stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäkitervakko
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen mäkitervakko kasvattaa pystyn, 20–50 cm korkean varren. Tummanpunaruskeat varret ovat nivelvälien alapuolelta tahmean nesteen peitossa. Lehdet ovat tasasoukan suikeita, lehtityven laidat ovat valkokarvaisia. Noin 10 cm pitkä runsaskukkainen kukinto on terttumainen. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on yhdislehtinen, ulkoverhiötön ja kooltaan 10–15 mm. Tummanpunaiset terälehdet ovat lisäteriöllisiä, ehyt- tai lanttokärkisiä sekä hieman nirhalaitaisia. Pituudeltaan ne ovat 5–9 mm pitkiä. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Mäkitervakko kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on viisiliuskaisesti aukeava kota.
Mäkitervakon lähisukuinen pikkutervakko (L. alpina) muistuttaa lajia paljon, mutta on sitä matalampi, eikä sen varsi ole tahmea. Lajit voivat risteytyä keskenään niiden yhteisillä kasvupaikoilla.
Kukkiva mäkitervakko muistuttaa hieman myös yleistä puna-ailakkia (Silene dioica). Kasvit erottaa toisistaan esimerkiksi siitä, että mäkitervakon kukinto on tiheämpi ja puna-ailakin varsi ei ole tahmea.
Levinneisyys

Mäkitervakkon päälevinneisyysalue ulottuu Alpeilta Balkanin läpi Pohjois-Kreikkaan, Bulgariaan, Romaniaan ja edelleen Ukrainan kautta Keski-Venäjälle. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin saakka. Satunnaisemmin lajia tavataan suurimmassa osassa Länsi-Eurooppaa Pohjois-Saksasta Espanjaan ja Britteinsaarille, Italiassa, Kaukasuksen alueella ja Fennoskandian pohjoisosissa. Suomessa mäkitervakkoa kasvaa lähinnä Etelä- ja Keski-Suomessa, jossa se on alkuperäislaji. Tulokaslajina sitä kasvaa Etelä-Lappia myöten. Runsaimmillaan laji on maan eteläosissa.
Elinympäristö

Mäkitervakko on kuivien ja aurinkoisten kasvupaikkojen laji. Se viihtyy kuivilla kallioilla ja mäenrinteillä, hiekkaisilla rinne- ja ketoniityillä sekä tien- ja radanvarsilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2011: Mäkitervakon levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Mäkitervakko (Lychnis viscaria)[vanhentunut linkki]
Luontoportti: Mäkitervakko (Viscaria vulgaris)
Pohjolan kasvien pauloissa: Viscaria vulgaris - mäkitervakko
Nettikasvio: Mäkitervakko (Lychnis viscaria)[vanhentunut linkki]
ITIS: Lychnis viscaria (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lychnis viscaria (englanniksi)
Mäkitervakon kukintoja. Varren tahmeat osat erottuvat muuta vartta tummempina.
Mäkitervakkoja niityllä Saksassa.
Nikolai Martsenko

Nikolai Martsenko vuonna 2012.
Nikolai Jurjevitš Martsenko (ven. Николай Юрьевич Марценко; s. 25. toukokuuta 1993 Krasnojarsk) on venäläinen moottoriurheilija.
Ura

Martsenko aloitti uransa 11-vuotiaana Venäjän Touring Car -amatöörimestaruussarjassa. Vuonna 2009 hän ajoi muutaman kilpailun Saksan F3-sarjassa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi F3-luokan suomenmestaruussarjassa ja viidenneksi saman luokan Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) cupissa. Vuosina 2010–2011 Martsenko kilpaili Saksan F3-sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Martsenko kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen 13 pistettä. Martsenko jatkoi sarjassa vuonna 2013 saavuttaen 20 pistettä.
Martsenko jatkoi sarjassa myös vuonna 2014. Hän ehti ajaa vain neljä kilpailua saavuttaen yhden kakkossijan. Tämän jälkeen hän ajautui budjettiongelmiin ja joutui jättämään kauden kesken. Hän sai kuitenkin myöhemmin paikan GP3-sarjasta siirtyen kesken kauden Hilmer Motorsport -talliin jossa hän ajoi neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Hilmer Motorsport | ESPFEA   | ESPSPR   | AUTFEA 19 | AUTSPR DNS | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | RUSFEA 19 | RUSSPR Kesk. | ABUFEA   | ABUSPR   | 0 | 33. |
Nonkon

| Nonkon |
| --- | --- |
 Nonkon
 Koordinaatit: 13°13′24″N, 7°51′30″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Kolokanin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  18 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nonkon on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Kolokanin piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Kolokanista kaakkoon. Kunnassa on 18 100 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Nonkonin kunta rajoittuu pohjoisessa Kolokanin piirin Massantolan, lännessä Tioribougoun ja Ouolodon, etelässä Nossombougoun ja idässä Koulikoron piirin Sirakorolan ja Koulan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Uskontoja ovat islam, protestantismi, adventismi, animismi ja katolisuus.
Nonkonin liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, lehmänpapu sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja okra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet.
Naturally (J. J. Calen albumi)

| Naturally J>  J. Cale |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 29. syyskuuta 1970 – 9. kesäkuuta 1971
 Julkaistu: 1972
 Tuottaja(t): Audie Ashworth
 Tyylilaji: blues rock
 Kesto: 31.41
 Levy-yhtiö: Mercury Records
J. J. Calen muut julkaisut
|   | Naturally 1972 | Really 1973 |
Naturally on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi J. J. Calen ensimmäinen studiolevy vuodelta 1972. Sen on tuottanut Audie Ashworth Audigram-yhtiöstä. Levyn on julkaissut Mercury Records ja CD:n sarjanumero on 830 042-2. Levyn kappalenumeroiden äänityspäivämäärät ovat:
29. ja 30. syyskuuta 1970: 1, 2, 7, 10, 12
2.-4. lokakuuta 1970: 4-6, 8, 11
9. kesäkuuta 1971: 3, 9.
Kappaleet 3-6, 8, 9 ja 11 on äänitetty Mt. Julietissa, Tennesseessä studiossa nimeltä Bradley's Barn. Äänittäjinä ovat toimineet Joe Mills ja Jim Williamson. Loput kappaleet on äänitetty Nashvillessa, Tennesseessä Moss Rose Studiossa. Äänittäjänä on ollut James Long.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Call Me The Breeze | 2.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Call The Doctor | 2.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Don't Go To Strangers | 2.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Woman I Love | 2.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Magnolia | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Clyde | 2.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Crazy Mama | 2.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Nowhere To Run | 2.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | After Midnight | 2.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | River Runs Deep | 2.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Bringing It Back | 2.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Crying Eyes | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
Kaikki laulut on tehnyt J.J. Cale paitsi kappaleen "Clyde" yhteistyössä C.W. Beaversin kanssa. 
Laulujen alkuperäinen julkaisija on Johnny Bienstock Music paitsi kappaleen "After Midnight" osalta Viva Music Inc. Tuotanto-oikeudet omistaa Hollannissa toimiva Phonogram Int. B.V.
Muusikot

J. J. Cale - kitara ja laulu
Karl Himmel - rummut (4-8, 10-12)
Chuck Browning - rummut (3, 9)
Tim Drummond - basso (4-6, 8, 11)
Carl Radle - basso (7, 10, 12)
Norbert Putnam - basso (3, 9)
Bob Wilson - piano (4-6, 8, 11)
David Briggs - piano ja urut (3, 9)
Jerry Whitehurst - piano (3, 9)
Weldon Myrick - steel-kitara (1, 2)
Buddy Spiker - viulu (6)
Shorty Lavender - viulu (6)
Walter Haynes - dobro (6)
Mac Gayden - slide-kitara (7, 10)
Ed Colis - huuliharppu (4-6, 8, 11)
Diane Davidson (Janus Records) - taustalaulu (7, 10)
Nicole Resch

Nicole Resch oli  Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) pääsihteeri vuodesta 2008 huhtikuuhun 2018. Hän on riippumattoman komission raportin mukaan ollut Venäjän lahjonnan kohteena ja ajanut tehtävässään Venäjän etua. Hän on muun muassa vastannut siitä, että Jevgeni Ustjugov pääsi kilpailemaan Sotšissa 2014 ja sai olympiakulta, vaikka hänen veriarvonsa olivat poikkeavat. Resch esti raportin mukaan IBUn lääketieteellistä komiteaa paljastamasta venäläisurheilijoiden dopingin käyttöä.
Nobutaka Machimura
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Machimura Japanin hallituksen sivuilla (englanniksi)
Japanin ulkoministeriön tietosivut (englanniksi)
Machimura Japanin ulkomisteriössä (englanniksi)
The Game (rap-artisti)

| The Game |
| --- | --- |
 Taylor vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jayceon Terrell Taylor
Syntynyt: 29. marraskuuta 1979 (ikä 44) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Game, The Game, Hurricane Game
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  rap west coast hip hop gangsta rap
Yhtyeet:  G-Unit (2003–2005)
Levy-yhtiöt:  BWS, Aftermath Entertainment, Interscope-Geffen-A&M
Aiheesta muualla
www.comptongame.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
The Game (oik. Jayceon Terrell Taylor, s. 29. marraskuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rap-muusikko.
Taylor on kotoisin Comptonista, Kaliforniasta. Hänen katsotaan tuoneen 1990-luvulla kukoistaneen west coast -rapin 2000-luvulle. Hän on saanut kaksi Grammy-ehdokkuutta.
Nuoruus

Taylor on kotoisin Kalifornian Comptonista. Hänen vanhempansa olivat Crips-katujengin jäseniä. Kun Taylor oli 7-vuotias, jo ennestään rakoillut perhe repesi kappaleiksi, kun hänen vanhempi sisarensa syytti isää seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Sosiaaliviranomaiset sijoittivat seuranneessa kaaoksessa Taylorin kasvatuskotiin Carsoniin, jossa hän eli kymmenen muun lapsen kanssa elämänsä seuraavat kuusi vuotta.
Nuoruudessaan varsin lupaava koripalloilija Taylor ajautui veljensä jalanjäljissä rikolliselle tielle. Hän alkoi liikkua Cedar Block Piru Bloods -jengissä, johon vanhempi veli, Big Fase 100, oli hänet tutustuttanut. Taylor alkoi myydä huumeita ja varastettua tavaraa sekä osallistua jengin toimintaan. Vuonna 2001 hän loukkaantui vakavasti huumekauppaan liittyneessä ampumavälikohtauksessa. Tayloria ammuttiin viisi kertaa ja hän vaipui koomaan. Vammoista toipuessaan hän päätti yrittää rakentaa uraa rap-muusikkona.
Taylor perusti levy-yhtiön The Black Wall Street Records yhdessä veljensä Big Fase 100:n kanssa vuonna 2002. Levy-yhtiö on julkaissut mixtapeja muttei yhtäkään virallista albumia. Taylorin ensimmäinen julkaisu oli mixtape You know what it is vol. 1, joka julkaistiin vuonna 2002. Hänet liitettiin levy-yhtiöön nimeltä Get low Recordz, jonka omisti JT The Bigga Figga. Sean Combs, joka tunnetaan paremmin nimellä P. Diddy, olisi ollut valmis ottamaan hänet suojiinsa Bad Boy Records -levymerkilleen, mutta Dr. Dre kuuli Taylorin musiikkia ja päätti antaa hänelle levytyssopimuksen Aftermath Entertaimentin kanssa. Taylor julkaisi lokakuussa 2004 epävirallisen albumin nimeltä Untold Story. Albumia myytiin yli 82 000 kappaletta ensimmäisten kolmen kuukauden aikana. Taylor julkaisi myös toisen mixtapensa You know what it is vol. 2. Näkyvyyden takaamiseksi levy-yhtiön johtoporras liitti Taylorin 50 Centin G-Unit-ryhmään. Taylor esiintyi useilla 50 Centin, Lloyd Banksin, Young Buckin ja Tony Yayon musiikkivideoilla. Hän esiintyi myös Jim Jonesin ”Certified Gangstas” -singlellä.
Ura > The Documentary

Vuonna 2005 ilmestyi debyyttialbumi The Documentary. Albumin kappaleista vastasivat Dr. Dren ohella Kanye West, Just Blaze, Timbaland ja Eminem. Levyllä vierailivat 50 Cent, Eminem, Busta Rhymes, Nate Dogg ja Mary J. Blige. Levy kohosikin Yhdysvaltain levymyyntilistan ykköseksi ja sitä myytiin tuplaplatinaan oikeuttava määrä. Maailmanlaajuisesti levyä on myyty yhteensä jo yli viisi miljoona kappaletta. The Documentaryn vastaavat tuottajat olivat 50 Cent ja Dr. Dre. Albumilta julkaistiin hittisinglet ”How We Do” ja ”Hate It or Love It”, joissa kummassakin mukana 50 Cent. Albumi oli kymmenenneksi myydyin albumi myyntitilastoissa vuonna 2005. Muita tunnettuja kappaleita albumilta olivat mm. ”Dreams”, ”Westside Story” ja ”Put You On The Game”.
Albumin valmistumisen jälkeen Taylor riitaantui 50 Centin kanssa ja joutui jättämään Dr. Dren Aftermathin. Hänet siirrettiin levy-yhtiö Geffenille.
Ura > Doctor's Advocate

Taylorin toinen albumi Doctor's Advocate julkaistiin lokakuussa 2006. Levyn nimestä huolimatta Dr. Dre ei ollut enää mukana albumin teossa sillä Game halusi näyttää pystyvänsä tekemään hyvää musiikkia ilman Dreta ja 50 Centiä. Silti taustavoimat ja vierailijat olivat vähintään yhtä nimekkäitä kuin The Documentarylla. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”One Blood (It's Okay)”. Ilmestymisviikollaan Doctor's Advocatea nousi Yhdysvaltojen albumilistan kärkeen ja debutoi edeltäjänsä tavoin Billboardin ensimmäisellä sijalla. Doctor's Advocatea myytiin yli 358 000 kappaletta. Tähän mennessä sitä on myyty Yhdysvalloissa 966 000 ja yhteensä koko maailmassa noin kolme miljoonaa kappaletta.
Muut albumin singlet olivat ”Let's Ride (Strip Club)” ja Kanye Westin kanssa tehty ”Wouldn't Get Far”, joista jälkimmäinen julkaistiin 2007 tammikuussa.
Ura > LAX

Huhtikuussa 2008 julkaistiin L.A.X.-albumilta ensimmäinen single ”Game's Pain”, josta tehtiin musiikkivideo. Myöhemmin julkaistiin myös single nimeltä ”Big Dreams”. Kesällä julkaistiin singlet ”Dope Boys” ja ”My Life” sekä ”House of Pain”. Tässä vaiheessa Game oli jo antanut ymmärtää, että aikaisemmin julkaistu ”Big Dreams” ei tule L.A.X.-albumille. Se kuitenkin julkaistiin albumin Deluxe Edition- ja Special Edition -versioilla. Special Editioniin on sisällytetty albumiin kaksi bonusraitaa ja Deluxe Editioniin niiden lisäksi kaksi muuta bonusraitaa. Kaikkien versioiden etukannet eroavat toisistaan. Albumilla kuullaan monia nimekkäitä artisteja kuten Nas, Ludacris, Ice Cube, Common, Lil Wayne ja Raekwon. Levy nousi Billboard 200 -listalla toiselle sijalle.
L.A.X.-albumia työstäessään Game ilmoitti, että albumi olisi hänen viimeisensä. Tämän jälkeen eräässä haastattelussa kesällä 2008 hän sanoi, että hän mahdollisesti työstäisi neljättä albumia, joka tapahtuisi vain jos hän saisi Dr. Dren, MC Renin, King Teen, DJ Yellan, Ice Cuben ja DJ Quikin mukaan albumille, joko tuottamaan tai räppäämään albumille. Myöhemmin radiohaastattelussa Game sanoi, että D.O.C.-projekti ei tule albumille .
Ura > 2010-luku

Gamen neljäs studioalbumi The R.E.D. Album julkaistiin Yhdysvalloissa 23. elokuuta 2011. Se sijoittui Yhdysvaltain Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle myyden 98 000 kappaletta. 18. heinäkuuta 2009 Game julkaisi edesmenneen poplegenda Michael Jacksonin kunniaksi kappaleen ”Better on the Other Side”. Kappaleella vierailevat Chris Brown, Diddy, DJ Khalil, Polow da Don, Mario Winans, Usher ja Boyz II Men. Kappale ei kuitenkaan päätynyt levylle. The R.E.D. Albumin ensimmäinen virallinen single ”Red Nation” julkaistiin 12. huhtikuuta 2011. Kappaleella vierailee rap-artisti Lil Wayne. Toinen albumilta julkaistu single oli 28. kesäkuuta 2011 julkaistu ”Pot of Gold”. Kappaleella vierailee laulaja Chris Brown.
11. joulukuuta 2012 Game julkaisi viidennen studioalbuminsa Jesus Piece. Albumilla vierailivat muun muassa Kendrick Lamar, J. Cole, Common ja Lil Wayne. Jesus Piece nousi Billboard 200 -listalla kuudennelle sijalle.
Julkaistuaan mixtapen OKE (Operation Kill Everything) lokakuussa 2013 ja kokoelma-albumin Blood Moon: Year of the Wolf vuonna 2014, Game julkaisi 9. lokakuuta 2015 debyyttialbumilleen The Documentary jatko-osa-albumin The Documentary 2. Viikkoa myöhemmin hän julkaisi samaan projektiin kuuluvan albumin The Documentary 2.5.
Gamen kahdeksas studioalbumi 1992 ilmestyi 14. lokakuuta 2016. Albumi nousi Billboard 200 -listalla neljännelle sijalle.
Vuonna 2016 Game julkaisi dokumenttitelevisiosarjan Streets Of Compton, ja sen ohelle samannimisen soundtrack-albumin. Hän julkaisi myös mobiilipelin Block Wars sekä sitä varten samannimisen soundtrack-albumin.
Joulukuussa 2016 Game ilmoitti työstävänsä seuraavaa albumiaan, jonka kertoi jäävän luultavasti hänen viimeisekseen. 13. syyskuuta 2017 Game julkaisi kappaleen ”Heaven 4 a Gangster”, tribuuttikappaleen rap-artisti Tupac Shakurille, joka kuoli samana päivämääränä vuonna 1996 tultuaan ammutuksi kuusi päivää aiemmin. Kappale on osa Who Killed Tupac? -dokumenttisarjan soundtrackiä. Lokakuun lopulla 2017 Game julkaisi kappaleen ”Oh I”. Elokuussa 2018 Game julkaisi singlen ”DTF”. Vuonna 2019 Game julkaisi kesäkuussa singlen "Westside" ja 4. marraskuuta ilmestyi single "Stainless". Born 2 Rap -albumi julkaistiin 29. marraskuuta 2019.
Tyyli

Taylorin tyyliin kuuluu niin sanottu namedropping, eli kuuluisien henkilöiden nimien mainitseminen kappaleissa. Esimerkiksi The Documentarylla mainittiin Dr. Dre useampaan kymmeneen kertaan. Levyllä oli myös kappale ”Dreams”, jossa hän muisteli useita kuolleita kuuluisuuksia, kuten Martin Luther Kingiä, Eazy-E:tä, 2Pacia, Jam Master Jaytä, R&B-tähti Aaliyahia ja Lisa ”Left Eye” Lopesia. Kappale on kuitenkin omistettu Serena ja Venus Williamsin murhatulle Yetunde-siskolle.
Diskografia > Viralliset albumit

The Documentary – 2005
Doctor's Advocate – 2006
LAX – 2008
The R.E.D. Album – 2011
Jesus Piece – 2012
The Documentary 2 – 2015
The Documentary 2.5 – 2015
1992 – 2016
Born 2 Rap – 2019
Drillmatic – Heart vs. Mind – 2022
Filmografia

Waist Deep – 2006
Belly 2: Millionaire Boyz Club – 2008
Street Kings – 2008
House Arrest – 2012
Videopelit

Grand Theft Auto: San Andreas – 2004
Def Jam: Icon – 2007
Block Wars - 2016
Kiertueella Suomessa

14. heinäkuuta 2005 – Nosturi, Helsinki
12. heinäkuuta 2007 – Kaapelitehdas, Helsinki
28. helmikuuta 2018 – The Circus, Helsinki
26. helmikuuta 2020 – The Circus, Helsinki
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Game - virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
The Game (rap-artisti) Myspacessa (englanniksi)
The Game (oikealla) ja Kool G rap vuonna 2006.
Game esiintymässä vuonna 2011.
Narc (videopeli)

| NARC |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Williams Electronics
Julkaisija:  Williams Electronics
Suunnittelija:  Eugene Jarvis
Säveltäjä:  Brian L. Schmidt
Julkaistu:  1988
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 18 
Alusta:  kolikkopeli, Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, Nintendo Entertainment System, ZX Spectrum
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
NARC on Williams Electronicsin kehittämä ja julkaisema shoot ’em up. Peli on julkaistu vuonna 1988 kolikkopelinä ja sen jälkeen käännetty useille muille alustoille.
Peli on saanut nimensä huumeiden vastaisesta sodasta.
Pelaaminen

Peli on sivuttain vierittävä yksin tai kaksinpelinä pelattava räiskintäpeli, jossa pelaajat omaksuvat futurististen poliisien roolin. Pelissä on tavoitteena tunkeutua rikollisjärjestön päämajaan ja päihittää heidän johtajansa. Pelaajilla on aseina konekiväärejä ja raketinheittimiä.
Kehitys

Pelin on suunnitellut Eugene Jarvis.
Nintendo Entertainment System (NES) -versioon pelin pakkauksessa oleva veri on vaihdettu keltaiseksi ja pelin pääruudusta se on poistettu kokonaan. NES-versiossa on myös muita eroja.
Muun muassa Amiga- ja Atari ST -versioissa on tuki vain yhdelle tulitusnapille, joka heikentää pelattavuutta.
Vastaanotto

Pelin Amiga-versio on saanut arvosanaksi 63% Amiga Formatin arvostelussa.
Julkaisut

Vuonna 2005 Midway julkaisi pelistä uusintaversion NARC, joka oli suunnattu "iäkkäämälle yleisölle".
Aiheesta muualla

NARC MobyGamesissa (englanniksi)
NARC Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
NARC Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Nikolai Ivanovitš Arsenjev

Nikolai Ivanovitš Arsenjev (ven. Николáй Ивáнович Арсéньев; 1760 Moskova – 8. helmikuuta 1830) oli venäläinen aatelismies ja virkamies. Hän toimi Kuurinmaan kuvernementin kuvernöörinä vuosina 1800–1808. Virka-arvoltaan hän oli todellinen valtioneuvos.
Moskovan Venäjä

Moskovan Venäjä eli Venäjän tsaarikunta (ven. Русское царство, Russkoje tsarstvo) syntyi virallisesti, kun Iivana Julma kruunattiin tsaariksi vuonna 1547. Alueena se muodostui suurelta osin vuonna 1478, kun Novgorod liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Moskovan ruhtinaskunta oli valloittanut alaisuuteensa myös useita muita ruhtinaskuntia.
Moskovan Venäjän pääkaupunki sijaitsi sen keskuksessa, Moskovan Kremlissä. Maata hallitsi tsaari. Hallitsijan arvonimi otettiin Bysantista sen jälkeen, kun Venäjä julistautui ”kolmanneksi Roomaksi” ja Itä-Rooman perinteen jatkajaksi.
Moskovan Venäjän aikakausi päättyi 1700-luvulla, jolloin valtaan noussut Pietari Suuri siirsi hallinnon Pietariin ja perusti Venäjän keisarikunnan.
Moskovan Venäjän nousu > Daniel Aleksandrovitš perustaa Moskovan ruhtinaskunnan

Daniel Aleksandrovitš, Aleksanteri Nevskin nuorin poika, perusti Moskovan kaupungin pohjalle Moskovan ruhtinaskunnan, joka myöhemmin yhdisti Venäjän. Moskovan nousua edesauttoi edullinen sijainti jokien suhteen ja metsien ja suoalueiden tarjoama suoja, mutta päätekijä oli sen yhteistyö mongolivaltiaiden kanssa. Mongolit nimittivät Moskovan hallitsijat suuriruhtinaiksi ja antoivat näille oikeuden kerätä veroa muilta ruhtinaskunnilta. Myöhemmin ruhtinaskunnan etuoikeuksia yhä lisättiin tekemällä siitä Venäjän ortodoksisen kirkon keskus.
Kirkon johtaja metropoliitta muutti hoveineen Kiovasta Vladimirin kautta Moskovaan vuonna 1299.
Moskovan Venäjän nousu > Mongolien valta alkaa vähentyä

1300-luvun puolivälistä alkaen mongolien voima alkoi heiketä sisäiseen kamppailuun ja suuriruhtinaat näkivät mahdollisuuden avoimeen mongoleita vastaan asettumiseen. Vuonna 1380 mongolit voitettiin Kulikovon taistelussa, ja, vaikka tämä ei vielä lopettanut Venäjän mongolivaltaa, toi se paljon mainetta suuriruhtinas Dmitri Donskoille, josta myöhemmin tehtiin pyhimys, ja vahvisti Moskovan johtavan aseman ruhtinaskuntien joukossa.
Moskovan Venäjän nousu > Iivana III kaksinkertaistaa suuriruhtinaskunnan alueet

1300-luvulta alkaen Moskovan suuriruhtinaat pyrkivät yhdistämään Venäjän maat alaisuuteensa. Tässä menestynein oli Iivana III Suuri (1462–1505), joka laski modernin Venäjän perustukset. Hän kaksinkertaisti Moskovan alueet liittämällä suurimman osan silloista Pohjois-Venäjää mukaan lukien Novgorodin Moskovaan ja myöhemmin kolminkertaisti ne lännestä hankituilla alueilla. Hän kehitti hallintoa itsevaltaisuuden suuntaan typistäen aatelisten ja paikallisruhtinaiden vallan. Iivana irtisanoutui Kultaisen ordan vero-orjuudesta ja avasi tien sen lopulliselle kukistamiselle. Iivana nai kukistuneen Bysantin viimeisen keisarin tyttären ja ajatus Venäjästä kolmantena Roomana alkoi kehittyä. Sitä levitti etenkin munkki Filofei Pihkovalainen kirjeissään Iivanan seuraajalle Vasili III:lle.
Iivana IV Julma

Hallitsijan itsevaltaisuus sai huippunsa Iivana IV Julman hallituskaudella (1547–1584). Iivana, joka ensimmäisenä käytti säännöllisesti titteliä tsaari (edeltäjät olivat käyttäneet satunnaisesti), saattoi teloituttaa ylimyksiä pienimmästäkin vastarinnasta. Toisinaan Iivana kohteli omia kaupunkejaan vihollisena: Novgorod hävitettiin erityisen verisesti. Julmuudestaan huolimatta Iivana oli kuitenkin varsin kaukonäköinen valtiomies, joka sääti uuden lakikokoelman, kohensi papiston moraalia, löi Kultaisen ordan jäljellä olleet kaanikunnat ja rakennutti Pyhän Vasilin katedraalin nykyiselle Punaiselle torille.