stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beat Space Nine

| Beat Space Nine m-flo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. elokuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: j-pop, hip hop, R&B
 Levy-yhtiö: Avex Trax (Rhythm Zone)
Listasijoitukset
  Japani – 1.
m-flon muut julkaisut
| Astromantic Charm School 2004 | Beat Space Nine 2005 | Dope Space Nine 2005 |
Beat Space Nine on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 24. elokuuta 2005.
Beat Space Nine oli yhtyeen toinen laulaja Lisan lähdön jälkeen äänitetty albumi. Se jatkoi ”m-flo loves...” -projektia, jossa yhden laulajan sijaan yhtyeen albumeilla vieraili lukuisia muita artisteja. Beat Space Nine menestyi hyvin ja nousi m-flon albumeista ensimmäisenä Oricon-listan ykkössijalle. Sille osallistui yhteensä 12 vierailevaa artistia aina Miliyah Katōn ja Emylin kaltaisista teinitähdistä japanilaisen populaarimusiikin veteraaniin Akiko Wadaan. Albumilla vieraili myös yhtyeen alkuperäinen laulaja Lisa kappaleella ”Tripod Baby”.
Albumin julkaisun jälkeen m-flo lähti kiertueelle ja esiintyi ensimmäisen kerran Nippon Budōkan -areenalla Tokiossa 10 000 hengen yleisölle. Yhtye sai kunnian esiintyä myös uudenvuoden Kōhaku uta gassen -laulukilpailussa yhdessä Akiko Wadan kanssa.
m-flon edellisestä, jazzahtavasta studioalbumista Astromantic poiketen Beat Space Ninea hallitsee voimakkaampi elektroninen saundi. Albumilta julkaistiin useita singlejä: ”Let Go” Yoshikan kanssa, ”Dopamine” Emylin ja Diggi Mo'n kanssa sekä ”Loop in My Heart / Hey!” Emylin, Yoshikan ja Akiko Wadan kanssa. Albumista julkaistiin myöhemmin myös remiks-versio Dope Space Nine.
Albumin välisoitoilla esiintyvät Coldfeet-yhtyeen Lori Fine ja näyttelijä Kazuo Kumakura.
Kappaleet

Beat – 1.24  [välisoitto]
Taste Your Stuff – 4.01  [m-flo loves Bennie K]
Loop in My Heart – 4.58  [m-flo loves Emyli & Yoshika]
So Exclusive – 4.17  [m-flo loves Sowelu]
I'm Da 1 – 6.24  [m-flo loves Whee Sung]
One Day – 6.00  [m-flo loves Miliyah Katō]
A.D.D.P. – 5.04  [m-flo loves Monday Michiru]
To Your Beat – 4.28  [m-flo loves Yoshika]
Space – 1.20  [välisoitto]
Dopeman – 5.32  [m-flo loves Emyli & Diggy Mo']
Cozmo-Naughty – 4.33  m-flo loves Kahimi Karie]
The Other Side of Love – 5.32  [m-flo loves Emyli]
Float'n Flow – 5.18  [m-flo loves Rie Fu]
Hey! – 4.59  [m-flo loves Akiko Wada]
Let Go – 5.56  [m-flo loves Yoshika]
Tripod Baby – 5.03  [m-flo loves Lisa]
Nine – 1.14  [välisoitto]
Beat ’em up

Kuvakaappaus pelistä Streets of Rage 2
Beat ’em up on toimintapelien alalajityyppi, jossa pääpaino on päähahmon ja monen vastustajan välisessä lähitaistelussa. Päähahmo taistelee joko paljain käsin tai lyömäaseilla ison vihollisjoukon läpi kentän loppuun, jossa on yleensä vastassa loppuvastus. Perinteisesti beat ’em up -pelit on kuvattu sivulta 2D-ympäristössä, mutta peleissä on myös hyödynnetty 3D-ympäristöjä ja -grafiikkaa. Yksi yleisimmistä peliympäristöistä on kaupunki, jossa taistellaan katurikollisia vastaan.[lähde? ]
Ensimmäisenä sivuttaisvieritystä käyttävänä beat ’em up -pelinä pidetään vuoden 1984 peliä Kung-Fu Master. Vuonna 1986 julkaistu Renegade (Japanissa nimellä Nekketsu kōha Kunio-kun) esitteli ensimmäisenä lajityyppinsä edustajana peliteemoina kaupunkiympäristöt ja alamaailman. Lajityypin suosio oli korkeimmillaan vuoden 1987 Double Dragonin ja vuonna 1991 julkaistun Street Fighter II:n välillä. Street Fighter II:ssa tappelu oli kaksintaistelua, ja pelin menestys söi suosiota puhtailta beat ’em up -peleiltä. Tältä aikakaudelta muita tunnettujakenen mukaan? pelejä ovat muun muassa Streets of Rage II, Final Fight ja Golden Axe.[lähde? ]
Joitakin beat 'em up -pelejä on kutsuttu hack & slash -peleiksi silloin kun hahmoilla on käytössään aseet. Näistä esimerkkinä Final Fight.
Lajityyppi ei ole sama yksi-vastaan-yhtä tappelupelit vaikka lajityypeillä on yhteistä historiaa. Lajityypin peleissä pelaajalla on yksinkertaiset ohjaukset ja pelimekaniikka ei sisällä monimutkaisempia asioita kuin vastaantulijoiden lyöminen. Pelityypin haaste ja uudelleenpelattavuus syntyy korkeimman pistetuloksen (high score) tavoittelusta ja läpäisystä yhdellä krediitillä.
Lajityypin pelisarjoja

Battletoads
Double Dragon
Fighting Force
Final Fight
Golden Axe
Kunio-kun (Sisältäen mm. Renegade- ja River City Ransom -pelit)
Streets of Rage
Suuri määrä eri lisenssipelejä (esim. Teenage Mutant Ninja Turtles -sarja)
Aninkaistenkatu

Näkymä Aninkaistenkadulta
Aninkaistenkatu jakautuu taustalla näkyvän Aninkaistensillan jälkeen Yrjänänkaduksi, Satakunnantieksi ja Tampereentieksi
Aninkaistenkatu (ruots. Aningaisgatan) on yksi Turun keskustan ruutukaava-alueen muita katuja leveämmistä kaduista ja sisääntuloväylä kaupungin keskustaan. Se kulkee Aurajoelta Turun linja-autoasemalle. Tuomiokirkkosillan toisella puolella on Uudenmaankatu. Pituutta Aninkaistenkadulla on noin 850 metriä.
Aninkaistenkatu päättyy Aninkaistensiltaan, jonka jälkeen katulinja jakaantuu Yrjänänkaduksi, jota pitkin on viitoitus Naantaliin ja Poriin, Satakunnantieksi, jota pitkin pääsee Raisioon, sekä Tampereentieksi, jota pitkin pääsee Tampereelle.
Poikkikadut

Aninkaistenkadun poikkikadut ovat Linnankatu, Eerikinkatu, Yliopistonkatu, Nahkurinkatu, Maariankatu, Sibeliuksenkatu, Tuureporinkatu, Läntinen Pitkäkatu ja Verkatehtaankatu.
Rakennuksia, puistoja ja toreja

Lönnrotinpuisto Aurajoen ja Eerikinkadun välissä
Aninkaistenkatu 1 (Eerikinkatu 1–3): Turun seurakuntien toimitiloja
virastotalo Erik Lindroos 1956–1957
diakoniakeskus ja nuortentalo Veijo Kahra, 1961
Aninkaistenkatu 7–9: Turun konserttitalo ja ammattikoulu
Risto-Veikko Luukkonen ja Ahti Korhonen 1948–1952
Viljo Mäkisen veistos Hitsaajat
Puutori
Puutorin Vessa, yleisestä käymälästä tehty pubi
veistokset Kun ystävyyssuhteet solmitaan ja Iglu
Aninkaistenkatu 11: Turun maakunta-arkisto
Yrjö Sadeniemi ja Yrjö A. Waskinen, 1931
laajennus Lukander & Wahtera, 1986–1988
Aninkaistenkatu 13: Terveystalo Turku
Matti Haapajärvi, 2008
Aninkaistenkatu 18: Shell-huoltoasema
Valter ja Bertel Jung 1933–1934
alun perin huoltamo, sittemmin mm. poliisiasema
nykyisin Hotelli Helmi
Aninkaistenkatu 20: Turun linja-autoasema
Harald Smedberg ja Totti Sora, 1938
Aninkaistenkatu 22: Esso-huoltoasema
Georg A. Jägerroos, 1939–1940
nykyisin Hesburger
Aninkaistensilta
Liikenne

Katulinjaus on kauttaaltaan vähintään 2+2-kaistainen, ja lähes kaikissa risteyksissä on liikennevalot. Ennen nykyisen valtatie 1:n valmistumista Aninkaistenkatu oli yksi Suomen vilkkaimmista ja korkeiden talojen reunustamana myös yksi saasteisimmista kaduista[lähde? ]. Kevyt liikenne Tuomiokirkkosillan ja Turun linja-autoaseman välillä on ohjattu Multavierunkadun kautta tai uudempaa reittiä Vähätorin ja Brahenkadun kautta.
Aninkaistenkatu on yksi Turun joukkoliikenteen pääkaduista, julkinen liikenne kulkee Kauppatorilta Eerikinkadun ja Maariankadun kautta Aninkaistenkadulle.
Historialliset perspektiivikadut

Uudenmaankatu ja Aninkaistenkatu muodostavat yhden kolmesta Carl Ludvig Engelin Turun palon jälkeen suunnitteleman ruutukaavan mukaisista, Turun muita katuja leveämmistä niin sanotuista perspektiivikadusta, joille oli määrä rakentaa myös Aurajoen ylittävät siltat. Muut vastaavanlaiset kadut olivat Kaskenkatu–Aurakatu sekä Puistokatu–Martinkatu.
Aninkaistenkadun alkupäässä oleva Tuomiokirkkosilta valmistui nykyiseen muotoonsa vuonna 1956. Kadun loppupäässä oleva uusi Aninkaistensilta valmistui vuonna 2000.
Aninkaistenkatu kirjallisuudessa

Aninkaistenkatu mainitaan Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä Laurin humalaisessa saarnassa hiidenkivellä: " – – tulin Turkuun, pistettiin puukko kurkkuun. Tulinpa lopulta Aningaisten kadun haaraan ja siellä kohtasin viisi nokkelata naaraa. – – "
Bauer Media

Bauer Media viittaa seuraaviin asioihin:
Bauer Media Group, saksalainen mediayhtiö
Bauer Media, suomalainen mediayhtiö, osa edellä mainittua
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bauer Media”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bengt Eriksson

Bengt Eriksson -nimisiä henkilöitä ovat:
Bengt Eriksson (1931–2014), ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä
Bengt Eriksson (s. 1946), suomenruotsalainen yritysjohtaja ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bengt Eriksson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Baseballin SM-sarja 2002

Baseballin SM-sarjassa 2002 pelasi kuusi joukkuetta. Icebreakers voitti mestaruuden oltuaan paras myös runkosarjassa.
Runkosarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG | IB | At | Ex | Pu | Gi | Ur |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Icebreakers | 15 | 12 | 3 | .800 |  | 7-6  7-8 | 20-15 | 19-12 | 22-7  29-3 | 22-7  19-6 |
| Athletics | 15 | 11 | 4 | .733 | 3-14 |  | 17-7  (1-0) | 9-0L  0-9L | 16-9 | 12-2 |
| Espoo Expos | 15 | 9 | 6 | .600 | 9-6  14-2 | 8-21 |  | 21-6  3-15 | 8-15 | 17-3 |
| Puumat | 15 | 6 | 9 | .400 | 0-9L  0-9L | 16-3 | 5-20 |  | 20-10  25-10 | 3-7  10-4 |
| Giants | 15 | 4 | 11 | .267 | 8-27 | 4-29  4-20 | 13-24  4-19 | 18-15 |  | 13-3 |
| Urhot | 15 | 3 | 12 | .200 | 1-19 | 5-16  3-18 | 18-23  18-34 | 18-16 | 15-4  0-9L |  |
Alppihiihto talviolympialaisissa 2022

Alppihiihdossa kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 6.–19. helmikuuta National Alpine Skiing Centre, Yanqingissa.
Alppihiihdossa kilpailtiin yhteensä 11 lajissa: viidessä miesten, viidessä naisten ja yhdessä joukkuekilpailussa.
Aikataulu

Seuraavassa listassa on kaikkien 11 lajin aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
| Päivä | Aika | Tapahtuma |
| --- | --- | --- |
| 7. helmikuuta | 9.30 | Naisten suurpujottelu |
| 7. helmikuuta | 12.00 | Miesten syöksylasku |
| 7. helmikuuta | 14.45 | Naisten suurpujottelu |
| 8. helmikuuta | 11.00 | Miesten super–G |
| 9. helmikuuta | 10.15 | Naisten pujottelu |
| 9. helmikuuta | 13.45 | Naisten pujottelu |
| 10. helmikuuta | 10.30 | Miesten alppiyhdistetty – syöksylasku |
| 10. helmikuuta | 14.15 | Miesten alppiyhdistetty – pujottelu |
| 11. helmikuuta | 11.00 | Naisten super–G |
| 13. helmikuuta | 10.15 | Miesten suurpujottelu |
| 13. helmikuuta | 15.00 | Miesten suurpujottelu |
| 15. helmikuuta | 11.30 | Naisten syöksylasku |
| 16. helmikuuta | 10.15 | Miesten pujottelu |
| 16. helmikuuta | 13.45 | Miesten pujottelu |
| 17. helmikuuta | 10.30 | Naisten alppiyhdistetty – syöksylasku |
| 17. helmikuuta | 14.00 | Naisten alppiyhdistetty – pujottelu |
| 19. helmikuuta | 9.00 | Joukkuekilpailu |
Mitalitaulukko

|  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Sijoitus |  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Maa |  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Kulta |  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Hopea |  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Pronssi |  Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sveitsi | 5 | 1 | 3 | 9 |
| 2 |  Itävalta | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 3 |  Ranska | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 |  Slovakia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Italia | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 7 |  Norja | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 8 |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  Slovenia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 11 | 11 | 11 | 33 |
Tulokset > Miehet

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku tiedot |  Beat Feuz Sveitsi (SUI) | 1.42,69 |  Johan Clarey Ranska (FRA) | 1.42,79 |  Matthias Mayer Itävalta (AUT) | 1.42,85 |
| Supersuurpujottelu tiedot |  Matthias Mayer Itävalta (AUT) | 1.19,94 |  Ryan Cochran-Siegle Yhdysvallat (USA) | 1.19,98 |  Aleksander Aamodt Kilde Norja (NOR) | 1.20,36 |
| Suurpujottelu tiedot |  Marco Odermatt Sveitsi (SUI) | 2.09,35 |  Žan Kranjec Slovenia (SLO) | 2.09,54 |  Mathieu Faivre Ranska (FRA) | 2.10,69 |
| Pujottelu tiedot |  Clément Noël Ranska (FRA) | 1.44,09 |  Johannes Strolz Itävalta (AUT) | 1.44,70 |  Sebastian Foss Solevåg Norja (NOR) | 1.44,79 |
| Alppiyhdistetty tiedot |  Johannes Strolz Itävalta (AUT) | 2.31,43 |  Aleksander Aamodt Kilde Norja (NOR) | 2.32,02 |  James Crawford Kanada (CAN) | 2.32,11 |
Tulokset > Naiset

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku tiedot |  Corinne Suter Sveitsi (SUI) | 1.31,87 |  Sofia Goggia Italia (ITA) | 1.32,03 |  Nadia Delago Italia (ITA) | 1.32,44 |
| Supersuurpujottelu tiedot |  Lara Gut-Behrami Sveitsi (SUI) | 1.13,51 |  Mirjam Puchner Itävalta (AUT) | 1.13,73 |  Michelle Gisin Sveitsi (SUI) | 1.13,81 |
| Suurpujottelu tiedot |  Sara Hector Ruotsi (SWE) | 1.55,69 |  Federica Brignone Italia (ITA) | 1.55,97 |  Lara Gut-Behrami Sveitsi (SUI) | 1.56,41 |
| Pujottelu tiedot |  Petra Vlhová Slovakia (SVK) | 1.44,98 |  Katharina Liensberger Itävalta (AUT) | 1.45,06 |  Wendy Holdener Sveitsi (SUI) | 1.45,10 |
| Alppiyhdistetty tiedot |  Michelle Gisin Sveitsi (SUI) | 2.25,67 |  Wendy Holdener Sveitsi (SUI) | 2.26,72 |  Federica Brignone Italia (ITA) | 2.27,52 |
Tulokset > Joukkuekilpailu

| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu tiedot |  Itävalta (AUT) Katharina Huber Katharina Liensberger Katharina Truppe Stefan Brennsteiner Michael Matt Johannes Strolz |  Saksa (GER) Emma Aicher Lena Dürr Julian Rauchfuß Alexander Schmid Linus Straßer |  Norja (NOR) Mina Fürst Holtmann Thea Louise Stjernesund Maria Therese Tviberg Timon Haugan Fabian Wilkens Solheim Rasmus Windingstad |
Baseballin SM-sarja 2003

Baseballin SM-sarjaan 2003 osallistui kuusi joukkuetta. Expos nousi mestariksi runkosarjan kolmannelta sijalta.
Runkosarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG | At | IB | Ex | Ur | Gi | Pu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Athletics | 15 | 12 | 3 | .800 |  | 7-6 | 19-18  23-13 | 19-7  10-9 | 3-8 | 15-14  20-10 |
| Icebreakers | 15 | 12 | 3 | .800 | 15-12  3-14 |  | 19-18 | 17-15 | 3-2  13-10 | 9-4  18-3 |
| Espoo Expos | 15 | 10 | 5 | .667 | 14-3 | 7-6  11-12 |  | 20-2 | 20-17  8-9 | 12-3 |
| Urhot | 15 | 4 | 11 | .267 | 11-21 | 4-21  6-37 | 2-14  2-24 |  | 5-4 | 9-0L |
| Giants | 15 | 4 | 11 | .267 | 22-24  1-26 | 2-3 | 5-15 | 5-13  4-14 |  | 17-14  2-4 |
| Puumat | 15 | 3 | 12 | .200 | 0-9L | 9-19 | 4-12  11-17 | 20-10  18-0 | 3-18 |  |
Ben E. King

| Ben E>  King |
| --- | --- |
 Ben E. King esiintymässä vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1938 Henderson, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 30. huhtikuuta 2015 (76 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ben E. King 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1958–2015
Tyylilajit:  soul, R&B
Soittimet:  laulu, piano, koskettimet
Yhtyeet:  The Drifters
Levy-yhtiöt:  Atco Records, Atlantic Records
Aiheesta muualla
beneking.info
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ben E. King (oik. Benjamin Earl Nelson, 28. syyskuuta 1938 Henderson, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 30. huhtikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen soul/R&B-laulaja. Hänen kuuluisin hittinsä on ”Stand by Me”, jonka hän on esittänyt ja osittain sanoittanut. Se nousi musiikkilistoille vuosina 1961 ja 1986. Monet artistit ovat julkaisseet kappaleesta cover-versioita ja heistä kuuluisin lienee John Lennon.
Ben Nelson liittyi vuonna 1958 jäseneksi yhtyeeseen nimeltä The Five Crowns, jonka tyylilajina oli doo wop. Myöhemmin samana vuonna, The Driftersin manageri erotti kaikki yhtyeen jäsenet ja pyysi The Five Crownsin jäseniä heidän tilalleen, johon kaikki muut paitsi yksi suostuivat. Driftersin hittejä uudella kokoonpanolla olivat muun muassa ”There Goes My Baby”, ”Save the Last Dance for Me”, ”Dance With Me”, ”This Magic Moment”, ”I Count the Tears”, ja ”Lonely Winds”.
Erottuaan yhtyeestä 1960 Nelson lähti soolouralle ja otti taiteilijanimekseen Ben. E. Kingin. Hänen ensimmäinen soolohittinsä oli vuonna 1961 julkaistu ”Spanish Harlem”. Seuraava single ”Stand by Me” julkaistiin samana vuonna ja se oli suuri menestys. Listoille se nousi Kingin esittämänä vielä vuonna 1986, kun ensi-iltansa sai elokuva Stand by Me – viimeinen kesä. Elokuva on nimetty kappaleen mukaan, joka toimii myös tunnusmusiikkina. Muita Kingin hittejä olivat muun muassa ”What is Soul?” ja ”Supernatural Thing, part 1”.
King on perustanut hyväntekeväisyysjärjestön nimeltä Stand By Me Foundation.
Kingin ”Stand By Me” on muun muassa kuultu Timon ja Pumba (Leijonakuningas) -sarjoissa ja ”Save the Last Dance for Me” on muun muassa kuultu Älä kerro äidille -kulttisarjan 1. tuotantokauden jaksossa 122.
Aiheesta muualla

Ben E. King Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ben E. King - VH1.com profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Stand By Me Foundation - kotisivu
Ben E. Kingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Baseballin SM-sarja 2006

Baseballin SM-sarjaan kaudella 2006 osallistui viisi joukkuetta. Mestariksi selvisi Expos.
Runkosarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG | Ex | At | IB | Pu | Ti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Espoo Expos | 12 | 10 | 2 | .883 |  | 20-10 | 21-11  21-12 | 18-1 | 9-14  22-12 |
| Athletics | 12 | 6 | 6 | .500 | 14-17  10-13 |  | 6-16 | 4-14  11-10 | 10-9 |
| Icebreakers | 12 | 6 | 6 | .500 | 14-13 | 16-19  13-18 |  | 26-20 | 7-6  5-12 |
| Puumat | 12 | 4 | 8 | .333 | 2-15  11-21 | 13-11 | 15-17  8-11 |  | 11-14 |
| Tampere Tigers | 12 | 4 | 8 | .333 | 12-16 | 16-21  4-6 | 17-7 | 2-13  13-16 |  |
Tuomo Mesimäki oli vuoden tulokas ja Niko Wirgentius paras lyöjä. Molemmat Tigersista.
Bengt Emil Johnson

Bengt Emil Johnson
Bengt Emil Johnson (12. joulukuuta 1936 Saxdalen, Taalainmaa – 14. heinäkuuta 2010) oli ruotsalainen runoilija, säveltäjä ja radiotuottaja.
Johnson opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä 1950-luvun jälkipuoliskolla Knut Wiggenin johdolla. Hän työskenteli Ruotsin radiossa tuottajana 1960-luvun puolestavälistä ja pääsi myös useisiin hallinnollisiin tehtäviin. Johnsonin ensimmäinen runokokoelma oli Hyllningarna (1963). Johnson oli keskeinen vaikuttaja konkreettisessa runoudessa 1960-luvulla. Säveltäjänä hän tuli tunnetuksi "teksti-ääniteoksistaan". Hän teki sävellystyötä Elektronmusikstudionilla usein yhdistäen siihen runouden.
Johnson kirjoitti 1970-luvulta lähtien luontorunoutta ja sittemmin runoja, joissa oli usein kerronnallinen luonne. Runojen lisäksi hän kirjoitti esseitä ja kritiikkiä. Vuonna 1995 ilmestyi Johnsonin vuosina 1958–1993 laatimista runoista koostettu kokoelma Vittringar. Johnson oli erittäin kiinnostunut linnuista ja perusti radio-ohjelman P2-fågeln. Hänelle myönnettiin vuonna 2009 Ruotsin akatemian Kellgrenpriset.
Appenzeller Bahnen

| Appenzeller Bahnen |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
ISIN:  CH0026212446
Perustettu:  1885
Kotipaikka:  Herisau
Toimiala:  rautatieliikenne
Tuotteet:  matkustaja- ja tavaraliikenne
Liikevaihto:  42 milj. CHF (2012)
Liikevoitto:  0,2 milj. CHF (2012)
Henkilöstö:  179 (2012)
Omistaja:  liittovaltio, kantonit, kunnat
Kotisivu:  www.appenzellerbahnen.ch
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhtiön rataverkko ja bussireitit.
Appenzeller Bahnen (AB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, jolla on vähäisessä määrin myös bussiliikennettä. Yhtiö toimii Koillis-Sveitsissä Appenzell Ausserrhodenin, Appenzell Innerrhodenin ja Sankt Gallenin kantonien alueella. Yhtiön pääkonttori Herisaussa.
Liikenne

Appenzeller Bahnen harjoittaa lähinnä matkustajaliikennettä. Vuonna 2012 yhtiö kuljetti 5,1 milj. matkustajaa. Liikennesuorite oli 43 milj. matkustajakilometriä ja ajetut reitit 1,8 milj. kilometriä.
Rataverkko

Appenzeller Bahnenin rataverkko koostuu kolmesta yksittäisestä rataosuudesta sekä yhdestä isommasta kokonaisuudesta. Radat eivät ole teknisesti yhteydessä muihin rautateihin, mutta kaikki radat alkavat SBB:n runkoverkon asemilta.
| Rataosuus | Pituus, km | Raideleveys, mm | Käyttöjännite | Käyttöönotto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rorschach–Heiden | 5,7 | 1435 | 15 kV, 16,7 Hz | 6.9.1875 |
| Rheineck–Walzenhausen | 2,0 | 1200 | 600 V dc | 27.6.1896 |
| Sankt Gallen – Trogen | 9,8 | 1000 | 600–1000 V dc | 10.7.1903 |
| Gossau– Appenzell–Wasserauen | 32,1 | 1000 | 1500 V dc | 1875-1913 |
| Sankt Gallen – Gais – Appenzell | 20,0 | 1000 | 1500 V dc | 1.10.1889 |
| Altstetten–Gais | 7,7 | 1000 | 1500 V dc | 17.11.1911 |
| Yhteensä | 77,3 |  |  |  |
Historia

Nykyinen Appenzeller Bahnen AG syntyi vuonna 2006, kun neljä paikallista yhtiötä, Rorschach-Heiden-Bergbahn (RHB), Rheineck-Walzenhausen-Bergbahn (RhW), St.Gallen-Speicher-Trogen (TB) ja vanha Aktiengesellschaft Appenzeller Bahnen, yhdistyivät. Edeltäjäyhtiöiden historia alkaa vuodesta 1875, jolloin Rorschach–Heiden-rata otettiin käyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Appenzeller Bahnen Wikimedia Commonsissa
Asfendioú

| Asfendioú Ασφενδιού |
| --- | --- |
 Asfendioú
 Koordinaatit: 36°51′09″N, 27°12′40″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kos
Kunta:  Kos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6401020103
Väkiluku (2011):  87
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asfendioú (kreik. Ασφενδιού) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kosin saarella ja kuuluu Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Díkaioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kosin kunnan Díkaioksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 87 (vuonna 2011).
Kylä sijaitsee Díkaios-vuoren pohjoisrinteellä Kosin saaren keskiosissa. Asfendioú muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ασφενδιού, Dimotikí Koinótita Asfendioú), johon kuuluvat varsinaisen Asfendioún kylän lisäksi lähistöllä sijaitsevat Ágios Dimítrios, Lagoúdi-Zia, Linopótis, Tigkáki ja Zipári. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 094.
Asfendioún tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat bysanttilainen, 1000-luvulta peräisin oleva Asomáton Taxiarchón -kirkko sekä varhaiskristillisen Pyhän Paavalin (Ágios Pávlos) basilikan rauniot.