stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Motalanvirta
Motalanvirran alue > Yleistä

Vesistön valuma-alueen pinta-ala on 15 481 neliökilometriä (km²). Motalanvirran alue muodostuu siitä valuma-alueen osasta, jonka vedet laskevat suoraan Motalanvirtaan, mutta josta jätetään pois Vätternin valuma-alue. Motalanvirran alueen pinta-ala ilman Vätternin valuma-aluetta on 9 105 km². Vätterniin laskee eri ilmansuunnista monia jokia ja ojia ja sen valuma-alueeksi tulee 6 376 km². Vesistöviranomaiset ovat valinneet Huskvarnaån vesistön yläjuoksun pääuomaksi. Huskvarnaånin valuma-alueen pinta-ala on kuitenkin vain 662 km². Jos vesistön valuma-alue jaetaan kolmeen erilliseen osaan edellä kerrotulla tavalla, saadaan valuma-alueen kolmijaoksi Motalanvirran alue (58,8 %), Vätternin alue (36,9 %) ja Huskvarnaånin valuma-alue (4,3 %). Vänernillä on suuri vaikutus joen vedenlaatuun, veden määrään ja sen juoksutukseen.
Motalanvirran alue > Sivu-uomia

Motalanvirran vesistöalue on suhteellisen suuri verrattuna koko vesistöalueen pinta-alaan. Alle puolet joen vedestä on peräisin Vätternin valuma-alueelta, joten Motalanvirran sivujokien vedenlisäys vaikuttaa sen vedenlaatuun ja virtaamiin enemmän. Sivujoet on luetteloitu alla sijaitsevaan taulukkoon. Tietojen lähteet on luetteloitu taulukon alle ja viitteet on koottu oikeanpuoleiseen sarakkeeseen. Viitteet on luetteloitu samassa järjestyksessä kuin ne esiintyvät taulukossa.
| Sivu-uoman nimi   | Etäisyys mereen (km) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
joki laskee varsinaiseen Itämereen
| Ljurabäck | 2 | Lindökanalen |  | 0,5 | 76 | 1,1,1,–,2,2 |
Holmenin voimala (6 km)
Fiskebyn voimala (10 km)
| Vistingebäcken | 19 | Glan |  | 0,5 | 61 | 1,1,1,–,2,2 |
| Ålbäcken | 20 | Glan |  | 0,3 | 40 | 1,1,1,–,2,2 |
| Lotorpsån | 20 | Glan |  | 4 | 424 | 1,1,1,–,2,2 |
| Hällestadsån | 23 | Glan | 86 | 11 | 1 286 | 1,1,1,3,2,2 |
| Torpån | 27 | joki (Skärblacka) |  | 0,6 | 88 | 1,1,1,–,2,2 |
Skärblackan voimala (28 km)
| Hyttebäcken | 28 | joki (Skärblacka) |  | 0,1 | 15 | 1,1,1,–,2,2 |
Älvåsin voimala (34 km)
| Kumlaån | 45 | Roxen |  | 0,5 | 117 | 1,1,1,–,2,2 |
| Sviestadsån | 56 | Roxen |  | 1 | 217 | 1,1,1,–,2,2 |
| Stjärnorpebäcken | 59 | Roxen |  | 0,2 | 22 | 1,1,1,–,2,2 |
| Stångån | 60 | Roxen | 202 | 13 | 2 456 | 1,1,1,3,2,2 |
| Svartån | 61 | Roxen | 165 | 20 | 3 427 | 1,1,1,3,2,2 |
| oja | 63 | Roxen |  | 0,1 | 16 | 1,1,1,–,2,2 |
Nykvarnin voimala (67 km)
Malforsin voimala (69 km)
Borensbergin voimala (79 km)
| Kårbybäcken | 86 | Boren |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
| Ulvåsabäcken | 90 | Boren |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
Motalan voimala (95 km)
joki alkaa Vätternistä

Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia
Käännös suomeksi
Nancy Eriksson

| Nancy Eriksson |
| --- | --- |
 Eriksson vuonna 1950.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nancy Margareta Eriksson (o.s. Bondesson)
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1907 Gladsaxe, Tanska
Kuollut: 12. toukokuuta 1984 (77 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  poliitikko, sairaanhoitaja
Poliitikko
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Nancy Margareta Eriksson (synt. Bondesson; o.s. Bengtsson; 11. huhtikuuta 1907 Gladsaxe, Tanska – 12. toukokuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1949–1973. Eriksson oli näkyvimpiä Ruotsin oman ydinaseen vastustajia. Hän vaati myös Ruotsin muuttamista tasavallaksi. Koulutukseltaan hän oli sairaanhoitaja.
Eriksson syntyi Tanskan Gladsaxessa, johon hänen äitinsä oli paennut salatakseen raskautensa. Synnytettyään tämä antoi Erikssonin pois adoption kautta malmölaiseen Bengtssonin perheeseen. Eriksson oli lahjakas oppilas, mutta rahanpuute esti häntä opiskelemasta opettajaksi. Töiden ohella hän aktivoitui Ruotsin sosiaalidemokraattisessa nuorisoliitossa, jonka kautta hän tapasi miehensä Torsten Erikssonin.
Eriksson kuoli 77-vuotiaana vuonna 1984 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille.
Teoksia

Bara en hemmafru (1964)
Nancy: Nancy Eriksson minns (1985)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Eriksson Wikimedia Commonsissa
Neptune Beach

| Neptune Beach |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Florida
Piirikunta:  Duval
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,74 km²
 – Josta vettä:  11,68 km² 
Väkiluku (2020):  7 217
 – Väestötiheys:  410 as./km²
 
 https://www.ci.neptune-beach.fl.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neptune Beach on rantakaupunki Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 7 217 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Duvalin piirikunnassa, aivan Jacksonvillen kaupungin vieressä.
Väestö

Vuonna 2020 Neptune Beachin 7 217 asukkaasta valkoisia oli 95,0 %, alkuperäisasukkaita 2,1 % ja aasialaisia 1,0 %. 6,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kaupungista

Neptune Beachin kaupungintalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neptune Beach Wikimedia Commonsissa
Nathan Deakes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nathan Deakes juhlii voittoaan 50 kilometrillä Osakan MM-kisoissa 2007. |  Nathan Deakes juhlii voittoaan 50 kilometrillä Osakan MM-kisoissa 2007. |  Nathan Deakes juhlii voittoaan 50 kilometrillä Osakan MM-kisoissa 2007. |  |
Maa:   Australia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 20km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Osaka 2007 | 50km kävely |  |
Nathan Deakes (s. 17. elokuuta 1977) on australialainen kävelijä.
Deakes kilpaili 1997 kävelyn maailmancupissa, jossa sijoittui 20 kilometrin kävelyssä viidenneksikymmenenneksikolmanneksi ajalla 1.23.58. Kaksi vuotta myöhemmin hän käveli Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla seitsemänneksi. Hän kilpaili Sydneyn olympialaisissa 2000 20 kilometrin kävelyssä, jossa sijoittui kahdeksanneksi ajalla 1.21.03 sekä 50 kilometrin kävelyssä, jossa sijoittui kuudenneksi ajalla 3.47.29. Edmontonin MM-kisoissa 2001 Deakes oli 20 kilometrillä neljäs ajalla 1.20.55. Seuraavana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 50 kilometrin kävelyn.
Deakes käveli 2004 kävelyn maailmancupissa kolmanneksi 20 kilometrillä ajalla 1.19.11. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa 20 kilometrillä. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän voitti 10 kilometrin kävelyn ajalla 39.36, 20 kilometrin kävelyn sekä 50 kilometrin kävelyn ajalla 3.42.53. Myöhemmin samana vuonna hän oli viides kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä.
Deakes on voittanut Australian mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2002–2006. Hän voitti maansa mestaruuden 2005 50 kilometrillä ja 2006 30 kilometrillä. Hän käveli 50 kilometrillä uuden maailmanennätyksen, 3.35.47, 2. joulukuuta 2006 Geelongissa.
Deakes voitti Osakan maailmanmestaruuskisoissa 2007 kultaa 50 kilometrillä.
Ennätykset

3 000 metrin ratakävely: 11.17,91 (2003)
5 000 metrin ratakävely: 18.45,19 (2006)
10 000 metrin ratakävely: 38.44,87 (2002)
10 kilometrin kävely: 38.10 (2001)
20 000 metrin ratakävely: 1.19.48,1 (2001)
20 kilometrin kävely: 1.17.33 (2005)
30 kilometrin kävely: 2.05.06 (2006)
50 kilometrin kävely: 3.35.47 (2006)
Niinimaa

| Niinimaa |
| --- | --- |
 Niinimaa
 Koordinaatit: 62°38.327′N, 23°25.115′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alavus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Postinumero:  63210
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niinimaa on kylä Alavuden kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla.
Niinimaalla kuvattiin Sisko Istanmäen romaaniin perustuva elokuva Liian paksu perhoseksi.
Niinimaan läpi rakennettiin Haapamäki–Seinäjoki-rata 1870-1880 -luvuilla. Niinimaalla on junapysäkki, joka ei kuitenkaan enää ole käytössä.
Aiheesta muualla

Niinimaa Googlen kartta
Niinimaan sukuseura (Arkistoitu – Internet Archive)
Münchner Kindl

Münchenin vaakuna
Münchner Kindl (suom. Münchenin lapsi) on Münchenin kaupungin vaakunakuva. Se mainittiin ensimmäisen kerran kaupungin tilikirjoissa uuden vaakunan oston yhteydessä vuonna 1726. 1700-luvulla vaakunan alkuperin aikuista munkkia alettiin kuvaamaan lapsenomaisemmin osittain kristinuskon lapsivapahtajan vaikutuksesta.
Vaakunan munkinkaapu on benediktiiniläistyylinen, mutta sitä ei voida tarkkaan sijoittaa mihinkään sääntökuntaan. 1880-luvulta lähtien Münchner Kindlä on kuvattu maallistuneesti käsissään oluttuoppi ja retiisi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Münchner Kindl Wikimedia Commonsissa
Niinimaan rautatieasema

Niinimaan rautatieasema (lyh. Nii, ratakm 383,5) on rautatieasema Alavudella, Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Haapamäki–Seinäjoki. Liikennepaikka sijaitsee noin 35 kilometrin päässä Seinäjoen rautatieasemalta ja noin 84 kilometrin päässä Haapamäen rautatieasemalta. Nykyisin asemalla on ainoastaan tavaraliikennettä. Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi vain yksi sivuraide tavaran kuormaamista ja purkamista varten, eikä siellä voi järjestää junien kohtaamisia.
Newfoundlandin sotaretki (1702)

Newfoundlandin sotaretki oli englantilaisen kapteeni John Leaken johtama merisotilaallinen ryöstöretki elo–lokakuussa 1702, joka kohdistui Ranskan siirtomaa-asutuksiin Pohjois-Atlantin Newfoundlandin saarella ja sen vasallisaareen Saint-Pierreen. Sotaretki tapahtui kuningatar Annan sodan alkuvaiheessa. Sota oli osa suurempaa eurooppalaista konfliktia, Espanjan perimyssotaa.
Leaken laivasto hyökkäsi Ranskan uudisasutuksiin Newfoundlandin eteläisellä rannalla, tuhoten kalastusasemia ja muuta infrastruktuuria. He kaappasivat kalastus- ja kauppalaivoja, ja tuhosivat useimmat Saint-Pierren asutuksista. Lopuksi ennen palaamistaan Englantiin, Leake kaappasi useita laivoja Ranskan kauppasaattueelta, joka oli matkalla Eurooppaan. Yhteensä yli 50 laivaa kaapattiin ja kuusi kausiluonteista siirtokuntaa tuhottiin. Vahvasti linnoitettuun ranskalaiseen tukikohtaan, Plaisanceen, ei hyökätty.
Käännös suomeksi
Mustafar

| --- | --- |
Etäisyys galaksin keskuksesta: Tuntematon
Alue: Galaksin ulkokehä
Sektori: Atraviksen sektori
Aurinkokunta: Mustafarin aurinkokunta
Aurinkoja: 1
Kuita: 0
halkaisija: 4 200 km
Vuoden pituus: 412 standardipäivää
Vuorokauden pituus: 36 standardituntia
Väkiluku: 15 000
Pintavettä: Ei ole
Liittoumat: Itsenäisten aurinkokuntien konfederaatio (ennen Kloonisotien loppua) Galaktinen Imperiumi (ennen Galaktisen sisällissodan loppua)
Mustafar on kuvitteellinen planeetta Tähtien sodassa. Planeetta esiteltiin ensimmäistä kertaa Star Wars: Episodi III – Sithin kostossa. Myöhemmin planeetta nähtiin myös elokuvissa Rogue One: A Star Wars Story ja Star Wars: The Rise of Skywalker.
Taustaa

Mustafarin kaltainen planeetta esiintyi jo Jedin paluun varhaisissa käsikirjoitusversioissa. Niissä Luke Skywalkerin ja Darth Vaderin valosapelitaistelu sijoittui tuliperäiselle planeetalle. Eräässä versiossa Vader tappaa Palpatinen heittämällä hänet laavarotkoon. Idea kuitenkin hylättiin, ja ajatus tuliperäisestä planeetasta korvattiin Toisella Kuolemantähdellä.
James Kahnin kirjoittama Jedin paluun kirjaversio vihjasi, että Vaderin vammat johtuisivat altistumisesta laavalle. Kirjassa Obi-Wan Kenobi kertoo taistelleensa Anakin Skywalkeria vastaan tuliperäisellä planeetalla.
Mustafarin nimi oli Sithin koston ensimmäisissä käsikirjoitusversioissa ”Mufasta”. Elokuvan Mustafar-kohtaukset toteutettiin tietokoneanimaatiolla ja pienoismalleilla sekä kuvamateriaalilla Etnan purkauksesta.
Aiheesta muualla

Mustafar Tähtien sodan virallisilla sivuilla (englanniksi)
Mustafar Wookieepediassa (englanniksi)
Mustafar Jedipediassa
NBA-kausi 1995–1996

NBA-kausi 1995–1996 oli NBA-liigan 50. kausi. Runkosarja käynnistyi 3. marraskuuta 1995 ja päättyi 21. huhtikuuta 1996. Pudotuspelien päätteeksi 16. kesäkuuta Chicago Bulls palasi kahden vuoden tauon jälkeen mestaruuskantaan voitettuaan Seattle SuperSonicsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.
Tapahtumia

Chicago Bulls rikkoi NBA:n ennätykset runkosarjavoittojen määrässä (72) sekä voittoprosentissa (87,8 %). Bulls hävisi kaksi peräkkäistä ottelua vain kerran kauden aikana. Golden State Warriors rikkoi nämä ennätykset 20 vuotta myöhemmin.
Bulls hävisi vain yhden ottelun yli 10 pisteellä, mikä on NBA:n ennätys.
Chicago Bulls voitti pudotuspelit mukaan lukien 87 ottelua ja hävisi vain 13, mikä on NBA:n ennätys.
Michael Jordanista tuli ainoa pelaaja, joka on valittu neljä kertaa finaalien parhaaksi pelaajaksi.
Michael Jordan voitti pistetilaston ennätyksellisen kahdeksannen kerran.
Boston Celtics pelasi ensimmäisen pelinsä Fleet Centerissä (nykyisin TD Garden).
NBA teki paluun Kanadaan lähes 50 vuoden tauon jälkeen, kun Toronto Raptors ja Vancouver Grizzlies pelasivat ensimmäiset kautensa.
Tähdistöottelu pelattiin San Antoniossa. Idän joukkue voitti 129–118 ja ottelun parhaana pelaajana palkittiin Chicago Bullsin Michael Jordan.
Tuomarit olivat kauden alun lakossa ja pääsivät työehdoissaan sopuun joulukuussa.
Magic Johnson teki paluun kentille ja pelasi 32 ottelua Los Angeles Lakersin paidassa.
Philadelphia 76ers pelasi viimeisen kautensa The Spectrumissa.
Hakeem Olajuwon ohitti Kareem Abdul-Jabbarin NBA:n historian heitontorjuntatilaston kärkipaikalle runkosarjan viimeisessä ottelussa.
Portland Trail Blazersin ennätyksellinen loppuunmyytyjen otteluiden putki katkesi 814:ään.
Sacramento Kings pääsi pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1986.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Michael Jordan | Chicago Bulls | 30,4 |
| Levypalloja per ottelu | Dennis Rodman | Chicago Bulls | 14,9 |
| Syöttöjä per ottelu | John Stockton | Utah Jazz | 11,2 |
| Riistoja per ottelu | Gary Payton | Seattle SuperSonics | 2,9 |
| Torjuntoja per ottelu | Dikembe Mutombo | Denver Nuggets | 4,5 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Gheorghe Mureșan | Washington Bullets | 58,4 % |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Mahmoud Abdul-Rauf | Denver Nuggets | 93,0 % |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Tim Legler | Washington Bullets | 52,2 % |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Michael Jordan, Chicago Bulls
Vuoden tulokas: Damon Stoudamire, Toronto Raptors
Vuoden puolustuspelaaja: Gary Payton, Seattle SuperSonics
Paras kuudes pelaaja: Toni Kukoč, Chicago Bulls
Kehittynein pelaaja: Gheorghe Mureșan, Washington Bullets
Vuoden valmentaja: Phil Jackson, Chicago Bulls
Finaalien MVP: Michael Jordan, Chicago Bulls
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 1995–1996 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
NBA-kausi 1996–1997

NBA-kausi 1996–1997 oli NBA-liigan 51. kausi. Runkosarja käynnistyi 1. marraskuuta 1996 ja päättyi 20. huhtikuuta 1997. 13. kesäkuuta päättyneiden pudotuspelien päätteeksi Chicago Bulls uusi edelliskauden mestaruutensa voitettuaan finaalisarjassa Utah Jazzin otteluvoitoin 4–2.
Kautta edeltäneen varaustilaisuuden on arvioitu olleen yhden NBA:n historian kovatasoisimmista, sillä se sisälsi useita nykypäivän supertähtiä, kuten Kobe Bryant, Steve Nash, Allen Iverson ja Ray Allen.
Tapahtumia

Chicago Bulls pääsi yhden voiton päähän kahdesta peräkkäisestä 70 voiton kaudesta.
Tähdistöottelu pelattiin Clevelandissa. Idän joukkue voitti ottelun 132–120 ja Charlotte Hornetsin Glen Rice valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Philadelphia 76ers pelasi ensimmäisen kautensa Core States Centerissä (nimettiin uudelleen First Union Centeriksi ja myöhemmin Wachovia Centeriksi).
Allen Iverson teki tulokkaiden ennätyksen tekemällä 40 pistettä tai enemmän viidessä peräkkäisessä ottelussa.
Oakland Arenan suurten remonttitöiden vuoksi Golden State Warriors pelasi kotiottelunsa San Jose Arenassa (nykyisin HP Pavilion at San Jose), NHL-joukkue San Jose Sharksin kotiareenassa.
Dennis Rodman sai 11 ottelun pelikiellon potkaistuaan kameramiestä, johon hän kompastui.
John Stocktonin viimeisen sekunnin kolmen pisteen heitto Läntisen Konferenssin finaalisarjan kuudennessa ottelussa toi Utah Jazzille seurahistorian ensimmäisen finaalivisiitin.
Utah Jazzin ja Los Angeles Lakersin välisen ottelusarjan neljännessä ottelussa Utahin Karl Malone heitti kaikki 18 vapaaheittoaan sisään, joka oli uusi NBA:n ennätys. Myöhemmin Paul Pierce rikkoi ennätyksen.
Seitsemän NBA-kauden jälkeen Minnesota Timberwolves pääsi viimeinkin pudotuspeleihin, ollen vuosina 1988 ja 1989 liigaan liittyneistä joukkueista viimeinen, joka onnistui tässä.
Atlanta Hawks pelasi viimeisen kautensa Omni Coliseumissa.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Michael Jordan | Chicago Bulls | 29.6 |
| Levypalloja per ottelu | Dennis Rodman | Chicago Bulls | 16.1 |
| Syöttöjä per ottelu | Mark Jackson | Indiana Pacers | 11.4 |
| Riistoja per ottelu | Mookie Blaylock | Atlanta Hawks | 2.7 |
| Torjuntoja per ottelu | Shawn Bradley | New Jersey Nets | 3.4 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Gheorghe Mureșan | Washington Bullets | 60.4% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Mark Price | Golden State Warriors | 90.6% |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Glen Rice | Charlotte Hornets | 47.0% |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Karl Malone, Utah Jazz
Vuoden tulokas: Allen Iverson, Philadelphia 76ers
Vuoden puolustuspelaaja: Dikembe Mutombo, Atlanta Hawks
Paras kuudes pelaaja: John Starks, New York Knicks
Kehittynein pelaaja: Isaac Austin, Miami Heat
Vuoden valmentaja: Pat Riley, Miami Heat
Finaalien MVP: Michael Jordan, Chicago Bulls
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 1996–1997 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
NBA-kausi 1994–1995

NBA-kausi 1994–1995 oli NBA-liigan 49. kausi. Runkosarja käynnistyi 4. marraskuuta 1994 ja päättyi 23. huhtikuuta 1995. 14. kesäkuuta päättyneiden pudotuspelien lopuksi Houston Rockets uusi edelliskauden mestaruutensa voitettuaan Orlando Magicin otteluvoitoin 4–0.
Tapahtumia

Houston Rocketsista tuli NBA:n historian huonoimmalta sijoitukselta mestaruuden voittanut joukkue, kun se voitti sijoituttuaan runkosarjassa konferenssinsa kuudenneksi.
Tähdistöottelu pelattiin Phoenixissa ja lännen joukkue voitti sen lukemin 139–112. Sacramento Kingsin Mitch Richmond palkittiin ottelun parhaana pelaajana.
Michael Jordan palasi kesken kauden Chicago Bullsin riveihin epäonnistuneen baseball-urakokeilun jälkeen. Paluustaan Jordan ilmoitti lehdistötilaisuudessa kahdella sanalla: "I'm back."
Boston Celtics pelasi viimeisen kautensa historiallisessa Boston Gardenissa.
Portland Trail Blazers pelasi viimeisen kautensa Portland Memorial Coliseumissa.
Chicago Bulls pelasi ensimmäisen kautensa United Centerissä.
Cleveland Cavaliers pelasi ensimmäisen kautensa Gund Arenassa (nykyisin Quicken Loans Arena).
Kotihallinsa remontin vuoksi Seattle SuperSonics pelasi kotiottelunsa Tacoma Domessa, Tacomassa.
Grant Hillistä tuli ensimmäinen ammattilaissarjojen tulokas, joka johti tähdistöottelun yleisöäänestystä.
Orlando Magicista tuli ensimmäinen neljästä 80-luvun lopun uudesta joukkueesta, joka pääsi finaaleihin.
Lenny Wilkensistä tuli NBA:n eniten voittoja saavuttanut valmentaja.
Kasvattaakseen otteluiden pistemääriä, NBA siirsi kolmen pisteen viivan aikaisempaa lähemmäs koria. Orlando Magicin Dennis Scott tekikin uuden ennätyksen onnistumalla kauden aikana kolmen pisteen heitoissa 267 kertaa (Ray Allen rikkoi ennätyksen kaudella 2005–2006 269 kolmosella). Viiva palautettiin entiselle etäisyydelleen kaudeksi 1997–1998.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Shaquille O'Neal | Orlando Magic | 29.3 |
| Levypalloja per ottelu | Dennis Rodman | San Antonio Spurs | 16.8 |
| Syöttöjä per ottelu | John Stockton | Utah Jazz | 12.3 |
| Riistoja per ottelu | Scottie Pippen | Chicago Bulls | 2.9 |
| Torjuntoja per ottelu | Dikembe Mutombo | Denver Nuggets | 3.9 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Chris Gatling | Golden State Warriors | 63.3% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Spud Webb | Sacramento Kings | 93.4% |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Steve Kerr | Chicago Bulls | 52.4% |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): David Robinson, San Antonio Spurs
Vuoden tulokas: Jason Kidd, Dallas Mavericks ja Grant Hill, Detroit Pistons
Vuoden puolustuspelaaja: Dikembe Mutombo, Denver Nuggets
Paras kuudes pelaaja: Anthony Mason, New York Knicks
Kehittynein pelaaja: Dana Barros, Philadelphia 76ers
Vuoden valmentaja: Del Harris, Los Angeles Lakers
Finaalien MVP: Hakeem Olajuwon, Houston Rockets
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 1994–1995 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |