stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nell Walden

| Nell Walden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nelly Ana Charlotta Walden
Syntynyt: 29. joulukuuta 1887 Karlskrona, Ruotsi
Kuollut: 21. lokakuuta 1975 (87 vuotta) Bern, Sveitsi
Ammatti:  taiteilija, taiteenkerääjä, galleristi
Taiteilija
Taidesuuntaus:  abstrakti taide
Nelly ”Nell” Ana Charlotta Walden o.s. Roslund (29. joulukuuta 1887 Karlskrona, Ruotsi – 21. lokakuuta 1975 Bern, Sveitsi) oli ruotsalainen taiteilija, taiteenkeräilijä ja galleristi, joka oli 1912–1924 saksalaisen kultturilehti Der Sturmin keskeisiä vaikuttajia. Hän liittyi mukaan sen toimintaan mentyään naimisiin sen perustajan Herwarth Waldenin kanssa. Nell Walden järjesti näyttelyitä ja keräsi suuren kokoelman modernia taidetta sekä myöhemmin myös koosti lehden historiaa. Hän teki itse myös taidetta, ja hänen töitään oli esillä muun muassa Der Sturmin näyttelyissä 1917 ja 1918. Häntä pidetään yhtenä Ruotsin varhaisimmista absrakteista taiteilijoista.
Nuoruus ja ensimmäinen liitto

Nell Roslund syntyi 1887. Hänen isänsä oli ruotsalainen kirkonmies Frithiof Roslund, ja hänen äitinsä Hilda Smith oli menestyneestä varustamosuvusta. Roslund opiskeli Tanskassa ja Saksassa musiikkia.
Roslund tapasi vuonna 1911 kirjailija-säveltäjä Herwarth Waldenin, joka oli myös saksalaisen avantgarde-lehden Der Sturmin perustaja. Roslund ja Walden menivät vuonna 1912 naimisiin.
Der Sturmin taiteilija ja galleristi

Nell Walden alkoi hoitaa pian Der Sturmin näyttelypuolta ja sen kansainvälisiä suhteita. Hän tunsi hyvin saksalaisia ja skandinavialaisia taiteilijoita sekä taidekauppiaita, kuten Pablo Picasson varhaisen keräilijän Franz Werner Kluxenin. Walden työskenteli muun muassa vuoden 1913 näyttelyn Erster Deutscher Herbsalonin parissa. Näyttelyssä oli mukana töitä yli 90 taiteilijalta 14 maasta. Siellä oli taidetta muun muassa Pariisin ja Prahan kubisteilta sekä saksalaisilta ekspressionisteilta.
Walden alkoi ensimmäisen maailmansodan aikaan kirjoittaa ruotsalaisiin lehtiin Saksan kultturikentästä. Hän käytti palkkionsa rahoittaakseen Der Sturmia, joka oli taloudellisessa vaikeuksissa. Waldenin ura taiteilijana alkoi 1916 ystävänsä Gabriele Mütterin innoittamana. Hän kävi Der Sturmin taidekoulua ja esitteli töitään lehden näyttelyissä 1917 ja 1918. Waldenin sai inspiraatiota Wassily Kandinskyltä ja teki lasimaalauksia ja ei-esittävää taidetta. Hän oli ensimmäisiä ruotsalaisia abstrakteja taiteilijoita, mutta hänen teoksensa jäivät kotimaassaan vähällle huomiolle. Ensimmäisen abstraktin näyttelyn Ruotsissa piti Gösta Adrian-Nilsson vuonna 1919.
Walden oli Der Sturmin aikana merkittävä modernin taiteen keräilijä, ja oli lehden gallerian kokoaja. Kokoelma alkoi miehensä häälahjaksi antamien Oskar Kokoschkan töiden pohjalle. Walden osti säännöllisesti töitä Der Sturmin gallerian näyttelyistä sekä tuntemiltaan taiteilijoita. Kokoelmaan kuului töitä muun muassa Alexander Archipenko, Marc Chagallilta, Johannes Itteniltä, Wassily Kandinskyltä, Paul Kleeltä, Franz Marcilta, Gabriele Mütteriltä ja Gino Severiniiltä sekä kubisteilta Vincenc Beneš, Emil Filla, Albert Gleizes, Jean Metzinger ja Fernand Léger.
Etnografian keräilijä ja taidehistorioitsija

Walden oli mukana Der Sturmin toiminnassa vuoteen 1924, jolloin myös hän erosi miehestään. Hän meni 1926 naimisiin Hans Heimannin kanssa. Hän myös alkoi kiinnostua etnografisesta esineistöstä. Hänen kokoelmansa oli esillä 1927 Berliinin Flechtheim-galleriassa ja 1929 Geneven etnografisessa museossa. Walden ja Heimann erosivat 1929, joskin taustalla oli Waldenin pyrkimys saada takaisin Ruotsin passi ja sen avulla auttaa juutalaisen Heimannin pois Saksasta. Waldenin ja Heimannin yritys epäonnistui, ja Walden meni vuonna 1940 naimisiin sveitsiläisen urheilupedagogin Hannes Urechin kanssa.
Walden alkoi toisen maailmansodan jälkeen kerätä aineistoa Der Sturmin perinnöstä ja kirjoitti aiheesta Lothar Schreyerin kanssa. Waldenin taidekokoelmaa oli esillä useita kertoja sveitsiläisissä ja ruotsalaisissa museoissa, kunnes hän myi vuosien 1954–1956 aikana suurimman osan kokoelmistaan Stuttgarter Kunstkabinettin huutokaupoissa. Tämän jälkeen hän vielä lahjoitti teoksiaan museoihin.
Natural History Museum at Tring

Näkymä museon vanhimpaan osaan, lisärakennuksia takana ja vasemmalla
The Natural History Museum at Tring on Natural History Museumin alainen museo, joka sijaitsee Tringissä Hertfordshiressä Itä-Englannissa.
Museon perusti Sir Walter Rothschild rakennuttamalla erityisesti sitä varten museorakennuksen omistamalleen maalle vuonna 1889. Hän sijoitti museoon keräämänsä ja ostamansa täytetyt eläimet ja eläinten nahat. Museo avattiin yleisölle vuonna 1892. Museon kokoelmiin kuuluu myös joitakin nykyään sukupuuttoon kuolleita eläinlajeja, kuten kvagga, pussihukka ja siivetönruokki.
Rothschild lahjoitti museon rakennuksineen Yhdistyneelle kuningaskunnalle 1937. Museon nimi oli pitkään Walter Rothschild Zoological Museum, kunnes Natural History Museum muutti nimen sen nykyiseen muotoon.
Aiheesta muualla

Natural History Museum at Tring - kotisivu
National Park Service

| National Park Service  |
| --- | --- |
 National Park Servicen logo
Perustettu:  25. elokuuta 1916
Toimivalta:  Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Päätoimi­paikka:  1849 C Street NW, Washington D.C.
Johtaja:  Jonathan Jarvis
Työntekijöitä:  15 828 (vakituiset, 2007)
Vuosibudjetti:  2,924 miljardia dollaria (2009)
The National Park Service on Yhdysvaltain hallintoelin, joka hallinnoi maan kansallispuistoja, monia kansallisia suojelumonumentteja ja sen muita historiallisia maamerkkejä. National Park Service perustettiin 25. elokuuta vuonna 1916. Se on yksi Yhdysvaltain sisäministeriön virastoista, ja sitä johtaa nykyinen sisäministeri Dirk Kempthorne. Sisäministerin valta NPS-virastossa on kuitenkin delegoitu tehtävään erikseen nimitetylle johtajalle. Tällä hetkellä johtajana toimii Mary A. Bomar.
NPS valvoo yli 390 yksikköä, joista 58 on kansallispuistoja. Sen muita valvonta-alueita ovat muun muassa kansallisesti merkittävät monumentit, muistomerkit, taistelukentät ja hautausmaat sekä suojelualueet. Jokaisessa Yhdysvaltain osavaltiossa Delawarea lukuun ottamatta on jokin NPS:n hallinnoima valvonta-alue.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Yhdysvaltain kansallispuistot
Acadia
American Samoa
Arches
Badlands
Big Bend
Biscayne
Black Canyon of the Gunnison
Bryce Canyon
Canyonlands
Capitol Reef
Carlsbad Caverns
Channel Islands
Congaree
Crater Lake
Cuyahoga Valley
Death Valley
Denali
Dry Tortugas
Everglades
Gates of the Arctic
Glacier
Glacier Bay
Grand Canyon
Grand Teton
Great Basin
Great Sand Dunes
Great Smoky Mountains
Guadalupe Mountains
Haleakalā
Hawaii Volcanoes
Hot Springs
Isle Royale
Joshua Tree
Katmai
Kenai Fjords
Kings Canyon
Kobuk Valley
Lake Clark
Lassen Volcanic
Mammoth Cave
Mesa Verde
Mount Rainier
North Cascades
Olympic
Petrified Forest
Pinnacles
Redwood
Rocky Mountain
Saguaro
Sequoia
Shenandoah
Theodore Roosevelt
Virgin Islands
Voyageurs
Wind Cave
Wrangell-St. Elias
Yellowstone
Yosemite
Zion
Nicholle Tom

| Nicholle Tom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1978 (ikä 46)  Hinsdale, Illinois
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Nicole Tom
Aktiivisena:  1987 –
Merkittävät roolit:  Ryce Newton (Beethoven) Maggie Sheffield (Nanny) Terästyttö (Teräsmies)
Aiheesta muualla
www.nicholletom.net
IMDb 
Elonet
Nicholle Tom (s. 23. maaliskuuta 1978 Hinsdale, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Maggie Sheffieldinä 1990-luvun televisiosarjassa Nanny.
Ura

Tom aloitti näyttelijän uransa 1980-luvun lopulla ja varsinaisesti esiintyi useammin 1990-luvulla, jolloin hän teki vierasesiintymisen televisiosarjassa Bel-Airin prinssi. Vuonna 1992 Tom esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan Beethovenissa. Elokuvan jälkeen hän teki muutamia esiintymisiä televisiosarjassa Beverly Hills 90210 sekä pieniä elokuvarooleja. Vuonna 1993 Tom sai ensimmäisen suurroolinsa televisiosarjassa Nanny, jossa hän esitti Maggie Sheffieldiä aina vuoteen 1999 asti.
Samaan aikaan Tom teki muutamia äänirooleja, joista merkittävin oli Terästyttö animaatiosarjoissa Teräsmies ja The New Batman Adventures. Myöhemmin hän uusi ääniroolinsa Justice League Unlimitedissa vuosina 2004–2006. Tom esiintyi vuosina 2006–2007 televisiosarjassa The Minor Accomplishments of Jackie Woodman.
Aiheesta muualla

The Unofficial Nicholle Tom Homepage
starpulse.com (Arkistoitu – Internet Archive)
tv.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Nick & Norah – loputon soittolista

| Nick & Norah – loputon soittolista> Nick and Norah’s Infinite Playlist |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Sollett
Käsikirjoittaja:  Lorene Scafaria
Perustuu:  Nick & Norah’s Infinite Playlist -romaaniin
Tuottaja:   Kerry Kohansky  Andrew Miano  Chris Weitz  Paul Weitz 
Säveltäjä:  Mark Mothersbaugh
Kuvaaja:  Tom Richmond
Leikkaaja:  Myron I. Kerstein
Pääosat:   Michael Cera  Kat Dennings 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Depth of Field
Levittäjä:  Sony Pictures Entertainment Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 000 000 USD
Tuotto:  33 506 137 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nick & Norah – loputon soittolista (engl. Nick & Norah's infinite playlist) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2008. Se perustuu Rachel Cohnin ja David Levithanin samannimiseen romaaniin. New Yorkissa kuvatun elokuvan on ohjannut Peter Sollet ja sen päärooleja näyttelevät Michael Cera ja Kat Dennings.
Juoni

Tavattuaan sattumalta toisensa punk-clubilla, Nick ja Norah lähtevät matkalle New Yorkin indie rock -sceneen etsimään legendaarisen bändin salaista keikkaa, mutta päätyvät löytämään toisensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Cera   | … |   Nick Yidiaris   |
|  Kat Dennings   | … |   Norah Silverberg   |
|  Ari Graynor   | … |   Caroline   |
|  Alexis Dziena   | … |   Tris   |
|  Aaron Yoo   | … |   Thom   |
|  Rafi Gavron   | … |   Dev   |
|  Jay Baruchel   | … |   Tal   |
Nové Město

Nové Město (suom. "uusi kaupunki") viittaa seuraaviin paikkoihin Tšekissä:
Nové Město na Moravě, kunta
Nové Město nad Metují, kunta
Nové Město pod Smrkem, kunta
Nové Město, Prahan kaupunginosa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nové Město”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nikólaos Siranídis

Nikólaos ”Níkos” Siranídis (kreik. Νικόλαος ”Νίκος” Συρανίδης, s. 26. helmikuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Siranídis voitti yhdessä parinsa Thomás Bímisin kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa Ateenassa 2004. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltojen parit epäonnistuivat viimeisessä hypyssään kuitenkin pahoin kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisön edessä loistavasti. Näin heistä tuli Ateenan kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat.
Siranídis oli ponnahduslaudalla 1996 Atlantan olympialaisissa 26:s ja 2000 Sydneyssä 36:s.
Aiheesta muualla

Siranídis olympic.org:ssa
Novyje Tšerjomuškin metroasema

| Novyje Tšerjomuški (Новые Черёмушки) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Kalužsko-Rižskaja
Sijainti:  55.6702°N, 37.5544°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  13. lokakuuta 1962
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Novyje Tšerjomuški (ven. Новые Черёмушки) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1962.
Niuva 20

| Niuva 20 Turmion Kätilöt |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 13. huhtikuuta 2005
 Tuottaja(t): MC Raaka Pee & DJ Vastapallo
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 17.55
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Turmion Kätilöt muut julkaisut
| Hoitovirhe 2004 | Niuva 20 2005 | Pirun nyrkki 2006 |
Niuva 20 on Turmion Kätilöiden ensimmäinen minialbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 ja sijoittui Suomen singlelistalla parhaimmillaan sijalle kaksi. Albumi sisältää kolme uutta kappaletta, Deep Purple -coverin Stormbringer sekä 8. tammikuuta 2005 Henry's Pubissa esitetyn liveversion alun perin Hoitovirhe-albumilla julkaistusta Liitto-kappaleesta. Stormbringer-kappaleessa vierailevat Tommi Salmela ja Marco Hietala Tarot-yhtyeestä.
Niuva 20 on nimetty Kuopiossa sijaitsevan Niuvanniemen psykiatrisen sairaalan mukaan. Levyn kansitaiteen on tehnyt Jukka Huhtala.
Kappaleet

Sika! – 3.37
Kirosana – 3.26
Varjot – 3.52
Stormbringer – 3.32 (Deep Purple -cover)
Liitto – 3.31 (live)
Arviot

Imperiumi.net:
News

News tai NEWS voi tarkoittaa jotain seuraavista:
NEWS, japanilainen yhtye
News, vuoden 2013 albumi
NEWS, National Early Warning Score, potilaan pisteytysjärjestelmä
N.E.W.S., Golden Earringin vuoden 1984 albumi
N.E.W.S, Princen vuoden 2003 albumi
Sun NeWS, Sun Microsystemsin ikkunointijärjestelmä
Sony NEWS, Sonyn valmistama työasematietokone
NEWS-OS, Sonyn käyttöjärjestelmä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”News”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
News of the World

News of the World on:
News of the World, brittiläinen sanomalehti
News of the World, Queen-yhtyeen albumi
News of the World vuoden 2020 elokuva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”News of the World”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Netflix and chill

”Netflix and chill” -graffiti Netflixin pääkonttorin edessä Los Angelesissa.
Netflix and chill on Internet-slangiin kuuluva termi, joka tarkoittaa seksiä. Sanontaa käytetään yleensä tilanteesta, jossa ihminen kutsutaan toisen luokse ”katsomaan Netflixiä” vaikka sillä oikeasti yleensä tarkoitetaan seksin harrastamista. Karkeasti suomennettuna termi tarkoittaa ”Netflixiä ja rentoutumista.”
Termiä alettiin käyttämään sen seksuaalisessa merkityksessä 2010-luvulla Twitterissä. Siitä tuli viraali meemi, ja on nykyään yleinen slangitermi kutsulle harrastamaan seksiä.
Mäyrälampi (Joutsa)

| Mäyrälampi |
| --- | --- |
 Mäyrälammen rannat ovat soistunutta hetteikköä
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°56′15″N, 26°00′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.236.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,4 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,619 km  
Pinta-ala:  1,966 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMäyrälampi 
Mäyrälampi on Keski-Suomessa Joutsassa Selänpohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja rannat ovat mantymetsän reunustamaa rantasuota.
Leivonmäen kansallispuisto

Lammen rannat kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen ohittaa näköetäisyydeltä viitoitettu patikkareitti.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,4 metriä mpy.
Novyi mir

Novyi mir (ven. Новый Мир, 'Uusi maailma') on venäjänkielinen kirjallisuuslehti, joka on ilmestynyt Moskovassa tammikuusta 1925. Sen oli tarkoitus jatkaa samoja perinteitä kuin ennen neuvostoaikaa ilmestyneet suositut kirjallisuuslehdet Mir Božy ('Jumalan maailma'), joka ilmestyi vuosina 1892–1906, ja sen seuraaja Sovremennyi Mir ('Nykymaailma'), joka ilmestyi vuosina 1906–1917. Se julkaisi lähinnä proosaa, joka noudatti kommunistisen puolueen hyväksymää linjaa. Pieni polemiikki syntyi vuonna 1945, kun Novyi Mir julkaisi Aleksandr Bekin esseen, jossa mainittiin kuusi slangitermiä sanalle "perineum".
Novyi Mir muutti poliittista asennettaan 1960-luvun alussa ja kallistui toisinajattelijoiden suuntaan. Marraskuussa 1962 lehti herätti huomiota julkaistuaan Aleksandr Solženitsynin läpimurtoteoksen Ivan Denisovitšin päivä, kertomuksen gulag-vangista. Lehti julkaisi kiistaa herättäneitä artikkeleita ja kertomuksia Neuvostoliiton ja Venäjän historiasta, kunnes Aleksandr Tvardovski painostettiin eroamaan helmikuussa 1970.
Kun päätoimittajaksi nimitettiin Sergei Zalygin perestroika-kauden alussa vuonna 1986, lehti arvosteli neuvostohallintoa yhä rohkeammin. Se julkaisi aiemmin kiellettyjen kirjailijoiden kuten George Orwellin, Joseph Brodskyn ja Vladimir Nabokovin proosaa ja runoja. Lehti kuuluu niin sanottuihin paksuihin kirjallisuuslehtiin.
Muiden venäläisten kirjallisuus- ja kulttuurilehtien tavoin myös Novyi Mir on menettänyt vuodesta 1991 alkaen tilaajia, ja levikki on supistunut niin pieneksi, ettei toimittajille ja kirjoittajille voida enää maksaa palkkioita.
Lehti myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista.
Päätoimittajat

Vjatšeslav Polonski (1926–1931)
Ivan Gronski (1931–1937)
Vladimir Stavski (1937–1941)
Vladimir Štšerbina (1941–1946)
Konstantin Simonov (1946–1950)
Aleksandr Tvardovski (1950–1954)
Konstantin Simonov (1954–1957)
Aleksandr Tvardovski (1958–1970)
Viktor Kosolapov (1970–1974)
Sergei Narovtšatov (1974–1981)
Vladimir Karpov (1981–1986)
Sergei Zalygin (1986–1998)
Andrei Vasiljevski (1998– )
Novyi Urengoi

| Novyi Urengoi (Новый Уренгой) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Jamalin Nenetsia Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Novyi Urengoi
 Koordinaatit: 66°5′0″N, 76°41′0″E 
Valtio:  Venäjä
Autonominen piirikunta:  Jamalin Nenetsia
Kaupunkipiiri:  Novyi Urengoi
Perustettu (taajama):  18. elokuuta 1975
Kaupungiksi:  16. kesäkuuta 1980
Väkiluku (2010):  104 107
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Postinumero:  629300–629325
Suuntanumero(t):  +7 3494
 
 www.newurengoy.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novyi Urengoi (ven. Но́вый Уренго́й) on kaupunki Jamalin Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pur-joen sivuhaaran Jevojahan varrella, 60 kilometriä pohjoisen napapiiristä etelään. Novyi Urengoi on tärkeä piirikunnan kaasuteollisuuden keskus, jossa kaasuyhtiö Gazpromilla on suuri merkitys.
Novyi Urengoi perustettiin Urengoin laajan kaasukentän löytymisen seurauksena 1970-luvulla. Kesäkuussa 1966 paikkakunnalta porattiin ensimmäisen kerran kaasua. Joulukuussa 1973 seudulle saapui autosaattue rakentajia lännempänä sijaitsevasta Pangodyn taajamasta. Novyi Urengoi sai virallisesti taajaman aseman 18. elokuuta 1975. Kaupungiksi se muutettiin 16. kesäkuuta 1980.
Kaupunki muodostaa nykiosin itsenäisen kunnallistason kaupunkipiirikunnan Jamalin Nenetsiassa. Siellä asui 104 107 ihmistä (2010).
Vuonna 1975 toimintansa aloittanut Novyi Urengoin lentoasema palvelee kaupungin lentoliikennettä. Novyi Urangoi on rautatien varrella, junaliikenne kaupunkiin käynnistyi 1982.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novyi Urengoi Wikimedia Commonsissa
Gubkinski •
Jamal •
Krasnoselkup •
Labytnangi •
Muravlenko •
Nadym •
Nojabrsk •
Novyi Urengoi •
Priuralsk •
Pur •
Salehard •
Šuryškary •
Taz
Neuvostoliiton jääpallomaajoukkue

Neuvostoliiton miesten jääpallomaajoukkue edusti Neuvostoliittoa kansainvälisissä miesten jääpallokilpailuissa aina maan olemassaolon loppumiseen, vuoteen 1991 saakka. Historiansa aikana joukkue pelasi 17:t jääpallon maailmanmestaruuskilpailut, joissa saavutti 14 kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Joukkue voitti jääpallon MM-kisojen historian 11 ensimmäistä mestaruutta.
MM-kisamitalit

Kultaa: 1957, 1961, 1963, 1965, 1967, 1969, 1971, 1973, 1975, 1977, 1979, 1985, 1989 ja 1991
Hopeaa: 1981 ja 1983
Pronssia: 1987
Nonakris

Nonakris (m.kreik. Νώνακρις, Nōnakris; lat. Nonacris) voi viitata seuraaviin:
Nonakris, kreikkalaisessa mytologiassa Lykaonin vaimo
Nonakris, antiikin aikainen kaupunki Feneatiissa Arkadiassa
Nonakris, antiikin aikainen kaupunki Orkhomeniassa Arkadiassa
Nonacris, kärpässuku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nonacris”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nog med blodbad!

Hjalmar Linderin yleisönosastokirjoitus Hufvudstadsbladetissa .
Nog med blodbad! (suom. Jo riittää verilöyly!) on teollisuusmies ja suurmaanomistaja Hjalmar Linderin yleisönosastokirjoitus, joka julkaistiin Hufvudstadsbladetissa 28. toukokuuta 1918 .
Mustion kartanossa 25. toukokuuta 1918 päivätty kirje käsitteli Suomen sisällissodan jälkiselvittelyjä ja erityisesti sodan voittaneen osapuolen punaisiin kohdistamaa niin sanottua valkoista terroria. Linderin yleisönosastokirjoitus oli ensimmäinen sodan jälkeen julkaistu sanomalehtikirjoitus, jossa tuotiin esille valkoisten perustamien vankileirien tilanne. Tuolloin leireillä oli vangittuna noin 70 000 – 80 000 punaista, joista oli kuollut jo useita tuhansia. Suomen lehdistö vaikeni vankileirien todellisuudesta täysin tai jopa valehteli niiden katastrofaalisista olosuhteista. Kirjoituksensa seurauksena Linder joutui valkoisten ja porvarillisen Suomen vihan ja halveksunnan kohteeksi, ja lähti lopulta vapaaehtoiseen maanpakoon.
Tausta

Hjalmar Linder oli Suomen sisällissodan aikaan vuonna 1918 maan rikkain mies. Hän omisti muun muassa kolme kartanoa sekä teollisuusyrityksiä, kuten Lohjan selluloosatehtaan, Högforsin ja Rautakosken ruukin. Linderin ja hänen yhtiöidensä palveluksessa työskenteli yli 5 000 ihmistä. Hänet tunnettiin edistyksellisenä työnantajana, joka muun muassa oli ottanut käyttöön kahdeksan tunnin työpäivän ja sairasajan palkan jo ennen kuin ne tulivat lakisääteiseksi. Välttääkseen marraskuussa 1917 Mommilan kahakassa surmatun liikemiehen Alfred Kordelinin kohtalon Linder pakeni entisen lankonsa kenraali Mannerheimin neuvosta sisällissodan syttyessä Ruotsiin.
Kun Linder oli sisällissodan päätyttyä palannut Suomeen, hänen entisten työntekijöidensä vaimoja saapui hänen luokseen pyytämään apua miestensä vapauttamiseksi vankileireiltä. Maassa vallitsevaa tilannetta tuntemattomana Linder aloitti omat tutkimuksensa ja vieraili muun muassa Suomenlinnan vankileirillä, jossa suuri määrä hänen työntekijöitään näki nälkää. Hän järkyttyi yhteiskunnassa vallitsevasta kostonhimosta ja erityisesti kymmenien vankileirien kammottavista olosuhteista. Koska Linder oli ollut sotaa paossa Ruotsissa, hän kykeni tarkastelemaan tilannetta ulkopuolisen silmin eikä tuntenut samanlaista kostonhimoa sodan hävinnyttä osapuolta kohtaan kuin sen voittaneet valkoiset. Joidenkin tulkintojen mukaan Linder ei kuitenkaan ollut täysin syrjässä sodasta, vaan oli Mannerheimin kautta kuulunut valkoisen armeijan merkittävimpiin rahoittajiin.