetus alkoholijuomista ja väkiviinasta annetun asetuksen muuttamisesta: 2 a §, Finlex (asetuksen hedelmäviiniä kuvaava kohta)
101 dalmatialaista (vuoden 1961 elokuva)

| 101 dalmatialaista (Lupsakkaat luppakorvat)> One Hundred and One Dalmatians |
| --- | --- |
 Juhlajulkaisu-DVD:n kansi
Ohjaaja:  Clyde Geronimi, Hamilton Luske, Wolfgang Reitherman
Käsikirjoittaja:  Bill Peet
Perustuu:  Dodie Smithin romaaniin Satayksi dalmatiankoiraa
Tuottaja:  Walt Disney
Säveltäjä:  George Bruns, Mel Leven (laulut)
Leikkaaja:  Donald Halliday Roy Brewer
Tuotantosuunnittelija:  Ken Anderson
Pääosat:  (engl. äänet) Rod Taylor, Betty Lou Gerson, Cate Bauer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:  25. tammikuuta 1961
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  101 dalmatialaista 2: Pikku Kikero Lontoossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
101 dalmatialaista (engl. One Hundred and One Dalmatians) on vuonna 1961 valmistunut Disneyn animaatioelokuva. Sitä levitettiin Suomessa alun perin nimellä Lupsakkaat luppakorvat. Elokuvan tarina kertoo turkismateriaaliksi siepatuista dalmatiankoiranpennuista ja niiden vanhempien seikkailusta niitä etsiessä.
Elokuva perustuu Dodie Smithin lastenkirjaan Satayksi dalmatiankoiraa. Saman tarinan pohjalta on tehty myös näytelmäelokuva 101 dalmatialaista vuonna 1996.
Elokuvassa on yhteensä 6 469 952 dalmatialaisen laikkua: Pongolla on 72, Perditalla 68 ja jokaisella pennulla 32 laikkua. Tämän vuoksi elokuvan piirrokset valokopioitiin suoraan kalvolle, ja näin vältyttiin hankalalta ja aikaa vievältä puhtaaksipiirtämiseltä.
Juoni

Anitan ja Rogerin dalmatialaiskoirat, Pongo ja Perdita, saavat viisitoista ihastutavaa pientä pentua. Perheen ilon pilaa turkiksia rakastava Cruella de Vil, joka tahtoisi ostaa Pongon ja Perditan jälkeläiset. Eräänä iltana murtomiehet Jasper ja Jesper sieppaavat koko pentueen. Scotland Yard on voimaton, ihmiset eivät tiedä mitä tehdä. Jäljelle jää vain yksi keino eli koirien viesti, hämyhaukku, joka kantautuu koiralta koiralle Lontoon esikaupungeista aina Suffolkin perukoille asti.lähde?
Vuoden 1995 suomenkielinen toteutus

Elokuvan suomenkielinen dubbaus tehtiin Tuotantotalo Wernen tiloissa. Dubbauksen ohjasi ja dialogin suomensi Pekka Lehtosaari.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matti Olavi Ranin  | … |  Pongo   |
|  Carita Mäkelä  | … |  Perdita   |
|  Petteri Sallinen  | … |  Roger   |
|  Katja Soininen  | … |  Anita   |
|  Rauha Rentola  | … |  Hanna, neiti Birdwell    |
|  Hannele Lauri  | … |  Cruella de Vil   |
|  Tom Wentzel  | … |  Jasper   |
|  Jyrki Kovaleff  | … |  Jesper   |
|  Keijo Komppa  | … |  Eversti   |
|  Jarmo Harjula  | … |  Kersantti Tapsu   |
|  Veikko Honkanen  | … |  Kapteeni, TV kuuluttaja, Tarkastaja, Collie   |
|  Esa Saario  | … |  Danny, Ara, Herra Simpkins, Mekaanikko, Rekkakuski    |
|  Pekka Lehtosaari  | … |  Labradorinnoutaja   |
|  Dimitri Qvintus  | … |  Kikero   |
|  Larissa Qvintus  | … |  Rollo   |
|  Henna Haverinen  | … |  Pipsa   |
|  Titta Jokinen  | … |  Mansikki   |
|  Joni Kasanen  | … |  Laikku   |
|  Toni Keinänen  | … |  Pentu   |
|  Mika Partanen  | … |  Pentu   |
|  Olli Parviainen  | … |  Pentu   |
|  Pekka Parviainen  | … |  Pentu   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Terrieri   |
|  Annina Segerman  | … |  Pisama   |
Kuoro: Markus Bäckman, Ulla Hakola, Päivi Hilska, Matti Holi, Topi Lehtipuu, Leena Liimatainen ja Markku Pihlaja.
Siskonmakkara

Keitto, johon raaka siskonmakkaramassa on puristettu ulos kuorestaan. Muina aineina on käytetty perunaa, porkkanaa, purjoa ja lanttua.
Siskonmakkara on makkara, jota myydään raakana (joskus pakastettuna) makkaramassana ja kypsennetään ennen ruokailua. Nykyään siskonmakkaraa on saatavana myös kypsänä einestuotteena. Alkujaan siskonmakkarat on tehty lampaan suoleen, nykyisin jopa muoviin.
Siskonmakkaran nimen lähtökohta on ranskan sana saucisse = 'makkara', josta saksalainen Sausischen, josta edelleen ruotsin siskonkorv ja venäläinen nakkimakkaroita tarkoittava сосиски, muinoin susiskon. Ranskan kielen sana saucisse puolestaan tulee italian sanasta salsiccia, jonka pohjana on latinan suolaa tarkoittava sana sal.
Ruokalajit

Yleisin siskonmakkarasta tehtävä ruokalaji on siskonmakkarakeitto, jossa makkarat kypsyvät keittoliemessä ja maustavat samalla liemen. Jos makkara on tehty luonnonsuoleen tai muuhun syötävään, makkarat voi pilkkoa kuorineen, jolloin ne pursuvat ulos kuoresta. Muuten makkarat pursotellaan keittoon möykkyinä. Keitossa on kirkas liemi, ja makkaran lisäksi siinä on peruna- ja juureskuutioita. Mausteina käytetään esimerkiksi liemikuutioita, persiljaa ja mauste- tai mustapippuria.
Siskonmakkarasta voi tehdä myös muun muassa makkarastroganoffia tai makaronilaatikkoa, jossa on jauhelihan tilalla siskonmakkaraa.
Wikikirjaston keittokirjassa on resepti aiheesta:
Wikikirjasto
Kangasalan Kisa-Eagles

Kangasalan Kisa-Eagles on suomalainen jääkiekkojoukkue, joka syntyi kun Kangasalan Kisan ja Kangasalan Voiton jääkiekko yhdistyivät yhdeksi joukkueeksi Kisan alaisuuteen.
Joukkueen perustamisajankohtana pidetään vuotta 1930 ja kotipaikka on Kangasala. Joukkueen kotiareena  on Kangasalan jäähalli ja se pelaa II-divisioonassa.
Kasvatit pääsarjatasolla

(myös Kangasalan Voiton kasvatteja)
| --- | --- |
 Otto Heinonen  Antti Jaatinen  Katri Paananen  Ville-Joonas Peltola  Mari Saarinen :  Jorma Sevon  Seppo Sevon  Samuli Vainionpää  Sami Venäläinen  Tommi Välimaa
Aiheesta muualla

Juniorit
Edustus (Arkistoitu – Internet Archive)
Virolahden kirkko

| Virolahden kirkko |
| --- | --- |
 Virolahden kirkko luoteesta nähtynä.
Sijainti:  Kirkontie 500, Virolahti
Koordinaatit:  60°30′33.3″N, 027°41′15.5″E
Seurakunta:  Haminan seurakunnan Virolahden kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  1765–1768
Suunnittelija:  Tuomas Ragvaldinpoika Suikkanen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  650
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virolahden kirkko on Virolahdella sijaitseva puukirkko, joka on rakennettu kirkonrakentaja Tuomas Ragvaldinpoika Suikkasen johdolla vuosina 1765–1768. Kirkkotarhassa on keskiaikainen Virolahden sakaristo, jonka yhteyteen liittynyt puukirkko on purettu 1846. Tämä puukirkko oli järjestyksessään kolmas. Kirkkotarhaa reunustaa vuonna 1857 rakennettu kiviaita.
Kirkon nykyinen kellotapuli on arkkitehti Veli Klamin suunnittelema vuodelta 1958. Kellotapuli sijaitsee samalla paikalla kuin Eskil Colleniuksen rakentama ja vuonna 1778 valmistunut kellotapuli, joka tuhoutui salaman sytyttämänä vuonna 1957.
Virolahden kirkko on puinen tasavartinen ristikirkko, jossa ristivarret kapenevat kärkiin päin. Kirkossa on ollut varhaisimmassa asussaan tervatut paanukatto ja hirsiseinät. Kirkon alttaritaulu on Oskari Paatelan Kristuksen hautaamista esittävä maalaus vuodelta 1914. Alttarin, parvekkeiden ja penkkien koristeaiheena on käytetty puuhun kaiverrettuja tiimalaseja. Kirkkosalin katosta riippuu kirkkolaiva, jonka on lahjoittanut seurakunnalle Pitkäpaasi-seura.
Kirkkoon hankittiin urut vuonna 1891. Seuraavat urut olivat Kangasalan urkutehtaan valmistamat vuodelta 1946. Nykyiset 24-äänikertaiset urut ovat urkurakentamo Hans Heinrichin vuodelta 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Virolahden kirkko Wikimedia Commonsissa
Lulu ja lehmä

Lulu ja lehmä (engl. Tangerine & Cow) on vuonna 2010 julkaistu animaatio. Kaksilapsisen perheen arki on yhtä kaaosta. Isä matkustaa ja on läsnä vain kännykän toisessa päässä. Äiti toivoo jonkin keksintönsä saavan jonain päivänä Nobelin palkinnon. Lisäksi perheeseen muuttaa lehmä, joka kaikkien yllätykseksi osaa puhua.
Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elise Langenoja  | … |  äiti   |
|  Santtu Karvonen  | … |  lehmä   |
|  Henna Haverinen  | … |  Lulu   |
|  Rinna Paatso  | … |  Saku   |
|  Juha Paananen  | … |  isä   |
|  Rauno Ahonen  | … |     |
|  Niko Kivelä  | … |     |
|  Joonathan Kettunen  | … |     |
|  Minna Tasanto  | … |     |
Tuotanto: Uptempo Oy
HFA

Kannerin oireyhtymä eli varhaislapsuuden autismi jaetaan usein kahteen luokkaan henkilön kognitiivisen suoriutumisen perusteella. Jakoa syvästi ja lievästi autistisiin ei ole määritelty missään virallisesti, eikä sitä mainita tautiluokituksissa, mutta puhumattomista autisteista ja autisteista, joiden älykkyysosamäärä on alle 70, käytetään usein nimitystä LFA (Low Functioning Autism) eli syvä tai vaikea autismi. Muista Kannerin autisteista käytetään nimitystä HFA (High-functioning autism) eli lievä autismi, jota kutsutaan toisinaan myös hyvätasoiseksi autismiksi..
Yhdysvalloissa lievää autismia saatetaan käyttää myös Aspergerin syndrooman (AS) synonyymina. Lievä autismi saattaakin olla joissain tapauksissa hyvin lähellä Aspergerin oireyhtymää. Lievästi autistisiksi kutsutut henkilöt eroavat Suomessa Asperger-diagnoosin saaneista vähintään siten, että heillä ilmeni jo ennen kolmen vuoden ikää poikkeavuutta leikeissä taikka kielellisessä tai sosiaalisessa kehityksessä
Vuonna 2013 julkaistussa yhdysvaltalaisessa DSM-5-tautiluokituksessa kaikki autismikirjon erillisdiagnoosit yhdistettiin yhdeksi autismikirjon häiriö -diagnoosiksi. Uusi autismikirjon häiriö -diagnoosi korvaa DSM-5-tautiluokituksessa lapsuusiän autismin, laaja-alaiset kehityshäiriöt HFA:n sekä Aspergerin oireyhtymän.
Tunnettuja HFA-ihmisiä

etologi ja kirjailija Temple Grandin  lähde?
kirjailija Wendy Lawson  lähde?
jazzmuusikko Matt Savage  lähde?
kirjailija Donna Williams  lähde?
Aiheesta muualla

Autismi- ja Aspergerliitto
Suomen Aspergeryhdistys
Sami Leppämäki ja Asko Niemelä: Minne Aspergerin oireyhtymä katosi? Duodecim 2014;130:865–866 (PDF)
Autismikirjon häiriö uusimman DSM-5 luokituksen mukaan; Assijorinat-blogi
Autism spectrum disorders : an epidemiological and clinical study (PDF)
Autistic Self Advocacy Network (ASAN)
Autismin kirjon häiriöt ja muut neurologiset häiriöt
Autismi
HFA
LFA
Aspergerin oireyhtymä
Keskittymishäiriö
Touretten oireyhtymä
Dysfasia
Ötökän elämää

| Ötökän elämää> A Bug's Life |
| --- | --- |
 Elokuvan kansikuva
Ohjaaja:  John Lasseter   Andrew Stanton (apuohjaaja)
Käsikirjoittaja:  John Lasseter   Andrew Stanton   Joe Ranft
Tuottaja:  Darla K. Anderson Kevin Reher
Säveltäjä:  Randy Newman
Kuvaaja:  Sharon Calahan
Leikkaaja:  Lee Unkrich
Pääosat:  Ääni: Dave Foley Kevin Spacey Julia Louis-Dreyfus
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures   Pixar
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   25. marraskuuta 1998    19. helmikuuta 1999
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ötökän elämää (A Bug’s Life) on Disneyn ja Pixarin yhteistyönä vuonna 1998 valmistunut ja 1999 Suomessa julkaistu tietokoneanimaatioelokuva. Ötökän elämää oli ensimmäinen Disney-elokuva, josta tehtiin suoraan myös DVD-versio. Tarinan lähtökohtana toimi Aisopoksen antiikin ajan satu Heinäsirkka ja muurahainen.
Tuotanto

Elokuvan storyboardeja tehtiin kaksi ja puoli vuotta. Niihin tuli 27 500 piirrosta ja työhön osallistui kerrallaan 8-12 ihmistä. Kun hahmoja ja maisemia suunniteltiin, sitä varten tehtiin erikoisvideokamera, jolla kuvattiin pihalla ja nähtiin, miltä kaikki näyttää hyönteisten näkökulmasta noin sentin korkeudella. Hahmoista tehtiin ensin luonnosten pohjalta veistokset, joiden perusteella saatiin animoitua digitaaliset rautalankamallit, joiden perusteella hahmot ja niiden liikkeet tehtiin.
Elokuva on John Lasseterin ohjaama.
Äänirooleissa

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli | Hyönteistyyppi |
| --- | --- | --- | --- |
| Dave Foley | Jarkko Tamminen | Flik | muurahainen |
| Hayden Panettiere | Heljä Heikkinen | Dot | muurahainen |
| Kevin Spacey | Seppo Pääkkönen | Hopper | heinäsirkka |
| Julia Louis-Dreyfus | Maija Kinnunen | Prinsessa Atta | muurahainen |
| Phyllis Diller | Seela Sella | Kuningatar | muurahainen |
| Richard Kind | Jukka Voutilainen | Molt | heinäsirkka |
| David Hyde Pierce | Jukka Rasila | Slim | sauvasirkka |
| Joe Ranft | Jarmo Koski | Heimlich | perhosen toukka |
| Denis Leary | Petteri Summanen | Francis | leppäkerttu |
| Madeline Kahn | Mari Vainio | Gypsy | riikinkukkokehrääjä |
| Michael McShane | Michael McShane Petteri Summanen* | Tuck & Roll | siira |
| Bonnie Hunt | Kristiina Halttu | Rosie | mustaleski |
| John Ratzenberger | Heikki Määttänen | P.T. Kirppu | kirppu |
| Jonathan Harris | Matti Ranin | Manny | rukoilijasirkka |
| Brad Garrett | Pekka Lehtosaari | Dim | lehtisarvinen |
| Roddy McDowall | Tuomo Holopainen | Herra Humus | muurahainen |
| Alex Rocco | Eero Saarinen | Thorny | muurahainen |
| Edie McClurg | Maija-Liisa Peuhu | Tohtori Flora | muurahainen |
| David Ossman | Veikko Honkanen | Cornelius | muurahainen |
| David Lander | David Lander Antti Pääkkönen** | Rumpali | heinäsirkka |
| Ashley Tisdale | Henna Haverinen | Mustikkapartiolainen / muita ääniä | muurahainen |
| Randy Newman | Pepe Ahlqvist | Laulut |  |
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Petteri Halmela, Outi Haverinen ja Tuomas Oksanen.
* = Ainoastaan sanat ”Saat potkut!”
** = Ainoastaan pieleen menneissä kohtauksissa.
Laulu

Ole Vain Mikä Oot (Time of Your Life) - Esittäjänä Pepe Ahlqvist