stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. W. Miesmaa

Johan Wilhelm Miesmaa (sukunimi aik. Messman; 22. kesäkuuta 1859 Oulu – 23. lokakuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Miesmaan vanhemmat olivat oululainen kauppias ja laivanvarustaja Karl Henrik Messman (1805–1882) ja Anna Maria Bonteck (k. 1864). Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1880 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1884 ja filosofian maisteriksi 1886. Miesmaa oli Uusi Suometar-lehdessä aluksi toimittajana ja sitten toimitussihteerinä 1881–1911.
Miesmaa oli naimisissa vuodesta 1888 Ellen Sigrid Törnuddin kanssa.
Teoksia

Ida Aalbergin muisto. Karisto 1915
Vuosien varrelta. WSOY 1916
Suomennoksia

Fitzgerald Molloy : Venäjän hovista : kertoelmia 1700-luvulta. Trjö Weilin, Helsinki 1909
Maurice Leblanc : Varjon merkki : Arsène Lupin'in muistelmia. Kirja, Helsinki 1915
Léon de Tinseau : Ylimys työ-orjana  : romaani. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1920
Jamnik

| Jamnik Ямник |
| --- | --- |
 Jamnik
 Koordinaatit: 57°50′30″N, 32°29′31″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Demjansk
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  327,63 km²
Väkiluku (2011):  1 300
 
 jamnikadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jamnik (ven. Ямник) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lužonkajoen varrella 28 kilometriä Demjanskista pohjoiseen. Kylässä on reilut 650 ja kunnassa 1 300 asukasta (vuonna 2011).
Jamnikin kunnan pinta-ala on 327,63 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Demjanskin piirin Knevitsyn ja Lytškovon kuntiin, idässä Valdain piiriin, etelässä Peskin ja Žirkovon kuntiin sekä lännessä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 69,6 % on metsää ja 29,1 maatalousmaata. Seudun jokia ovat Polomet, Lužonka, Smorodinka, Trestjanka ja Upolozenka.
Tšernyi Rutšein kunta liitettiin Jamnikiin vuonna 2010. Nykyään kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 30 kylää: Alešonka, Beljajevštšina, Belyi Bor, Danilovo, Gorškovitsy, Hani, Iljina Niva, Ilovka, Jekimovštšina, Kality, Kamennaja Gora, Klevitši, Kraseja, Krivsko, Kurgan, Lužno, Meletša, Mihaltsovo, Nakladets, Obryni, Podsosonje, Potšinok, Skrobtsevo,  Suhonivotška, Tesny, Tšitšilovo, Tšornyi Rutšei, Upolozy, Volnoje Berjozno ja Vyselki-Borki. Keskuskylässä asuu puolet väestöstä. Toiseksi suurin kylä on reilun 200 asukkaan Tšornyi Rutšei. Viidenkymmenen–sadan asukkaan kyliä ovat Gorškovitsy, Beljajevštšina ja Lužno. Seitsemässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kunnasta on linja-autoyhteydet Demjanskiin, Novgorodiin ja Pietariin. Työvoimasta 82 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (33 %) sekä opetusala (31 %). Kunnassa on neljä karjatilaa, kaksi sahalaitosta ja mehiläistarha. Palveluihin kuuluvat Jamnikin ja Tšornyi Rutšein lastentarhat, keskikoulut, kulttuuritalot, kirjastot, postit ja ensiapuasemat.
Seudun nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, Danilovon kulttikivi ja toisen maailmansodan muistomerkit.
Aiheesta muualla

Jamnikin kunnan sivusto (venäjäksi)
Jane Yolen

| Jane Yolen |
| --- | --- |
 Yolen vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1939 (ikä 85) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  1960-luvulta 2010-luvulle
Tyylilajit:  fantasia, tieteiskirjallisuus
Palkinnot
 Damon Knight Memorial Grand Master Award World Fantasy Award 
Aiheesta muualla
www.janeyolen.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jane Hyatt Yolen (s. 11. helmikuuta 1939 ) on yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija.
Yolen on kirjoittanut tai toimittanut yli 350 kirjaa. Pääosa niistä on suunnattu lapsille ja nuorille, mutta hän on kirjoittanut myös runoja ja romaaneja aikuisille. Hänen tärkeimpiä teoksiaan ovat holokaustiin liittyvät Devil's Arithmetic ja Briar Rose. Yolen on myös kirjoittanut useita fantasiakirjasarjoja kuten Pit Dragon Chronicles- ja Great Alta -sarjat. Hän on voittanut myös kaksi Nebula-palkintoa novelleistaan.
Yolen on voittanut useita lasten kirjallisuuden palkintoja, ja hän on palkittu elämäntyöstään World Fantasy Award -palkinnolla ja hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Yolen meni naimisiin David W. Stemplen kanssa 1962 (kuoli 2006) ja hänellä on tytär, kaksi poikaa ja kuusi lastenlasta. Yolen on tehnyt kaikkien lastensa, erityisesti Adam Stemplen, kanssa yhteistyötä kirjojen parissa.
Teoksia

Great Alta -sarja
Dragon's Blood (1982)
Heart's Blood (1984)
A Sending of Dragons (1987)
Dragon's Heart (2009)
Pit Dragon Chronicles -sarja
Sister Light, Sister Dark (1988)
White Jenna (1989)
The One-Armed Queen (1998)
Young Merlin -trilogia
Passager (1996)
Hobby (1996)
Merlin (1997)
Tartan Magic
The Wizard's Map (1999)
The Pictish Child (1999)
The Bagpiper's Ghost (2002)
The Stuart Quartet (yhteistyössä Robert J. Harrisin kanssa)
Queen's Own Fool (2000)
Girl in a Cage (2002)
Prince Across the Water (2004)
The Rogues (2007)
Young Heroes (yhteistyössä Robert J. Harrisin kanssa)
Odysseus in the Serpent Maze (2001)
Hippolyta and the Curse of the Amazons (2001)
Atalanta and the Arcadian Beast (2003)
Jason and the Gorgon's Blood (2004)
Rock 'n' Roll Fairy Tales (yhteistyössä Adam Stemplen kanssa)
Boots and the Seven Leaguers (2000)
Pay the Piper (2005)
The Troll Bridge (2007)
The Seelie Wars (yhteistyössä Adam Stemplen kanssa)
The Hostage Prince (2013)
The Last Changeling (yhteistyössä Adam Stemplen kanssa) (2014)
Muita romaaneja
The Devil's Arithmetic (1988)
Briar Rose (1992), Mythopoeic Awards-palkinto
Aiheesta muualla

Jane Yolen Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Jane Yolen Science Fiction Awards Database -sivustolla (englanniksi)
Vääräjärvi (Keuruu)

| Vääräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°27′48″N, 24°12′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Peuralampeen 
Järvinumero:  35.487.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,9 m  
Rantaviiva:  1,305 km  
Pinta-ala:  4,822 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVääräjärvi 
Vääräjärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Salmenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.
Jeanette Myburgh

| Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Afrikka> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Jeanette Evelyn Myburgh (s. 16. syyskuuta 1940) on eteläafrikkalainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai siellä pronssia naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän putosi toisella kierroksella 100 metrin vapaauinnissa.
Jean-Baptiste Andrea

| Jean-Baptiste Andrea |
| --- | --- |
 Andrea vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1971
Ammatti:  kirjailija, elokuvaohjaaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  Ma reine (2017)
Palkinnot
 Goncourt 2023 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean-Baptiste Andrea (s. 1971) on ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Häneltä on ilmestynyt neljä romaania. Andrea voitti vuoden 2023 Goncourt-palkinnon kirjallaan Veiller sur elle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-Baptiste Andrea Wikimedia Commonsissa
Vuolijoen kirkko

| Vuolijoen kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Vuolijoki, Kajaani
Koordinaatit:  64°10′44″N, 027°00′19″E
Seurakunta:  Kajaanin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1906
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Materiaali:  harmaakivi
Istumapaikkoja:  420
Tyylisuunta:  kansallisromantiikka
Avoinna yleisölle kesä–elokuussa 2007:  ma–pe klo 8–15   la–su klo 9–18
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuolijoen kirkko on 1905–1906 rakennettu, arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema kirkkorakennus Kajaanin Vuolijoen taajamassa.
Kirkkorakennus

Vuolijoen kirkko on muodoltaan toisvartinen ja päätytornillinen ristikirkko. Arkkitehtuuriltaan se edustaa jugend-vaikutteista kansallisromantiikkaa, minkä tunnistaa esimerkiksi materiaalina käytetystä harmaakivestä ja julkisivujen puolipyöreistä ikkunoista.  Kirkko on Kainuun ainoa kivikirkko. Siinä on 420 istumapaikkaa. Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1965 ja niissä on 13 äänikertaa ja kaksi sormiota. Alttaritaulu on Josef Stenbäckin vuonna 1906 maalaama jäljennös Edvard Gebhardin taulusta Pyhä ehtoollinen. Myös kirkon kellot ovat vuodelta 1906.
Kuvia kirkosta

Kirkko sivusta katsottuna
Kirkon sankarihaudat
Kirkon torni
Yksityiskohta: päätyikkuna
Yksityiskohta: sivuikkuna
Kirkko sisältä kuvattuna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuolijoen kirkko Wikimedia Commonsissa
Vuolijoen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kirkon esittely Kajaanin seurakunnan sivulla. (PDF)
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1953

| Mestaruussarjan kausi 1953 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  3. toukokuuta− 1. marraskuuta
Mestari:  VIFK 5. Mestaruussarjan mestaruus 3. Suomen mestaruus
Toinen sija:  Jäntevä
Kolmas sija:  KuPS
Pudonneet joukkueet:  VPS KaPa
Ottelut:  91
Maalit:  304 (3,3 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Rainer Forss (15)
Suurin kotivoitto:  Pyrkivä−KaPa 7−1
Suurin vierasvoitto:  KaPa−Pyrkivä 1−6
Eniten maaleja ottelussa:  Pyrkivä−KaPa 7−1
Suurin yleisömäärä:  4 718 HJK−VIFK 1−3
Kokonainen yleisömäärä:  197 344
Yleisökeskiarvo:  2 169
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1952 :  1954 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1953 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 22. kausi. Kaudella 1953 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan voiton jakoivat VIFK ja Jäntevä, joten Suomen mestaruus ratkaistiin joukkueiden välisellä uusintaottelulla. Turussa 1. marraskuuta pelatun uusintaottelun ja kolmannen Suomen mestaruutensa voitti VIFK Olof Stolpen, Veikko Kuusiston ja Stig-Göran Myntin maaleilla 3–1. Viimeiseksi sijoittuneet VPS ja KaPa putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1953 voitti Pyrkivän Rainer Forss 15 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1953 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen HJK:n maalivahti Mauno Rintasen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1953 oli yhteensä 197 344 henkeä eli keskimäärin 2 169 katsojaa ottelua kohti. Yleisökeskiarvo oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 18. lokakuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK−VIFK, kun ottelua saapui seuraamaan 4 718 katsojaa.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1952 ja kaksi nousijaa kauden 1952 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja HJK ja Itälohkon voittaja KaPa nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet TPK:n ja TPS:n.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Helsingin Jalkapalloklubi (HJK): Helsinki
Kajaanin Palloilijat (KaPa): Kajaani
Kotkan Jäntevä (Jäntevä): Kotka
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP): Kotka
Kronohagens IF (KIF): Helsinki
Kuopion Palloseura (KuPS): Kuopio
Turun Pyrkivä (Pyrkivä): Turku
Vaasan Palloseura (VPS): Vaasa
Valkeakosken Haka (Haka): Valkeakoski
Vasa IFK (VIFK): Vaasa
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | VIFK (M) | 18 | 10 | 4 | 4 | 40 | 23 | +17 | 24  |
| 2 | Jäntevä | 18 | 11 | 2 | 5 | 30 | 20 | +10 | 24  |
| 3 | KuPS | 18 | 9 | 3 | 6 | 32 | 25 | +7 | 21  |
| 4 | Haka | 18 | 8 | 3 | 7 | 31 | 32 | −1 | 19  |
| 5 | Pyrkivä | 18 | 8 | 2 | 8 | 38 | 29 | +9 | 18  |
| 6 | HJK | 18 | 7 | 3 | 8 | 28 | 22 | +6 | 17  |
| 7 | KIF | 18 | 6 | 4 | 8 | 28 | 28 | 0 | 16  |
| 8 | KTP | 18 | 5 | 5 | 8 | 22 | 32 | −10 | 15  |
| 9 | VPS (P) | 18 | 5 | 3 | 10 | 26 | 37 | −11 | 13  |
| 10 | KaPa (P) | 18 | 4 | 5 | 9 | 25 | 52 | −27 | 13  |
Lähde: Jalkapallokirja 1954
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | VIFK | Jän | KuPS | Haka | Pyr | HJK | KIF | KTP | VPS | KaPa |
| VIFK  |   | 1–1  | 1–2  | 1–1  | 4–3  | 1–1  | 1–0  | 6–1  | 1–2  | 3–0 |
| Jäntevä  | 2–3  |   | 2–3  | 2–0  | 1–0  | 2–1  | 1–0  | 3–1  | 1–0  | 3–0 |
| KuPS  | 1–2  | 0–2  |   | 1–2  | 1–1  | 0–1  | 3–0  | 3–1  | 4–1  | 4–0 |
| Haka  | 2–1  | 2–3  | 2–3  |   | 2–3  | 1–0  | 2–1  | 1–1  | 2–3  | 3–1 |
| Pyrkivä  | 1–5  | 3–0  | 1–0  | 1–2  |   | 1–0  | 0–1  | 0–3  | 3–0  | 7–1 |
| HJK  | 1–3  | 2–1  | 1–3  | 2–0  | 1–1  |   | 1–2  | 0–0  | 3–0  | 6–1 |
| KIF  | 3–4  | 0–2  | 1–1  | 2–4  | 3–1  | 2–2  |   | 1–0  | 4–0  | 4–1 |
| KTP  | 0–2  | 2–1  | 1–2  | 1–2  | 3–2  | 0–0  | 1–1  |   | 2–1  | 1–4 |
| VPS  | 1–0  | 1–2  | 5–0  | 2–2  | 1–4  | 4–2  | 1–1  | 1–2  |   | 2–2 |
| KaPa  | 1–1  | 1–1  | 1–1  | 4–1  | 1–6  | 0–4  | 3–2  | 2–2  | 2–1  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1954
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Uusintaottelu

VIFK:n ja Jäntevän päädyttyä tasapisteisiin Suomen mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla.
VIFK voitti Suomen mestaruuden.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Rainer Forss | Pyrkivä | 15 |
| 2 |  Nils Rikberg | Jäntevä | 11 |
| 3 |  Leo Lehto | Haka | 10 |
| 4 |  Reijo Malka | VPS | 9 |
| 4 |  Pentti Mustonen | KaPa | 9 |
| 4 |  Stig-Göran Myntti | VIFK | 9 |
| 4 |  Seppo Pelkonen | KuPS | 9 |
| 4 |  Olof Stolpe | VIFK | 9 |
| 9 |  Olavi Lahtinen | HJK | 8 |
| 9 |  Aarne Miettinen | KuPS | 8 |
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä | 9 | 29 825 | 3 314 |
| 2 | HJK | 9 | 23 768 | 2 641 |
| 3 | KIF | 9 | 21 450 | 2 383 |
| 4 | VIFK | 9 | 20 220 | 2 247 |
| 5 | KTP | 9 | 19 757 | 2 195 |
| 6 | KuPS | 9 | 19 503 | 2 167 |
| 7 | Jäntevä | 9 | 16 791 | 1 866 |
| 8 | VPS | 9 | 15 093 | 1 677 |
| 9 | KaPa | 9 | 14 607 | 1 623 |
| 10 | Haka | 9 | 11 740 | 1 304 |
|  | Uusintaottelu | 1 | 4 590 |  |
|  | Yhteensä | 91 | 197 344 | 2 169 |
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Suomen mestarit

| Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- |
|  Matti Jokinen (mv) | 18 | 0 |
|  Erik Beijar | 18 | 0 |
|  Raimo Hagström | 18 | 0 |
|  Ibert Henriksson | 16 | 0 |
|  Veikko Kuusisto | 17 | 4 |
|  Kurt Martin | 18 | 2 |
|  Stig-Göran Myntti | 18 | 9 |
|  Erik Sjöberg | 12 | 0 |
|  Olof Stolpe | 18 | 9 |
|  Helge Svahn | 13 | 4 |
|  Brynolf Svarfvar | 14 | 7 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Martti Nyqvist (7/2), Olle Byholm (3/2) ja Nils-Erik Svenlin (1/0).
Janne Uusitalo

Janne Uusitalo
Janne Uusitalo (s. 1968 Kauhajoki) on suomalainen harmonikkataiteilija, Suomen harmonikkamestari ja konserttijuontaja. Hänen instrumenttinaan on viisirivinen harmonikka.
Uusitalo opiskeli Kauhajoen musiikkiopistossa opettajanaan Kalevi Hautamäki vuoteen 1986 saakka. Vuonna 1986 Uusitalo aloitti sivutoimisen harmonikansoiton opettajan työt Kauhajoen musiikkiopistossa ja jatkoi opetustyötään myös Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa. Janne Uusitalon muita opettajia ovat olleet muun muassa Veikko Ahvenainen, Risto Ala-Ikkelä, Tapio Turja ja Raine Koivisto. Tamperelainen Mauri Lehtinen perusti harmonikkaorkesterin, jossa Uusitalo oli mukana viisi vuotta. Orkesteri menestyi valtakunnallisissa harmonikkaorkestereiden suomenmestaruuskilpailuissa aina mitalisijoille. Uusitalo on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa ja tapahtumissa sekä konserteissa 50 vuoden aikana useissa sadoissa eri paikoissa ja noin 200 paikkakunnalla. Usein konserteissa mukana oli Uusitalon isä roolihahmollaan Pölli-Ville sekä myös mestaripelimanni Teppo Välimäki.
Uusitalo on musiikkiuran ohella toiminut yrittäjänä myyntialalla sekä autokoulualalla.
Kilpailutoiminta

Vesaisten valtakunnallisessa taidetapahtumassa 1984 Uusitalo voitti nuorten sarjan mestaruuden. Vuosina 1985 ja 1986 Uusitalo osallistui Viljo Vesterinen -kilpailuun, joissa paras sijoitus oli 5. Vuosina 1978–1987 Janne Uusitalo osallistui Ikaalisissa järjestettäville Sata-Häme Soi -juhlille, jonka jälkeisen leirin Suomen Pelimannimestaruuskilpailuun Uusitalo osallistui joka vuosi. Vuonna 1987 Uusitalo voitti yleisen sarjan Suomen-mestaruuden viisirivisten sarjassa. Seuraavana vuonna 1988 Uusitalo osallistui Kultainen Harmonikka -kilpailuun, jossa sijoitus oli 4. Vuosina 1989 ja 1991 Uusitalon sijoitukset samassa kilpailussa olivat 3. ja 2.
Äänitteet

Janne Uusitalo (1991)
Long live Accordion (1999)
Harmonikkamusiikkia käsityönä (2004) (yhdessä Erkki Uusitalon kanssa)
Viipurin peli (2014)
Eläköön Paul Norrback (2018)
Janne Uskali

Janne Uskali alias Bomber#1 tai B#1 on itähelsinkiläinen moottoripyöräilyn monitoimimies ja toimittaja. Hän on muun muassa yksi Bombers-scenenselvennä perustajista. Hän on myös ollut mukana järjestämässä Bomber Weekend -MP-festivaaleja. Samoin hän oli yksi Plan Bee -moottoripyörästuntryhmän perustajajäsenistä. Siitä lähtien Uskali on stunttaillut KTM-tehtaan kalustolla.
Janne Uskali on tehnyt myös joitakin elokuvien stunt-kohtauksia, kuten esimerkiksi Olli Saarelan ohjaamaan Harjunpää ja pahan pappi -elokuvaan. Tässä elokuvassa Uskali teki kaikki moottoripyörästuntit. Hänen nykyinen stuntryhmänsä on nimeltään Dusters.
Uskali teki vuonna 2009 oman täyspitkän dokumentti-DVD:n hänen ja kavereidensa nuoruudesta moottoripyörien sekä muskeliautojen ympärillä. Elokuvan nimi on Bomber#1 the Movie.
Toimittajana

Uskali on luonut bomber-kulttuurin ympärille oman erikoislehden nimeltä Bomber Magazine. Lehti perustettiin vuonna 2001 ja se ilmestyy nykyään seitsemän kertaa vuodessa. Janne Uskali on ollut Bomber Magazinen päätoimittaja alusta lähtien. FHRA palkitsi Uskalin vuoden journalistiksi 2010 näillä perusteilla:
"FHRA:n tapahtumat saivat runsaasti palstatilaa lehdistöstä ja ahkerimmin tapahtumista kirjoittivat tietenkin moottorialan lehdet. Paljon sivuja, niin kisa- kuin näyttelyjuttuihin, käytti tämä palkinnon saaja. Ja taisipa herra päätoimittaja ottaa useamman kerran tuntumaa myös kiihdytysurheiluun niin autolla kuin pyörällä."
Aiheesta muualla

B#1 työn touhussa KTM moottoripyörällä[vanhentunut linkki]
DVD kansikuva
Jakob Einstein

Jakob Einstein oli Albert Einsteinin setä ja yksi tärkeimmistä opettajista hänen nuoruudessaan. Jakob Einsteinilla oli Jakob Einstein & Co niminen yritys, jossa Albert Einsteinin isä, Hermann Einstein, oli osakkaana.
Jakob Einstein opetti Albert Einsteinia matematiikassa, jopa yli sen mitä koulussa opetettaisiin. Toinen merkittävä hahmo Einsteinin matemaattisessa oppimisessa oli Max Talmund.
Jeanette Sterke

Jeanette Sterke (s. 1934 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläissyntyinen australialainen näyttelijä. Hän on naimisissa näyttelijä Keith Michellin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Jeanette Sterke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jeanette Sterke Elonetissä.
Jamoliddin Abdujaparov

| Jamoliddin Abdujaparov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1964 (ikä 60)
Kansalaisuus:   Uzbekistan
Pyöräilijä
Lempinimi:  Taškentin terminaattori
Joukkue:  lopettanut uransa
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1990 1991–1992 1993 1994 1995 1996 1997:  Alfa Lum Carrera Lampre Polti Novell Refin Lotto
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo – pistekilpailu 1991, 1993, 1994, 9 etappia Italian ympäriajo – pistekilpailu 1994, etappi Espanjan ympäriajo – pistekilpailu 1992, 7 etappia Gent–Wevelgem 1991 
 Tiedot päivitetty: 26. joulukuuta 2007 
Jamoliddin Mirgarifanovich Abdujaparov (kansainvälisesti Djamolidine Abdoujaparov; s. 28. helmikuuta 1964 Taškent) on uzbekistanilainen uransa päättänyt maantiepyöräilijä. ”Taškentin terminaattoriksi” kutsuttu Abdujaparov muistetaan erinomaisena kirimiehenä, jonka raju ajotyyli aiheutti useita pahoja kolareita. Näistä tunnetuin tapahtui Ranskan ympäriajossa vuonna 1991, jolloin Abdujaparov kaatui pahasti viimeisen etapin loppusuoralla, mutta onnistui kuitenkin pääsemään maaliin voittaen ensimmäisen kerran Tour de Francen pistekilpailun – hän uusi voittonsa vuosina 1993 ja 1994.
Abdujaparov voitti pistekilpailun myös Espanjan ympäriajossa vuonna 1992 ja Italian ympäriajossa 1994. Hänen lisäkseen kaikkien kolmen suuren ympäriajon pistekilpailun ovat voittaneet vain Eddy Merckx ja Laurent Jalabert.
Vuonna 1996 Abdujaparov voitti Ranskan ympäriajossa irtioton jälkeen yllättäen vuoristoetapin. Hänen uransa päättyi doping-käryyn vuoden 1997 Tour de Francessa.
Saavutuksia

1. Dauphiné Libérén etapeilla 1 ja 3
1. Dunkerquen neljän päivän ajon etapilla 6
1. Ranskan cup
1. Ranskan ympäriajon etapilla 14 (Besse – Tulle)
1. Tirreno–Adriaticon etapilla 2
1. Murcian ympäriajon etapilla 1
1. Sardinian ympäriajon etapilla 2
2. Ranskan ympäriajon pistekilpailussa + voittaja etapilla 20 (Sainte Geneviève des Bois – Pariisi)
1. Tour Dupont -kilpailun etapilla 3
1. Italian ympäriajon pistekilpailussa (blue jersey) ja etapilla 10
1. Ranskan ympäriajon pistekilpailussa (green jersey) sekä etapeilla 1 (Lille-Euralille – Armentières) ja 20 (Morzine-Avoriaz – Lac Saint-Point)
1. Pariisi–Nizza-ajon etapeilla 3 ja 8
1. Grand Prix van Steenbergen
1. Tour Dupontin etapilla 10
2. Alankomaiden ympäriajon kokonaiskilpailussa + voittaja etapeilla 2 ja 4
2. De Pannen kolmen päivän ajon kokonaiskilpailussa + voittaja etapeilla 1 ja 3A
5. Gent–Wevelgem
1. Ranskan ympäriajon pistekilpailussa (green jersey) sekä etapeilla 3 (Vannes – Dinard), 18 (Orthez – Bordeaux) ja 20 (Viry-Chatillon – Pariisi)
1. Espanjan ympäriajon etapeilla 9, 12 ja 20
1. Sveitsin ympäriajon etapilla 10
3. Gent–Wevelgem
1. Espanjan ympäriajon pistekilpailussa (maglia ciclamino) sekä etapeilla 2, 4, 11 ja 21
1. Volta a la Comunitat Valenciana -kilpailun etapeilla 5 a ja 6
1. Britannian ympäriajon etapilla 3
1. Gent–Wevelgem
1. Giro del Piemonte
1. Ranskan ympäriajon pistekilpailussa (green jersey) sekä etapeilla 1 (Lyon) ja 4 (Dijon – Rheims)
1. Katalonian ympäriajon etapilla 7
1. Murcian ympäriajon etapeilla 2 ja 5
1. Semana Siciliana -kilpailun etapilla 1
4. Milano–San Remo
Jakob Edsen

Jakob Edsen (s. 1993 Aarhus) on tanskalainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Edsen kuului Tanskan MM-pronssin voittaneeseen sprinttiviestijoukkueeseen. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on sprintin 10. sija vuodelta 2022. Suunnistuksen EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla pudotussprintin 19. sija vuodelta 2021. Juniorien MM-kilpailusta Edsen saavutti yhden MM-hopean viestistä vuonna 2012. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hänen paras saavutuksensa on sprintin 15. sija vuodelta 2018.