stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niskavuori taistelee
Juoni

Elokuvan tapahtumat ajoittuvat jatkosodan loppuun, kesään 1944. Niskavuoren vanha emäntä Loviisa on jo kahdeksankymmenen, suurtilaa hoitaa rintamalla sotivan Aarnen vaimo Ilona. Aarnen ja Ilonan poika Paavo ja tytär Lilli auttavat työnteossa. Elämä on rankkaa, kun miehet ovat rintamalla, ja suruviesti surmansa saaneesta läheisestä tulee aina yllättäen. Toistaiseksi Niskavuoren ohittaneen papin näkeminen kylällä herättää Niskavuorellakin pelkoa.
Eräänä iltayönä Niskavuorelle saapuu salaperäinen vieras, jonka Loviisa ottaa vastaan pimennysverhojen hämärtämässä salissa. Tulijalla on ongelmia virkavallan kanssa. Loviisalle paljastuu, että muukalainen on hänen edesmenneen miehensä Juhanin ja Niskavuoren vuosikymmenien takaisen piian Malviina Mattilan poika Juhani Mattila. Muille niskavuorelaisille asiasta ei kerrota, ei Ilonallekaan, mutta talonväki kuitenkin huomaa Juhani Mattilan muistuttavan niskavuorelaisia.
Mattilan ”rikos” näytetään elokuvan prologissa keskellä  Helsingin ilmapommituksia. Mattila ei ole käpykaartilainen, kuten Wuolijoen alkuperäisnäytelmässä, vaan hänen poissaolonsa rintamalta selitetään toisin. Aarnen entinen vaimo Martta puolestaan on tullut maalaispitäjään pommituksia pakoon ja alkaa epäillä, että Juhanin ja Ilonan välille saattaa kehittyä jotakin.
Pelätty päivä koittaa, ensin näytetään kohtaus rintamalla surmansa saaneiden kokoamispaikasta, jossa sotilaspapin johdolla tunnistetaan sodassa kuolleiden mätäneviä ruumiita. Joukossa on Aarne Niskavuori. Niin käy, että pappi joutuu Niskavuoren tilalle kertomaan jälleen yhden suru-uutisen. Niskavuorelle laskeutuu suru. Ilona on jäänyt leskeksi, Paavo ja Lilli isättömiksi. Aarne lasketaan sankarihautaan kunnialaukausten saattamana. Viikatemies kysyy surevilta omaisilta: entäs nyt, Niskavuori? Kuka astelee seuraavaksi isännän saappaissa Niskavuoren viljavilla vainioilla?
Pitäjän viranomaistehtäviä hoitavat tahot alkavat kiinnostua yhä enemmän Juhani Mattilasta. Loviisan arvovallan ansiosta virkavalta ei kuitenkaan pääse liiaksi ahdistamaan häntä. Juhani ystävystyy Ilonan kanssa, ja heidän välilleen alkaa syntyä romanttista värinää. Myös Paavo ja Lilli tulevat hyvin toimeen setäpuolensa kanssa. Totuus Juhanista paljastuu Niskavuoren väelle dramaattisella tavalla. Aseilla uhkaavat viranomaiset tulevat pidättämään hänet, eikä hän tee vastarintaa.
Sodan päätyttyä myös Loviisan elämänliekki alkaa hiipua. Niskavuorelle kutsutaan kaikki Loviisan lapset sekä Martta ja vankilasta vapautettu Juhani kuulemaan Loviisan viimeistä tahtoa. Ilona ja Juhani saavat vastuun sukutilasta, ja heidän jälkeensä on Paavo Niskavuoren vuoro. Wuolijoen alkuperäisnäytelmässä Niskavuori kutistuu pientilaksi, jota Paavo alkaa hoitaa.
Henkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elsa Turakainen  | … |  vanha emäntä   |
|  Mirjam Novero  | … |  Ilona   |
|  Tauno Palo  | … |  Juhani Mattila & Juhani Niskavuori   |
|  Martti Katajisto  | … |  Paavo   |
|  Leila Väyrynen  | … |  Lilli   |
|  Martta Kinnunen  | … |  telefooni-Sandra   |
|  Hillevi Lagerstam  | … |  Martta Santala   |
|  Joel Rinne  | … |  Artturi Santala   |
|  Artturi Laakso  | … |  Kaarle Niskavuori   |
|  Urho Lahti  | … |  Salminen   |
|  Aarne Laine  | … |  Jokinen   |
|  Sylva Rossi  | … |  karjakko-Miina   |
|  Anton Soini  | … |  vanha vouti   |
|  Rauha Rentola  | … |  Malviina Mattila   |
|  Kunto Karapää  | … |  apteekkari   |
|  Hannes Veivo  | … |  nimismies   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  rovasti   |
|  Ekke Hämäläinen  | … |  sotilasvirkailija   |
|  Antero Ruuhonen  | … |  Pikku-Martti   |
|  Ida Salmi  | … |  sisäkkö-Eeva   |
|  Martti Tschokkinen  | … |  kenttäpappi   |
|  Matti Lehtelä  | … |  vääpeli   |
|  Anni Rönkkö  | … |  Jokisen vaimo   |
|  Fiinu Autio  | … |  nainen hautajaisissa   |
|  Tyyne Haarla  | … |  Salmisen vaimo   |
|  Olga Tainio  | … |  syntymäpäivävieras   |
|  Pirkko Raitio  | … |  syntymäpäivävieras   |
|  Armas Jokio  | … |  kanttori   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  syntymäpäivävieras   |
|  Tommi Rinne  | … |  autonkuljettaja   |
|  Pentti Irjala  | … |  suojeluskuntalainen   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  konstaapeli   |
|  Ossi Korhonen  | … |  professori Fredrik Niskavuori   |
|  Martta Kontula  | … |  Saima Niskavuori   |
|  Uljas Kandolin  | … |  tanssittaja   |
|  Martti Seilo  | … |  tanssittaja   |
|  Matti Dahlberg  | … |  tanssittaja   |
|  Iris-Lilja Lassila  | … |  tanssija   |
|  Aulikki Tarnanen  | … |  tanssija   |
|  Ernst von Born  | … |  ääni radiossa   |
|  Edvin Laine  | … |  kertoja   |
Tuotanto

Niskavuori taistelee kuvattiin huhti–elokuussa 1957. Sisäkuvat otettiin seuraavana syksynä. Niskavuorta esitti Miekkalan talo Hausjärven Lavinnossa, kuten myös Niskavuoren Aarnessa. Osa taistelukohtauksista kuvattiin Imatran Immolassa, missä pyörremyrsky oli vastikään kaatanut metsää. Muita kuvauspaikkoja olivat muun muassa Nurmijärven kirkko ja Sipoon Hangelby.
Elokuvan pikkuosissa vilahtavat muun muassa Armas Jokio, Ekke Hämäläinen, Uljas Kandolin ja Tommi Rinne. Rauha Rentola näyttelee Malviina Mattilaa 1800-luvun lopulle ajoittuvassa takautumassa. Tohtori ja tohtorinna Artturi ja Martta Vareliuksen sukunimi on elokuvassa muutettu Santalaksi.
Elokuvassa on runsaasti diegeettistä musiikkia, kuten Oskar Merikannon laulu ”Oi muistatko vielä sen virren” ja Gabriel Linsénin klassikkosävelmä ”Kesäpäivä Kangasalla”. Lisäksi kuullaan kansansävelmiä, kuten ”Läksin minä kesäyönä käymään”, ”Oi kallis Suomenmaa” ja ”Kotimaani ompi Suomi”. Loviisan syntymäpäivä -kohtaukseen on sovitettu useita klassisia sävelmiä, kuten Gustav Adolf Härtelin ”Sua tervehdin” (”Abendstänchen”).
Vastaanotto

Ylioppilaslehti piti Niskavuori taistelee -elokuvaa ”syksyn vahvimpana kotimaisena elokuvana”, mikä ei tosin suonut sille merkittävän teoksen arvoa, sillä lehden mukaan suomalaisen elokuvan yleinen taso oli tuohon aikaan heikko. Edelleen YOL arvioi Laineen ja Harkimon kuvatyyliä suomalaisessa elokuvassa uudehkoksi, ”italialaiseksi linjaksi”: puhtaaksi, selkeäksi ja yksinkertaiseksi Yleisesti kriitikot pitivät elokuvaa heikompana kuin esimerkiksi Laineen Niskavuoren Hetaa. Ilta-Sanomien kriitikko moitti replikointia teatterimaiseksi, mutta kehui Turakaisen tulkintaa: ”Elsa Turakainen – – luo Loviisasta maltillisen kauniin seesteisen ja hartaan ihmiskuvan – –.” Noveron ja Palon suoritukset arvioitiin ohuemmiksi. Elokuvan musiikkia arvosteltiin pateettiseksi ja sovinnaiseksi.
Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi (2010) Edvin Laineen ohjauksen jäävän ”selvästi ulkokohtaisemmaksi kansallisteatteriksi kuin edelliset Niskavuori-sovitukset.”
Osmo K. Oksasen Niskavuori taistelee -juliste sai kunniakirjan Filmikamarin järjestämässä kilpailussa vuoden 1957 parhaista julisteista.
Julkaisut

Televisiossa elokuva esitettiin ensi kerran 29. maaliskuuta 1964, ja se on julkaistu myös DVD:nä.
Aiheesta muualla

Niskavuori taistelee / Niskavuoris kamp. Finnkino DVD. Arkistoitu 29.4.2013.
Nokisenkoski

| Nokisenkoski |
| --- | --- |
 Nokisenkosken alkuosuus
Maat:  Suomi
Kunta:  Rautalampi
Koordinaatit:  62.71167°N, 26.87943°E
Joki:  Rautalammin pääreitti
Pituus:  200–280  m
Pudotuskorkeus:  0,3  m
Keskivirtaama:  40  m³/s
Nokisenkoski on Pohjois-Savon Rautalammin Vaajasalmella Rautalammin reitillä sijaitseva koski. Vesi laskee koskessa Niinivedestä Miekkaveteen. Koski sijaitsee 17 km Suonenjoelta luoteeseen päin.
Yleistä

Nokisenkoski sijaitsee Vaajasalmen itäpuolella Niiniveden ja Miekkaveden välissä. Vesistöjä erottaa kaakosta tuleva noin 8 kilometriä pitkä niemi, joka kohtaa Vaajasalmella lännestä työntyvän pienen niemen. Salmea on kavennettu hieman Suonenjoen ja Vesannon välisen seututien 545 sillan rakentamisen yhteydessä. Koski alkaa sillan kohdalta ja kohdatessaan Myllysaaren se jakautuu kummallekin puolelle saarta erillisiksi koskiksi, joista länsipuolen koski on leveämpi. Koski on ilmakuvasta mitattuna 280 metriä pitkä, kartan piirroskuvasta 130 metriä  ja ilmoituksen mukaan noin 200 metriä pitkä . Koskelle kertyy pudotusta noin 0,3 metriä , mikä on sama kuin ylä- ja alapuolisten järvien vedenpintojen korkeusero. Salmen ja kosken rannat ovat asumatonta metsämaata. Lähimmät asunnot sijaitsevat seututieltä haarautuvan yhdystien 5451 varrella. Kosken itäpuolella on paikoitusalue, kioski ja nuotiopaikka kalastajille.
Luontoarvoja

Koski soveltuu hyvin perho- ja uistinkalastukseen, joiden tulee lunastaa kalastuslupa Vaajasalmen osakaskunnalta . Tärkeimmät saaliskalat ovat taimen, siika ja harjus. Koskesta saaliiksi saatavien villien taimenten osuutta ei tiedetä, mutta niiden osuus on ollut lievässä kasvussa 2010-luvulla. Koskessa esiintyy kutukuoppia ja poikastiheys vaihtelee 1–13 poikasta aarille (vuosina 2002–2013).
Hydrologiaa

Nokisenkosken valuma-alueen pinta-ala määritetään Niiniveden luusuassa kosken niskalta ja se on 4 205,11 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,50 %. Koski sijaitsee Konneveden alueella (14.71), jonka yläraja seuraa siltaa .  Keskivirtaamaksi (MQ) on ilmoitettu 33 kuutiometriä sekunnissa (m³/s, vuosina 1994–2010 , tai 40 m³/s  taikka 39 m³/s , tai jopa 36–37 m³/s ), keskiylivirtaamaksi (MHQ) 62,84 m³/s ja keskialivirtaamaksi (MNQ) 20,66 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1929–2022. Pienin mitattu virtaama (NQ) 4,40 m³/s havaittiin 18.11.2030, ja suurin virtaama (HQ) 111,00 m³/s vastaavasti 11.6.1988.
Aiheesta muualla

Nokisenkoski.fi
Nokisenkoski visitrautalampi.fi. Rautalampi:  Rautalammin kunta.
Rautalammin reitti
Suontienselkä–Paasvesi
Pielavesi – Säviänvirran kanava – Haapajärvi – Pieksänjärvi
Iisvesi – Rasvanki – Virmasvesi – Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu ‎
Nilakka – Kolun kanava – Äyskoski
Koskelovesi-Miekkavesi – Nokisenkoski – Niinivesi – Säynätsalmen kanava – Iisvesi
Kiesimä – Kerkonkosken kanava – Sonkari – Vesantojärvi – Kiesimän kanava – Neiturin kanava
Konnekoski – Hankavesi – Myhinkoski – Myhinjärvi
Konnevesi – Kellanvirta – Liesvesi – Vanginvesi – Korholankosket – Kynsivesi–Leivonvesi – Simunankoski – Kuusvesi
Armisvesi – Hankavesi – Kuuhankavesi – Venejoki
Lievestuoreenjärvi – Sahinjoki
Uurainen – Nurminen – Ahveninen
Tarvaalankoski – Saraavesi
Hankavesi
Johan Konstantin Nordlund

Johan Konstantin Nordlund (19. toukokuuta 1864 Rauma – 20. helmikuuta 1946) oli suomalainen Raumalla vaikuttanut merikapteeni ja konsuli.
Nordlund kävi Raumalla kansakoulun ja lähti sitten merille. Hänestä tuli merikapteeni 1896, ja hän oli suomalaisten kauppalaivojen päällikkönä kaikilla valtamerillä. Nordlund palasi meriltä ja asettui Raumalle vuonna 1906, kun hän perusti höyrylaiva-asioimiston sekä huolinta- ja rahtausliikkeen toiminimellä Laine & Nordlund. Vuonna 1916 hän perusti Oy Raumo Stevedoring Ltd -ahtausliikkeen (vuodesta 1961 Oy Rauma Stevedoring Ltd ja vuodesta 2013 Euroports Rauma Oy) ja muutti toiminimensä osakeyhtiöksi Oy Laine & Nordlund Ltd. Nordlund oli molempien yhtiöiden toimitusjohtajana niiden perustamisesta alkaen, ja hän oli Oy Laine & Nordlund Ltd:n johtokunnan puheenjohtaja yhtiön perustamisesta lähtien. Vuonna 1938 hän omisti 37 prosenttia Oy Raumo Stevedoring Ltd:n osakkeista; muita omistajia olivat Henrik Wilhelm Heinrichs (32 %), John Nurminen (26 %) ja Henrik Wilhelm Heinrichsin poika Uno Wilhelm Heinrichs (5 %). Lisäksi Nordlund harjoitti veistetyn puutavaran kauppaa vuosina 1905–1926.
Nordlund oli Rauman kaupunginvaltuuston jäsenenä 1904–1928 ja rahatoimikamarin jäsenenä 1928–1929 sekä vuodesta 1930 Rauman kaupunginhallituksen jäsenenä. Rauman merimieshuoneen johtokunnan puheenjohtajana Nordlund oli vuodesta 1905, ja hän oli Rauman suojeluskunnan esikunnan jäsenenä suojeluskunnan perustamisesta lähtien. Nordlund oli vuodesta 1931 myös Ruotsin varakonsulina Raumalla.
Nordlund oli naimisissa Ida Augusta Ramstedtin (1872–1946) kanssa. Heidän poikansa oli Oy Alkoholiliike Ab:n pääjohtaja Manne Nurmia, vuoteen 1936 Nordlund.
Kirjallisuutta

Elämää ja ajankuvia 1864-1946: Johan Konstantin ja Ida Augusta Nordlund; kirjoittanut Eeva Winter, koonnut Marja Pietilä. Deadline, Rauma 2004, 2. painos 2009 ISBN 952-91-8153-1
Erkki Nordberg

Erkki Juhani Nordberg (17. elokuuta 1946 Helsinki – 28. maaliskuuta 2012 Helsinki) oli Suomen puolustusvoimien eversti, joka siirtyi eläkkeelle elokuussa 2006 pääesikunnan koulutusosaston osastopäällikön tehtävistä. Hänen siviilioppiarvonsa oli filosofian maisteri.
Suuri yleisö tunsi Nordbergin tiedotusvälineistä asiantuntijakommentaattorina muun muassa Persianlahden sodan ja Jugoslavian sotien ajoilta. Nordberg palveli muun muassa Uudenmaan Jääkäripataljoonan komentajana ja kehitti rykmentissä asutuskeskustaistelutapoja pääkaupunkiseudun puolustamiseksi. Nordberg toimi myös Karjalan Prikaatin komentajana vuosina 1999–2002.
Nordberg kirjoitti lukuisia kolumneja lehtiin ja muun muassa esipuheen opetusneuvos, reservin majuri Erkki Hautamäen kirjaan Suomi myrskyn silmässä. Sotilasaikakauslehden päätoimittajana hän toimi vuosina 1993–2000.
Nordberg oli Suomen Sotilassosiologisen Seuran hallituksen jäsen kuolemaansa asti. Seuran seminaarissa 31.3.2011 hän piti vapaamuotoisen esitelmän aiheesta "Kadonneet kakarat". Hän kiinnitti huomiota nuorten miesten syrjäytymiseen ja syrjäytymisen vaikutukseen sotilaskoulutettavien määrään. Tyylilleen uskollisena hän ilmoitti määrän suoraan pataljoonina.
Reserviin siirryttyään hän vaikutti Stadin Slangi ry:ssä, jossa hän oli yhdistyksen perinne- ja kulttuurilehti Tsilarin toimituskunnassa ja yhdistyksen hallituksessa. Hänelle kuuluivat luontaisesti talvisodan ja Ässärykmentin taistelujen juhlatilaisuudet Ässärykmentin muistomerkillä Alli Tryggin puistossa. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä tapahtui seppeleenlaskussa patsaalla talvisodan päättymisen muistopäivänä 13. maaliskuuta 2012.
Julkaisut

Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla. Art House, 2003. ISBN 951-884-362-7 (sid.)
Suomi, EU, Nato ja Venäjä. Art House, 2004. ISBN 951-884-387-2 (sid.)
Kriisi! Pienet valtiot kansainvälisissä ja ulkopoliittisissa kriiseissä. Kustannus Oy Suomen Mies, 1990. ISBN 951-95800-1-8 (sid.)
Islamistinen terrorismi ja sen vastainen puolustus. Art House, 2007. ISBN 978-951-884-418-4 (nid.)
Talvisodan ÄSSÄ-rykmentti. Yhdessä Olli Harisen ja Göran Lindgrenin kanssa. WSOY, 2010. ISBN 978-951-0-35790-3 (sid.)
Arvio ja ennuste Suomen puolustuskyvyn kehittymisestä vuoteen 2039 mennessä.  Art House, 2011. ISBN 978-951-884-474-0 (nid.)
Aiheesta muualla

Erkki Nordberg Suomen Kuvalehti. Arkistoitu 1.3.2012. Viitattu 2007-9-19.
Erkki Nordbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Håkan Nordqvist

Håkan Nordqvist on kauppatieteen maisteri ja talousviestinnän ammattilainen. Hän on toiminut talous- ja viestintätehtävissä A. Ahlström Osakeyhtiössä, Nokia-yhtymässä ja Valmet-konsernissa. Vuodesta 1988 hän on johtanut omaa talousviestinnän konsulttitoimistoaan.
Nordqvist on uransa aikana pavellut noin 150 yritystä ja tuottanut asiakkailleen yli 200 vuosikertomusta. Hän on toiminut viestinnällisenä neuvonantajana monissa osakeanneissa ja palvellut sekä suomalaisia että ulkomaisia pörssiyrityksiä. Nordqvist on Suomen IR-yhdistyksen perustajajäseniä ja toimi myös aikoinaan yhdistyksen ensimmäisessä hallituksessa ja useana vuonna myös yhdistyksen vuosikokousten puheenjohtajana.
Nordqvist on julkaissut kirjoja markkinointiviestinnästä, yhden yrityshistoriikin sekä teoksen Rotary 75 vuotta Suomessa. Uransa aikana Håkan Nordqvist on myös käynyt opintomatkoilla ja ulkomaankomennuksilla Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Ruotsissa. Nordqvist toimi yhteispohjoismaisen rotarylehden Rotary Nordenin toimittajana ja päätoimittajana yli 20 vuoden ajan vuoteen 2011. Helsingissä vuonna 1983 pidettyjen ensimmäisten yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailujen järjestelytoimikunnassa Håkan Nordqvist vastasi tietotekniikasta.
Julkaisuja

Business to business -viestintä : yritysten välinen markkinointiviestintä Mainostajien liitto, 1988  ISBN 951-95615-6-0
Langattomuuden aikaan : 120 vuoden katkeamaton toimintaketju, toimittanut: Håkan Nordqvist. Yomi, 2004  ISBN 952-91-8164-7
Ordentligt folk : Arbetets vänner i Sörnäs 110 år 1894-2004, Arbetets vänner i Sörnäs, 2004  ISBN 952-91-7722-4
Service above self : palvelumieli itsekkyyden edelle, toim.: Håkan Nordqvist. Suomen Rotary r.y., 2001  ISBN 952-91-4142-4
Nollaenergiauniversumi

Nollaenergiauniversumi on teoria, joka esittää että kaikkeuden kokonaisenergia on täsmälleen nolla. Universumin materiamuodossa oleva positiivinen energia kumoutuu täydellisesti kaikkeuden gravitaatiomuodossa olevalla negatiivisella energialla .
Teorian esitti vuonna 1854 William Thomson:
Vuonna 1854 Thomson oli omaksunut näkökannan, jonka mukaan 'painovoiman potentiaalienergia saattaa olla todellisuudessa kaiken liikkeen, lämmön ja valon täydellinen korrelaatti nykyisessä maailmankaikkeudessa'. Toisin sanoen painovoiman potentiaalienergia olisi ' universumin kaiken energian alkuperäismuoto'. Tällainen spekulaatio varmisti hänen teologiansa luonnosta, jossa Jumala oli alussa luonut absoluuttisella voimallaan energian nimeltä ex nihilo ja oli ylläpitänyt sen määrän.
Ilmaisen lounaan tulkinta

Kosmisen inflaation yleinen ominaisuus on inflaatio-alueen sisällä säilyvä tasapaino negatiivisen gravitaatio-energian ja inflaton kentän positiivisen energian välillä. Tästä seuraa inflaation jälkeinen universumi, jossa energian tiheys on mitättömän pieni tai nolla. Tämä universumin totaalienergiabudjetin tasapaino mahdollistaa kosmisen inflaation loputtoman kasvumahdollisuuden. Kosmisen inflaation aikana inflaatio-energia virtaa gravitaatiokentästä (tai geometriasta)  inflatonkenttään. Gravitaatio-energian kokonaismäärä laskee (tulee enemmän negatiiviseksi) ja inflatonkentän kokonaisenergia nousee (tulee enemmän positiiviseksi). Kuitenkin kunkin omat energiatiheydet pysyvät vakiona ja vastakaisina, koska alueessa tapahtuu inflaatiota. Näin ollen kosminen inflaatio selittää omituiset materian ja gravitaatio-energian pois pyyhkiytymiset kosmologisessa mittakaavassa, mikä on johdomukaisesti todettu astronomisissa havainnoissa.
Kvanttihäilyväisyys

Kvanttimekaniikan epätarkkuusperiaatteesta johtuen energiahäilyväisyydet, kuten elektroni ja sen antihiukkanen, positroni, voivat spontaanisti ilmestyä tyhjiöavaruudesta, mutta niiden pitää myös hävitä nopeasti. Mitä pienempi on hiukkasen energia, sitä pidempää se voi olla olemassa. Gravitaatiokentällä on negatiivinen energia. Materialla on taas positiivinen energia. Mikäli nämä kaksi arvo mitätöivät toisensa, se edellyttäen Universumin täydellistä litteyttä (ei lainkaan kaarevuutta). Tässä tapauksessa Universumilla on nollaenergiatilassa ja voi teorettisesti kestää ikuisuuden.
Hawkingin gravitaatio-energia

Stephen Hawking kirjoittaa vuonna 2010 julkaistussa kirjassaan Suuri suunnitelma: "Jos universumin kokonaisenergian pitää pysyä ikuisesti nollana, mutta kappaleen luominen vaatii energiaa, kuinka koko universumi voi olla luotu tyhjästä? Tämän takia voimassa täytyy olla laki kuten gravitaatio. Koska gravitaatio on puoleensa vetävä voima, gravitaatio-energia on negatiivinen: gravitaatiollisesti sidotun systeemin, kuten Maa ja kuu, erottaminen vaatii työtä (energiaa). Tämä negatiivinen energia voi tasapainottaa positiivista energiaa, jota tarvitaan materian luomiseen, mutta ei siinä kaikki. Esimerkiksi koko Maapallon negatiivinen gravitaatio-energia on vähemmän kuin biljoonasosa Maapallon materiaalihiukkasten positiivisesta energiasta. Kappaleella, kuten tähdellä tulee olemaan enemmän negatiivista gravitaatio-energiaa ja mitä pienempi se on (mitä lähempänä yksittäiset osat ovat toisiaan), sitä suurempi tulee olemaan negatiivinen gravitaatio-energia. Jotta negatiivinen gravitaatio-energia voi tulla suuremmaksi (suuruudeltaan) kuin materian positiivinen energia, tähti romahtaa mustaksi aukoksi omaten positiivisen energian. Tästä syystä tyhjiöavaruus on tasapainossa. Kappaleet, kuten tähdet tai mustat aukot eivät voi syntyä tyhjästä, mutta koko universumi voi."selvennä
Norkkusammal

| Norkkusammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Elinvoimainen 
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Lahko::  Palmikkosammalten lahko Hypnales
Heimo::  Oravisammalten heimo Leucodontaceae
Suku::  Norkkusammalet Antitrichia
Laji::  curtipendula
Kaksiosainen nimi
 Antitrichia curtipendula  (Hedw.) Brid. 
Katso myös
   Norkkusammal Wikispeciesissä   Norkkusammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norkkusammal (Antitrichia curtipendula) on lehtisammallaji oravisammalten heimossa (Leucodontaceae). Sitä esiintyy Maan pohjois- ja eteläpuoliskolla. Suomen alueella lajin levinneisyys on painottunut eteläosaan, sitä esiintyy melko laajasti Etelä-Suomessa ja harvinaisena Koillismaan korkeudelle.
Norkkusammalen pääverso kasvaa hyvin pitkäksi ja siitä kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä pitkiä sivuhaaroja jotka ovat edelleen haaroittuneet sulkamaisesti. Sammalen väri vaihtelee ruskehtavasta kirkkaanvihreään. Varsi on punainen. Lehdet ovat kolmikulmaiset, poimuiset, kärjestä pitkäsuippuiset. Kärjessä on teräviä väkäsmäisiä hampaita. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin. Niissä on noin yhden senttimetrin pesäkeperä.
Norkkusammal kasvaa puolivarjoisilla, varjoisilla kallioseinämillä ja vanhojen lehtipuiden (jalojen) rungoilla.