stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jokihelmisimpukka
Ekologia

Jokihelmisimpukkaa pidetään sekä avainlajina että huippuindikaattorina. Lajin elinkierto on niin herkkä, että lisääntyvää jokihelmisimpukkakantaa voidaan pitää hyvän veden laadun ja terveen ekosysteemin indikaattorina. Jos populaatio koostuu vain aikuisista yksilöistä, se voi merkitä sitä, että joen tila on mennyt huonompaan suuntaan ja näin estänyt lisääntymisen. Monet Keski-Euroopan ja eteläisen Fennoskandian jokihelmisimpukkajoista ovat jo siinä vaiheessa, että niissä on vain aikuisia raakkuja.
Jokihelmisimpukan lisääntyminen häiriintyy erityisesti ravinteiden ja kiintoaineiden lisääntymisestä johtuvasta liettymisestä. Huokosveden happipitoisuuden laskiessa nuorten simpukoiden selviytymismahdollisuudet heikkenevät. Aikuiset simpukat sietävät huonompiakin oloja paremmin, sillä ne suodattavat hapen ja ravinnon suoraan virrasta.
Jokihelmisimpukkaa pidetään avainlajina, koska se mahdollistaa monien muiden lajienkin esiintymisen luomalla hyvän elinympäristön. Runsas raakkukanta puhdistaa vettä: yksilö voi suodattaa jopa 50 litraa vettä päivässä. Pohjalla liikkuessaan jokihelmisimpukat muokkaavat pohjan rakennetta muille lajeille suotuisaksi. Raakun kuori toimii kasvualustana vesisammalille ja muille eliöille. Vedensuodatuksesta ja erityksestä syntyy ravintoa hyönteisten toukille. Jokihelmisimpukan ominaisuuksien ansiosta sitä pidetään luonnosuojelussa sateenvarjolajina, koska sen suojelusta hyötyvät muutkin lajit sekä kokonaiset ekosysteemit.
Jokihelmisimpukka vaatii lisääntyäkseen riittävän taimen- ja lohikannan, sillä muut kalat ovat immuuneja glokidioille, joka on kuitenkin isäntäkaloilleen harmiton loinen. Kalat saattavat jopa hyötyä toukista, sillä ne parantavat kalojen immuunijärjestelmää ja hidastavat vanhenemisprosessia. Parantuneen immuniteetin ansiosta jokihelmisimpukan isäntäkalojen vastustuskyky on parempi tauteja ja sieni-infektioita vastaan.
Jokihelmisimpukalla ei ihmisen lisäksi ole moniakaan vihollisia. Saukko, minkki ja piisami pystyvät aukomaan sen kuoria. Täplärapu saattaa uhata paikallisesti, sillä se pystyy nakertamaan kuoren reunoja, minkä seurauksena simpukka ei pysty sulkemaan kuortaan kokonaan.
Luokitus ja evoluutio

Jokihelmisimpukka kuuluu simpukoiden Unionida-lahkoon, johon kuuluu makeanveden lajeja. Jokihelmisimpukoiden heimo on peräisin liitukaudelta noin sadan miljoonan vuoden takaa. Margaritifera-suvussa on vain muutamia lajeja, mutta ne ovat levinneet laajalti. Jokihelmisimpukka on yksi suvun lajeista.
Kanta ja suojelu > Kanta

Jokihelmisimpukan maailmanlaajuinen kanta on suuri, sillä sukukypsiä yksilöitä on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton Punaisen kirjan vuoden 2024 painokseen tehdyn arvion mukaan noin 326 miljoonaa. Euroopan unionin maissa yksilöitä on lähes 50 miljoonaa. Vuoden 2022 arvion mukaan Euroopassa on 1 883 osapopulaatiota mutta vuonna 2100 osapopulaatioita on enää 0–204. Vuonna 1920 osapopulaatioita oli vielä 2 613 ja yksilöitä 2–4 miljardia. Useat nykyisistä osapopulaatioista eivät uudistu, eikä niihin synny tarpeeksi uusia nuoria simpukoita. Osapopulaatioista suurin osa elää myös eristyiksissä, eikä niiden välillä ole geneettistä siirtymää.
Ruotsista ja Norjasta tunnetaan eniten osapopulaatiota. Ruotsissa niitä on 646 ja Norjassa 440–460. Ranskassa osapopulaatioita on 159, Suomessa 151, Britanniassa 148, Irlannissa 121 ja muissa Euroopan maissa alle 100.
Kanta ja suojelu > Uhat

Koska jokihelmisimpukka on niin vaativa elinympäristönsä suhteen, sitä uhkaa useat erilaiset tekijät. Sen esiintymiseen vaikuttavat muun muassa suorat elinympäristötuhot, valuma-alueen käytön voimistuminen, riittämätön vesihuolto, jokien happamoituminen, ilmaston lämpeneminen ja helmenpyynnin aiheuttamat kadot. Eri syiden seurauksena joen pohjaan voi kerääntyä sedimenttejä, hapen määrä muuttua riittämättömäksi nuorille yksilöille, joki rehevöityä tai myrkyt aiheuttaa kuolleisuutta. Parhaiten säilyneet populaatiot elävät usein syrjäisillä valuma-alueilla, joissa on vain vähän ihmistoimintaa.
Myös metsäkoneiden aiheuttamat raakkutuhot tulivat laajasti tietoon syksyllä 2024 Suomussalmen Hukkajoen ja Puolangan Näätäjoen alueilla koneiden ajettua useita kertoja raakkujokien yli.
Kanta ja suojelu > Kantojen historia ja suojelutoimet Suomessa

Aiemmin raakkua tavattiin lähes koko Suomessa, mutta veden happamuutta muuttaneet tekijät sekä erilaiset toimenpiteet, joissa virtaavia vesiä perattiin ja muutettiin tukinuittoon sopiviksi, vähensivät kantoja.
Kanta ja suojelu > Kantojen historia ja suojelutoimet Suomessa > Helmenpyynti

Jokihelmisimpukan kohtaloksi oli muodostua 1900-luvun alkupuolella yleistynyt massapyynti. Nimensä mukaisesti pieni osa raakuista tuottaa helmen. Nykyarvioiden mukaan sellainen saattaa olla tuhannesta pyydetystä simpukasta vain yhdessä. Helmi kehittyy simpukan sisällä olevan hiekkasirun ympärille vuosikymmenten aikana. Useimmiten helmet ovat heikon laatunsa takia arvottomia.
Ennen rauhoitusta nimenomaan Luttojoki tunnettiin ammattimaisten helmenpyytäjien jokena. Raju pyynti rasitti kantaa kuitenkin vain tietyillä alueilla ja kanta oli häviämässä vain paikka paikoin. Todellinen uhka raakkuun kohdistui vasta sukellusvälineiden yleistyttyä.
Kanta ja suojelu > Kantojen historia ja suojelutoimet Suomessa > Elpyminen

Metsähallituksen EU:n tuella Suomen, Norjan ja Venäjän pohjoisilla alueilla suorittaman esiintymisalueiden kartoituksen ja raakkukantojen suuruuksien määrittelyn mukaan pohjoiset jokihelmisimpukkakannat ovat elpyneet taannoisten massapyyntien jäljiltä ja voivat hyvin. Muun muassa tunnetussa raakkujoessa Luttojoessa 1900-luvun alkupuolella kokonaan häviämässä ollut laji esiintyy nykyisin elinvoimaisena populaationa.
Raakkukantoja on suojellut ja elpymistä edesauttanut raakun vaikea havaittavuus. Se on tummanruskea, lähes musta, ja elää pohjasoraan kaivautuneena viileissä, puhtaissa ja virtaavissa vesissä. Sitä on erittäin vaikea havaita, ja se saattaa pysytellä lähes paikoillaan jopa vuosikausia.
Kanta ja suojelu > Kantojen historia ja suojelutoimet Suomessa > Suojeluhankkeet

Rauhoitetun jokihelmisimpukan etsiskelyyn ja kaivamiseen ei nykyisin saa ryhtyä edes huvin vuoksi, ja jos raakun näkisikin, sitä ei saa edes koskea tai käännellä, saati ottaa mukaan.
Suomen luonnonsuojeluliitto on aloittanut yhdessä Fortumin kanssa laajamittaisen hankkeen Mustionjoen alueella Etelä-Suomessa jokihelmisimpukka- ja vuollejokisimpukkakantojen elvyttämiseksi. Vuonna 2016 alkoi Hämeenkyrön kunnan, Nokian kaupungin ja Ylöjärven kaupungin yhteinen Kolmen helmen joet -hanke. Hankkeen tavoitteena on jokien raakkukantojen ja raakun väli-isännän, taimenen, elinvoimaisuuden ja suotuisan suojelun tason turvaaminen lajien elinympäristön laatua parantamalla. Vuosina 2021–2027 toteutettavassa LIFE Revives -hankkeessa vahvistetaan jokihelmisimpukan kantoja ja kunnostetaan niiden elinympäristöjä Suomessa, Ruotsissa ja Virossa.
Ähtävänjoen ja Mustionjoen raakut on saatu lisääntymään Konneveden tutkimuslaitoksessa 2019 siihen vaiheeseen, että poikaset ovat irrottautuneet kalan kiduksista.
Kanta ja suojelu > Suojelun strategia ja toimenpideohjelma

Jokihelmisimpukan suojelemiseksi ympäristöministeriö julkaisi vuonna 2021 Jokihelmisimpukan eli raakun suojelun strategian ja toimenpidesuunnitelman vuosille 2020–2030. Sen tavoitteeksi asetettiin raakkukantojen elinvoimaisuus koko esiintymisalueella sekä lajin suotuisan suojelun tason saavuttaminen. Välitavoitteiksi asetettiin, että nykyiset kannat säilyvät ja heikentyneiden kantojen elinkelpoisuutta parannetaan. Lisäksi strategian tavoitteena on, että tieto raakuista ja niiden elinympäristön tilasta lisääntyy ja on toimijoiden saatavilla, jotta raakku voidaan huomioida paremmin siihen vaikuttavissa toimissa.
Jokihelmisimpukan sisäpuoli
Ryhmä raakkuja.
Jokihelmisimpukan elinkierto
Kaksi jokihelmisimpukkaa. Brehms Tierlebenin kuvitusta 1860-luvulta.
Béla II

Béla II, Chronicon Pictum käsikirjoitus 1350
Béla II:n sinetti
Lapsi Béla ja hänen isänsä Álmos sokaistaan kyttyräselkäisen kuningas Kálmánin käskystä, Chronicon Pictum 1358-1373
Béla II Sokea (unk. II. (Vak) Béla, n. 1109 — 13. helmikuuta 1141) oli Unkarin kuningas vuosina 1131–1141.
Suku

Béla kuului Árpádien kuningassukuun. Hänen isänsä oli herttua Álmos (n. 1068/71–1127), edellisen kuninkaan Kálmánin nuorempi veli ja kuningas Géza I:n poika. Hänen äitinsä Predslava oli Kiovan ruhtinaan Svjatopolk II:n tytär. Álmosin ja Predslavan avioliitosta syntyi Bélan lisäksi kaksi tytärtä, esikoinen Adelheid (tšek. Adléta Uherská, n. 1106), joka 1120-luvun alussa avioitui Böömin ruhtinas Soběslav I Přemyslin kanssa, ja nuorimmainen Hedvig (1110-luvun alussa), joka vuoden 1131 tienoilla meni naimisiin Itävallan rajakreivi Leopold III:n pojan Adalbertin kanssa.
Lapsuus ja nuoruus

Kálmán ja Álmos olivat jääneet lapsina orvoiksi, ja edellinen kuningas, heidän setänsä Ladislaus (László) I Pyhä, oli jostain syystä ohjannut Kálmánin papin uralle ja kasvattanut Álmosia kruununperijäksi. Kun Ladislauksen kuoltua kuitenkin Kálmán nousi valtaistuimelle, Álmos ei tyytynyt tilanteeseen vaan nousi useaan otteeseen Kalmánia vastaan yrittäen syrjäyttää tämän vallasta. Lopulta Kalmán, turvatakseen oman poikansa Istvánin (myöhemmin kuninkaana Tapani II) kruununperimyksen, antoi vuoden 1115 tienoilla sokaista Álmosin ja pienen Bélan, etteivät nämä kelpaisi kuninkaiksi.
1300-luvun kronikoitsijan mukaan – tämä kertomus heijastelee Álmosin jälkeläisten valtakaudella syntynyttä historiaperinnettä, jossa Kálmán kuvattiin mahdollisimman negatiivisessa valossa – Kálmán olisi käskenyt myös kastroida Bélan, mutta käskyä ei noudatettu.
"[Kuningas] pidätytti herttuan ja hänen pienen poikansa Bélan ja antoi sokaista heidät. Hän määräsi myös pienen Bélan kuohittavaksi. Mutta sokaisija, peläten Jumalaa ja kuninkuuden jäämistä vaille perijää, kuohitsi koiran ja toi sen kivekset kuninkaalle." —  Chronicon Pictum (unk. Képes Krónika), 1358-1373, (ch. 150.106), s. 133
Sokaisemisen jälkeen Álmos ja luultavasti myös hänen perheensä vietiin hänen perustamansa Dömösin rovastikunnan pappien hoiviin. Siellä he saivat elää jonkin aikaa rauhassa myös sen jälkeen, kun Kálmánin kuoltua hänen poikansa Tapani II nousi valtaistuimelle vuonna 1116. 1120-luvun puolessavälissä kuitenkin sokea Álmos vielä kerran yritti päästä valtaan, ja tämän viimeisenkin salaliiton epäonnistuttua pakeni Bysanttiin, missä kuoli vuonna 1127. Jostain syystä Béla ei seurannut isäänsä ulkomaille vaan jäi piileskelemään Pécsváradin luostariin.
Talvella 1128–29 kuningas Tapani II sai kuulla Bélan olevan elossa, haetutti tämän luostarista, jossa tätä oli piiloteltu, ja otti suojelukseensa. Hän myös järjesti Bélalle avioliiton Serbian ruhtinaan Uroš I:n tyttären Jelenan (unk. Ilona) kanssa. Pariskunta sai asettua asumaan Tolnaan, missä heidän ensimmäiset poikansa Géza (myöhempi kuningas Géza II) ja László (myöhempi kuningas Ladislaus II) syntyivät. Kronikoitsijan mukaan Tapani olisi ajatellut tehdä serkustaan perillisensä, koska hänellä ei ollut omia lapsia. Tämä ei kuitenkaan ole uskottavaa, koska Tapani oli jo nimennyt perillisekseen sisarensa Zsófian pojan Saulin. Todennäköisemmin Tapani piti Bélaa vaarattomana ja halusi myös, sisäisten riitojen repiessä valtakuntaa, turvata itselleen Álmosin ja Bélan vanhojen kannattajien tuen.
Avioliitto ja lapset

Tapani II järjesti Bélan puolisoksi vuonna 1129 Jelenan (unk. Ilona, 1109 jälkeen – 1146 jälkeen). Tämä oli Serbian suuriruhtinas Uroš I:n ja bysanttilaisen aatelisnaisen Anna Diogenissan vanhin tytär.
Heille syntyi ainakin kuusi lasta:
Elisabet (unk. Erzsébet) eli Gertrud (n. 1128/1129 – 21. heinäkuuta 1154) avioitui noin 1136 Puolan herttua Mieszko III:n kanssa, heille syntyi vuodesta 1149 lähtien viisi lasta
Géza, myöhemmin Unkarin kuningas Géza II (n. 1130 – 3. toukokuuta 1162)
László, myöhemmin Unkarin kuningas Ladislaus II (1131– 14. tammikuuta 1163)
István, myöhemmin Unkarin kuningas Tapani IV (n. 1133 – 11. huhtikuuta 1165)
Álmos (1134 – ennen vuotta 1138)
Sofia (unk. Zsófia, n. 1135/1136 – ?), kihlattiin 1139 Saksan prinssi Heinrich Berengar von Staufenin (1136/7–1150) kanssa, joka oli keisari Konrad III:n ja tämän toisen puolison Gertrude von Sulzbachin vanhin poika, ja lähetettiin Saksan keisarin hoviin kasvatettavaksi. Siellä hän sai osakseen niin tylyä kohtelua, että vetäytyi nunnaksi Admontin  benediktiiniluostariin Steiermarkiin, eikä halunnut enää palata kotimaahansa, veljensä Gézan kutsuista huolimatta.
Béla II ja kuningatar Ilona Aradin valtiopäivillä 1131, jossa Bélan vastustajat surmattiin kuningattaren käskystä, Chronicum Pictum 1358, (ch. 160.114), s. 136.
Aatu Karjalainen

| Aatu Karjalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 2005 (ikä 19) Hyvinkää, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Karjis
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  71 kg
Seura
Seura:  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  82
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Aatu Karjalainen (s. 18. helmikuuta 2005 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Karjalainen osaa pelata myös keskellä.
Ura

Karjalainen on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Jokereiden ja Vuosaaren Viikinkien C-nuorten yhdistelmäjoukkueessa. Kauden 2020–2021 Karjalainen pelasi Jokereiden U18-joukkueessa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Helsingin IFK:n U18-joukkueeseen, jonka paras syöttäjä Karjalainen oli 23 syöttöpisteellään. Kauden 2022–2023 päätteeksi hän voitti U18 SM-pronssia. Kaudella 2023–2024 Karjalainen oli tehoilla 18+24=42 HIFK:n U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Jonatan Hirschovitsin kanssa.
Toukokuussa 2024 Karjalainen teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Karjalainen teki liigadebyyttinsä runkosarjan kuudennella kierroksella 28. syyskuuta 2024 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hänelle avautui paikka HIFK:n kokoonpanosta, kun Juhani Jasu ja Daniel Mäkiaho olivat loukkaantuneet. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Santeri Hartikaisen ja Micke-Max Åstenin viereen. Karjalainen sai ottelussa jääaikaa 7.32 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 19. lokakuuta 2024 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Tuomo Nukari valitsi Karjalaisen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi.
David Alaba

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Olatukunbo Alaba
Syntymäaika: 24. kesäkuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Wien, Itävalta
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 180 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura: Real Madrid
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2001–2002: SV Aspern
2002–2008: Austria Wien
2008–2009: Bayern München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | Austria Wien II | 5 | (0) |
| 2009–2010 | Bayern München II | 33 | (1) |
| 2010–2021 | Bayern München | 281 | (22) |
| 2011 | → 1899 Hoffenheim | 17 | (2) |
| 2021– | Real Madrid | 67 | (3) |
Maajoukkue
| 2007–2009 | Itävalta U17 | 24 | (4) |
| 2010 | Itävalta U19 | 5 | (1) |
| 2009–2010 | Itävalta U21 | 5 | (0) |
| 2009– | Itävalta | 105 | (15) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. kesäkuuta 2024.
David Olatukunbo Alaba (s. 24. kesäkuuta 1992 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia. Alaba on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös keskikentän keskellä tai keskuspuolustajana.
Ura

Alaba aloitti uransa SV Aspernissa, mistä hän siirtyi myöhemmin Austria Wieniin. Wienissä hän pelasi seuran reserveissä. Sieltä hän jatkoi Bayern Müncheniin, jonne hän siirtyi kesäkuussa 2008. Hän oli ensimmäisen kerran vaihtopenkillä Bundesliigan ottelussa huhtikuussa 2008. Hän pelasi seuran juniorijoukkueissa ennen siirtymistä reserveihin kaudeksi 2009–2010. Helmikuussa 2010 hän pelasi ensimmäisen kerran edustusjoukkueessa Saksan cupin ottelussa. Hän debytoi maaliskuussa 2010 Mestarien liigassa Fiorentinaa vastaan ja pelasi kolme bundesliigaottelua. Bayernin edustusjoukkueessa Louis van Gaalin alaisuudessa Alaba pelasi useimmiten vasempana puolustajana. Alkuvuoden 2011 Alaba oli lainalla Hoffenheimissa, jossa hän pelasi 17 liigaottelua ja teki kaksi maalia, mutta sen jälkeen hän on pysynyt Bayern Münchenissä.
Alaba on voittanut Bayernissa kymmenen Saksan-mestaruutta. Hän on pelannut Bayernin riveissä Bundesliigassa 281 ottelua, joissa hän on tehnyt 22 ja syöttänyt 29 maalia. Saksan Cupin hän on voittanut kuusi kertaa. Hän oli avauskokoonpanossa Bayernin voittaessa Mestarien liigan 2013 ja 2020. Kaikkiaan hän on pelannut Mestarien liigassa 91 ottelua, joissa on tehnyt viisi maalia ja antanut 17 maalisyöttöä. Hän oli voittamassa seurajoukkueiden maailmanmestaruutta 2013 ja 2020.
28. toukokuuta 2021 Alaba siirtyi espanjalaisseura Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella ilmaisella siirolla, kun hänen sopimuksensa Bayern Münchenin kanssa päättyi kesään 2021. Hän pelasi ensimmäisellä Madridin-kaudellaan Espanjan liigassa 30 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, toisella 23 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja kolmannella 14 ottelua. Hänen eturistisiteensä repesi joulukuussa 2023 ottelussa Villarrealia vastaan, ja hän joutui olemaan poissa pelikentiltä koko loppukauden.
Maajoukkueura

Alaba on edustanut Itävallan nuorisomaajoukkueita. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2010. Lokakuussa 2009 hän debytoi Itävallan maajoukkueessa ystävyysottelussa Ranskaa vastaan ja hänestä tuli samalla nuorin maan paidassa pelannut pelaaja. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan lokakuussa 2012. Hän oli avauskokoonpanossa Itävallan kaikissa kolmessa ottelussa EM-kilpailuissa 2016. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi täydet minuutit kaikissa neljässä ottelussa. Joulukuussa 2023 tulleen pahan polvivamman vuoksi hän joutui jäämään pois vuoden 2024 EM-kilpailuista.
Muuta

Alaban äiti on kotoisin Filippiineiltä ja etniseltä ryhmältään joruboihin kuuluva isä Nigeriasta.
Saavutukset

Bayern München
Saksan pääsarjamestaruus: 2009–2010, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021
Saksan cup: 2009–2010, 2012–2013, 2013–2014, 2015–2016, 2018–2019, 2019–2020
DFL-Supercup: 2010, 2012, 2016, 2017, 2018, 2020
Mestarien liiga: 2012–2013, 2019–2020
UEFA Super Cup: 2013, 2020
Seurajoukkueiden MM-kilpailut: 2013, 2020
Real Madrid
Espanjan pääsarjamestaruus: 2021–2022, 2023–2024
Espanjan cup: 2021–2022, 2023–2024
Espanjan supercup: 2022, 2024
Mestarien liiga: 2021–2022, 2023–2024
UEFA Super Cup: 2022
Seurajoukkueiden MM-kilpailut: 2022
Henkilökohtaiset
Itävallan vuoden jalkapalloilija: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020, 2021, 2022, 2023
Itävallan vuoden urheilija: 2013, 2014
Valinta UEFA:n vuoden joukkueeseen: 2013, 2014, 2015
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Alaba Wikimedia Commonsissa
Real Madrid – Primera División
1 Courtois |
2 Carvajal |
3 Militão |
4 Alaba |
5 Bellingham |
6 Camavinga |
7 Vinícius Júnior |
8 Valverde |
9 Mbappé |
10 Modrić |
11 Rodrygo |
13 Lunin |
14 Tchouaméni |
15 Güler |
16 Endrick |
17 Vázquez |
18 Vallejo |
19 Ceballos |
20 García |
21 Brahim |
22 Rüdiger |
23 Mendy |
Valmentaja Ancelotti
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Almer |
2 Garics |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Fuchs |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Okotie |
10 Junuzović |
11 Harnik |
12 Lindner |
13 Suttner |
14 Baumgartlinger |
15 Prödl |
16 Wimmer |
17 Klein |
18 Schöpf |
19 Hinterseer |
20 Sabitzer |
21 Janko |
22 Jantscher |
23 Özcan |
Valmentaja Koller
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 A. Schlager |
2 Ulmer |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Posch |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Pervan |
13 Bachmann |
14 Baumgartlinger |
15 Lienhart |
16 Trimmel |
17 Schaub |
18 Schöpf |
19 Baumgartner |
20 Onisiwo |
21 Lainer |
22 Lazaro |
23 X. Schlager |
24 Laimer |
25 Kalajdžić |
26 Friedl |
Valmentaja Foda
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB
5-Star (Stray Kidsin albumi)

| 5-Star Stray Kids |
| --- | --- | --- |

Digitaalisen julkaisun kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 2023
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): 3racha, Versachoi, Chae Kang-hae, Restart, Zack Djurich, Millionboy, Trippy, Nickko Young, Kyle Reynolds, Chris LaRocca, Jun2
 Tyylilaji: hip hop, pop, electronica
 Kesto: 36.35
 Levy-yhtiö: JYP Entertainment, Republic Records
Listasijoitukset
  7. (albumilista)    6. (fyysinen albumilista)
Stray Kidsin muut julkaisut
| The Sound 2023 | 5-Star 2023 | Social Path / Super Bowl 2023 |
Singlet albumilta 5-Star
 ”S-Class” Julkaistu: 2. kesäkuuta 2023
5-Star (tyyliteltynä ★★★★★) on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 2. kesäkuuta 2023. Albumin tuottamisesta vastasi pääsääntöisesti yhtyeen sisäinen tuottajaryhmä 3racha. Albumi sisältää kaksitoista kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”S-Class”.
Tausta

Stray Kids kertoi The Fact -lehden haastattelussa lokakuussa 2022, että julkaisisi pian kolmannen studioalbuminsa. Jäsen Seungmin kuvasi tulevan albumin olevan "kaikin puolin loistava" ja sisältävän genrejä, joita yhtye ei aiemmin ole kokeillut.  Alkuvuodesta 2023 yhtye latasi videon Step Out 2023 videopalvelu YouTubeen, jossa ilmoitettiin yhtyen julkaisevan kaksi albumia vuonna 2023.
Maaliskuussa 2023 Hankook Ilbo -lehti uutisoi, että Stray Kids oli kuvannut uuden musiikkivideon ja julkaisisi uuden albumin saman vuoden huhtikuussa. JYP Entertainment vahvisti tiedon, että albumi oli valmis, mutta ei kommentoinut julkaisupäivää. SpoTV News uutisoi myöhemmin huhtikuussa, että yhtye julkaisisi albumin kesäkuussa. JYP vahvisti julkaisupäivän olevan 2. kesäkuuta.
Tuottaminen

5-Star koostuu kahdestatoista kappaleesta. Genrellisesti se edustaa hip hopia, poppia ja electronicaa. Albumin tuottamisesta vastasi yhtyeen sisäinen tuottajaryhmä 3racha–Bang Chan, Changbin ja Han sanoittivat kappaleet. Heidän lisäkseen tuottamiseen osallistuivat tuottajat Versachoi, Chae Kang-hae, Restart, Zack Djurich, Millionboy, Trippy, Nickko Young, Kyle Reynolds, Chris LaRocca ja Jun2. Korealais-amerikkalainen rap-artisti Tiger JK osallistui kappaleen ”Topline” tuottamiseen ja on albumilla vierailevana artistina. 3rachan lisäksi jäsen Felix osallistui kappaleiden ”Super Bowl” ja ”FNF” sanoittamiseen.
Julkaisu

Yhtye julkaisi albumin trailerin 28. huhtikuuta 2023. Albumin ennakkotilaukset alkoivat samana päivänä. Albumista julkaistiin viisi eri versioita kahdellatoista eri kansikuvalla–rajoitettupainos, versiot A, B ja C sekä kahdeksan perinteistä CD-koteloa. Albumin tähtikuvioteemainen kappalelista julkaistiin 30. huhtikuuta. Albumilla on yhtyeen aikaisemmin julkaistut kappaleet ”Mixtape: Time Out” ja ”The Sound”.
5-Star julkaistiin 2. kesäkuuta 2023. ”S-Class” singlen musiikkivideo julkaistiin samana päivänä. Yhtye promosi singleä albumin julkaisuviikkona musiikkiohjelmissa Music Bank, Show! Music Core ja Inkigayo. Yhtyeen kolmas fanitapaaminen Pilot: For ★★★★★ pidetään heinäkuun alussa.
Kaupallinen menestys

JYP Entertainment uutisoi 30. toukokuuta 2023, että albumin ennakkotilaukset olivat ylittäneet 4,93 miljoonan kappaleen määrän. Kaksi päivää myöhemmin tilaukset ylittivät 5,13 miljoonan määrän. Määrä oli yli kaksinkertainen verrattuna yhtyeen Maxident EP:n ennakkotilauksiin. Samalla albumista tuli ennakkotilatuin korealainen julkaisu.
Albumi myi julkaisupäivänään Hanteo Chartin mukaan 2,39 miljoonaa kappaletta.