Analyyttinen ja synteettinen
Esimerkkejä

Esimerkki 1 Pallo on pyöreä.
Esimerkin 1 lausetta pidetään usein analyyttisesti totena, koska termin pallo voidaan tulkita sisältävän sen, mitä tarkoitetaan pyöreydellä. Tämä voidaan ilmaista muodossa "Pallo (eli objekti, joka on aina pyöreä,) on pyöreä.".
Esimerkki 2 Pallo on sininen.
Esimerkissä 2 lauseen totuus riippuu siitä, vallitseeko sen ilmaisema asiaintila. Lause on siis joko synteettisesti tosi tai synteettisesti epätosi. Jos se pallo, jota esimerkin 2 lauseessa tarkoitetaan, on
väriltään sininen, niin lause on tosi. Jos pallo ei ole sininen, niin lause on epätosi.
Esimerkki 3 Pallo on kulmikas.
Esimerkin 3 lause on analyyttisesti epätosi, sillä pallon käsitteen voidaan katsoa merkityksensä nojalla sulkevan pois sen vaihtoehdon, että sen viittauskohde voisi olla kulmikas.
Tarkka ja eksplisiittinen menetelmä lauseiden totuusperustan analyyttisyyden tai synteettisyyden tutkimiseksi on looginen
analyysi. Tällöin on valittavana kaksi näkökulmaa (jotka eivät välttämättä ole toisensa poissulkevia). Tulkintaan
pohjautuvassa analyysissä lauseelle määritellään täsmällinen tulkinta, jota kutsutaan malliksi (katso malliteoria). Lause on analyyttisesti tosi jos ja vain jos se on tosi missä tahansa mallissa. Tämä tarkoittaa sitä, ettei ole mahdollista rakentaa mallia, jossa lause olisi epätosi. Vastaavasti analyyttisesti epätosi lause ei ole tosi missään mallissa eli ei ole mahdollista rakentaa mallia, jossa lause olisi tosi. Todistusperusteisessa analyysissä lause yritetään todistaa päättelemällä se tyhjästä joukosta tai johtamalla sen negaatiosta ristiriita (katso päättely ja
logiikka). Jos näissä päätelmissä onnistutaan, on lause analyyttisesti tosi. Sama pätee mutatis mutandis analyyttisesti
epätosista lauseista.
Esimerkki 4 Lauseen "Pallo on pyöreä." looginen analyysi.
Lause jakautuu kahteen osaan: (1) yksilöolion nimeen 'pallo' ja (2) predikaattiin 'x on pyöreä'. Alkuperäinen lause on saatu sijoittamalla 'pallo' muuttujan x paikalle predikattissa 'x on pyöreä'. Yksilöolio pallo voidaan kuitenkin tulkita myös ominaisuudeksi 'pallonmuotoinen', mikä voidaan ilmaista predikaatilla 'x on pallonmuotoinen'. Jos lause "Pallo on pyöreä." tulkitaan yleiseksi väitteeksi kaikkien pallojen pyöreydestä, se voidaan esittää muodossa:
"Kaikista x pätee: Jos 'x on pallonmuotoinen', niin 'x on pyöreä'."
Lauseen negaatio on:
"Ei ole niin, että kaikista x pätee: Jos 'x on pallonmuotoinen', niin 'x on pyöreä'."
Päätellään:
Päätellään edelleen:
Olkoon a tällainen x. Nyt saadaan sijoituksella lause
sekä edelleen päättelyllä kaksi erillistä lausetta:
Se, ovatko lauseet (5) ja (6) ristiriidassa keskenään, riippuu predikaattien 'x on pallonmuotoinen' ja 'x on pyöreä' tulkinnasta, joka on, jotta ristiriita voitaisiin johtaa tai epätotuuteen päätyä, erikseen täsmällisesti määriteltävä.  Ristiriita voidaan mahdollisesti johtaa myös hyväksymällä päättelyyn lisäoletuksia, mutta esimerkiksi oletusta:
"Kaikista x pätee: Jos 'x on pallonmuotoinen', niin 'x on pyöreä'."
ei voida hyväksyä, koska se johtaisi virheargumenttiin tyyppiä petitio principii eli kehämääritelmään. Toisaalta, jos sanan käyttö otetaan sen merkityksen perustaksi, ajaudutaan synteettisiin lauseisiin, koska sanan käyttö on empiirisesti eikä rationaalisesti tiedostettava seikka, eikä lauseen totuus tällöin enää riipukaan ainoastaan sen sisältämistä elementeistä (esimerkin 4 päättelyistä katso logiikka, propositiologiikka ja predikaattilogiikka).
Hyvin usein looginen analyysi paljastaa sen, ettei kyseessä ollutkaan analyyttisesti tosi lause. Tiedostamattomat taustaoletukset saattavat usein johtaa siihen, että itsestään selvänä pidetään jotakin, mikä ei ole loogisesti välttämätöntä.
Analyyttinen—synteettinen-erottelua vastaan voidaan argumentoida ensinnäkin yrittämällä osoittaa "lauseen elementteihin perustuva totuus" määritelmänä epämääräiseksi.  Tällöin voidaan erottaa kaksi ryhmää analyyttisesti tosia tai epätosia lauseita: (1) ne, joiden totuus perustuu logiikkaan, ja (2) ne, joiden totuus muulla tavalla seuraa lauseen elementeistä. Ryhmän (1) lauseiden totuutta voidaan täsmällisesti tutkia sopivassa loogisessa järjestelmässä. Ryhmään (2) kuuluvien lauseiden osalta ilmaisujen analyyttisesti tosi tai analyyttisesti epätosi käyttö on sen sijaan melko kyseenalaista.
Esimerkki 7 Lause "Sataa vettä tai ei sada vettä." on analyyttisesti tosi.
Lauseen negaatio on: "Ei ole niin, että sataa vettä tai ei sada vettä."
josta voidaan loogisesti päätellä lause: "Ei sada vettä ja sataa vettä." mikä on ristiriita.
Esimerkin 7 lause kuuluu siis ryhmään (1).