stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syriza
Vaalitulokset

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:
| Vuosi | Vaalit | Johtaja | Äänet> Määrä | Äänet>  % | Paikkamäärä | Asema / Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Parlamenttivaalit 2004 | Níkos Konstantópoulos | 241 637 | 3,26 | 6 / 300 | oppositiossa |
| 2007 | Parlamenttivaalit 2007 | Alékos Alavános | 361 101 | 5,04 | 14 / 300 | oppositiossa |
| 2009 | Europarlamenttivaalit 2009 | Aléxis Tsípras | 240 898 | 4,71 | 1 / 22 | osa GUE/NGL-ryhmää |
| 2009 | Parlamenttivaalit 2009 | Aléxis Tsípras | 315 665 | 4,60 | 13 / 300 | oppositiossa |
| 2012 | Parlamenttivaalit 2012 I | Aléxis Tsípras | 1 061 265 | 16,78 | 52 / 300 | oppositiossa |
| 2012 | Parlamenttivaalit 2012 II | Aléxis Tsípras | 1 655 086 | 26,89 | 71 / 300 | oppositiossa |
| 2014 | Europarlamenttivaalit 2014 | Aléxis Tsípras | 1 518 376 | 26,56 | 6 / 21 | osa GUE/NGL-ryhmää |
| 2015 | Parlamenttivaalit 2015 I | Aléxis Tsípras | 2 245 978 | 36,34 | 149 / 300 | hallituksessa (SYRIZA-ANEL) |
| 2015 | Parlamenttivaalit 2015 II | Aléxis Tsípras | 1 925 904 | 35,46 | 145 / 300 | hallituksessa |
| 2019 | Europarlamenttivaalit 2019 | Aléxis Tsípras | 1 343 595 | 23,75 | 6 / 21 | osa GUE/NGL-ryhmää |
| 2019 | Parlamenttivaalit 2019 | Aléxis Tsípras | 1 781 180 | 31,53 | 86 / 300 | oppositiossa |
| 2023 | Parlamenttivaalit 2023 I | Aléxis Tsípras | 1 184 621 | 20,07 | 71 / 300 |  |
| 2023 | Parlamenttivaalit 2023 II | Aléxis Tsípras | 930 013 | 17,83 | 48 / 300 | oppositiossa |
| 2024 | Europarlamenttivaalit 2024 | Stéfanos Kasselákis | 593 133 | 14,92 | 4 / 21 | osa PEL-ryhmää |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syriza Wikimedia Commonsissa
Puolueen verkkosivusto (kreikaksi)
Syrizan kannatustilaisuus vuoden 2007 vaalien alla.
Aléxis Tsípras, joka toimi Synaspismóksen puheenjohtajana vuosina 2008–2013 ja Syrizan puheenjohtajana vuosina 2012–2023.
Guiscard

| Guiscard |
| --- | --- |
 Saint-Quentinin kirkko
 vaakuna
 Guiscard
 Koordinaatit: 49°39′24″N, 3°03′09″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Oise
Arrondissementti:  Compiègne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,5 km²
Väkiluku (2020):  1 800 
 – Väestötiheys:  87 as./km²
Kunnan numero:  60291
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guiscard on kunta Pohjois-Ranskassa Oisen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Compiègnen kaupungista koilliseen.
Château de Magny 1600-luvun lopulla (linnaa ei ole enää olemassa)
Saint-Quentinin kirkko on peräisin pääasiassa 1100- ja 1500-luvuilta. Kirkon vanhin osa on 1100-luvun jälkipuoliskolla rakennettu romaaninen laiva.
Kunta oli varhaisella keskiajalla Noyonin piispan omistuksessa, joka antoi sen Magnyn herrojen hallintaan. He olivat Noyonin piispan vasalleja. Kunta tunnettiin tuolloin nimellä Magny. Vuosina 1337–1453 käydyssä satavuotisessa sodassa Magny ja sen linna kärsivät englantilaisten ja burgundialaisten ryöstelyissä. 1500- ja 1600-luvuilla alue kärsi erilaisista konflikteista, kuten sodasta espanjalaisia vastaan sekä frondesta. 1600-luvun loppu ja 1700-luku olivat kehityksen ja vaurauden aikaa. Tuolloin se kaupungistui ja sai upean Château de Magnyn puistoineen. Vuonna 1699 Chevreusen herttua myi Magnyn maat kreivi Louis de Guiscardille. Ranskan kuningas Ludvig XIV perusti Guiscardin markiisaatin vuonna 1705, josta kunta sai nimensä noin sata vuotta myöhemmin. Ensimmäisessä maailmansodassa kunta kärsi paljon tuhoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guiscard Wikimedia Commonsissa
HMS Talent (S92)

| HMS Talent |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Shipbuilding and Engineering, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  13. toukokuuta 1986
Laskettu vesille:  15. huhtikuuta 1988
Palveluskäyttöön:  12. toukokuuta 1990
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 800 t (pinnalla) 5 300 t (sukelluksissa)
Pituus:  85,4 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  9,5 m
Koneteho:  Rolls-Royce PWR1 -painevesireaktori (11 MW)
Nopeus:  32 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  18 upseeria ja 112 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Talent (viirinumero S92) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 10. syyskuuta 1984 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1988 kumminaan prinsessa Anne ja otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1990.
Palvelus

Alus oli 2013 palveluksessa.
The Giant Leap

| The Giant Leap |
| --- | --- |
 The Giant Leap esiintymässä 1. heinäkuuta 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  pop, rock
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sebastian Rejman, laulu, kitara   Petri J K Somer, koskettimet, laulu   Sami Lehto, rummut  
Levy-yhtiö:  EMI  
Aiheesta muualla
www.thegiantleap.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Giant Leap on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto.
The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Rejman ja Somer tutustuivat Lehtoon kesällä 2005. Rejman ja Somer  vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Lehto kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta.
The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella.
Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale.
Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17. syyskuuta 2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. 
Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta Another Day Rising -albumilta.
7. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen-keikallaan. Yhtyeen laulaja Rejman nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen Kuorosota-ohjelmassa.
Yhtyeen toinen albumi The Giant Leap ilmestyi 3. maaliskuuta 2010.
Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Rejmanin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi hän tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä.
Jäsenet

Petri J K Somer (Koskettimet ja laulu)
Sebastian Rejman (Laulu ja kitara)
Sami Lehto (Rummut)
Harri Ruotjoki (Basso)
Saku Mattila (Kitara)
Julkaisut > Albumit

Another Day Rising (2007)
The Giant Leap (2010)
Julkaisut > Singlet

All In My Head (2007 – promo)
Somebody Else (2007 – promo)
Remember (2008 – promo)
Messing With My Mind (2008 – promo)
Beautiful goodbye (2009 – promo)
Best time of your life (2009 – promo)
Like The First Time (2010 – promo)
Julkaisut > Musiikkivideot

Somebody Else (2007)
Remember (2008)
Beautiful goodbye (2009)
Aiheesta muualla

The Giant Leap:in virallinen sivusto[vanhentunut linkki]
The Giant Leap levy-yhtiö EMIn sivuilla
HMS Talent (P337)

| HMS Talent |
| --- | --- |
 HMS Talent

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  21. kesäkuuta 1944
Laskettu vesille:  13. helmikuuta 1945
Palveluskäyttöön:  26. heinäkuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 424 t (pinnalla) 1 571 t (sukelluksissa)
Pituus:  83,4 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,1 m
Syväys:  4,8 m
Koneteho:  2 500 bhp/1 450 shp
Nopeus:  15,25 solmua (pinnalla) 9,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Talent (viirinumerot P337 ja S37) oli Britannian kuninkaallisen laivaston T-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 13. helmikuuta 1945 ja valmistui vielä samana vuonna 26. heinäkuuta.
Palvelus

Alus romutettiin 1970.
HMS Tamarisk (K216)

| HMS Tamarisk |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fleming and Ferguson, Paisley
Kölinlasku:  10. helmikuuta 1941
Laskettu vesille:  28. heinäkuuta 1941
Palveluskäyttöön:  26. joulukuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikan laivastossa 1941–1952 nimellä Tombazis
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Tamarisk (viirinumero K216) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 24. lokakuuta 1940 nimellä HMS Ettrick Paisleysta Fleming and Fergusonilta, missä köli laskettiin 10. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta ja valmistui 26. joulukuuta.
Palvelus

Alus luovutettiin vuonna 1941 Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Tombazis.
HMS Cossack (R57)

| HMS Cossack |
| --- | --- |
 HMS Cossack

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  18. maaliskuuta 1943
Laskettu vesille:  10. toukokuuta 1944
Palveluskäyttöön:  4. syyskuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV Hazemayer -asennuksena 2 x yksiputkista QF 2 naulan Mk XV 2 x yksiputkista Oerlikon 20 mm 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Cossack (viirinumero R57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Co-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. maaliskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1944 ja valmistui 4. syyskuuta 1945.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1. maaliskuuta 1961.
Hank Aaron

| Hank Aaron |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Henry Louis Aaron
Syntynyt: 5. helmikuuta 1934 Mobile, Alabama
Kuollut: 22. tammikuuta 2021 (86 vuotta) Atlanta, Georgia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Henry Louis “Hank” Aaron (5. helmikuuta 1934 Mobile – 22. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan oikea takakenttämies, joka pelasi 23 kautta Major League Baseball (MLB) -sarjassa vuosina 1954–1976. Hän pelasi 21 kautta Milwaukee/Atlanta Bravesissä ja kaksi kautta Milwaukee Brewersissä. Hän oli vuonna 1957 voittamassa World Seriesiä. Samana vuonna hän voitti National Leaguen (NL) arvokkaimman pelaajan palkinnon.
Aaron pelasi ensimmäisen ottelunsa 13. huhtikuuta 1954 Milwaukee Bravesissä ja viimeisensä 3. lokakuuta 1976 Milwaukee Brewersissä. Häntä pidetään yhtenä baseballin legendaarisimmista nimistä, ja hänet otettiin ensimmäisenä kelpoisuusvuotenaan Baseball Hall of Fameen vuonna 1982. Sporting News nimesi hänet vuonna 1999 lajin historian 5. suurimmaksi pelaajaksi, ja samana vuonna lajin seuraajat äänestivät hänet MLB:n vuosisadan tähdistökentälliseen.
Afroamerikkalaisen Aaronin vanhemmat olivat Herbert ja Estella Aaron. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista myös Tommie ryhtyi baseballpelaajaksi. Hänelle myönnettiin kesäkuussa 2002 Presidential Medal of Freedom. Hän teki peliuransa aikana kaikkiaan 755 kunniajuoksua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hank Aaron Wikimedia Commonsissa
Hamheungin suurteatteri

Hamheungin suurteatteri
Hamheungin suurteatteri (hangul: 함흥대극장; hanja: 咸興大劇場; uudistettu latinisaatio: Hamheung dae geukjeong) on Pohjois-Korean suurin teatteri ja Hamheungin kaupungin suurin rakennus. Se sijaitsee Hamheungin keskusaukion reunalla. Teatterin voi nähdä Tonghung-vuorelta.
Hamheungin suurteatteri on rakennettu vuonna 1984. Sen keskusauditoriossa on tuhansia istumapaikkoja. Hamheungin suurteatteri tunnetaan vallankumousoopperoiden esityspaikkana, mutta siellä on esiintynyt myös suosittuja populaarimusiikin yhtyeitä, kuten Samjiyon-yhtye. Vuonna 2010 venäläinen oopperaseurue esitti Hamheungin suurteatterissa Pjotr Tšaikovskin oopperan Jevgeni Onegin.
HMS Cottesmore (L78)

| HMS Cottesmore |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1939
Laskettu vesille:  5. syyskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  29. joulukuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  helmikuussa 1946 Egyptin laivastolle 1950
Loppuvaihe:  romutettu 1972
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 360 t (max)
Pituus:  85 m
Leveys:  8,8 m
Syväys:  3,27 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27,5 solmua
Miehistöä:  146
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 × syvyyspomminheitintä, yksi kisko, joihin 40 syvyyspommia
HMS Cottesmore (viirinumero L78) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin I saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 11. huhtikuuta 1938 vuoden 1939 hätäohjelmassa työnumerolla J1837 Yarrowilta Scotstounista, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1940 ja valmistui 29. joulukuuta.
Palvelus

Joulukuussa 1940 alus siirrettiin vastaanottokokeiden ja varustamisen jälkeen koulutukseen Portlandiin, josta se siirtyi tammikuussa 1941 edelleen laivueeseensa Sheernessiin. Alus suojasi Pohjanmeren saattueita sekä valvoi alueen meriliikennettä laivueen mukana.
Alus siirtyi helmikuussa suojaamaan Irlanninmeren saattueita. Se suojasi 6. helmikuuta saattuetta WS6A Avonmouthista Clydeen HMS Broadwaterin, HMS Atherstonen ja HMS Keppelin kanssa. Alus suojasi 9. helmikuuta saattuetta Clydestä edelleen luoteisen reitin alaisuudessa. Se erkani 12. helmikuuta saattueesta palaten laivueeseensa Pohjanmeren saattueiden suojaksi.
Alus liittyi 12. helmikuuta 1942 operaatio Cerberuksen 16. ja 21. hävittäjälaivueista koottuun osastoon, jonka tehtävänä oli estää Saksan laivaston taisteluristeilijöiden Scharnhorstin ja Gneisenaun matka Kanaalin läpi Brestistä Wilhelmshaveniin. Tehtävästä vapauduttuaan se palasi saattuepalvelukseen.
Alus karkotti 17. maaliskuuta Lowestoftin edustalla saattueen kimppuun hyökänneet Saksan laivaston E-veneet. Se osallistui 26. heinäkuuta iskuun saksalaisten rannikkoliikennettä vastaan, jolloin alus upotti Cherbourgin edustalla aseistetut troolarit VP202 ja VP203. Paluumatkalla alus joutui ilmahyökkäykseen, jolloin kolme miehistönjäsentä sai surmansa. Saamiensa vaurioiden vuoksi alus siirrettiin telakalle, mistä palattuaan se jatkoi laivueen mukana saattueiden suojaamista. Alus osallistui 13. lokakuuta Saksan laivaston saarronmurtajan Kometin etsimiseen.
Toukokuussa 1944 alus määrättiin Normandian maihinnousun Force G:hen, jonka mukana se osallistui harjoituksiin (operaatio Fabius). Alus siirtyi kesäkuun alussa Solentiin suojatakseen saattueita. Se suojasi maihinnoususaattue G2:ta HMS Pytchleyn sekä kolmen moottoriveneen kanssa. Saattueen muodostivaat 18. Miinanraivaajalaivue sekä osa 150. BYMS-raivaaja laivueesta. Saattue saapui 6. kesäkuuta sillanpäähän.
Cottesmore jatkoi 7. kesäkuuta itäisen osaston alueella tulitukitehtävissä Force G:n mukana. Alus siirrettiin Portsmouthiin varsinaisen maihinnousun päätyttyä suojaamaan täydennyssaattueita sekä suojaamaan maihinnousualuetta vihollisen laivaston iskuilta.
Alus palasi elokuussa rannikkosaattueiden suojaksi liitettynä 21. hävittäjälaivueeseen. Se suojasi 1. marraskuuta monitoreja HMS Erebus ja HMS Roberts Walchereniin HMS Garthin kanssa operaatio Infatuatessa, mistä vapauduttuaan alus jatkoi saattueiden suojaamista sekä meriliikenteen valvontaa laivueen mukana. Alus suojasi toukokuussa 1945 Euroopan sotatoimien päätyttyä miinanraivaajia Cuxhaveniin. Se liitettiin Harwichin saattajaosastoon suojaamaan joukkojen siirtoja sekä saattueita.
Elokuussa alus siirrettiin Portsmouthin paikallislaivueeseen. Alus siirrettiin helmikuussa 1946 Devonportin reserviin, jossa se makasi ankkuroituna poistolistalle siirtoonsa saakka 1956. Alus oli yhdeksän kuukautta telakalla Cowesissa, minkä jälkeen se myytiin Egyptin laivastolle nimellä Ibrahim el Awal. Alus nimettiin vielä uudelleen Mohamed Ali El Kebiriksi sekä Port Saidiksi. Alus palveli koulutusaluksena romuttamiseensa 1972 saakka.
Géo-Charles

| Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Maa:   Ranska>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | kirjallisuus |  |
Charles Louis Proper Guyot, toiselta nimeltään Géo-Charles (1892–1963) oli ranskalainen runoilija, kirjailija ja olympiavoittaja.
Géo-Charles osallistui vuonna 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti kultaa kirjallisuudessa teoksellaan Jeux Olympiques.
Géo-Charles on julkaissut Kalevalan ranskaksi Louis Léouzon Le Ducin käännöksen pohjalta.
Musée Géo-Charles
Géo-Charlesin kunniaksi on nimetty Isèressä sijaitseva vuonna 1982 perustettu kulttuuri- ja urheilumuseo Musée Géo-Charles.
Hakastaron linna

| Hakastaron linna> Sijainti |
| --- | --- |
 Hakastaron linna
Koordinaatit:  60.36605019°N, 23.14053762°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Salo
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakastaron linna (myös Hakostaron linna) on keskiaikainen linnavuori, jonka jäännökset sijaitsevat Salossa.
Alueella sijaitsee useita muinaislinnoja joista Hakastaron linna poikkeaa pienen kokonsa puolesta. Mäki on korkeimmillaan ainaostaan 20 metriä ympäröivää maastoa korkeammalla. Mäen pohjois- ja länsipuoli ovat jyrkkää kalliota, itä- ja eteläosan ollessa loivaa multamaata. Vallimaisen varustuksen jäänteitä on vielä näkyvissä mäen loivilla itä- ja eteläpuolilla. 1800-luvun lopulla valleja havaittiin itä-länsi-suunnassa 80 metrin matkalta. Vuonna 2001 tehdyssä inventoinnissa hieman alle metrin korkeata vallia oli idänpuolella havaittavissa 30 metrin matkalta. Mäen eteläpuolella vallin pituus todettiin olevan noin 17 metriä ja leveyden 4–5 metriä. Linnan vallit ovat muodostaneet kulman, jonka kohdalla portti ja porttikäytävä ovat sijainneet.
Keskiaikaiseksi linnaa on arvioitu sen valleissa käytetyn kalkkikivilaastin ja osin savesta ja hiekasta tehtyjen täytteiden perusteella. Laastin käytön perusteella varustus ajoittuu aikaisintaan 1200-luvun puoliväliin. Rautakautisten muinaislinnojen muurit ovat Suomessa kylmämuurattuja.
Mäellä on nähtävissä myös kuoppia joiden tarkoitus on epäselvä. Itäisen vallin keskellä oleva kuoppa on suomalaisille rautakautisille linnavuorille tyypillinen ja sen on arvioitu liittyvän jonkinlaisen vahtikopin paikkaan.
Hakastaron linnan mäellä kasvaa myös nurmilaukka (Allium oleraceum) ja sikoangervo (Filipendula vulgaris), jotka osaltaan kertovat paikan muinaisesta käytöstä. Vajaan puolen kilometrin päässä linnasta luoteeseen on kulkenut keskiaikainen Kuninkaantie.
HMS Tanganyika

| HMS Tanganyika |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lobnitz & Co., Renfrew
Kölinlasku:  20. syyskuuta 1943
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  7. heinäkuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1963
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Tanganyika (viirinumerot J383 ja M383) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Renfrew'stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 20. syyskuuta 1943. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1944 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 7. heinäkuuta.
Palvelus

Alus romutettiin 1963 Inverkeithingissä.
Su Tseng-chang

| Su Tseng-chang 蘇貞昌 |
| --- | --- |
 Su kuvattuna vuonna 2021
Kiinan tasavallan pääministeri
 25.1.2006 – 21.5.2007 (1. kausi) 14. tammikuuta 2019– (2. kausi)  
Presidentti:  Chen Shui-bian (1. kausi) Tsai Ing-wen (2. kausi)
Edeltäjä:  Frank Hsieh (1. kausi) Lai Ching-te (2. kausi)
Seuraaja:  Chang Chun-hsiung (1. kausi) Chen Chien-jen (2. kausi)
DPP:n puheenjohtaja
 15.2.2005 – 3.12.2005 (1. kausi) 30.5.2012 – 28.5.2014 (2. kausi)  
Edeltäjä:  Ker Chien-ming (1. kausi) Tsai Ing-wen (2. kausi)
Seuraaja:  Annette Lu (1. kausi) Tsai Ing-wen (2. kausi)
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1947 (ikä 77)  Pingtung, Kaohsiung, Taiwan
Kansalaisuus:   taiwanilainen
Ammatti:  asianajaja, poliitikko
Puoliso:  Chan Hsiu-ling
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  DPP
Su Tseng-chang (kiin.: 蘇貞昌; pinyin: Sū Zhēnchāng, s. 28. heinäkuuta 1947) on taiwanilainen asianajaja ja poliitikko, joka toimi Taiwanin pääministerinä 2019-2023. Hän edustaa demokraattista edistyspuoluetta (DPP), jota hän oli mukana perustamassa vuonna 1986.
Su kuuluu yhdessä Annette Lun, Frank Hsieh’n ja Yu Shyi-kunin kanssa niin sanottuun puolueensa raskaaseen sarjaan ja on yksi Taiwanin merkittävimmistä poliitikoista. Su on saanut lempinimen "hehkulappu", joka on peräisin osittain Sun vaalikampanjasta, jossa hän sanoi tuovansa valoa pimeyteen toisaalta Sun vetäytyneestä hiusrajasta.
Tausta ja yksityiselämä

Su syntyi vuonna 1947 Pingtungin kaupungissa. Hänen isänsä oli virkamies ja äiti luokanopettaja. Hän valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi vuonna 1969 Taiwanin kansallisesta yliopistosta. Vuosina 1971–1981 Su toimi asianajajana.. Vuonna 1979 Su toimi taiwanilaisten ihmisoikeusaktivistien puolustustiimissä, kun näitä asetettiin syytteeseen ns. Kaohsiung tapauksessa, jossa demokratiaa vaatineet ihmisoikeusaktivistit ottivat yhteen poliisin kanssa..
Su on naimisissa Chan Hsiu-lingin kanssa. Parilla on kolme tytärtä. Tyttäristä Su Chiao-hui on myös mukana valtakunnan politiikassa.
Poliittinen ura

Toiminta ihmisoikeusaktivistien asianajajana Taiwanin demokratisoitumisen yhteydessä herätti Sun kiinnostuksen politiikkaan ja hän päätti asettua ehdolle Taiwanin nykyistä parlamenttia edeltäneen Taiwanin provinssivaltuuston vaaleissa ja tuli valituksi vuonna 1981. Hän uusi paikkansa vuoden 1985 vaaleissa..
Su on yksi DPP:n perustajajäsenistä ja toiminut sen puheenjohtaja kahdesti: ensimmäisen kerran vuonna 2005 ja uudestaan vuosina 2012–2014.
Vuonna 1989 Su valittiin Pingtungin piirikunnan raatimieheksi. Neljä vuotta kestäneen virkakautensa aikana hän onnistui vierailemaan joka ikisessä piirikunnan kylässä ja edisti oppimateriaalin julkaisua paikallisten äidinkielellä. Saavutuksistaan huolimatta hän ei onnistunut uusimaan paikkaansa. Tämän jälkeen hän pyrki Taipein piirikunnan raatimieheksi ja tuli valituksi vuonna 1997. Sun kokemus Pingtungin piirikunnasta avittivat häntä Taipeissa ja vuoden 2001 vaaleissa hänet valittiin uudelleen raatimieheksi. Tuolloin hän oli ainoa DPP:tä edustanut raatimies..
Poliittinen ura > Ensimmäinen pääministerikausi ja presidentinvaalikampanja

Presidentti Chen Shui-bian nimitti Sun kansliapäällikökseen vuonna 2004. Vuonna 2005 Su valittiin DDP:n puheenjohtajaksi saatuaan 99,71 % äänistä. Tämän jälkeen hän johti puolueensa vaalivoittoon vuoden 2005 parlamenttivaaleissa. Paikallisvaaleissa puolue ei sen sijaan menestynyt, minkä johdosta Su jätti paikkansa puolueen puheenjohtajana..
Vuonna 2006 Su nimitettiin kuitenkin pääministeriksi. Seuraavan vuoden toukokuussa hän kuitenkin erosi pääministerin virastaan, koska hänen ei onnistunut voittamaan puolueensa esivaaleja, joiden turvin hänet olisi nimetty DPP:n presidenttiehdokkaaksi.. Su oli harkinnut presidentinvaaleja surkean paikallisvaalituloksen jälkeen ja pyrki todennäköisesti hyödyntämään aikaisempia onnistumisiaan piirikuntatasolla ja taustaansa ihmisoikeusasianajajana.