stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silmäproteesi
Historia

Silmäproteeseja on tehty jo ennen ajanlaskun alkua. Vanhimmat tunnetut silmäproteesit ovat jalometallisia. Lasista tuli kuitenkin päämateriaali silmäproteeseihin ja Ranska oli pitkään niiden valmistuksen keskus ennen kuin Saksan Lauschasta tuli 1800-luvulla alan keskuspaikka.
Lauscha on pieni saksalainen kaupunki, jossa on ollut lasin valmistusta vuodesta 1597 lähtien. Eräs silmälääkäri pyysi lauschalaista lasinpuhallusmestari Ludwig Müller-Uria tekemään lasisia silmäproteeseja vuonna 1835. Silmäproteesit ovat yksilöllisiä taidekäsityön tuotteita, jotka tehtiin sopiviksi kunkin käyttäjän silmään. Nykyään Lauschan päätuotteet ovat leluja ja koriste-esineitä (erityisesti joulukoristeita).
Vuodesta 1868 alkaen silmäproteesien lasina käytettiin kryoliittilasia. Nykyään silmäproteesien päämateriaalina on akryylimuovi, mutta niitä tehdään edelleen lasista esimerkiksi Saksassa.
Tunnettuja silmäproteesin käyttäjiä

Sammy Davis, Jr., yhdysvaltalainen viihdetaiteilija (vasen silmä)
Peter Falk, yhdysvaltalainen näyttelijä (oikea silmä)
Bhumibol Adulyadej, Thaimaan kuningas (oikea silmä)
Nick Griffin, brittiläinen poliitikko (vasen silmä)
Mikko Porvali

| Mikko Porvali |
| --- | --- |
 Porvali Helsingin kirjamessuilla lokakuussa 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Petäjävesi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  poliisi, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Tyylilajit:  tietokirjallisuus
Aiheet:  sotahistoria, vakoilu ja rikos
Esikoisteos:  Vakoojakoulu (2010)
Palkinnot
 Vuoden johtolanka (2017) 
Aiheesta muualla
mikkoporvali.fi
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mikko Pietari Porvali (s. 15. huhtikuuta 1980 Petäjävesi) on suomalainen kirjailija, juristi, rikostutkintaan erikoistunut poliisi ja tiedusteluhistorian tutkija. Porvali on ammatilliselta koulutukseltaan poliisi ja akateemiselta koulutukseltaan oikeustieteen maisteri. Hänen puolisonsa on toimittaja Terhi Pirilä-Porvali.
Tuotanto > Tietokirjallisuus:

Juurtunut näihin tanteriin: Jyväskylän Reserviupseerit ry 1932–2007.  (yhdessä Pauliina Kinnusen kanssa)  JRU, 2007.  ISBN 978-952-92-2633-7
Vakoojakoulu: Päämajan asiamieskoulutus jatkosodassa.  Atena, 2010.  ISBN 978-951-796-655-9
Kaatunut Normandiassa: Suomalaissotilaan tarina.  Atena, 2011.  ISBN 978-951-796-701-3
Operaatio Hokki: Päämajan vaiettu kaukopartio.  Atena, 2011.  ISBN 978-951-796-760-0
Salainen tiedustelija: Suomalaisen vakoojaupseerin kirjeet 1940–44.  Atena, 2012.  ISBN 978-951-796-849-2
Rautasormus ja muita sota-ajan rakkaustarinoita.  Atena, 2013.  ISBN 978-951-796-890-4
Hyökkäyksen edellä: Kaukopartio Kannaksella kesällä 1941.  Atena, 2013.  ISBN 978-951-796-945-1
Matti Putkinen (toim. Mikko Porvali): Vanki, vakooja, sissi.  Atena, 2015.  ISBN 978-952-300-121-3
Tiedustelun näkymätön historia – Antiikista maailmansotiin.  Atena, 2018.  ISBN 978-952-300-401-6
Kohti itää: Päämajan kaukopartio-osasto Vehniäinen 1941.  Atena, 2021.  ISBN 978-952-300-842-7
Syvärin takana: Päämajan kaukopartio-osasto Vehniäinen 1941–43.  Atena, 2022.  ISBN 978-951-142-333-1
Skokov, Slava ja Porvali, Mikko: Kentälle jääneet – Kannaksella 1944 kadonneet sotilaat ja heidän etsintänsä. Jyväskylä: Atena, 2023. ISBN 978-951-147-479-1
Viimeiseen asti: Päämajan kaukopartio-osasto Vehniäinen 1943–44.  Atena, 2024.  ISBN 978-951-1-48542-1
Tuotanto > Kaunokirjallisuus:

Sinisen kuoleman kuva. Karelia Noir I. Atena, 2015. ISBN 978-952-300-158-9.
Veri ei vaikene. Karelia Noir II. Atena, 2016. ISBN 978-952-300-244-9.
Kadonneen kaupungin varjo. Karelia Noir III. Atena 2018. ISBN 978-952-300-448-1.
Tuotanto > Ruotsissa julkaistut käännösteokset:

Bakom Röda arméns linjer: Finska fjärrpatrullens sista uppdrag. Lind & Co, 2012. ISBN 978-91-86597-34-4
Bakom fiendens linjer: Den första finska fjärrpatrullen på Karelska näset. Lind & Co, 2015. ISBN 978-91-86597-83-2
Fånge, spion, partisan. Lind & Co, 2016. ISBN 978-91-88243-03-4
Spionskolan. Lind & Co, 2017. ISBN 978-91-88243-25-6
En blå död. Lind & Co, 2017. ISBN 978-91-74618-08-2
Blod döljer inget. Lind & Co, 2018. ISBN 978-91-7779-650-3
Monastyrštšina

| Monastyrštšina Монасты́рщина |
| --- | --- |
 Smolenskin alueen sijainti Venäjällä, alla taajaman sijainti alueella
 Monastyrštšina
 Koordinaatit: 54.351°N, 31.836°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Smolenskin alue
Piiri:  Monastyrštšinan piiri
Perustettu:  1300-luvulla 
Historiallinen maininta:  1784
Väkiluku (2010)  ():  2 293
Postinumero:  216130
Suuntanumero(t):  +7 48148 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Monastyrštšina (ven. Монасты́рщина) on kaupunkityyppinen taajama ja Monastyrštšinan piirin keskus Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Vihrajoen (Вихра) varrella, Smolenskista 60 kilometriä länsilounaaseen. Valko-Venäjän rajalle on linnuntietä vajaa 30 kilometriä.
Vuonna 2010 taajamassa asui 2 293 ja koko piirissä 5 958 henkeä.
Asutus, tulliasema ja kauppahuone paikkakunnalle perustettiin 1300-luvulla. Uskomusten mukaan paikalla sijaitsi jo aiemmin luostarin skiitta eli munkkiyhteisö. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1784. Neuvostovuosina paikkakunnalla oli pellavantuotantoa, juustonvalmistusta, tiilituotantoa ja asfalttiasema.
Kirkko Monastyrštšina.
Monastyrštšinan sankarivainajien muistopatsaat.
Aiheesta muualla

Piirin sivusto (venäjäksi) (admin-smolensk.ru)
The Dogs D’Amour

| Dogs D’Amour |
| --- | --- |
 Dogs D’Amourin johtohahmo Tyla
Tiedot
Toiminnassa:  1983– 
Tyylilaji:  punkrock, glam rock
Kotipaikka:  Englanti, Lontoo
Jäsenet:  Tyla
Entiset jäsenet:  Steve James, Jo-Dog Almeida, Bam Bam, Darrell Bath, Dave Tregunna, Ned Christie, Dave Kusworth, Paul Hornby, Karl Watson
Levy-yhtiö:  China Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Dogs D’Amour on Lontoossa Englannissa vuonna 1983 perustettu glam rock/punk-yhtye. Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut vuosien varrella, ainoana pysyvänä jäsenenä on ollut laulusolisti Tyla (oik. Timothy Taylor). Yhtyeen ensimmäisen albuminThe State We’re In julkaisi Miettisen suomalainen Kumibeat Records, ja sen tuotti yhdessä Tylan kanssa Costello Hautamäki (nimellä Costello Jones).
Yhtyeen 1980- ja 1990-lukujen vaihteen albumit nousivat Britannian albumilistan Top 40:een. Yhtye hajosi pian More Unchartered Heights of Disgrace -albumin julkaisun jälkeen mutta teki paluun vuonna 2000.
Diskografia > Studioalbumit

The State We’re In (Kumibeat - 1984)
In The Dynamite Jet Saloon (China - 1988)
A Graveyard of Empty Bottles (China - 1989) UK #16
Errol Flynn (China - 1989) UK #22
Straight??!! (China - 1990) UK #32
...More Unchartered Heights of Disgrace (China - 1993) UK #30
Happy Ever After (Artful - 2000)
Seconds (Basementboy - 2000)
When Bastards Go To Hell (Rock Treasures - 2004)
Let Sleeping Dogs... (King Outlaw - 2005)
In the Dynamite Jet saloon MMX (King Outlaw - 2011)
Graveyard of Empty Bottles MMXII (King Outlaw - 2011)
Diskografia > Livealbumit

Unleashed (King Outlaw - 2006)
Swinging The Bottles - The BBC Radio Sessions (Cargo Records - 2017)
Diskografia > kokoelmat

(Un)authorized Bootleg Album (1988)
Dogs Hits & Bootleg Album (1991)
Skeletons: The Best Of... (1997)
Heart Shaped Skulls (best of ’88-’93) (2004)
Diskografia > EP:t

The Dogs D’Amour (1988)
Blame It On Us (1992)
All or Nothing - The EP (1993)
Cyber Recordings (2013)
Diskografia > Singlet

The Kid from Kensington (1988)
I Don’t Want You to Go (1988)
How Come it Never Rains (1989)
Satellite Kid (1989)
Trail of Tears (1989)
Victims of Succes (1990)
Empty World (1990)
Back on the Juice (1990)
All or Nothing (Small Faces Cover) (1993)
Pretty Pretty Once (1993)
Tyla vuonna 2001
Ruggero Deodato

| Ruggero Deodato |
| --- | --- |
 Deodato Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1939, Potenza, Basilicata, Italia
Kuollut: 29. joulukuuta 2022 (83 vuotta)
Puoliso:  Silvia Dionisio (avioliitto vuosina 1971–79)
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Roger Deodato Roger Rockfeller Roger Franklin
Aktiivisena:  1959–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Cannibal Holocaust Talo puiston laidalla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allmovie
Ruggero Deodato (7. toukokuuta 1939 Potenza – 29. joulukuuta 2022) oli italialainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten väkivaltaisista eksploitaatioelokuvistaan.
Deodaton tunnetuin elokuva on kansainvälisen kohun herättänyt kauhuelokuva Cannibal Holocaust (1980), jota epäiltiin ilmestyessään jopa snuff-elokuvaksi. Elokuva kiellettiin lukuisissa maissa ja seurannut oikeusjuttu toi sille runsaasti julkisuutta. Toinen tunnettu Deodaton ohjaus on Talo puiston laidalla (1980). Deodato oli vuonna 1988 ehdolla Fantasporton kansainvälisen fantasiaelokuvapalkinnon saajaksi työstä elokuvassa Shamaani.
Deodatolla oli yksi lapsi hänen entisen vaimonsa, näyttelijä Silvia Dionision kanssa. 5. joulukuuta 1971 solmittu avioliitto päättyi eroon 1979. Osan elokuvistaan hän ohjasi salanimillä Roger Rockefeller, Roger Deodato tai Roger Franklin.
Filmografia

Filmografia sisältää vain elokuvat.
Ursus, il terrore dei kirghisi (Hercules, Prisoner of Evil, 1964)
Gungala la pantera nuda (1968)
Donne... botte e bersaglieri (1968)
Vacanze sulla Costa Smeralda (1968)
I quattro del pater noster (1969)
Fenomenal e il tesoro di Tutankamen (Phenomenal and the Treasure of Tutankhamen, 1969)
Zenabel (1969)
Himon aallot (Una ondata di piacere, 1975)
Kylmät tyypit, kuumat raudat (Uomini si nasce poliziotti si muore, 1976)
Viimeiset kannibaalit (Ultimo Mondo Cannibale, 1977)
L'ultimo sapore dell'aria (Last Feelings, 1978)
SOS Concorde lento 128 kutsuu (Concorde Affaire '79, 1979)
Kannibaalien polttouhrit (Cannibal Holocaust, 1980)
Talo puiston laidalla (La Casa sperduta nel parco, myös Talo puiston perällä, 1980)
Atlantiksen kostajat (I Predatori di Atlantide, 1983)
Kuvaa ja pakene! (Inferno in Diretta, 1985)
Shamaani - Body Count (Camping del Terrore, 1987)
Barbaarit (The Barbarians, 1987)
The Phantom of Death (Un Delitto poco comune, 1988)
Paholainen soittaa (Minaccia d'amore, 1988)
The Washing Machine (Vortice mortale, myös nimellä Kauhu kintereillä, 1993)
Ballad in Blood (2016)
Anders Besseberg

Anders Besseberg vuonna 2015.
Anders Besseberg (s. 25. helmikuuta 1946) on norjalainen urheilujohtaja. Hän toimi Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) puheenjohtajana vuosina 1993–2018.
Besseberg erosi IBUn puheenjohtajan paikalta huhtikuussa 2018. Hän oli riippumattoman komission raportin mukaan ollut Venäjän lahjonnan kohteena ja ajanut Venäjän etua muun muassa peittelemällä venäläisten urheilijoiden dopingrikkeitä. Hän myös ajoi vuoden 2021 MM-kisojen järjestämistä Venäjällä.
Huhtikuussa 2024 Besseberg tuomittiin Norjassa kolmen vuoden ja yhden kuukauden vankeuteen korruptiosta. Hänen katsottiin IBUn puheenjohtajana toimiessaan ottaneen lahjuksina vastaan kelloja, metsästysmatkoja ja prostituoitujen palveluja. Besseberg aikoo valittaa tuomiostaan.
Maaliskuussa 2025 urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin (CAS) langetti Bessebergille elinikäisen urheilun toimintakiellon.
Suomi 1920-luvulla

Suomen tasavallan ensimmäinen presidentti, K. J. Ståhlberg, toimi virassaan vuosina 1919–1925.
Lauri Kristian Relander oli Suomen tasavallan presidentti vuosina 1925–1931.
Suomi oli 1920-luvulla runsaan kolmen miljoonan asukkaan maatalousyhteiskunta ja nuori itsenäinen tasavalta. Vuosikymmen oli Suomessa merkittävää eheytymisen aikaa, jolloin sisällissodassa kahtiajakautunut kansa pyrittiin sosiaalisin uudistuksin eheyttämään. Sisällissodasta poiketen 1920-luvulla vapaamieliset porvarit ja maltilliset sosiaalidemokraatit tekivät sopuisaa yhteistyötä, jonka seurauksena toteutuivat muun muassa oppivelvollisuus- ja uskonnonvapauslaki.
Kaksikymmentäluku merkitsi suomalaisten mielissä kokonaisuudessaan voimakasta ja dynaamista uudistumisen vaihetta. Vuosikymmen oli modernismin aikaa, jolloin ihmiset kokivat elävänsä jonkinlaisessa välitilassa matkalla vanhasta uuteen. Modernia kaupunkielämää luonnehtivat muuttunut elämärytmi, rahan ja kulutuksen keskeisyys, populaariviihde ja lisääntynyt psyykkinen ärsytys. Kirjallisuus, musiikki ja elokuvat tarjosivat uudenaikaisen ja vaihtoehtoisen maailman korostaen epäsovinnaisuutta ja vastakkaisuutta 1800-luvun lopun arvoille. Bruttokansantuote nousi, sekä muun muassa autot ja radiot alkoivat yleistyä. Uutta Suomessa oli myös huippu-urheilu, ja vuosikymmenen ikiaikaisia urheilusankareita olivat muun muassa Paavo Nurmi ja Ville Ritola. Maailma koettiin pienemmäksi, ja kaukaisten maiden ihailu eli kaukokaipuu oli muotia.
Suomen poliittinen tilanne

Kaksikymmentäluvun alkaessa Suomi oli ollut itsenäinen valtio vasta hieman yli kaksi vuotta, ja maa oli äskettäin (vuonna 1918) käynyt sisällissodan. Sisällissodan aikainen jako punaisiin ja valkoisiin oli yhä käytössä. Oikeisto katsoi edustavansa yhteiskuntaa säilyttävää ainesta ja näki tämän asenteen puolueettomana, kun taas työväenliike koettiin hävittävänä aineksena. Pakon luopua monarkiasta oikeisto oli kokenut ankarana tappiona. Työväenliikkeen poliittisiin toimintaedellytyksiin heijastui 1920-luvun alkupuolella edelleen sisällissodan lopputulos.
Suomen poliittinen tilanne > Ulkopolitiikka ja heimoaate

Tarton rauha solmittiin Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä vuonna 1920. Suomi sai entisen alueensa lisäksi Lapista Petsamon, joka yhdisti maan Jäämereen. Rauhasta huolimatta suhde itään koettiin koko 1920-luvun vaikeaksi. Vuoteen 1935 saakka harjoitettiin reunavaltiopolitiikkaa, joka tarkoitti Suomen, Puolan ja Baltian maiden välistä yhteistyötä Neuvostoliiton uhan neutraloimiseksi.
Suomen lähialueilla käytiin heimosotia 1918–1922. Sodissa oli vapaaehtoisia mukana yhteensä noin 9 000. Heimoaatteen ajamiseksi syntyi erilaisia organisaatioita, kuten Karjalan Kansalaisliitto, Inkerin Liitto ja Akateeminen Heimoklubi. Tarton rauhansopimuksen solmimisen jälkeen Suomi luopui Itä-Karjalan valtaushaaveista, mutta levottomuus rajalla kuitenkin jatkui. Vuonna 1921 puhkesi Itä-Karjalan kansannousu neuvostovaltaa vastaan, johon Suomesta lähti taistelemaan noin 500 vapaaehtoista. Suomen mukaan kapinan syy oli ettei Neuvosto-Venäjä ollut luonut Tarton rauhansopimuksessa luvattua Itä-Karjalan itsehallintoa.
Ahvenanmaan pyrkimykset liittyä Ruotsiin viilensivät Suomen ja Ruotsin välejä. Manner-Suomen ruotsinkieliset kannattivat laajan itsehallinnon myöntämistä Ahvenanmaalle. Asia siirtyi vuonna 1919 Kansainliiton käsiteltäväksi, ja vuonna 1921 tehdyn päätöksen mukaan Ahvenanmaan saaret jäivät vastoin ahvenanmaalaisten enemmistön toiveita Suomen yhteyteen.
Suomen poliittinen tilanne > Puolueet ja eduskunta

Eduskuntavaalit järjestettiin vuosina 1922, 1924, 1927 ja 1929. Järjestyksessä suurimmat puolueet olivat Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Maalaisliitto ja Kansallinen Kokoomuspuolue. Vaaleissa 1922 neljänneksi sijoittuneen Suomen (sosialistisen) työväenpuolueen toimihenkilöt pidätettiin 3. elokuuta 1923. Pidätyksiä ja puolueen kieltämistä perusteltiin etenkin väitetyillä yhteyksillä laittomaan SKP:hen. Lakkautetun järjestön kannattajat perustivat seuraavana vuonna Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin vaalijärjestön, joka sai toimia kesään 1930. Vuosikymmenen loppua kohden Maalaisliitto kasvatti suosiotaan, kun kokoomus menetti paikkoja. 1920-lukua leimasivat Suomessa poliittiset ristiriidat, joiden yhtenä syynä oli tottumattomuus parlamentaarisen demokratian pelisääntöihin, mikä edellytti kompromisseja. Tästä syystä hallitukset jäivät usein lyhytikäisiksi, - vuosikymmenen aikana niitä oli kaikkiaan kolmetoista.
1929 syntyi oikeistoradikaalinen Lapuan liike. 1929–1931 tulivat voimaan kommunistilait, joiden nojalla kiellettiin kaikki kommunistiseksi katsottu poliittinen toiminta. Vuosikymmenen loppupuolella ammattiyhdistysliikkeen vaatimukset johtivat metalliteollisuuden lakkoihin 1927 ja satama-alalla 1928. Satamatöihin työnantajapuoli värväsi noin 20 000 ammattitaidotonta työntekijää, niin sanotun Pihkalan kaartin, jonka avulla satamat pidettiin toiminnassa.
Suomen poliittinen tilanne > Äänioikeus

Vuosina 1906–1944 vaaleissa äänestäminen edellytti, että Suomen kansalainen oli täyttänyt 24 vuotta ennen vaalivuoden alkua. Naisilla on ollut äänioikeus ja vaalikelpoisuus jo vuodesta 1906 alkaen. Kaikki ikäkriteerin täyttäneet Suomen kansalaiset eivät kuitenkaan saaneet äänestää: esimerkiksi pysyvästi köyhäinhoidon varassa eläneet, verot maksamatta jättäneet, holhouksen alaiseksi julistetut, kansalaisluottamuksen menettäneet, vankeuteen tuomitut sekä sairaalassa tai palvelutalossa olevat olivat vailla äänioikeutta.
Lainsäädäntö ja -valvonta

Säännöllinen poliisikoulutus oli Suomessa aloitettu 1918. Ensimmäinen naispoliisikurssi järjestettiin 1923. 1920-luvulla moottoripyöriä ja autoja alettiin hankkia poliisin käyttöön, ja poliisikoirien käyttö lisääntyi. Vuonna 1922 perustettiin poliisin kansainvälinen yhteistyöelin Interpol, johon Suomi liittyi 1929.
1918: Laki torpparien vapautuksesta, joka johti 1920-luvun kuluessa yli 100 000 pienviljelystilan syntymiseen.
1920: Sukunimilaki, Ensimmäinen punavankien armahduslaki
1921: Yleinen oppivelvollisuuslaki, Laki virkamiehiltä vaadittavasta kielitaidosta sekä suomen ja ruotsin käytöstä tuomioistuimissa, Toinen punavankien armahduslaki
1922: Asevelvollisuuslaki, Lex Kallio, Köyhäinhoitolaki, Ahvenanmaan itsehallintolaki, Laki avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista, Laki valtakunnanoikeudesta, Laki eduskunnan oikeudesta tarkastaa valtioneuvoston jäsenten ja oikeuskanslerin virkatoimien lainmukaisuutta (ns. ministerivastuulaki)
1923: Uskonnonvapauslaki, Ilmailulaki, Luonnonsuojelulaki, Laki Helsingin yliopiston järjestysmuodon perusteista, Kolmas punavankien armahduslaki
1924: Laki tasavallan presidentin valitsijamiesvaalista
1925: Lex Pulkkinen, Neljäs punavankien armahduslaki
1926: Tieliikennelaki
1927: Laki suojeluskunnista
1928: Valtiopäiväjärjestys
1929: Avioliittolaki
Puolustusvoimat

Puolustusta, hallintoa ja palvelusektoria rakennettiin uudessa tasavallassa ripeää vauhtia, ja tästä syystä valtion ja kuntien virkamieskunta kasvoi vuosien 1910 ja 1940 välisenä aikana kolminkertaiseksi.  1920-luvun alkupuolella armeijassa käytiin kiivasta valtataistelua jääkäriupseerien ja Venäjällä koulutettujen upseerien välillä.  Nuoret jääkärit pyrkivät syrjäyttämään niin sanotut 'ryssänupseerit'. Jääkärien vaatimukset sotaväen kehittämisestä, sekä epäluottamus tsaarin armeijassa palvelleita korkeita upseereita kohtaan johtivat lopulta uhkaukseen jääkärien irtisanoutumisesta. Painostuksen seurauksena jopa yleisesikunnan päällikkö ja sotaväen päällikkö joutuivat eroamaan, jääkäriupseerien täyttäessä heidänkin paikkansa. Vasta oman upseerikoulutuksen aloittaminen täydessä laajuudessa rauhoitti eri ryhmien väliset ristiriidat. Ensimmäinen reserviupseerikurssi alkoi Suomen Kadettikoulun entisissä tiloissa huhtikuun alussa 1920.
Ilmavoimien koulutusorganisaatiossa perustettiin 1920-luvulla joukko-osastoja ja toteutettiin mittavia muutoksia.  Ensimmäiseksi ilmavoimien maatukikohdaksi valittiin Utti, jossa alkoi 1920-luvun alussa voimakas rakentamisen ja kehittämisen kausi. Utti muodostuikin ilmavoimien keskeisimmäksi tukikohdaksi ennen toista maailmansotaa.
Vuonna 1920 Suomen merivoimat saivat tervetulleen vahvistuksen, kun saksalaiset luovuttivat vuonna 1918 haltuunsa ottamat venäläisalukset Golubin ja Pingvinin, jotka Suomessa saivat nimikseen Uusimaa ja Hämeenmaa. Ne olivat panssarilaivojen tuloon asti Suomen laivaston tehokkaimpia aluksia. Vuonna 1927 hyväksyttiin laivastolaki, joka mahdollisti uuden laivaston rakentamisen. Ensimmäinen itsenäisessä Suomessa valmistunut sota-alus oli sukellusvene Vetehinen, vuonna 1930.
Väestö > Siirtolaisuus

Muuttoliike Suomesta Yhdysvaltoihin vaimeni 1920-luvun alussa, kun Yhdysvalloissa tuli voimaan maakohtaiset siirtolaiskiintiöt. Vuosien 1924–1929 välillä Suomesta Pohjois-Amerikkaan muutti 28 000 ihmistä. Seuraavaksi eniten muutettiin Australiaan ja Uuteen-Seelantiin (1000) sekä Ruotsiin (1000). Neuvostoliittoon muutti Suomesta 450 henkilöä, ja lisäksi amerikansuomalaisia 'paluumuuttajia' joita arvioidaan olleen 1920–1930-lukujen aikana noin 5 000–12 000.
Talouselämä

Suomi oli 1920-luvulla hyvin maatalousvaltainen yhteiskunta. Vuonna 1920 Suomen elinkeinorakenteessa maatalouden osuus oli 70 prosenttia sekä jalostuksen osuus reilut 11 prosenttia. Alueiden väliset erot elinkeinorakenteessa olivat suuria. Maaseudulla monet toimialat sulautuivat täysin maatalouteen, esimerkiksi asuintalot rakennettiin itse tai talkoilla, ja liikenteessä muun muassa puun, maidon ja viljan hevosvetoiset kuljetukset olivat saumaton osa maataloutta. Myös maaseudun elintarviketeollisuus oli yksinkertaista, maatalouteen sulautuvaa, kuten viljan jauhamista, voin kirnuamista, eläinten teurastusta ja lihan suolaamista tai savustamista. Pankit, vakuutusyhtiöt ja liike-elämän palvelut puuttuivat vielä kokonaan maaseudun elinkeinorakenteesta. Maaseudun palvelusektoriin kuuluivat lähinnä talollisten piiat ja lastenhoitajat sekä opettajat. Sairaaloita ei maaseudulla juuri ollut, vaan sairaat ja synnytykset hoidettiin kotona.
Helsinki sen sijaan oli pitkälti teollistunut ja palveluvaltaistunut, jossa sekä teollisuuden että palvelujen osuus olivat vuonna 1920 noin neljänneksen elinkeinorakenteesta sekä kaupan osuus noin 15 prosenttia. Suomessa elinkeinoelämän kehittämiseen kiinnitettiin huomiota ja kansallista kulttuuria ja identiteettiä pyrittiin vahvistamaan. Muun muassa elintarviketeollisuuden edustajat hakivat oppia messuilta Saksasta. Elintason nousuun vaikuttivat etenkin asunto-olojen kohentuminen ja kulutustavaroiden sarjatuotanto. Elintaso myös jakaantui tasaisemmin; 1920 eduskunta saattoi voimaan progressiivisen tuloverotuksen, jossa tosin oli 20 prosentin katto.  Suomen bruttokansantuote nousi koko 1920-luvun ajan.
Kapitalistinen yhteiskuntamalli amerikkalaisessa muodossaan alkoi vaikuttaa, ja esimerkiksi amerikkalaisen mallin mukaan toimitetut opaskirjat saavuttivat suuren suosion. Ajateltiin, että nuori kansakunta tarvitsee määrätietoisia, yritteliäitä ja rivakoita ihmisiä, jotka luottavat omiin kykyihinsä. Autojen, puhelimien ja radioiden määrä kasvoi. Myös mainosten määrä lisääntyi räjähdysmäisesti, niistä suurin osa suunnattiin naisille.
Talouselämä > Ulkomaankauppa

Vuosikymmenen puoleen väliin mennessä Suomen kauppatase oli alkanut painottua vientivoittoiseksi, ja ulkomaankauppa oli ylittänyt määrällisesti vuoden 1913 tason. Suurin vientiartikkeli oli puunjalostustuotteet, joka oli vuosina 1924–1926 85 % viennistä. Maataloustuotteiden osuus oli 12 % ja metalliteollisuuden 1 %. Suurimmat kauppakumppanit olivat Iso-Britannia ja Saksa, kun aiemmin tärkeä Venäjän kauppa oli tyrehtynyt lähes täysin.