Costa Rica
Politiikka

Costa Rica on presidentillinen tasavalta. Pääministerin virkaa ei ole. Costa Rican presidentti valitaan vuoden 1949 perustuslain mukaan nelivuotiskaudelle yleisellä äänioikeudella. Hänellä on kaksi varapresidenttiä. Huhtikuussa 2003 korkein oikeus kumosi vuoden 1969 lisäyksen, joka rajoitti presidentin kaudet yhteen. Vuoden 1949 perustuslain mukaan presidentti voi pyrkiä uudelle kaudelle oltuaan sivussa kahdeksan vuotta. Vuonna 2022 presidentiksi valittiin Sosiaalidemokrattisen edistyspuolueen (PPSD) Rodrigo Chaves Robles.
Parlamentti on yksikamarinen ja 57-jäseninen. Edustajat valitaan vaalilistoilta suhteellisella vaalitavalla nelivuotiskausiksi. Puolueiden on ylitettävä neljän prosentin äänikynnys valtakunnallisesti tai ainakin yhdessä maakunnassa saadakseen paikkoja. Edustajia ei voi valita peräkkäisille kausille, vaan heidän on pidettävä neljän vuoden väli ennen asettumista uudelleen ehdolle. Äänestäminen on pakollista.
Costa Rican poliittista kenttää on perinteisesti hallinnut kaksi puoluetta, Kansallinen vapautuspuolue (Partido Liberación Nacional, PLN) ja Kristillissosiaalinen yhtenäisyyspuolue (Partido Unidad Social Cristiana, PUSC). PLN on ollut vuoden 1949 jälkeen useammin parlamentin valtapuolue kuin ollut sitä olematta. Costa Rican perinteinen kaksipuoluejärjestelmä hajosi vuoden 2014 vaaleissa, kun PUSC:n kannatus romahti ja Partido Acción Ciudadana nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Samalla sen ehdokas Luis Guillermo Solís valittiin presidentiksi. Kaksipuoluejärjestelmän hajoamisen lisäksi Costa Rican poliittinen kenttä on 2000-luvulla sirpaloitunut ja poliraisoitunut. Äänestäjien puolueuskollisuus on myös heikentynyt, ja monet äänestävät ennemmin johtajien persoonan kuin puolueen ohjelman perusteella. Vuoden 2022 vaaleissa kuusi puoluetta sai paikkoja parlamentissa. PLN oli suurin puolue sen saatua 16 paikkaa.
Costa Rican poliittisesta järjestelmästä tekee poikkeuksellisen valtion virastojen laaja itsehallinto. Tällaisia ovat muun muassa valtiorahoitteiset yliopistot, sosiaaliturvasta vastaava Caja Costarricense de Seguro Social ja Costa Rican matkailuviranomainen. Virastojen ansiosta useammilla ihmisillä on mahdollisuus toimia hallinnossa, mutta samalla jako vaikeuttaa keskushallinnon työtä.
Costa Rican oikeuslaitos on vapaa ja puolueeton. Sen vapautta myös puolustetaan varsin laajasti yhteiskunnassa eikä tuomarien korruptio ole ongelmana. Väkivaltarikosten määrä on kuitenkin ollut 2020-luvulla kasvussa, mihin on vaikuttanut erityisesti huumeiden salakuljettajien väliset konfliktit. Huumekartellit saattavat myös uhata tuomareiden puolueettomuutta lahjuksilla ja uhkauksilla.
Costa Rica on Freedom Housen mukaan vapaa maa. Sananvapaudella ja yhdistymisvapaudella on vahva suoja. Alkuperäiset asukkaat  ja afrikkalaisperäiset costaricalaiset kokevat kuitenkin syrjintää, ja vasta vuonna 2022 parlamenttiin valittiin ensimmäinen alkuperäisasukkaisiin kuuluva edustaja. Costa Rica oli vuonna 2020 ensimmäinen Keski-Amerikan valtio, joka hyväksyi samaa sukupuolta olevian avioliiton. Abortti kuitenkin on maassa kielletty ellei raskaus aiheuta huomattavaa vaaraa. Väkivalta naisia ja lapsia kohtaan on myös ongelmana.