Luonnonkapitalismi
Luonnonkapitalismin strategiat > Resurssituottavuus

Resurssituottavuus (engl. resource productivity) tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että jatkamme kaikkien resurssien – inhimillinen työ, raaka-aineet, energia jne. – tuottavuuden kohottamista palveluiden ja tavarantuotannossa. Natural Capitalism -kirjan tekijöiden mukaan meidän on ehkä vaikea nähdä, miten tuottavuutta voitaisiin merkittävästi kohottaa nykyisestä. Kuitenkin esimerkiksi viimeisten 250 vuoden aikana on tuottavuus kohonnut siten, että nykyään yhden ihmisen työpanos tuottaa kaksisataa kertaa enemmän kuin 1700-luvulla. Silti käytössämme on tänäkin päivänä hyvin epätaloudellista tekniikkaa, kuten esimerkiksi polttomoottoriautot, jotka käyttävät polttoaineen energiasta vain noin yhden prosentin itse matkustajan kuljettamiseen ja loput 99 prosenttia epätaloudelliseen moottoriin ja toistatuhatta kiloa painavan auton liikuttamiseen.
Meidän ei tosin tarvitse pohtia sitä, missä määrin tuleva kehitys nostaa tuottavuutta, sillä jo nykyisellä tietämyksellä ja ymmärryksellä voidaan resurssituottavuutta kohottaa huomattavasti. Hawken ja Lovinsit tarjoavat kirjassaan hengästyttävän määrän käytännön esimerkkejä resurssien käytön tehostamisesta. Heidän teesinsä on, että kehittyneissä maissa on säästettävissä 90-95 prosenttia materiaaleja ja energiaa alentamatta kuitenkaan ihmisten haluamien palveluiden ja tuotteiden määrää tai laatua – ja lisäksi paremmalla taloudellisella voitolla.
Tällaisiin tuloksiin päästään muun muassa ottamalla suunnittelussa ja päätöksenteossa huomioon yksittäisten valintojen vaikutus kokonaisuuteen sen sijaan, että mitattaisiin pelkästään yksittäisen osatekijöiden tehokkuutta.
Esimerkiksi maailman sähkönkulutuksesta noin 3/5 käytetään erilaisten sähkömoottoreiden pyörittämiseen. Suurin osa moottoreista toimii erilaisina pumppuina, jotka käyttävät suurimman osan energiasta kamppailussa kitkaa vastaan. Kirjoittajat kertovat esimerkkinä miten eräässä muoviteollisuuden tehtaassa saavutettiin 14 pumpun järjestelmässä 92 %:n energiansäästöt tavanomaiseen järjestelmään verrattuna seuraavilla yksinkertaisilla toimilla:
putkien halkaisijaa kasvatettiin (pienempi kitka)
putkitus suunniteltiin ja toteutettiin ennen pumppujen sijoittamista (vältetään mutkia, pumppausta ylämäkeen, liian pitkä putkia yms.)
edellisten ansiosta voitiin hankkia huomattavasti pienitehoisemmat pumput.
Yleensä putkien halkaisijaa ei uskalleta kasvattaa, koska isompien putkien hankintahinta on korkeampi kuin pumppauksessa säästetyn energian hinta. Tarkastelemalla kuitenkin kokonaisuutta havaitaan, että hankintahinta korvautuu välittömästi, koska suuremmat putket tarvitsivat pienemmät ja halvemmat pumput. Järjestelmän rakentaminen oli lisäksi nopeampaa, yksinkertaisempaa ja tilaa säästävämpää kuin perinteinen malli olisi ollut.
Kirjoittajat korostavat, että kuvittelemme elävämme maailmassa, jossa tehtaat ja palvelut on suunniteltu ja toteutettu tehokkaasti. Todellisuus on heidän mukaansa kuitenkin toisenlainen: maailma on väärällään huonoa suunnittelua ja huonojen ”hyväksi koettujen” tapojen toistoa, jotka tuottavat kehnosti ihmisiä palvelevia ja luonnon resursseja hukkaavia lopputuloksia.