stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kosken Tl kirkko

| Kosken Tl kirkko |
| --- | --- |
 Kosken kirkko
Sijainti:  Koski
Koordinaatit:  60°39′22.5″N, 023°08′15.8″E
Seurakunta:  Salon seurakunta
Rakentamisvuosi:  1935
Suunnittelija:  Toivo Paatela
Materiaali:  kivi
Tyylisuunta:  1930-luvun uusasiallisuus
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kosken kellotapuli vuodelta 1777 Hämeen Härkätien varressa.
Kosken Tl kirkko on  Salon seurakunnan kirkko Tl. Koskella Varsinais-Suomessa. Museovirasto on määritellyt Kosken kirkon valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja myös Kosken tapuli on osa Hämeen Härkätien muodostamaa valtakunnallisesti merkittävää kulttuuriympäristöä.
Vuoteen 2019 kirkko oli Kosken Tl seurakunnan  kirkko, mutta siitä tuli Martinkosken seurakunnan Kosken Tl kirkko kun Kosken Tl seurakunta ja Marttilan seurakunta yhdistyivät vuoden 2019 alusta Martinkosken seurakunnaksi. Martinkoski puolestaan liittyi Salon seurakuntaan vuonna 2023.
Kirkon on suunnitellut arkkitehti Toivo Paatela ja se vihittiin käyttöön vuonna 1935. Tyypiltään kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko ja sen rakennusaineena on betoni. Tyyliltään kirkko edustaa 1930-luvun uusasiallisuutta.
Hautausmaa ja Mikael Piimäsen johdolla vuonna 1777 rakennettu kellotapuli sijaitsevat nykyisestä kirkosta erillään vanhalla kirkkomaalla Hämeen Härkätien varrella.
Historia > Aikaisemmat kirkkorakennukset

Nykyinen kirkkorakennus on järjestyksessään viides Kosken kirkko. Ensimmäinen kappelikirkko rakennettiin nykyisen hautausmaan paikkeille Tuimalan kylään vuonna 1647. Tämä kirkko osoittautui huonosti rakennetuksi ja liian pieneksi ja se korvattiin uudella isommalla kirkolla jo 1652. Vuonna 1679 pystytettiin kasvavaan pitäjään vielä isompi puinen ristikirkko entisen paikalle. Kirkosta mainitaan, että se on kivijalalle rakennettu hirsistä salvottu ja puulaudoilla vuorattu. Kirkkoon lisättiin vuonna 1777 kellotorni, joka on säilynyt tapulina tähän päivään saakka. Tämä kirkko purettiin huonon kuntonsa vuoksi 1817.
Vuonna 1817 valmistui uusklassinen hirsinen ristikirkko. Sen oli suunnitelleet Charles Bassi ja Anton Wilhelm Arppe ja rakennusmestarina toimi Axel Magnus Tolpo. Uusi kirkko rakennettiin 15 kyynärän päähän vanhasta kirkosta. Huonoon kuntoon ja liian pieneksi katsottu kirkko päätettiin purkaa 1930-luvulla. Ensin Muinaistieteellinen toimikunta tutki ja dokumentoi kirkon perinpohjaisesti ja rakennus purettiin vuonna 1937.
Historia > Nykyinen kirkkorakennus

Koskella Tl alettiin suunnitella uuden kirkon rakentamista jo 1884. Kirkkoneuvoston rakennustoimikunta ehdotti seurakunnalle vuonna 1907 uuden kirkon paikaksi joko Harakkamäkeä tai Ikkarmäkeä ja seurakunta päätyi Harakkamäkeen. Samalla päätettiin, että uusi kirkko tulisi rakentaa kivestä. Uudesta kirkosta järjestettiin arkkitehtikilpailu ja vuonna 1912 valittiin Vilho Penttilän piirtämä kirkkorakennus. Samana vuonna aloitettiin varainkeruu rakentamista varten, mutta ensimmäinen maailmansota ja talousvaikeudet venyttivät varainkeruuta 1930-luvulle.
Vuonna 1932 valtiolta saadun lainan myötä katsottiin rahaa olevan tarpeeksi uuden kirkon rakentamiseksi, mutta tuomiokapitulin mielestä piirrustukset olivat vanhentuneet. Seurakunta päätyi tilaamaan Toivo Paatelalta uudet piirustukset, jotka hyväksyttiin kirkkovaltuustossa ja vahvistettiin valtioneuvostossa vuonna 1933. Samana syksynä alkoi rakentaminen. Kirkko valmistui vuodenvaihteessa 1934–1935 ja vihittiin käyttöön helmikuussa 1935.
Kirkon rappausta korjattiin vuonna 1948. Luultavasti vuonna 1955 kirkon valaistus uusittiin. Vuonna 1957 kirkon puukattilalämmitystä on paranneltu ja vuonna 1965 koko lämmitys uusittiin öljylämmitykseksi saniteettitilojen uusimisen yhteydessä. Vuonna 1970 kirkon sisätiloihin tehtiin laaja pintaremontti, jossa samalla poistettiin etummaisin penkkirivi. Seuraavana vuonna kirkko maalattiin ulkoa.
Koko kirkko saneerattiin ja peruskorjattiin seuraavan kerran vuonna 1985. Tuolloin kirkonkellot automatisoitiin, kirkkoon rakennettiin sähköinen äänentoisto, penkkirivistöä harvennettiin ja eteiseen tehtiin siivouskomero. Kirkkorakennus siirtyi kaukolämpöön vuonna 2015. Vuosina 2016–2018 toteutettiin laaja rakennuksen ulkopuolen saneeraus.
Lerik

| Lerik |
| --- | --- |
 Lerikin taajamaa.
 Lerik
 Koordinaatit: 38°46′31″N, 48°24′55″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Lerik
Väkiluku (2009):  7 301
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lerik (ven. Лерик) on taajama Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Talyšvuorilla 323 kilometriä Bakusta lounaaseen. Taajama on Lerikin piirin keskus. Sieltä on maantieyhteys Lənkəraniin. Asukkaita on 7 301 henkeä (vuonna 2009).
Lerikistä tuli piirikeskus vuonna 1930. Sen on maatalousalueen keskus, jossa toimii pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Taajamassa on historiallinen museo.
Aiheesta muualla

Azerb.com: Lerik (englanniksi)
Leopoldina Naudet

1800-luku
Autuas Leopoldina Naudet (31. maaliskuuta 1773 Firenze, Italia – 17. elokuuta 1834 Verona, Italia) oli järjestön Sisters of the Holy Family perustaja ja sen suojeluspyhimys. Hän eli seuraavien 6 paavien hallintokausien aikana: Klemens XIV (1769–1774), Pius VI (1775–1799), Pius VII (1800–1823), Leo XII (1823–1829), Pius VIII (1829–1830) ja Gregorius XVI (1831–1846). Paavi Benedictus XVI julisti hänet kunnianarvoisaksi 6. heinäkuuta 2007 ja paavi Franciscus julisti hänet autuaaksi 29. huhtikuuta 2017.
LHA (tiedostomuoto)

LHA tai LZH on tiedon pakkaamiseen käytetty tiedostomuoto. Muoto oli Japanissa suositumpi kuin Zip aina 2000-luvulle saakka: vuonna 2010 uutisoitiin, että LHA:n kehitys loppuu. Yksi suosion syy oli, että sitä voitiin käyttää sekä Windowsilla että Macintoshilla.
Amiga-ohjelmistoja kokoava Aminet käyttää standardimuotona LHA-tiedostoja.
Pakkaus

LHA käyttää pakkaamiseen LZSS ja Huffmanin koodausta, josta on käytössä eri muotoja eri sanastokoolla.
Historia

Vuonna 1988 Haruhiko Okumura kehitti LZARI-ohjelman, joka toteutti LZSS:n ja aritmeettisen koodauksen. Kazuhiko Miki kehitti LArc-ohjelman ja Haruyasu Yoshizaki kehitti LZHUFF:in (kokeellinen muoto LZSS:llä ja Huffmanin koodauksella) sekä LHarc-version 1.00. Vuonna 1989 Yoichi Tagawa siirsi LHarc:in Unixille. Haruhiko Okumura ja Haruyasu Yoshizaki paransivat LHarc:in toteutusta ja vuonna 1990 julkaistu LHx 2.00 levitettiin public domainina. Vuonna 1991 LHx:stä tehtiin kehittyneempi versio, joka nimettiin uudelleen LHa:ksi ja uudelleen LHA:ksi: LHA 2.10 yleistyi MS-DOSilla ja Windowsilla. Ohjelma siirrettiin uudelleen Unixille vuonna 1992, jolloin sitä paransivat Masaru Oki, Nobutaka Watazaki, Tsugio Okamoto ja useita muita. Ohjelman lähdekoodit ovat julkaistu, mutta koska lisenssi on epäselvä Open Source Initiativen määrityksen mukaan se ei ole avointa lähdekoodia.
LHA on siirretty useille alustoille, joita ovat muun muassa Amiga, Atari (ST), MacOS, OS/2 ja Unix.
Aiheesta muualla

Tiedostomuodon kuvaus – Internet Archive
Leopoldo González González

Piispa González (kesk.)
Leopoldo González González (s. 31. lokakuuta 1950 Abasolo) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Morelian arkkihiippakuntaan 23. marraskuuta 1975 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Voncarian titulaaripiispaksi 18. maaliskuuta 199. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Suárez Inda, jota avustivat Justo Mullor García ja Carlos Suárez Cázares.
González González sai 9. kesäkuuta 2005 nimityksen Tapachulan piispaksi.
Latenssi

Latenssi tarkoittaa tietoliikennetekniikassa tavallisimmin sitä aikaa, joka paketilta kuluu matkaan lähettäjältä vastaanottajalle ja takaisin, eli paketin edestakaiseen matkaan kuluvaa aikaa. Yksinkertaisessa lähiverkossa tyypillinen latenssi on alle millisekunnin luokkaa ja kaapelimodeemi- ja ADSL-yhteyksillä noin 8 millisekuntia, mikäli yhteydellä ei ole interleaving-virheenkorjausta käytössä. Interleaving-ominaisuuden kanssa viiveaika Internetpalveluntarjoajan verkkoon on noin kaksinkertainen eli ~16 ms.
Latenssi ei sisällä sitä aikaa, joka vastaanottajalta kuluu paketin prosessointiin. Useimmissa järjestelmissä meno-paluuviive voidaan mitata ping-toiminnolla. Ping-palvelu ei prosessoi saapuvaa pakettia mitenkään, vaan palauttaa lähettäjälle vastauksen heti paketin saavuttua.
Verkkopeleissä latenssia kutsutaan pingiksi ping-ohjelman mukaan.
Audiotekniikassa

Ratkaisevia ongelmia latenssi aiheuttaa mm. MIDIn kanssa työskenneltäessä, jolloin latenssi on useampia millisekunteja ja hankaloittaa näin esimerkiksi studio-työskentelyssä suoraan livenä sisään soitetun datan synkronisuutta.
Lerikin piirikunta

Lerikin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Lerikin piirikunta (azer. Lerik rayonu, ven. Лерикский район, Lerikski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1084 neliökilometriä. Asukkaita on 75 200 henkeä (vuonna 2010).
Lerikin piiri sijaitsee Azerbaidžanin tasavallan kaakkoisosassa. Se rajoittuu luoteessa Yardımlın, koillisessa Masallın, idässä Lənkəranin ja kaakossa Astaran piireihin sekä lounaassa Iraniin.
Piirin keskus on Lerikin taajama. Kuntia on kaikkiaan 99 ja kyliä 161. Kaupunkiväestön osuus on 9,8 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 96,9 % on azereja ja 3,1 % tališeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, vihannesten, perunan ja hedelmien viljelyyn. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta.
Paikallislehtenä ilmestyy Lerik.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lerikin piirin sivusto (azeriksi)
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Lermoos

| Lermoos |
| --- | --- |

 vaakuna
 Sijainti Reutten piirissä.
 Lermoos
 Koordinaatit: 47°24′00″N, 10°53′00″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Tiroli
Piiri:  Reutte
Hallinto:  
 – Pormestari:  Stefan Lagg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,4 km²
Korkeus:  1 004 m
Väkiluku:  1 158
 – Väestötiheys:  20,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  6631
Suuntanumero(t):  05673
Rekisterikilpi:  RE
 
 lermoos.tirol.gv.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lermoos on kunta Itävallan Tirolissa Reutten piirissä. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 1 158 asukasta. Kunta koostuu kahdesta osasta, joiden nimet ovat Unterdorf ja Oberdorf (Ylikylä ja Alakylä). Lermoos on tunnettu sen hiihto- ja lumilautailumahdollisuuksista. Kunnassa onkin paljon hotelleja. Lermoos sijaitsee lähellä Saksan korkeinta vuorta, Zugspitzea.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lermoos Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lermoos
Käännös suomeksi
Lance Barber

Lance Barber on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi komediasarjan The Comeback Paulie G:nä. Barber on kotoisin Battle Creekistä. Hän on asunut muun muassa Chicagossa.
Filmografia

Teho-osasto, Howard (1 jakso, 2001)
Taikatossut, (2002)
Sisko ja sen sisko, (1 jakso, 2002)
Patching Cabbage, Ryan (2003)
On the Spot, (2003)
Saman katon alla, mies (1 jakso, 2004)
Faking the Video, Billy (2004)
Come to Papa, Phillip (1 jakso, 2004)
Bad Meat (2004)
The Poet of Canis, runoilija (2005)
The Godfather of Green Bay, Kenny (2005)
The Comeback, Paulie G. (11 jaksoa, 2005)
Joey, Steve (1 jakso, 2005)
Thick and Thin, Kevin (1 jakso)
The Lather Effect, Paul Helling (2006)
Breakdown, Logan Conner (2006)
For Your Consideration, Dinkie (2006)
Gilmoren tytöt, Hugo (2 jaksoa, 2001–2006)
The Hill, Eric (2007)
Insatiable, Jerry Marinelli (1 jakso, 2007)
Californication, Nick Lowry (3 jaksoa, 2007)
Leatherheads, Toledo Referee (2008)
The Middleman, Johnny John (1 jakso, 2008)
Shades of Ray, karaokelaulaja (2008)
Single White Millionaire, Seth Mortin (2009)
Young Sheldon, George Cooper (2017–2024)
Aiheesta muualla

Lance Barber Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leopoldo Duarte e Silva

Leopoldo Duarte e Silva
Leopoldo Duarte e Silva (4. huhtikuuta 1867 Taubaté – 13. marraskuuta 1938) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1892 ja nimitettiin Curitiban hiippakunnan johtoon 10. toukokuuta 1904. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Merry del Val y Zulueta, jota avustivat Silvério Gomes Pimenta ja Luigi Lazzareschi. Duarte e Silva asetettiin virkaansa 2. lokakuuta.
Duarte e Silva sai 18. joulukuuta 1906 nimityksen São Paulon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. huhtikuuta 1907. Hän sai 7. kesäkuuta 1908 nimityksen São Paulon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa.
Lateraanikonsiili

Lateraanikonsiili on viiden katolisen kirkon tunnustaman ekumeenisen kirkolliskokouksen nimi. Kokoukset ovat saaneet nimensä Rooman Lateraanikirkosta.
Ensimmäinen lateraanikonsiili (1123)
Toinen lateraanikonsiili (1139)
Kolmas lateraanikonsiili (1179)
Neljäs lateraanikonsiili (1215)
Viides lateraanikonsiili (1512–1517)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lateraanikonsiili”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lastenmuseo

Lapsia kokeilemassa tuulilaitetta ilmaa käsittelevessä näyttelyssä Münchenin lasten- ja nuortenmuseossa.
Lastenmuseo on lapsille suunnattu museo. Lastenmuseot eroavat muista museoista siinä, ettei ne eivät välttämättä keskity kokoelman kartuttamiseen, vaan niiden päämäärä on tarjota lapsille ja koko perheille monipuolisia ympäristöjä oppimista ja leikkimistä varten.
Lastenmuseoiden kokoelmat kerätään esineiden opetuksellisen hyödyllisyyden näkökulmasta. Niissä voi olla muun muassa erilaisia työpajoja, tiedetehtäviä, esityksiä, luontokävelyitä, nukke-esityksiä, musiikkia, tanssia, maalamista, piirtelyä. Monissa muissakin museoissa voi olla lapsille suunnattuja osastoja, näyttelyitä.
Lastenmuseoiden taustalla ovat ”lastengalleriat”, joita on ollut muun muassa Victoria and Albert Museumissa ja Metropolitan Museum of Artissa. Ensimmäinen varsinaisesti lapsille suunnattu museo oli vuonna 1899 avattu Brooklynin lastenmuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kokõ oja

| Kokõ oja eli Kokle jõgi |
| --- | --- |
Maat:  Viro
Maakunnat:  Põlvamaa
Kunnat:  Kanepin kunta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kokõ ojan valuma-alue
Pinta-ala:  23,3 km²  
Yhtyy:  Võhandu jõgi (141,9 km joensuusta )
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  pelto-oja, Karste
 :  57.8233°N, 27.2044°E
Laskupaikka:  Võhandu jõgi, Jõgehara
 :  57.8225°N, 27.3605°E
Läpivirtausjärvet:  Kurvitsa järv, Mudsina järv
Esteet:  Kurvitsan pato
Sivu-uomat:  Tirgutaja kraavi, Perätsjärve oja, Kirka oja
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  178,5 m  mpy. 
Laskukorkeus:  112 m  mpy. 
Korkeusero:  66,5 m
Pituus:  10,7 km  
Kaltevuus:  6,21 m/km
Muuta
Kokõ oja tai myös Kokle jõgi on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnassa virtaava oja, joka on 11 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivujoki.
Joen kulku

Kokõ oja alkaa Karsten kylssä pelto-ojana, jonka alku on nopeasti putoava ja lähes suoraksi kaivettu peloalueen johtouoma. Se katoaa 2,5 kilometrin jälkeen metsämaalle, jolloin se on jo pudonnut 31 metriä alemmaksi. Ojan alkuosan kaltevuus on siten 12,4 metriä kilometrille. Metsätaipaleella siihen yhtyy lännestä tuleva Kirka oja ja pian se putoaa laaksoon, jota kutsutaan nimellä Suur Maruorg. Laakso yhtyy kohtisuoraan koillis-luounas-suuntaiseen laaksoon, jota pitkin Kokõ oja alkaa jatkossa seuraamaan. Käännöksessä siihen yhtyy lyhyt Perätsjärve oja, joka alkaa Perätsjärvestä. Oja on metsätaipaleen tällä välillä pudonnut 28 metriä lisää. Loppumatkalla kaltevuutta on enää nimeksi ja kahden kilometrin päässä sijaitsevan Mudsina järven vedenpinta on kolme metriä alempana. Kokõ oja jatkaa järven eteläpäästä matkaa ja kääntyy kohti kaakkoa. Oja on täällä padottu Kurvitsa järveksi, josta on enää 600 metriä Võhandu jõgeen.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Kokõ ojan valuma-alueen pinta-ala on 23,3 neliökilometriä ja kun pinta-ala jaetaan joen pituudella 10,7 kilometriä, saadaan keskimääräiseksi leveydeksi 2,2 kilometriä. Saatu leveysarvo on pieni ja sivu-uomat ovatkin lyhyitä tai ne virtaavat pääuoman suuntaisina. Yli puolet valuma-alueesta on metsämaata. Ojan valuma-alue rajautuu itäpuolella pääuomaansa Võhandu jõgeen. Länsipuolella se rajautuu Pühäjõen valuma-alueeseen. Valuma-alueen pohjoisosissa saavutaan Otepään ylängölle, joka on vedenjakajaseutua Emäjoen valuma-alueeseen päin.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia ja järviä

Kokõ ojan alin sivu-uoma on Tirgutaja kraavi, joka laskee pääuomassa sijaitsevaan Mudsina järveen. Se alkaa Palojärvestä ja se on noin 2,3 kilometrin mittainen. Mudsinaan laskee myös viereisen Kõvvõrjärven laskuoja, jonka valuma-alueella sijaitsee pieni Linajärv. Kokõ ojan jokilaakson pohjoispäässä siihen yhtyy Perätsjärve oja, jonka valuma-alueella ovat Perätsjärv ja Väikene Perätsjärv. Edellä mainittu Kirka oja on noin 3,5 kilometriä pitkä. Sen valuma-alueella sijaitsee vain pieniä lampia. Kokõ ojan alajuoksulla sijaitsee Kurvitsa järv, jossa on ennen toiminut vesimylly.
Luontoarvoja

Oja on kirkasvesinen ja vain vähän orgaanista ainesta sisältävä virtavesi.
Hallintoalue

Kokõ oja kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1003200.
Huomautuksia

↑  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuutta, asutusta, vesistösuhteita ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Koripallo kesäolympialaisissa 1964

Koripallo
Koripallo oli vuoden 1964 kesäolympialaisissa ohjelmassa kuudetta kertaa olympialaisten historiassa.
Karsinnat

Lopputurnaukseen pääsi 16 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsi ilman karsintoja suoraan turnaukseen. Rooman 1960 olympiakoripallosta olympiaturnaukseen pääsi seitsemän maata. Kaksi paikkaa jaettiin Pan American-kisoista, Euroopan karsintaturnauksesta ja yksi paikka Afrikan mestaruusturnauksesta. Loput neljä maata pääsivät kisoihin jatkokarsinnoista, jotka pelattiin syksyllä 1964 juuri ennen olympialaisia.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

| Maanosa | Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Yhdysvallat |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Neuvostoliitto |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Brasilia |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Italia |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Tšekkoslovakia |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Jugoslavia |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Puola |
| Edelliset olympialaiset | Koripallon olympiaturnaus 1960 | 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1960 (Rooma) | 8 |  Uruguay |
| Afrikka | Afrikan mestaruuskilpailut (Casablanca) | 4.-8. maaliskuuta 1964 | 1 |  Yhdistynyt arabitasavalta |
| Amerikka | Pan-Amerikan kisat 1963 (Sao Paolo) | 23. huhtikuuta –3. toukokuuta 1963 | 2 |  Puerto Rico |
| Amerikka | Pan-Amerikan kisat 1963 (Sao Paolo) | 23. huhtikuuta –3. toukokuuta 1963 | 2 |  Peru |
| Eurooppa | Euroopan karsintaturnaus (Geneve) | 3.–13. kesäkuuta 1964 | 2 |  Suomi |
| Eurooppa | Euroopan karsintaturnaus (Geneve) | 3.–13. kesäkuuta 1964 | 2 |  Unkari |
|  | Erillinen esikarsintaturnaus (Jokohama) | 25.syyskuuta–3, lokakuuta 1964 | 1 |  Meksiko |
|  | Erillinen esikarsintaturnaus (Jokohama) | 25.syyskuuta–3, lokakuuta 1964 | 1 |  Australia |
|  | Erillinen esikarsintaturnaus (Jokohama) | 25.syyskuuta–3, lokakuuta 1964 | 1 |  Kanada} |
|  | Erillinen esikarsintaturnaus (Jokohama) | 25.syyskuuta–3, lokakuuta 1964 | 1 |  Etelä-Korea |
Tulokset > Sijoituspelit > Sijat 13–16

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Ottelu 13.sijasta  | Ottelu 13.sijasta  |
 

|  |   Unkari | 99 |   |  |  |  |
|  |   Etelä-Korea | 83 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Unkari | 68 |
|  |   |   |   |   |   Kanada | 65 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Ottelu 15.sijasta | Ottelu 15.sijasta |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Kanada | 82 |   |  |   Etelä-Korea |  66 |
|  |   Peru | 81 |   |  |   Peru |  71 |
Tulokset > Sijoituspelit > Sijat 9–12

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Ottelu 9.sijasta  | Ottelu 9.sijasta  |
 

|  |   Australia | 70 |   |  |  |  |
|  |   Meksiko | 58 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Australia | 64 |
|  |   |   |   |   |   Japani | 57 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Ottelu 11.sijasta | Ottelu 11.sijasta |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Japani | 54 |   |  |   Meksiko |  72 |
|  |   Suomi | 45 |   |  |   Suomi |  73 |
Tulokset > Sijoituspelit > Sijat 5–8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Ottelu 5.sijasta  | Ottelu 5.sijasta  |
 

|  |   Puola | 82 |   |  |  |  |
|  |   Uruguay | 69 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Puola | 59 |
|  |   |   |   |   |   Italia | 79 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | ottelu 7.sijasta | ottelu 7.sijasta |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Italia | 75 |   |  |   Jugoslavia |  78 |
|  |   Jugoslavia | 63 |   |  |   Uruguay |  55 |
Tulokset > Sijoituspelit > Sijat 1–4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu  | Loppuottelu  |
 

|  |   Neuvostoliitto | 53 |   |  |  |  |
|  |   Brasilia | 47 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Neuvostoliitto | 59 |
|  |   |   |   |   |   Yhdysvallat | 73 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Yhdysvallat | 62 |   |  |   Brasilia |  76 |
|  |   Puerto Rico | 42 |   |  |   Puerto Rico |  60 |