stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkoisenlähteentie
Poikkikadut lännestä itään > Itäinen Valkoisenlähteentie

Linjatie (Kuninkaanmäki, pohjoiseen)
Pavintie (Itä-Hakkila, etelään)
Risteys: seututie 140 (Kuninkaanmäki pohjoiseen, Itä-Hakkila etelään)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valkoisenlähteentie Wikimedia Commonsissa
Pääradan alittava betonikaukalo avattiin syksyllä 2010.
Alikulussa sijaitsee Virtapaikka-taideteos, joka viittaa sekä joen että liikenteen virtoihin Tikkurilassa.
Valkoisenlähteentien ja Talvikkitien risteyksessä sijaitsee vuonna 1997 valmistunut ortodoksinen kirkko.
Vire-Normandie

| Vire-Normandie |
| --- | --- |
 Vire
 Vire-Normandie
 Koordinaatit: 48°50′19″N, 0°53′21″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Normandia
Departementti:  Calvados
Arrondissementti:  Vire
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  138,5 km²
Väkiluku (2013):  17 951  - 
 – Väestötiheys:  129,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vire-Normandie on kunta Luoteis-Ranskassa Calvadosin departementissa Normandian alueella.
Historia

Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, kun kahdeksan kuntaa, Coulonces, Maisoncelles-la-Jourdan, Roullours, Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont, Truttemer-le-Grand, Truttemer-le-Petit, Vaudry ja Vire, yhdistyivät.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vire-Normandie Wikimedia Commonsissa
Walter William Skeat

Walter William Skeat
Walter William Skeat (1835–1912) oli englantilainen kielitieteilijä ja Cambridgen yliopiston professori vuodesta 1878. Hän perusti 1864 tieteellisen seuran Early English Text Society, jonka toimittamassa sarjassa hän julkaisi joukon muinais- ja keskienglanninkielisiä tekstejä. Hänen suurin tekstikriittinen työnsä on kuusiosainen Chaucer-laitos selityksineen (1894). Skeatin merkittävimpiä julkaisuja on myös laaja etymologinen sanakirja Etymological dictionary of the English language (1882), josta ilmestyi suppeampi laitos Concise etymological dictionary of the English language (1888). Skeat julkaisi etymologisten tutkimustensa tuloksia kaksiosaisena teoksena Principles of English etymology (18912).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walter William Skeat Wikimedia Commonsissa
War

War voi tarkoittaa seuraavia:
War, kalifornialainen funk-yhtye
War, U2-yhtyeen rock-albumi vuodelta 1983
War, Demon Hunter-yhtyeen albumi vuodelta 2019
War, Poets of the Fall -yhtyeen kappale vuodelta 2010
War, Siddharth Anandin ohjaama elokuva vuodelta 2019
war, waray-warayn ISO 639-2 -kielikoodi
WAR, White Aryan Resistance, Yhdysvalloissa toimiva valkoihoisten valtaa kannattava järjestö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”War”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
W-tyyli

| W-tyyli |
| --- | --- |
Tyyli:  Viihdeohjelma
Kestoaika:  30 minuuttia
Luoja(t):  Broadcasters
Pääosissa:  André Wickström
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3 (uusinnat Subtv)
Esitetty:  19. syyskuuta 2003 – 31. maaliskuuta 2005
Jaksoja:  34
Palkinnot
Voitetut:  Venla 2004
Aiheesta muualla
IMDb 
W-tyyli on vuosina 2003–2005 MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa tehtiin fiktiivistä talk show'ta. Jaksot koostuivat seuraavan talk show -lähetyksen suunnittelusta ja päättyivät kuvitellun talk show’n alkutunnukseen. Ohjelman esiintyjät esiintyivät omilla nimillään, mutta esittivät kuitenkin kärjistettyä roolia.
W-tyyli voitti vuonna 2004 Venla-gaalassa Parhaan viihdeohjelman palkinnon.
W-tyyli on yksi Suomen menestyneimmistä TV-formaateista kansainvälisillä formaattimarkkinoilla. Se myytiin muun muassa Belgiaan ja Isoon-Britanniaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  André Wickström  | … |  juontaja   |
|  Jaakko Saariluoma  | … |  avustava tuottaja   |
|  Stan Saanila  | … |  käsikirjoittaja   |
|  Zarkus Poussa  | … |  musiikkijohtaja   |
|  Kiti Samulin  | … |  stylisti   |
|  Risto Kuulasmaa  | … |  reportteri   |
Aiheesta muualla

W-tyyli Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Välilampi (Karstula)

| Välilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  63°01′52″N, 25°00′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskujoki:  Kortejoki Ala-Kastejärveen 
Järvinumero:  14.445.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,1 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,246 km  
Pinta-ala:  6,041 ha  
Tilavuus:  0.000078 km³ 
Keskisyvyys:  1,29 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVälilampi 
Välilampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Oinoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 77 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Viivajoen valuma-alueeseen (14.445) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,1 metriä mpy.
Viidakon tytär

| Viidakon tytär> Untamed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:  Sylvia Thalberg Frank Butler Willard Mack
Perustuu:  Charles E. Scogginsin novelliin
Säveltäjä:  Louis Alter Nacio Herb Brown William Axt
Kuvaaja:  Oliver T. Marsh
Leikkaaja:  William S. Gray
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Adrian
Pääosat:  Joan Crawford Robert Montgomery Ernest Torrence Holmes Herbert
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   23. marraskuuta 1929  22. syyskuuta 1930
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  229 000 USD
Tuotto:  974 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viidakon tytär (engl. Untamed) on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1929. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford ja Robert Montgomery. Muissa rooleissa ovat Ernest Torrence, Holmes Herbert, Gwen Lee ja Lloyd Ingraham. Viidakon tytär kertoo Etelä-Amerikan viidakossa kasvatetusta vapaahenkisestä öljyperijättärestä (Crawford), joka rakastuu rahattomaan mieheen (Montgomery). Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Viidakon tytär tehtiin aikana, jolloin MGM oli siirtymässä mykkäelokuvasta äänielokuvaan. Viidakon tytär on Crawfordin ensimmäinen äänielokuva Hollywood revue 1930 -elokuvan (1929) kanssa. Viidakon tyttäressä Montgomery tekee ensimmäisen miespääroolin, jota ennen hän oli esiintynyt useissa mykkäelokuvissa sivurooleissa.
Elokuvan avauskohtauksessa Crawford tanssii ja laulaa teemalaulun "Chant of the Jungle", jonka on sanoittanut Nacio Herb Brown ja Arthur Freed. Elokuvan teemalaulusta tuli hitti elokuvan ilmestymisvuonna 1929. Crawford ja Montgomery laulavat Louis Alterin ja Arthur Freedin kappaleen "That Wonderful Something Is Love".
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Alice "Bingo" Dowling   |
|  Robert Montgomery  | … |  Andy McAllister   |
|  Ernest Torrence  | … |  Ben Murchison   |
|  Holmes Herbert  | … |  Howard Presley   |
|  John Miljan  | … |  Bennock   |
|  Gwen Lee  | … |  Marjory "Marge"   |
|  Edward Nugent  | … |  Paul   |
|  Don Terry  | … |  Gregg   |
|  Gertrude Astor  | … |  Rouva Mason   |
|  Milton J. Fahrney  | … |  Herra Jollop   |
|  Lloyd Ingraham  | … |  Henry "Hank" Dowling   |
|  Tom O'Brien  | … |  Moran   |
|  Wilson Benge  | … |  Billcombe   |
Tuotanto

Viidakon tytär -elokuvan käsikirjoituksen laativat Sylvia Thalberg, Frank Butler ja Willard Mack Charles E. Scogginsin novellin pohjalta. Viidakon tytär kuvattiin tuotantoyhtiö MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 229 000 dollarilla, joka oli sen ajan MGM-elokuvalle pieni budjetti. Elokuvaa kuvattiin nimikkeellä Jungle.
Julkaisu ja vastaanotto

Viidakon tytär sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. marraskuuta vuonna 1929 ja Suomessa seuraavana vuonna 22. syyskuuta. Elokuva oli Yhdysvalloissa ilmestyttyään taloudellinen menestys; se tuotti pelkästään kotimaassaan 718 000 dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tienasi 974 000 dollaria. MGM julkaisi Viidakon tyttären myös mykkäversiona ääniversion yhteydessä, koska kaikki elokuvateatterit eivät olleet vielä varustautuneita äänielokuvien esittämiseen.
Viidakon tytär julkaistiin DVD:lle 22. maaliskuuta vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Viidakon tytär Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viidakon tytär Elonet.
Viidakon tytär AllMoviessa. (englanniksi)
Viidakon tytär TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Viidakon tytär Joancrawfordbest.comissa (englanniksi)
Viidakon tytär Legendaryjoancrawford.comissa (englanniksi)
Vuissens

| Vuissens |
| --- | --- |
 vaakuna
 Vuissens sijaitsee Broyen piirikunnassa.
 Koordinaatit: 46°44′9″N, 6°45′51″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Fribourg
Piirikunta (ransk. district):  Broye
Kunta:  Estavayer
Estavayerin kunnan osaksi:  1.1.2017
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,62 km²
Korkeus:  741 m
Väkiluku (31.12.2006):  159
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  1486
 
 www.vuissens.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuissens on kylä ja entinen kunta Sveitsissä, Fribourgin kantonin Broyen piirikunnassa, Estavayerin kunnassa. Kunnan pinta-ala oli 5,62 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 228 (31.12.2012).
Vuissens ja kuusi muuta Neuchâtelinjärven kaakkoispuolen kuntaa – Bussy, Estavayer-le-Lac, Morens, Murist, Rueyres-les-Prés ja Vernay Teil – yhdistettiin Estavayerin kunnaksi vuoden 2017 alussa.
Vuissens on Fribourgin kantonin ja Estavayerin kunnan eksklaavi, sillä se sijaitsee kokonaan erossa varsinaisesta kantonista ja muusta kunnasta, ja on Vaud’n kantonin ympäröimä. Vuissensin naapurikunnat ovat Démoret luoteessa, Champtauroz koillisessa, Valbroye idässä ja Montanaire etelässä.
Kunnasta on matka-aikaa Yverdon-les-Bainsiin 15 minuuttia, Lausanneen ja Fribourgiin 30 minuuttia ja Berniin 45 minuuttia.
Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on 1100-luvulta. Tuolloin paikkakunta tunnettiin nimellä Guicens. 1200-luvulla paikkakunta oli nimeltään Vicens. Vuonna 1403 nimi oli Vuicens, vuonna 1453 Wicens ja vuonna 1464 Wissens ja Vuiscens. Nykyinen Vuissens-nimi tuli käyttöön vuonna 1578.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuissens Wikimedia Commonsissa
Ilmakuvia Vuissensista
Väinö Lehtonen (kansanedustaja)

| Väinö Lehtonen |
| --- | --- |
 Väinö Lehtonen 1920-luvun lopussa.
Kansanedustaja
 1.4.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1883 Turku
Kuollut: 22. toukokuuta 1943 (59 vuotta) Kemi
Ammatti:  kirjanpitäjä
Väinö Rudolf Lehtonen (7. lokakuuta 1883 Turku – 22. toukokuuta 1943 Kemi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. Hän teki pitkän työuran edistysmielisen osuustoimintaliikkeen palveluksessa.
Elämä

Väinö Lehtosen vanhemmat olivat Lemussa syntynyt räätäli Juho Lehtonen (1848-1916) ja Maskusta kotoisin ollut Adolfiina Ylitalo (1858-1907). Käsityöläiskoulun jälkeen hän työskenteli räätälinä vuodesta 1898 lähtien. Lehtonen liittyi Turun työväenyhdistykseen jo vuosisadan vaihteessa. Hän kuului räätälien ammattiosastoon ja oli 1906 perustamassa Turun eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattista piirijärjestöä. Lehtonen toimi sen ensimmäisenä piirisihteerinä ja hoiti muita luottamustehtäviä, kunnes siirtyi 1911 Turun Työväen Osuuskaupan kirjanpitäjäksi.
Sisällissodan jälkeen Lehtonen lähti jälleen mukaan puoluetoimintaan. Lehtonen oli elvyttämässä sodan lamauttamaa piirijärjestöä ja joulukuussa 1918 hänet valittiin piiritoimikunnan puheenjohtajaksi. Lehtonen valittiin kansanedustajaksi kevään 1919 vaaleissa. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Lehtonen jätti eduskunnan yhden vaalikauden jälkeen ja siirtyi 1922 OTK:n toimistonjohtajaksi Helsinkiin. Vuodesta 1925 lähtien hän työskenteli OTK:n säästökassaosaston johtajana ja kassantarkastajana. Lehtonen kuoli 59-vuotiaana toukokuussa 1943. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaahan.
Perhe

Väinö Lehtosen puoliso oli turkulainen ompelija Laina Koitar Jokinen (1883-1966). Heillä oli viisi lasta. Laina Lehtonen vaikutti muun muassa Sosialidemokraattisessa naisliitossa ja myöhemmin Sosialidemokraattisessa työläisnaisliitossa sekä kuului Elannon edustajistoon.
Véronique Müller

Véronique Müller (s. 9. helmikuuta 1948 Murten) on sveitsiläinen laulaja. Müller valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 1972 kappaleella "C'est la chanson de mon amour". Samana vuonna Müller esitti Sveitsin karsinnassa myös kappaleen "La rose et le tambour". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Müller sijoittui kahdeksanneksi. Müller sanoitti Sveitsin vuoden 1980 euroviisuedustuskappaleen "Cinema", jonka esitti Paola.
Diskografia > Albumit

beidi zwöi (1979)
Y Üsne Breitegrade (1984)
Viviamo Per Amare (1990)
Los E Mal... - Neui Lieder Für Chind Und Settegi Wo Gross Worde Sind
Véronique Muller Presents International And Swiss Popular Songs
Üsi Lieder Und Lieder Vo Üs
Du
Wie Du Und Ig
Väike väin

| Väike väin-salmi (Piensalmi)> vir. Väike väin |
| --- | --- |
 Väike väin-salmen pato, 8. heinäkuuta 2007
  Väike väin 
Sijainti:  Muhun ja Saarenmaan kunta, Saaren maakunta
Valtio:   Viro
Merialue:  Väinämeri
Vesialue:  vesipinta-alaa yhteensä 12 112 ha: eteläosa 5285 (ha) (vee3328040) keskiosa 2321 (ha) (vee3328030) pohjoisosa 4021 (ha)(vee3328010) Kaistu lõpp-lahti 202 (ha)(vee3328060) Laedemäealune-lahti 99 (ha)(vee3328020) ja Pädastelahti 184 (ha)(vee3328050) KKR (Viron ympäristörekisterin) koodi vee3237000 GeoNames-tietokannassa 587909
Saaria:  83 nimetöntä saarta + Ablusekare, Argikare, Illiklaid, Juudikselaid, Kapussaare nasu, Kindalaid, Kõinastu laid, Kõpussaare nasu, Laasikse laid, Lambakare, Muhu, Muhukare, Neolaid, Olevikare, Parbukare Poistekare, Pärnakare, Pätukare, Päälukare, Saapakare, Saaremaa, Sepakare, Sääreots, Umbnasu
Suurin syvyys:  alle 3 m
Keskisyvyys:  1 m
Väike väin tai Piensalmi (vir. Väike väin) on Länsi-Viron vesistö- ja Läänesaarten alavesistöalueeseen kuuluva salmi Saarenmaan ja Muhun saarten välissä Saarenmaan maakunnassa, länsi-Virossa.
Ensimmäinen maininta salmesta on vuodelta 1458. Nykyisin Piensalmi on Saarenmaan ja Muhumaan välinen merialue, jonka korkea tiepato Väinatamm jakaa kahteen osaan. Suur väin -salmen kanssa lähes yhdensuuntainen Väike väin on suhteellisen kapea, kahdesta neljään kilometriä leveä vesiväylä. Piensalmi ei ole koskaan ollut kovin syvä vesistö, sillä syvyyttä on yleensä alle kolme metriä ja sen oletetaan madaltuneensa 20–25 cm verran 1900-luvulta alkaen noin 110 vuoden aikana ja sen keskisyvyys on suunnilleen yhden metrin.
Väinatamm-tiepato

Vaikka vesi voi syysmyrskyjen aikana nousta jopa padon yli, Väike väin itse asiassa ei ole salmi tämän padon rakentamisen jälkeen. Useiden lähteiden mukaan salmen ekologinen tila on heikentynyt tämän 1800-luvun lopulla vuosina 1894–1896 rakennetun padon vuoksi ja alue lasketaan olevan kriittisessä tilanteessa. Yli vuosisadan käytössä ollut pato on muuttanut Väike väinän kahdeksi erilliseksi vesistöksi, joiden vedessä, luonnontilassa ja elinympäristössä on tapahtunut suuria muutoksia virtaamattomuuden vuoksi. Nämä tekijät ovat johtaneet salmen ekosysteemin huonontumiseen.
Véronique Vendell

Véronique Vendell.
Véronique Vendell (syntyjään Véronique Duraffourd, s. 21. heinäkuuta 1942) on ranskalainen elokuvanäyttelijä, jonka kotimainen tuotanto on suurelta osin tehty 1960-luvulla ja kansainvälinen ura 1970-luvulla.
Hän aloitti filmiuransa elokuvassa Petkuttajat (Les menteurs, 1961). Huomattavampia töitä olivat Becket (1964), Quand passent les faisans (1965) ja saksalainen komedia Martin Soldat (1966). Sen jälkeen Vendell pyrki kansainväliselle uralle ja oli tekemässä muun muassa filmejä Barbarella (1968) ja Mayerling (1968). Uran huippukohtaan kuuluvat Sam Peckinpahin elokuva Rautaristi (Cross of Iron, 1977) ja Andrew V. McLaglen ohjaama Läpimurto - Rautaristi II (Steiner - Das Eiserne Kreuz, 2, 1979).
Aiheesta muualla

Véronique Vendell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Véronique Vendell Wikimedia Commonsissa
Väinö Laurola

Erik Väinö Laurola, sukunimi vuoteen 1920 Leander (5. elokuuta 1882 Sortavala – 21. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja pankinjohtaja.
Väinö Laurolan vanhemmat olivat huone­­kalu­­tehtai­­lija, rakennusmestari ja Sortavalan kunnallisraatimies Johan Oskar Leander (1848–1920)  ja Evelina Olivia Gröndahl. Hän kävi 7 luokkaa Sortavalan lyseota, opiskeli Polyteknillisessä opistossa vuoteen 1908 saakka ja valmistui arkkitehdiksi Konstanzin insinööriakatemiasta 1912. Laurola teki sitten laajoja opintomatkoja aina 1919–1920 Yhdysvaltoihin saakka.
Laurola oli vuodesta 1908 Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan taloudenhoitajana 25 vuoden ajan aina kuolemaansa saakka ja jo aiemmin hän oli toiminut polyteknikkojen yhdistyksen taloudenhoitajana 1906-1908. Laurolan kaudella valmistui ylioppilaskunnalle Uusi ylioppilastalo ja ylioppilaskunnan talous saatiin niin vakaalle pohjalle että ylioppilaskunnan jäsenvero voitiin poistaa ja perustaa opintolainarahasto tukemaan varattomien ylioppilaiden ja nuorten tieteenharjoittajien opiskelua. Laurola ei työskennellyt pitkään arkkitehtinä vaan hän siirtyi liikealalle ja toimi vuoteen 1917 saakka Vuokravakuutus Oy:n tarkastajana, Palovakuutus Oy Imatran arviomiehenä ja omistamansa Helsingin Talonhoitotoimiston johtajana. Laurola oli sitten Luottopankki Oy:n toisena johtajana 1917—1933 sekä Kansallis-Osake-Pankin sivukonttorin Luottopankin esimiehenä vuodesta 1933 alkaen.
Laurola oli Helsingin kaupungin tilintarkastajana sekä tilintarkastajain puheenjohtajana, Suomen kaupunkien talonomistajain keskustoimikunnan puheenjohtajana ja palovakuutusyhtiö Imatran johtokunnan jäsenenä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuustossa valtuutettuna ja kuului useisiin kaupungin valiokuntiin. Laurola kuului Kansan Näyttämön hallintoneuvostoon ja teatterin johtokuntaan toimien johtokunnan puheenjohtajana ja teatterin taloudenhoitajana. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan keskeisimpiä johto- ja toimihenkilöitä. Hän kuului myös Suomen Rakennusmestariliittoon ja sen Helsingin osastoon. Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.
Väinö Laurola suunnitteli Sortavalaan Raamattutaloksi kutsutun Suomen Kirkon Sisälähetysseuran kirjapainon ja kirjasitomon talon, talossa painettiin suomenkielisiä Raamattuja. Lisäksi Laurola suunnitteli Sortavalaan kaksi asuinrakennusta.
Väinö Laurolan veli oli rakennusmestari, pankinjohtaja ja Sortavalan kaupunginkamreeri Oskar Johannes (Oski) Leander (1873–1942).
Väinö Laurola kuoli tammikuussa 1935 sydänkohtaukseen 52-vuotiaana. Väinö Laurolan hautapatsas paljastettiin Hietaniemen hautausmaalla 21. tammikuuta 1939.
Suunnittelutöitä

Risti ja Raamattu Oy:n Raamattutalo, Sortavala 1913
Aiheesta muualla

HS 16.2.1919 Väinö Leander. 14.2.1919. "Pankkimies ja talousasiain monipuolinen tuntija". Kansallisen edistyspuolueen eduskuntavaaliehdokas, piirroskuva. (Finna)
Véronique Trillet-Lenoir

| Véronique Trillet-Lenoir |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–9.8.2023  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1957 Lyon, Ranska
Kuollut: 9. elokuuta 2023 (66 vuotta) Rillieux-la-Pape, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Renessanssi
Véronique Trillet-Lenoir (12. kesäkuuta 1957 Lyon, Ranska – 9. elokuuta 2023 Rillieux-la-Pape, Ranska) oli ranskalainen poliitikko. Trillet-Lenoir edusti Renessanssi-puoluetta. Trillet-Lenoir toimi Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 kuolemaansa elokuuhun 2023 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Véronique Trillet-Lenoir Wikimedia Commonsissa
Véronique Trillet-Lenoir Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Véronique Mang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Véronique Mang |  Véronique Mang |  Véronique Mang |  |
Maa:   Ranska
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 4 × 100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | 100 metriä |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | 4 × 100 m |  |
Véronique Mang (s. 15. joulukuuta 1984 Douala, Kamerun) on ranskalainen pikajuoksija.
Mang kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 11,39. Samoissa kisoissa hän oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti olympiapronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi ajalla 11,30. Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ennätyksellään 11,11 s. Hän hävisi voittajalle Verena Sailerille yhden sadasosasekunnin. 200 metrin loppukilpailussa hänet hylättiin varaslähdön vuoksi. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Ranskan hopeajoukkueessa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi ajalla 7,22 s. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Henkilökohtaiset ennätykset

50 metrin juoksu: 6,24 (2010)
60 metrin juoksu: 7,19 (2011)
100 metrin juoksu: 11,11 (2010)
200 metrin juoksu: 22,92 (2004)
Väimela paisjärv

| Väimela paisjärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°53′53″N, 27°00′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Väiso peakraavin valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Leola kraav
Laskujoki:  Leola kraav  Mäejärveen
Järvinumero:  VEE2091830
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,2 m  mpy. 
Pituus:  0 km  
Leveys:  0 km  
Rantaviiva:  1,417 km  
Pinta-ala:  2,5 ha  
Valuma-alue:  1 km²
Saaria:  ei saaria 
 fiVäimela paisjärv 
Väimela paisjärv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Väimelan kauppalassa sijaitseva padottu tekolampi. Virolaisissa paikannimissä paisjärv takoittaa patolampea.
Maantietoa

Tekojärvi on 580 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Sen kapeneva muoto seuraa matalan peltoalueella sijaitsevaa laaksonpohjaa. Sen itäpäässä on ojan poikki rakennettu maapato, jolla lampeen on saatu kerättyä käyttövettä. Lammelle tulee tie kauppalan tieltä Mäejärven asuinalueelta. Lampi on autio ja sen rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä.
Vesistösuhteita

Väimela paisjärv kuuluu Väiso peakraavin valuma-alueeseen, jossa Väiso peakraav on Võhandu jõen sivu-uoma. Lampi on Leola kraavin läpivirtausjärvi . Järven valuma-alueen pinta-ala on noin 1,0 neliökilometriä. Leola kraavin vedet on johdettu Mäejärven selketysaltaaseen. Vesireitti jatkuu Mäejärvestä Alajärveen ja edelleen kolme kilometriä Võhandu jõgeen. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.