stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaajärvi (Kouvola)

| Kaajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°08′28″N, 26°28′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Tulojoki:  joki Karijärvestä
Laskujoki:  Myllyjoki Lapjärveen
Järvinumero:  14.942.1.030
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,2 m  
Pituus:  1,231 km  
Leveys:  1,088 km  
Rantaviiva:  4,038 km  
Pinta-ala:  97,61 ha   
Tilavuus:  0,00551035 km³  
Keskisyvyys:  5,65 m  
Suurin syvyys:  15,38 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaajärvi 
Kaajärvi on pyöreähkö, saareton järvi Kouvolan Jaalassa Kymenlaakson luoteisosassa. Sen pinta-ala on 98 hehtaaria. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 32 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Viikate on tehnyt albumin Kaajärven rannat sekä kuvannut kaksi musiikkivideota järven maisemissa Jaalassa. Yhtye on myös tehnyt lauluja, joissa järvi mainitaan.
Maantietoa

Kaajärvi on 1,2 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 98 hehtaaria. 
Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,51 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00551 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 5,7 metriä. Luoteisosan matalaa vyöhykettä lukuun ottamatta järvi syvenee varsin tasaisesti rannoilta kohti keskiosan 15,4 metrin syvännettä . Noin viidennes järvestä on vähintään 10 metriä syvä, lähimpänä rantaviivaa 10 metrin syvyyskäyrä kulkee järven kaakkoisosassa. Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Kaajärven länsiranta on viljelysmaata, itäranta on metsämaata. Pientaloja on tiheään.
Vesistösuhteet

Kaajärvi (14.942.1.030) kuuluu Huhdasjärven alueeseen (14.942), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Kaajärvi on Huhdasjärven alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajin on Ruuhasjärvi ja toiseksi laajin on Huhdasjärvi. Huhdasjärven alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joita edellä mainittujen ohella ovat muun muassa Hyvikäs, Ahvenistonlampi, Nöyleppilampi ja Maajärvi.
Kaajärven luusua on koillisessa, josta lähtee Myllyjoki koilliseen ja laskee Lapjärven (75,4 metriä mpy) länsirantaan. Kaajärven länsipuolella sijaitsee Karijärvi, järvien välinen kannas on 150–250 metriä leveä.
Filippiinien laivasto

| Filippiinien laivasto Hukbong Dagat ng Pilipinas |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1898–
Valtio:  Filippiinit
Rooli:  merivoimat
Osa joukkoa:  Filippiinien asevoimat
Filippiinien laivasto on Filippiinien asevoimien merisodankäynnistä vastaava puolustushaara. Se vartioi ja puolustaa Filippiinien merialueita. Laivastoon kuuluu myös lento-osasto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filippiinien laivasto Wikimedia Commonsissa
Filippiinien laivaston viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kenneth Schermerhorn

Kenneth Schermerhorn (20. marraskuuta 1929 Schenectady, New York – 18. huhtikuuta 2005 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kapellimestari.
Schermerhorn valmistui Bostonin Uuden-Englannin musiikkikonservatoriosta, jossa hänen opettajanaan toimi Richard Burgin. Hän voitti Koussevitzky-palkinnon ja pääsi asepalveluksensa aikana Saksaan sijoitetun Seventh Army Symphony Orchestran kapellimestariksi. Palattuaan Yhdysvaltoihin Schermerhorn toimi vuosina 1957–1967 American Ballet Theaterin musiikillisena johtajana. Hän suoritti opintoja Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja pääsi avustamaan tätä New Yorkin filharmonikkoihin kauden 1959–1960 ajaksi.
Schermerhorn työskenteli musiikillisena johtajana New Jerseyn sinfoniaorkesterissa vuosina 1963–1968, Milwaukeen sinfoniaorkesterissa 1968–1980 ja uudemman kerran American Ballet Theaterissa 1982–1988. Vuodesta 1983 hän johti Nashvillen sinfoniaorkesteria. Vuosina 1984–1988 hän toimi musiikillisena johtajana myös Hongkongin filharmonikoissa. Hän teki vierailuja lukuisten yhdysvaltalaisten ja ulkomaalaisten orkesterien johdossa. Hän työskenteli myös eri oopperayhtiöissä. Schermerhorn levytti Naxokselle ja Marco Pololle muiden muassa Heitor Villa-Lobosin, Aleksandr Glazunovin, César Cuin, Charles Ivesin ja Howard Hansonin teosten tulkintoja.
Schermerhorn johti Milwaukeen sinfoniaorkesterin Carnegie Hall -debyytin sekä kahdeksan kansallista kiertuetta. Hän kehitti siitä yhden Yhdysvaltain merkittävistä orkestereista. Vuonna 1983 hän johti Metropolitan-oopperan satavuotisgaalajuhlissa maailmanlaajuisesti PBS:n kautta näytetyssä esityksessä. Schermerhorn johti myös Nashvillen sinfoniaorkesterin Carnegie Hall -debyytin 25. syyskuuta 2000. Nashvillen Schermerhorn Symphony Center -konserttisali nimettiin hänen kunniakseen. Hän sai paikan Music City Walk of Famesta 5. marraskuuta 2006.
Yksityiselämä

Schermerhorn meni American Ballet Theaterissa ensimmäiseen otteeseen työskennellessään naimisiin ballerina Lupe Serranon kanssa. Vuonna 1975 hän meni uusiin naimisiin sopraano Carol Neblettin kanssa.
Kansallisarkiston Turun toimipaikka

Turun maakunta-arkiston talo vuodelta 1932 ja vasemmalla matalampi lisärakennus 1980-luvulta.
Kansallisarkiston Turun toimipaikka on yksi Suomen Kansallisarkiston toimipaikoista. Se oli aiemmin Turun maakunta-arkisto, yksi Suomen seitsemästä maakunta-arkistosta, jotka yhdessä Kansallisarkiston kanssa muodostivat Arkistolaitoksen. Vuoden 2017 alussa maakunta-arkistot sulautuivat osaksi Kansallisarkistoa. Niistä tuli Kansallisarkiston toimipaikkoja ja vanhan arkistolaitoksen rakenteet purettiin.
Historia

Turun maakunta-arkisto (TMA) perustettiin vuonna 1932. Maakunta-arkiston perustamista nopeuttivat paikallisten yliopistojen, Turun yliopiston ja Åbo Akademin tieteellisen työskentelyn ja kasvavan opiskelija- ja tutkijakunnan tarpeet. Turku oli ensimmäinen paikkakunta, johon maakunta-arkistolle rakennettiin oma, arkistotarkoitukseen suunniteltu rakennus. Klassista tyyliä edustavan rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Yrjö Sadeniemi ja Yrjö A. Waskinen. Tässä kiinteistössä arkisto on toiminut koko toimintansa ajan, joskin vuonna 1986 arkiston yhteyteen valmistui lisärakennus ja vanha rakennus peruskorjattiin vuosina 1986–1988.
Turussa arkiston käyttäjämäärät nousivat voimakkaasti muiden maakunta-arkistojen lailla 1970-luvulta 1990-luvun loppuun saakka. Pääsyynä tähän oli sukututkimusharrastuksen voimakas kasvu. Käyttäjämäärien voidaan todeta kasvaneen 1950-luvun noin 1 800 vuotuisesta käyttäjästä vuoden 2000 13 000 tutkijakäyntiin. Tämä kasvu on asettanut omat vaatimuksensa niin kokoelmien käytölle, hoidolle kuin tutkijasalin palveluillekin. 2000-luvulla tutkijakäynnit vakiintuivat noin 7 000:een, kun käytetyimpiä aineistoja oli digitoitu ja saatettu Internetin kautta asiakkaiden käyttöön.
Vuonna 2017 Turun maakunta-arkisto sulautui osaksi Kansallisarkistoa muiden maakunta-arkistojen tapaan. Entinen maakunta-arkisto jatkaa toimintaansa Kansallisarkiston Turun toimipaikkana.
Maakunta-arkiston johtajina ovat toimineet:
Kaarlo Österbladh 1932–1943
Pentti Renvall 1945–1950
Toivo T. Rinne 1951–1972
Veikko Litzen 1973
Taina Vartiainen 1974–2001
Riitta Sihvonen 2001–2010
Veli-Matti Pussinen (ma. johtaja) 2010–2016
Historia > Aineistot ja toiminta

Entiseen maakunta-arkistoon siirrettyjen asiakirjojen määrä on kasvanut voimakkaasti, etenkin 2000-luvulla hallinnossa tapahtuneiden muutosten seurauksena. 1950-luvulla arkistossa oli asiakirjoja noin 5,2 hyllykilometriä, vuonna 2000 määrä oli noussut 15 hyllykilometriin ja 2011 ylitettiin 17 hyllykilometrin raja. Karttoja ja piirustuksia on noin 316 000 kappaletta. Turun toimipaikan hyllykapasiteetti on noin 19 hyllykilometriä ja lisäksi osa tiloista on varattu kirjaston ja karttakokoelmien säilyttämiseen.
Toimipaikan vanhin asiakirja on pergamentille laadittu rajankäyntiasiakirja Huittisista vuodelta 1510. Turun palossa vuonna 1827 tuhoutui huomattava määrä Turussa toimineiden virastojen ja yksityisten henkilöiden arkistoja. Tämä on osaltaan vaikuttanut koko Suomen arkistotilanteeseen, sillä Turku oli ollut tuohon saakka satojen vuosien ajan valtakunnan itäisen osan merkittävin hallintokaupunki.
Ennen sulautumista Kansallisarkistoon arkistoon siirsivät asiakirjojaan Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakuntien alueilla toimivat valtion viranomaiset. Useat alueen seurakunnat ovat tallettaneet sataa vuotta vanhempia asiakirjojaan entiseen maakunta-arkistoon. Yritys-, yhdistys- ja henkilöarkistoja on otettu vastaan lahjoituksina ja talletuksina vuodesta 1932 alkaen. Paikallisten toimijoiden arkistot pyritään ohjaamaan kotiseutu- ja paikallishistoriallisiin arkistoihin, joiden toimintaa tukemaan järjestetään kotiseutu- ja yhdistysarkistokursseja.
Turun toimipaikka osallistuu arkistoalan koulutusyhteistyöhön yliopistojen kanssa ja omassa koulutusohjelmassaan se on erityisesti korostanut kunnille tarjottavaa koulutusta. Näyttelytoiminnassa painopiste on viime vuosina ollut toisaalta entisen arkistolaitoksen yhteisissä verkkonäyttelyissä ja toisaalta museoiden kanssa järjestettävissä yhteisnäyttelyissä.
Aiheesta muualla

Kansallisarkiston Turun toimipaikka
Suomen arkistot
| --- | --- |
Kansallisarkisto:   Hämeenlinnan toimipaikka  Joensuun toimipaikka  Jyväskylän toimipaikka  Mikkelin toimipaikka  Oulun toimipaikka  Saamelaisarkisto  Turun toimipaikka  Vaasan toimipaikka 
Muita arkistoja:   Eduskunnan arkisto  Folkkultursarkivet  Journalistinen kuva-arkisto  Kansallisen audiovisuaalisen instituutin arkistot  Kansallinen äänitearkisto  Kuvataiteen keskusarkisto  Musiikkiarkisto  SKS:n arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto)  Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkisto  Suomen Urheiluarkisto  Toimihenkilöarkisto  Urho Kekkosen arkisto  Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto 
Poliittisten puolueiden arkistoja:   Kansan Arkisto  Keskustan ja Maaseudun arkisto  Porvarillisen Työn Arkisto  Svenska Centralarkivet  Työväen Arkisto 
Entisiä arkistoja:   Ammattiyhdistysarkisto  Arkistolaitos  Itä-Karjalan sotasaalisarkisto  Kansallinen audiovisuaalinen arkisto  Laatokan puolustuksen perinnearkisto  Maakunta-arkistot  Päivälehden arkisto  Sota-arkisto  Viipurin maakunta-arkisto
Katisvuorenlampi

| Katisvuorenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°19′43″N, 25°56′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Ala-Aittolampeen 
Järvinumero:  14.173.1.047
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,7 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,973 km  
Pinta-ala:  2,151 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKatisvuorenlampi 
Katisvuorenlampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Lauhjoen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,7 metriä mpy.
Frank R. Paul

Frank R. Paulin kansikuva Amazing Stories -lehden elokuun 1927 numeroon.
Frank Rudolph Paul, alun perin Franz Rudolphe Paul  (18. huhtikuuta 1884 Radkersburg, Itävalta-Unkari – 29. kesäkuuta 1963 New Jersey) oli kuvittaja, joka tuli tunnetuksi varhaisiin pulp-lehtiin tekemistään kansikuvista ja kuvituksista.
Paul syntyi Radkersburgissa 1884 ja opiskeli nuorena arkkitehtuuria ja kuvataidetta Wienissä, Pariisissa sekä New Yorkissa. Paul työskenteli paikallislehdessä New Jerseyssä vuonna 1914, kun lehtikustantaja Hugo Gernsback palkkasi hänet tekemään kansikuvia ja kuvituksia  lehteensä The Electrical Experimenter. Vuonna 1926 Gernsback perusti tieteiskirjallisuuteen keskittyneen Amazing Stories -lehden, johon Paul teki kansikuvat ja kuvitukset seuraavan kolmen vuoden ajan. Paul teki kuvituksia myös useisiin muihin pulp-lehtiin mukaan lukien Science Wonder, Air Wonder, Wonder Quarterly ja Astounding Stories.
Kuvituksissaan Paul nojasi arkkitehti-koulutukseensa ja erikoistui valtavien kaupunkien sekä jättiläismäisten avaruusalusten kuvaamiseen. Hän piirsi myös karmaisevia avaruusolioita. Paulin työt olivat usein kirkasvärisiä, ja hän käytti perusvärejä, yleensä punaisen ja keltaisen sävyjä. Värivalinnat saneli Gernsback, joka käytti säästösyistä kolmiväripainoa neliväripainon sijaan.
Uransa aikana Paul teki yli 200 lehtien kansikuvaa sekä lukemattoman määrän kuvituksia. Paul piti kuitenkin niitä pelkkänä sivutyönä, sillä hän elätti perheensä lähinnä oppikirjojen kuvituksilla. Vuonna 1939 Paul teki Marvel Comics -lehden ensimmäisen numeron kansikuvan.
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka

| Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka |
| --- | --- |
 Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikan uutta taloa pihan puolelta.
Tyyppi:  Arkisto, maakunta-arkisto 
Osoite:  Aittatie 2, 13200 Hämeenlinna  
Sijainti:  Hämeenlinna 
Koordinaatit:  60°59′56″N, 24°28′48″E
 fiKansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka 
  
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka on yksi Suomen Kansallisarkiston toimipaikoista. Se oli aiemmin Hämeenlinnan maakunta-arkisto, yksi Suomen seitsemästä maakunta-arkistosta, jotka yhdessä Kansallisarkiston kanssa muodostivat Arkistolaitoksen. Vuoden 2017 alussa maakunta-arkistot sulautuivat osaksi Kansallisarkistoa. Niistä tuli Kansallisarkiston toimipaikkoja ja vanhan arkistolaitoksen rakenteet purettiin. Arkisto sijaitsee Keinusaaren kaupunginosassa Viipurintien varrella.
Historia

Hämeenlinnan maakunta-arkisto perustettiin vuonna 1927. Arkiston toimipiiri kattoi silloisen Hämeen läänin, mutta sinne sijoitettiin arkistoaineistoja myös Uudenmaan läänin alueelta sekä tilapäisesti myös muualta maasta odottamaan niille sopivampaa säilytyspaikkaa.
Hämeenlinna valittiin ensimmäisen maakunta-arkiston paikaksi keskeisen sijaintinsa ja kaupungin tarjoamien tilojen takia. Toiminta aloitettiin heinäkuun 1. päivänä vuonna 1927 vanhassa ortodoksisessa sotilaskirkossa, jonka alakerrassa toimi kaupunginkirjasto ja yläkerrassa maakunta-arkisto. Näissä tiloissa maakunta-arkisto toimi vuoteen 1977 saakka, jolloin se siirtyi vanhaan Kultakeskus Oy:n tehdasrakennukseen kaupungin keskustan liepeille.[lähde? ]
Heti toiminnan alkuvaiheissa vuonna 1934 esitettiin arkiston siirtoa Tampereelle, perusteena oli lähinnä Tampereen kaupungin suurempi koko. Myöhemminkin siirtoa esitettiin säännöllisin väliajoin. 1960-luvulta lähtien perusteena siirrolle esitettiin myös Tampereen yliopiston historianlaitoksen tarpeet tutkimustyötä tehtäessä. Opetusministeriön päätöksellä maakunta-arkisto pysyi kuitenkin Hämeenlinnassa.[lähde? ]
Vuosina 2008-2009 maakunta-arkistolle rakennettiin ensimmäinen varsinaisesti arkistokäyttöön tarkoitettu rakennus, joka avattiin yleisölle kesällä 2009. Säilytystilan kokonaiskapasiteetti on noin 27 hyllykilometriä. Arkkitehtien Mikko Heikkinen, Markku Komonen ja Markku Puumala suunnittelema rakennus valittiin  vuoden 2009 betonirakenteeksi.
Hämeenlinnan maakunta-arkiston toimialue käsitti Hämeen, Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Uudenmaan liittojen alueet.
Maakunta-arkiston johtajina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Yrjö Nurmio vt. 1927–1929
Martti Kerkkonen vt. 1929–1934
Herman A. Turja 1934–1937
Reino Kuusi 1937–1946
Toivo T. Rinne 1946–1951
Yrjö S. Koskimies 1952–1973
Seppo Myllyniemi 1974–2000
Jari Lybeck 2001–2009
Jaana Kilkki vt. 2009–2010
Markku Nenonen vt. 2010
Juhani Tikkanen vt. 2010–2016
Aineistot

Toimipaikalla säilytetään asiakirjoja runsaat 21 hyllykilometriä, joista valtaosa on valtion viranomaisten luovuttamia asiakirjoja. Toimipaikka säilyttää valtion alue- ja paikallishallinnon pääosin yli 40 vuotta vanhemmat pysyvästi säilytettävät asiakirjat. Niiden osalta kokoelmat kattavat entisen Hämeen läänin ja Uudenmaan läänin alueet. Lisäksi kokoelmiin sisältyy talletuksina muun muassa ev.lut. seurakuntien asiakirjoja sekä yksityisten henkilöiden, järjestöjen, yhdistysten, talojen ja kartanoiden arkistoja. Asiakirjojen lisäksi arkiston kokoelmissa on tuhansia mikrokortteja ja rullafilmejä, joista suurin osa on nykyisin digitoitu. Vanhimmat asiakirjat ovat 1500-luvulta. Aineistomäärältään Hämeenlinnan maakunta-arkisto oli Suomen suurin maakunta-arkisto.
Toimipaikan suurin käyttäjäryhmä on sukututkijat. Alueen seurakuntien kirkonkirjoista on laadittu helposti käytettävät kylä- ja taloluettelot, jotka helpottavat aloittelijankin tutkimustyötä. Erilaiset hakemistot ja kortistot auttavat myös tutkijoita. Esimerkiksi hämeenlinnalaisen Arvo Nikon laatima aakkosellinen korttihakemisto Hämeenlinnan käsityöläisistä kattaa koko kaupungin olemassaolon ajan. Lisäksi Hämeen lääninhallituksen arkistosta on laadittu useita erikoisluetteloita, jotka helpottavat tiedonhakua ko. arkistosta.[lähde? ]
Toimipaikalla on myös oman toimialansa tueksi kattava kirjasto, joka on tutkijoiden käytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hämeenlinnan maakunta-arkisto Wikimedia Commonsissa
Kansallisarkiston Hämeenlinnan toimipaikka
Arkistojen keskus. Hämeenlinnan maakunta-arkisto, Suomen Kuvalehti, 03.03.1928, nro 10, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen arkistot
| --- | --- |
Kansallisarkisto:   Hämeenlinnan toimipaikka  Joensuun toimipaikka  Jyväskylän toimipaikka  Mikkelin toimipaikka  Oulun toimipaikka  Saamelaisarkisto  Turun toimipaikka  Vaasan toimipaikka 
Muita arkistoja:   Eduskunnan arkisto  Folkkultursarkivet  Journalistinen kuva-arkisto  Kansallisen audiovisuaalisen instituutin arkistot  Kansallinen äänitearkisto  Kuvataiteen keskusarkisto  Musiikkiarkisto  SKS:n arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto)  Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkisto  Suomen Urheiluarkisto  Toimihenkilöarkisto  Urho Kekkosen arkisto  Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto 
Poliittisten puolueiden arkistoja:   Kansan Arkisto  Keskustan ja Maaseudun arkisto  Porvarillisen Työn Arkisto  Svenska Centralarkivet  Työväen Arkisto 
Entisiä arkistoja:   Ammattiyhdistysarkisto  Arkistolaitos  Itä-Karjalan sotasaalisarkisto  Kansallinen audiovisuaalinen arkisto  Laatokan puolustuksen perinnearkisto  Maakunta-arkistot  Päivälehden arkisto  Sota-arkisto  Viipurin maakunta-arkisto
Frank Proto

Frank Proto (s. 1941 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän on tehnyt musiikkia muiden muassa Dave Brubeckin ja Duke Ellingtonin kokoonpanoille. Parhaiten hän on tullut tunnetuksi kontrabassosävellyksistään, kuten kontrabassolle ja pianolle tekemästään sonaatista 1963, jossa on jazzvaikutteita sekä erilaisia tunnelmia rauhaisista energisiin. Konserttoja kontrabassolle ja orkesterille Proto on säveltänyt kolme. Hänen näyttämöteoksiaan ovat The Profanation of Hubert J. Fort ja nyrkkeilijä Joe Louisin elämään perustuva ooppera Shadowboxer (2010) John Chenaultin librettoon.
Proto aloitti pianonsoiton opiskelun 7-vuotiaana ja kontrabassonsoiton 16-vuotiaana. Hän opiskeli David Walter Frankin johdolla ja sai kandidaatin sekä maisterin arvonsa Manhattan School of Musicista. Säveltäjänä hän on itseoppinut.
Proto soitti kolmen vuosikymmenen ajan Cincinnatin sinfoniaorkesterissa.
Karvinen (elokuva)

| Karvinen> Garfield |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Hewitt
Käsikirjoittaja:   Jim Davis  Joel Cohen 
Tuottaja:  John Davis
Säveltäjä:   Christophe Beck  Tim Boland 
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Michael A. Stevenson
Pääosat:   Breckin Meyer  Jennifer Love Hewitt  Bill Murray  Stephen Tobolowsky 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   20th Century Fox  Davis Entertainment Company 
Levittäjä:  InterCom 20th Century Studios Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi) Disney+
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 11. kesäkuuta 2004  Suomi 20. elokuuta 2004 
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Seuraaja:  Karvinen 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvinen (Garfield) on Jim Davisin luomaan sarjakuvahahmoon Karviseen pohjautuva elokuva, jonka valmistusvuosi on 2004. Elokuvan on ohjannut Peter Hewitt ja sen jakeli 20th Century Fox. Tietokoneella luotua Karvista lukuun ottamatta kaikki muut hahmot ovat eläviä. Karvinen-elokuvalle tehtiin jatko-osa Karvinen 2 vuonna 2006.
Juoni

Esko ottaa eläinlääkärin luota kodittoman koiranpennun Oskun omakseen ja Karvinen ei voi sietää uutta tulokasta. Myöhemmin, kun Karvinen innostuu tanssimaan katsoessaan The Black Eyed Peasin "Hey Mama" -musiikkivideota, alkaa Osku tanssia Karvisen kanssa. Esko, Osku ja eläinlääkäri Liisa menevät koiranäyttelyyn, mutta kotiin jätetty Karvinen seuraa heitä sinne ja johtaa koko näyttelyn sekasortoon. Oskun kuullessa "Hey Mama" -kappaleen, Osku alkaa tanssia ja voittaa esityksellään koko kisan. Tämän huomaa myös koirankouluttaja Onni Onninen.
Kotona Karvinen on raivoissaan Oskulle koska se on saanut enemmän huomiota ja aiheuttaa vahingossa ketjureaktion, joka on tuhota koko talon. Seurauksena Karvinen joutuu yöksi ulos. Kun Osku tulee lohduttamaan Karvista, Karvinen menee sisään ja sulkee Oskun ulos, jolloin Osku karkaa. Myöhemmin Karvisen omatunto alkaa kolkuttaa ja Karvinen päättää lähteä etsimään Oskua suurkaupungista. Koirankouluttaja Onni Onninen nappaa Oskun ja väittää sitä omakseen että voisi viedä sen ohjelmaansa New Yorkiin. Samalla Esko ja Liisa etsivät sekä kadonnutta Oskua että Karvista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| Bill Murray | Martti Suosalo | …Karvinen |
| Breckin Meyer | Jussi Humaljoki | …Esko |
| Jennifer Love Hewitt | Nina Tapio | …Liisa |
| Stephen Tobolowsky | Vesa Hämes | …Onni Onninen |
| David Eigenberg | Jukka Rasila | …Misu |
| Nick Cannon | Juha Paananen | …Luis |
| Debra Messing | Kiti Kokkonen | …Arlene |
| Alan Cumming | Jarkko Tamminen | …Persnikitty |
| Brad Garrett | Pasi Ruohonen | …Luca |
| Evan Arnold | Mika Turunen | …Valde |
| Mark Christopher Lawrence | Arto Nieminen | …Christopher Melo |
| Eve Brent | Carla Rindell | …rouva Baker |
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Karvinen on sarjakuvanakin nähnyt parhaat päivänsä vuosia sitten, ja elokuva on suorastaan turhanpäiväinen tekele, josta on hävitetty pois sarjakuvan sarkastinen ote. ”Aikuisia katsojia kosiskelevat intertekstuaaliset viittaukset ovat kuluneita, näyttelijät kireitä ja heidän hahmonsa aivan värittömiä. Tietokoneanimoitu päähahmo, piirretyn esikuvansa mukaiseksi tyylitelty kissanrontti ei istu ympäristöönsä yhtään. Suomenkielinen dubbaus aiheuttaa taas kerran pahaa närästystä.”
Fugaku

| Fugaku |
| --- | --- |
 Fugakun yksi solmu (node).
Valmistaja:  Fujitsu
Tyyppi:  supertietokone
Virta:  28 MW
Mukana toimitettu käyttöjärjestelmä:  Linux
Suoritin:  ARM A64FX
Keskusmuisti:  4,87 PB
Fugaku on japanilaisen Fujitsun valmistama supertietokone, joka nousi supertietokoneiden TOP500-listan ensimmäiselle sijalle kesäkuussa 2020. Tietokoneen tulos oli 415,5 petaflopsia. Aiempi ykköspaikan haltija oli Summit.
Tietokoneen tilaaja on Riken-instituutti ja siinä käytetään Red Hat Enterprise Linux -käyttöjärjestelmää. Tietokone käyttää Fujitsun Tofu interconnect D -kytkentäverkkoa tiedonvälitykseen.
Tietokoneessa on 7,3 miljoonaa 64-bittistä Fujitsun suunnittelemaa ARM-yhteensopivaa A64FX suoritinta, joissa on Scalable Vector Extensions (SVE) vektorilaskentalaajennukset. SVE-laajennus tukee 128–2048 bittisiä vektoreita. SVE on SIMD-ominaisuus, mutta erillinen ARM-suorittimien NEON-laajennuksesta.
Tietokonetta käytetään muun muassa koronavirusten ja maanjäristysten tutkimiseen. Tietokone otettiin täysimittaiseen käyttöön 9. maaliskuuta 2021.
Karl Emil Primus-Nyman

K. E. Primus-Nyman vuonna 1923.
Karl Emil Primus-Nyman (9. kesäkuuta 1887 Helsinki – 22. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.