stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meidän sakin Kalifornian matka
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Chaplin  | … |  isä   |
|  Edna Purviance  | … |  äiti   |
|  Tom Wilson  | … |  iso mies laivassa   |
|  Babe London  | … |  merisairas nainen laivassa   |
|  Henry Bergman  | … |  kapteeni/autoilija/liikennepoliisi   |
|  Loyal Underwood  | … |  vihainen mies kadulla   |
|  Jackie Coogan  | … |  lapsi   |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meidän sakin Kalifornian matka Wikimedia Commonsissa
Dorthe Rasmussen

Dorthe Skovshoved Rasmussen (s. 27. tammikuuta 1960 Kööpenhamina) on tanskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän edusti seuratasolla Glostrup Idræts Clubia ja Århus Idrætsforening af 1901:tä.
Rasmussen osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Los Angelesissa 1984. Hän oli tuolloin maratonilla kolmastoista juostuaan matkan aikaan 2.33.40. Rasmussen oli vuoden 1986 EM-kisoissa kahdeksastoista 10 000 metrillä ja putosi samalla matkalla alkuerissä olympialaisissa 1988. Hän osallistui maratonille vuosien 1991 ja 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta joutui keskeyttämään molemmilla kerroilla.
Ennätykset

10 000 m: 32.02,89 (1983)
Maraton: 2.29.34 (Lontoossa 1989)
Manzana

Manzana on tamperelainen rock metal -yhtye. Manzana yhdistelee musiikissaan rockin, metallin ja industrial-musiikin elementtejä. Manzanan ensimmäinen albumi Nothing as Whole as a Broken Heart julkaistiin Suomessa tammikuussa 2007 sekä Pohjois-Euroopassa ja osissa Aasiaa kesällä 2007. Se nousi listan sijalle 24 ja single "Falling to Pieces" puolestaan sijalle 2.
Yhtyeen ytimen muodostavat laulaja-sanoittaja Piritta Lumous ja kitaristi Henri Virsell. Virsell tunnetaan myös miksaajana (Diablo, Negative, Yö) ja Fantom Studion toisena omistajana. Lumous puolestaan on tehnyt omaehtoista uraansa vuodesta 1995 alkaen muun muassa Mellow, Not Guilty ja Lumous-yhtyeidensä kanssa sekä on valmistunut Turun Taideakatemiasta teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2004. Lumous sanoittaa myös muun muassa Villieläin-yhtyeelle (Universal), Agnes Pihlavalle sekä useille muille artisteille. Lumous tunnetaan myös musiikkiteatterirooleistaan sekä kirjailijana.
Manzanan rytmisektiossa soittivat aluksi basisti Ville "Mr. Willy" Mäkinen (muun muassa ex-Bomfunk MC’s, nykyään Apulanta) sekä eräänä Suomen parhaista rumpaleista pidetty Heikki Malmberg (Diablo, ex-Dame, ex-Bulldozer, ex-Snakegod, ex-Wolfpack). Manzanan nykyisessä kokoonpanossa soittavat Lumouksen ja Virsellin lisäksi basisti Johannes Tolonen (ex-Katra, ex-When the Empire Falls, ex-Minerva, ex-Nocturn) sekä myös Elias Viljasen (Sonata Arctica) Evil Spirit -yhtyeessä vaikuttava rumpali Tomi Ylönen. Vuonna 2014 yhtyeeseen liittyi toiseksi kitaristi Matti Auerkallio. Auerkallio on julkaissut viisi soololevyä.
Manzana kiersi Suomea ja Eurooppaa vuonna 2007–2009 muun muassa Lovexin, Apulannan ja Teräsbetonin kanssa sekä vieraili muun muassa MTV:n Headbangers Ballissa. Yhtye on sittemmin tehnyt kymmeniä kiertueita Baltiassa ja 11 kiertuetta Keski-Euroopassa, vuosina 2016 ja 2017 yhtye teki pitkät kiertueet myös Kiinassa.
Vuonna 2008 yhtye teki levytyssopimuksen tamperelaisen Dynamic Arts Recordsin kanssa ja julkaisi toisen levynsä Babies of Revolution 24. syyskuuta 2008. Levy meni listan sijalle 28.
Kolmas levy Industrial Hippies julkaistiin syksyllä 2010 ja neljäs levy Toy Machine Tuupa Recordsin julkaisemana yhtyeen kuudennen Euroopan kiertueen jälkeen 17. toukokuuta 2013. Viides levy ilmestyi 2018, jonka jälkeen yhtye on tehnyt kaksi kiertuetta Kiinassa ja Keski-Euroopassa. Kuudes levy ilmestyi Taiteen Keskustoimikunnan tukemana 2021.
Jäsenet

Piritta Lumous – laulu ja sanoitukset (2003–)
Henri Virsell – kitarat, taustalaulut, sävellykset ja ohjelmointi (2003–)
Johannes Tolonen – basso ja taustalaulut (2011–)
Tomi Ylönen – rummut (2008–)
Matti Auerkallio - kitara (2014–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Klaus Wirzenius – basso (2007–2011)
Ville "Mr. Willy" Mäkinen – basso (2004–2007)
Heikki Malmberg – rummut (2003–2008)
Julkaisut > Studioalbumit

Nothing as Whole as a Broken Heart (2007,  TRC-Records, Playground)
Babies of Revolution (2008,  Dynamic Arts Records)
Industrial Hippies (2010,  Tuupa Records, Playground)
Toy Machine (2013,  Tuupa, Supersounds)
Silver Metal (2018,  Tuupa Records)
Neon Darkness (2022,  TRC-Records)
Julkaisut > EP:t

Nothing as Whole as a Broken Heart (2005,  EP)
Julkaisut > Singlet

”Falling to Pieces” (single & video, 2006, TRC-Records / Playground)
”Cripple Heart” (single, 2007, TRC-Records / Playground)
”End of the World” (single & video, 2008, Dynamic Arts Records)
”Everyhting but You” (single & video, 2010, Tuupa Records / Playground)
”No Enemies” (single & video, 2013, Tuupa Records / Supersounds)
”Zombie Girl” (video, 2013, Tuupa Records / Supersounds)
"Danse Macabre" (video, 2013, TRC-Records)
Aiheesta muualla

http://www.manzana.fi
http://www.facebook.com/pages/Manzana/10259071038
http://www.last.fm/music/Manzana
http://www.myspace.com/manzanaband
http://www.manzanamusic.blogspot.com
Manzana-yhtyeen diskografia (albumit & singlet) tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)
Dortmundin teknillinen yliopisto

| Dortmundin teknillinen yliopisto> Technische Universität Dortmund |
| --- | --- |

Perustettu:  1968
Rahoitus:  76 185 577 € 
Rehtori:  Ursula Gather 
Kansleri:  Albrecht Ehlers 
Henkilökunta:  7 042 
Opiskelijoita:  29 672 
Sijainti:  Dortmund, Nordrhein-Westfalen  Saksa
Osoite:  August-Schmidt-Straße 4 44227 Dortmund
Sivusto:  http://www.tu-dortmund.de
Dortmundin yliopiston Mathetower.
Dortmundin teknillinen yliopisto (saks. Technische Universität Dortmund) on yliopisto Dortmundin kaupungissa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueella, Euroopan neljänneksi suurimmalla metropolialueella. Yliopistossa on noin 30 000 opiskelijaa sekä noin 7 000 työntekijää.
Yliopisto perustettiin 16. joulukuuta vuonna 1968. Tuolloin Ruhrin alueen teollisuus oli taantumassa, ja yliopiston perustaminen nähtiinkin tärkeänä taloudellisena siirtymänä raskaasta teollisuudesta teknologiaan. Yliopiston pääaineita ovat luonnontieteet, tekniikka, pedagogiikka, erityisopetus sekä journalismi.
Dortmundin teknillinen yliopisto oli alun perin nimensäkin mukaisesti teknillinen yliopisto. Vuonna 1980 se kuitenkin yhdistyi läheisen Ruhrin kasvatustieteellisen korkeakoulun kanssa, jolloin yliopiston opestustarjonta laajeni uusille urille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Mekere Morauta

Mekere Morauta vuonna 2000.
Mekere Morauta (12. kesäkuuta 1946 Kukipi, Papuan territorio – 19. joulukuuta 2020 Brisbane, Australia) oli papuauusiguinealainen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1999–2002.
Morauta opiskeli Papua-Uuden-Guinean yliopistossa ja vaihto-oppilaana Flindersin yliopistossa Australiassa. Morauta työskenteli vuodet 1972–1982 Papua-Uuden Guinean valtiovarainministeriössä, ja hän toimi vuosina 1983–1992 Papua New Guinea Banking Corporationin toimitusjohtajana ja vuosina 1993–1994 Papua-Uuden-Guinean keskuspankin johtajana.
Morauta valittiin vuonna 1997 Papua-Uuden-Guinean parlamenttiin. Hän nousi pääministeriksi vuonna 1999, jolloin maan talous oli kuilun partaalla. Morauta oli valmistelemassa pelastuspakettia, jolla hallitus sai tasapainoitettua valtion talouden. Sen seurauksena finanssisektorille tuotiin useita uudistuksia ja julkisen sektorin rakennetta muutettiin. Perustuslailliset uudistukset puolestaan toivat vakautta maan politiikkaan.
Morauta toimi vuosina 2011–2012 julkisten liikelaitosten ministerin. Vuonna 2012 hän vetäytyi politiikasta, ja hänet valittiin Tyynenmeren saarten foorumin johtohenkilöstöihin. Samana vuonna hänet nimitettiin myös Papua New Guinea Sustainable Development Program Companyn puheenjohtajaksi. Morauta palasi politiikkaan vuonna 2017, jolloin hänet valittiin uudelleen parlamenttiin. Hän edusti parlamentissa kuolemaansa asti.
Morauta oli naimisissa Roslyn Morautan kanssa, ja hänellä oli kaksi poikaa edellisestä avioliitosta.
Melidónin luola

Melidónin luolaa.
Melidónin luola (kreik. Σπήλαιο Mελιδoνίoυ, Spílaio Melidoníou) eli Gerontóspilios (Γεροντόσπηλιος) on luola Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mylopótamoksen kunnassa Kouloúkonas-vuorten rinteessä noin 220 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna, noin 1,8 kilometriä luoteeseen luolalle nimensä antaneesta Melidónin kylästä.
Melidónin luola on ollut käytössä myöhäiseltä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Se toimi alun perin kivikaudella asuinpaikkana, ja keskiseltä minolaiselta kaudelta 2100–1600 eaa. lähtien kulttipaikkana. Kultti oli mahdollisesti omistettu Talos-jättiläiselle, josta Tallaia-vuoret eli nykyiset Kouloúkonas-vuoret saivat nimensä. Luolasta tehtyjä löytöjä on Réthymnon arkeologisessa museossa.
Kreikan vapaussodan ja Kreetan kansannousun aikaan lokakuussa 1823 noin 340 kyläläistä pakeni turkkilaisia luolaan. Piiritettyään luolaa kolme kuukautta turkkilaiset tukkivat tammikuussa 1824 luolan suun palavalla materiaalilla, sytyttivät suuaukon palamaan ja tukehduttivat kyläläiset näin luolaan. Robert Pashley tutki luolaa jo vuonna 1834 apunaan Manólis Kyrmizákis, ainoa tapahtumasta hengissä selvinnyt. Nykyisin luolassa on suuri sarkofagi, jossa ovat surmattujen luut. Luolassa on useita kammioita ja paljon tippukiviä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melidónin luola Wikimedia Commonsissa
Masjid al-Nabawi

Masjid al-Nabawi (arab. المسجد النبوي‎) eli Profeetan moskeija on maailman toiseksi suurin ja islamin toiseksi pyhin moskeija Mekan Masjid al-Haramin jälkeen.
Se sijaitsee Saudi-Arabian Medinassa, johon Muhammed islamilaisen perimätiedon mukaan pakeni vuonna 622. Perimätieto kertoo, että alkuperäinen moskeija oli Muhammedin perustama ja keskeisessä asemassa profeetan toimiessa Medinassa. Pyhäkön väitetään toimineen esikuvana myöhemmälle islamilaiselle arkkitehtuurille.  Muhammedin hauta sijaitsee Masjid al-Nabawissa. Tieteellisiä tutkimuksia sen sisällöstä ei ole tehty.
Historiaa

1400-luvun rukouskokoelman (Dala'il al-Khayrat) piirros Masjid al-Nabawista ja Masjid al-Haramista.
Profeetan moskeija 1800-luvulla.
Piirros pyhäköstä (1857).
Islamilainen perimätieto sisältää rikkaan kuvauksen Muhammedin moskeijasta, vaikka varsinaiset tieteelliset lähteet puuttuvat. Tarinan mukaan pyhäkkö rakennettiin silloiseen Jathribin kaupunkiin paikalle, mihin profeetan kameli asettautui levolle. Maa-alue pyhäkölle ostettiin senaikaisilta omistajiltaan. Rakentaminen katsotaan alkaneeksi Rabi’ul-awwalin aikaan (syyskuussa 622 jaa.), jolloin Muhammad asetti noin kolme jalkaa syvän perustuksen ensimmäisen kiven paikalleen. Moskeijan rakentaminen kesti noin kahdeksan kuukautta ja valmistui Shawwal-kuukauden aikana (huhtikuu 623 jaa.). Päärakennuksen perusta tehtiin kivestä ja seinät saivat yhden savikerroksen. Kattoa ei ollut. Rukoussuunnaksi (qibla) valittiin aluksi Jerusalem. Rakennus oli pinta-alaltaan noin 1 022 neliömetriä (60x70 zir), toisen lähteen mukaan noin 805 neliömetriä. Vuoteen 629 jaa. mennessä pyhäkköä oli laajennettu suuruusluokkaa 2 475 neliömetrin laajuiseksi. Profeetan vaimot Aisha ja Sawda saivat omat huoneet; lisäksi rakennettiin seitsemän muuta huonetta.
Tarina kertoo, että profeetan kuoltua hänet haudattiin Aisha-vaimolle rakennettuun huoneeseen. Tätä ryhdyttiin kutsumaan nimellä Hujra al-Saadah ja sitä pidetään moskeijan pyhimpänä osana. Pyhäkköä onkin laajennettu ja uudistettu myöhemmin useaan otteeseen. Mihrab väitetään rakennetun kalifi Omar ibn Abd al-Azizin aikana 700-luvun alussa, mutta tämän syvennyksen ulkomuotoa koristeluineen on muutettu vuosien saatossa; nykyasu on vuodelta 1984. Lisäksi rakennuksessa on useita muita rukoussuuntaa osoittavia apusyvennyksiä, joiden yhteyteen liitetään sana mirhab. Ensimmäiset neljä 26 metriä korkeaa minareettia katsotaan rakennetun Omar ibn Abd al-Azizin aikana 700-luvun alussa. Tieto on virheellinen, sillä minareetteja alettiin todellisuudessa rakentaa vasta 800-luvulla.
Raju ukonilma tuhosi suuren osan silloista Masjid al-Nabawia 5. marraskuuta 886 (13. Ramadan 886). Esimerkiksi kaikki minareetit jouduttiin rakentamaan uudelleen. Tältä ajalta on säilynyt kaakkoiskulman koristeellinen Raisiyya-minareetti, jota johtava muadhdhin käytti rukouskutsuun.
Näkymä (2008).
Kauppiaita pyhäkön edustalla.
Nykyinen moskeija (koordinaatit 24.4686°N, 39.6110°E) on yli sata kertaa alkuperäistä moskeijaa suurempi ja kattaa tuonaikaista kaupunkia suuremman pinta-alan. Moskeijan merkitystä kuvastaa, että se oli Arabian niemimaan ensimmäinen paikka, jonne asennettiin sähköt Osmanien valtakunnan aikana; jopa ennen kuin osmanisultaani itse sai sähköt palatsiinsa Istanbulissa. Vuonna 1994 valmistuneissa kuningas Fahdin rahoittamissa laajennuksessa esimerkiksi minareettien määrää kasvatettiin kymmeneen neljä uutta 104 metrin korkuista minareettia.
Profeetan hauta on vihreän kupolin alla.
Haudan äärellä.
Profeetta Muhammadin mihrab.
Suurempi Uthmanin mirhab.
Naisten puolelta.
Profeetan moskeija aamulla.
Loistavaa kaupunkia.
Profeetan moskeija yöllä; sen monet minareetit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masjid al-Nabawi Wikimedia Commonsissa
Mekhi Phifer

| Mekhi Phifer |
| --- | --- |
 Mekhi Phifer San Diegon Comic-Conissa vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1974 (ikä 49) Harlem, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mekhi Phifer (s. 29. joulukuuta 1974 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Gregory Prattiä Teho-osasto-televisiosarjassa. Hän on voittanut Celebrity Poker Showdownin neljännen kauden. Phifer on näytellyt myös muun muassa elokuvissa 8 Mile, Honey ja Carmen: Hiphop-ooppera.
Phifer asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänellä on poika entisen vaimonsa näyttelijä Malinda Williamsin kanssa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mekhi Phifer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matti Paavola

| Matti Paavola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1786 Eurajoki
Kuollut: 23. marraskuuta 1859 (73 vuotta) Nakkila
Ammatti:  maallikkosaarnaaja
Vanhemmat:  Eerik ja Kaisa Ylikartano
Puoliso:  I Anna Juhanantytär (k. 1818) ja  II Juliana Jaakontytär
Muut tiedot
Tunnustukset:  Matti Paavolan hautamuistomerkki Nakkilassa ja Matthias Akianderin kirjoittama elämäkerta
Matti Paavola (9. toukokuuta 1786 Eurajoki – 23. marraskuuta 1859 Nakkila) oli suomalainen uskonnollinen vaikuttaja rukoilevaisten herätysliikkeessä.
Matti Paavolan vuonna 1934 pystytetty muistomerkki Nakkilan kirkkomaalla.
Perhe

Matti Paavola syntyi Eurajoen Lapijoen kylässä Raumalta muuttaneeseen rukoilevaiskotiin. Matin vanhemmat olivat talollinen Eerik ja Kaisa Ylikartano. Kodin kristillisyys vaikutti Matti-pojan sielunelämään. Rippikoulun jälkeen Matista tuli uskollinen seuroissa kävijä.
Paavolan ensimmäinen puoliso vuodesta 1805 oli Anna Juhanantytär (k. 1818) ja toinen vuodesta 1818 Juliana Jaakontytär (k. 1847). Paavola asui vuodesta 1805 alkaen Nakkilan Tattaran kylässä Paavolan talossa. Tällöin Matin sukunimi vaihtui Ylikartanosta Paavolaksi. Annan koti oli rappiotilassa ja elatuksen huolet painoivat Paavolaa elämänsä ajan.
Herätyksen keskellä

Paavola sai uskonnollisen herätyksen vuonna 1810 jouduttuaan sairasvuoteelle. Pysähtymisen aikana hän joutui omassatunnossaan suureen tuskaan. Sanassa, Bibliassa, oli annettu lupaus pelastuksesta, siihen tuli uskoa ja luottaa. Tämä tuli Paavolalle evankeliumin suomaksi vakaumukseksi.
Rukoilevaisten seurat tulivat Paavolalle tärkeiksi, olihan Nakkilassa paljon seuraväkeä. Naapurikylässä Leistilässä vanhaan rukoilevaisuuteen kuulunut "Nissilän muori", Maria Levander järjesti seuroja. Heränneen ihmisen uskonkäsityksen omaavat Paavola ja Levander ystävystyivät. Kankaanpääläinen Matti Pukanhaava oli Paavolan "hengellinen isä". Toinen oppi-isä rauhantahtoiselle Paavolalle oli kiukaislainen, kiivasluontoinen Henrik Pero.
Vuoden 1820 tienoilla seuroja pidettiin yhä enemmän ja herätys levisi koti- ja naapuriseurakunnissa. Paavolasta tuli tunnettu ja tunnustettu vaikutusvaltainen rukoilevaisten seurapuhuja ja sielunhoitaja. Paavola oli lukenut ahkerasti Bibliaa, vuoden 1776 Raamattua. Seurapuheiden tulee rukoilevaisuudessa perustua Jumalan sanaan. Seurapuheissa oli myös tultava esiin puhujan omakohtainen hengellinen elämä.  Muita merkittäviä kirjoja Paavolalle olivat Johann Arndtin kirjat, Lutherin Roomalaiskirjeen selitys ja David Hollatziuksen Armon järjestys autuutehen.
Ulvilaan tuli kirkkoherraksi vuonna 1824 P. J. Ignatius. Tästä papista tuli Paavolan ystävä. Vuonna 1825 Ignatius piti eräissä seuroissa kolmituntisen puheen. Paavolan muistiinpanoissa mainitaan, että Ignatiuksen puhe "oli niin voimallista, että kansa ilosta itki ja ilosta nauroi ja ilosta kitis".
Syytettynä

Herätyksien levitessä tuli myös vastustusta. Vastustamisen syy usein oli rikollisuuden väheneminen herätysalueella. Rikollisten ja joidenkin virkamiesten tulot vähenivät. Tuli myös kanne Paavolaa kohtaan. Nimismies Löwenmark otti ajaakseen syytteen. Kirkkoherra Ignatius kutsui nimismiehen, kanteentekijät ja Paavolan luokseen. Syyte oli hatara ja raukesi. Uutta syytettä mietittiin. Tällöin Ignatius vastasi nimismiehelle, että lääninrovastin tehtävänä oli valvoa oikean opin toteutumista, eikä se kuulu nimismiehelle.
Hyppyherätyksen vastustaminen

Hyppyherätys oli alkanut vuonna 1817 Honkilahdelta Auvaisten kylästä "Auvaisten paaviksi" kutsutun seppä Juhana Uusikartanon heräämisen myötä. Paavolan mukaan Uusikartano sai "paljon monen kaltaisia ilmoittuuxia" so. voimakkaita sisäisiä kokemuksia. Hyppyherätys levisi voimakkaasti vanhoille rukoilevaisherätyksen alueille.
Vuonna 1827–1828 uusi "isoksi hyppyherätykseksi" kutsuttu herätys levisi voimakkaasti Länsi-Suomessa. Eteläisempi reitti kulki Honkilahdelta Kodisjoen, Laitilan, Lapin, Eurajoen ja Luvian kautta Raumalle. Pohjoisempi taas kulki Euran, Kiukaisten ja Nakkilan kautta Ulvilaan ja Poriin. Herätys levisi 1830-luvun alkuun mennessä myös Kokemäelle, Köyliöön ja Säkylään sekä Pohjois-Satakuntaan Merikarvialle ja Ikaalisiin asti. Liikkeen toiseksi johtajaksi tuli Juho Dahlberg.
Vanhan rukoilevaisherätyksen miehiä Henrik Peroa ja Matti Paavolaa hyppyherätykseen tulleet pilkkasivat. Vanha rukoilevaisherätys korosti Biblian tärkeyttä, Lutherin oppia ja pappisviran keskeisyyttä. Hyppyherätykseen tulleet korostivat sisäisiä kokemuksia, "ilmoituksia". Ristiriita näiden herätysten välillä oli ilmeinen. Hyppyherätykseen tulleiden seuroissa "triumfeerataan ja jubileerataan", so. Jumalan sanan julistus jää vähemmälle, korostetusti esille nousee hyppääminen ja ylistäminen. Raamatun sana tuntui hyppääjien seuroissa Paavolan kirjoituksen mukaan jäävän taka-alalle.  Paavola siis joutui opillisesti erottautumaan hyppääjistä. Paavola painotti, että ilman elävää Raamatun sanan julistusta ei ole oikeaa uskoa.
Paavola joutui olemaan varsin syrjässä ja yksin hyppyherätyksen levitessä Satakunnassa. Läheiseksi ystäväksi hänelle tuli evankelisen herätysliikkeen johtava pappi F. G. Hedberg. Paavola oli kirjeenvaihdossa uskonystävänsä Hedbergin kanssa. Tuon kirjeenvaihdon myötä molemmat saivat oppia jotain toisen uskosta ja näkemyksistä. Paavola säilyi heränneitten pappien ystävänä elämänsä loppuun asti.
Muistiinpanot ja virret

Lähetystyötä harrastanut Paavola teki kirjallisia muistiinpanoja elämänsä aikana. Edellä on muutamia siteerauksia niistä. Nämä muistiinpanot ovat olleet osaltaan tärkeitä Lounais-Suomen rukoilevaisuuden historian tallettamisessa. Kuitenkin meinasi tulla vahinko. Paavola aikoi vanhalla iällään polttaa muistiinpanonsa. Aie peruuntui, kun Paavolan valtasi kauhu, mikä esti polttamisen.
Paavolan merkitys rukoilevaisuuden johtajana tunnustettiin Helsingin yliopistossakin. Kirkkohistorioitsija Matthias Akiander kirjoitti Paavolasta noin 50-sivuisen elämäkerran. Paavolan sepittämiä, aluksi arkkivirsinä julkaistuja, nyt Halullisten Sielujen Hengelliset Laulut -kokoelman virsiä on laulettu kauan ja lauletaan edelleen. Nämä yhdeksän virttä ovat 89. "O Sionin lapset, joutukaat kaikki", 90. "Jo herää, sielun', jo herää", 144. "Aika täss' joutuu ja kiiruhtaa poijes", 145. "Tulevainen autuus mull' toivossa lienee", 159. "Herra Jesus olkoon kiitett' ijankaikkisesti", 160. "O mikä tila tämä lie", 161. "O sinä suruinen Suomenmaa", 162. "Lapset rakkaat, lapset rakkaat", 163. "Muistakaamme ja muistakaamme Herraa Jesustamme". Paavola menetti puolisonsa ja teki kaksi virttä ”surullisessa leskentilassa”. Nämä ovat edellä mainitut 144 ja 145. Virsikirjasta tunnettu virsi numero 311 "Jo joudu, mun sieluni, heräämähän" on Paavolan kirjoittama. A-sävelmän sävelsi Rudolf Lagi, b-sävelmä on toisinto Etelä-Pohjanmaalta.
Paavola muistetaan

Paavolan maallinen matka päättyi 1859. Hänestä jäi paljon muistoja pääasiassa siksi, että hän kirjoitti muistiin aikansa tapahtumia. Nakkilan seurakunta on pystyttänyt Matti Paavolalle hautamuistomerkin. Tuo muistomerkki on Nakkilan seurakunnan kunnianosoitus kristitylle maallikkoveljelle. Matti Paavola sai omalla paikkakunnallaan ja yleensäkin Satakunnassa olla vanhan raamatullisen kristinuskon vahva edistäjä, sananselittäjä ja vielä virsirunoilija.
Aiheesta muualla

Akiander, M., Matti Paawola. J. Simeliuksen perillisten tykönä 1863.
Mekes

Mekes Oy oli suomalainen Parkanossa toiminut konepaja-alan yritys joka perustettiin 1962. Yhtiön Parkanon kokoonpanotehdas valmistui 1963. Mekes Oy suunnitteli ajoneuvojen valmistuksen aloittamista 1960-luvun puolivälissä mutta suunnitelmat eivät toteutuneet ja yhtiö teki konkurssin 1967.
Mekes Oy:n perustaja oli vuorineuvos Eino Kivivuori joka oli joutunut eroamaan Raision Tehtaat Oy:n pääjohtajan virasta 1961 samana vuonna paljastuneen margariiniskandaalin vuoksi. Kivivuori kuului presidentti Urho Kekkosta tukeneen k-linjan johtohenkilöihin. Mekes Oy:n osakkaina oli noin 400 pientä eri puolella Suomea toiminutta metallialan yritystä ja yhtiön tarkoituksena oli avustaa osakasyrityksiä tuotekehittelyssä, markkinoinnissa sekä vientiponnisteluissa. Lisäksi oli määrä luoda uusia teollisia työpaikkoja maaseudulle ja tätä varten yhtiön tehdas sijoitettiin Parkanoon. Kivivuori toimi itse Mekes Oy:n toimtusjohtajana vuoteen 1965 saakka.
Vuonna 1965 Mekes Oy alkoi suunnitella ajoneuvotuotannon aloittamista Parkanossa. Yhtiö aikoi aloittaa Steyr-Daimler-Puch-moottorilla varustettujen BMW 700 LS henkilöautojen kokoonpanon ja suunnitelmissa oli 16 000 auton vuosituotanto. Lisäksi oli aikomus valmistaa Steyr-Daimler-Puch Haflinger maastoautoja ja kaksipaikkaisia Steyr-Daimler-Puch SG urheiluautoja, Mekes Oy valmisti myös 10 kappaleen sarjan Mekes 4000 Muuli traktoriajoneuvoja. Mitkään näistä suunnitelmista eivät kuitenkaan lähteneet alkua pidemmälle Mekes Oy:n talousvaikeuksien takia jotka saattoivat yhtiön lopulta konkurssiin. Suomalainen henkilöautovalmistus alkoi sen sijaan 1969 Saab-Valmet Oy:n tehtaalla Uudessakaupungissa.
Rauma-Repola Oy osti Mekes Oy:n toiminnot yhtiötä rahoittaneelta Osuuskassojen Keskus-Osakepankilta ja jatkoi toimintaa Parkano Oy:n ja Rauma-Repolan Parkanon konepajan nimellä. Vuonna 1994 Parkanon tehtaan osti Nordberg-Lokomo Oy. 2000-luvulla Parkanon konepaja siirtyi Hollmingille ja Metsolle.
Toimittaja Juhani Ikonen paljasti myyntiyhtiö Mekesin talouskiemuroita huomiota herättäneessä juttusarjassaan Kauppalehdessä 1963.
Kirjallisuutta

Vesa Virtanen, Mekeksestä Metsoon ja Hollmingiin – Parkanon Konepaja 1963–2003. Hollming Works/Metso Drivers, Parkano 2003
Mighty Joe Young

Mighty Joe Young tarkoittaa seuraavia asioita:
Mighty Joe Young, vuoden 1949 elokuva
Kaverini, mahtava Joe (Mighty Joe Young), vuoden 1998 elokuva
Mighty Joe Young (1927–1999), yhdysvaltalainen bluesmuusikko
Mighty Joe Young, Stone Temple Pilots -yhtyeen alkuperäinen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mighty Joe Young”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.