stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myrskybongaus
Kirjallisuutta sääilmiöistä

Pretor-Pinney, Gavin: Pilvibongarin opas.  Suomentanut Lempinen, Ulla. Jyväskylä:  Atena, 2012.  ISBN 978-951-796-809-6.
toim. Rinne, Juhani & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena: Suomalainen sääopas.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22320-7.
Karttunen, Hannu & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena & Manner, Olli: Ilmakehä ja sää.  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-17-8.
toim. Rinne, Juhani & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena: Suomalainen sääkirja : etanasta El Niñoon.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15483-4.
Aiheesta muualla

Sähkeet Myrskybongarit.fi - Myrskybongarit ry. Arkistoitu 25.8.2018. Viitattu 25.8.2018.
-Myrskybongausjaosto- URSA. Arkistoitu 25.8.2018. Viitattu 25.8.2018.
Myrskybongarien sanasto URSA. Arkistoitu 25.8.2018. Viitattu 25.8.2018.
Ursan Myrskybongausjaoston tutkaselain URSA. Arkistoitu 25.8.2018. Viitattu 25.8.2018.
Matintupa, Minna & Pulliainen, Esko: Kohti osallistuvaa myrskybongausta Yle - Uutiset.  8.8.2013. Viitattu 25.8.2018.
Kantola, Karoliina: Avoin säädata auttaa maanviljelijää ja golfaria Yle - Uutiset.  1.9.2012. Viitattu 25.8.2018.
Myrskybongaus: tuoreimmat Yle - Uutiset Haku: "Myrskybongaus". Viitattu 25.8.2018.
Kauppinen, Liisa: Myrskybongareiden mykistävät kuvat: Mika, 46, tallensi julmannäköisen sadepilven nousun Vantaalla Iltalehti.  21.7.2018. Viitattu 25.8.2018.
Myrskybongarit nauttivat kunnon myräkästä (Joni Rinta-Möykyn ja Pekka Karjanmaan haastattelu) Ylen aamu-tv.  27.7.2018. Viitattu 25.8.2018. (video).
Jari Ylioja: Thunder in Jokkmok, Sweden Youtube.  25.7.2018. Viitattu 25.8.2018. (video).
Mauritz Etholén

Mauritz Etholén (26. syyskuuta 1806 Helsinki – 16. helmikuuta 1870 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka sai valtioneuvoksen arvonimen.
Etholénin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Carl Gustaf Etholén ja Katarina Fredrika Neukirch. Etholén oli ylioppilas Turussa 1822. Tuomarintutkinnon Etholén suoritti 1828 ja sai varatuomarin arvon 1837. Hän oli Turun hovioikeuden auskultantti 1829 ja hovioikeuden ylimääräinen notaari 1832. Senaatin oikeusosaston kopistiksi hän tuli 1837, kanslistiksi 1839, kirjaajajaksi 1844, protokollasihteeriksi 1845 ja esittelijäsihteeriksi 1851. Senaatin palveluksesta Etholén erosi 1869. Hän sai valtioneuvoksen arvonimen samana vuonna.
Mauritz Etholénin veljiä olivat kauppaneuvos Justus Etholén, kenraalimajuri Gabriel Etholén ja tutkimusmatkailija Arvid Adolf Etholén.
Mattō

| Mattō (松任市) |
| --- | --- |
 Mattōn rautatieasema
 Mattō
 Koordinaatit: 36°30′52″N, 136°33′57″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku
Prefektuuri:  Ishikawan prefektuuri
Kaupunki:  Hakusan
Kaupunkioikeudet:  1970
Lakkautettu:  2005
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  59,93 km²
Väkiluku (2003):  67 454
 – Väestötiheys:  1 125,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mattō (jap. 松任市, Mattō-shi) on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Hakusanin kaupungin osa Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Ishikawan prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Hakusanin pohjoisosassa Kanazawan tasangolla Japaninmeren rannikolla. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 67 454 asukasta (vuonna 2003) ja sen pinta-ala oli 59,93 neliökilometriä.
Keskiajalla Mattōhon rakennettiin Mattōn linna. Myöhemmin Edo-kaudella Mattō kehittyi yhtenä Hokuriku-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). 1800-luvun lopulla siitä tuli paikallinen hallintokeskus ja rautatien valmistumisen myötä varhaisriisin (hayabamai) kauppa- ja kuljetuspaikka. Kaupunkiin sijoittui esimerkiksi elintarvike-, kone-, elektroniikka- ja kemianteollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Mattōn maaseutukaupungille myönnettiin vuonna 1970. Sittemmin, 1990-luvulta lähtien, se kasvoi voimakkaasti läheisen Kanazawan kaupungin esikaupunkina. Vuonna 2005 muodostettiin uusi Hakusanin kaupunki liittämällä yhteen Mattō, Mikawan ja Tsurugin maaseutukaupungit sekä Kawachin, Oguchin, Shiraminen, Torigoen ja Yoshinodanin kyläkunnat.
Mattōta palvelee JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja.
Kuvia

Mattōn urheilupuistoa
Mattōn yläaste
Mauritz Fridolf Hisinger

Mauritz Fridolf Hisinger (4. maaliskuuta 1839 Fagervik – 13. lokakuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, upseeri ja moninkertainen valtiopäivämies.
Hisingerin vanhemmat olivat Johan Fridolf Mikael Hisinger ja Alexandrine Elisabet von Bodisco. Vapaaherrat Eduard Hisinger ja Fridolf Leopold Hisinger olivat hänen veljiään. Mauritz Fridolf Hisinger palveli rakuunarykmentissä Harkovassa, missä hän yleni luutnantiksi. Erottuaan sotapalveluksesta Hisinger siirtyi Ranskaan, missä hän myöskin toimi sotilastehtävissä. Oltuaan välillä Suomessa hän palasi taas useiksi vuosiksi ulkomaille.
Hisinger oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1897.
Misery (The Beatlesin kappale)

| ”Misery” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Länsi-Saksassa julkaistu single
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Please Please Me
 Äänitetty : 11. ja 20. helmikuuta 1963
 Julkaistu: 22. maaliskuuta 1963
 Tekijä(t): John Lennon ja Paul McCartney
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: merseybeat
 Kesto: 01.50
 Levy-yhtiö: EMI
 Levymerkki: Parlophone
Please Please Men muut kappaleet
| ”I Saw Her Standing There” 1. | ”Misery” 2. | ”Anna (Go to Him)” 3. |
Misery on brittiläisen The Beatles -yhtyeen levyttämä musiikkikappale, joka julkaistiin sen esikoisalbumilla Please Please Me vuonna 1963. Levyn järjestyksessään toisen raidan kirjoittivat yhteistyössä John Lennon ja Paul McCartney. Se oli myös ensimmäinen Lennon/McCartney-sävellys, jonka levytti Beatlesin ulkopuolinen jäsen, näyttelijä-laulaja Kenny Lynch. Alun perin ”Misery” tehtiin Helen Shapiron käyttöön, mutta hän ei koskaan levyttänyt sitä.
Historia > Kappaleen työstö

Beatlesin jäsenet John Lennon ja Paul McCartney alkoivat kirjoittaa ”Miseryä” juuri ennen Helen Shapiron kanssa alkanutta yhteistä kiertuetta. Shapiro oli tuolloin suosittu laulaja, ja Lennon ja McCartney arvelivat hänen tarvitsevan materiaalia Nashvillessa äänitettävälle country-tyyliselle albumilleen. Lennon ja McCartney alkoivat tehdä laulua 26. tammikuuta 1963 King’s Hallin takahuoneessa Stoke-on-Trentissa juuri ennen Beatlesin esiintymistä. He jatkoivat sen myöhemmin loppuun McCartneyn perheen kodissa 20 Forthlin Roadilla Liverpoolissa. Lennon ja McCartney panostivat kappaleeseen ja pitivät huolta, että se sopisi Shapiron tyylille ja äänialalle. He ajattelivat, että kappale edistäisi heidän uraansa lauluntekijöinä, vaikka se päätyisi pelkäksi singlen B-puoleksi. Lennon ja McCartney olivat myöhemmin yksimielisiä siitä, että molempien osuus kappaleen teossa oli suurin piirtein yhtä suuri.
Pian kiertueen alkamisen jälkeen McCartney esitteli kappaleen Shapirolle ja myöhemmin tämän managerille Norrie Paramorille, joka kuitenkin hylkäsi laulun saman tien. Paramor piti ”Miseryn” sanoitusta liian alakuloisena jopa country-musiikiksi.
Paul McCartney muisteli kappaleen tekemistä vuonna 1988. Hänen mukaansa Shapiro olisi hylännyt kappaleen itse.
»John (Lennon) ja minä olimme lauluntekijätiimi, ja noihin aikoihin lauluntekijätiimit tekivät lauluja kaikille. ’Misery’ oli Helen Shapirolle, mutta hän kieltäytyi siitä. Se ei ehkä olisikaan ollut hänelle kummoinen menestys, koska se on melko synkkä kappale... ’the world is treating me bad, misery’. Se oli aika pessimististä.» 
(Paul McCartney, Beatlesin basisti ja laulaja)
Myös laulaja-näyttelijä Kenny Lynch kuuli kappaleen ja päätti levyttää sen itse. Silloin Lennon ja McCartney muuttivat kappaleen sanoitusta mieslaulajalle sopivaksi. Musiikillisesti tyyli muuttui popista hieman soulin suuntaan, mistä Lennon ei täysin pitänyt. Lynch oli ensimmäinen Lennon/McCartney-sävellyksen levyttänyt Beatlesin ulkopuolinen esittäjä, ja hänen versionsa oli pieni hitti. Lynchin version sanoituksessa on pieniä eroja Beatlesin levytykseen verrattuna. Esimerkiksi kappaleen ensimmäinen rivi Lynchin versiossa on “You’ve been treating me bad”, joka Beatlesin versiossa muutettiin muotoon “The world is treating me bad”. Muutoksella riviä haluttiin muuttaa yleismaailmallisemmaksi.
Historia > Nauhoitus

”Miseryn” pariin palattiin, kun Beatles tarvitsi materiaalia esikoisalbumilleen Please Please Me. Yhtyeen versio ”Miserysta” äänitettiin 11. helmikuuta 1963 sessiossa, jossa nauhoitettiin suurin osa albumin muistakin kappaleista. ”Misery” oli kyseisen iltapäiväsession viimeisenä äänitetty laulu, ja siitä otettiin kaikkiaan 11 ottoa. Nauhurit pyörivät puolinopeudella, jotta pianon päällekkäisäänitys olisi myöhemmin mahdollista.
Beatlesin tuottaja George Martin lisäsi 20. helmikuuta kappaleeseen pianon, ja se olikin ensimmäinen huomattava Beatles-kappale, johon yhtyeen tuottaja Martin soitti omia päällekkäisäänityksiään. Beatlesin jäsenet eivät osallistuneet tähän sessioon, vaan he olivat samanaikaisesti Lontoossa radiosessiossa, josta he matkustivat Doncasteriin esiintymään. Aluksi Martinin oli tarkoitus tehdä päällekkäisäänityksensä ottoon 9, mutta hän huomasi, että oton alussa McCartney soitti bassokitarallaan väärän soinnun ja lisäksi ensimmäisen säkeistön lopussa yhtyeen soiton tempo kiihtyi. Siksi Martin päätti yhdistää kaksi ottoa valitsemalla kappaleen ensimmäisen puoliskon otosta 7 ja loput otosta 9. Seuraavaksi Martin korvasi pianollaan osuudet, jotka George Harrison oli alun perin soittanut kitarallaan. Hän myös lisäsi introon pianoarpeggion sekä kaksi aksenttia molempien väliosien loppuihin. Martin soitti kaikkiaan viisi ottoa (12–16), kunnes oli tyytyväinen. Samassa sessiossa Martin myös lisäsi piano- ja celesta-osuudet kappaleeseen ”Baby It’s You”.
Molemmat äänityssessiot järjestettiin Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa. Jälkimmäisessä studiosessiossa oli mukana Geoff Emerick, josta tuli myöhemmin Beatlesin levyjen äänittäjä. Kaikki miksaukset tehtiin 25. helmikuuta Abbey Roadin ykkösstudion tarkkaamossa. George Martin ja äänittäjät Norman Smith ja A. B. Lincoln Martin tekivät kyseisenä päivänä kaikkiaan kaksi mono- ja kaksi stereomiksausta. Ensimmäisen monoversion pianointrosta puuttuu yksi nuotti. Tämä versio julkaistiin Please Please Me -albumin alkuperäisellä monopainoksella. Toinen monoversio – jossa intro on kokonainen – lähetettiin yhdysvaltalaiselle Vee-Jay Recordsille sisällytettäväksi Introducing... The Beatles -albumille. Stereomiksauksista toinen versio suunnattiin Amerikan-markkinoille, ja se sisältää hieman enemmän kaikua.
Historia > Julkaisu

”Misery” julkaistiin Britanniassa 22. maaliskuuta 1963 ilmestyneellä yhtyeen esikoisalbumilla Please Please Me. Se on albumin toinen kappale. Yhdysvalloissa kappale ilmestyi vasta helmikuussa 1964 albumilla Introducing... The Beatles, ja se on ilmestynyt siellä myös Rarities-kokoelman vuonna 1980 julkaistulla Amerikan-painoksella. Raritiesin myötä kappaleesta oli Yhdysvalloissa pitkästä aikaa saatavilla stereoversio, sillä Introducing... The Beatles -albumin painos oli myyty loppuun jo lokakuussa 1964, ja kappaleesta julkaistut singleversiot ja niiden uusintapainokset olivat kaikki monoäänisiä. CD-levyllä kappale ilmestyi ensimmäisen kerran helmikuussa 1987, kun Please Please Me -albumin ensimmäinen CD-painos julkaistiin monoäänisenä. Remasteroitu stereoversio julkaistiin syyskuussa 2009 Please Please Me -albumin uudella CD-painoksella, ja vinyylillä tämä versio julkaistiin saman albumin uusintapainoksella marraskuussa 2012.
”Misery” ilmestyi vuonna 1964 singlenä Länsi-Saksassa B-puolenaan kappale ”Ask Me Why” ja lokakuussa 1965 Capitol Starline -levymerkin julkaiseman ”Roll Over Beethoven” -singlen B-puolella. Britanniassa se julkaistiin marraskuussa 1963 myös The Beatles -nimisellä EP-levyllä, jolla on Please Please Me -albumin neljä ensimmäistä kappaletta. Yhdysvalloissa ilmestyi maaliskuussa 1964 Souvenir of Their Visit to America -niminen EP, jossa ”Misery” oli mukana avausraitana.
Tyyli ja rakenne

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Miseryssa” on vain neljä sointua. Siinä on AABA-rakenne, eli kahden A-osan jälkeen tulee B-osa ja sen jälkeen taas A-osa, eikä siinä ole varsinaista kertosäettä. AABA oli tuolloin populaarimusiikin yleisimpiä kappalerakenteita, ja sitä käyttivät esimerkiksi Beatlesin ihailemat Fats Domino ja Arthur Alexander.
Kappale alkaa hitaalla introlla, mikä on epätyypillistä Lennonin ja McCartneyn sävellyksille. Kappaleen nimi ”Misery” mainitaan jokaisen A-osan lopussa. Kappaleessa ei ole sooloa. Lennon ja McCartney laulavat kappaleen kokonaan yhdessä ja enimmäkseen yksiäänisesti unisonossa. Ainoastaan ”Misery”-fraaseissa McCartney laulaa korkeampaa harmoniaa. ”Misery” päättyy outroon ja nopeaan loppuhäivytykseen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | I’ve lost her now for sure  I won’t see her no more  It’s gonna be a drag  Misery | ” |
– Kappaleen toinen A-osa
Rumpali Ringo Starr soittaa kappaleen rytmiä tasaisesti, ja alun pientä rumpuintroa lukuun ottamatta ilman fillejä. Levytysvaiheessa hän soitti energisemmin lisäten mukaan myös fillejä, mutta lopulliseen versioon valittiin yksinkertaisempi soittotyyli. Kappaleen rytmikitaransoittotyyli oli Beatlesin alkuvaiheen levytyksille melko tavanomainen. Kyseistä tyyliä käytettiin ensi kerran nimenomaan ”Miseryssa”, ja myöhemmin esimerkiksi kappaleissa ”From Me to You”, ”There’s a Place” ja ”She Loves You”. Paul McCartney soittaa bassokitaralla komppia, jossa korostetaan neljäs- ja kahdeksasosia samaan tapaan kuin kappaleessa ”From Me to You”.
Kappaleessa on ristiriitaista se, että vaikka melodia ja sointurakenne ovat hyvin iloisia, sanoitukset ovat hieman surulliset. Lisäksi B-osien sanoitukset eroavat hieman toisistaan, mikä on Beatlesille epätyypillistä. Ensimmäisessä B-osassa sanoitus on muodossa “Can’t she see she’ll always be the only one, only one” ja toisessa “She’ll remember and she’ll miss her only one, lonely one”.
Kappaleen sävellaji on C-duuri ja tahtilaji 4/4. Se etenee seuraavasti:
Intro
A-osa
A-osa
B-osa
A-osa
B-osa
A-osa
Outro (loppuhäivytys)
Arvioita

AllMusicin Richie Unterbergerin mukaan ”Misery” on Beatlesin alkuaikojen vähemmän tunnettuja sävellyksiä etenkin Amerikassa, jossa sen saatavuus oli aikoinaan vaikeaa. Hänen mielestään kappale on todiste siitä, että Please Please Me -albumin täyteraidatkin ovat niin laadukkaita, että moni muu esittäjä olisi mielihyvin julkaissut vastaavia kappaleita singleinä. Unterberger kuvaa kappaletta hyvin tarttuvaksi mutta myös merseybeat-musiikiksi teennäisimmillään. Unterbergerin mielestä kappale myös paljastaa Beatlesin erityisen omituisen puolen: yhtye laulaa kurjista asioista niin iloisesti, että ”voi melkein kuulla virnistyksen heidän kasvoillaan”.
Sputnikmusicin tekemässä Please Please Men arvostelussa sanotaan, että ”Misery” on nimensä mukaisesti sanoituksiltaan synkkä kappale, mutta sen popharmoniat tekevät siitä hauskan kuunneltavan, ja se on monen muun albumin kappaleen tavoin hyvin yksinkertainen laulu.
Muut versiot > BBC-versiot ja varhaiset äänitykset

Varsinaisen albumiversion lisäksi Beatles äänitti ”Miserysta” kaikkiaan seitsemän versiota BBC:n radio-ohjelmiin. Niistä ensimmäinen oli 6. maaliskuuta 1963 nauhoitettu versio Here We Go -ohjelmaan, joka lähetettiin radiossa 12. maaliskuuta. Versio julkaistiin vuonna 2013 Beatlesin albumilla On Air – Live at the BBC Volume 2. George Harrison soittaa kitarallaan juoksutukset, jotka Please Please Me -albumilla soitti pianolla George Martin. Ohjelmaan äänitettiin myös kappaleet ”Do You Want to Know a Secret”, ”Please Please Me” ja ”I Saw Her Standing There”.
Toinen BBC-versio nauhoitettiin Saturday Club -ohjelmaan. Nauhoitus tehtiin 16. maaliskuuta, ja ohjelma lähetettiin radiossa suorana. Ohjelmassa Beatles esitti myös kappaleet ”I Saw Her Standing There”, ”Too Much Monkey Business”, ”I’m Talking About You”, ”Please Please Me” ja ”The Hippy Hippy Shake”.
”Misery” oli yksi kappaleista, joka nauhoitettiin ohjelmaan On the Scene. Se äänitettiin 21. maaliskuuta ja lähetettiin viikkoa myöhemmin. Muut kappaleet olivat ”Do You Want to Know a Secret” ja ”Please Please Me”.
Neljäs BBC-versio tehtiin Side by Side -ohjelmaa varten. Versio äänitettiin 1. huhtikuuta, ja ohjelma lähetettiin 22. huhtikuuta. Muut sessiossa äänitetyt kappaleet olivat ”I Saw Her Standing There”, ”Do You Want to Know a Secret”, ”Baby It’s You”, ”Please Please Me” ja ”From Me to You”. Seuraava versio äänitettiin 3. huhtikuuta Easy Beat -ohjelmaan. ”Miseryn” lisäksi tehtiin nauhoitukset kappaleista ”Please Please Me” ja ”From Me to You”. Ohjelma lähetettiin 7. huhtikuuta.
Kaksi viimeistä BBC-versiota tehtiin ohjelmaan Pop Goes to the Beatles. Ensimmäinen sessio oli 24. toukokuuta, jolloin äänitettiin myös kappaleet ”From Me to You”, ”Everybody’s Trying to Be My Baby”, ”Do You Want to Know a Secret”, ”You Really Got a Hold on Me” ja ”The Hippy Hippy Shake”. Ensimmäinen jakso lähetettiin radiossa 4. kesäkuuta. Toinen saman ohjelman sessio järjestettiin 3. syyskuuta ja lähetettiin kaksi viikkoa myöhemmin. Muut kappaleet olivat ”Chains”, ”You Really Got a Hold on Me”, ”Lucille”, ”From Me to You” ja ”Boys”.
Kappaleen levytysvaiheessa nauhoitetut varhaiset otot 1 ja 7 julkaistiin iTunesissa joulukuussa 2013 ilmestyneellä Beatles-kokoelmalla Bootleg Recordings 1963.
Muut versiot > Live-esitykset

”Misery” kuului Beatlesin konserttien ohjelmistoon muutaman kuukauden ajan. Sitä soitettiin maaliskuussa 1963 järjestetyllä kiertueella, jolla olivat mukana myös Tommy Roe ja Chris Montez. ”Misery” tiputettiin pois Roy Orbisonin kanssa tehdyllä kiertueella, joka kesti toukokuusta kesäkuun alkuun. Sen jälkeen se palasi ohjelmistoon vielä hetkeksi, ja tiettävästi viimeisen kerran ”Misery” esitettiin Norfolkin ABC-teatterissa 30. kesäkuuta 1963.
Muut versiot > Cover-versiot

Kenny Lynchin (1963) lisäksi kappaleesta ovat tehneet omat versionsa muun muassa Tommy Adderley (1965), The Flamin’ Groovies (1976), Litto Nebbia (2001), Peter Lipa (2003), The B-Sides (2009) ja Halloween, Alaska (2012). Instrumentaaliversion on julkaissut Tommy Scott and The Boys vuonna 1964.
Dick Rivers levytti kappaleen vuonna 1963 ranskaksi nimellä ”Mes ennuis”. Tšekinkielisen version ”Toužení” levytti Hana Pazeltová vuonna 1967.
Kokoonpano

John Lennon – laulu, rytmikitara (1958 Rickenbacker 325)
Paul McCartney – laulu, bassokitara (1961 Höfner 500/1)
George Harrison – soolokitara (1957 Gretsch Duo Jet G6128T)
Ringo Starr – rummut (1960 Premier-setti)
George Martin – piano (1905 Steinway Vertegrand), tuottaja
Norman Smith – äänittäjä (11. helmikuuta 1963)
Stuart Eltham – äänittäjä (20. helmikuuta 1963)
Abbey Roadin studio
Miller Anderson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anderson Helsingin-olympiamitalinsa kanssa. |  Anderson Helsingin-olympiamitalinsa kanssa. |  Anderson Helsingin-olympiamitalinsa kanssa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 3 m:n ponn. lauta |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 3 m:n ponn. lauta |  |
Miller Altman Anderson (27. joulukuuta 1922 Columbus, Ohio – 29. lokakuuta 1965 Columbus, Ohio) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti.
Anderson palveli lentäjänä toisessa maailmansodassa ja sai useita kunniamerkkejä. Andersonin pommittaja ammuttiin alas Italiassa, ja hän joutui sotavangiksi saksalaiseen sotasairaalaan vakavasti vaurioituneen jalkansa vuoksi. Noin kuukausi myöhemmin yhdysvaltalaisjoukot valtasivat sairaalan ja kuljettivat Andersonin leikkaukseen Roomaan. Jalan amputaation partaalla käynyt Anderson saavutti vammastaan huolimatta kolmen metrin ponnahduslaudalla olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hän kuoli sydäninfarktiin 42-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miller Anderson Wikimedia Commonsissa
Miller Anderson Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Miravan

Joseph Wrightin teos Miravan vuodelta 1772 Derbyn kaupunginmuseossa.
Miravan on Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1772. Sen koko nimi on Miravan murtaa esi-isiensä haudan auki (engl. Miravan Breaking Open the Tomb of his Ancestors). Wright ei jättänyt muistiinpanoja siitä, mihin taulun aihe perustuu, mutta se on liitetty samaan aikaan ilmestyneeseen persialaisten satujen kokoelmaan. Siinä kerrotaan nuoresta aatelismiehestä nimeltä Miravan, joka huomaa esi-isiensä hautakammion kyljessä laatan, jossa kerrotaan kammion sisältävän ”...suuremman aarteen kuin mitä Kroisoksella milloinkaan oli”. Mies murtautuu kammioon, mutta löytää vain luita ja tomua – ja uuden kaiverruksen, jossa varoitellaan tavoittelemasta maallisia voittoja kuten kultaa.
Maalauksen tyyliä on kuvattu tyyliltään uusgotiikaksi yhdessä luurankoa tutkivaa Demokritosta esittävän työn Filosofi lampun valossa kanssa. Dramaattista vaikutelmaa lisäävät pirstaleina oleva ovi ja sisään tulviva kuunvalo. Tämän öljyvärimaalauksen koko on 127×101,6 cm ja se sijaitsee nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.
Mattias Norlinder

| Mattias Norlinder> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. huhtikuuta 2000 (ikä 24) Kramfors, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  MODO Hockey
Sarja:  SHL
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Kramfors-Alliansen (Ruotsi II) MODO Hockey (Allsv.) Frölunda HC (SHL) Montreal Canadiens (NHL) Laval Rocket (AHL)
NHL-varaus:  64. varaus, 2019 Montreal Canadiens
Mattias Norlinder (s. 12. huhtikuuta 2000 Kramfors, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa pääsarjassa SHL-joukkue MODO Hockeyssa.
Ura > Seuraura

Norlinder on Kramfors-Alliansenin kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän oli tehoilla 9+20=29 seuran J18-junioreiden tehokkain puolustaja. Norlinder debytoi samalla kaudella myös Alliansenin miesten joukkueessa, jossa vain 15-vuotias Norlinder pelasi neljä ottelua Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi MODO Hockeyn J18-junioreihin. Norlinder oli neljällä osumallaan J18 Elitissä joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Tomislav Lovricin kanssa. Kaudella 2017–2018 hän voitti MODO:n sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Norlinder edusti joukkuetta kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Kaudella 2018–2019 hän debytoi MODO:n miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Norlinder pelasi 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6 ja viisi SHL:n nousukarsintasarjan ottelua tehopistein 1+2=3.
Maaliskuussa 2019 Norlinder teki MODO:n kanssa vuoden mittaisen ammattilaissopimuksen. Montreal Canadiens varasi hänet kolmannella kierroksella 64. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Ensimmäisellä täysimittaisella Allsvenskan-kaudellaan 2019–2020 Norlinder teki MODO:ssa 34 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18.
Kaudeksi 2020–2021 Norlinder siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Frölunda HC:hen. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 19. syyskuuta 2020 HV71:tä vastaan. Norlinder sai ottelussa jääaikaa 17.47 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. SHL-uransa avausmaalin Norlinder teki seuraavassa ottelussa 27. syyskuuta 2020 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan. Hänen osumansa jäi Frölundan 0–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Kesäkuussa 2021 Norlinder teki Montreal Canadiensin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.