stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dion (Kreeta)

| Dion> Δῖον |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Dion (m.kreik. Δῖον, Dīon, lat. Dium) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tiedetä. Plinius vanhempi mainitsee Dionin sisämaakaupungiksi, mutta on oletettu, että se olisi sen sijaan sijainnut lähellä saaren pohjoisrannikon Dionin niemeä (nyk. Korakiás). Kyseisen niemen kohdalta laskettiin Kreetan suurin leveys saaren etelärannikolle.
Slovenia

Slovenia (sloveeniksi Slovenija), virallisesti Slovenian tasavalta (sloveeniksi Republika Slovenija) on valtio eteläisessä Keski-Euroopassa. Maan pinta-ala on 20 273 neliökilometriä, asukasluku noin kaksi miljoonaa ja pääkaupunki on Ljubljana.
Adrianmeren rannalta Balkanin vuoristoalueille ja Alpeille ulottuva Slovenia on ollut historiansa aikana niin roomalaisten kuin Habsburgienkin vallassa. Se kuului Jugoslaviaan vuosina 1918–1991, ja erosi siitä lyhyen sodan jälkeen. Nykyisin maa kuuluu Natoon ja Euroopan unioniin ja käyttää euroa valuuttanaan.
Maantiede > Poliittinen ja fyysinen maantiede

Slovenia lasketaan kuuluvaksi Keski-Eurooppaan, ja sen rajanaapureita ovat Italia, Kroatia, Itävalta ja Unkari. Valtion pinta-ala on 20 273 neliökilometriä, ja sillä on hieman yli 45 kilometriä rantaviivaa Adrianmerellä.
Slovenia on pääosin vuoristoista, ja yli 90 prosenttia maasta on yli 200 metrin korkeudella merenpinnasta. Korkein vuori on Triglav, jonka korkeus on 2 864 metriä. Slovenia voidaan jakaa maantieteellisesti jopa 12 osaan, mutta siitä voidaan erottaa myös neljä erilaista topografista aluetta. Kaksi viidesosaa maasta kuuluu Alppien alueeseen, joka levittäytyy maan pohjois- ja luoteisosissa. Maan lounaisosassa on Dinaaristen Alppien jatke Karstin ylänköalue, joka on tyypillistä karstimaata ja myös antanut nimen muodostelmalle. Siellä sijaitsevat Škocjanin luolat ovat Unescon Maailmanperintöluettelossa. Viidesosa Slovenian alasta kuuluu Karpaattien altaaseen. Hedelmällinen tasanko sijaitsee maan itä- ja koillisalueilla. Tasankoa halkovat myös muun muassa Sava-, Drava- ja Murjoet. Neljäs merkittävä alue on Primorska, johon kuuluvat Slovenian osuus Istriasta sekä Soča- ja Vipavajokien laaksot.
Maantiede > Ilmasto

Slovenia voidaan jakaa kolmeen ilmastovyöhykkeeseen. Istrian seutu on Dalmatian välimerenilmaston ja mannerilmaston välistä siirtymävyöhykettä. Maan keski- ja pohjoisosien mannerilmasto on leutokesäistä. Sen sijaan itäisessä Sloveniassa on kuumat kesät ja kylmät talvet. Tammikuu on kylmin kuukausi, ja sen keskipäivälämpötila on –2 astetta. Heinäkuun keskilämpötila on puolestaan 21 astetta. Vuotuinen sademäärä on idässä 800 ja luoteessa jopa 3 000 millimetriä. Rannikon leutoja talvia viilentää välillä kylmä bora-tuuli.
Maantiede > Luonto

Noin kolme viidesosaa Sloveniasta on metsän peitossa. Vuoriston yläosissa puurajalla kasvaa katajia ja alppiniittyjä. Alempana on sekametsävyöhyke, jolla kasvaa havupuita ja koivuja sekä pyökkejä. Adrianmeren rannikolla on tyypillistä Välimeren kasvillisuutta, kuten macchiaa. Sloveniassa on kaikkiaan 3 200 kasvilajia, ja niistä 70 on joko kotoperäisiä tai ensimmäisen kerran luokiteltu Sloveniassa. Triglavin kansallispuistossa on useita kotoperäisiä kukkivia kasveja.
Sloveniassa elää noin 15 000 eläinlajia. Eläimistöön kuuluu muun muassa eurooppalaisia nisäkkäitä, kuten hirvieläimiä, gemssi, villisika, murmeleita, susi, ilves ja karhu. Karhuja on erityisen suuri populaatio Kočevjen alueella.
Noin 12 prosenttia Sloveniasta on suojeltu. Triglavin kansallispuisto, joka on 838 neliökilometrin laajuinen, on maan ainoa kansallispuisto. Se käsittää ison osan Julisista Alpeista. Lisäksi Sloveniassa on kolme alueellista luonnonpuistoa, 44 maisemapuistoa, noin 50 suojelualuetta ja yli 600 luonnonperintökohdetta.
Historia > Varhaiset vaiheet

Nykyiseltä Slovenian alueelta on tehty vain vähän löytöjä paleoliittiselta ajalta, mutta neoliittiselta ajalta ja rautakaudelta niitä jo on. Vuosina 400–100 eaa. alueella asui kelttejä. Heidän valtakuntansa liitettiin Rooman provinssiksi nimeltä Noricum vuonna 10 eaa. Roomalaiset rakensivat alueelle teitä ja Emonan kaupungin nykyisen Ljubljanan paikalle. Kansainvaellukset kulkivat Slovenian yli, ja maa oli ensin länsigoottien, sitten itägoottien ja lopulta langobardien vallassa.
Slaavit asuttivat alueen 500-luvulla ja vuodesta 788 sitä hallitsivat frankit ja 907–955 Unkari. Vuodesta 1335 nyky-Slovenian alueet olivat Habsburgien hallinnossa aina Itävalta-Unkarin romahdukseen asti, eli vuoteen 1918.
Historia > Osa Jugoslaviaa

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sloveniasta tuli osa Jugoslaviaa, joka tunnettiin 1918–1929 Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntana. Toisessa maailmansodassa Italia, Saksa ja Unkari miehittivät Slovenian.
Maailmansodan jälkeen Josip Broz Titon johdolla perustettiin Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta ja Sloveniasta tuli yksi sen tasavalloista (Slovenian sosialistinen tasavalta). Titon ja Stalinin vuonna 1948 tapahtuneen välirikon jälkeen maan talous kasvoi paljolti länsimaiden tuen varassa. Slovenia oli sosialistisen Jugoslavian vaurainta aluetta. Titon aikana maata johti muodollisesti useiden puolueiden rintama, mutta käytännössä järjestäytynyt oppositio kuihtui pois. 1960-luvun lopussa liberaalit saivat tilapäisesti enemmän valtaa etenkin talousasioissa, mutta vuoden 1974 perustuslaki takasi kommunisteille yksinvallan.
Titon kuoleman jälkeen 1980 hänen seuraajansa pyrkivät vallan keskittämiseen, jolloin alkoi talouden alamäki ja kansallismielisyyden voimistuminen. Slovenian itsenäistymisliike alkoi myös voimistua. Slovenia avautui kulttuurin, hallinnon ja talouden alueilla vauhdilla, joka oli ennennäkemätön koko kommunistisessa maailmassa. Toukokuussa 1989 Slovenian parlamentti muutti perustuslakia niin, että ero Jugoslaviasta oli mahdollinen. Huhtikuussa 1990 pidettiin ensimmäiset monipuoluevaalit. Kommunistit nimesivät itsensä Demokraattisten uudistusten puolueeksi (SDP) ja otti käyttöön sosiaalidemokraattisen ohjelman, mutta hävisivät kuuden puolueen Slovenian demokraattiselle oppositiolle (DEMOS). Oikeistolainen ja nationalistinen DEMOS ajoi itsenäisyyttä, mutta SDP:n Milan Kučan, joka valittiin vapaasti presidentiksi, loi uuden hallituksen, joka ajoi löyhempää Jugoslavian liittovaltiota, mitä Serbia vastusti.
Politiikka

Slovenian valtionpäämies on presidentti, joka valitaan kansanvaalilla viiden vuoden välin, sama presidentti voi olla vallassa korkeintaan kaksi kautta. Toimeenpanovaltaa edustaa pääministeri ja hallitus, jonka pääministeri kokoaa ja josta parlamentti äänestää. Pääministeriksi valitaan yleensä parlamenttivaalien jälkeen suurimman puolueen tai koalition puheenjohtaja.
Vuoden 1991 perustuslain mukaan Slovenian parlamentin (Parlament Slovenije) alahuoneen eli kansalliskokouksen (Državni zbor) jäsenistä 38 valitaan suoraan, 50 suhteellisella vaalitavalla ja kaksi nimettyä edustajaa edustavat kansallisia vähemmistöjä: italialaisia ja unkarilaisia. 40-jäsenisessä ylähuoneessa eli kansallisneuvostossa (Državni svet) on 22 jäsentä, jotka valitaan paikallisesti ja 18 edustaa eri intressiryhmiä, kuusi ei-kaupallisia järjestöjä, neljä työntekijöitä ja neljä työnantajia sekä neljä maanviljelijöitä, kauppaa, käsityöläisiä ja itsenäisiä ammatinharjoittajia. Kansalliskokouksen kausi on nelivuotinen ja kansallisneuvosto kootaan samassa yhteydessä. Äänioikeus on kaikilla 18 vuotta täyttäneillä ja niillä 16 vuotta täyttäneillä, jotka ovat töissä.
Vuoden 2011 vaalien jälkeen alahuoneen suurimmat puolueet ovat Positive Slovenia (PS, 28 paikkaa), keskustaoikeistolainen Slovenian demokraattinen puolue (SDS, 26), sosiaalidemokraatit (SD 10), keskustaliberaalinen Državljanska lista (LGV 8), Slovenian eläkeläisten demokraattinen puolue (DeSUS 6), konservatiivinen Slovenska ljudska stranka (SLS 6) ja kristillisdemokraattinen Nova Slovenija – Kršcanska ljudska stranka (NSi, 4 paikkaa).
Heinäkuussa 2014 Sloveniassa järjestettiin ennenaikaiset vaalit pääministeri Alenka Bratušekin erottua puolueensa puheenjohtajan vaihduttua.
Kesäkuun 2018 parlamenttivaaleissa Janez Janšan keskustaoikeistolainen SDS sai äänistä 25 %, Marjan Šarecin LMS sai äänistä 12,6 %, keskusta-vasemmistolaiset sosiaalidemokraatit 10 % ja väistyvän pääministerin Miro Cerarin SMC sai äänistä 9 %.
Slovenia luopui yleisestä asevelvollisuudesta 2003, ja nykyisin asepalvelus on vapaaehtoista 18–25-vuotiaille. Slovenia liittyi Natoon 2004, ja Italia hoitaa sen ilmavalvonnan. Maan omat ilmavoimat, joilla on helikoptereita ja lentokoneita, keskittyvät maavoimien tukemiseen ja Naton rauhanturvaoperaatioihin.
Hallinnollinen jako

Sloveniassa on 211 kuntaa (občine, yksikkö – občina), joista yhdellätoista on kaupungin asema. Kaupunkeja ovat Celje, Koper, Kranj, Ljubljana, Maribor, Murska Sobota, Nova Gorica, Novo Mesto, Ptuj, Slovenj Gradec ja Velenje.
Hallitus suunnittelee myös suurempien hallinnollisten alueiden luomista. Vuonna 2009 alueesta vastaava ministeri kertoi, että provinsseja tulee olemaan kolmesta kahdeksaan kappaletta.
Suurimmat kaupungit ovat pääkaupunki Ljubljanan (272 554 asukasta vuoden 2012 alussa) jälkeen Maribor (94 984 as.), Celje (37 584 as.), Kranj (37 129 as.) sekä Velenje (25 378 as.).
Talous

Slovenialla on toimiva infrastruktuuri, koulutettua työvoimaa ja keskeinen sijainti Balkanin ja Länsi-Euroopan välissä. Sen bruttokansantuote henkeä kohti on Keski-Euroopan korkeimpia. Se liittyi euron käyttäjiin vuonna 2007, ensimmäisenä niin sanotuista ″Uusista jäsenmaista”, eli niistä, jotka liittyivät Euroopan unioniin vuonna 2004. Merkittävä osa maan taloutta on matkailu, joka kohdistuu pääasiallisesti meren rannalle ja Alpeille. Lisäksi raskas teollisuus, tekstiiliteollisuus ja kaivokset työllistävät kansalaisia. Merkittävimmät luonnonvarat ovat ligniitti, lyijy, kivihiili, sinkki, elohopea, hopea ja uraani. Merkittävimmät vientituotteet ovat koneet, kemikaalit ja elintarvikkeet.
Slovenian pääasialliset energialähteet ovat öljy, kiinteät polttoaineet (ruskohiili) ja ydinvoima, joita seuraavat maakaasu ja uusiutuvat energialähteet, mikä käytännössä tarkoittaa lähinnä vesivoimaa. Vuonna 2004 kotimaisesta energiantuotannosta 41 % käytti ydinvoimaa, 35 % kiinteitä polttoaineita ja 24 % uusiutuvia energialähteitä. Slovenialla on yhteinen ydinvoimala Kroatian kanssa, vuonna 1981 avattu Krškon voimalaitos.
Talous > Liikenne

Sloveniassa on 16 lentokenttää, joista yhdellä on yli kolmen kilometrin kiitotie. Rautatietä on 1 228 km ja maantietä 38 925 km, josta 658 km on moottoritietä.
Sloveniassa ei ole maan sisäistä aikataulun mukaista lentoliikennettä. Tieverkosto on hyväkuntoinen. Polkupyöräily on suosittua ja pyöriä voi kuljettaa linja-autoissa. Rautateillä on jäljellä viisi höyryveturia, joita käytetään joskus kesäaikaan matkailijoiden iloksi.
Väestö

Heinäkuussa 2011 slovenialaisia arvioitiin olevan kaksi miljoonaa. Etnisistä ryhmistä sloveeneja (83,1 %) seuraavat serbit 2 %, kroaatit 1,8 % ja bosniakit 1,1 %. Muita tai määrittelemättömiä oli 12 % vuoden 2002 laskennassa. Sloveniaan on muuttanut toisen maailmansodan jälkeen monia asukkaita muualta entisen Jugoslavian alueelta lähinnä taloudellisista syistä.
Slovenian virallinen kieli on sloveeni (puhujia 91,1 %), joka on latinalaisilla aakkosilla kirjoitettu slaavilainen kieli. Italia ja unkari ovat virallisia kieliä niitä puhuvien vähemmistöjen asuttamissa kunnissa. Vuoden 2002 väestönlaskennassa sloveenin lisäksi merkittävin kieli oli serbokroatia (4,5 %), muiden kielten puhujia oli 4,4 %.
Uskonnoltaan katolisia on 57,8 %, uskonnottomia 10,1 % muslimeita 2,4 %, ortodokseja 2,3 %, muita kristittyjä 0,9 %, kirkkokuntiin kuulumattomia kristittyjä 3,5 %, muita tai määrittelemättömiä 23 %.
Vuonna 2012 vastasyntyneiden eliniänodote oli 77,48 vuotta, naisilla (81,36 vuotta) selvästi korkeampi kuin miehillä (73,83 vuotta).
Maailman terveysjärjestön tilastojen mukaan vaarallisia tartuntatauteja, kuten keltakuumetta ja japanin aivokuumetta, ei esiinny Sloveniassa. HIV-positiivisten määrä on hyvin pieni. Yksivuotiaista kurkkumätä-, tuhkarokko- ja Hib-rokotteen saaneiden osuus on noussut 2000-luvulla 93 prosentista 95–97 prosenttiin.
Maailman terveysjärjestö WHO:n vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan Sloveniassa käytettiin puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna 6,55 litraa aikuista kohti.
OECD:n ja Slovenian opetusministeriön 1990-luvun lopussa tekemän tutkimuksen mukaan aikuisten lukutaito oli Sloveniassa huonompi kuin useissa muissa maissa; noin 70 % aikuisista ei saavuttanut lukutaidon tasoa 3. Uudempiin tutkimuksiin Slovenia ei ole osallistunut. Myös slovenialaiset nuoret ovat menestyneet huonosti PISA-tutkimuksessa. Alakoulu on pakollinen ja alkaa kuusivuotiaana. Opetuskieli on slovenia, paitsi unkarin- ja italiankielisten vähemmistöjen alueilla. Sloveniassa toimii neljä julkista yliopistoa: Ljubljanan, Mariborin, Primorskan ja Nova Gorican yliopistot.
Kulttuuri

Slovenialaiset ovat katsoneet kuuluvansa Keski-Eurooppaan myös silloin kun Slovenia oli osa Jugoslaviaa. Maassa ylläpidetään tasapainoa slaavilaisen kulttuuriperinnön ja läntisten vaikutteiden välillä.
Slovenialainen keittiö yhdistää Välimeren, Alppien ja Itä-Euroopan perinteitä. Ateriat ovat tärkeä osa perhe-elämää, ja sosiaaliseen elämään kuuluu viinilasillisen tai kahvikupin nauttiminen ystävien kanssa baarissa tai kahvilassa. Eri alueilla on omia perinneruokiaan, mutta yleisiä raaka-aineita ovat jauhot, tattari, ohra, peruna ja kaali.
Maailman terveysjärjestön vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan alkoholinkäyttö Sloveniassa on maailman keskitasoa, puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna noin 6,5 litraa aikuista kohti vuodessa. Kaikissa naapurimaissa kulutus on selvästi suurempaa.
Slovenialainen kemisti Fritz Pregl sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1923.
Kirjallisuus on ollut slovenialaisille tärkeää kautta aikojen. Ensimmäiset sloveniankieliset tekstit olivat uskonnollisia ja ilmestyivät vuonna 970. Ensimmäinen kirja ilmestyi vuonna 1550, ja kielioppi ja koko Raamattu sloveniaksi käännettynä vuonna 1584. Kirjallisuuden kulta-aikaa oli 1800-luvun romantiikan aika, jolloin kirjallisuus ja runous muovasivat kansallista identiteettiä. Kansallisrunoilija France Prešeren eli tuolla kaudella. Slovenialainen kirjailija Boris Pahor on ollut ehdokkaana Nobel-palkinnon saajaksi. Vladimir Bartol on toinen kuuluisa kirjailija. Hänen pääteoksensa Alamut kertoo islamilaisesta fanaatikosta, joka kouluttaa taistelijoita. Kirjassa on myöhemmin nähty ennustuksia Al-Qaidan noususta.
Nykyisen Slovenian alueella on muodostettu laaja-alainen taiteilijakollektiivi Neue Slowenische Kunst, joka on sittemmin julistautunut itsenäiseksi valtioksi. Taiteilijaryhmittymää oli perustamassa muun muassa industrial-yhtye Laibach, joka on antanut vaikutteita saksalaiselle Rammsteinille.
Slovenian perustuslaki tukee mielipiteiden ilmaisun vapautta. Maassa ilmestyy kolme päivittäistä yleissanomalehteä Dnevnik, Delo ja Vecer, yksi iltapäivälehti ja yksi päivittäinen talouslehti. Televisiota hallitsevat julkinen verkko RTV Slovenia sekä yksityiset Pop TV ja Kanal A. Monissa kotitalouksissa on digitaalinen satelliitti- tai kaapelivastaanotto. Myös maanpäällinen digitaalinen antenniverkko on varsin kattava.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovenia Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Slovenia Wikimatkoissa
Slovenia.si. Your gateway to information on Slovenia.
Government of the Republic of Slovenia
Slovenia Physical Map
Slovenia turismilautakunta
Globalis.fi - Slovenian maaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Euroopan unionin jäsenvaltiot |
| --- | --- | --- | --- |
|  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |  |
| n k  Pohjois-Atlantin liitto |
| --- | --- | --- |
| Jäsenvaltiot |  Alankomaat   Albania   Belgia   Bulgaria   Espanja   Islanti   Italia   Kanada   Kreikka   Kroatia   Latvia   Liettua   Luxemburg   Montenegro  Norja   Pohjois-Makedonia   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi  Tanska   Tšekki   Turkki   Unkari   Viro   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat  |  |
| Rakenne |  Päämaja  Pääsihteeri  Supreme Headquarters Allied Powers Europe  Parlamentaarinen yleiskokous  Standardointisopimus  |  |
| Kahdenväliset suhteet |  Major non-NATO ally  Naton rauhankumppanuus  |  |
| Tunnukset |  Naton lippu  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Vatikaani 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  UK Parliament  Yle 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  NARA  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Slovenian topografinen kartta.
Ljubljanan ilmastodiagrammi (sademäärä sinisellä, lämpötila punaisella).
Ribnicajärvi
Borut Pahor, presidentti 2012 alkaen.
Novo meston historiallinen kaupunki talvella.
Mala

| Mala |
| --- | --- |
 Mala
 Koordinaatit: 56°14′29″N, 13°42′39″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Hässleholm
Väkiluku (2021):  223
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mala on taajama Hässleholmin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 223 asukasta vuonna 2021.
Tunnettuja henkilöitä

Nelly Thüring (1875–1972), kansanedustaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mala Wikimedia Commonsissa
Osakeanti

Osakeanti (myös emissio) tarkoittaa tilannetta, jossa yhtiö antaa uusia osakkeita tai luovuttaa hallussaan olevia omia osakkeitaan. Osakeannin voi Suomessa järjestää osakeyhtiö, asunto-osakeyhtiö tai osuuskunta.
Maksullinen ja maksuton osakeanti

Osakeanti voi olla maksullinen tai maksuton.
Maksullinen osakeanti (uusmerkintä) on anti, jonka avulla yhtiö kerää omaa pääomaa toimintansa rahoittamiseen. Varat kerätään joko vanhoilta tai uusilta osakkeenomistajilta.
Maksuton osakeanti on toimenpide, jossa yhtiö antaa osakkeitaan maksutta. Maksuttomalla osakeannilla voidaan toteuttaa rahastoanti tai ns. splittaus. Maksuttomassa annissa yhtiön ulkona olevien osakkeiden lukumäärä kasvaa ilman, että yhtiö saa lisää varoja.
Sekaemissio on tarkoittanut maksullisen osakeannin ja rahastoannin välimuotoa. Sekaemission avulla järjestettiin maksullinen osakeanti alikurssiin aikana, jolloin sellainen anti oli muuten kielletty.
Merkintäoikeusanti ja suunnattu osakeanti

Merkintäoikeusanti (kuponkianti) tarkoittaa osakeantia, jossa nykyiset osakkaat saavat merkitä uusia osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa. Osakkailla on lähtökohtaisesti etuoikeus uusiin osakkeisiin vanhan osakeomistuksensa suhteessa.
Suunnattu osakeanti tarkoittaa osakeantia, jossa merkintäoikeudesta poiketaan. Suunnatussa annissa tietyllä erikseen määritellyllä ryhmällä on oikeus uusiin osakkeisiin. Tällöin heidän suhteellinen osuutensa yhtiön osakkeista kasvaa muiden osakkeenomistajien omistuksen kustannuksella.
Yleisöanti on suunnatun osakeannin erityistapaus. Yleisöanti on suunnattu sijoittajille yleisesti. Yleisöannissa poiketaan osakkaiden merkintäetuoikeudesta, mutta antia ei ole suunnattu tietylle sijoittajaryhmälle.
Tarjousanti tarkoittaa suursijoittajille suunnattua osakeantia, jossa osakkeen merkintähinta määräytyy sijoittajilta saatujen tarjousten perusteella.
Henkilöstöanti

Henkilöstöanti on suunnattu osakeanti osakeyhtiön työntekijöille. Henkilöstöannilla voidaan tavoitella työntekijöiden sitouttamista työantajaansa. Henkilöstöannissa osakkeita saatetaan tarjota niiden käypää arvoa alhaisemmalla hinnalla. Vuoden 2021 alusta Suomessa osakkeita on voinut tarjota henkilöstön enemmistölle osakkeiden matemaattisella arvolla, joka on usein alhaisempi kuin osakkeiden käypäarvo. Uuden henkilöstöantisäännöksen soveltuminen edellyttää, että osakkeita tarjotaan henkilöston enemmistölle objektiivisesti samoin ehdoin. Tarjottavien osakkeiden määrä voidaan suhteuttaa työntekijöiden palkkaan tai työpanoksen arvoon. Verohelpotusta ei sovelleta listattuihin yhtiöihin eikä työntekijöihin, jotka omistavat suoraan tai yhdessä perheensä kanssa yli 10 prosenttia työnantajan osakkeista. Säännöksen soveltumiseen on myös muita vaatimuksia.
Listautumisanti

Listautumisanti tarkoittaa osakeantia, joka järjestetään pörssiin listautumisen yhteydessä. Listautumisantia edeltää listautumisesitteen ja muun taloudellisen informaation jakaminen sijoittajille, jotta yrityksen taloudellinen tilanne on heidän tiedossaan mahdollisimman tarkasti. Listautumisen yhteydessä voidaan järjestää myös osakemyynti.
Osakeanneilla kasvatettiin aiemmin osinkoja

Osakeanteja käytettiin Suomessa aiemmin osingonmaksun lisäämiseen. Ainakin vielä 1970-luvulla yhtiöt halusivat välttää osakekohtaisen osingon korottamista. Tuolloin nimittäin osinkotuotto ilmoitettiin prosentteina osakkeen nimellisarvosta eikä efektiivisenä eli todellisena tuottona kuten nykyisin. Koska nimellisarvo tavallisesti alitti pörssikurssin, osinkoprosentti näytti todellista tuottoa korkeammalta. Jotta osinkosummaa voitiin kasvattaa korottamatta osinkoprosenttia entisestään, yhtiöt nostivat osakkeiden lukumäärää osakeanneilla. Kun osakkeita oli annin jälkeen entistä enemmän, osingon kokonaissumma nousi, vaikka osakekohtainen osinko ja nimellinen osinkoprosentti pysyivät entisellään.
Anti järjestettiin useimmiten siten, että ensin yhtiön kiinteän omaisuuden kirjanpitoarvoja korotettiin. Toisessa vaiheessa arvonkorotus jaettiin osakkaille joko ilmaisosakkeina tai maksullisena mutta edullisena osakeantina. 1970-luvulla osakeanteihin liittyi myös verohelpotus: Maksullisella osakeannilla korotetulle osakepääomalle maksettu osinko voitiin vähentää yhtiön omassa verotuksessa viiden vuoden ajan. Vanhoille osakkeille maksetusta osingosta voitiin vähentää vain 40 %.
Toistuvista osakeanneista johtuen osakkeiden kokonaistuotto kasvoi pelkkää osinkotuottoa suuremmaksi. Tämä hyödytti sijoittajia, ja osakeanteihin kannatti osallistua. 1980-luvulla parhaiden yhtiöiden osakeannit olivat sijoittajan kannalta erityisen houkuttelevia: osakkeiden määrä lisääntyi, osinkoja tuli enemmän ja samaan aikaan vielä pörssikurssikin nousi. Sijoittajan kannalta osakeantien ongelmana oli se, että annin ajankohtaa ei voinut etukäteen tietää.