stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valtteri Ketonen

Valtteri Ketonen (s. 2. elokuuta 1975)  on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti urallaan Superpesiksessä ainoastaan Hyvinkään Tahkoa.
Ketosen kasvattajaseura on Hämeenlinnan Paukku. Vuonna 1997 alkaneen pääsarjauransa aikana Ketonen edusti vain Hyvinkään Tahkoa. Hänet valittiin vuoden tulokkaaksi 1997 ja etenijäkuninkaaksi kaudella 2000. Ainoan mestaruutensa Ketonen voitti vuonna 2007, jolloin Tahko kukisti finaalisarjassa Superpesistä 2000-luvun hallinneen Sotkamon Jymyn. Ketosen sormi murtui kesken viimeisen finaaliottelun. Hän oli pitkään Tahkon kapteenina. SM-hopeaa ja -pronssia Ketonen on saanut kerran. Pesäpallouransa Ketonen lopetti kauden 2010 jälkeen. Kuitenkin kaudella 2011 hän pelasi viisi ottelua maakuntasarjassa Janakkalan Janan riveissä. Niissä hän löi viisi ja toi seitsemän juoksua. Lisäksi hän on pelannut Kontioiden SM-turnauksessa. Ketonen edusti Riihi-Pesistä. Ketonen palasi kasvattajaseuraansa Hämeenlinnan Paukkuun suomensarjaan kausiksi 2014-2015. Kaudella 2014 hän pelasi yhteensä 11 ottelua ja kaudella 2015 hän pelasi yhteensä 15 ottelua voittaen myös etenijälohkon etenijätilaston 43 tuodulla juoksulla.
Ketonen pelasi Superpesiksen runkosarjassa 352 ottelua ja oli seitsemästi mukana Itä–Länsi-ottelussa. Vuonna 2004 hän voitti ottelun yhteydessä pidetyn etenijäkisan. Ketonen on kaikkien aikojen etenijätilastossa kahdeksantena 543:lla tuodulla juoksullaan.
Ketonen työskentelee opettajana Kiipulan ammattiopistossa.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 2007
1 SM-hopea: 1999
1 SM-pronssi: 2002
7 Itä-Länsi-ottelua: 2001, 2003-2005, 2007-2009
Superpesiksen etenijäkuningas: 2000
Superpesiksen vuoden tulokas: 1997
Vinyyliasetaatti

| Vinyyliasetaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  108-05-4
PubChem CID:  7904
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H6O2
Moolimassa:  86,1 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  väritön neste
Sulamispiste:  −93 °C (180 K)
Kiehumispiste:  72 °C (345 K)
Tiheys:  0,93 g/cm3 (20 °C)
Liukoisuus veteen:  veteen 2,5 g/100 ml (20 °C:ssa)
    
Vinyyliasetaatin (monomeeri) kemiallinen kaava on C4H6O2 ja rakennekaava CH3COOCH=CH2. Siitä käytetään myös nimiä etikkahappovinyyliesteri, 1-asetoksietyleeni ja etikkahappoetenyyliesteri.
Vinyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, herkästi syttyvää, herkkäliikkeistä nestettä, jonka tunnusomainen haju on alussa miellyttävän hedelmäinen, eetterimäinen haju, joka muuttuu kuitenkin nopeasti pistäväksi ja ärsyttäväksi. Sen moolimassa on 86,1 g/mol, sulamispiste −93 °C, kiehumispiste 72 °C, tiheys 0,93 g/cm3, hajukynnys 1,4 mg/m3, leimahduspiste –8 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 402 °C ja CAS-numero 108-05-4. Vinyyliasetaatin liukoisuus veteen on 2,5 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa. Vinyyliasetaatti liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin.
Vinyyliasetaatti monomeerina on epästabiili aine ja siksi sitä stabiloidaan tavallisesti polymeroitumisen estoaineilla kuten hydrokinonilla (stabilointiteho rajoittuu 60 päivään) tai pidempiaikaisessa stabilointitarpeessa difenyyliamiinilla. Stabiloimaton vinyyliasetaatti polymeroituu valon, lämmön ja kosteuden vaikutuksesta värittömäksi, läpinäkyväksi massaksi. Vinyyliasetaatin höyry ei sisällä polymeroitumisen estoaineita, joten höyry voi polymeroituessaan tukkia esimerkiksi venttiilejä.
Vinyyliasetaattia käytetään monomeerinä polyvinyyliasetaatin (PVAC) ja vinyyliasetaattisekapolymeerien valmistuksessa. Vinyyliasetaatti voi muodostaa sekapolymeerejä vinyylikloridin, eteenin tai akryylinitriilin kanssa. Suomessa vinyyliasetaatin tärkein käyttö on paperiteollisuuden erikoislatekseissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Aiheesta muualla

Vinyyliasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
OVA-ohje:Vinyyliasetaatti (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuorikaskas

| Vuorikaskas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Auchenorrhyncha
Osalahko::  Cicadomorpha
Heimo::  Laulukaskaat Cicadidae
Suku::  Cicadetta
Laji::  montana
Kaksiosainen nimi
 Cicadetta montana  Scopoli, 1772 
Katso myös
   Vuorikaskas Wikispeciesissä   Vuorikaskas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuorikaskas eli vuorilaulukaskas (Cicadetta montana) on laulukaskaiden heimoon kuuluva kaskaslaji.
Ulkonäkö ja elintavat

Vuorikaskas on laulukaskaaksi keskikokoinen, mutta huomattavasti suurempi kuin useimmat muut kaskaslajit. Vartalon pituus on 16–27mm ja siipiväli 45–52mm. Aikuisen eläimen vartalo on pitkänomainen ja hyvin tumma. Siivet ovat suuret ja läpinäkyvät. Laji elää kuivilla ja aurinkoisilla, etelän suuntaan avautuvilla rinneniityillä. Naaras munii kasvien varsien sisään, missä munat ovat kesäkuusta syyskuuhun. Kuoriutuvat toukat kaivautuvat maahan ja viettävät siellä vuosia käyttäen ravinnokseen kasvien juurista imemiään nesteitä. Maanalainen toukkavaihe kestää 6–8 vuotta. Aikuiset yksilöt nousevat maanpinnalle kesäkuun alkupuolella ja elävät kolmisen viikkoa.
Muiden laulukaskaiden tapaan vuorikaskaskoiraat kykenevät tuottamaan ihmiskorvin kuultavaa ääntä. Kaskaan laulu muodostuu tasaisesta sirinästä.
Vuorikaskas Suomessa

Vuorikaskas on Suomen ainoa laulukaskas. Vielä 1930-luvulla lajilla oli Suomessa neljä tunnettua esiintymispaikkaa, mutta myöhemmin sen epäiltiin hävinneen kokonaan. Nykyisin vuorikaskas esiintyy vain Pohjan Åminneforsin hylätyn junatunnelin rinteessä. Vuorikaskas on nimetty luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltavaksi ja sen esiintymispaikkojen hävittäminen tai heikentäminen on luonnonsuojelulailla kielletty.
Väinö Kolhonen

Väinö ”Tommo” Kolhonen (20. heinäkuuta 1923 Viipuri, Suomi – 17. elokuuta 2004 Ateena, Kreikka) oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä Suomi-Filmissä ja jatkoi yhtiön palveluksessa eri tehtävissä vuoteen 1970 saakka.
Kolhonen syntyi vuonna 1923 Viipurin Kolikkoinmäellä. Talvisodan jälkeen hänen perheensä lähti evakkotaipaleelle Suomen luovutettua Viipurin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Kolhonen sai 17-vuotiaana ensimmäisen roolinsa Orvo Saarikiven ohjaaman Anu ja Mikko -elokuvan Tommona. Osa oli pienehkö mutta istui Kolhoselle niin hyvin, että hän kantoi lempinimeä ”Tommo” loppuikänsä. Hän sai esiintymisensä sekä karjalaisen puheensa luontevuudesta hyvät arvostelut.
Näyttelijädebyytin jälkeen Kolhoselle järjestyi Suomi-Filmissä ensin juoksupojan paikka, sitten pesti pitkien elokuvien kuvausryhmän jäsenenä. Hän jatkoi myös pienten sivuroolien tekoa elokuvissa, kaikkiaan hänelle kertyi noin kaksikymmentä elokuvaroolia. Syksyllä 1949 hän siirtyi kamera-assistentiksi ja siitä edelleen kuvaajaksi Orvo Saarikiven johtamalle lyhytkuvaosastolle olympiavuonna 1952.
Vuonna 1970 Kolhonen siirtyi Suomi-Filmin negatiivifilmivaraston hoitajan tehtävistä kuvaajaksi Lii-Filmi Oy:hyn. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1979. Kolhonen kuvasi uransa aikana kaikkiaan nelisensataa uutiskatsausta Suomi-Filmissä sekä Lii-Filmissä. Lisäksi hän kuvasi noin sata lyhytelokuvaa ja useita mainospaloja. Vuonna 1987 hänellä oli roolitehtävä Janne Kuusen ohjaamassa elokuvassa Älä itke Iines.
Kolhonen harrasti nuoruudessaan aktiivisesti nyrkkeilyä ja edusti 1940-luvun loppupuolella Helsinkiä kahdessa Helsinki vs. maaseutu -turnauksessa. Hänet nimitettiin Viipurin Nyrkkeilijöiden kunniajäseneksi vuonna 1967. Hän oli niin ikään kunniajäsen Suomen Elokuvayhdistys ry:ssä. Vuonna 2002 hän esiintyi Yle TV1-kanavan Tositarina -sarjan henkilöohjelmassa.
Ihmisenä Kolhonen oli viipurilaisen luonteensa mukaisesti hyväsydäminen, avulias ja vilkas. Hän kuoli 81-vuotiaana olympiamatkalla Ateenassa vuoden 2004 kesäolympialaisten aikaan.
Ville Lukkarinen

Ville Johannes Lukkarinen (s. 11. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen taidehistorioitsija, joka on toiminut taidehistorian professorina Helsingin yliopistossa 1. tammikuuta 2009 lähtien.
Lukkarinen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1989. Vuosina 1998–2009 hän oli taidehistorian professori Tampereen teknillisessä yliopistossa. Hän on myös Alfred Kordelinin säätiön hallituksen jäsen.
Julkaisut

Ville Lukkarinen: Classicism and history: anachronistic architectural thinking in Finland at the turn of the century: Jac. Ahrenberg and Gustav Nyström (väitöskirja). Helsinki: Suomen muinaismuistoyhdistys, 1989.
Ville Lukkarinen: Albert Edelfelt ja Runebergin Vänrikki Stoolin tarinat – pois mielist' ei se päivä jää. Helsinki: Valtion taidemuseo, 1996.
Ville Lukkarinen (toim.): Taide ja okkultismi: kirjoituksia taidehistorian rajamailta. Helsinki: Taidehistorian seura, 1998.
Arja Elovirta ja Ville Lukkarinen (toim.): Katseen rajat: taidehistorian metodologiaa. Lahti: Helsingin yliopiston Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1998.
Ville Lukkarinen ja Annika Waenerberg: Suomi-kuvasta mielenmaisemaan: kansallismaisemat 1800- ja 1900-luvun vaihteen maalaustaiteessa. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.
Ville Lukkarinen: Pekka Halonen – pyhä taide. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.
Ville Lukkarinen: Piirtäjän maisema: Paikan kokeminen piirtämällä. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2015.
Lauri Eriksson ja Ville Lukkarinen: Sumunhimmeä maisema: Polaroideja lähiluonnosta. Helsinki: Parvs, 2021.
Ville Miettunen

Ville Miettunen (s. 31. lokakuuta 1992) on suomalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili kumparelaskussa ja parikumpareissa. Hänen seurojaan ovat olleet Ruka Slalom ja Avalanche Ski Club.
Miettunen voitti kumparelaskun nuorten maailmanmestaruuden Jyväskylässä 2011. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdeksas sekä kumparelaskussa että parikumpareissa. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui parikumpareissa 16:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän keskeytti kumparelaskusuorituksensa.
Miettunen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Suomulla joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 19:s Åren kumparelaskussa maaliskuussa 2010. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Åren parikumparekilpailussa maaliskuussa 2011. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Val Saint Comen kumparelaskussa tammikuussa 2014.
Nykyään Miettunen on aktiivinen kestävyysurheilija ja vuorijuoksija.
Miettunen on naimisissa maastohiihtäjä ja vuorijuoksija Susanna Saapungin kanssa.
Volkswagen T-Cross

| Volkswagen T-Cross |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja  Kiina
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2019–
Muut nimet:  Volkswagen Tacqua
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A1 (Typ GB) SEAT Arona SEAT Ibiza (Typ 6F) Škoda Fabia IV Škoda Kamiq Škoda Scala Volkswagen Polo VI Volkswagen Taigo Volkswagen Virtus
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB A0
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen T-Cross on Volkswagenin vuodesta 2019 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu samalle MQB A0 -pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Polo. Kiinassa mallia myydään T-Crossin lisäksi myös nimellä Volkswagen Tacqua. Molemmissa on pidempi akseliväli kuin eurooppalaisessa malliversiossa. Kiinalaisessa T-Crossissa on hieman erilainen keulailme kuin eurooppalaisversiossa, kun taas Tacqua on samannäköinen kuin Euroopassa myytävä T-Cross.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä T-Cross sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Kiinassa myytävä Volkswagen T-Cross.
Moottorivalikoimassa ovat kolmesylinterinen 1,0-litrainen (95/115 hv) bensiinimoottori ja 1,6-litrainen dieselmoottori. Pienitehoisimman moottorin yhteydessä manuaalivaihteisto on viisivaihteinen, muissa kuusivaihteinen. Suuritehoisemman bensiinimoottorin yhteyteen saa myös seitsemänportaisen DSG-kaksoiskytkinvaihteiston. Kaikki mallit ovat etuvetoisia.
Volkswagen Tacqua
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen T-Cross Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Volkswagen Taigo

| Volkswagen Taigo |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2020–
Muut nimet:  Volkswagen Nivus
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A1 (Typ GB) SEAT Arona SEAT Ibiza (Typ 6F) Škoda Fabia IV Škoda Kamiq Škoda Scala Volkswagen Polo VI Volkswagen T-Cross Volkswagen Virtus
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB A0
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,5 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen Taigo on Volkswagenin vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen T-Cross. Auto tuli ensimmäisenä myyntiin Brasiliassa Volkswagen Nivus -nimisenä, ja Euroopan markkinoille auto esiteltiin Taigona vuoden 2021 lopulla. Euroopassa myytävät autot valmistetaan Espanjassa.
Etelä-Amerikan markkinoilla autossa on kolmesylinterinen 1,0 TSI -bensiinimoottori. Voimansiirtona on aina kuusivaihteinen automaattivaihteisto ja vetotapana etuveto. Euroopassa moottorivalikoiman muodostavat 1,0 TSI (90/110 hv) ja 1,5 TSI (150 hv). Moottorista riippuen manuaalivaihteisto on viisi- tai kuusivaihteinen, mutta auton saa myös seitsemänportaisella DSG-kaksoiskytkinvaihteistolla varustettuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Taigo Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Vitória SC

Vitória SC on vuonna 1922 perustettu portugalilainen jalkapalloseura Guimarãesista. Seuran koko nimi on Vitória Sport Clube. Miesten edustusjoukkue on parhaimmillaan sijoittunut Portugalin pääsarjassa kolmanneksi. Kaudella 2016–2017 se sijoittui neljänneksi sekä sen jälkeen kausilla 2018–2019 ja 2023–2024 viidenneksi.
Saavutukset

Portugalin cup (1): 2012–2013
Toinen sija (6): 1941–1942, 1962–1963, 1975–1976, 1987–1988, 2010–2011, 2016–2017
Portugalin supercup (1): 1988
Toinen sija (2): 2011, 2013
Aiheesta muualla

Vitória SC:n virallinen kotisivu
Ville Mattila

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten sotilaspartiohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten sotilaspartiohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten sotilaspartiohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten sotilaspartiohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Chamonix 1924 | Sotilaspartiohiihto |  |
Herman Vilhelm ”Ville” Mattila (9. maaliskuuta 1903 Haapavesi – 11. heinäkuuta 1987 Haapavesi) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Mattila oli mukana Chamonix'n 1924 talviolympialaisten sotilaspartiohiihdossa hopeaa voittaneessa Suomen joukkueessa.
Sankt Moritzin 1928 talviolympialaisissa Mattila sijoittui 18 kilometrin hiihdossa kymmenenneksi. Samana vuonna hän sijoittui Salpausselän kisojen 50 kilometrin hiihdossa neljänneksi.
Väiski Syväoja

Väiski Syväoja on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti saippuasarjan Salatut elämät Tuuliranta-spin-offista, jossa hän oli mukana molemmilla kausilla. Hän työskentelee myös osana Salatut elämät työryhmää : järjestäjänä.
Musiikinpuolelta hänet tunnetaan metallibändi Gothonyn basistina.
Hän on myös mukana panimotoiminnassa Masis Breweryllä.
Volkswagen Taigun

| Volkswagen Taigun |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2021–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Škoda Kushaq Škoda Slavia
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB A0 IN
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,5 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen Taigun on Volkswagenin vuodesta 2021 lähtien Intian markkinoille valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli.
Taigun perustuu Volkswagen Groupin modulaarisen MQB-pohjalevyn A0 IN -versioon, joka on kehitetty konsernin Intian markkinoilla myytäviä malleja varten. Moottorivaihtoehtoina ovat kolmesylinterinen 1,0 TSI (115 hv) ja nelisylinterinen 1,5 TSI (150 hv). Pienemmän moottorin yhteydessä on kuusivaihteinen manuaali- tai automaattivaihteisto, suuremman yhteydessä puolestaan kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Taigun Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Väinö Pelkonen

Väinö Armas Pelkonen (23. maaliskuuta 1894, Viipurin maalaiskunta – 2. toukokuuta 1974, Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Pelkonen käytti myös nimimerkkiä Dan Morris.
Teoksia

Suvi, runoja. Arthur Runehjelm’in kustantamo, Porvoo 1919
Fordi: yksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1926
Kohtalon sormi : yksinäytöksinen pila.  Karisto 1926
Maalainen markkinoilla : yksinäytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1926
Salapoliisi : yksinäytöksinen pila.  Karisto 1926
Nykyaikainen morsian : yksinäytöksinen pila.  Karisto 1928
Coué-instituutissa : 1-näytöksinen pila.  1929
Silli : yksinäytöksinen ilveily.  Oy Näytelmä, Helsinki 1931
Kihlajaislahja : yksinäytöksinen näytelmä.  Karisto 1932
Naissankari : yksinäytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1936
Vekkulin vehkeet : yksinäytöksinen näytelmä.  Karisto 1936
Ihmismetsästäjä : salapoliisikertomuksia.  Smia, Helsinki 1944
Kaunis Kasperi : yksinäytöksinen pila.  Karisto 1945
Maalaisasemalla : 1-näytöksinen pila.  Karisto 1945
Pekan purjehdusmatka, kuvittanut Päivö Suomela.  Kansankirja 1945
Jouluaatto Karvakorvan luolassa : 1-näytöksinen lasten joulunäytelmä. Valistuskeskus, Helsinki 1946
Musta leninki : 1-näytöksinen näytelmä.  Karisto 1946
Myötäjäiset : yksiosainen huvinäytelmä.  Karisto 1946
Hua Shi ja Li Shu : rakkautta ja seikkailuja Taivasten valtakunnassa.  Kirjakauppa Oma, Helsinki 1947 (nimellä Dan Morris)
Kotiin paluu : 1-näytöksinen näytelmä.  Valistuskeskus, Helsinki 1947
Kuunariparkki Eeliksen jungmannit : poikien seikkailukertomus.  Pellervo, Helsinki 1947
Musta kotka. Pellervo, Helsinki 1947 (nimellä Dan Morris)
Veripunaiset ympyrät, salapoliisiromaani.  Kansankirja 1947 (nimellä Dan Morris)
Kielletty polku : jännitys- ja seikkailukertomuksia. Pellervo, Helsinki 1948 (nimellä Dan Morris)
Kadettisulhanen.  Paletti, Helsinki 1948
Onnen sormus.  Kirjakauppa Oma, Helsinki 1948
Rosita : Pampan kuningatar.  Kirjakauppa Oma, Helsinki 1948 (nimellä Dan Morris)
Vihaan ja rakastan, historiallinen romaani Perman häviön ajalta.  Kirjakauppa Oma, Helsinki 1948 (nimellä Dan Morris)
Päällysmies Alarik Puustinen, humoristinen romaani.  WSOY 1949
Yllätystä kerrakseen : yksinäytöksinen näytelmä.  Karisto 1952
Akka : 1-osainen maalaisnäytelmä.  1956
Reimari : kolminäytöksinen huvinäytelmä.  1965