stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onlyfans
Hinnoittelu > Eniten ansainneita

Kun näyttelijänä, laulujana ja mallina uraa tehnyt Bella Thorne loi Onlyfansiin tilin elokuussa 2020, hän saavutti miljoonan dollarin rajapyykin vuorokaudessa. Vuonna 2023 hän oli kanavan toiseksi eniten ansaitseva sisällöntuottaja. Disney Channelin Shake It Up -sarjasta julkisuuteen noussut Thorne, 25, tienaa sisällöllään kuukaudessa 11 miljoonaa dollaria eli noin 10 miljoonaa euroa. Thorne julkaisee tilillään ”henkilökohtaista sisältöä sekä ennennäkemättömiä kuvia ja videoita”.
Miljoonan dollarin rajapyykin saavutti vielä nopeammin, kuudessa tunnissa, rap-artisti ja internetpersoona Bhad Bhabie, kun hän loi Onlyfans-tilin huhtikuussa 2021. Tämä kirvoitti kritiikkiä, sillä Bhabie oli täyttänyt 18 vuotta vasta edeltävällä viikolla. Vuonna 2023 hän oli kuudennella sijalla sisällöntuottajista.
Vuonna 2023 Onlyfansin suurin tienaaja oli malli ja näyttelijä Blac Chyna, 35, joka tutkimuksen mukaan ansaitsi kuukausittain 20 miljoonaa dollaria eli yli 18 miljoonaa euroa. Chyna ilmoitti huhtikuussa 2023 lopettavansa Onlyfans-tilinsä, koska hänellä oli edessään suurempia suunnitelmia. Blac Chyna tuli tunnetuksi vuonna 2010 Nicki Minajin stunt-kaksikkona Kanye Westin Monster-kappaleen musiikkivideossa.
Kolmanneksi eniten vuonna 2023 ansaitsi räppäri Cardi B, joka on julkaissut tilillään ainoastaan kuusi kuvaa. Ne riittivät tuomaan 9,43 miljoonaa dollaria eli yli 8,81 miljoonaa euroa. Musiikkinsa lisäksi Cardi B on noussut kuuluisuuteen puhumalla avoimesti somekanavillaan striptease-tanssijataustastaan.
Varjopuolia

Suomalaisnainen kertoo fanien kommenttien tehneen hänet pysyvästi tyytymättömäksi kehoonsa. Seksuaalinen kosketuskaan ei enää tuntunut hyvältä vaan uuvutti. Hän koki kiusalliseksi, että tutut maksoivat kuvista, vaikkei hän käyttänyt omaa nimeään.
Jaakko Rugojev

Jaakko Rugojev (15. huhtikuuta 1918 Suojärven kylä, Kostamus, Venäjä – 17. kesäkuuta 1993) oli Neuvostoliitossa asunut suomeksi kirjoittanut vienankarjalainen runoilija ja kirjailija.
Rugojev kävi keskikoulun Uhtualla ja opiskeli sitten Petroskoin opettajaininstituutissa. Valmistuttuaan hän työskenteli opettajana ja toimittajana. Jatkosodan aikana Rugojev oli partisaanina ja rintamakirjeenvaihtajana ja kuului Punainen partisaani (Krasnyi partizan) -nimiseen partisaaniosastoon, jota johti kapteeni Faddei Zurih. Osasto oli koottu pääosin Uhtuan piirin ja Vienan Kemin seuduilta. Rugojev haavoittui vakavasti kesällä 1942, luoti osui sydämen lähelle ja vuoden päästä löytyi vasemman käden kyynärpäästä. Käsi ei toiminut kunnolla useiden vuosien ajan ja hänellä oli invaliditeetti. Tämän vuoksi loppusodan hän toimi kirjeenvaihtajana. Punainen partisaani -osasto osallistui 1943 suomalaisten siviilien murhiin Suomussalmen Viiangissa, Hyryssä, Malahviassa ja Tuppurissa sekä Kuusamon Lämsänkylässä. Sitä ei tiedetä, mikä Rugojevin osuus näissä teoissa oli, eikä hän käsitellyt asiaa myöhemmin julkaisemissaan sotavuosia kuvanneissa kirjoissa. Sodan jälkeen reservin majuriksi ylennyt Rugojev oli Suomessa valvontakomission tulkkina.
Rugojev kirjoitti jo 1930-luvulla pioneerien suomenkielisen Kipinä-lehteen, ja hänen ensimmäinen kertomuskokoelmansa Kosto ilmestyi 1943. Rugojev oli Karjalan kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1944 ja oli liiton puheenjohtajana kolmeen otteeseen 1953–1957, 1967–1971 ja 1985–1990. Rugojev sai Karjalan kansalliskirjailijan arvon 1992.
Rugojev vastusti 1980-luvun alussa Kostamusjärven muuttamista läheisen Kostamuksen rautamalmikaivoksen lietealtaaksi. Hän mm. kirjoitti runon Kostamusjärvestä. Suunnitelma toteutettiin, mutta Rugojevin vetoomus vaikutti siten, että järveen rakennettiin kolme kilometriä pitkä pato, joka esti lietevesien valumisen edelleen Kuittijärvien vesistöön. Alkuperäiseen suunnitelmaan pato ei kuulunut, ja niinollen koko Kuittijoen vesistö olisi saastunut. Patoa alettiinkin kutsua Jaakon padoksi.
1970-luvulla Rugojev tutustui silloisessa Neuvosto-Karjalassa vierailleisiin Toivo Kärkeen ja Pauli Saloseen.   Vuonna 2021 Mia Leivo lauloi albumille Karjalan lapsia Kärjen säveltämän valssin "Kiitehen joutsen"  Rugojevin runoon.
Teoksia

Sotapakolaisia, 1946
Santtu, 1946
Marikosken valot, 1947
Sukupolven tie, runoja, 1948
Elämän jano, 1949
Rauhan lauluja, runoja, 1951
Matkanäkyjä, 1952
Roudan rouhijoita, kertoelma, 1956
Vaikeat vuodet : runokokoelma, jatkoa Roudan rouhijoita runokokoelmaan, 1959
Rannalla Kuitin ...: kuvauksia Kalevalan piiristä, 1962
Vaiheita, runoja, 1962
Katajaisilla kangasmailla, kertomuksia, Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi, 1964
Neuvosto-Karjalan näkymiä, Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi, 1964
Tarina Karjalan maasta, 1966
Karjalainen tarina, runokertoelma, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1975
Maan huolia, runoja, runoelmia, suomennoksia, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1978
Sukupolvien saatossa, proosa-valikoima, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1979
Ruokoranta, romaani, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1980
Minun karjalaiset juureni, 1982
Polkua pohjustamassa... : tosipohjaisia kuvauksia ja kertoelmia,  Petroskoi, 1985
Karjalaisen leipäpuu, valittuja runoja, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1988
Majuri Vallin rykmentti, Pohjoinen, Oulu 1990, 2. korj. painos Karjala, Petroskoi, 1990
Korpisotaa Vienan selkosissa, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1991 (yhdessä Eino Pietolan kanssa)
Jaakko ja Vasselei. Korpikarjalaista nuoruutta, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1997
Kivenä koskessa, valitut runot, Periodika, Petroskoi, 2003
Kapulatie

Kuorma-auto kapulatiellä, 1944
Kapulatie on poikittaisista pyöreistä puista tehty lyhyehkö pätkä kulkutietä soille tai vastaaville paikoille. Monet kapulatiet ovat ennen olleet osana kylien välisiä valtaväyliä. Kapulatiet ovat jääneet käytöstä hiekkateiden levitessä 1900-luvun puolivälissä syrjäisimpiinkin seutuihin. Joitakin kapulateitä on kuitenkin vielä jäljellä ja osa on rakennettu nähtävyydeksi ja muistoksi entisestä kulkutietyypistä.
Historiografia

Allegorinen maalaus historioitsijan työstä esittää, miten Totuus (ylhäällä) tarkkailee kirjoittajaa, jota Viisaus (Pallas Athene) ohjaa (Jacob de Wit,1754).
Historiografia eli historiankirjoitus on historiasta kertovien tekstien ja historiantutkimuksen metodien käytön tutkimusta. Se käsittelee esimerkiksi kirjoittajaa, lähteitä, tulkintaa, tyyliä tai lukijakuntaa. Historiografiasta puhutaan usein aihealueittain, kuten esimerkiksi "katolisuuden historiografiasta" tai "Kiinan historiografiasta".
Saksalaista Leopold von Rankea voidaan pitää modernin historiankirjoituksen isänä. Von Ranke painotti erityisesti alkuperäislähteiden merkitystä historiantutkimuksessa. Hänen mukaansa historiaa tuli tutkia niin kuin oli oikeasti tapahtunut ja tapahtumat piti pystyä todistamaan alkuperäislähteiden avulla.
Ruotsin valtionarkistossa oli 1600-luvulla historiografin virkoja. Historiografien virallisena tehtävänä oli kuvata Ruotsin menneisyyttä. Suurvalta-ajan sotia kuvanneiden teosten piti ylistää isänmaata.
Matthäus Merian (vanhempi)

Matthäus Merian
Matthäus Merian vanhempi (22. syyskuuta 1593 Basel, Sveitsi – 19. kesäkuuta 1650 Bad Schwalbach, Hessen) oli merkittävä sveitsiläinen kaivertaja.
Merian opetteli kuparikaiverrusta Zürichissä Dietrich Meyerin oppilaana ja sen jälkeen työskenteli ja opiskeli Strassburgissa, Nancyssa ja Pariisissa, ennen kuin palasi Baseliin 1615. Seuraavana vuonna hän muutti Frankfurtiin Saksaan, missä hän työskenteli kustantaja Johann Theodor de Brylle, jonka tyttären Maria Magdalenan kanssa hän avioitui 1617. Vuonna 1620 he muuttivat Baseliin, mutta palasivat kolmen vuoden kuluttua[lähde? ] Frankfurtiin, jossa Merian otti vastuulleen appensa Theo de Bryn kustantamon tämän kuoltua 1623. Vuonna 1626 Merianista tuli Frankfurtin kansalainen, ja siitä eteenpäin hän saattoi itsenäisenä kustantajana.
Perheeseen syntyi 1647 tytär Anna Maria Sibylla Merian, josta tuli uraauurtava luonnontieteilijä ja kuvittaja. Muutaman vuoden sairastettuaan Matthäus Merian kuoli 1650 Bad Schwalbachissa lähellä Wiesbadenia.
Frankfurt noin 1612; Matthäus Merianin kaiverrus.
Merianin laaja tuotanto käsittää varsin erilaisia aloja: maisemia, metsästys- ja taistelukohtauksia, raamatullisia kuvaelmia (150 lehteä), muotokuvia (Kustaa II Aadolf, Wallenstein ym.), mutta suurin merkitys oli hänen topografisilla ja historiallisilla kuvaelmateoksillaan kaupungeista ja linnoista (Frankfurt, Stuttgart, Heidelberg ym.) ja aikansa historiaa valaisevaan Theatrum Europæumiin. Martin Zeilerin Topographiaan Merian kaiversi monta kuvaa.
Pääosan työelämäänsä hän asui Frankfurtissa. Jo nuorena hän teki hyvin tarkkoja kaupunkien karttoja omaperäiseen tyyliinsä, kuten esimerkiksi Baselin kartan vuonna 1615. Saksalaisen maantieteilijän Martin Zeilerin (1589–1661) ja myöhemmin (noin 1640) oman poikansa Matthäus Merian nuoremman (1621–1687) kanssa hän teki 21-osaisen sarjan Topographia yhteisnimellä Topographia Germaniae. Siihen kuuluu runsaasti kaupunkien karttoja ja maisemia sekä eri maiden karttoja ja maailmankartta. Teos on suosittu, ja siitä on otettu useita painoksia. Hän myös täydensi De Bryn 1590 aloittamat Grand Voyages ja Petits Voyages.
Eric Dahlberg sai Merianin työstä innoituksen teokseen Suecia antiqua et hodierna. Saksalainen matkailulehti Merian on nimetty Matthäus Merianin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matthäus Merian (vanhempi) Wikimedia Commonsissa
Matthäus Merianin tekemä kartta vuodelta 1633 America noviter delineata
Karttoja ja kaiverruksia.
1 2 3  Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Merian, 1. Matthäus
Lainsäädäntötutkimus

Lainsäädäntötutkimus on kokoava nimitys tutkimussuuntauksille, joiden kohteena on lainsäädäntö instituutiona tai jokin yksittäinen säädöshanke. Lainsäädäntötutkimuksen kohteena eivät ole yksinomaan lait vaan se kattaa myös muunlaisiin sääntelyinstrumentteihin ja vielä laajemmin yhteiskunnan ohjaamiseen ylipäätänsä kohdistuvan tutkimuksen. Kansainvälisesti tällaisesta tutkimuksesta käytetään nimitystä regulaatio- eli sääntelytutkimus.
Lainsäädäntötutkimus jakautuu tutkimuskohteen mukaan kahteen lohkoon. Ensinnäkin voidaan tutkia lainsäädäntöä yleisesti, ilmiönä ja instituutiona. Tällöin ollaan kiinnostuneita yksittäistä säädöstä laajemmista kysymyksistä, kuten sääntelyn määrästä ja sen kehityksestä, sääntelyn kansainvälistymisestä, julkisen ja ns. yksityisen sääntelyn suhteesta, lainvalmistelutoiminnasta sekä sääntelyn erilaisten vaihtoehtoisten keinojen kehityspiirteistä. Toiseksi voidaan tutkia yksittäisiä lakeja tai muita säädöksiä. Tällöin huomio kohdistuu kyseisen säädöksen elinkaaren osiin, kuten lainvalmisteluvaiheeseen, päätöksentekoon säädöksestä ja säädöksen vaikutuksiin. Valtaosa lainsäädäntötutkimuksesta on yksittäisiin säädöksiin kohdistuvaa tutkimusta.
Lainsäädäntötutkimus on monitieteinen ala. Lainsäädännön tutkimisessa voidaan hyödyntää useiden eri tieteenalojen, kuten oikeustieteen, politiikan tutkimuksen, taloustieteen, hallintotieteen ja sosiologian, lähestymistapoja, menetelmiä ja teoreettista välineistöä.
Kansainvälisesti lainsäädäntötutkimus on löyhästi institutionalisoitunut, ja sitä harjoitetaan useiden eri tieteenalojen yhteydessä. Suomessa lainsäädäntötutkimus on keskittynyt etenkin Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituuttiin ja Itä-Suomen yliopistoon, mutta sitä harjoitetaan useissa muissakin tutkimusyksiköissä. Itä-Suomen yliopistossa on Suomen ainoa lainsäädäntötutkimuksen professuuri, ja yliopistossa on myös opetettu lainsäädäntötutkimusta maisteriopintojen pääaineena vuodesta 2009 asti. Aiemmin Turun yliopistossa oli lainsäädäntötutkimuksen professuuri vuosina 2004–2009.
Årstad

| Årstad |
| --- | --- |
 Årstadin kirkko
 Årstad
 Koordinaatit: 56°55′02″N, 12°40′46″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Falkenberg
Väkiluku (2021):  280
Årstad on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 280 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Årstad Wikimedia Commonsissa
Kalabaliikki

Kalabaliikki, ’kahakka, metakka, meteli’, on ruotsiin ja suomeen lainautunut alkujaan turkin kielen sana kalabalık, 'ihmisjoukko, lauma, tungos, sekamelska', joka ei ole käytössä muissa Länsi- eikä Pohjois-Euroopan kielissä. Romanian kielessä sana on muodossa calabalâc ja tarkoittaa ’erilaisia tavaroita epäjärjestyksessä, sekasotku’.
Sanan lainautumisen taustalla on Kaarle XII:n oleskelu joukkoineen, joissa oli mukana oletettavasti myös suomalaisia, romanialaisten asuttamalla alueella ja siellä tapahtunut Benderin kalabaliikki.
Kaupunkioikeudet

Utrechtille kaupunkioikeudet myöntänyt asiakirja vuodelta 1122.
Kaupunkioikeudet olivat merkittävä eurooppalaisten kaupunkien piirre lähes koko toisen tuhatluvun. Ne toivat mukanaan myös velvollisuuksia.
Oikeudellisesti kaupunki erotettiin ympäröivästä maaseudusta hallitsijan myöntämällä asiakirjalla, jossa määriteltiin sen oikeudet ja lait. Tavallisesti oikeudet liittyivät kaupankäyntiin, kuten markkinoiden pitämiseen, tavaran varastointiin ja niin edelleen, sekä ammattikuntalaitokseen. Jotkin oikeudet olivat pysyviä, ja niihin saattoi kuulua oikeus tulla nimitetyksi kaupungiksi. Samalla voitiin myöntää jonkin verran itsehallinnollisia oikeuksia, oikeus osallistua valtiopäiville, ja myös verohelpotuksia saatettiin myöntää.
Suomessa kaupunginoikeudet lakkasivat olemasta vuoden 1977 alussa, jolloin voimaan tullut uusi kunnallislaki poisti kuntamuotojen väliset erot. Ruotsissa kuntamuotojen erot poistuivat muutamaa vuotta aiemmin vuonna 1971, siellä kaupunki-nimityskin poistui silloin virallisesti käytöstä. Suomessa oli tosin vielä 1990-luvun lopulla muun muassa rakennuslaissa eräitä vain kaupunkeja koskevia säädöksiä, mutta ne eivät koskeneet kuntia, jotka olivat tulleet kaupungeiksi myöhemmin kuin uuden kunnallislain tullessa voimaan. Toisaalta ne koskivat paitsi niitä kaupunkeja, jotka kunnallislain voimaanastumiseen astikin olivat olleet kaupunkeja, myös niitä kaupunkeja, jotka olivat olleet lain voimaanastumiseen asti kauppaloita (lain astuessa voimaan kaikista Suomen kauppaloista tuli kaupunkeja paitsi Karhulasta, joka yhdistettiin Kotkaan).
Radio Luxembourg

Radio Luxembourg oli RTL Groupin mainosrahoitteinen radioasema, joka oli populaarimusiikin kärkinimi Euroopassa vuosina 1933–1992. Asema lähetti ohjelmaa aiemmin keskipitkillä aalloilla ja soitti uusinta pop- ja rockmusiikkia.
Radio Luxembourgin toiminta loppui 1992, mutta lähetykset alkoivat uudelleen 12. syyskuuta 2005 keskipitkillä aalloilla vuorokauden ympäri digitaalisella lähetystekniikalla DRM (Digital Radio Mondiale), aiemmasta eroavilla keskipitkillä aalloilla ja internetissä. Lähetystoiminta päättyi uudestaan 31.12.2007, jonka jälkeen ei uutta lähetystoimintaa enää ole ollut. Radio Luxembourg jatkoi vuoteen 2009 internetissä (http://www.radioluxembourg.co.uk), mutta toiminta käsitti ainoastaan nauhoitettaviaselvennä ohjelmia.
Historia

Radio Luxembourg perustettiin 1931, ja se aloitti lähetystoiminnan 3. joulukuuta 1933. Lähetykset päättyivät 30. joulukuuta 1992 lähes 60 vuoden jälkeen. Radioasemalla oli virallinen toimilupa Luxemburgin suurherttuakunnassa mainos- ja sponsorirahoitteisten ohjelmien lähettämiseen eri kielillä.
Radio Luxembourg lähetti ohjelmiaan seuraavien lähetysasemien kautta:
Keskipitkät aallot: 208 metriä / 1440 kHz AM, Marnach, Luxemburg; lähetysteho 1 200 kW (lähetykset loppuivat 30.12.1991)
Lyhyet aallot: 15 350 kHz, Junglinster, Luxemburg; lähetysteho 10 kW
ASTRA 1A-satelliitti, positio 19,2 astetta itään, transponderi 13 (RTL 4 tv-kanava), 11,391 GHz, vaaka polarisaatio, äänen apukantoaaltotaajuudet: 7,38 / 7,56 MHz (Wegener Panda 1 stereo)
Aiheesta muualla

The Legend Is Back (englanniksi)
Svensk Radio Luxembourg -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Svensk Radio Luxembourg-sida (ruotsiksi)
Paljon tietoa sisältävä sivusto Radio Luxembourgista (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Varusteleka

| Varusteleka |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2003
Perustaja:  Valtteri Lindholm
Toimitusjohtaja:  Jari Laine
Kotipaikka:  Helsinki
Tuotteet:  armeijaylijäämä
Liikevaihto:  12,6M € (2017)
Liikevoitto:  424k € (2016)
Henkilöstö:  50 (2017)
Kotisivu:  www.varusteleka.fi/fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Varustelekan myymälä Konalassa
Varusteleka on vuonna 2003 perustettu armeijatavaran erikoisliike. Yrityksen tilat sijaitsevat Helsingin Konalassa, jossa varasto- ja myymälätilaa on yhteensä 3 000 neliömetriä. Varusteleka on alansa suurimpia yrityksiä niin Suomessa kuin Euroopassakin; vuoden 2013 alussa se työllisti 53 henkilöä. Asiakaskunnan ja yrityksen kasvettua tarjontakin on kasvanut, ja alkuvuosien – lähestulkoon yksinomaan – halvan sotilasylijäämän lisäksi valikoimaan kuuluu nykyään lukuisia armeija- ja ulkoilualan tuotteita. Vuodenvaihteesta 2012–2013 alkaen Varusteleka on tuonut omalla brändillään markkinoille itse suunnittelemiaan ja valmistuttamiaan tuotteita, mukaan lukien keikkalaukkuja.lähde tarkemmin?
Varustelekan perusti sen omistaja Valtteri Lindholm ollessaan 21-vuotias. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Henri Nyström vuoden 2015 syksyyn asti ja vuonna 2016 uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Jari Laine. Varustelekan liikevaihto oli 9,6 miljoonaa euroa vuonna 2016.[lähde? ]
Markkinointi

Varusteleka on tunnettu rempseästä viestinnästä ja markkinoinnista. Yritystä on arvosteltu esimerkiksi ”vaimonhakkaajapaitoina” (engl. wifebeater) myymiensä hihattomien aluspaitojen takia. Vaimonhakkaajapaita ei Mainonnan eettisen neuvoston mukaan kehottanut väkivaltaan, eikä ollut hyvän tavan vastainen. Sen sijaan neuvosto antoi huomautuksen Jugoslavian armeijan baretista, jota myytiin nimellä kansanmurhabaretti. Kesällä 2018 yritys sai jo kolmannen huomautuksen neuvostolta. Yksityishenkilö oli kannellut serbialaisen kenttäpullo-pakki-yhdistelmän kuvauksesta, jossa oli sana "genocide" eli 'kansanmurha'. Pakkisysteemistä vitsailtiin, että se oli niin hankala, että siitä juotuaan kykeni hirmutekoihin ilman eri käskyä.
Vuoden 2013 tammikuussa Varusteleka nousi otsikoihin puolustusvoimien puututtua venäläisvalmisteisen Anglija-maastopuvun maahantuontiin ja myyntiin. Syynä oli puvussa käytetty suomalaisen M05-maastokuvion kopioksi väitetty väritys, joka on Suomessa mallisuojattu.
Yritys toimi Iron Sky -elokuvan pääsponsorina ja hoiti lähes kaiken elokuvan puvustuksen.
Vuonna 2014 Varusteleka oli otsikoissa Arnold Schwarzeneggeriin liittyvän kampanjansa johdosta. Make Arnold Come -video oli huhtikuussa 2015 kerännyt yli 600 000 katselukertaa YouTubessa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Varustelekan kotisivut
Varustelekan Alasin-tietopankki
Historian Ystäväin Liitto

Historian Ystäväin Liitto on suomalainen historian harrastajien yhdistys, joka on perustettu 1926. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli silloinen valtioneuvos J.K. Paasikivi. Historian ystäväin liiton vuosijuhla on 10. joulukuuta Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen syntymäpäivänä.
Liiton julkaisusarjoja ovat Historian Aitta, Historiallinen Kirjasto ja Historiallinen Aikakauskirja. Yhdistys on jakanut vuodesta 1973 vuosittain Vuoden historiateos -palkinnon.
Aiheesta muualla

Historian ystäväin liiton nettisivut
Morup

| Morup |
| --- | --- |
 Morupin kirkko
 Morup
 Koordinaatit: 56°58′49″N, 12°23′49″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Falkenberg
Väkiluku (2021):  331
Morup on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 331 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morup Wikimedia Commonsissa
Historisk Tidskrift för Finland

Historisk Tidskrift för Finland on Suomessa ilmestyvä ruotsinkielinen historiatieteellinen aikakauskirja. Sen perusti vuonna 1916 Historiska Föreningen, joka myös toimii aikakauskirjan julkaisijana. Aikakauskirjan ensimmäinen päätoimittaja vuosina 1916–1924 oli P. O. von Törne.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut.
Norsk Hydro

| Norsk Hydro ASA |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Allmennaksjeselskap (julkinen osakeyhtiö)
Osake:  OSE: NHY
ISIN:  NO0005052605
Perustettu:  2. joulukuuta 1905
Toimitusjohtaja:  Hilde Merete Aasheim (2019–)
Puheenjohtaja:  Dag Mejdell (2014–)
Kotipaikka:   Oslo, Norja
Tuotteet:  Alumiinituotteet
Liikevaihto:   88,643 mrd. NOK (2008)
Liikevoitto:   6,009 mrd. NOK (2008)
Tilikauden tulos:   -3,267 mrd. NOK (2008)
Henkilöstö:  22 634 (31. joulukuuta 2008)
Omistaja:  Norjan kauppa- ja teollisuusministeriö (43,8 %)
Kotisivu:  http://www.hydro.no
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norsk Hydro ASA on norjalainen alumiinitoimittaja ja alumiinituotteiden valmistaja. Yhtiö toimii yli 40 maassa. Norjan valtio on pääomistaja 43,8 prosentin osuudellaan.
Eivind Kallevik at ALUMINUM 2024
Historia

Sam Eyde ja Kristian Birkeland perustivat yrityksen joulukuussa 1905 nimellä Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstofaktieselskab. Yhtiötä rahoitti myös ruotsalainen Wallenberg-suku sekä eräät ranskalaiset pankit. Yhtiön toiminnan alku perustui Birkelandin patenttiin, jolla sähköisen valokaaren avulla tuotettiin typpipohjaista nitraattia, jota voitiin käyttää lannoitteena.
Toisen maailmansodan alussa yritys toimi läheisessä yhteistyössä natsi-Saksan kanssa. Sen omistajana oli muun muassa IG Farben, jonka lisäksi yritys toimi yhteistyössä Luftwaffen omistaman Nordagin kanssa rakentaen alumiini- ja magnesiumtehtaita. Se toimitti myös raskasta vettä saksalaisille. Norsk Hydron raskasvesitehdas Rjukanissa joutuikin vastarintaliikkeen iskun kohteeksi (Operaatio Gunnerside).
Yritys alkoi tuottaa magnesiumia 1951. Yritys meni myös mukaan Norjan öljyn ja kaasun tuotantoon, muun muassa Ekofisk-öljykentällä. Öljylöytöjen myötä yritys investoi huomattavasti petrokemiaan. Alumiini-investoinnit kasvoivat vuodesta 1986 ja edelleen vuonna 2002, jolloin Norsk Hydro osti saksalaisen Vereinigte Aluminium Werke -yhtiön. Vuonna 2004 yhtiöstä erotettiin omaksi Yara-pörssiyhtiökseen sen lannoiteliiketoiminta. Maaliskuussa 2007 yhtiön öljy- ja kaasudivisioona päätettiin erottaa ja fuusioida Statoiliin, joka fuusion myötä sai nimen StatoilHydro 1. lokakuuta samana vuonna.
Logot

2003 – 2018
2018 –
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norsk Hydro Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Muinaistie

Muinaistie on maantie, tie tai entinen tie, jolla on ollut historiallista merkitystä. Suomen todennäköisesti vanhin tie on Hämeen Härkätie, joka rakennettiin rautakauden lopulla ja jolla oli suurta merkitystä kaupankäynnille rautakaudella ja keskiajalla. Historiallista merkitystä on myös Pohjanmaan rantatiellä, joka rakennettiin enimmiltä osiltaan 1600-luvulla. Sitä käytettiin postitienä Ruotsin ja Tanskan välisen sodan aikana ja sillä oli muutenkin merkitystä Ruotsin kuninkaille 1600-luvulla.
Kansainvälisen kaupankäynnin kannalta erittäin merkittävä oli aikoinaan Silkkitie, joka ulottui Kiinasta Eurooppaan saakka. Tuon reitin varrelta löytyy monia kohteita, jotka ovat kulttuurihistoriallisesti erittäin merkittäviä.
Liu Yifei

| Liu Yifei |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1987 Wuhan
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
crystalliuyifei.com
IMDb 
Liu Yifei (s. 25. elokuuta 1987 Wuhan), syntymänimeltään An Feng, nykyinen virallinen nimi Liu Ximeizi, on kiinalais-amerikkalainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2003 esiintymällä kahdessa televisiosarjassa, joista jälkimmäinen oli Louis Cha’n wuxia-romaaniin perustuva Demi-Gods and Semi-Devils. Vuonna 2006 Liu voitti Kiinan televisioalan Golden Eagle -palkintogaalassa yleisön suosikkiäänestyksen (”Golden Eagle Goddess”).
Liun ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli suuren budjetin Hollywood-elokuvassa The Forbidden Kingdom – kaksi mestaria vuonna 2008. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Golden Lotus -palkinnon Macaon elokuvajuhlilla vuonna 2013. Liu näyttelee pääosaa Bille Augustin ohjaamassa elokuvassa The Chinese Widow, jonka ensi-ilta oli Shanghain elokuvajuhlilla vuonna 2017.
Marraskuussa 2017 Liu valittiin Mulanin rooliin Disneyn samannimisen animaatioelokuvan näyteltyyn versioon, joka sai ensi-iltansa vuonna 2020.