stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stefan Petrescu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Jyväskylä, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: FC Blackbird
Pelinumero: 10
Junioriseurat
1994–2001: JJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | JJK | 56 | (4) |
| 2004 | Jazz | 1 | (0) |
| 2005–2006 | FC Inter | 0 | (0) |
| 2005–2006 | → VG-62 | 33 | (2) |
| 2007 | PP-70 | 8 | (0) |
| 2007– | FC Blackbird | 146 | (23) |
| Yhteensä | Yhteensä | 244 | (29) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. lokakuuta 2015.
Stefan Petrescu (s. 3. syyskuuta 1983 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kolmosessa pelaavaa FC Blackbirdiä ja futsalissa liigajoukkue HIFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrescun isä on alkujaan romanialainen, sittemmin Jyväskylään muuttanut muusikko ja jalkapallovalmentaja Nellu Petrescu. Stefanin veli Tomi Petrescu on myös jalkapalloilija.
Stefan Petrescu on alkujaan JJK:n pelaajia. Vuonna 2004 hän lähti kokeilemaan siipiään Veikkausliigaan FC Jazziin, jossa hän pelasi yhdessä Veikkausliiga-ottelussa. Kaudeksi 2005  Petrescu siirtyi FC Inter Turun organisaatioon, jonne myös hänen pikkuveljensä Tomi oli siirtynyt Leicesteristä. Toisin kuin avauskokoonpanon miehenä säännöllisesti Interissä ollut Tomi, Stefan Petrescu ei Veikkausliiga-otteluita pelannut, vaan kuului reservijoukkue VG-62:n miehistöön. Kaudeksi 2007 pikkuveli Tomi siirtyi Tampere Unitediin, jonne myös Stefan sai kuukauden koesopimuksen. Sopimusta Unitediin ei kuitenkaan syntynyt, joten Petrescu siirtyi PP-70:n riveihin. Hän ei kuitenkaan pelannut koko kautta PP-70:ssä vaan siirtyi syyskuussa jyväskyläläiseen FC Blackbirdiin. Joukkuetta manageroi hänen isänsä, Nellu Petrescu.
Steve Bridges

George W. Bush ja Steve Bridges
Steve Bridges (22. toukokuuta 1963 Dallas, Texas – 3. maaliskuuta 2012 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja imitaattori. Hänet tunnettiin erityisesti George W. Bushin ja Arnold Schwarzeneggerin imitoinneistaan. Hän esiintyi vuonna 2006 Valkoisen talon illallisilla pitäessään puhetta yhtä aikaa presidentti Bushin kanssa.
Aiheesta muualla

Steve Bridgesin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Steve Bridges Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Steve Billirakis

| Steve Billirakis |
| --- | --- |
 Billirakis WSOP-voittonsa jälkeen kesäkuussa 2007.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  5 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  845 321
Päivitetty:  6. elokuuta 2007
Steve Billirakis (s. 23. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Voittaessaan vuoden 2007 World Series of Pokerin ensimmäisen turnauksen ($ 5,000 World Championship Mixed Hold'em) hänestä tuli WSOP-historian nuorin voittaja 21 vuoden ja 10 päivän ikäisenä. Voitostaan Billirakis ansaitsi 536 287 dollaria. Muutenkin Billirakis pelasi vuoden 2007 WSOP:ssa hyvin saavuttaen viisi rahasijaa.
Ennen WSOP:ta Billirakis oli menestynyt erityisesti nettipelaajana, hänellä on useita onlineturnausvoittoja. Netissä hän pelaa nimimerkeillä "MrSmokey1" ja "Mustbcrayz".. Liveturnauksissa hän on ollut kahdesti kolmas:  British Columbia Poker Championshipsissa marraskuussa 2005 ja Conquest of Paradise Island -turnauksessa toukokuussa 2006. Turnauksista hän ansaitsi 102 000 Kanadan dollaria ja 150 000 Yhdysvaltain dollaria.
Elokuussa 2007 Billirakiksen pokeriuran turnausansiot ylittivät 0,8 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Steve Billirakis The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Steve Van Buren

Steve Van Buren
Stephen W. "Steve" Van Buren (28. joulukuuta 1920 La Ceiba, Honduras – 23. elokuuta 2012 Lancaster, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka vaikutti NFL:n Philadelphia Eaglesissa vuosina 1944–1951.
Hondurasissa elämänsä aloittanut Van Buren sai Easton High Schoolista New Orleansista stipendin Louisianan osavaltionyliopistoon. Hän kuului NFL:n 1940-luvun vuosikymmenen tähdistöjoukkueeseen ja pääsi vuonna 1965 Pro Football Hall of Fameen. Vuonna 1999 Sporting News sijoitti Van Burenin lajin sadan suurimman pelaajan listan 77. sijalle.
Steve Waugh

Steve Waugh
Stephen Rodger "Steve" Waugh AO (s. 2. kesäkuuta 1965) on australialainen kriketinpelaaja. Hän oli maajoukkueen kapteenina vuosina 1999–2004.
Waugh pelasi ensimmäisen test matchinsa 26. joulukuuta 1985 ja viimeisensä 2. tammikuuta 2004. Hänen lyöntikeskiarvonsa test matcheissa oli 51,06.
Myös hyväntekeväisyyttä tehnyt Waugh sai kunnian olla "vuoden australialainen" 2004. Hänestä tehtiin Australian ritarikunnan upseeri vuonna 2003.
Steve Williams

Steve Williams 1976.
Steve Williams (s. 13. marraskuuta 1953) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka sivusi 1970-luvulla neljä kertaa 100 metrin ja kerran 200 metrin käsiajanoton maailmanennätystä.
Williams sivusi 100 metrin maailmanennätystä 9,9 s Westwoodissa 21. kesäkuuta 1974, Sienassa 16. heinäkuuta 1975, Berliinissä 22. elokuuta 1975 ja Gainesvillessä 27. maaliskuuta 1976. 200 metrin käsiajanoton maailmanennätystä 19,8 hän sivusi Eugenessa 7. kesäkuuta 1975.
Williams voitti maailmancupissa 100 metriä ja 4 × 100 metrin viestin Düsseldorfissa 1977 sekä sijoittui pikaviestissä kolmanneksi Roomassa 1981.
Williams voitti Zürichin Weltklasse -kilpailuissa 100 metriä 1977 ja 1978, 200 metriä 1975, 1978 ja 1980, Berliinin ISTAF-kilpailuissa 100 metriä 1975 ja 1978, Brysselin Memorial Van Damme -kilpailuissa 100 metriä 1977 sekä Oslon Bislett Gamesissa 100 metriä 1974.
Williams juoksi sähköajanoton ennätyksikseen 100 metrillä 10,07 Zürichissä 16. elokuuta 1978 ja 200 metrillä 20,16 Stuttgartissa 26. elokuuta 1975. Sisäradoilla hän juoksi 60 metriä parhaimmillaan aikaan 6,64 Long Beachissa 6. tammikuuta 1979.
Sulo Repo

Sulo Repo (s. 1930) on suomalainen entinen hiihtovalmentaja.
Revolla on ollut kymmeniä henkilökohtaisia valmennettavia, jotka ovat vuosien saatossa voittaneet yli 100 SM-mitalia. Parhaiten hänet tunnetaan kolminkertaisen olympiavoittajan Marja-Liisa Kirvesniemen valmentajana 1970- ja 1980-luvuilta. Repo toimi liikunnanopettajana Kirvesniemen kotipaikkakunnalla Simpeleellä ja havaitsi tämän lahjat jo nuorena.
Muita Revon valmennettavia ovat olleet muun muassa hänen poikansa Sami Repo sekä Erja Kuivalainen. Sulo Repo valittiin Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Vuoden valmentajaksi vuonna 1984, jolloin Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti kolme kultamitalia Sarajevon olympialaisissa. Omalla urheilu-urallaan Repo harrasti pika- ja keskimatkojen juoksua. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,7.
Sisälacrosse

Kuva sisälacrosseottelusta.
Sisälacrosse  eli box lacrosse on erityisesti Pohjois-Amerikassa suositun lacrosse-pelin sisällä pelattava versio. Ottelussa kaksi kuuden pelaajan joukkuetta pelaa vastakkain usein jääkiekkokaukaloon rakennetulla kentällä. Pelin tarkoituksena on saada kumista valmistettu pallo pitkillä haaveilla syötöin ja kuljetuksin vastustajan maaliin. Sisälacrosse on erityisen suosittua Kanadassa ja Tšekissä.
Säännöt > Pelaajat, tarvikkeet ja tuomarit

Joukkue koostuu maalivahdista ja viidestä kenttäpelaajasta eli "juoksijasta". Juoksija on kuka tahansa muu pelaaja kuin maalivahti. Eli juoksija voi olla puolustaja tai hyökkääjä. Maalivahdin voi korvata yhdellä juoksijalla.
Pelaajan haavin tulee olla 1–1,2 metriä pitkä. Junioripeleissä käytetään lyhyempiä mailoja. Pelaajan tulee käyttää suojavarusteita, kuten kasvonsuojuksella varustettua kypärää, käsineitä ja käsi- ja olkatoppauksia.
Tyypillisessä pelissä on yhdestä kolmeen tuomaria. Useimmissa peleissä on kaksi tuomaria, joista toinen on päätuomari. National Lacrosse Leaguen otteluissa on kolme tuomaria.
Säännöt > Pelikenttä ja -aika

Sisälacrossea pelataan useimmiten jääkiekkokaukalossa. Pelikenttä voidaan rakentaa jään päälle tai jää voidaan sulattaa pois. Yleensä kenttä on 55–61 metriä pitkä ja 24–27 metriä leveä. Maalit ovat perinteisesti olleet 1,2 metriä korkeita ja yhtä leveitä eli ne ovat pienempiä kuin ulkona pelattavassa lacrossessa.
Amerikkasten sääntöjen mukaan pelattavissa peleissä pelataan kolme 20 minuutin erää. National Lacrosse Leaguen peleissä taas pelataan neljä 15 minuutin erää. Pelin ollessa tasan varsinaisen peliajan jälkeen pelataan jatkoaika.
Säännöt > Pelin jatkaminen ja vaihdot

Jokaisen erän alussa ja maalin synnyttyä peliä aloitetaan uudelleen aloituksella. Jos pallo lentää pelialueen ulkopuolelle, joukkue jonka pelaajasta pallo ei mennyt yli jatkaa. Pelin aikana joukkueet saavat tehdä vaihtoja vapaasti. Vaihdon tulee tapahtua merkityllä alueella vaihtoaition kohdalla.
Säännöt > Rangaistukset

Saatuaan rangaistuksen pelaaja siirtyy rangaistusaitioon. Pienestä rikkeestä tuomitaan kahden minuutin jäähy. Näitä rikkeitä ovat mm. kampitus, sääntöjen vastaiset varusteet, liikaa pelaajia kentällä ja kiinni pitäminen. Pelaaja pääsee takaisin peliin ennen kahden minuutin täyttymistö, jos vastustaja tekee maalin ylivoimansa aikana. Pelissä voidaan tuomita myös viiden tai kymmenen minuutin jäähy.
Säännöt > Tappelut

Kuten useimmissa muissakin joukkuelajeissa, myös sisälacrossessa tappelut ovat sääntöjen vastaisia. Tappelusta seuraa viiden minuutin jäähy mikäli tappelun osapuolet eivät suostu lopettamaan tappelua.
Naiset

Sisälacrossea on pidetty usein miesten pelinä. Sisälacrossea pelanneet naiset ovat useimmiten pelanneet myös normaalia lacrossea. Kanadassa on tehty sarjoja naispuolisille pelaajille.
Kaudella 2003 Ginny Capicchioni pelasi National Lacrosse Leaguessa. Hän on ainoa nainen, joka on esiintynyt NLL:ssä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sisälacrosse Lacrosse-information.com -sivustolla
Sisälacrossen säännöt (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Sisälacrossekenttä.
Käännös suomeksi
Sospita

| Sospita |
| --- | --- |
 Luhtapirkko (Sospita vigintiguttata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Härömäiset Cucujoidea
Heimo::  Leppäkertut Coccinellidae
Alaheimo::  Coccinellinae
Tribus::  Coccinellini
Suku::  Sospita  Mulsant, 1846
Katso myös
   Sospita Wikispeciesissä   Sospita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sospita on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu ainakin kolme lajia. Suomessa suvun edustajista on tavattu vain luhtapirkko.
Sukuun kuuluvia lajeja

Sospita haagi
Sospita sexvittata
Luhtapirkko (Sospita vigintiguttata)
Aiheesta muualla

iNaturalist: Suku Sospita
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Sospita, taxonomy (englanniksi)
Sulo Penttilä

Sulo Penttilä puhuu Jyväskylän vappujuhlassa 1983.
Sulo Vihtori Penttilä (17. kesäkuuta 1923 Töysä – 3. elokuuta 1994 Helsinki) oli merkittävä suomalainen sosiaalidemokraatti ja ammattiyhdistysjohtaja, jonka ura huipentui toimintaan Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtajana vuosina 1967–1983.
Sulo Penttilä syntyi Töysässä suutarin ja käsityöläisen perheeseen. Isän kuoltua 1934 hän vastasi perheen elatuksesta tehden muun muassa saha- ja maataloustöitä. Jatkosotaan Penttilä osallistui taistelulähettinä ja haavoittui. Sodan jälkeen vuonna 1947 hän muutti Mänttään ja meni töihin paperitehtaaseen, missä alkoi hänen ammattiyhdistysuransa. Penttilä liittyi SDP:n jäseneksi 1947 ja kävi Työväen Akatemian kesäkurssin 1949 sekä Kiljavan ammattiyhdistysopiston pitkän kurssin 1950–1951. Ammattiosaston puheenjohtajaksi Sulo Penttilä valittiin 1951. Saman vuonna hän siirtyi Suomen Paperiteollisuustyöväen liiton toimitsijaksi ja eteni liitossa sihteeriksi, jota tointa hän hoiti vuosina 1957–1966.
Suomen kahtia jakautuneen ammattiyhdistysliikkeen yhdistämisessä Sulo Penttilä oli keskeisessä asemassa. Hänet valittiin vuonna 1966 Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton 1. sihteeriksi ja uuden puheenjohtajan Niilo Hämäläisen aisapariksi. Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtajaksi Penttilä valittiin 1967. Tätä tointa hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä saakka vuoteen 1983.
Statement (albumi)

| Statement Bjørn Lynne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 2004
 Tuottaja(t): Bjørn Lynne
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, jazz, funk, lounge
 Kesto: 57.16
 Levy-yhtiö: Lynne Music
Bjørn Lynnen muut julkaisut
| Return to Witchwood 2003 | Statement 2004 | Soothe 2004 |
Statement on Bjørn Lynnen albumi.
Kappaleet

Kikki – 4.09
Simplicity – 4.17
The Giant – 3.25
Between Friends – 3.33
Please Me – 5.06
In Good Company – 3.40
Nitro Glycerine – 3.45
Lounge Living – 4.41
All You – 3.28
The Jungle Trail – 4.22
Still Motions – 4.11
Soundstreamz – 4.08
Understatement – 4.19
Bonus Track: Soundstreamz Instrumental – 4.12
Aiheesta muualla

Statement discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Statement allmusic.com -sivustolla
Stiglitzin komitea

Stiglitzin komitean (nimetty Joseph Stiglitzin mukaan) tehtävä oli tehdä parannusehdotuksia kansantalouksien taloudellisen suorituskyvyn ja väestön hyvinvoinnin mittaamiseen, raportointiin ja tilastointiin. Komission työn käynnisti Ranskan presidentti Nicholas Sarkozyn aloite helmikuussa 2008. Toimeksiannon lähtökohtana oli tyytymättömyys niihin tilastollisiin tietolähteisiin, joilla oli keskeinen rooli talouden ja yhteiskunnallisen kehityksen mittaamisessa ja ohjaamisessa. Stiglitzin komission raportti julkaistiin 15.9.2009 (Stiglitz & al. 2009). 300-sivuinen raportti antaa kokonaiskuvan kansakuntien taloudellisen suorituskyvyn ja väestön hyvinvoinnin mittaamistavoista ja niiden parantamisehdotuksista. Raportin johtopäätöksissä todetaan, että hyvinvointi (well-being) on moniulotteinen käsite, jonka kaikkia komponentteja pitäisi ainakin periaatteessa käsitellä samanaikaisesti. Hyvinvointia tarkastellaan seuraavan kolmen pääotsikon alla: 1) Taloudellisen suorituskyvyn mittaaminen, erityisesti tuotanto, tulonmuodostus, kulutus ja varallisuus 2) Elämänlaatu 3) Kestävä kehitys ja ympäristö. (Stiglitz & al. 2009, Simpura 2009)
Komitean suositukset

Näiden pääotsikoiden alla komitea esittä 12 periaatteellista ehdotusta hyvinvoinnin mittaamiseen ja tulkintaan (Simpura 2009). Suositukset 1–5 liittyvät kansantalouden tilinpidon kehittämiseen, suositukset 6–10 koskevat elämän laatua ja suositukset 11–12 liittyvät kestävään kehitykseen.
Kun arvioidaan aineellista hyvinvointia, on katsottava mieluummin tuloja ja kulutusta kuin tuotantoa.
On korostettava kotitalousnäkökulmaa.
Tuloja ja kulutusta sekä varallisuutta on tarkasteltava yhdessä.
On annettava enemmän painoa tulojen, kulutuksen ja varallisuuden jakautumiselle
On laajennettava tulojen mittausta kattamaan myös muut kuin markkinatoiminnoista syntyvät tulot.
Elämänlaatu riippuu ihmisten objektiivista olosuhteista ja kyvykkyyksistä (capabilities). On askelittain parannettava ihmisten terveyden, koulutuksen, omakohtaisten toimintojen ja ympäristöolosuhteiden mittaamista. Erityisesti on ponnisteltava sellaisten yleisluontoisten ja luotettavien mittareiden kehittämiseksi, jotka kuvaavat sosiaalisia yhteyksiä, äänen saamista kuuluville politiikassa sekä turvattomuutta – joiden voidaan osoittaa ennustavan elämään tyytyväisyyttä.
Kaikilla ulottuvuuksilla elämänlaatumittareiden pitäisi pystyä kuvaamaan eriarvoisuutta ymmärrettävällä tavalla.
Tutkimuksia pitäisi suunnitella niin, että ne voivat ottaa huomioon eri elämänlaatualueiden väliset kytkennät kunkin henkilön kohdalla, ja tätä tietoa pitäisi käyttää, kun valmistellaan eri toimintalohkojen politiikkatoimia.
Tilastolaitosten pitäisi pitää saatavilla ne tiedot, joita tarvitaan eri elämänlaatu-ulottuvuuksien yhdistämiseksi ja erityyppisten indeksien rakentamiseksi.
Sekä objektiivisen että subjektiivisen hyvinvoinnin mittarit tarjoavat olennaista tietoa ihmisten elämänlaadusta. Tilastolaitosten pitäisi sisällyttää tutkimuksiinsa myös kysymyksiä oman elämän arvioinnista, mielihyväkokemuksista (hedonic experience) ja prioriteeteista.
Kestävyyden arviointi vaatii hyvin identifioitua indikaattorikokoelmaa (dashboard, ”näyttötaulu”). Sen komponenttien erotteleva erityispiirre on, että ne voidaan tulkita erilaisten piilevien ”varantojen” vaihteluna. Kestävyyttä kuvaava rahahamääräinen indikaattorikin kuuluu joukkoon, mutta tämän hetken osaamisvaiheessa sen pitäisi tyytyä olennaisesti kuvaamaan vain kestävyyden taloudellista näkökulmaa.
Kestävyyden ympäristönäkökulma ansaitsee oman erillisen seurantansa, joka perustuu hyvin määritellylle fysikaalisten indikaattorien joukolle. Erityisesti tarvitaan selkeä indikaattori, joka kuvaa sitä, miten lähellä olemme vaarallisen tason ympäristövahinkoja (kuten ilmastonmuutosta tai kalakantojen ehtymistä).
Hyvinvointikäsite

Raportissa todetaan, että hyvinvointi (well-being) on moniulotteinen käsite, jonka kaikkia komponentteja pitäisi ainakin periaatteessa käsitellä samanaikaisesti. Stiglitzin komitea on tunnistanut hyvinvoinnissa seuraavat perusulottuvuudet (Stiglitz & al. 2009, Simpura 2009)
Aineellinen elintaso (tulot, kulutus ja vauraus)
Terveys
Koulutus
Henkilökohtainen toiminta ja työ
Äänen saaminen kuuluville yhteiskunnassa, hallinnointi
Sosiaaliset yhteydet ja suhteet
Ympäristö (sen nykyinen ja tuleva tila)
Turvattomuus sekä taloudellisena että fyysisenä kokemuksena
Aiheesta muualla

Hamunen, E., Sauli, H., Kottola, L.: Stiglitzin komitea: Yksi luku ei riitä hyvinvoinnin mittariksi  2009. Tilastokeskus.
State of The Ark

| State of The Ark The Ark |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004 Tambourine studios
 Julkaistu: 27. joulukuuta 2004
 Tuottaja(t): Jens Andersson, Nathan Larson, Ola Salo, Per Sunding
 Tyylilaji: glam rock, pop
 Kesto: 41.46
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  1.  8.
The Arkin muut julkaisut
| In Lust We Trust 2002 | State of The Ark 2004 | Prayer for the Weekend 2007 |
Singlet albumilta State of The Ark
 ”One of Us Is Gonna Die Young”  ”Clamour for Glamour”  ”Trust Is Shareware”
State of The Ark on ruotsalaisen The Arkin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. joulukuuta 2004. Levy erosi tyyliltään kahdesta aikaisemmasta, sillä siinä kappaleet olivat kriitikoiden mielestä aiempaa pienieleisempiä ja tästä tuli myös jonkin verran kritiikkiä.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin ensimmäisellä sijalla. Suomessa se ylsi virallisen albumilistan kahdeksannella sijalla ja pysyi listalla niin ikään kahdeksan viikkoa.
Kappaleet

This Piece of Poetry Is Meant to Do Harm – 3.27
Rock City Wankers – 4.10
Clamour for Glamour – 3.09
One of Us Is Gonna Die Young – 3.28
Let Me Down Gently – 2.55
Hey Kwanongoma! – 4.48
The Others – 3.27
Girl You're Gonna Get 'Em (Real Soon) – 3.27
Deliver Us from Free Will – 5.06
No End – 3.24
Trust Is Shareware – 4.25
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Soundi:
Sulkasato (lehti)

Sulkasato on suomalainen vappulehti, jota julkaisee Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistys, aiemmalta nimeltään Pohjois-Karjalan Sanomalehtimiesyhdistys. Yhdistys on perustettu vuonna 1921, ja lehteä on julkaistu vuodesta 1948. Vuonna 2015 lehti ilmestyi ensimmäistä kertaa ainoastaan sähköisenä julkaisuna. Lehden päätoimittaja on Anna Sievälä.
Aiheesta muualla

Yle: Vappulehdessä paljasta pintaa ja pikkutuhmia vitsejä (30.4.2013)
Sulkasato Pohjois-Karjalan journalistiyhdistyksen verkkosivulla
Suomen Atlantti-Seuran Nuoret

Suomen Atlantti-Seuran Nuoret (SASN) on Suomen Atlantti-Seuran alle 30-vuotiaiden verkosto, joka aloitti toimintansa 2003. SASN on puoluepoliittisesti sitoutumaton, ja sen tarkoituksena on toimia turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta kiinnostuneiden ihmisten keskustelu- ja kohtauspaikkana.
SASN järjestää tapahtumia, jakaa ajankohtaista informaatiota ja pitää yhteyksiä erilaisiin ihmisiin. SASN:n toiminnan kulmakivinä ovat keskustelutilaisuudet, vierailuluennot ja ekskursiot. Jäseneksi voi liittyä kuka tahansa aiheesta kiinnostunut alle 30-vuotias. SASN:n kansainvälinen kattojärjestö on Youth Atlantic Treaty Association (YATA).
Sovijärvi (järvi)

| Sovijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°59′00″N, 25°09′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Laskujoki:  Jämsänjoki
Järvinumero:   14.516.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,8 m 
Rantaviiva:  11,9 km 
Pinta-ala:  0,9 km² 
Tilavuus:  0,0027 km³
Keskisyvyys:  3,1 m 
Suurin syvyys:  10,1 m 
 fiSovijärvi 
Sovijärvi on 87 hehtaarin laajuinen järvi Haaviston kylässä Jämsässä. Se sijaitsee Jämsän keskustaajaman pohjoispuolella ja Kankarisveden itäpuolella. Sovijärven yhdistää Kankarisveteen Sovioja.
Sovijärven keskellä sijaitsee Kortesaari, jota yhdistää mantereeseen kaksi siltaa. Saaren pohjoispuolella Sovijärvi kapenee pitkäksi ja kapeaksi lahdeksi, jonka nimi on Sovipohja. Sovijärven eteläisellä selällä sijaitsee kaksi saarta: Helenansaari ja Kalasaari.
Sovijärven ja Kankarisveden välisellä kannaksella on ollut vakituista asutusta 1500-luvulta lähtien. Rannat ovat siten melko kulttuurivaikutteisia maalaistaloineen ja peltoviljelyksineen.
Stevan Jovetić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stevan Jovetić
Syntymäaika: 2. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Titograd, Jugoslavia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Hertha BSC
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2003–2006: Partizan
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | Partizan | 51 | (13) |
| 2008–2013 | Fiorentina | 116 | (35) |
| 2013–2017 | Manchester City | 30 | (8) |
| 2015–2017 | → Internazionale | 31 | (6) |
| 2017 | Internazionale | 0 | (0) |
| 2017 | → Sevilla | 21 | (6) |
| 2017–2021 | Monaco | 61 | (18) |
| 2021– | Hertha BSC | 22 | (6) |
Maajoukkue
| 2007– | Montenegro | 64 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. syyskuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. syyskuuta 2022.
Stevan Jovetić (serb. Стеван Јоветић, s. 2. marraskuuta 1989 Titograd, Montenegron stv, Jugoslavian sltv) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä Saksan Bundesliigan Hertha Berlinissä. Hän pelaa myös Montenegron maajoukkueessa, jossa hän on toiminut joukkueen kapteenina.
Jovetić on pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta voi pelata myös keskikentällä hyökkäävässä roolissa.
Jovetić valittiin Montenegron parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 2009 ja 2015.
Jovetić on yksi neljästä jalkapalloilijasta, joka on pelannut jokaisessa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Muut kolme kaikissa näissä sarjoissa pelannutta pelaajaa ovat romanialainen Florin Răducioiu, tanskalainen Christian Poulsen ja alankomaalainen Justin Kluivert.
Jovetić on Răducioiun ohella ainoa pelaaja, joka on tehnyt maalin näissä kaikissa viidessä sarjassa.
Ura

Jovetićin kasvattajaseuroja ovat montenegrolainen Mladost ja serbialainen Partizan. Ammattilaisuransa hän aloitti edustamalla Partizania vuosina 2006–2008. Jovetić voitti Partizanin riveissä Serbian-mestaruuden ja Serbian cupin vuonna 2008. Hän siirtyi Fiorentinaan vuonna 2008 8 miljoonan euron siirtosummalla.
Vuonna 2013 Jovetić siirtyi Manchester Cityyn 25,8 miljoonan punnan eli lähes 30 miljoonan euron siirtosummalla. Kesällä 2015 hän siirtyi lainalle milanolaiseen Interiin. Siirryttyään Interin omistukseen Jovetić pelasi lainalla Espanjassa Sevillan joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2017 ranskalaisseura Monacoon, jossa hän pelasi neljä kautta.