stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susikoira Roi – seikkailu saaristossa (televisiosarja)

| Susikoira Roi – seikkailu saaristossa |
| --- | --- |
 Televisiosarjan tunnusteksti ensimmäisessä jaksossa sarjan alkuperäisessä versiossa. DVD-julkaisussa olleissa restauroiduissa jaksoissa tunnusteksti on sijoitettu keskemmälle.
Tyyli:  lasten- ja nuortensarja
Kestoaika:  noin 30 minuuttia
Luoja(t):  Raimo O. Niemi Jorma Kurvinen
Pääosissa:  Paavo Westerberg Poliisikoira Jami Miza Oinonen Pekka Laiho
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  16. syyskuuta 1988 – 7. lokakuuta 1988
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Ikäraja:   
Sisältömerkintä:   
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Raimo O Niemi
Käsikirjoittaja(t):  Raimo O Niemi
Säveltäjä(t):  Olli Ahvenlahti
Lavastaja(t):  Reijo Puttonen
Kuvaaja(t):  Caj Sundman
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Edeltäjä:  Susikoira Roi
Aiheesta muualla
IMDb 
Susikoira Roi – seikkailu saaristossa on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1988 valmistunut neliosainen televisiosarja. Sarja perustuu kirjailija Jorma Kurvisen samannimisen kirjasarjan osaan. Sarja oli jatkoa edellisenä vuonna valmistuneelle Susikoira Roi -televisiosarjalle.
Sarja kuvattiin Kotkassa, Hangon saaristossa ja Kirkkonummella kesällä 1987. Sarja ensiesitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla syys-lokakuussa 1988. Uusintana sarja on esitetty televisiossa vuosina 1993 ja 1998. Sarja on julkaistu myös vuonna 1989 Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena (VHS) sekä DVD-tallenteena ensimmäisen kerran vuonna 2009 ensimmäisen Susikoira Roi -sarjan kanssa.
Pääosaa näytteli edellisessäkin televisiosarjassa näytellyt Paavo Westerberg, ja Susikoira Roita esitti poliisikoira Jami (10. marraskuuta 1976 – syksy 1990), jonka ohjaaja oli nykyisin eläkkeellä oleva ylikonstaapeli, ja entinen Poliisikoiralaitoksen kouluttaja Lauri Kanerva. Sarja jäi nimiosassa näytelleen poliisikoira Jamin viimeiseksi rooliksi televisiossa.
Juoni

Tomi ja hänen koiransa Roi matkaavat saaristoon viettämään kesälomaa yhdessä Tomin Ruotsin-serkkujen kanssa näiden huvilalle. Tomi ei kuitenkaan kerro vanhemmille, että serkut ovat peruuttaneet tulonsa. Menomatkalla käy jo selväksi, että he eivät ole kaikkien paikallisten suosiossa. Tomi tutustuu Rauno (Rane)-nimiseen synkkämieliseen poikaan, joka on saapunut Ruotsista kalastaja-maanviljelijäisänsä Raskin ja siskojensa Ritvan ja Rauhan kanssa. Saarella alkaa tapahtumaan outoja: eräänä yönä joku koira tappaa Raskin emakkosian, ja myöhemmin ison määrän kanoja. Paikalliset alkavat epäillä Tomin koiraa Roita tapahtumien tekijäksi. Ajan kanssa selviää, että saarella liikkuu muitakin.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Kutsumaton vieras | 16.9.1988 |
| 2. | Syylliset | 23.9.1988 |
| 3. | Roi vaarassa | 30.9.1988 |
| 4. | Seikkailu saaristossa | 7.10.1988 |
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Poliisikoira Jami  | … |  Susikoira Roi   |
|  Paavo Westerberg  | … |  Tomi   |
|  Miza Oinonen  | … |  Rane   |
|  Ville Kestilä  | … |  Mölsä   |
|  Ilmari Tuori  | … |  Kari   |
|  Pekka Laiho  | … |  Raski   |
|  Rauha Puntti  | … |  Hilja-muori   |
|  Mia Ehrnrooth  | … |  Ritva   |
|  Catarina Hilden  | … |  Rauha   |
|  Outi Orenius  | … |  Annukka   |
|  Vappu Jurkka  | … |  Rouva Mårtenson   |
|  Markku Huhtamo  | … |  Opettaja   |
|  Juhani Laitala  | … |  Isä   |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Äiti   |
|  Matti Tuominen  | … |  1. poliisi   |
|  Lasse Karkjärvi  | … |  2. poliisi   |
|  Svante Martin  | … |  Kauppias   |
|  Harri Hyttinen  | … |  Kaupan asiakas   |
|  Eero Saarinen  | … |  Enska   |
|  Urho Heino  | … |  Hurulan ukko   |
|  Reijo Puttonen  | … |  Laivamies   |
|  Matti Brandt  | … |  Hevosmies   |
|  Eero Aho  | … |  Göran   |
|  Jarmo Perälä  | … |  Jaska   |
|  Hannu Kivioja  | … |  Pauli   |
Koivu ja tähti

| Koivu ja tähti> Björken och stjärnan |
| --- | --- |
 Koivu ja tähti
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Zachris Topelius
Kieli:  ruotsi
Julkaistu:  1865-1896
Suomennos
Suomentaja:  Aatto Suppanen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1893
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lakkautetun Karjalohjan kunnan vaakuna, joka on saanut aiheensa sadun nimestä, sillä Topelius kirjoitti sen paikkakunnalla.
Koivu ja tähti (alkukielellä ruotsiksi "Björken och stjärnan") on Sakari Topeliuksen tunnetuimpia satuja. Satu ilmestyi kokoelmassa Läsning för barn (suomeksi "Lukemista lapsille, suomentaja Aatto Suppanen, Werner Söderström, 1893). Satu kertoo koti-ikävästä ja luottamuksesta Jumalaan niin kuin monet muutkin Topeliuksen sadut.
Juoni

Koivu ja tähti kertoo Suomesta isovihan aikana Venäjälle kaapattujen pojan ja tytön kotimatkasta. Lapsien ainoa kodin tuntomerkki on talon pihalla kasvava koivu, jonka oksilla he muistavat lintujen aamuisin laulaneen ja oksien välistä tähden iltaisin välkkyneen. Välittämättä muiden kauhisteluista he lähtevät matkaan, ja vuoden matkanteon jälkeen he kahden pikkulinnun opastamana löytävät kotinsa. Vanhemmat ilahtuvat suuresti, kun saavat kahden kuolleen lapsen tilalle elävät. Lapset käsittävät, että linnun muodossa olleet enkelit olivatkin heidän kuolleet siskonsa.
Tausta

Sakari Topeliuksen isän isoisä Kristoffer Toppelius pakeni isonvihan aikaan vuonna 1714 sisarustensa ja äitinsä kanssa Oulusta Muhokselle piilopirttiin. Kasakat kuitenkin ryöstivät pojan ja veivät Venäjälle. Venäjällä hän pääsi asumaan lapsettoman pariskunnan taloon, sai uuden, venäläisen nimen ja opiskeli venäläisessä koulussa.
Vuosien kuluttua Kristoffer karkasi, ja kulkiessaan aina auringonlaskua kohti pääsi Viipuriin. Viipurista hän pääsi laivalla Tukholmaan, missä sattumalta kohtasi äitinsä satamassa. Äiti ja lapset muuttivat lopussa takaisin Ouluun ja Kristoffer pääsi takaisin samaan pihapiiriin, josta he olivat muuttaneet Muhokselle. Pihassa kasvoi koivu, jonka oksain haarasta näkyi illalla tähti. Suvun tapahtumat mielessään Sakari Topelius kirjoitti sadun "Koivu ja tähti".
Sadun mukaan nimettyjä kohteita

Sadun mukaan on nimetty:
Koivu ja Tähti, kulttuurikeskus Muhoksella
Koivu ja tähti, Kannuksessa 1938–2010 toiminut elokuvateatteri
Aiheesta muualla

Björken och stjernan, alkuperäisteos ruotsiksi, topelius.sls.fi
"Björken och stjärnan" [vanhentunut linkki] (Arkistoitu – Internet Archive) Topelius-seuran sivuilla (ruotsiksi)
"Koivu ja tähti" [vanhentunut linkki] (Koivu ja tähti satusivu arkistoituna Wayback Machineen)
"Koivu ja tähti" digitoituna Helmi-tietokannassa
"Koivu ja tähti" Lukemisia lapsille 3 digitoituna Gutenberg.org-tietokannassa
"Koivu ja tähti". Satu ja sen taustaa lähteistettynä. Tunturisusi.com
Topeliuksen muistokivi Muhoksella.
Sam Nujoma

| Sam Nujoma |
| --- | --- |
 Sam Nujoma vuonna 2003
Namibian presidentti
 21. maaliskuuta 1990 – 21. maaliskuuta 2005  
Seuraaja:  Hifikepunye Pohamba
SWAPOn puheenjohtaja
 19. huhtikuuta 1960 – 29. marraskuuta 2007  
Seuraaja:  Hifikepunye Pohamba
Henkilötiedot
Koko nimi:  Samuel Daniel Shafiishuna Nujoma
Syntynyt: 12. toukokuuta 1929 Ongandjera, Ambomaa, Lounais-Afrikka
Kuollut: 8. helmikuuta 2025 (95 vuotta) Windhoek, Namibia
Arvonimi: Hänen Ylhäisyytensä
Puoliso:  Kovambo Theopoldine Nujoma
Lapset:  5
Tiedot
Puolue:  SWAPO
Muut puolueet:  OPO (Owambo People's Organization)
Tutkinnot:  Namibian yliopisto
Uskonto:  luterilainen
Samuel Shafiishuna Daniel Nujoma (12. toukokuuta 1929 – 8. helmikuuta 2025) oli Namibian ensimmäinen presidentti vuodesta 1990 alkaen. Hänet korvasi presidenttinä vuonna 2005 Hifikepunye Pohamba.
Nuoruus

Nujoma syntyi Ongandjerassa Ambomaalla. Hän oli yksi perheen 11 lapsesta ja muiden tuon ajan poikien tapaan paimensi vanhempiensa karjaa. Hän kävi 1937–1945 koulua Okahaon suomalaisessa lähetyskoulussa. Hän muutti 1946 tätinsä luokse Walvis Bayhin ja työskenteli kauppa-apulaisena. Vuonna 1949 hän siirtyi setänsä luo Windhoekiin, työskenteli rautatiellä ja opiskeli iltakoulussa.
Vastarintaliikkeessä

Nujoma erosi rautateiltä ja keskittyi politiikkaan vuodesta 1957 alkaen. Hän liittyi OPO-vastarintaliikkeeseen, jonka päämääränä oli päättää Etelä-Afrikan siirtomaahallinto Namibiassa ja siirtää Lounais-Afrikka YK:n huoltohallintoalueeksi. Hän joutui pidätetyksi ja lähti maanpakoon. Hänet valittiin Swapon puheenjohtajaksi poissaolevana vuonna 1960. 1960-luvulla Nujoma otti itselleen lisänimen "Shafiishuna", joka tarkoittaa salamaa.
Swapo käynnisti aseellisen vastarinnan 1966, kun se oli ensin yrittänyt vuosien ajan tehdä vetoomuksia YK:ssa Etelä-Afrikan siirtomaahallintoa vastaan. Nujoma oli kuljettamassa ensimmäisiä aseita, jotka saapuivat Namibiaan 26. elokuuta. Hän oli 1971 ensimmäisenä Afrikan nationalistisen liikkeen johtajana YK:n turvallisuusneuvoston edessä. Tapaaminen johti yleiskokouksen päätöslauselmaan, jonka mukaan Swapo oli Namibian kansan ainoa todellinen edustaja.
Nujoma edusti Swapoa 1970-luvun lopulta lähtien erinäisissä neuvotteluissa sekä länsivaltioiden ja Etelä-Afrikan että Afrikan muiden valtioiden kanssa. Neuvottelut johtivat 1978 turvallisuusneuvoston päätökseen 435. Se puolestaan johti 1989 Etelä-Afrikan kanssa tehtyyn aselepoon ja päätöksen implementointiin. Etelä-Afrikka oli 1988 suostunut Namibian itsenäistymiseen.
Vastarintaliikkeessä > Itsenäisen Namibian politiikassa

Nujoma valittiin itsenäistyneen Namibian ensimmäiseen parlamenttiin, ja parlamentti valitsi hänet yksimieliseksi presidentiksi vuonna 1990. Nujoma edisti Namibian politiikkaa pragmaattiseksi Skandinavian sosiaalidemokratian suuntaan.
Nujoma valittiin presidentiksi uudelleen 1994, ja vuonna 1998 Swapon hallinnoima parlamentti hyväksyi uuden perustuslain. Se takasi Nujomalle mahdollisuuden hakea kolmatta kautta. Perustuslain muutos herätti kritiikkiä sekä ulkomailla että kotimaassa, mutta Nujoma valittiin presidentiksi jälleen 1999.
Nujoma ei kuitenkaan hakenut enää neljättä kautta, ja hän vetäytyi presidentin virasta 2005 ja Swapon johdosta 2007. Hänen seuraajakseen valittiin demokraattisesti Hifikepunye Pohamba.
Nujomalla oli edelleen paljon vaikutusvaltaa, vaikka hän oli jättänyt päivänpolitiikan. Hän oli saanut johtajana paljon ihailijoita, sillä hän oli pystynyt takaamaan sujuvan siirtymän demokraattiseen hallintoon ja yhdistämään monietnisen kansan. Nujoman hallinto oli kuitenkin samaan aikaan myös varsin vahvasti Swapon hallitsema, eikä puolue suostunut tekemään kompromisseja eikä edes oikein keskustelemaan muiden poliittisten puolueiden kanssa.
Nujoma myönsi Namibian itsenäistymisprosessia vuosina 1989–1990 johtaneelle Martti Ahtisaarelle ja tämän puolisolle Eeva Ahtisaarelle Namibian kunniakansalaisuuden vuonna 1992. Noustuaan Suomen presidentiksi Ahtisaari vieraili Namibiassa vuonna 1995. Vuonna 2001 ilmestyneessä muistelmateoksessaan Nujoma kuitenkin arvosteli melko kovin sanoin Ahtisaarta tämän toiminnasta Namibian itsenäistymisvaiheessa. Hänen mielestään Ahtisaari oli kiinnostunut enemmän oman uransa edistämisestä YK:ssa kuin velvollisuuksistaan Etelä-Afrikan sorrosta kärsineitä namibialaisia kohtaan. Kommentoidessaan Nujoman moitteita Ahtisaari sanoi olevansa pettynyt tämän harkintakykyyn. Ahtisaaren kuoltua vuonna 2023 Nujoma antoi hänelle tunnustuksen tuesta namibialaisten vapaustaistelulle ja toiminnasta itsenäisen Namibian kätilönä.
Tunnustuksia

Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1973
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sam Nujoma Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Coastal Athletic Association

| Coastal Athletic Association |
| --- | --- |

Laji:  23 urheilulajia
Maa(t):  Yhdysvallat
Liitto):  NCAA
Perustettu:  1983
Sarjataso:  Divisioona I
Aiheesta muualla
Sivusto
Coastal Athletic Association (lyh. CAA) on NCAA:n I-divisioonaan kuuluva korkeakoulujen konferenssi. Konferenssiin kuuluu 14 yliopistoa ja 23 eri urheilulajia. Konferenssin päämaja sijaitsee Virginian Richmondissa ja se on perustettu vuonna 1983. Konferenssi on yksi kolmestatoista I-divisioonan konferenssista, joissa ei pelata amerikkalaista jalkapalloa.
CAA ylläpitää teknisesti erillistä amerikkalaisen jalkapallon liigaa, joka tunnetaan nimellä CAA Football (kokonaisuudessaan Coastal Athletic Association Football Conference). NCAA pitää CAA Footballia osana usean lajin CAA:ta, mutta CAA itse käsittelee kahta liigaa erillisinä kokonaisuuksina.
Puolustusvoimien varusmiessoittokunta

Puolustusvoimien varusmiessoittokunta Helsingissä.
Puolustusvoimien varusmiessoittokunta (PVVMSK) on Hattulassa Parolan panssariprikaatissa toimiva sotilassoittokunta. Se on Suomen soittokunnista ainoa, joka koostuu pelkästään varusmiehistä. Soittajat valitaan palvelukseen valtakunnallisten valintakokeiden kautta. Varusmiessoittokunnan päällikkönä toimii 2024 alkaen musiikkikapteeni Aino Koskela ja kapellimestarina musiikkiyliluutnantti Sauli Saarinen.
Historia

Varusmiessoittokunta perustettiin 1. tammikuuta 1990 Haminaan Kymen Ilmatorjuntarykmentin perusyksiköksi. Soitto-oppilaskoulutuksen lakkauttamisen jälkeen Varusmiessoittokunta siirrettiin Hämeen rykmenttiin Lahteen Sotilasmusiikkikoulun (SMUSK) perusyksiköksi vuonna 1996. Hämeen rykmentin lakkauttamisen myötä Varusmiessoittokunta siirtyi Panssariprikaatiin Hattulaan vuoden 2015 alusta. Prikaatissa aiemmin toiminut Panssarisoittokunta lakkautettiin vuonna 2014 puolustusvoimauudistuksen yhteydessä.
Nykytila

Varusmiessoittokunta tarjoaa muusikoille ja musiikin harrastajille mahdollisuuden suorittaa asepalvelus tai naisten vapaaehtoinen asepalvelus sotilassoittokunnassa. Varusmiessoittokuntaan otetaan huhtikuisin järjestettävien valtakunnallisten valintakokeiden kautta vuosittain noin 90–100 alokasta. Varusmiessoittokunnassa koulutetaan vuosittain yksi saapumiserä, joka astuu palvelukseen tammikuussa. Tähän mennessä Varusmiessoittokunnassa on palvellut jo yli 30 saapumiserää.
Varusmiespalvelus Varusmiessoittokunnassa alkaa kuuden viikon alokaskaudella. Tämän jälkeen varusmiehet nimitetään jääkäreiksi ja alkaa soittotoimintapainotteinen erikoiskoulutuskausi, joka kestää noin seitsemän kuukautta. Tänä aikana Varusmiessoittokunta esiintyy Suomessa ja ulkomailla noin 150 kertaa. Pääpainona on konserttitoiminta sekä kuviomarssi. Varusmiessoittajista kootaan myös viihdemusiikkia sekä kevyttä musiikkia esittäviä yhtyeitä, kuten viihdeorkesteri, showband ja jousiorkesteri.
Varusmiessoittokunnassa voivat palvella myös median ja tapahtumatekniikan harrastajat sekä ammattilaiset, sillä soittokunta tarvitsee alan osaamista kiertueiden ja keikkojen takia. Kaikki materiaali, kuten käsiohjelmat, Varusmiessoittokunnan tiedotuslehti, julisteet, trailerit, dokumentit ja musiikkivideot tuotetaan Varusmiessoittokunnan varusmiesten toimesta.
Sotilassoittajan normaali palvelusaika on 255 vuorokautta, minkä jälkeen noin puolella palvelus jatkuu sotilasmusiikkilinjan aliupseerikurssilla. Tällöin palvelusaika on 347 vuorokautta. Aliupseerikurssilla on mahdollista hakeutua kapellimestari-, äänenjohtaja-, tapahtumatuotanto- tai viestintälinjalle.
Varusmiessoittokunnan kunniamarssina on sotilassoittokuntien kunniamarssi, Bernhard Henrik Crusellin säveltämä Crusellin marssi.
Soittokunnan päälliköt ja kapellimestarit > Päälliköt

Pekka Repo (1990–1991)
Harri Saksa (1991–1993)
Janne Siniketo (1993–1998)
Jyrki Koskinen (1998–2001)
Petri Junna (2001–2006)
Juha Ketola (2006–2011)
Sami Hannula (2011–2012)
Jarkko Aaltonen (2013–2015)
Timo Kotilainen (2015–2017)
Ville Paakkunainen (2017–2020)
Juhani Valtasalmi (2021–2024)
Aino Koskela (2024-)
Soittokunnan päälliköt ja kapellimestarit > Kapellimestarit

Harri Saksa (1990–1991)
Juha Tiensuu (1993–1995)
Petri Junna (2000–2001)
Ari Tamminen (2004–2007)
Ville Paakkunainen (2008–2011)
Tero Haikala (2011–2017)
Juhani Valtasalmi (2018–2020)
Risto Sojakka (2021–2023)
Sauli Saarinen (2023–)
Reserviläistoiminta

Varusmiessoittokunnan reserviläiset ry on koko Suomen alueella toimiva rekisteröity yhdistys, jonka tavoitteena on mm. edistää ja kehittää Puolustusvoimien soittokunnissa palvelleiden reserviläistoimintaa niin musiikillisesti kuin sotilaallisesti. Yhdistyksen jäseneksi voivat liittyä sellaiset henkilöt, jotka ovat varusmiehenä tai kantahenkilökuntana palvelleet missä tahansa suomalaisessa sotilassoittokunnassa. Yhdistys järjestää jäsenilleen sekä musiikillista toimintaa että sotilaallisia harjoituksia yhteistyössä Puolustusvoimien Varusmiessoittokunnan ja MPK:n kanssa.
Varusmiessoittokunnassa asepalveluksen suorittaneita

Sami Pitkämö
Tuomas Holopainen
Osmo Ikonen
Mikael Konttinen
Mikael Saari
Valtteri Torikka
Sami Harmaala
Santtu-Matias Rouvali
Teemu Roivainen (tangokuningas)
Eero Lehtimäki
Aleksanteri Hakaniemi
Samuli Marjamäki
Saska Helmikallio (tangokuningas)
Maria Tyyster (tangokuningatar)
Axl Smith (juontaja)
Lauri Helke (OnniBus.comin toimitusjohtaja)
Stefan Stanciu (panhuilisti)
Samir Demnati (laulaja ja pikajuoksija)
Tuomas Toivainen (käsikirjoittaja)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
varusmiessoittokunta.fi – Puolustusvoimien varusmiessoittokunta
facebook.com/varusmiessoittokunta – Facebook-sivu
Youtube.com: Puolustusvoimien varusmiessoittokunta – Varusmiessoittokunnan YouTube-kanava
Länsituulten virta

Länsituulten virta
Länsituulten virta on Antarktista ympäröivissä merissä lännestä itään kiertävä kylmä merivirta, joka kiertää päättymättömänä kehänä Antarktiksen ympäri. Länsituulten virrasta haarautuvat pohjoiseen Perunvirta, Benguelanvirta ja Länsi-Australian virta. Länsituulten virta eristää Etelämantereen globaalista lämmönkierrosta pitäen yllä sen hyistä ilmastoa. Nimensä Länsituulten virta on saanut alueella vallitsevista hyvin voimakkaista länsituulista, joiden nopeus saattaa olla 20–30 m/s.
Länsituulten virta on Eteläisen jäämeren dominoiva merivirta. Merenkävijät ovat tunteneet sen jo kauan. Virta yhdistää Atlantin, Intian valtameren sekä Tyynenmeren altaat ja toimii siten pääasiallisena vesimassan vaihtajana näiden merien välillä.
Niinkutsuttu klipperireitti kulkee Länsituulten virtaa pitkin Hyväntoivonniemeltä Australiaan ja edelleen Kap Hornille asti. Reitti oli purjealusten aikakaudella pääasiallinen rahtireitti maailman ympäri. Se on yhä edelleen tänäkin päivänä nopein reitti purjehtien maailman ympäri, ja kilpapurjehtijat käyttävät tätä reittiä.
Länsituulten virta on maailman voimakkain merivirta, ja se kuljettaa noin kymmenen kertaa enemmän vettä kuin Golfvirta. Voimakkaimmillaan virtaus on Etelä-Amerikan ja Antarktiksen välisessä Drakensalmessa.
Luettelo Sri Lankan kaupungeista

Sri Lankan kartta (englanniksi) ja maan tärkeimpien kaupunkien sijainti.
Tämä on osittainen luettelo Sri Lankassa sijaitsevista kaupungeista.
Suurimmat kaupungit

| Nimi | Provinssi | Piirikunta | Väkiluku VL2012 |
| --- | --- | --- | --- |
| Colombo | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0561314.&&&&00561 314 |
| Kaduwela  (Colombon lähiö) | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0252041.&&&&00252 041 |
| Maharagama  (Colombon lähiö) | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0196423.&&&&00196 423 |
| Dehiwala-Mount Lavinia | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0184468.&&&&00184 468 |
| Moratuwa | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0168280.&&&&00168 280 |
| Kesbewa | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0160000.&&&&00160 000 |
| Negombo | Läntinen | Gampaha | &&&&&&&&&0142449.&&&&00142 449 |
| Sri Jayawardenepura Kotte | Läntinen | Colombo | &&&&&&&&&0107925.&&&&00107 925 |
| Kalmunai | Itäinen | Ampara | &&&&&&&&&&099893.&&&&0099 893 |
| Kandy | Keskinen | Kandy | &&&&&&&&&&098828.&&&&0098 828 |
Galle
Jaffna
Kurunegala
Pienempiä kaupunkeja

Ampara
Anuradhapura
Badulla
Batticaloa
Dambulla
Gampaha
Kalutara
Kalpitiya
Kataragama
Kegalle
Kuliyapitiya
Mahiyanganaya
Mannar
Matara
Mawathagama
Mihintale
Monaragala
Mulleriyawa
Nuwara Eliya
Puttalam
Ratnapura
Thambiluvil
Trincomalee
Vavuniya
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Census of Population and Housing 2012: Population by GN division and sex 2012 (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (statistics.gov.lk)
Thomas Brinkhoff: Sri Lanka: Major Cities. Cities citypopulation.de (englanniksi)
Albanian lippu

Albanian lippu
Albanian lippu on Albanian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se otettiin käyttöön Albanian vapauduttua Turkin vallasta vuonna 1912. Albanian kansallissankari Skanderbeg käytti lippua jo 1400-luvulla, koska perimätiedon mukaan albanialaiset polveutuvat kotkasta.
Kommunistien ollessa vallassa lippuun lisättiin kotkan yläpuolelle kommunistien tunnus, punainen tähti, 15. maaliskuuta 1946. Tähti poistettiin vuonna 1992 kommunistivallan hajoamisen jälkeen. Lippu on otettu käyttöön virallisesti 7. huhtikuuta 1992.
Aikaisemmat versiot

Albaanien kansallisen heräämisen aikana 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa käytetty lippu
Itsenäisen Albanian lippu (1912–1914)
Albanian ruhtinaskunnan lippu (1914–1920)
Albanian ruhtinaskunnan lippu (1920–1925) ja Albanian tasavallan lippu (1925–1926)
Albanian tasavallan lippu (1926–1928)
Albanian kuningaskunnan lippu (1928–1939)
Albanian protektoraatin lippu (1939–1943)
Albanian saksalaismiehityksen aikainen lippu
Albanian demokraattisen hallituksen lippu (1944–1946)
Kommunistivallan aikainen lippu (1946–1992)
Classic Hits

| Classic Hits |
| --- | --- |
Perustettu:  30. maaliskuuta 2023
Kuuluvuus: valtakunnallinen
Helsinki: 88,6 MHz
Hämeenlinna: 93,5 MHz
Iisalmi: 95,1 MHz
Joensuu: 97,9 MHz
Jyväskylä: 100,1 MHz
Lahti: 91,2 MHz
Lapua: 87,6 MHz
Lappeenranta: 107,1 MHz
Oulu: 94,0 MHz
Pori: 91,3 MHz
Rauma: 99,7 MHz
Rovaniemi: 87,7 MHz
Seinäjoki: 104,1 MHz
Tampere: 100,9 MHz
Turku: 88,3 MHz
Vaasa: 107,9 MHz
Varkaus: 88,5 MHz
Mediatiedot
Omistaja:  Kevyt Kanava
www.supla.fi/classichits
Classic Hits on Kevyt Kanavan omistama kaupallinen radiokanava. Se soittaa hittejä 70- ja 80-luvuilta. Nykyään Classic Hits soittaa satunnaisesti myös joitain 1990-luvun hittejä. Classic Hits aloitti toimintansa maaliskuun lopussa 2023.
Oshikuku

| Oshikuku |
| --- | --- |
 Oshikuku
 Koordinaatit: 17°39.5′S, 15°28.4′E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Omusati
Väkiluku (2023):  5 499
Aikavyöhyke:  UTC+1
 
 oshikukutc.org.na 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Efundja-niminen oshana tulvimassa Oshikukun lähellä
Oshikuku on kaupunki Omusatin alueella Namibian pohjoisosissa. Se on Oshikukun vaalipiirin keskus. Se on entinen katolinen lähetysasema. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan Oshikukussa oli 5 499 asukasta.
Historia

Oshikukun lähetysaseman perustivat Uukwambin heimon alueelle vuonna 1924 saksalaiset katoliset papit Schulte ja Furhmann. Uukwambin kuningas Iipumpu Ya Tshilongo (kuninkaana 1907–1932) oli kauan vastustanut uusien lähetysasemien perustamista alueelleen, mutta antoi nyt periksi. Oshikukun lähestysasema perustettiin vain seitsemän kilometrin päähän suomalaisten perustamasta Elimin lähetysasemasta. Katolisten lähetystyön aloittamisesta vastasi Lounais-Afrikan katolinen piispa Joseph Gotthardt.
Katolisista isistä Schulte joutui kuitenkin sairauden vuoksi palaamaan jo kuukauden kuluttua Hereromaalle, ja Furhmann taas sairastui seuraavana vuonna niin pahasti keuhkokuumeeseen ja malariaan, että hänet täytyi kuljettaa hoitoon Onandjokwelle, missä hän kuitenkin kuoli. Schulte palasi sittemmin Oshikukuun, jonne hänen työtoverikseen tuli isä Hermann Bückling.
Oshikukussa on nykyisin Sam Nujoman mukaan nimetty oppikoulu Nuuyoma Senior Secondary School ja sairaala. Siellä on edelleen roomalaiskatolinen seurakunta.
Oshikuku oli statukseltaan kylä vuoteen 2011 saakka, jolloin se sai kaupungin aseman. Lähimmät kylät ovat Outapi, Elim ja Ogongo.