stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luitpold

Prinssi Luitpold, Baijerin sijaishallitsija ja prinssihallitsija 1886–1912
Prinssi Luitpold 1888
Luitpold (saks. Prinzregent Luitpold Karl Joseph Wilhelm Ludwig von Bayern) (12. maaliskuuta 1821 – 12. joulukuuta 1912) oli Baijerin sijaishallitsija ja prinssihallitsija (regentti) vuodesta 1886 aina kuolemaansa asti.
Suku

Hänen vanhempansa olivat Ludvig I  ja kuningatar Therese, Saksi-Hildburghausenin prinsessa (1791–1854). Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joista vanhimmasta veljestä tuli Baijerin kuningas Maksimilian II ja toisesta veljestä Kreikan kuningas Otto I. Hän kuului Wittelsbachin sukuun.
Avioliitto ja lapset

Hän avioitui 1. huhtikuuta 1844 Itävallan ja Toscanan arkkiherttuatar Auguste Ferdinande (1825–1864) kanssa.
Heille syntyi neljä lasta:
Ludvig III, Baijerin kuningas (1845–1921), avioitui Itävalta-Esten arkkiherttuatar Maria Theresan kanssa; heillä oli 13 lasta, joista vanhin oli kruununprinssi Rupprecht
Baijerin prinssi Leopold Maximilian Joseph Maria Arnulf (1846–1930), avioitui Itävallan arkkiherttuatar Giselan kanssa; heillä oli jälkeläisiä
Baijerin prinsessa Therese Charlotte Marianne Auguste (1850–1925), etnologi, eläintieteilijä, kasvitieteilijä, matkakirjailija ja sosiaalihuollon kehittäjä; ensimmäinen nainen, joka hyväksyttiin Baijerin tiedeakatemian ja Maantieteellisen seuran jäseneksi 1892 ja sai Münchenin yliopiston kunniatohtorin arvon 1897
Baijerin prinssi Franz Joseph Arnulf Adalbert Maria (1852–1907), avioitui Liechtensteinin prinsessa Theresan kanssa; heille syntyi Heinrich Luitpold (1884–1916), joka kuoli ensimmäisessä maailmansodassa.
Sijaishallitsija ja prinssihallitsija

Hän toimi veljenpoikansa Ludvig II:n hallituskauden viimeisinä vuosina kuninkaan sijaisena, ja kun kävi selväksi, että Ludvig oli henkisesti epätasapainoinen, Luitpold toimi valtionhoitajana. Tässä virassa hän jatkoi mielenvikaiseksi julistetun nuoremman veljenpoikansa Oton hallituskaudella. Luitpold nousi valtaan prinssihallitsijana 65-vuotiaana Ludvig II:n kuoltua, koska hänen veljenpoikansa ja lainvoimainen hallitsija Otto I oli julistettu mielenvikaiseksi.
Hallitsijan patriarkaalinen hallinto ja hänen vakaa liberaalien periaatteiden soveltaminen saivat pian kansan hyväksynnän. Vaaliuudistukset vuonna 1906 yhdistettynä ministerivastuun käyttöönottoon tekivät Baijerista Saksan demokraattisimmin hallitun kuningaskunnan. Huolimatta varauksellisuudestaan ​​Saksan keisari Vilhelm II:n politiikkaa kohtaan, Luitpold pysyi tiukasti uskollisena Saksan hallitukselle. Luitpoldin hallintokauden 26 vuotta pidettiin Baijerin kulta-aikana. Pääkaupunki München kukoisti Luitpoldin suojeluksessa ja sitä alettiin pitää kulttuurin keskuksena. Prinssihallitsija oli monien taiteilijoiden ystävä, ja hän käytti suuria summia kulttuuri- ja taidetarkoituksiin ja loi Künstlerhausin kohtaamispaikaksi ja näyttelykeskukseksi.
Luitpoldin kuoltua 91-vuotiaana joulukuussa 1912 sijaishallitsijaksi tuli hänen vanhin poikansa Ludvig, joka seuraavana vuonna valittiin kuninkaaksi nimellä Ludvig III. Luitpoldin toinen poika Leopold palveli sotamarsalkkana Saksan armeijassa.
Luitpold oli suosittu hallitsija, ja hänen kansalle jakamistaan savukkeista tuli pian keräilyesineitä. Kuten edeltäjänsä Ludvig I ja Maksimilian II, hänkin rakennutti Müncheniin kadun, joka nimettiin hänen mukaansa Prinzregentenstraßeksi. Hänen mukaansa on myös nimetty seitsenkerroksinen prinssiregentinkakku, jota yhä tarjoillaan Münchenin leipomoissa. Kakun kerrokset kuvaavat Baijerin seitsemää heimoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luitpold Wikimedia Commonsissa
Prinssi Luitpold n. 1860
Prinssihallitsija Luitpold 90-vuotiaana 1911
Matti Försti

| Matti Försti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matti Elias Tapani Försti
Syntynyt: 14. helmikuuta 1963 (ikä 61) Evijärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Lempinimi:  Masa
Pituus:  181 cm
Paino:  70 kg
Valmennusura
1995–1997 1998–2001 2002–2005 2009–2011:  Jeppis Wolley Kannuksen Ura Nurmon Jymy Kokkolan Tiikerit
| Mitalit> Miesten lentopallo.MIesten 1-sarja  | Mitalit> Miesten lentopallo.MIesten 1-sarja  | Mitalit> Miesten lentopallo.MIesten 1-sarja  | Miesten lentopallo>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tiikerit 2010 |  |  |
|  Kultaa | Tiikeirt 2011 |  |  |
Matti Försti (s. 14. helmikuuta 1963 Evijärvi) on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Förstin valmennusura alkoi 1990-luvun alussa ja ensimmäinen merkittävä pesti oli vuonna 1995, kun hän astui pietarsaarelaisen Jeppis Wolleyn peräsimeen. Sen jälkeen hän siirtyi valmentamaan Kannuksen Uraa supersarjaan, joka oli aikanaan Suomen toiseksi korkein sarjataso. Försti valmensi Uraa kolmen vuoden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Kokkolan Tiikereiden naisten kakkossarjajoukkueen valmentajaksi. Försti luotsasi Jymyä kolmen vuoden ajan ja nosti Jymyn ykkössarjaan. Nurmon-vuosien jälkeen hän on valmentanut Lännen aluejoukkuetta.
Kokkolan Tiikerit nousi miesten ykkössarjaan monien vaikeiden vuosien jälkeen. Heti ensimmäisen kauden jälkeen kaudeksi 2009–2010 Tiikerit palkkasi kokeneen valmentajan Matti Förstin, joka valmensi Tiikerit aina hopealle asti. Liigakarsinnoissa Tiikerit hävisivät Hurrikaanille. Seuraavana kautena Tiikerit voittivat sarjan  ja liigakarsinnoissa Joensuun Riennon otteluvoitoin 3–2. Liigakaudella 2011–2012 Försti valmensi Tiikereitä kauden alussa, kunnes luopui tehtävästään.
Maria Ewing

Maria Ewing (1968)
Maria Louise Ewing (27. maaliskuuta 1950 Detroit, Michigan – 9. tammikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraano, mutta siirtyi sittemmin sopraanorooleihin.
Ewing syntyi Detroitissa nuorimpana vanhempiensa neljästä tyttärestä. Hänen vanhempansa olivat alankomaalainen Hermina (o.s. Veraar) ja afroamerikkalainen insinööri Norman. Ewing opiskeli vuosina 1968–1970 Eleanor Steberin johdolla Cleveland Institute of Musicissa. Myöhemmin hänen opettajiaan olivat Jennie Tourel ja O. Marzolla. Ewing teki debyyttinsä Ravinia Festivalilla vuonna 1973. Salzburgin-debyyttinsä hän teki vuonna 1976 Cherubinon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Figaron häissä. Vielä samana vuonna hän esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa samassa roolissa. Ewing teki La Scalan -debyyttinsä Mélisanden roolissa Claude Debussyn oopperassa Pelléas et Mélisande. Hän esiintyi myös esimerkiksi Glyndebournen oopperafestivaalilla. Ewingin ohjelmistoon kuului rooleja Mozartin ja Debussyn lisäksi muun muassa Gioacchino Rossinin, Georges Bizet'n, Claudio Monteverdin, Giacomo Puccinin, Richard Straussin ja Francis Poulenc'n oopperoissa. Vaikka Ewing oli aloittanut uransa lyyrisiin mezzosopraanorooleihin ja Mozartin oopperoihin erikoistuneena, hän omaksui vähitellen raskaampia sopraanopääosia, kuten Madama Butterflyn ja Toscan nimiroolit.
Ewing meni vuonna 1982 naimisiin ohjaaja Peter Hallin kanssa. Pariskunta erosi vuonna 1990. Avioliitosta syntyi tytär, näyttelijä Rebecca Hall.
Matt Higgins

| Matt Higgins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1977 Calgary, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  ERC Ingolstadt
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–
Aik. seurat:  Montreal Canadiens Iserlohn Roosters
NHL-varaus:  18. varaus, 1996 Montreal Canadiens
Matt Higgins (s. 29. lokakuuta 1977, Calgary, Alberta) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pelannut syksystä 2006 alkaen ERC Ingolstadtin riveissä Saksan DEL-liigassa.
Ennen ammattilaisuraa

Ennen ammattilaisuraansa Higgins pelasi vuodet 1993–1997 Moose Jaw Warriorsin riveissä WHL-junioriliigassa. Parhaimmat tehot hän teki neljännellä ja viimeisellä WHL-kaudellaan, jolla hän sijoittui seuransa sisäisessä piste- ja syöttöpörssissä sijalle yksi ja koko liigan syöttöpörssissä jaetulle sijalle kymmenen tehtyään 71:ssä runkosarjaottelussa tehot 33 maalia ja 57 syöttöpistettä. Kaudella 1994–95 hän sijoittui joukkueensa sisäisessä pistepörssissä sijalle viisi ja maalipörssissä sijalle kolme Curtis Brownin ja Ryan Smythin jälkeen ja kaudella 1995–96 hän oli puolestaan Warriorsin sisäisten pörssien kakkosnimi Darryl Laplanten jälkeen. Higgins edusti Warriorsia neljän vuoden aikana yhteensä 274:ssä WHL:n runkosarjaottelussa tehden niissä 239 tehopistettä, 105 maalia ja 134 syöttöpistettä; pudotuspeliotteluja hänelle kertyi yhteensä 22, joissa hän keräsi 11 tehopistettä, neljä maalia ja seitsemän syöttöpistettä.
Ammattilaisuran alku

Higgins sai NHL-varauksen vuonna 1996, jolloin Montreal Canadiens varasi hänet numerolla 18 uusien pelaajien varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa seuraavana vuonna ja kausi 1997–98 kului häneltä suurimmaksi osaksi Canadiensin silloisen farmiseuran Fredericton Canadiensin riveissä AHL-liigassa. Higgins edusti Frederictonia kaudella 1997–98 yhteensä 50:ssä AHL:n runkosarjaottelussa, joissa hänelle kertyi 27 tehopistettä (viisi maalia ja 22 syöttöpistettä), ja lisäksi hän pelasi myös yhden ottelun Montrealin riveissä NHL:ssä jääden ilman tehomerkintöjä. NHL-kausilla 1998–99 ja 1999–00 hän edusti Montrealia molemmilla 25:ssä NHL:n runkosarjaottelussa tehden ensiksi mainitulla yhden maalin ja jälkimmäisellä hän antoi kaksi maaliin johtanutta syöttöä. 1998–99 hän pelasi myös 11 runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliottelua Fredericton Canadiensin riveissä ja kaudella 1999–00 29 runkosarjaottelua Quebec Citadellesin riveissä AHL:ssä. Kausi 2000–01, joka oli hänen viimeisensä Canadiens-organisaatiossa, kului pääasiassa Citadellesin riveissä. Hän keräsi 66:ssa AHL:n runkosarjaottelussa yhteensä 28 tehopistettä (10 maalia ja 18 syöttöpistettä) ja kahdeksassa pudotuspeliottelussa hän antoi yhden maaliin johtaneen syötön; lisäksi hän pelasi kuusi ottelua Montrealin riveissä NHL:ssä jääden ilman tehopisteitä. Vuonna 2001 Higgins teki vapaana agenttina sopimuksen AHL-seura Bridgeport Sound Tigersin kanssa, jota hän edusti kahden kauden ajan. Kaudella 2001–02 hän teki 43:ssa pelaamassaan AHL:n runkosarjaottelussa 32 tehopistettä (13 maalia ja 19 syöttöpistettä) ja kaudella 2002–03 45:ssä runkosarjaottelussa 23 tehopistettä (11 maalia ja 12 syöttöpistettä).
Ura Saksassa

Vuonna 2003 Higgins siirtyi Saksan DEL-liigassa pelaavan Iserlohn Roostersin riveihin. Kaudella 2003–04 hän oli Iserlohnin viidenneksi paras pistemies tehtyään 50:ssä runkosarjaottelussa 31 tehopistettä (14 maalia ja 17 syöttöpistettä) ja kaudella 2004–05, jolla hän joutui olemaan sivussa yli 20:stä runkosarjaottelusta loukkaantumisten vuoksi, hän oli joukkueensa sisäisen pistepörssin seitsemäs 25:ssä ottelussa tekemillään 23:lla tehopisteellä (yhdeksän maalia ja 14 syöttöpistettä). Kolmannella ja viimeisellä Iserlohn-kaudellaan, kaudella 2005–06, hän teki 47:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa tehot 12 maalia ja 32 syöttöpistettä sijoittuen joukkueensa sisäisen pistepörssin kakkoseksi Ralph Intranuovon jälkeen ja Iserlohnin sisäisen syöttöpörssin kärkeen ennen Intranuovoa, Bryan Adamsia ja Linus Fagemoa. Kesäkuussa 2006 hän teki sopimuksen nykyisen seuransa, ERC Ingolstadtin kanssa.
Aiheesta muualla

Higginsin esittely ERC Ingolstadtin verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Max Baldry

Max Baldry (s. 5. tammikuuta 1996) on brittiläinen näyttelijä. Hän esitti komediassa Mr. Bean lomailee (2007) tunnetun elokuvaohjaaja Emil Datševskin Stepan-poikaa, jonka "katoamisen" ympärille elokuvan tapahtumat suurilta osin keskittyvät.
Baldry syntyi Lontoossa. Hän kuitenkin varttui Moskovassa ja Varsovassa ennen palaamistaan synnyinmaahansa vuonna 2003. Hän käy Gayhurstin koulua Buckinghamshiressa.[lähde? ] Hän on voittanut useita mitaleja ja palkintoja eri urheilulajien kilpailuissa.[lähde? ]
Tunnetuimman roolinsa ohella Baldryllä on ollut muita rooleja elokuvissa sekä televisiosarjassa Rome.
Aiheesta muualla

Max Baldry Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martti Qvist

Martti Vilhelm Qvist (16. kesäkuuta 1924 Kemi – 16. kesäkuuta 2004) oli suomalainen opetusneuvos.
Karihaaran Vainionperällä lapsuutensa viettäneen Martti Qvistin vanhemmat olivat Kemi-yhtiön työnjohtaja Eino Qvist ja Hilja Lempeä. Qvistin koulunkäynnin keskeytti ensin talvisota ja sitten jatkosota, jolloin hän joutui rintamalle. Sodan jälkeen Qvist suoritti lukio-opintonsa loppuun Niinisalon sisäoppilaitoksessa ja pääsi ylioppilaaksi Kemin yhteislyseosta 1946. Hän suoritti Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa kandidaattitutkinnon 1950 ja maisterin tutkinnon 1956.
Qvist oli opiskeluaikanaan ajoittain toimittajana Pohjolan Sanomissa mutta kiinnostui sitten aikuiskasvatuksesta. Hän oli KemissäVeitsiluodon kansalaisopiston ja Luotolan johtajana 1950 ja sitten Yhteiskunnallisen korkeakoulun yhteiskuntatieteellisen tutkimuslaitoksen assistenttina 1953–1955. Kustannusliike Arvi A. Kariston kirjallisena johtajana Qvist toimi vuosina 1955–1965. Hän siirtyi sitten ensin opettajaksi ja sitten rehtoriksi Viittakiven opistoon Hauholle ja toimi vielä Hämeenlinnan kaupungin kulttuuritoimenjohtajana 1982–1987. Qvist toimi uransa aikana lisäksi Veitsiluodon ammattikoulun äidinkielen opettajana sekä sosiologian ja kirjallisuuden opettajana ja luennoitsijana useissa oppilaitoksissa, kuten Lapin kansankorkeakoulussa, Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, Toimelan vapaaopistossa ja Kätilöopistossa. Martti Qvist sai opetusneuvoksen arvon 1987.
Martti Qvist oli naimisissa kirjastonhoitaja Anni Amanda Aspegrenin kanssa.
Julkaisuja

Lukemisharrastus: Helsingissä suoritettu haastattelututkimus; tutkimuksen suorittamistapaa koskevan luvun kirj. Faina Jyrkilä. Karisto 1960
Toimitustöitä

Yhdestoista "Hyvää yötä!": hetki lepoa kunnes nukutte. Karisto 1959
Kahdestoista "Hyvää yötä!": hetki lepoa kunnes nukutte. Karisto 1961
Katupeilistä kortteliralliin : kirjallisia kuvia Hämeenlinnasta; toim. Hilja Mörsäri ja Martti Qvist. Hämeenlinnan kaupunki, Hämeenlinna 1989
Suomennoksia

Ruth Krauss : Minä olisin sinä ja sinä olisit minä ; kuv. Maurice Sendak ; suom. Martti Qvist. Karisto 1956 (alkuteos I'll be you and you be me)
Bertil Malmberg : Pojan maailma. Karisto 1959 (alkuteos Åke och hans värld)
Ruth Krauss ; Kuoppa on kaivamista varten ; suom. Martti Qvist ; kuv. Maurice Sendak. Karisto 1960 (alkuteos A hole is to dig)
Carson McCullers : Surullisen kahvilan balladi. Karisto 1961 (alkuteos The ballad of the sad café)
Aiheesta muualla

Urho Kekkosen kirje kustannusjohtaja, maisteri Martti Qvistille 25.9.1963
Urho Kekkosen kirje Martti Qvistille 18.10.1963
Maksim Karpov

| Maksim Karpov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1991 Tšeljabinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  HK Sibir Novosibirsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  91
Aik. seurat:  Traktor Tšeljabinsk (KHL) Dinamo Moskova (KHL) SKA Pietari (KHL) Metallurg Magnitogorsk (KHL)
Maksim Karpov (s. 19. lokakuuta 1991 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura HK Sibir Novosibirskia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Karpov laukoo vasemmalta.   Hän on pelannut aikaisemmin myös Dinamo Moskovan riveissä.
Ura

Karpov aloitti pelaajauransa Tselmet Tseljabinskin paidassa. Muutaman VHL-kauden jälkeen Karpov solmi KHL-sopimuksen Dinamo Moskovan kanssa. Parin kauden jälkeen hän siirtyi SKA Pietariin kaudeksi 2015–16.
Mehdi-Selim Khelifi

Mehdi-Selim Khelifi Vancouverin olympialaisten avajaisissa vuonna 2010.
Mehdi-Selim Khelifi (arab. مهدي سليم خليفي‎, Mahdī Salīm Ḫalīfī; s. 1. syyskuuta 1992) on algerialainen entinen maastohiihtäjä.
Khelifi osallistui Vancouverin olympialaisiin vuonna 2010 maansa ainoana edustajana. Hän sijoittui 84:nneksi vapaan hiihtotyylin 15 kilometrillä.  Khelifi oli saanut osallistumisoikeuden Sotšin olympialaisiin, mutta Algeria päätti olla lähettämättä häntä kisoihin. Maailmancupiin Khelifi osallistui helmikuussa 2013 Davosissa, jossa hän oli sprintissä 72:s ja vapaan 15 kilometrillä 86:s. Hän sijoittui molemmissa kilpailuissa maaliintulleista viimeiseksi.
Matthew Lombardi

| Matthew Lombardi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Montreal, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2016
Seurat:  Saint John Flames (AHL) Calgary Flames (NHL) Lowell Lock Monsters (AHL) Omaha Ak-Sar-Ben Knights (AHL) Phoenix Coyotes (NHL) Nashville Predators (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Anaheim Ducks (NHL)   Genève-Servette NLA
NHL-varaus:  215. varaus, 2000 Edmonton Oilers 90. varaus, 2002 Calgary Flames
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
Matthew Lombardi (s. 18. maaliskuuta 1982 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan Pohjois-Amerikassa ja Sveitsissä. NHL:ssä hän edusti Calgary Flamesia, Phoenix Coyotesia, Nashville Predatorsia, Toronto Maple Leafsia ja Anaheim Ducksia. Uransa kolme viimeistä kautta hän pelasi Sveitsin pääsarjan Genève-Servettessä.
Lombardi edusti Kanadaa kahdesti maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2007 hän oli voittamassa maailmanmestaruutta.
Ura

Lombardi pelasi juniorina LaPresquilessa ennen siirtymistä QMJHL-seura Victoriaville Tigres neljä vuotta myöhemmin. Edmonton Oilers valitsi Lombardin vuoden 2000 NHL:n varaustilaisuudessa. Osapuolet eivät päässeet määräaikaan mennessä sopimukseen, ja Calgary Flames varasi Lombardin uudestaan 90. pelaajana vuonna 2002.
Lombardi debytoi NHL:ssä kaudella 2003–2004, jolloin hän pelasi runkosarjassa 79 ottelua ja teki 29 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän loukkaantui ottelusarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan ja oli sivussa lukuisia kuukausia. Työsulkukauden 2004–2005 Lombardi pelasi Flamesin farmiseurassa Lowell Lock Monstersissa. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi NHL:ään ja Calgaryyn.
Kaudella 2006–2007 Lombardi teki piste-ennätyksensä NHL:ssä, tehot 20+26=46. Seuraavalla kaudella hän ei aivan vastannut odotuksiin. Kesken kauden 2008–2009 Lombardi, Brandon Prust ja ensimmäisen kierroksen varaus kaupattiin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Olli Jokiseen. Kaudella 2009–2010 Lombardi teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä NHL:ssä, 19+34=53 79 ottelussa. Pudotuspeleissä hän teki kuusi tehopistettä.
Heinäkuussa 2010 Lombardi teki kolmen vuoden sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän pystyi pelaamaan kaudella 2010–2011 vain kaksi ottelua saatuaan aivotärähdyksen kautta edeltävässä harjoitusottelussa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin pelaajakaupassa, jossa Maple Leafs sai hänen lisäkseen puolustaja Cody Fransonin, ja jossa Predatorsiin siirtyivät puolustaja Brett Lebda ja hyökkääjä Robert Slaney.
Tammikuussa 2013 Lombardi siirtyi Toronto Maple Leafsista Phoenix Coyotesiin. Huhtikuussa 2013 Lombardi kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Brandon McMillaniin.
Lombardi pelasi kauden 2013–2014 Sveitsin pääsarjan Genève-Servettessä. Hän teki 46 runkosarjaottelussa 50 pistettä ja voitti sarjan pistepörssin. 30 syöttöpisteellään oli myös sarjan syöttötilaston ykkönen. Pudotuspeleissä Lombardille merkittiin 9 pistettä 12 ottelussa. Hän oli pudotuspelien pistetilaston seitsemäs.
Lombardi pyrki kesällä 2014 palaamaan NHL:ään, ja hän teki kahden vuoden sopimuksen New York Rangersin kanssa. Lombardin harjoitusleiri meni heikosti, eikä hän mahtunut Rangersin kauden avauskokoonpanoon. Hän kuitenkin kieltäytyi menemästä farmiseura Hartford Wolfpackiin ja suostui yhteisymmärryksessä purkamaan NHL-sopimuksensa.
Rangersista Lombardi palasi Sveitsin päsarjan Genève-Servetteen, jonka kanssa teki lokakuussa 2014 kahden vuoden sopimuksen. Lombardi pelasi yhteensä kolme kautta Genèneve-Servettessä ja pelasi niiden aikana 99 runkosarja- ja 24 pudotuspeliottelua. Hän ilmoitti vuoden 2016 lopulla lopettavansa uransa, jotta voisi olla lähempänä perhettänsä.
Maajoukkueura

Lombardi on edustanut Kanadaa kaksissa MM-kilpailuissa. Vuoden 2007 kisoissa hän teki yhdeksässä ottelussa tehot 6+6=12 ja voitti kultaa. Vuoden 2009 kisoissa hän voitti hopeaa.
Aiheesta muualla

Matthew Lombardi The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Max Baer

| Max Baer Maailman raskaansarjan maailmanmestari |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Maximilian Adalbert Baer
Syntynyt: 11. helmikuuta 1909  Omaha 
Nyrkkeilijä
Pituus:  189  cm
Paino:  95,50 kg
Painoluokka:  raskassarja
Aiheesta muualla
www.maxbaer.org
Maximilian Adalbert (Max) Baer (11. helmikuuta 1909 Omaha, Nebraska – 21. marraskuuta 1959 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari.
Max Baer tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1933 voittamalla saksalaisnyrkkeilijä Max Schmelingin. Kesäkuussa 1934 hän nousi raskaansarjan maailmanmestariksi voittamalla Primo Carneran, joka putosi ottelussa 11 kertaa kanveesille. Baer piti maailmanmestaruutta hallussaan yhtä päivää vaille vuoden, kunnes hän hävisi altavastaajana otteluun lähteneelle James J. Braddockille eräässä nyrkkeilyhistorian tunnetuimmista mestaruusotteluista. Saman vuoden syyskuussa Baer otteli New Yorkin Yankee Stadiumilla nousevaa tähteä Joe Louisia vastaan ja kärsi uransa ainoan tyrmäystappion. Tuo ottelu oli kaikkien aikojen toinen yli miljoonan dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, joka ei koskenut mestaruutta. Baer päätti nyrkkeilyuransa vuonna 1941.
Max Baer näytteli lukuisissa elokuvissa, muun muassa nyrkkeilyaiheisessa elokuvassa Mitä kovemmin he kaatuvat... (The Harder They Fall) vuonna 1956. Hän esiintyi myös kabareessa toisen entisen nyrkkeilymaailmanmestarin Maxie Rosenbloomin kanssa. Max Baerin veli Buddy Baer oli myös ammattilaisnyrkkeilijä ja elokuvanäyttelijä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Baer Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Primo Carnera | Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari 1934 - 1935 | Seuraaja: James J. Braddock |
Meet the Beatles!

| Meet the Beatles! The Beatles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 11. helmikuuta –23. lokakuuta 1963
 Studio : Abbey Road Studios, Lontoo
 Julkaistu: 20. tammikuuta 1964
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: poprock, beat, rock and roll
 Kesto: 26.43
 Levy-yhtiö: Capitol
Listasijoitukset
  Billboard Top LPs: 1. (11 viikkoa, tammikuu 1964)
The Beatlesin muut julkaisut
| With the Beatles 1964 | Meet the Beatles! 1964 | A Hard Day’s Night 1964 |
The Beatlesin Yhdysvaltain muut julkaisut
| Introducing... The Beatles 1964 | Meet the Beatles! 1964 | The Beatles’ Second Album 1964 |
Meet the Beatles! on englantilaisen The Beatles -yhtyeen vuonna 1964 Yhdysvalloissa julkaistu albumi. Sen kappaleista usea on peräisin Britanniassa ja muualla Euroopassa julkaistulta albumilta With The Beatles ja myös kannen valokuva on sama.
Albumista tuli The Beatlesin läpimurto Yhdysvalloissa. Se nousi listaykköseksi helmikuussa, samoihin aikoihin, kun yhtye esiintyi The Ed Sullivan Show’ssa. Yhteensä albumi oli listan kärjessä 11 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet John Lennon ja Paul McCartney, ellei toisin mainita.
A-puoli
I Want to Hold Your Hand – 2.24
I Saw Her Standing There – 2.50
This Boy – 2.11
It Won’t Be Long – 2.11
All I’ve Got to Do – 2.05
All My Loving – 2.04
B-puoli
Don’t Bother Me – 2.28 (säv. George Harrison)
Little Child – 1.46
Till There Was You – 2.12 (säv. Meredith Willson)
Hold Me Tight – 2.30
I Wanna Be Your Man – 1.59
Not a Second Time – 2.03
Kokoonpano

John Lennon – rytmikitara, huuliharppu, laulu
Paul McCartney – bassokitara, laulu
George Harrison – soolokitara, laulu
Ringo Starr – rummut, laulu, marakassi, tamburiini
George Martin – piano, tuottaja