stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miguel Pinto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Miguel Ángel Pinto Jerez
Syntymäaika: 4. heinäkuuta 1983
Syntymäpaikka: Santiago, Chile
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 185 cm 
Seura
Seura: Universidad de Chile
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: Real Isluga
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002- | Universidad de Chile | 158 (0) |
Maajoukkue
| 2006- |  Chile | 14 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. heinäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. heinäkuuta 2010.
Miguel Ángel Pinto Jerez (s. 4. heinäkuuta 1983 Santiago) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Universidad de Chileä, jossa hän on pelannut koko uransa. Seurassa hän on ollut voittamassa maan pääsarjan kevätkautta vuonna 2009.
Pinto on pelannut Chilen maajoukkueessa 14 ottelua ja on ollut mukana muun muassa MM-kisoissa 2010. Hän ei kuitenkaan pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua.
Musiikkikasvatus

| Musiikkikasvatus |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  tieteellinen aikakauslehti
Aihealue:  musiikkikasvatus
Julkaisija:  Taideyliopisto, Suomen Taidekasvatuksen Tutkimusseura
ISSN:  ISSN 1239-3908
Perustettu:  1996
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kaksi kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Musiikkikasvatus on vuonna 1996 perustettu Taideyliopiston Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen, jazzin ja kansanmusiikin osastojen ja Suomen Taidekasvatuksen Tutkimusseuran julkaisema tieteellinen aikakauslehti. Vuonna 2018 lehti sai käyttöön Tieteellisten seurain valtuuskunnan myöntämän vertaisarviointitunnuksen. Musiikkikasvatus ilmestyy kaksi kertaa vuodessa ja siihen voi kirjoittaa suomen, ruotsin tai englannin kielellä.
Aiheesta muualla

Musiikkikasvatus-lehden verkkosivut
Michel Hazanavicius

Michel Hazanavicius
Michel Hazanavicius (s. 29. maaliskuuta 1967) on ranskalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hazanaviciusin tunnetuimpia teoksia ovat muun muassa vakoiluelokuvaparodiat Agentti 117: Tehtävä Kairossa ja Agentti 117: Tehtävä Riossa, joissa pääosassa näyttelee Jean Dujardin. Hazanaviciusin vuonna 2011 julkaistu mustavalkoinen mykkäelokuva The Artist sai muun muassa seitsemän BAFTA-palkintoa, kolme Golden Globe -palkintoa ja viisi Oscar-palkintoa.
Filmografiaa

| Vuosi | Elokuva |
| --- | --- |
2006: Agentti 117: Tehtävä Kairossa
2009: Agentti 117: Tehtävä Riossa
2011: The Artist
Aiheesta muualla

Michel Hazanavicius Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Michel Hazanavicius
Käännös suomeksi
Minjan

Minjan (hepr. ‏מנין‎) tarkoittaa kymmenen aikuisen juutalaisen henkilön ryhmää, joka on ehto juutalaisuudessa tiettyjen uskonnollisten velvollisuuksien täyttämiselle. Yleisin tilanne, jossa tarvitaan minjania, on julkinen jumalanpalvelus. Ortodoksijuutalaisuudessa minjan koostuu aina kymmenestä miehestä, muissa juutalaisuuden suuntauksissa myös naiset voidaan laskea minjaniin.
Alkuperä

Selittäessään minjanin alkuperää Babylonialainen Talmud mainitsee kolme Toorassa esiintyvää lausetta:
"Sillä minä tahdon olla israelilaisten keskuudessa pyhä." 3. Mooseksen kirja 22:32
"Siirtykää pois tämän joukon keskuudesta." 4. Mooseksen kirja 16:21
"Kuinka kauan minun vielä pitää sietää tätä pahaa joukkoa" 4. Mooseksen kirja 14:27
Talmud käyttää argumenttia nimeltä gezera šava joka perustuu saman sanan toistumiseen, tässä tapauksessa sanojen "joukko" ja "keskuudessa" tehden sen päätelmän, että koska jälkimmäisessä lauseessa kyseessä on kymmenen miehen joukko, myös ensimmäinen lause viittaa kymmenen miehen joukkoon. Tämän seurauksena Talmud säätää, että devarim šebikduša eli pyhyyden ilmauksia ei voida lausua ilman kymmenen miehen ryhmää.
Rituaaleja, joihin vaaditaan minjan

Halakhan mukaan seuraavat rukoukset voidaan lausua vain minjanin läsnä ollessa: barchu, kaddiš, amidan toisto ja keduša. Myös julkiseen Tooran ja haftaran lukuun vaaditaan minjan. Myös birkat kohanim eli kohenien lausuma siunaus vaatii minjanin. Ruokarukousta edeltävässä kutsussa voidaan lausua Jumalan nimi vain jos paikalla on minjan. Häiden yhteydessä luettavat seitsemän siunausta eli ševa brachot vaativat myös minjanin. Tästä syystä juutalaisissa häissä on oltava minjan paikalla.
Vaatimukset

Ortodoksijuutalaisuudessa vain miehet lasketaan osaksi minjania. Yleensä vain uskonnollisesti täysi-ikäiset, eli bar-mitsva-iän saavuttaneet henkilöt voidaan laskea minjaniin. Minjanin voivat muodostaa vain samassa tilassa olevat henkilöt. Reformijuutalaisuudessa virallisesti naisten laskeminen osaksi minjania hyväksyttiin ensimmäisen kerran vuonna 1845.. Konservatiivijuutalaisuuden piirissä naisten laskeminen minjaniin sallittiin vuonna 1973.
Mother (videopeli)

| Mother |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ape, Inc.
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shigesato Itoi
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto
Suunnittelija:  Shigesato Itoi
Käsikirjoittaja:  Shigesato Itoi
Säveltäjä:  Keiichi Suzuki ja Hirokazu Tanaka
Pelisarja:  Mother
Julkaistu:  JP 27. heinäkuuta 1989
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Teini-ikäisille  USK 0 
Alusta:  Famicom
Jakelumuoto:  Famicom-pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Mother (jap. マザー, myös nimellä EarthBound Beginnings) on Apen kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu vuonna 1989 Nintendo Entertainment Systemille (Famicom).
Peli on samannimisen pelisarjan ensimmäinen osa. 
Peli julkaistiin aikoinaan ainoastaan Japanissa, mutta myöhemmin se sai kansainvälisen julkaisun nimellä EarthBound Beginnings Nintendon Virtual Console -palvelussa vuonna 2015.
Pelisarjan suunnittelija on Shigesato Itoi.
Itoille videopelisuunnittelu oli uusi aluevaltaus.
Peli sijoittuu 1900-luvun lopun Yhdysvaltoihin ja se parodisoi lukuisia aikansa roolipelien piirteitä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Mother MobyGamesissa (englanniksi)
Metro Helsinki

| Metro Helsinki |
| --- | --- |
 "Paras sekoitus"
Perustettu:  18. huhtikuuta 2005
Lopettanut:  15. syyskuuta 2017
Kuuluvuus: Paikallinen
Helsinki: 95,2 MHz
Hyvinkää: 91,6 MHz
Ohjelmat ja juontajat
Metro Helsingin aamu: Akseli Ahola  (arkisin 8-12)
Paras Sekoitus: (muina aikoina)
Mediatiedot
Omistaja:  Sanoma Media Finland
www.metrohelsinki.fi/
Metro Helsinki oli Helsingissä ja Hyvinkäällä kuulunut radioasema. Kanavan toiminta alkoi huhtikuussa 2005.[lähde? ] Aiemmin Metroradio Finlandin omistaman paikallisradion oli omistanut Sanoma Media Finland vuoden 2012 kesäkuun alusta lähtien.
Kanavan ohjelmistoon kuului kotimainen ja ulkomainen pop- ja rockmusiikki ja päivittäiset uutiset ja säätiedotteet. Metro Helsingin omisti Sanoma Media Finland, jonka muut radiokanavat ovat Helmiradio, Radio Rock, Radio Aalto, Loop, Groove FM ja Radio Suomipop.[lähde? ]
Kanavan pääasiallinen kohderyhmä oli 25–44-vuotiaat. Maalis-elokuussa 2013 kanavalla oli kuuntelijoita keskimäärin 87 000 viikossa.
15. syyskuuta 2017 Sanoma Media lakkautti Metro Helsingin. Taajuudella aloitti samana päivänä HitMix. Vuoden 2020 alussa taajuuksilla aloitti Aito Iskelmä.
Historiaa

Metro Helsingin juuret olivat vuonna 2003 perustetussa liikennepainotteisessa SuomiPLUS -kanavassa. SuomiPLUS muutettiin vuonna 2004 pääkaupunkiseudun paikallisradioksi, josta muodostui Metro Helsinkiä edeltänyt Metro FM.
Aiheesta muualla

Metro Helsingin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Morgan Barron

| Morgan Barron |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1998 (ikä 25) Halifax, Nova Scotia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets / Manitoba Moose
Sarja:  NHL / AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Hartford Wolf Pack (AHL)   New York Rangers (NHL)
NHL-varaus:  174. varaus, 2017 New York Rangers
Morgan Andrew Barron (s. 2. joulukuuta 1998 Halifax Nova Scotia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiota. New York Rangers varasi hänet kuudennella kierroksella vuoden 2017 varaustilaisuudessa. Pelipaikaltaan Barron on keskushyökkääjä.
Barronin nuorempi veli Justin pelaa myös jääkiekkoa. Hän edustaa NHL-seura Colorado Avalanchea.
Ura

New York Rangers valitsi Barronin 174. pelaajana vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuudessa. Barron edusti vuosina 2017-2020 Cornellin yliopiston jääkiekkojoukkuetta. Viimeisellä kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina. Hänet valittiin divisioonansa vuoden pelaajaksi sekä ehdokkaaksi parhaalle NCAA-yliopistopelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi.
Huhtikuussa 2020 Barron teki tulokassopimuksen hänet varanneen Rangersin kanssa. Ensimmäisen ammattilaiskautensa Barron pelasi lähinnä Rangersin AHL-farmiseura Hartford Wolf Packissa, jota hän edusti 21 runkosarjaottelussa tehden tehot 10+11=21. Rangers kutsui Barronin NHL-kokoonpanoon Brett Howdenin ja Chris Kreiderin loukkaantumisten jälkeen. 1. toukokuuta 2021 hän teki NHL-debyyttinsä ottelussa paikallisvastustaja New York Islandersia vastaan. Barron sai jääaikaa ottelussa vajaat 12 minuutia. Ensimmäisen maalin Barron teki kolmannessa ottelussaan Washington Capitalsin verkkoon. Tulokaskaudellaan hän pelasi yhteensä viisi NHL-ottelua.
Maaliskuussa 2022 Rangers kauppasi Barronin, kaksi ehdollista toisen kierroksen varausvuoroa ja viidennen kierroksen varausvuoron Winnipeg Jetsiin vaihdossa Andrew Coppiin ja kuudennen kierroksen varausvuoroon.
Musiikkimies

| Musiikkimies> The Music Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Morton DaCosta
Käsikirjoittaja:  Marion Hargrove
Tuottaja:  Morton DaCosta
Säveltäjä:  Meredith Willson
Kuvaaja:  Robert Burks
Leikkaaja:  William H. Ziegler
Tuotantosuunnittelija:  Paul Groesse
Pukusuunnittelija:  Dorothy Jeakins
Pääosat:  Robert Preston Shirley Jones Buddy Hackett
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  19. kesäkuuta 1962
Kesto:  151 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musiikkimies (The Music Man) on Morton DaCostan ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. Se pohjautuu Meredith Willsonin Broadway-musikaaliin The Music Man, joka sai ensi-iltansa vuonna 1957. Elokuvan päähenkilöä Harold Hilliä näyttelevä Robert Preston esitti saman roolin myös Broadwaylla. Elokuva noudattaa melko pitkälle alkuperäistä musikaalikäsikirjoitusta, mutta esimerkiksi Hermione Gingoldin ja Buddy Hackettin esittämiä rooleja on laajennettu. Musiikkimies oli Oscar-ehdokkaana kuudessa eri kategoriassa. Niistä se sai palkinnon parhaasta sovitetusta sävellyksestä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Preston  | … |  Harold Hill   |
|  Shirley Jones  | … |  Marian Paroo   |
|  Buddy Hackett  | … |  Marcellus Washburn   |
|  Paul Ford  | … |  Mayor George Shinn   |
|  Hermione Gingold  | … |  Eulalie Mackechnie Shinn   |
|  Pert Kelton  | … |  Mrs. Paroo   |
|  Ron Howard  | … |  Winthrop Paroo   |
Mother (japanilainen televisiosarja)

| Mother> マザー |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  54 min
Pääosissa:   Yasuko Matsuyuki 
Alkuperämaa:   Japani
Verkko:   Nippon TV
Esitetty:  24. huhtikuuta 2010 – 23. kesäkuuta 2010
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  11
Mother (jap. マザー) on televisioyhtiö Nippon TV:n esittämä japanilainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yasuko Matsuyuki.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Michiel de Ruyter

De Ruyterin muistopatsas Vlissingenissa
Michiel Adriaenszoon de Ruyter, myös Ruijter, (24. maaliskuuta 1607 Vlissingen — 29. huhtikuuta 1676 Syrakusa) oli alankomaalainen amiraali. Hän tuli kuuluisaksi saavutettuaan useita loistavia voittoja Englannin–Hollannin sodissa. De Ruyterin menestys perustui ennen kaikkea tehokkaaseen ja kurinalaiseen taistelujärjestykseen. De Ruyter oli mukana noin 40 meritaistelussa Espanjaa, Ruotsia, barbareskivaltioita, Ranskaa ja Englantia vastaan.
De Ruyter lähti merille jo 9-vuotiaana, ja vuonna 1634 hän oli kohonnut kauppalaivan kapteeniksi. De Ruyter  toimi Portugalia tukeneen hollantilaisen laivaston kontra-amiraalina Espanjaa vastaan käydyissä taisteluissa. Sen jälkeen De Ruyter palasi kauppalaivastoon seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi ja taisteli Pohjois-Afrikan rannikolla Barbareskivaltioiden merirosvoja vastaan. Ensimmäisen Englannin–Hollannin sodan puhjettua vuonna 1652 De Ruyter otti vastaan alankomaalaisen laivaston komennon ja palveli ansiokkaasti Maarten Trompin alaisuudessa. De Ruyter sai vara-amiraalin arvon vuonna 1653, voitettuaan Texelin edustalla käydyn meritaistelun.
De Ruyter taisteli englantilaisia vastaan 1664–1665 Guinean rannikolla ja auttoi palauttamaan Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian kaupallisen herruuden alueella. De Ruyter epäonnistui kuitenkin myöhemmissä taisteluissa englantilaisia vastaan Länsi-Intiassa.
Vuonna 1659 Nyborgin taistelussa de Ruyter avusti tanskalaisia Ruotsin laivastoa vastaan, 1666 hän löi Englannin laivaston ja 1667 saartoi Lontoon ja pakotti Englannin Bredan rauhaan.
De Ruyterin suurimpana saavutuksena on pidetty hänen toimiaan kolmannessa Englannin–Hollannin sodassa (1672–1674). Hän voitti huomattavasti suuremman englantilais-ranskalaisen laivaston vuonna 1672 Solebayn ja vuonna 1673 sekä Oostenden että Kijkduinin edustalla, mikä esti hyökkäyksen Alankomaiden tasavaltaan mereltä käsin.
Vuosina 1675–1676 De Ruyter taisteli Välimerellä ranskalaisia vastaan. De Ruyter haavoittui kuolettavasti taistelussa ranskalaisia vastaan Agostan edustalla. Hän kuoli Syrakusassa 29. huhtikuuta 1676. Rotterdamissa on ollut muistopatsas de Ruyterista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michiel de Ruyter Wikimedia Commonsissa
Metro Luminal

Metro Luminal on virolainen rock/post punk -yhtye.
Kokoonpano

Allan Vainola (laulu 1988–1997)
Rainer Jancis (kitara/laulu 1988–)
Andres Vana (kitara/basso (kokoonpanossa vaihtelevasti)
Kalle Nettan (basso 1989–)
Kristo Rajasaare (rummut 1989–)
Tanel Paliale  (kitara/basso 2003–)
Metro Luminal on virolainen yhtye joka perustettiin 1980-luvun loppupuolella Tallinnassa. Kitaristi Rainer Jancis sekä runoilija Mait Vaik perustivat yhdessä Allan Vainolan kanssa Metro Luminalin Janciksen edesmenneen Ükskoik-yhtyeen raunioille. Vainola ja Mait Vaik soittivat Metro Luminalin vuosiensa aikana samaan aikaan myös toisessa suositussa yhtyeessä nimeltä Vennaskond.
Metro Luminal oli eräänlainen aikakautensa ilmiö. Yhtyeen kitaravoittoiset melodiat ja synkät sanoitukset, joissa ei annettu paljoa toivoa tulevaisuudesta, iskivät suoraan uudelleen itsenäistyneen Viron nuorisoon. Viro kamppaili tuolloin taloudellisessa ahdingossa, ja itsemurhaluvut olivat korkealla. Mait Vaikin ja runoilija Andres Rodionovin sanoitukset kertoivatkin lähinnä toivottomuudesta ja synkistä asioista. Musiikki oli kuitenkin duurivoittoista, energistä ja nopeatempoista – kuin vastapainona sanoituksille.
Erikoiset kitaraefektit ja käänteiset ja nopeat rytmit saivat yhtyeen kuulostamaan ajoittain melkein elektrolta, vaikka kokoonpanona olivat vain kitara, basso ja rummut. Yhtyeen kitaristi, Rainer Jancis, loi kitaraefekteillään massiivisia ja hypnoottisia maisemia joihin Allan Vainola lauloi tekstejä, jotka eivät kertoneet paremmasta huomisesta.
Ainult rottidele -albumi (suomeksi 'Vain rotille') julkaistiin vuonna 1994, ja toinen täyspitkä levy (Nimetön tai "Coca Cola") oli viimeistään läpimurto yhtyeelle vuonna 1995. Kappaleet olivat kuitenkin tehty tälle levylle jo vuosina 1988–1990. Coca Colaa myytiin vain C-kasetilla. Jokaisen kasetin kuori oli maalattu erikseen, eivätkä ne sisältäneet kansilehteä lainkaan. Yhtyeen kappaleet Ema on haige ('Äiti on sairas/sairaana'), Isa tuli koju ('Isä tuli kotiin'), Valge kardina valguses ('Vaalean verhon valossa'), Ja päike tõuseb ('Ja aurinko nousee') sekä Palveta surnud söprade eest ('Rukoile kuolleiden ystävien edestä') tulivat nopeasti suosituiksi ja soivat paljon radiossa.
Yhtye keikkaili erittäin vähän. Kenties tunnetuimmat keikkansa yhtye teki Tartossa vuosina 1995 ja 1996. 1990-luvun puolivälin jälkeen yhtye kumminkin katosi julkisuudesta, ja sen jäsenet, Allan Vainola sekä Rainer Jancis, ryhtyivät tekemään omia projektejaan.
Vaikka Rainer Jancis kokosi yhtyeen uudestaan 2000-luvulla ilman Allan Vainolaa ja Mait Vaikia, teki yhtye vain muutaman keikan sekä yhden levyn. Levyä ei juurikaan mainostettu. Uusi Metro Luminal ei saavuttanut enää läheskään sitä samaa suosiota kuin 1990-luvun puolivälin yhtye. Allan Vainola perusti 1990-luvulla runoilija Andres Aulen kanssa oman yhtyeensä Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber (Alumiini, Säteilevä Ystäväsi) sekä myöhemmin Sõpruse Puiestee -yhtyeen ('Ystävän Puistotie'), jossa myös Mait Vaik on jäsenenä.
Diskografia

Ainult Rottidele ('Vain rotille', 1994, MC)
Nimetön (Coca Cola) (1995, kappaleet tehty vuosina 1988–1990, MC)
SINUS (1998, CD)
Ainult... (uudelleenjulkaisu, kokoelma, 2003, CD)
Reboot (2004, CD)
Coca Cola (uudelleenjulkaisu, kokoelma, 2004, CD)
Sassis (2008, kokoelma)
Aiheesta muualla

Rainer Jancis, kotisivu
Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber (Arkistoitu – Internet Archive)
Sõpruse Puiestee (Arkistoitu – Internet Archive)
Metro Manila

Metro Manilan (National capital region) sijainti.
Metro Manila (filipinoksi Kalakhang Maynila) tai Pääkaupunkialue (engl. National Capital Region, NCR) on suurkaupunkialue, jonka muodostaa Filippiinien pääkaupunki Manila yhdessä 15 muun kaupungin ja yhden kunnan (Pateros) kanssa, niistä suurimpana on Quezon City, joka on maan suurin kaupunki ja entinen pääkaupunki. Alue on Filippiinien poliittinen, taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurinen keskus. Suurkaupunkialue on Aasian seitsemänneksi ja maailman 16. suurin suurkaupunkialue.[lähde? ] Vuonna 2005  asukkaita suurkaupunkialueella oli 11 289 368.
Alueen pinta-ala on 636 km². Kaupunkialueen väestötiheys on 15 617 as/km², joten se kuuluu maailman tiheimmin asuttuihin kaupunkiseutuihin. Lännessä kaupunki rajoittuu Manilanlahteen ja kaakossa kaupunki rajoittuu Filippiinien suurimpaan järveen Laguna de Baýhin. Kaupungin läpi virtaa myös Pasigjoki järveltä Manilanlahteen. Kaupunkialueesta käytetään usein lyhennettä M.M. Filippiinien nopean väestönkasvun ja kaupungistumisen myötä Manilan suurkaupunkialue kasvaa nopeasti.
Hallinnollinen jako

| Kaupunki | Väkiluku (2007 ennuste) | Pinta-ala   (km²) | Väestötiheys (/km²) | Väestönkasvu | BKT (USD) henkeä kohti | Perustettu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Caloocan | 1 378 856 | 53,33 | 25 855 | 2,20 | 9 426 | 1962 |
| Las Piñas | 532 330 | 41,54 | 12 815 | 1,65 | 8 678 | 1997 |
| Makati | 510 383 | 27,36 | 18 654 | 1,91 | 29 259 | 1995 |
| Malabon | 363 681 | 15,76 | 23 076 | 0,98 | 4 334 | 2001 |
| Mandaluyong | 305 576 | 11,26 | 27 138 | 1,29 | 20 258 | 1994 |
| Manila | 1 660 714 | 38,55 | 43 079 | 0,68 | 13 731 | 1574 |
| Marikina | 424 610 | 33,97 | 12 500 | 1,14 | 10 346 | 1996 |
| Muntinlupa | 452 943 | 46,70 | 9 699 | 2,48 | 13 789 | 1995 |
| Navotas | 245 344 | 10,77 | 22 780 | 0,87 | 5 296 | 2007 |
| Parañaque | 552 660 | 47,69 | 11 589 | 2,88 | 10 146 | 1998 |
| Pasay | 403 064 | 19,00 | 21 214 | 1,77 | 6 876 | 1947 |
| Pasig | 617 301 | 31,00 | 19 913 | 2,80 | 12 032 | 1995 |
| Pateros | 61 940 | 2,10 | 29 495 | 1,05 | 3 324 |  |
| Quezon City | 2 679 450 | 161,12 | 16 630 | 2,92 | 11 213 | 1939 |
| San Juan | 124 187 | 5,94 | 20 907 | 0,87 | 16 893 | 2007 |
| Taguig | 613 343 | 47,88 | 12 810 | 3,82 | 12 342 | 2004 |
| Valenzuela | 568 928 | 44,58 | 12 762 | 2,21 | 7 531 | 1998 |
| Yhteensä | 11 553 427 | 638,55 | 18 093 | 2,11 | 10 223 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metro Manila Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay 
Metro Manilan paikallishallintoyksiköt.
Killing with a Smile

| Killing with a Smile Parkway Drive |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2005, Zing Studios, Westfield, Massachusetts
 Julkaistu:  21. elokuuta 2005  21. elokuuta 2006
 Tuottaja(t): Adam Dutkiewicz
 Tyylilaji: metalcore
 Kesto: 39.37
 Levy-yhtiö: Resist, Epitaph
Listasijoitukset
  39.
Parkway Driven muut julkaisut
| Don’t Close Your Eyes (EP) 2004 | Killing with a Smile 2005 | Horizons 2007 |
Killing With a Smile on australialaisen metalcore-yhtyeen Parkway Driven ensimmäinen studioalbumi. Se äänitettiin toukokuussa 2005 ja julkaistiin elokuussa samana vuonna.
Albumi nousi Australian albumilistan sijalle 39.
Kappaleet

Gimmie A D – 3.31
Anasasis (Xenophontis) – 3.31
Pandora – 3.58
Romance Is Dead – 5.17
Guns for Show, Knives for a Pro – 2.44
Blackout – 2.43
Picture Perfect, Pathetic – 2.43
It's Hard to Speak Without a Tongue – 4.16
Mutiny – 3.13
Smoke 'Em If Ya Got 'Em – 3.40
A Cold Day in Hell – 4.01
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Winston McCall – laulu  Jeff Ling – kitara  Luke Kilpatrick – kitara  Jia O'Connor – bassokitara  Ben Gordon – rummut :  Tuotanto Adam Dutkiewicz – tuottaja, äänittäjä  Waynus Krupa – avustava äänittäjä  Tom Baker – masteroija  Jerad Knudsen – valokuvat  Asterik Studio – grafiikka
Arvostelut

About.com:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Killing with a Smile discogs.com -sivustolla