Charles Piazzi Smyth
Smythin pyramidologia

Smyth kävi kirjeenvaihtoa pyramidologi John Taylorin kanssa, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Vuonna 1859 ilmestyneessä kirjassaan The Great Pyramid: Why Was It Build? & Who Built It? ("Suuri pyramidi: Miksi se rakennettiin ja kuka rakensi sen?") Taylor esitti, että Raamatun Nooa suunnitteli Suuren pyramidin ja johti sen rakennustöitä. Kun Royal Society kieltäytyi myöntämästä hänelle apurahaa, hän liittyi Egyptiin lähteneeseen retkikuntaan voidakseen mitata Suuren pyramidin kaikki pinnat ja sivut. Hän otti mukaansa tarpeelliset välineet mitatakseen kivien koot, eri pintojen väliset kulmat kuten alas johtavan käytävän kaltevuuskulman, sekä varta vasten suunnitellun kameran sekä pyramidin sisä- että ulkopuolen valokuvaamiseksi. Hän otti mukaansa myös muita laitteita suorittaakseen tähtitieteellisiä laskelmia ja määrittääkseen pyramidin sijaintipaikan maantieteellisen pituuden ja leveyden.
Vuonna 1864 Smyth julkaisi kirjan Our Inheritance in the Great Pyramid ("Perintömme suuressa pyramidissa"). Kaksi vuotta myöhemmin hän julkaisi siitä laajemman version nimellä The Great Pyramid: Its Secrets and Mysteries Revealed ("Suuri pyramidi: Sen salaisuudet ja mysteerit paljastettu"). Smyth väitti Gizan suuren pyramidin mittausten osoittaneen, että sen rakentajillaan oli ollut käytössä mittayksikkö, pyramidituuma, joka oli yhtä suuri kuin 1,001 brittiläistä tuumaa (2,54254 cm), ja että pyramidin arkkitehdit selvästikin olivat käyttäneet sitä mittastandardina. Siitä hän johti muitakin mittayksiköitä, joita hän väitti sen rakentajien käyttäneen: suurempana yksikkönä olisi ollut pyhä kyynärä (cubit), joka oli 25 pyramidituumaa ja samalla suunnilleen 1/10 000 000 maapallon pyörimis­akselin pituudesta (63,5635 cm), tilavuusyksikkönä pyramidi-pint ja että jo sen rakennusaikana olisi tunnettu jopa lämpötila-asteikko.
Smyth väitti, että pyramidituuma oli Jumalan antama mittayksikkö, joka oli pysynyt käytössä vuosisatoja Seemin, Nooan pojan ajoista saakka, ja että pyramidin arkkitehtien oli täytynyt toimia Jumalan ohjauksessa. Tämän tueksi Smyth sanoi, että mitatessaan pyramidia hän oli todennut sen ympärysmitan kyynäröinä olevan yhtä suuri kuin tuhat kertaa vuoden päivien lukumäärä, ja lisäksi hän väitti Petrien aikaisemmin tekemien mittausten perusteella, että pyramidin alkuperäinen korkeus oli kutakuinkin tarkkaan yksi miljardisosa Maan ja Auringon välisestä etäisyydestä..
Smyth väitti myös, että pyramidiin oli koodattu suuri joukko profetioita , joita voitaisiin tulkita mittaamalla se yksityiskohtaisesti. Hänen mukaansa maailmanhistorian tärkeimmät tapahtumat olivat luettavissa pyramidin käytävistä siten, että yksi pyramidituuma vastasi aina tuhatta vuotta.  Pyramidin mittasuhteiden perusteella hän muun muassa ennusti, että Kristuksen toinen tuleminen tapahtuisi joko vuonna 1881, 1911 tai 1936 ja että tuomiopäivä olisi vuonna 1953.
Taylorin teorioihin perustuen Smyth arveli, että hyksot olisivat olleet heprealaisia ja että sen lisäksi, että hyksot tunnetusti hallitsivat Egyptiä keskimmäisen ja uuden valtakunnan välisenä aikana, heitä olisi ollut Egyptissä paljon aikaisemminkin, 4. dynastian aikana, eli jo ennen Abrahamin aikaa Smythin mukaan suuri pyramidi olisi tuolloin rakennettu Raamatussakin mainitun Melkisedekin johdolla. Kun kuitenkin muinaisten egyptiläisten uskonto, sellaisena miksi se myöhemmin muotoutui, oli Smythin mukaan epäjumalanpalvonnan äärimmäinen muoto ja näin ollen Israelin mono­teististen uskonnon äärimmäinen vastakohta, tämä seikka hänen mukaansa selitti sen, miksi egyptiläiset myöhemmin vihasivat Kheopsia, Suuren pyramidin rakennuttajaa, niin katkerasti kuin Herodotoksen Historiateoksestakin käy ilmi.
Tällaisia teorioita Smyth esitti ainoastaan Kheopsin pyramidista. Kaikki muut Egyptin pyramidit olivat hänen mukaansa vain siitä myöhemmin tehtyjä pakanallisia jäljitelmiä, joiden rakentajat eivät olleet ymmärtäneet suuren pyramidin merkitystä.
Smyth kannatti vakaumuksellisesti angloisraelismia eli käsitystä, että nykyiset englantilaiset ovat muinaisten Israelin kadonneiden heimojen jälkeläisiä. Tästä syystä ja koska hänen mukaansa tuuma oli Jumalan antama ikivanha  mittayksikkö, joka oli pysynyt Englannissa käytössä kautta aikojen muuttuen suuruudeltaan vain tuhannesosan verran alkuperäisestä "pyramidituumasta", hän vastusti ankarasti Britanniassakin jo hänen aikanaan vireillä ollutta siirtymistä metrijärjestelmään. Metrijärjestelmää hän piti ranskalaisten ateististen radikaalien hengentuotteena. Tämän käsityksen hän toi esille monissa teoksissaan.
Kun Washingtonissa päätettiin vuonna 1884 pitää kansainvälinen meridiaanikonferenssi, jossa oli määrä sopia kansain­välisestä nollameridiaanista, Smyth ehdotti sellaiseksi Kheopsin pyramidin kautta kulkevaa meridiaania. Hän perusteli ehdotustaan, paitsi pyramidin suurella historiallisella merkityksellä, myös sillä, että meridiaani oli suuremmalta osaltaan mantereilla kuin juuri mikään muu meridiaani ja voitiin siksi mitata poikkeuksellisen tarkasti, minkä lisäksi sen etuna oli, että sen itä- ja länsipuolella asui suunnilleen yhtä suuri osa maapallon väestöstä. Lopuksi hän esitti valinnalle myös uskonnollisia perusteluja, sillä monien uskontojen yhteinen pyhä kaupunki Jerusalem sijaitsi melko lähellä tätä meridiaania.
Vaikka Smythilla on nykyisten egyptologien keskuudessa huono maine, hän teki Gizassa myös paljon arvokasta työtä. Hän mittasi Kheopsin pyramidin tarkemmin kuin kukaan tutkija oli sitä aikaisemmin mitannut, ja hän ensimmäisenä valokuvasi sen sisällä olevia käytäviä magnesiumvalon avulla. Smyth sai aikaan monia piirustuksia ja laskelmia, jotka hän pian kokosi kirjoihinsa Our Inheritance in the Great Pyramid ja On the Antiquity of Intellectual Man (1868) sekä kolmiosaiseen kirjasarjaansa Life and Work at the Great Pyramid (1867). Näistä teoksista Royal Society of Edinburg myönsi hänelle kultamitalin, mutta vuonna 1874 Royal Society hylkäsi hänen tutkielmansa Kheopsin pyramidin rakenteesta, kuten se oli aikaisemmin hylännyt Taylorin tutkielman. Hänen ajatustensa hylkääminen vaikutti osaltaan siihen, että hän vuonna 1888 erosi Astronomer Royalin virasta.