stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DNA-sekvensseri

DNA:n sekvenssereitä
DNA-sekvensseri on tieteellinen tutkimuslaite, jota käytetään DNA:n sekvensoinnissa. Kun laitteeseen sijoitetaan tutkittavaa DNA:ta sekvensseri selvittää siitä adeniinin, guaniinin, sytosiinin ja tymiinin järjestyksen. Laite tuottaa DNA:n emäsjärjestyksestä tekstiraportin.
DNA-molekyyli on ollut tunnettu aines ihmisen soluissa jo 1800-luvun lopulla. Ensimmäisen nukleiinihapon eristi Friedrich Miescher (1844-1895). Vuonna 1927 geneetikot esittivät teorian, että perimää ohjaa solun tumassa oleva toimiva kemiallinen mekanismi. Vuonna 1953 James D. Watson (s. 1928), Francis Crick (1916-2004) ja Rosalind Franklin (1920-1958) ratkaisivat DNA:n kaksoiskierrerakenteen. Genomin perusrakenteen tunteminen oli ensimmäinen askel geneettisen koodin avaamisessa. Aikaisemmat menetelmät DNA:n emäsjärjestyksen avaamiseksi olivat työläitä ja vaativat myrkyllisten kemikaalien sekä radioaktiivisten materiaalien käyttöä. Vuonna 1986 Leroy Hood (s. 1938) kehitti ensimmäisen sekvensointikoneen. Tämä puoliautomaattinen kone käytti nukleoidiemästen tunnistuksessa neljää fluoresoivaa väriainetta. Prototyyppi lisensoitiin Applied Biosystemsille, joka vuonna 1987 esitteli ensimmäisen automaattisen DNA-sekvensserin, mallimerkiltään ABI 370A. Se hyödyntää Sangerin sekvensointimenetelmää. Tätä tekniikkaa hyödynsivät ensimmäisen sukupolven sekvensserit. Uuden menetelmän avulla ihmisen perimän selvitysprojekti nopeutui ja uusien sekvensserimallien avulla DNA:n sekvensointi on nopeutunut edelleen. Kun koko ihmisen perimän selvittäminen maksoi vuonna 2003 noin 3 miljardia dollaria, niin vuoteen 2014 mennessä hinnan odotetaan laskevan 1000 dollariin.
Dô

| Dô |
| --- | --- |
Valtiot:  Mali
Koordinaatit:  15°52′59″N, 2°43′59″W
Mittaustietoja
Pinta-ala:  enimmillään 125 km²
Tilavuus:  0,8 km³
Suurin syvyys:  9,5 – 10 m
 fiDô 
Dô on Nigerjoen tulvajärvi Malissa. Se sijaitsee Nigerin sisämaasuiston itäreunalla Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piirissä.
Dôta ruokkii Niangayejärvestä Bambara Maoundén ohi johtava 11 kilometriä pitkä kanava, jonka täyttyminen edellyttää noin 800 miljoonan kuutiometrin vesimäärää Niangayessa. Järven pituus on noin 18 ja leveys keskimäärin kahdeksan kilometriä. Sen pinta-ala on suurimmillaan 125 neliökilometriä, vesimäärä enimmillään 800 miljoonaa kuutiometriä ja suurin syvyys 9,5–10 metriä. Kun Dôn vesimäärä saavuttaa 600 miljoonan kuutiometrin rajan, se laskee seitsemän kilometriä pitkän Fakon kanavan kautta Garoujärveen.
Järvi on täyttynyt vain voimakkaiden tulvavuosien aikana, ja se kuivui kokonaan vuonna 1972. Nigerjoen tulvien heikennyttyä se on ollut pitkän aikaa kokonaan kuivana.
Diospolites Kato

| Diospolites Kato> Διοσπολίτης𓈱 |
| --- | --- |
 Nomoksen sijainti.
Sijainti
 Diospolites Kato
Koordinaatit:  31°15′0″N, 31°45′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ala-Egypti
Numero:  17. (L17)
Pääkaupunki:  Diospolis Mikra
Aiheesta muualla
  Diospolites Kato Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Diospolites Kato (m.kreik. Διοσπολίτης/Διοσπολείτης νομός, Diospolitēs/Diospoleitēs nomos), egyptiläisittäin Behdet tai Zema-Behdet (egypt. 𓈱, Bḥdt, Zmꜣ-bḥdt), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 17. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Valtaistuin”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Beḥedet, Semabehdet, Sema-behdet, Sema-beḥut, Sma-beḥut ja Sam-behutet. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L17.
Maantiede

Diospolites Katon nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 17. nomos. Nomos sijaitsi Niilin suiston pohjoisosassa Välimeren rannikolla. Sen länsipuolella sijaitsi Sebennyteen (L12) nomos ja itäpuolella Hermopoliteen (L15) nomos.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Diospolis Mikra eli egyptiläisittäin Zema-Behdet (Pa-iu-en-Amon/Waset-mehu, nyk. Tell el-Balamun).
Historia

Diospolites Katon nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella, ja se on yksi Ala-Egyptin kahdeksasta vanhimmasta tunnetusta nomoksesta. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L17, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumala oli Amon, jonka kreikkalaiset yhdistivät Zeukseen ja josta nomoksen pääkaupunki sai nimensä. Nomos ei esiinny faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa, joten sen jumala tässä yhteydessä jää epäselväksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diospolites Kato Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Dinkat

Dinkat ovat Valkoisen-Niilin seudulla Etelä-Sudanissa asuva niloottinen kansa. Pääosin dinkat ovat paimentolaisia. Dinkoja on yli miljoona, mikä tekee heistä Etelä-Sudanin suurimman kansan. Dinkat ovat tosin jakautuneet yli 20 alaryhmään.
Historia

Niloottiset kansat saapuivat 1000-luvun alussa Bahr al Ghazaljoesta lounaaseen sijaitseville alueille. 1500-luvulla he levittäytyivät dinkojen nykyisille asuinalueille. Tällöin alkoi myös eri dinkaryhmien eriytyminen. 1820-luvulla Etelä-Sudanin väestö pieneni tuntuvasti orjakaupan ja kulkutautien takia. Orjakauppiaat saapuivat dinkojen alueelle 1840- ja 1850-luvuilla. Vuodesta 1882 Sudania hallitsivat Iso-Britannia ja tämän alusmaa Egypti. Ensimmäinen Sudanin sisällissota alkoi vuonna 1955. Sen syyt juontuivat arabien hallitsevasta asemasta Sudanin yhteiskunnassa. Ensimmäinen sisällissota loppui vuonna 1972, kun Etelä-Sudanille annettiin autonomia.  Vuonna 1983 Sudanin hallitus yritti vähentää dinkojen vaikutusvaltaa Etelä-Sudanissa jakamalla alueen kolmeen hallintoalueeseen. Tämä ja šarialain käyttöönotto samana vuonna johtivat uuteen sisällissotaan. Etelä-Sudanin sissiliikkeet toimivat paljolti dinkojen tuella. Etelän sissiliikkeet syyttivät vuonna 1988 Sudanin hallitusta dinkojen kansanmurhan yrityksestä. Myöhemmin Etelä-Sudanista tuli autonominen osa Sudania ja kansanäänestyksen myötä myös itsenäinen valtio 9.7.2011.
Kulttuuri > Elinkeinot

Suurin osa dinkoista elää osittaisessa paimentolaisuudessa. Paimentolaisuuden lisäksi he kasvattavat viljaa. Dinkojen asuma-alue on pääasiassa savannia. Vuodenajat jakautuvat kuiva- ja sadekauteen. Sadekaudella dinkat elävät väliaikaisissa majoissa, jotka rakennetaan korkeille paikoille tulvien takia. Tulvien loputtua dinkat paimentavat karjaansa tulva-alueilla. Kuivakaudella sadekauden aikaiset asumukset jäävät miltei tyhjiksi, mutta niihin jäävät vanhukset ja pieniä lapsia hoitavat naiset. Kuivakauden lopuissa harjoitetaan myös kalastusta. Sadekauden asumuksiin ryhdytään siirtymään ensimmäisten sateiden tullessa. Kuivan kauden lopussa dinkat istuttavat durraa, hirssiä ja tupakkaa, jotka korjataan ennen sadekauden tulvien jälkeen.selvennä Karjasta saadaan muun muassa lihaa ja maitoa, mutta myös esimerkiksi virtsaa, jota käytetään muun muassa hiusten värjäykseen ja nahan parkitsemiseen. Karjan ulostetta käytetään polttoaineena. Ulosteen polttamisesta syntyvää savua ja tuhkaa käytetään hyönteisten karkottamiseen.
Kulttuuri > Yhteiskunta

Yhdessä dinkaryhmässä voi olla jopa 30 000 jäsentä. Jokaisella ryhmällä on monia alaryhmiä, jotka koostuvat eri suvuista. Klaani käsittää verisukulaisia ja se saattaa sisältää satoja jäseniä. Jokainen klaani yhdistetään johonkin eläimeen tai kasviin. Klaanin jäsenet välttävät vahingoittamasta heihin yhdistettyä kasvia tai eläintä. Jokaisella dinkaryhmällä on banyksi kutsuttu joukko, jonka tehtävänä on hallita ja suojella ryhmän alueita. Banyn johtaja tunnetaan nimellä beng. Monet bengit osallistuvat Etelä-Sudanin politiikkaan ja he ovat usein suosittuja ehdokkaita vaaleissa.
Kulttuuri > Uskonto

Osa dinkoista on kääntynyt kristinuskoon tai islamiin, mutta heidän perinteinen uskontonsa on yhä elinvoimainen. Uskontoon kuuluvat useat yeeth-nimellä tunnetut henget tai voimat. Nhialac saattaa tarkoittaa eri yhteyksissä isää tai luojaa eli jumalan kaltaista olemusta. Se voi kuitenkin tarkoittaa myös esimerkiksi taivasta. Toinen tärkeä henki on Feng, joka yhdistetään muun muassa ukkoseen ja sateeseen. Garang oli ensimmäinen mies ja hänet yhdistetään aurinkoon. Abuk oli ensimmäinen nainen ja hänet puolestaan yhdistetään jokiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dinkat Wikimedia Commonsissa
Đỗ Mười

| Đỗ Mười |
| --- | --- |
 Đỗ Mười vuonna 2008
Vietnamin kommunistisen puolueen pääsihteeri
 1991–1997  
Edeltäjä:  Nguyễn Văn Linh
Seuraaja:  Lê Khả Phiêu
Vietnamin pääministeri
 1988–1991  
Edeltäjä:  Võ Văn Kiệt
Seuraaja:  Võ Văn Kiệt
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1917 Thanh Trì District, Hanoi, Ranskan Indokiina
Kuollut: 1. lokakuuta 2018 (101 vuotta) Hanoi, Vietnam
Tiedot
Puolue:  Vietnamin kommunistinen puolue
Đỗ Mười (2. helmikuuta 1917 – 1. lokakuuta 2018) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi maansa kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1991–1997 ja maan pääministerinä 1988–1991.
Đỗ Mười liittyi silloiseen  Indokiinan kommunistipuolueeseen vuonna 1939. Ranskalaiset vangitsivat hänet 1941. Hän kuitenkin onnistui karkaamaan vuonna 1945 ja toimi sodan aikana poliittisena komissaarina. Hän nousi tasaisesti puoluehierarkiassa ja pääsi keskuskomitean täysjäseneksi vuonna 1960. Keskushallinnon vuosinaan Đỗ Mười sai maineen perinteisten arvojen kannattajana, joka vastusti liberaaleja talousuudistuksia ja kommunistisen puolueen yksinvallan murentamista.
Ditionihappo

| Ditionihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  14970-71-9
PubChem CID:  26985
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  H2S2O6
Moolimassa:  162,156 g/mol
Ditionihappo (H2S2O6) on yksi rikin happi­hapoista. Yhdiste tunnetaan ainoastaan vesiliuoksina, eikä ole erityisen pysyvä. Sen suolat, jotka ovat nimeltään ditionaatteja ovat sen sijaan pysyviä.
Ominaisuuksia

Ditionihappo on vahva happo ja sen vesiliuokset ovat hyvin voimakkaasti syövyttäviä. Ditionihapon molemmat protonit protolysoituvat helposti, eikä hapolta tunneta happamia suoloja eli vetyditionaatteja.
Ditionihapon laimeat vesiliuokset eivät hajoa huomattavasti vielä huoneenlämpötilassa. Sen sijaan väkevät ditionihappoliuokset hajoavat suhteellisen helposti rikkidioksidiksi ja rikkihapoksi, mikä estää hyvin väkevien happoliuosten valmistamisen.
Laimeat ditioni­happo­liuokset, joihin on lisätty jotain muuta happoa, hajoavat kuumennettaessa yli 50 °C:n lämpötilaan. Hajoamistuotteena syntyy rikkihappoa. Tämä voi johtua siitä, että muodostuu hyvin reaktiivinen vetyditionaati-ioni, joka reagoi helposti veden kanssa.
Ditionihappo on pelkistin ja reagoi lähes kaikkien hapettimien kanssa. Reaktio on kuitenkin hyvin hidas huoneenlämpötilassa ja edes hyvin voimakkaat hapettimet, kuten kaliumpermanganaatti, hypokloorihapoke tai kloori ole hapettaneet sitä huomattavissa määrin rikkihapoksi. Hapon lisääminen ja lämmittäminen nopeuttavat hapettumista.
Valmistus

Ditionihappoa valmistetaan ditionaattisuoloista, erityisesti bariumditionaatista. Bariumditionaattiliuokseen lisätään rikkihappoa, jolloin saostuu bariumsulfaattia ja ditionihappoliuos jää jäljelle.
Divnogorsk

| Divnogorsk Дивного́рск |
| --- | --- |
 vaakuna
 Krasnojarskin aluepiirin sijainti Venäjällä, alla kylän sijainti aluepiirissä
 Divnogorsk
 Koordinaatit: 55.9575°N, 92.380°E 
Valtio:  Venäjä
Liittovaltiosubjekti:  Krasnojarskin aluepiiri
Väkiluku (2010)  ():  28 272
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 www.divnogorsk-adm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Divnogorsk (ven. Дивного́рск) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jenisein rannalla 40 kilometriä Krasnojarskista lounaaseen. Asukkaita on 28 272 henkeä (vuonna 2010).
Krasnojarskin vesivoimala.
Vuonna 1888 paikalle perustettiin luostari, jossa vuodesta 1920 toimi lastenkoti ja 1930-luvulta lähtien metsäntutkimuslaitos. Vuonna 1957 ryhdyttiin rakentamaan Krasnojarskin vesivoimalaa, jonka yhteyteen syntyneestä taajamasta tuli vuonna 1963 Divnogorskin kaupunki.
Aiheesta muualla

Divnogorskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Krasnojarskin aluepiirin piirijako
Kaupunkipiirit:


Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk
Piirit:


Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
Diospolites Mikros

| Diospolites Mikros> Διοπολίτης Μικρός𓈼.Sijainti |
| --- | --- |
 Diospolites Mikros
Koordinaatit:  26°01′27″N, 32°17′01″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ylä-Egypti
Numero:  7. (U07)
Pääkaupunki:  Diospolis Mikra
Pinta-ala:  306 km²
Aiheesta muualla
  Diospolites Mikros Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Diospolites Mikros (m.kreik. Διοσπολίτης Μικρός νομός, Diospolitēs Mikros nomos), egyptiläisittäin Bat (egypt. 𓈼, Bꜣt), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen seitsemäs nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielinen nimi viittaa Hathor-jumalattareen. Myöhemmin nomoksen nimenä esiintyy Sesheshet (egypt. Sššt), jonka suomennos on ”Sistrum”. Kreikankielisenä nimenä esiintyy usein vain Diospolites (Διοπολίτης). Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U07.
Maantiede

Diospolites Mikroksen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen seitsemäs nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomoksen alue ulottui Tentyrasta Diospolis Mikraan noin 55 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen itäpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Tentyriteen nomos (U06) ja pohjois-/luoteispuolella eli alajuoksulla päin Thiniteen nomos (U08).
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Diospolis Mikra eli egyptiläisittäin Hu(t)-Sekhem (nyk. Hu). Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu 111 078 aruraa (auranalaa) eli noin 306 neliökilometriä.
Historia

Diospolites Mikroksen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U07, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumalia olivat Bat ja Hathor (Het-Heru). Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Bat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diospolites Mikros Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Ditionaatti

Ditionaatti-ionin rakenne
Ditionaatti (S2O62-) on anioni, joka muodostuu ditionihapon protolysoituessa. Myös ditionihapon suoloja kutsutaan ditionaateiksi.
Ominaisuudet

Ditionaattianionissa rikki esiintyy hapetusluvulla V. Ditionaatti-ionin konformaatio voi vaihdella suoloissa riippuen kideveden määrästä. Esimerkiksi kidevedellisessä natriumditionaattidihydraatissa Na2S2O6·2H2O ionin konformaatio on kohdakkainen, kun se kidevedettömässä yhdisteessä on lomittainen.
Ditionaattisuolat ovat termisesti kohtalaisen stabiileja. Suolat ovat myös useimmiten helposti veteen liukenevia ja liuokset pysyviä. Happamissa olosuhteissa ne kuitenkin hajoavat muodostaen tiosulfiitteja, sulfiitteja ja sulfideja. Hyvin vahvat hapettimet, kuten halogeenit ja permanganaatti- ja dikromaatti-ionit hapettavat anionin sulfaatiksi. Voimakkaat pelkistimet kuten natriumin elohopea-amalgaami pelkistävät ditionaatit sulfiiteiksi ja ditioniiteiksi.
Valmistus ja käyttö

Ditionaatteja valmistetaan hapettamalla rikkidioksidia mangaanidioksidin tai rauta(III)oksidin vesisuspensioilla. Epäpuhtauksina voi tällöin tuotteissa olla mangaanisulfaattia, mangaanisulfiittia tai rauta(II)sulfiittia. Muita ditionaatteja valmistetaan näistä metateesi- eli vaihtoreaktioilla. Reaktiossa käytetään erityisiä puoliläpäiseviä kalvoja.
Tärkeimmät ditionaattisuolat ovat natrium-, kalium-, mangaani-, kalsium-, barium- ja magnesiumditionaatit. Niitä voidaan käyttää metalliteollisuudessa esimerkiksi ruosteen poistoon ja apuaineena nikkeli- ja kuparipinnoituksessa.
Dixi

Dixi vuodelta 1911.
Dixi kilparadalla vuonna 1922.
Dixi oli saksalaisen, Eisenachissa sijainneen Fahrzeugfabrich Eisenachin, sittemmin Dixi-Werke AG:n vuosina 1904–1928 valmistama automerkki.
Fahrzeugfabrik Eisenach oli aloittanut Wartburg-merkkisten autojen valmistuksen vuonna 1898. Vuonna 1904 autojen merkiksi tuli Dixi, mikä tarkoittaa sananmukaisesti ”olen puhunut”. Ensimmäiset Dixi-mallit olivat S12, jossa oli akseliveto, sekä ketjuvetoinen T17. Näiden jälkeen esiteltiin vielä lukuisia muita malleja ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Autoista tuli suosittuja, sillä ne olivat vankkarakenteisia ja hyvin viimeisteltyjä. Britanniassa autot myytiin nimellä Leander ja Ranskassa Regina-nimisinä. Vuonna 1914 esiteltiin pienikokoinen malli B1, jossa oli 14-hevosvoimainen 1 320-kuutioinen moottori. Tätä mallia valmistettiin vielä sodan jälkeenkin.
Vuonna 1922 yritys joutui rautatievaunuja valmistaneen Gothaer Waggonfabrikin haltuun. Dixit menestyivät erinomaisesti AVUS-moottoriradalla vuonna 1922 järjestetyissä kilpa-ajoissa ottaen ensimmäisen, toisen ja neljännen sijan. Vuonna 1927 valmistettiin muutamia kuusisylinterisellä, 60-hevosvoimaisella moottorilla varustettuja malleja. Seuraavana vuonna autoissa oli 40-hevosvoimainen, kuusisylinterinen moottori, joka oli sama kuin Cykloneissa.
Viimeinen Dixi-niminen auto oli 15-hevosvoimainen Austin Sevenin lisenssillä valmistettu malli. Aluksi se oli saatavana pelkästään roadsterina, mutta myöhemmin valikoimaan lisättiin myös kaksi- ja nelipaikkaiset muunnelmat. Luotettavasta autosta tuli pian erittäin suosittu kotimarkkinoillaan. Vuoden 1928 lopulla BMW osti Dixin tehtaat ja jatkoi mallin tuotantoa nimellä BMW-Dixi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dixi Wikimedia Commonsissa
Dityppipentoksidi

| Dityppipentoksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10102-03-1
PubChem CID:  66242
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  N2O5
Moolimassa:  108,02
Ulkomuoto:  Valkoista kiteistä ainetta
Sulamispiste:  30 °C (sublimoituu)
Tiheys:  1,642 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen (reagoi)
Dityppipentoksidi eli typpipentoksidi tai typpi(V)oksidi (N2O5) on typen oksideihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste. Yhdiste on suhteellisen epästabiili, minkä vuoksi sille ei ole juuri käyttöä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa dityppipentoksidi on valkoista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste on kiinteässä olomuodossa ioniyhdiste ja koostuu nitronium- (NO2+) ja nitraatti-ioneista (NO3-). Molekyyliyhdisteenä se esiintyy kaasumaisena, joksi se helposti sublimoituu noin 30 °C:n lämpötilassa. Aine ei ole erityisen stabiili ja saattaa hajota räjähdysmäisesti typpidioksidiksi ja hapeksi jo huoneenlämpötilassa. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen typpihapoksi ja sitä voidaan pitää typpihapon anhydridinä. Dityppipentoksidi on erittäin voimakas hapetin ja orgaanisen yhdisteet voivat syttyä palamaan sen vaikutuksesta. Yhdiste muodostaa stabiileja additiotuotteita eräiden yhdisteiden esimerkiksi booritrifluoridin kanssa.
Valmistus ja käyttö

Dityppipentoksidia voidaan valmistaa väkevästä typpihaposta fosforipentoksidin avulla matalissa lämpötiloissa.
Dityppipentoksidia ja erityisesti sen additiotuotetta booritrifluoridin kanssa voidaan käyttää nitraavana reagenssina.
Ditiotreitoli

| Ditiotreitoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R,3R)-1,4-bis(sulfanyyli)butaani-2,3-dioli
CAS-numero:  3483-12-3
PubChem CID:  446094
SMILES:  C(C(C(CS)O)O)S
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H10S2O2
Moolimassa:  154,26 g/mol
Sulamispiste:  42,5 °C
Liukoisuus veteen:  785  g/l (22 °C)
  
Ditiotreitoli eli DTT tai Clelandin reagenssi (C4H10O2S2) on orgaaninen yhdiste, joka sisältää sekä dioli- ja ditioliryhmät. Yhdistettä käytetään biokemian tutkimuksissa.
Käyttö

Ditiotreitolin hapetus-pelkistys­potentiaali on alhainen −0,33 V eli se on hyvä pelkistin. Tällöin se hapettuu muodostaen syklisen kuusiatomisen disulfidin. Tätä ominaisuutta käytetään hyväksi biokemiassa proteiinitutkimuksissa. Ditiotreitoli kykenee pelkistämään esimerkiksi kysteiiniaminohapon sivuryhmiä muodostamat disulfidisidokset tioliryhmiksi. Pelkistyksen jälkeen usein lisätään myös jodietikkahappoa estämään disulfidisiltojen uudelleenmuodostuminen. Ditiotreitolin liuosta voidaan myös käyttää ehkäisemään disulfidisidosten muodostumista. Näihin tarkoituksiin voidaan käyttää myös muitakin tioleja, kuten merkaptoetikkahappoa.
Ditiotreitolia voidaan käyttää hyväksi myös peptidien synteesissä. Sillä poistetaan tioliryhmien suojausryhmät esimerkiksi tert-butyylimerkaptoryhmät.
Aiheesta muualla

Ditiotreitolin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015.
ChemSpider: Dithiothreitol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dithiothreitol (englanniksi)
ChemBlink: DL-1,4-Dithiothreitol (englanniksi)
Disulfidisidoksen pelkistys ditiotreitolilla
Diu (1889)

| Diu |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lissabonin laivastontelakka
Laskettu vesille:  27. elokuuta 1889
Poistui palveluskäytöstä:  1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  717 t
Pituus:  45,00 m
Koneteho:  700 ihp
Nopeus:  11,5 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 5,9"/30 tykki 2 x 4,1"/35 tykkiä
Diu oli Portugalin laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu tykkivene.