stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Felix Hausdorff
Teokset, tutkimukset ja niiden vastaanotto > Hausdorff filosofina ja kirjoittajana (Paul Mongré)

Vuonna 1897 Hausdorff julkaisi ensimmäisen aforismikokoelmansa salanimellä Paul Mongré. Teoksen nimi oli Sant' Ilario, Mietteitä Zarathustran maisemasta. Nimi viittasi toisaalta siihen, että Hausforff oli viimeistellyt teoksensa lomamatkalla Ligurian rannikolla Genovan seudulla, samalla alueella, jossa Friedrich Nietzsche oli kirjoittanut teoksensa Näin puhui Zarathustra kaksi ensimmäistä osaa. Lisäksi hän halusi teoksen nimellä osoittaa henkistä sukulaisuuttaan Nietzschen kanssa. Teosta käsitelleessä artikkelissaan Die Zukunft -viikkolehdessä Hausdorff myönsi selvin sanoin kiitollisuuden­velkansa Nietzschelle.
Hausdoff ei yrittänyt jäljentää Nietzcheä tai ylittää häntä. Sen sijaan hän katsoi seuraavansa Nietszheä yrityksessään vapauttaa yksityis­ajattelua ja ottaa vapauden kyseen­alaistaa vanhentuneet käsitykset. Hausdorff suhtautuikin kriittisesti Nietzschen myöhäisimpiin teoksiin. Eräässä esseessään hän arvosteli ankarasti ajatuksia, jotka Nietzche oli luonnoksessa teokseensa Tahto valtaan esittänyt kasvatuksesta. Niitä hän piti suorastaan maailmanhistoriallisena skandaalina, jonka rinnalla inkvisitio ja noitavainotkin kalpenivat.
Vuonna 1898 ilmestyi salanimellä Paul Mongré myös Hausdorffin epistemologinen kokeilu Kaaos kosmisessa valinnassa. Teoksessa esitettyyn metafysiikkaan kohdistuvaan arvosteluun oli antanut aiheen Hausdorffin perehtyminen Nietzschen ajatukseen ikuisesta paluusta. Se johtaa lopulta kaikenlaisen metafysiikan häviöön. "Maailmasta sinänsä", toisin sanoen maailman trans­kendenttisesta ytimestä emme tiedä emmekä voi tietää mitään. Niinpä meidän on pidettävä "maailmaa sinänsä" määrittelemättömänä ja sellaiseksi jäävänä, pelkkänä kaaoksena. Kokemus­maailmamme, kosmoksemme, on valinnan tuote, nimittän valinnan, jonka olemme aina tehneet vaiston­varaisesti ymmärryskykymme mukaan. Tästä kaaoksesta voitaiin käsitettävästi nähdä myös muita järjestyksiä, muita kosmoksia. Ainakaan kosmoksemme maailmasta ei voi tehdä päätelmiä transkendenttisen maailman olemassa­olosta.
Vuonna 1905 aika­kaus­lehdessä Die Neue Rundschau julkaistiin Hausdorffin kirjoittama yksi­näytöksinen näytelmä Tohtori kunniassaan. Se on pistävä satiiri kaksintaistelusta sekä Preussin upseerikunnan perinteisistä kunnian ja aateluuden käsitteistä, jotka kehittyvässä porvarillisessa yhteis­kunnassa olivat yhä selvemmin vanhentuneita. Tohtori ja hänen kunniansa oli Hausdorffin suurin kirjallinen menestys. Vuosina 1914–1918 näytelmä esitettiin useita kertoja yli 30 kaupungissa. Myöhemmin Hausdorff kirjoitti näytelmään jälki­näytöksen, mutta sitä ei teattereissa esitetty ennen kuin vuonna 2006, jolloin se sai ensiesityksensä Saksan matemaattisen seuran tapaamisessa Bonnissa.
Edellä mainittujen teosten lisäksi Hausdorff kirjoitti monia esseitä, jotka ilmestyivät ajan johtavissa kirjallisuus­lehdissä, sekä runokirjan Ekstasen vuonna 1900. Itävaltalainen säveltäjä Joseph Marx sävelsi osan hänen runoistaan.
Teokset, tutkimukset ja niiden vastaanotto > Viimeiset tutkielmat

Viimeisessä tutkielmassaan Erweiterung einer stetigen Abbildung Hausdorff osoitti vuonna 1938, että jatkuva kuvaus metrisen avaruuden  E suljetulta osajoukolta  F voidaan aina jatkaa koko avaruuteen  E (joskaan kuvajoukko ei välttämättä laajene). Erityisesti jokainen homeomorfismi  F:ltä voidaan jatkaa koko avaruuteen  E. Tämä tutkielma täydensi hänen aikaisempia tuloksiaan. Vuonna 1919 hän oli tutkielmassaan Über halbstetige Funktionen und deren Verallgemeinerung jo esittänyt muun muassa toisen todistuksen Tietzen jatkolauseelle.  Vuonna 1930 tutkielmassaan Erweiterung einer Homöomorphie ("Homeo­morfismin laajennus") hän osoitti, että jos  E on metrinen avaruus ja  F\subseteq E sen suljettu osajoukko ja joukkoon  F voidaan määritellä uusi metriikka muuttamatta sen topologiaa, tämä metriikka voidaan jatkaa koko avaruuteen muuttamatta sen topologiaa. Vuonna 1935 hän julkaisi tutkielman Gestufte Räume, jossa hän käsitteli avaruuksia, jotka toteuttavat Kuratowskin sulkeuma-aksioomat idempotenssi­aksioomaan saakka. Sellaisia hän nimitti porrastetuiksi avaruuksiksi, mutta usein niitä nimitetään myös sulkeuma-avaruuksiksi. Niiden avulla hän tutki Fréchet’n raja-avaruuksien ja topologisten avaruuksien välisiä yhteyksiä.
Hausdorffin mukaan nimettyjä asioita

Matematiikan eri aloilla on useita Hausdorffin mukaan nimettyjä käsitteitä, kuten:
Hausdorffin avaruus
Hausdorffin mitta
Hausdorffin dimensio
Hausdorffin täydennys
Hausdorffin konvergenssi
Hausdorffin metriikka
Hausdorffin maksimaaliperiaate
Hausdorffin–Youngin epäyhtälö
Bonnin ja Greifswaldin yliopistoissa hänen mukaansa on nimetty:
Hausdorffin matematiikkakeskus Bonnissa
Hausforffin matematiikan tutkimuslaitos Bonnissa ja
Felix Hausdorff Internationale Begegnungszentrum Greifswaldissa.
Lisäksi Bonnissa on Hausdorffstraße (Hausdorffinkatu), jonka varrella hän aluksi asui (numerossa 61.) Greifswaldissa on Felix-Hausdorff-Straße, jonka varrella ovat muun muassa yliopiston biokemian ja fysiikan laitokset. Vuodesta 2011 lähtien Leipzigin Gohlisin kaupunginosassa on katu nimeltä "Hausdorffweg" (Hausdorffintie).
Hausdorffin mukaan on nimetty myös asteroidi 24947 Hausdorff.
Julkaisut > Nimimerkillä Paul Mongré

Hausdorff kirjoitti nimimerkillä Paul Mongré muun muassa seuraavat kirjat ja artikkelit:
Sant'Ilario. Gedanken aus der Landschaft Zarathustras.  Leipzig:  Verlag C. G. Naumann, 1897.
Das Chaos in kosmischer Auslese — Ein erkenntniskritischer Versuch.  (Max Bensen laatimalla esipuheella varustetun uusintapainoksen julkaisi Agis-Verlag vuonna 1976)  Leipzig:  Verlag C. G. Naumann, 1898.  ISBN 3-87007-013-7
Massenglück und Einzelglück. Neue Deutsche Rundschau (Freie Bühne), 1898, 9. vsk, nro 1, s. 64–75.
Das unreinliche Jahrhundert. Neue Deutsche Rundschau (Freie Bühne), 1898, 9. vsk, nro 5, s. 443–452.
Ekstasen.  (runokokoelma)  Leipzig:  Verlag H. Seemann Nachf., 1900.
Der Wille zur Macht. Neue Deutsche Rundschau (Freie Bühne), 1902, 13. vsk, nro 12, s. 1334–1338.
Max Klingers Beethoven. Zeitschrift für bildende Kunst, Neue Folge, 1902, nro 13, s. 183–189.
Sprachkritik. Neue Deutsche Rundschau (Freie Bühne), 1903, 14. vsk, nro 12, s. 1233–1258.
Der Arzt seiner Ehre, Groteske. (Tämän ovat uudelleen julkaisseet Leipzig Bibliophilen-Abends vuonna 1910 otsikolla Der Arzt seiner Ehre. Komödie in einem Akt mit einem Epilog, jolloin mukana oli 7 Hans Alexander Müllerin Waiter Tiemannin piirrosten perusteella valmistamaa muotokuvaa ja puupiirrosta, sekä S. Fischer Berliinissä vuonna 1912) Neue Deutsche Rundschau (Freie Bühne), 1904, 15. vsk, nro 8, s. 989–1013.
Kootut teokset

Nordrhein-Westfalenin tiede- ja taideakatemia on julkaissut Hausdorffin kootut teokset kirjasarjana, jonka kokoamiseen ovat osallistuneet  E. Brieskorn, F. Hirzebruch, ja W. Purkert Bonnin yliopistosta, R. Remmert Münsteristä ja E. Scholz Wuppertalista sekä yli 20 matemaatikkoa, historioitsijaa, filosofia ja muuta tutkijaa. Kirjasarjassa on myös asiantuntijoiden laatimia kommentaareja ja muuta lisättyä aineistoa. Sarjan niteet on julkaissut Springer-Verlag Heidelbergissä. Sarjassa on julkaistu yhdeksän nidettä, joista ensimmäinen jaettiin osiin IA ja IB.  Sarjassa ovat ilmestyneet seuraavat niteet:
Nide IA: Allgemeine Mengenlehre (Yleinen joukko-oppi), 2013, ISBN 978-3-642-25598-4
Nide IB: 'Felix Hausdorff – Paul Mongré (Biographie) (Elämäkerta), 2018, 978-3-662-56380-9
Nide II: Grundzüge der Mengenlehre (1914) (Joukko-opin perusteet). 2002, ISBN 978-3-540-42224-2
Nide III: Mengenlehre (1927, 1935); Deskriptive Mengenlehre und Topologie (Joukko-oppi: Deskriptiivinen joukko-oppi ja topolotia), 2008, ISBN 978-3-540-76806-7
Nide IV: Analysis, Algebra und Zahlentheorie (Analyysi, algebra ja lukuteoria), 2001, ISBN 978-3-540-41760-6
Nide V: Astronomie, Optik und Wahrscheinlichkeitstheorie (Tähtitiede, optiikka ja todennäköisyysteoria, 2006, ISBN|978-3-540-30624-5
Nide VI: Geometrie, Raum und Zeit (Geometria, avaruus ja aika), 2020, ISBN 978-3-540-77838-7
Nide VII: Philosophisches Werk (Filosofiset teokset), 2004, ISBN 978-3-540-20836-5
Nide VIII: Literarisches Werk (Kirjalliset teokset), 2010, ISBN 978-3-540-77758-8
Nide IX: Korrespondenz. (Kirjeenvaihto), 2012, ISBN 978-3-642-01116-0.
The first page of his farewell letter to Hans Wollstein
Hausdorffin hautakivi Bonnin Poppelsdorfissa
Hausdorffstraße Bonnissa
Käännös suomeksi
BBS

Tietokoneet, joilla kymenlaaksolainen FinBox BBS toimi aikoinaan. Näytöllä ylläpitäjän näkymä.
Bulletin Board System, suomeksi puhekielessä useimmiten purkki, on lankapuhelinverkkoon liitetty tietokone, jonka erityinen ohjelmisto vastaanottaa datapuheluita käyttäjien eli asiakkaiden tietokoneilta. Purkeissa oli yleensä erilaisia keskustelualueita ja tiedostoalueita ja ne toimivat tiedon ja ajatusten vaihtopaikkoina ja ajanvietteenä Internetin tavoin.
Yleisin purkkityyppi oli tietokoneharrastajan korvauksetta ylläpitämä ja yksi- tai kaksilinjainen. Suurimmat ja siten myös tunnetuimmat olivat usein yritysten ylläpitämiä ja käsittivät kymmeniä tai jopa satoja puhelinlinjoja tietokoneineen ja lähiverkkoineen. Laite- ja ohjelmistovalmistajat saattoivat tarjota esimerkiksi tuotetukea tai päivityksiä purkkiensa kautta.
"Purkkeja" käytettiin myös pankkimaailmassa. Asiakas pystyi ottamaan modeemiyhteyden purkkiin,  maksamaan laskujaan ja tulostamaan matriisikirjoittimella omia tilitietojaan. Esimerkiksi Suomen Yhdyspankilla (SYP) oli oma purkki 1980-luvulla.
Purkkien kulta-aika oli kotitietokoneiden yleistymisestä 1980-luvun lopusta Internetin yleistymiseen 1990-luvun puolivälissä. Purkkien ympärillä toimi oma kulttuurinsa, johon liittyi sosiaalisia yhteisöjä. Edullisten laajakaistayhteyksien tuloa markkinoille 2000-luvun vaihteessa pidetään usein lopullisena kuoliniskuna purkkikulttuurille. Internet tarjoaa laajat mahdollisuudet bulletin boardien tarjoamiin palveluihin kuten tiedostojen latausmahdollisuuksiin, keskustelufoorumeihin, tiedotteisiin ja chätteihin.
Purkin käyttö > Tavallinen yhteyskerta purkkiin

Purkkeihin otettiin yhteys käyttäjän koneen terminaaliohjelmalla. Se soitti modeemin kautta puhelinnumeroon, johon oli kytketty bulletin board -järjestelmä. Yksityisten henkilöiden ylläpitämissä purkeissa oli tavallisesti vain yksi soittolinja. Ja sekin usein käytössä vain ilta- ja yöaikaan kun samaa puhelinlinjaa käytettiin päiväsaikaan tavallisiin äänipuheluihin.
Purkin käyttö > Yhteyden aikaraja

Koska purkeissa oli rajallinen määrä soittolinjoja, yhden käyttäjän linja-aika oli rajoitettu. Näin muutkin halukkaat pääsivät käymään purkissa linjojen vapauduttua. Suositut purkit olivat hyvin usein varattuja. Siksi käyttäjän terminaaliohjelman soittotoiminnossa oli tavallisesti automatiikka uudelleensoittoon joko haluttu määrä soittoja tai niin kauan kunnes purkin linja vapautui ja yhteys onnistui. Terminaaliohjelmissa oli yleisesti soittolista, jota ohjelma kävi läpi kokeillen jokaista numeroa.
Aikaraja oli monesti riippuvainen kellonajasta. Suosittuun soittoaikaan klo 20 - 23 linja-aikaa sai vähemmän kuin aamuyöllä.
Purkissaoloaikaa oli rajoitettu myös käyttäjäkohtaisesti vuorokausikohtaisesti tai viikkokohtaisesti.
Purkin käyttö > Ratio

Yleinen rutiini yhteyden avauduttua oli kirjautua sisään, katsoa uudet tiedostot ja lukea keskustelualueilta uudet viestit. Monesti purkin ylläpitäjä halusi hyötyä kävijästä. Järjestelmät toimivat usein siten, että kun toi itse tiedostoja, sai purkista ladata itselle uusia tiedostoja. Latauksia sai tehdä suhdeluvun eli ration mukaisesti. Esimerkiksi tuomalla 1 kB tiedostoja sai ladata vastaavasti 5 kB tiedostoja (ratio 1:5).
Purkin käyttö > Offline

Alkuaikoina viestit oli luettava ja kirjoitettava puhelun aikana. Tämä tuli kalliiksi, jos kirjoittaja halusi pohtia rauhassa kirjoittamaansa tekstiä tai jos asioiden tueksi piti hakea faktatietoa esimerkiksi tietosanakirjasta. Kalleutta lisäsi huomattavasti puhelinlinjojen kalliit kaukopuhelumaksut. 1990-luvulla yleistyi tapa imuroida kaikki viestit kerralla, lukea ne vasta kun yhteys oli poikki, kirjoittaa uudet viestit ja jättää ne seuraavan yhteyden aikana. Lukemiseen ja kirjoittamiseen käytettiin niin sanottuja etälukuohjelmia (offline-ohjelmia), joiden käyttämistä viestipakettiformaateista ehkä yleisin oli nimeltään QWK.
Purkin käyttö > Muut alueet

Useimmissa purkeissa oli tiedosto- ja viestialueiden lisäksi myös erilaisia pelejä. Suosituimmat pelit olivat useamman pelaajan vuoroittain pelattavia strategiapelejä. Oli myös uhkapelejä, joissa pelattiin linjallaoloajalla.
Joissakin purkeissa oli saatavana tiedostoja CD-levyltä. Käyttäjä pystyi jopa pyytämään SysOpilta haluamaansa CD-ROM -levyä asemaan, jotta hän pystyi lataamaan halutun tiedoston.
Joissakin purkeissa oli chättejä. Ne olivat suosittuja. Ylläpitäjän kannalta huonoja, sillä ne kuluttivat runsaasti soittolinjojen yhteysaikaa.
Purkit sosiaalisina yhteisöinä

Purkkeja voidaan pitää yhtenä nykyisten Internet-yhteisöjen esikuvista, esimerkiksi purkkien viestialueilla keskustelu muistutti teknisessä mielessä nykyisiä WWW-keskustelufoorumeita, ja isommissa purkeissa onnistui Internetin chattien tapaan reaaliaikainen keskustelu. Monet purkit erikoistuivat tietyntyyppisistä aiheista kiinnostuneiden käyttäjien kokoontumispaikoiksi: vaikka useimmat aiheet sivusivatkin tietotekniikkaa, oli Suomessa muun muassa useita eri harrastuksiin, taiteenaloihin ja jopa uskontoon ja okkultismiin keskittyneitä purkkeja. Etenkin pitkäikäisempien purkkien käyttäjäkunnat muodostivat usein tiiviitä sisäpiirejä.
Purkkien kulta-aikakautena ne eivät olleet tunnettuja yleisesti yhteiskunnassa. Lainsäädäntö ei ohjannut erityisesti purkkikulttuuria ollenkaan. Vallalla olivat yhteiset kirjoittamattomat säännöt. Esimerkiksi tekijänoikeudet ja ihmisoikeudet eivät aina toteutuneet siinä muodossa kuin ne tunnetaan 2000-luvulla Internetin kehittymisen jälkeen.
Tunnettuja suomalaisia purkkeja

Pooki MBBS - Suomen ensimmäinenlähde? kouluboxi. Toimi Seminaarin yläasteella Raahessa 16.2.1990 - 16.2.1998.
AppleGarden - Suomen Macintosh-käyttäjien yhdistyksen fiMUG ry:n purkki.
BCG-Box 4 (BBBS) - BBBS-ohjelmiston kotipurkki.
Clinet - Alun perin nimellä City Lines pyörinyt Unix-purkki. Sittemmin muuttui Internet-yhteydentarjoajaksi.
Cloudcity (PCBoard) - Orange WHQ -demoskene-ryhmän 09-alueella toiminut demoskeneen ja module-musiikkiin keskittynyt purkki joka pyöri 1992–5/2000.
Deaf Leopard - Etelä-Pohjanmaan, eli 06-alueen suurin ja aktiivisin purkki. Jari Saarenmäen ylläpitämä.
FinBox BBS (PCBoard) - Ari Sovijärven ylläpitämä purkki. Lakkautettiin 13. helmikuuta 2002.
Forgotten Realms BBS (PCBoard) - Edelleen toiminnassa vuonna 2015
MBnet (PCBoard) - Maailman suurinlähde? purkki. Lakkautettiin vuonna 2002.
Metropoli BBS - Suomen suurin yksityinen BBS. Lakkautettiin vuonna 1999.
Mikrofan - Pirkanmaan mikrotietokonekerhon boksi. Toiminta lopettiin vuonna 1998.
M.I.T.S., Microdata Oy:n - myöhemmin Internet-yhteydentarjoaja Megabaud.
Neuvosto-Savo BBS - Pohjois-Savon maineikkaimpia ja suosituimpia purkkeja.
Atari ST -harrastajien Noitarumpu BBS oli ensimmäinen Lapissa toiminut purkki (1986–1988). Noitarumpu oli todennäköisesti maailman pohjoisin 24h BBS tuolloin.
PCUF - Pc-käyttäjät ry:n 1980-luvulla perustama purkki, joka on edelleen toiminnassa.
Pelit-BBS (MBBS 1993–1995, PCBoard 1995–) - Pelit-lehden omistama purkki. Lakkautettiin vuodenvaihteessa 1999–2000.
Starport (PCBoard) - Future Crew:n WHQ joka oli 1991–1993 eräs suomalaisen ja ulkomaalaisen demoskenen tärkeimmistä paikoista.
SUOKUG - Nimellisesti Suomen Kaypro Users Groupin purkki, jota pyöritti Jussi Pulkkinen. Perustettu syksyllä 1984. Pyöri TBBS-purkkiohjelmistolla.
VAXI, A-lehdet Oy:n maksullinen, monilinjainen ja nimensä mukaisesti VAX/VMS-pohjainen BBS, joka korvasi lyhyen aikaa toimineen "Honey"-purkin (toimi Honeywellin tietokoneessa). VAXIn myöhempi ja viimeiseksi jäänyt versio oli nimeltään Purkki.
Oulubox, Oulun yliopistossa harrastevoimin ylläpidetty monilinjainen ja aktiivinen bbs, johon oli myöhemmin lisätty USENET ja IRC -palvelut. Oulubox auttoi jonkin verran IRC:n nopeassa leviämisessä.
Ostigurth (BBBS) - Roolipeliaiheinen purkki Lappeenrannasta. Lakkautettiin vuonna 1996.
Tunnettuja purkkiohjelmistoja

Ami-Express
AXsh
BBBS
Concord
FirstClass
PCBoard
QuickBBS
RCOM, jonka myöhemmät versiot tunnettiin nimellä Intro.
MBBS
HectoBBS
SuperBBS
TechnoBBS
VBoard
Waffle
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heikkilä, Ville-Matias 2013: Internetit ennen Internetiä – modeemipurkkien nousu ja tuho. Skrolli – tasavallan tietokonelehti
Kärpijoki, Lauri: Aktiivinen Suomen (24h-)purkkiscenen kannatuslista. Xob.kapsi.fi. 15.11.2005. Arkistoitu 22.8.2013.
Hirvonen, Mikko: BBS-harrastus Suomessa 1993–1999 : havaintoja toiminnanpiirteistä ja muutoksista. Tekniikan Waiheita, 2007, nro 2, s. 58–62.  Artikkelin verkkoversio. (englanniksi)
Tampereen BBS-historiaa 1988-1996 Saunalahti.fi. Arkistoitu 10.9.2013.
Keskusteluryhmät, ns. messut (engl. messages), olivat hyvin olennainen osa purkkeja
Purkeissa oli usein erilaisia pelejä, joita käyttäjät saattoivat pelata
Ben Hecht

| Ben Hecht |
| --- | --- |
 Ben Hecht noin vuonna 1919.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1894 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 18. huhtikuuta 1964 (70 vuotta) New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, käsikirjoittaja, lehtimies
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Esikoisteos:  Erik Dorn (1921)
Palkinnot
 Parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinto 1927, 1935 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ben Hecht (28. helmikuuta 1894 New York, New York – 18. huhtikuuta 1964 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja.
Hechtin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia siirtolaisia. Hän työskenteli lehtimiehenä Chicagossa ja vuonna 1921 julkaisi ensimmäisen romaaninsa Erik Dorn. Hollywoodiin hän siirtyi 1920-luvun puolenvälin jälkeen. Hecht teki paljon yhteistyötä kirjailija Charles MacArthurin kanssa. Yhteistyönä syntyi muun muassa näytelmä The Front Page, josta on myöhemmin tehty useita elokuvasovituksia. Hecht myös kirjoitti MacArthurin elämäkerran vuosi tämän kuoleman jälkeen.
Hecht kritisoi Britannian toimintaa Palestiinassa ja tuki juutalaista vastarintaliikettä, minkä seurauksena hän nimensä poistettiin Britanniassa elokuvista useiden vuosien ajan.
Oscarit > Ehdokkuudet

Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinto Enkeleitä yllä Broadwayn (1940)
Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinto Notorious – kohtalon avain (1946)
Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinto Viva Villa (1934)
Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinto Humiseva harju (1939)
Oscarit > Palkinnot

Parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinto Alamaailma (1927)
Parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinto Moraaliton mies  (1935)
Aiheesta muualla

Ben Hecht Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ben Hecht Elonetissä.
United States Holocaust Memorial Museum: Ben Hecht (englanniksi)
Kirjallisuutta

Hoffman, Adina: Ben Hecht : Fighting Words, Moving Pictures. Yale University Press, 2019. ISBN 9780300180428, ISBN 030018042X.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Kaius Hedenström

Kaius Alexander Hedenström (29. heinäkuuta 1943 Helsinki – 21. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja luonnonsuojelija.
Elämä ja ura

Hedenströmin isä oli lehtikuvaaja Osvald Hedenström. Hedenström syntyi Helsingissä, mutta kävi koulunsa Turussa ja valmistui merkonomiksi Turun kauppaopistosta. Hän oli ammattivalokuvaaja ja työskenteli Pressfotossa ja Lehtikuvassa. Vuonna 1979 hän ryhtyi yrittäjäksi ja kuvitti muun muassa useita kirjoja.
Hedenströmin vuonna 1974 ottama kuva Yksinäinen Kekkonen, joka esittää presidentti Urho Kekkosta vaimonsa Sylvi Kekkosen hautajaisissa, palkittiin vuoden lehtikuvana. Kuvan tunnetuin versio on kuvamanipulaation tulos, sillä Ilta-Sanomien kuvatoimitus peitti Hedenströmin suostumuksella alkuperäisessä kuvassa näkyneet muut hautajaisvieraat näkyvistä mustalla teipillä korostaakseen Kekkosen yksinäisyyttä. Kyseessä on mahdollisesti kuuluisin suomalaista poliitikkoa esittävä manipuloitu valokuva.
Hedenström rakasti veneilyä ja Saaristomerta jo pienestä pitäen. Kesällä 1961 hän löysi tovereineen merikotkan pesän, ja siitä alkoi koko elämän mittainen työ merikotkan pelastamiseksi. Hän kartoitti merikotkien reviirejä 1960-luvulta alkaen ja osallistui WWF:n merikotkien ruokintaprojektiin sen alusta vuodesta 1972 lähtien.
Hedenström otti voimakkaasti kantaa Saaristomeren luonnon ja maisemien puolesta. Hänen valokuvanäyttelynsä maaseudun kulttuurimaisemista ja Saaristomeren kammottavista kesämökeistä kiersivät monilla paikkakunnilla herättäen myös päättäjien huomiota. Hän järjesti satoja kuvaesityksiä samoista aiheista eri puolilla Suomea.
Hedenström toimi Suomen Lehtikuvaajien puheenjohtajana, Suomen Majakkaseuran tilintarkastajana ja Patricia Seppälän säätiön hallituksen jäsenenä.
Hedenströmille myönnettiin Valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1977 näyttelystä Saariston kesämökit.
Hedenströmin puoliso oli vuodesta 1973 muotoilija Maj Kuhlefelt ja vuodesta 1999 Rita Krestjanoff.
Teoksia

Suomen kulttuurinähtävyydet, Pirkko-Liisa Louhenjoki-Schulman ja Kaius Hedenström. Otava. (2005) ISBN 951-1-12979-1
Suomalainen ruokaretki, Larnemaa, Ritvos, Hedenström. Tammi. (2001) ISBN 951-31-2023-6
Aiheesta muualla

Kaius Hedenströmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Hedenström, Kaius hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Arto Heikkilä

| Arto Heikkilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kauko Arto Heikkilä
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1948 Tampere
Ammatti:  Näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kauko Arto Heikkilä (s. 25. heinäkuuta 1948) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Heikkilä on syntynyt Tampereella ja hän on työskennellyt aikaisemmin Kuopion ja Jyväskylän kaupunginteatterissa. Heikkilä on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa mm. Arto Halosen elokuvassa Prinsessa ja tv-sarjassa Suomalaisia tunnustuksia.lähde?
Hän on ollut Suomen kommunistisen puolueen listoilla ehdokkaana kunnallisvaaleissa ja eduskuntavaaleissa.lähde?
Elokuvat ja TV-sarjat

| Vuosi | Elokuva/TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Kotia päin | Pappi |
| 1999 | Suomalaisia tunnustuksia |  |
| 2001 | Krapula soittaa kahdesti |  |
| 2010 | Prinsessa | Isakson |
| 2010 | Päivän sankari |  |
| 2015 | Me Rosvolat | Hullu Hurmala |
| 2018 | Oma maa | Vertti |
Teatterikiinnitykset

Joensuun kaupunginteatteri (1972-81, 1985-)
Kuopion kaupunginteatteri (1970-71, 1981-83)
Jyväskylän kaupunginteatteri (1983-1985)
Aiheesta muualla

Joensuun kaupunginteatterin kotisivut
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Timo Heikkilä

Timo Heikkilä on helsinkiläinen kirjailija ja vapaa tutkija. Hän on käsitellyt muinaissuomalaista ja kalevalaista kulttuuria omaperäisesti ja on pohtinut suomalaisen mytologian kytkeytymistä Euroopan ja Aasian muiden kulttuureiden mytologioihin. Erityisesti Heikkilä on painottanut suomalaisen muinaiskulttuurin yhteyksiä balttien ja germaanien kulttuureihin. Perinteentutkimuksen professori Seppo Knuuttilan mukaan Heikkilä edustaa ns. fiktiivistä tutkimusta, joka yhdistää mytologiaa omaperäisiin näkemyksiin.