stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herttakaksikko

| Herttakaksikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Pesäjuuret Neottia
Laji::  cordata
Kaksiosainen nimi
 Neottia cordata  (L.) Rich. 
Synonyymit
 Listera cordata 
Katso myös
   Herttakaksikko Wikispeciesissä   Herttakaksikko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Herttakaksikko (Neottia cordata, syn. Listera cordata) on pienikokoinen, pohjoisen havumetsävyöhykkeen kämmekkälaji, joka on saanut nimensä herttamaisista lehdistään. Sitä tavataan kosteista ja soistuvista kuusimetsistä.
Ulkonäkö ja koko

Herttakaksikko kasvattaa hennon, 10–20 cm korkean varren. Sillä on vaakajuurakko, jonka hentojen rönsyjen avulla kasvi leviää kasvullisesti. Nimensä laji on saanut lehtiensä perusteella. Varren alaosassa on yleensä vastakkain asettuneina kaksi leveän herttamaista, 1–2,5 cm pituista lehteä. Kukattomassa varressa lehdet ovat varren päässä. Varren latvassa oleva kukinto on lyhyt, harsu tähkä, jossa on 3–10 kukkaa. Kukat ovat pieniä, noin 5 mm leveitä ja väriltään rusehtavan tai punertavan vihreitä. Kukan huomiota herättävin osa on kapea- ja suippoliuskainen, kannukseton huuli, joka on 2–3 kertaa muiden kehälehtien pituinen ja kärjestään kaksiliuskainen. Kukka tuoksuu epämiellyttävälle, ja haju muistuttaa lähinnä pilaantunutta ruokaa. Herttakaksikko kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Näkyvää kukinta-aikaa pidentää se, että teriö pysyy tuoreena vielä siementen kypsyessäkin. Kasvin hedelmä on kellertävä, pystyhkö ja pullea kota.
Vaikka laji tunnettaan yhä paremmin nimellä Listera cordata, on sen osoitettu olevan hyvin läheistä sukua pesäjuurelle (Neottia nidus-avis), jolloin nimistösääntöjen mukaisesti "kaksikot" (ent. Listera) siirretään aikaisemmin kuvattuun pesäjuurten sukuun Neottia.
Levinneisyys

Herttakaksikko on levinneisyydeltään sirkumboreaalinen; toisin sanoen sitä esiintyy pääasiassa pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä. Euroopassa sitä tavataan Britteinsaarilta, Fennoskandiasta, Pohjois-Saksasta ja -Puolasta, Baltiasta ja Venäjän pohjois- ja keskiosissa Länsi-Siperiaan saakka. Keski- ja Etelä-Euroopassa laji kasvaa vuoristometsissä muun muassa Alpeilla, Balkanilla sekä Kaukasuksen alueella. Herttakaksikon levinneisyysalue jatkuu Venäjän Tyynenmeren rannikolta Alaskaan, Kalliovuorille sekä Kanadaan. Lajia kasvaa myös Grönlannissa ja Islannissa.
Suomessa herttakaksikkoa voi löytää lähes koko maasta. Yleisimmillään se on Kainuussa ja Lapissa. Pienen kokonsa ja vaatimattoman ulkonäkönsä takia laji on kuitenkin vaikeasti havaittavissa. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on viime vuosikymmeninä taantunut.
Elinympäristö

Herttakaksikkoa voi löytää metsistä lähes koko Suomesta, useimmiten kosteista ja soistuvista kuusimetsistä sammalen seasta. Kasvi muodostaa yleensä harvahkoja kasvustoja juuren rönsyjen avulla. Lajia ei voida pitää selvänä kalkinkarttajana tai -vaatijana.
Kukkia pölyttävät useimmiten sienisääsket (Mycetophylidae) ja harsosääsket (Sciaridae).
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Neottia cordata - herttakaksikko
Kasviatlas 2018: Herttakaksikon levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Herttakaksikko[vanhentunut linkki]
Kasviokuva
Harjunpää ja kylmä kuolema

| Harjunpää ja kylmä kuolema> Harjunpää och kalla döden |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Tyyli:  draama rikos
Pääosissa:  Johan Simberg
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  ruotsi suomi
Esitetty:  4. tammikuuta 1983 – 25. tammikuuta 1983
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Åke Lindman
Käsikirjoittaja(t):  Kari Uusitalo Åke Lindman Eirik Udd
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Harjunpää ja kylmä kuolema (ruots. Harjunpää och kalla döden) on neliosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1983. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun romaaniin Harjunpää ja kapteeni Karhu (1983). Sarja on Yleisradion ruotsinkielisen televisioteatterin tuotantoa, ja sarjan esityskieli on ruotsi. Sen on ohjannut Åke Lindman, ja sen ensilähetys oli tammikuussa 1983.
Juoni

Sarja kuvaa arkista poliisin työskentelyä Helsingissä. Päähenkilönä on ylikonstaapeli Timo Harjunpää. Tarinassa Laura on nuori selkäviasta kärsivä nainen, joka asuu Kruununhaassa. Hänet löydetään kuolleena merestä. Ylikonstaapeli Timo Harjunpää työtovereineen alkaa selvittää rikosta.
Tuotanto- ja esityshistoria

Harjunpää ja kylmä kuolema esitettiin TV1-kanavalla 4.1, 11.1, 18.1. ja 25.1.1983. Katso-lehden jutun mukaan koko neljän osan sarja on tehty "vajaassa kuukaudessa". Artikkelista ei käy ilmi, tarkoittaako tämä kuvausten kestoa vai myös jälkitöitä. Sarjalla ei ole ollut uusintaesityksiä televisiokanavilla, mutta se on ollut katsottavissa Yle Areenassa. Vuonna 2014 sarja julkaistiin myös DVD-versiona.
Vastaanotto

Sarja sai kiittäviä arvioita. Helsingin Sanomissa Mikael Fräntin arvostelun otsikossa sitä kuvataan upeaksi:
”Arkiset tilanteet nousevat kiinnostaviksi ja jännitteisiksi. Tietysti Joensuun teksti kelpaa jo sinänsä kuvien, elokuvan lähtökohdaksi, mutta Lindmanin hahmotusta ei voi liikaa kehua. Hän tekee suomalaista elokuvaa, jota harvoin nähdään teattereissa.”
Katso-lehdessä Esko Mustonen ihmettelee, voiko olla totta, että on saatu aikaiseksi hyvä suomalainen rikossarja. Molemmissa arvosteluissa kiitetään, että dramatisointi on romaanille uskollinen mutta silti omaleimainen tulkinta, kiitos Åke Lindmanin taitavan ohjauksen. Myös Matti Yrjänä Joensuu oli sarjaan hyvin tyytyväinen.
Tuotantoryhmä

Åke Lindman – ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja
Kari Uusitalo – käsikirjoittaja
Esa Kotilainen – säveltäjä
Lasse Mårtenson – säveltäjä
Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Johan Simberg   | … |   Timo Harjunpää   |
|   Pekka Laiho   | … |   Nalle   |
|   Pirkko Mannola   | … |   Rosita   |
|   Pehr-Olof Sirén   | … |   Eino   |
Aiheesta muualla

Harjunpää ja kylmä kuolema (1983, TV-sarja). (Arkistoitu – Internet Archive) Elokuvauutiset.
Harjunpää ja kylmä kuolema. Yle Areena.
Heikki Pärnä

Heikki Kalervo Pärnä (s. 6. huhtikuuta 1981 Paimio) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Matti Mettala. Kalevan kisoista Pärnä on saavuttanut korkeushypyn pronssia vuonna 2003. Lisäksi hän on voittanut kahdesti pronssia sisäratojen SM-kilpailuissa, vuosina 2002 ja 2004.
Haruo Arima

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Haruo Arima
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Waseda WMW |  |
Maajoukkue
| 1927 | Japani | 2 (0) |
Haruo Arima (jap. 有馬 暎夫) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Arima debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 1927. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Heikki Pyysalo

Heikki Pyysalo (11. maaliskuuta 1946 Rauma – 14. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen professori, joka tuli julkisuudessa tunnetuksi erityisesti korvasienitutkimuksistaan.
Pyysalo valmistui kemistiksi Helsingin yliopistosta. Työskennellessään VTT:n elintarvikelaboratoriossa hän tutki korvasieniä, ja näiden tutkimusten pohjalta on luotu korvasienen nykyiset keittämisohjeet. Hän työskenteli myös yliopisto-opettajana. Sittemmin hän siirtyi johtajaksi Tullilaboratorioon, jossa hän työskenteli vuoteen 2009, joskin oli välillä pitkiä jaksoja EU:n neuvonantajana.
Kerttu Palenius

Kerttu Palenius (28. maaliskuuta 1918 – 13. elokuuta 2002) oli suomalainen yleisurheilija ja suunnistaja.
Yleisurheilijana

Palenius voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden kaikkiaan kolme kertaa vuosina 1946–1948. Vuoden 1945 SM-kisoissa hän sai pronssia kiekonheitossa. 800 metriä hän voitti myös Suurkisoissa vuonna 1947. Keskimatkoilla hän hävisi urallaan vain kerran. Palenius voitti SM-hopeaa 4 × 100 metrin juoksussa vuonna 1946. Hän myös juoksi 800 metrillä Suomen ennätyksen 2.26,2 vuonna 1946. Kiekonheitossa hän heitti Helsingin piirin ennätyksen 33,41 vuonna 1941 ja piti ennätystä hallussaan vuosia. Palenius kilpaili myös pituushypyssä.
Suunnistajana

Palenius vaihtoi juoksusta suunnistukseen 1940-luvun lopulla. Vuoden 1949 suunnistuksen SM-kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 1954 hän juoksi normaalimatkalla kultaa. Palenius voitti viestisuunnistuksen SM-hopeaa vuosina 1954 ja 1956. Vuonna 1949 hän sijoittui pohjoismaisessa nelimaaottelussa kolmanneksi. Jukolan Venlojen juoksussa vuonna 1951 hän oli toinen.
Muut lajit

Palenius oli monipuolinen urheilija harrastaen myös hiihtoa, voimistelua ja jalkapalloa. Seuratasolla hän edusti Tapanilan Erää.
Jääkiekon SM-liigakausi 2013–2014

| --- | --- |
Järjestyksessä:  39.
Joukkueita:  14
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  12. syyskuuta 2013
Runkosarja päättyi:  13. maaliskuuta 2014
Voittaja:  Oulun Kärpät
Pistepörssin voittaja:   Ville Vahalahti (Lukko)
Paras pelaaja:   Michael Keränen (Ilves)
Pudotuspelit
Päiväys:  15. maaliskuuta –  26. huhtikuuta 2014
Mestari:   Kärpät
Hopeaa:   Tappara
Pronssia:   Lukko
Paras pelaaja:   Juhamatti Aaltonen (Kärpät) 
Pistepörssin voittaja:   Mika Pyörälä (Kärpät)
 
Alempi sarjataso:  Mestis
 ← 2012–2013 2014–2015 → 
Jääkiekon SM-liigakausi 2013–2014 oli jääkiekon SM-liigan 39. kausi. Sarjan 14 joukkuetta olivat samat kuin kahdeksalla edelliskaudella. Puolustavana mestarina kauteen lähti Ässät. Runkosarja koostui edelliskausien tapaan 420 ottelusta, joita pelattiin 60 joukkuetta kohden. Runkosarja alkoi 12. syyskuuta 2013 ja päättyi 13. maaliskuuta 2014. Kausi oli Helsingin Jokereille toistaiseksi viimeinen SM-liigassa, sillä seura siirtyi KHL:ään kaudeksi 2014–2015.
Kaudella uusittiin monia ennätyksiä. Runkosarjassa Kärpät kokosi 131 pistettä, mikä oli Liigan ennätys kauteen 2018-2019 asti. Vanha vuonna 2011 JYPin saavuttama 129 pisteen ennätys rikkoutui kahdella pisteellä. Myös SaiPa teki oman ennätyksensä, kun se sai runkosarjassa 100 pistettä. Rauman Lukko voitti pronssia kaatamalla pronssiottelussa SaiPan lukemin 3-2. Mestariksi ylsi kuuden vuoden tauon jälkeen Oulun Kärpät, joka voitti loppuottelussa Tapparan otteluvoitoin 4-3. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Suomen mestaruus ratkesi vasta seitsemännessä ottelussa. Kaikkien aikojen tasaisimman sarjan ratkaisi jatkoaikamaalilla Juhamatti Aaltonen.
Joukkueet

| Joukkue | Kotikaupunki | Areena | Kapasiteetti | Päävalmentaja | Kapteeni |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Blues | Espoo | Barona-areena | 7 017 |  Jyrki Aho |  Kim Hirschovits |
| HIFK | Helsinki | Helsingin jäähalli | 8 200 |  Raimo Summanen 28.2.2014  Harri Rindell |  Ville Peltonen |
| HPK | Hämeenlinna | Ritari-areena | 5 360 |   Kai Rautio 14.10.2013  Pasi Arvonen |  Ville Viitaluoma |
| Ilves | Tampere | Hakametsän jäähalli | 7 595 |  Tuomas Tuokkola |  Masi Marjamäki |
| Jokerit | Helsinki | Hartwall Areena | 13 349 |  Tomi Lämsä 16.12.2013  Tomek Valtonen  |  Ossi Väänänen |
| JYP | Jyväskylä | Synergia-areena | 4 400 |  Marko Virtanen |  Éric Perrin |
| KalPa | Kuopio | Trust Kapital Areena | 5 004 |  Jari Laukkanen 27.2.2014  Anssi Laine |  Jukka Voutilainen |
| Kärpät | Oulu | Oulun Energia -areena | 6 768 |  Lauri Marjamäki |  Lasse Kukkonen |
| Lukko | Rauma | Kivikylän Areena | 5 400 |  Risto Dufva |  Otto Honkaheimo |
| Pelicans | Lahti | Isku-areena | 5 534 |  Hannu Aravirta |  Tommi Paakkolanvaara |
| SaiPa | Lappeenranta | Kisapuiston jäähalli | 4 825 |  Pekka Tirkkonen |  Ville Koho |
| Tappara | Tampere | Hakametsän jäähalli | 7 595 |  Jukka Rautakorpi |  Ville Nieminen |
| TPS | Turku | HK Areena | 11 820 |  Kai Suikkanen |  Tapio Laakso |
| Ässät | Pori | Isomäen jäähalli | 6 466 |  Pekka Virta |  Ville Uusitalo |
Runkosarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kärpät  | 60 |  36  |  8  |  7  |  9  |  190  |  105  | +85 | 131 |
| 2 | Tappara  | 60 |  31  |  8  |  7  |  14  |  168  |  128  | +40 | 116 |
| 3 | Lukko  | 60 |  30  |  4  |  3  |  23  |  153  |  138  | +15 | 101 |
| 4 | SaiPa  | 60 |  26  |  9  |  4  |  21  |  160  |  134  | +26 | 100 |
| 5 | JYP  | 60 |  26  |  7  |  6  |  21  |  154  |  149  | +5 | 98 |
| 6 | Blues  | 60 |  28  |  3  |  3  |  26  |  137  |  146  | -9 | 93 |
| 7 | Jokerit  | 60 |  25  |  5  |  8  |  22  |  156  |  145  | +11 | 93 |
| 8 | Pelicans  | 60 |  25  |  6  |  5  |  24  |  156  |  156  | 0 | 92 |
| 9 | HIFK  | 60 |  25  |  4  |  5  |  26  |  147  |  145  | +2 | 88 |
| 10 | HPK  | 60 |  22  |  9  |  3  |  26  |  140  |  136  | +4 | 87 |
| 11 | Ilves  | 60 |  24  |  3  |  6  |  27  |  143  |  146  | -3 | 84 |
| 12 | Ässät  | 60 |  16  |  7  |  5  |  32  |  134  |  177  | -43 | 67 |
| 13 | TPS  | 60 |  12  |  6  |  11  |  31  |  135  |  197  | -62 | 59 |
| 14 | KalPa  | 60 |  12  |  3  |  9  |  36  |  101  |  172  | -71 | 51 |
Runkosarja > Pistepörssi top 10

|  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pist> /ott. | +/− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ville Vahalahti | Lukko | 59 | 20 | 32 | 52 | 0,881 | +5 |
| 2. |  Michael Keränen | Ilves | 52 | 17 | 35 | 52 | 1 | +12 |
| 3. |  Ivan Huml | Kärpät | 57 | 11 | 38 | 49 | 0,86 | +16 |
| 4. |  Kristian Kuusela | Tappara | 60 | 19 | 27 | 46 | 0,767 | +2 |
| 5. |  Éric Perrin | JYP | 60 | 16 | 30 | 46 | 0,767 | -13 |
| 6. |  Olli Palola | Tappara | 60 | 27 | 17 | 44 | 0,733 | 7 |
| 7. |  Teuvo Teräväinen | Jokerit | 49 | 9 | 35 | 44 | 0,898 | -2 |
| 8. |  Tommi Huhtala | Blues | 60 | 23 | 20 | 43 | 0,717 | +10 |
| 9. |  Ben Maxwell | Kärpät | 49 | 16 | 26 | 42 | 0,857 | +19 |
| 10. |  Ville Peltonen | HIFK | 55 | 13 | 29 | 42 | 0,764 | -5 |
Runkosarja > Pistepörssi (puolustajat)

|  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pist> /ott. | +/− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jere Karalahti | Jokerit | 56 | 8 | 27 | 35 | 0,625 | +11 |
| 2. |  Ilkka Mikkola | Lukko | 60 | 6 | 27 | 33 | 0,55 | -3 |
| 3. |  Nick Bailen | Tappara | 54 | 11 | 21 | 32 | 0,593 | +7 |
| 4. |  Ryan Glenn | SaiPa | 59 | 9 | 21 | 30 | 0,508 | -5 |
| 5. |  Lasse Kukkonen  | Kärpät | 55 | 12 | 16 | 28 | 0,509 | +22 |
| 6. |  Toni Söderholm | HIFK | 49 | 6 | 22 | 28 | 0,571 | +3 |
| 7. |  Ville Pokka | Kärpät | 54 | 6 | 21 | 27 | 0,5 | +32 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi

Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Nollapelit | Torjunta-% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jussi Rynnäs | Kärpät | 40 | 60 | 9 | 93,87 |
| 2. |  Tomi Karhunen | Kärpät | 21 | 41 | 3 | 92,91 |
| 3. |  Juuse Saros | HPK | 44 | 77 | 7 | 92,82 |
| 4. |  Ville Kolppanen | Ilves | 48 | 98 | 4 | 92,71 |
| 5. |  Juha Metsola | Tappara | 56 | 105 | 12 | 92,64 |
Pudotuspelit > Lomarengas-kierros

Villi kortti -kierroksen uudeksi nimeksi tuli Lomarengas-kierros, jolle pääsivät SM-liigan runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet. Nämä olivat Jokerit, Pelicans, HIFK, sekä HPK. Kierros pelattiin paras kolmesta systeemillä, eli kahdella voitolla sai paikan puolivälieriin.
Pudotuspelit > Lomarengas-kierros > Jokerit– HPK

Jokerit – HPK (HPK puolivälieriin voitoin 0–2)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. maaliskuuta | Jokerit | 1-5 | HPK | Hartwall Areena |  |
17:00: 
| 17:00 | 0–1, 1–3, 0–1  | 0–1, 1–3, 0–1  | 0–1, 1–3, 0–1  |  |  |
| 17:00 |  |  |      |  |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta | HPK | 3-2 | Jokerit | Ritari-areena |  |
17:00: 
| 17:00 | 1-1, 1-1, 1-0  | 1-1, 1-1, 1-0  | 1-1, 1-1, 1-0  |  |  |
| 17:00 |  |  |      |  |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00:
Pudotuspelit > Lomarengas-kierros > Pelicans – HIFK

Pelicans –  HIFK (Pelicans puolivälieriin voitoin 2–0)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. maaliskuuta | Pelicans | 1-0 ja. | HIFK | Isku-areena |  |
17:00: 
| 17:00 | 0-0, 0-0, 0-0, 1-0  | 0-0, 0-0, 0-0, 1-0  | 0-0, 0-0, 0-0, 1-0  | Yleisömäärä: 4172 |  |
| 17:00 |     . Janne Ritanmäki – 79:02 <br | Raportti |  | Yleisömäärä: 4172 |  |
| 17:00 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 4172 |  |
| 17:00 | 4 min |  | 6 min | Yleisömäärä: 4172 |  |
| 17:00 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 4172 |  |
| 17:00 | Jere Myllyniemi |  | Ville Husso | Yleisömäärä: 4172 |  |
17:00: 
17:00: 






| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta | HIFK | 1–2 ja. | Pelicans | Helsingin jäähalli |  |
17:00: 
| 17:00 | 0-0, 0-1, 1-0, 0-1  | 0-0, 0-1, 1-0, 0-1  | 0-0, 0-1, 1-0, 0-1  |  |  |
| 17:00 |  | Raportti |      |  |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00:
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| Lukko – SaiPa 1-0 |
| --- | --- | --- | --- |
|  14.4.2014  |   Lukko   |   SaiPa   |  3-2  |
 Rauman Lukolle pronssia.
Pudotuspelit > Loppuottelut (paras seitsemästä)

| Kärpät – Tappara 4-3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  15.4.2014  |   Kärpät   |   Tappara   |  2-1  |
|  17.4.2014  |   Tappara   |   Kärpät   |  4-3  |
|  19.4.2014  |     Kärpät   |   Tappara   |  2-3  |
|  21.4.2014  |   Tappara   |   Kärpät   |  3-2 ja. |
|  23.4.2014  |   Kärpät   |   Tappara   |  2-1  |
|  25.4.2014  |     Tappara   |   Kärpät   |  2-3  |
|  26.4.2014  |   Kärpät   |   Tappara   |  1-0 ja. |
 Kärpät vei mestaruuden otteluvoitoin 4-3.
Pudotuspelit > Pistepörssi

|  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pist> /ott. | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mika Pyörälä | Kärpät | 16 | 6 | 10 | 16 | 1 | +5 |
| 2. |  Juhamatti Aaltonen  | Kärpät | 16 | 8 | 7 | 15 | 0,938 | +8 |
| 3. |  Aaron Gagnon | Lukko | 15 | 5 | 9 | 14 | 0,933 | +6 |
| 4. |  Ville Vahalahti | Lukko | 15 | 6 | 7 | 13 | 0,867 | +2 |
| 5. |  Kristian Kuusela | Tappara | 20 | 4 | 9 | 13 | 0,65 | +1 |
Pudotuspelit > Maalivahtien torjuntapörssi

|  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Nollapelit | Torjunta-% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tomi Karhunen | Kärpät | 14 | 17 | 3 | 95,20 |
| 2. |  Jere Myllyniemi | Pelicans | 8 | 15 | 1 | 93,30 |
| 3. |  Juha Metsola | Tappara | 20 | 40 | 0 | 92,84 |
| 4. |  Ryan Zapolski | Lukko | 15 | 36 | 1 | 92,02 |
| 5. |  Jani Nieminen | Blues | 7 | 20 | 0 | 91,67 |
Palkinnot

| Joukkuepalkinnot> Palkinto | Joukkuepalkinnot> Peruste | Joukkuepalkinnot> Saaja | Joukkuepalkinnot> Lähde | Joukkuepalkinnot> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kanada-malja | SM-liigan mestari | Kärpät |  |  |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | Kärpät |  |  |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Blues |  |  |
| Hopealuistin | paras erikoistilannejoukkue | Kärpät |  |  |
Pelaajapalkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Lasse Oksanen -palkinto | runkosarjan paras pelaaja |  Michael Keränen | Ilves |  |
| Jari Kurri -palkinto | pudotuspelien arvokkain pelaaja |  Juhamatti Aaltonen | Kärpät |  |
| Kultainen kypärä | pelaajien valitsema paras pelaaja |  Michael Keränen | Ilves |  |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | runkosarjan pistepörssin voitto |  Ville Vahalahti | Lukko |  |
| Aarne Honkavaara -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä |  Olli Palola | Tappara |  |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Jussi Markkanen | SaiPa |  |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Lasse Kukkonen | Kärpät |  |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | paras tulokas |  Juuse Saros | HPK |  |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Jan Latvala | Pelicans |  |
| Matti Keinonen -palkinto | paras tehotilasto |  Ville Pokka | Kärpät |  |
| Veikkauksen Kultainen kypärä | pelaa eniten otteluita Kultainen kypärä päässään |  Michael Keränen | Ilves |  |
| Juha Rantasila -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä (puolustaja) |  Lasse Kukkonen | Kärpät |  |
Muut palkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Jari Levonen ja Jukka Hakkarainen |  |  |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Masi Puolakka |  |  |
| Kultainen pilli | pelaajien äänestämä paras erotuomari |  Jari Levonen |  |  |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Pekka Tirkkonen | SaiPa |  |
| Mestarijoukkueen valmentajapalkinto | mestarijoukkueen päävalmentaja |  Lauri Marjamäki | Kärpät |  |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Kärpät
: Tappara
: Lukko
4.: SaiPa
5.: JYP
6.: Blues
7.: Pelicans
8.: HPK
9.: Jokerit
10.: HIFK
11.: Ilves
12.: Ässät
13.: TPS
14.: KalPa
Aiheesta muualla

SM-liigan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Henrik B. Nyberg

Otto Henrik Bernhard Nyberg (10. tammikuuta 1931 Helsinki – 7. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja yritysjohtaja.
Nybergin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston kirjaston hoitaja, professori Paul Nyberg ja Anna Katharina (Karin) Lovisa Boisman ja puoliso vuodesta 1956 Anna Ingegerd Andersin. Nyberg suoritti diplomiekonomin tutkinnon Hankenissa ja työskenteli ensin Viktor Ek -yhtiössä  myyjänä ja sitten Hans Palsbo -yhtiön osastopäällikkönä. Vuosina 1961–1966 hän oli Polttoaine Osuuskunnan omistaman Hiilko-yhtiön toimitusjohtaja. Tehtävään hänet palkkasi Onni Nisonen. Polttoaine Osuuskunnan omistaman G. H. H. -yhtiön, myöhemmin Aspo, toimitusjohtaja Nybergistä tuli 1966 ja 1970 yhtiön hallituksen, samoin kuin Polttoaine Osuuskunnan johtokunnan jäsen. Vuonna 1988 hänestä tuli Polttoaine Osuuskunnan toimitusjohtaja ja Aspo-yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Nyberg jatkoi vielä liikkeenjohdon operatiivisista tehtävistä eläkkeelle jäätyään yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hänen poikansa Gustav Nyberg oli Aspon toimitusjohtaja 1999–2008 ja myöhemmin yhtiön hallituksen päätoiminen puheenjohtaja. Henrik B. Nybergillä oli useita luottamustoimia ja hänet tunnettiin erityisesti Neuvostoliiton kanssa käydyn kaupan asiantuntijana.