HMS Pretoria Castle
Saattuetukialus

Alus valmistui telakalta 9. elokuuta, minkä jälkeen se siirrettiin testeihin Rosythiin. Alus saapui 12. elokuuta Rosythiin, josta se lähti kokeiden päätyttyä 16. elokuuta Clydeen. Clydessä aluksella tehtiin laskeutumiskokeita elokuun loppuun, minkä jälkeen jatkettiin koeajoja.
Alus määrättiin lokakuussa ensimmäiseen tehtäväänsä, minkä seurauksena 825 laivue siirtyi alukselle. Alus suojasi 27. lokakuuta saattuetta DS46 Reykjavíkiin, jonne se saapui saattueen mukana 29. lokakuuta. Alus suojasi seuraavana päivänä paluumatkallaan Clydeen saattuetta SD46.
Marraskuun alussa alus erkani saattueesta saavuttuaan Clydeen. Alus kolaroi 29. marraskuuta Clydessä saattuetukialus HMS Ravagerin kanssa. Alus oli Clydessä, kun se määrättiin tammikuussa 1944 Hooked Harvard -koeajoihin, jotka se aloitti 20. tammikuuta. Seuraavan kuukauden aikana aluksella testattiin Clydessä Seafire-, Hellcat-, Avenger- ja Wildcat-koneiden kanssa toimimista. Seafire-koneiden koelennot jatkuivat edelleen maaliskuussa.
Huhtikuussa aluksella tehtiin Clydessä Corsairien laskeutumiskokeet, minkä jälkeen se määrättiin telakalle huollettavaksi. Alus siirrettiin 25. huhtikuuta telakalle, mistä se palasi toukokuun lopulla. Alus oli 2. kesäkuuta Seafire-koneiden tutkahavaintokokeissa. Sen koetehtävät jatkuivat, kunnes se kolaroi 14. heinäkuuta Clydessä kauppalaiva SS Edithin kanssa kärsien pahoja vaurioita. Pretoria Castle poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin Clydeen telakalle korjattavaksi.
Alus siirrettiin elokuussa Rosythiin viimeisteltäväksi, mistä se palasi 1. lokakuuta Clydeen aloittaen palveluksen. Aluksen magneettisuuden poiston onnistuminen testattiin 5. lokakuuta Clydessä. Alus jatkoi 16. lokakuuta Seafire-koneiden koelentoja. Aluksella alkoivat 18. lokakuuta Avenger-, Hellcat- ja Swordfish-koneiden laskeutumiskokeet, joiden jälkeen aloitettiin 23. lokakuuta Wildcat-koneiden aerodynaamiset testit.
Aluksella aloitettiin 30. lokakuuta Sea Otter -koneiden laskeutumiskokeet. Se oli 1. marraskuuta ilmavoimien rannikkolennoston Beaufortien torpedojen laukaisuharjoitusmaalina, kun ne harjoittelivat Ranskan rannikon kohteita vastaan toimimista.
Aluksella suoritettiin 6. marraskuuta Firefly-koneiden laskeutumiskokeet ja 13. marraskuuta Barracuda-koneiden aerodynaamista testausta. Aluksella testattiin 21. marraskuuta Spitfire-koneiden sopivuutta lentotukialuksille, kun koneisiin oli asennettu koukku jarruvaijereita varten.
Alus poistettiin palveluksesta 19. joulukuuta koneiden huollon vuoksi. Alus aloitti samana päivänä matkansa Belfastiin telakalle. Aluksen huolto saatiin valmiiksi tammikuussa 1945, minkä jälkeen se siirtyi Glasgowiin. Glasgowissa alus siirrettiin uudelleen telakalle, missä se viipyi maaliskuuhun.
Alus aloitti 3. huhtikuuta katapultin käyttötestit, joilla pyrittiin saamaan kokemuksia pyrstöalhaalla tapahtuville laukaisuille. Toukokuusta heinäkuuhun aluksella ei suoritettu testauksia, vaan sen laskeutumisvaloja paranneltiin yölentojen edellyttämällä tavalla. Heinäkuussa alus määrättiin testaamaan Meteor-suihkuhävittäjän soveltuvuutta tukialuksille sekä testaamaan yötoimintaa. Alus aloitti 11. elokuuta Clydessä laskeutumiskoukulla varustetulla Meteorilla käyttökokeet ja 23. elokuuta aloitettiin yötoimintakokeilut.
Alus siirrettiin syyskuun alussa Portsmouthiin, jossa se siirrettiin 11. syyskuuta telakalle. Alus pysyi vuoden lopun Portsmouthissa mietittäessä sen tulevaa käyttöä. Se sijoitettiin poistoluetteloon, minkä jälkeen aloitettiin keskustelut Union Castle Linen kanssa aluksen palauttamisesta. Alus myytiin 26. tammikuuta 1946 Union Castlelle, minkä jälkeen aloitettiin aluksen muutostyöt matkustajaliikenteeseen siirtämiseksi.
Aluksen aseistus ja sotamateriaali poistettiin 4. helmikuuta, minkä jälkeen se siirrettiin Belfastiin. Alus poistettiin alusluettelosta 21. maaliskuuta ja toimitettiin Union Castlelle.