CCP Games
Historia

Kesällä 1997 joukko islantilaisia pelikavereita kokoontui suunnittelemaan uutta peliä. He eivät eläissään olleet tehneet peliä, mutta olivat pelanneet niitä. Lapsuudessaan 1980-luvulla he olivat olleet avaruusaiheisen kaupankäyntipelin Eliten kovia faneja. Myöhemmin oli pelattu Magic: The Gathering -korttipeliä. Viime vuosina oli julkaistu Ultima Online, joka oli osoittautumassa suureksi hitiksi. Se oli ensimmäinen suurelle yleisölle läpi lyönyt MMO-peli. Tämä joukko pelikavereita ajatteli, että sen voisi toteuttaa vieläkin paremmin. Ryhmän visio oli yhdistää scifi-pelien parhaat puolet (valtavat avoimet avaruusalueet, kapitalistiset talousjärjestelmät, etulinjan politikointi ja korttipakkojen keräyspelien taktinen syvyys) yhdeksi peliksi. Suurella muokattavuuden määrällä haluttiin päästä mahdollisimman lähelle korttipelejä, joissa taisteluiden ennalta-arvaamattomuus säilyy. Mukana Crowd Control Productionsia, CCP:tä, perustamassa olivat Reynir Harðarson, Thorolfur Beck ja Ívar Kristjánsson.
Ilman tulonlähteitä CCP eli kädestä suuhun. Yhtiössä oli tusinan verran henkilöstöä ja he tarvitsivat tuloja nopeasti. Ryhmä kehitti lautapelin, jota kutsuttiin nimellä "Hættuspil" eli vaarapeli. Peli sai myös englanninkielisen nimen Dangerous Game, myöhemmin Danger Game. Peli myi hyvin ja löi läpi kotimarkkinoilla Islannissa. Peli löytyi pian suhteellisesti yhtä monesta islantilaisesta kodista kuin Monopoly-lautapeli muualla maailmassa. Näin EVE Online, joka vielä tässä vaiheessa tunnettiin projektina "Cosmos", sai paljon kaivattua tulorahoitusta.
Vuonna 2000 peli alkoi muotoutua ja kesällä EVE-Online.com-sivusto avattiin. Sivustolta löytyi ruutukaappauksia, mp3-tiedostoja ladattaviksi, konseptitaidetta ja tarkka New Eden universumin historiankuvaus, jota päivitettiin viikoittaisilla "Peek of the Week"-julkaisuilla. Kolmen vuoden kehitystyön jälkeen CCP esitteli peliä E3-pelimessuilla Los Angelesissa. Messuille lähtemisen tavoitetta, sopimusta pelijulkaisijan kanssa, ei kuitenkaan saatu. MMO-kentässä vaikuttivat fantasiapelit, kuten Ultima Online, Everquest ja Asheron's Call. Scifi-pelien tulevaisuus ei näyttänyt valoisalta ja erinomaiset arvostelut saanut Freespace 2 pelikin myi heikosti. Rahoitusta saatiin kuitenkin Islannista ja pelikehitys pääsi taas vauhtiin. Vuoden 2001 puoleenväliin mennessä yrityksen tilit olivat kuitenkin jo miinuksella, eikä palkkoja saatu maksettua.
Lopulta maaliskuussa 2002 CCP löysi kumppanikseen veteraanijulkaisija Simon&Schuster Interactiven, joka tunnettiin varhaisista Star Trek -seikkailupeleistä 1980-luvulla ja Deep Space Nine -peleistä. Toisten E3-messujen jälkeen kesällä 2002 aloitettiin alpha- ja betatestausten valmistelut, joiden tuli pohjustaa maaliskuun 2003 julkaisua. Muutaman kuukauden aikana yli 140 000 ihmistä haki testausvaiheen pelaajiksi. Testaus alkoi vuoden 2003 alussa, mutta julkaisua jouduttiin siirtämään. Kuuden vuoden suunnittelun, kehityksen ja yli 6 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sijoitusten jälkeen EVE Online: The Second Genesis -pelin yhtenäiset Tranquility-palvelimet avattiin kello 9 jälkeen aamulla 6.5.2003. Vaikka vain neljä viidestä suunnitellusta pelattavasta hahmorodusta ja 62 yli sadasta avaruusaluksesta oli alussa pelattavissa, eikä pelissä ollut PvE-sisältöä, johon pelaajat olivat alalla tottuneet, eivät pelaajat valittaneet. Ensimmäisten viikkojen aikana saavutettiin 30 000 pelin tilaajaa. Pelin 120 000 kappaleen painos myytiin loppuun, mutta julkaisija Simon&Schuster ei suostunut painamaan lisää pelejä. Syyskuussa 2003 kävi ilmi, että julkaisija oli konkurssissa ja lopettaisi toimintonsa.
Yhtiö sai 2,6 miljoonaa dollaria riskirahaa islantilaisilta sijoittajilta, joiden joukossa olivat muun muassa Telco Iceland Telecom ja Kaupthing-pankki.