stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sapsan
Vastustukset

Junan liikennöinti on ollut radan varrella asuvien ihmisten kovan vastustuksen kohteena. Sapsanin korvattua aiemmat junat rataosuudelta vähennettiin pysähdyksiä, minkä jälkeen paikalliset ovat joutuneet ajamaan pitkiä työmatkoja autoillaan. Toinen vastustuksen aihe on ollut junan suuri nopeus, jonka takia useat ihmiset ovat jääneet junan alle.[lähde? ]
Reitti

Vuosina 2010–2015 Sapsan liikennöi myös yhteysvälillä Moskovasta Nižni Novgorodiin (440 km). Tällä osuudella rautatieyhtiö RŽD kuitenkin korvasi Sapsanin toisella lintusanastoa käyttävällä junalla kesällä 2015, kun nimen Striž (ven. Стриж, suom. Kiitäjä) saanut espanjalaisen Talgon ja venäläisen Transmašholdingin  (ven. Трансмашхолдинг) yhdessä valmistama juna aloitti liikennöinnin. Koska yhdellä pysähdyksellä (Vladimir) tämän junan matka-aika on ollut 3 t 35 min, on sen keskinopeus tällä rataosuudella selvästi alhaisempi kuin Moskova–Pietari-yhteydellä, pysähdys mukaan lukien vain 123 km/t. Striž-pikajuna on operoinut myös väliä Berliini–Varsova–Minsk–Moskova joulukuusta 2016 lähtien, EP20-veturin vetämänä. Silläkin osuudella liikennöintinopeudeksi on suunniteltu kaikilla osuuksilla alle 200 km/t.
RŽD Sapsanin reitti. Pietarin ja Moskovan väliä (sininen rataosuus) on liikennöity Sapsanilla vuodesta 2009. Osuudella Moskovasta Nižni Novgorodiin (punainen) Sapsan oli käytössä vuosina 2010–2015. (Avaa Open Street Map -kartalla)
Käännös suomeksi
Signs of Chaos: The Best of Testament

| Signs of Chaos: The Best of Testament Testament |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1986–1994
 Julkaistu: 1. joulukuuta 1997
 Formaatti: CD, MC
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 75.54
 Levy-yhtiö: Burnt Offerings
Testamentin muut julkaisut
| Demonic 1997 | Signs of Chaos: The Best of Testament 1997 | The Gathering 1999 |
Signs of Chaos: The Best of Testament on thrash metal -yhtye Testamentin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Burnt Offerings.
Kappaleet

Signs of Chaos – 00.30
Electric Crown – 05.31
The New Order – 04.26
Alone in the Dark – 04.05
Dog Faced Gods – 04.05
Demonic Refusal – 05.22
The Ballad – 06.10
Souls of Black – 03.24
Trial by Fire – 04.17
Low – 03.36
Practice What You Preach – 04.56
Over the Wall – 04.08
The Legacy – 05.32
Return to Serenity – 06.32
Perilous Nation – 05.51
Sails of Charon – 04.40 (Scorpions cover)
Draw the Line – 02.49 (Aerosmith cover)
Aiheesta muualla

Signs of Chaos: The Best of Testament Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Signs of Chaos: The Best of Testament Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Yannick Djaló

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Yannick dos Santos Djaló
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Bissau, Guinea-Bissau
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 171 senttimetriä
Seura
Seura: Toulouse FC
Pelinumero: 27
Junioriseurat
1997–2005: Sporting
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2011 2005–2006 2012– 2012– | Sporting → Casa Pia (laina) Benfica → Toulouse FC | 98 (23) 26 (16) 2 (0) |
Maajoukkue
| 2010– | Portugali | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. huhtikuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. syyskuuta 2010.
Yannick dos Santos Djaló (s. 5. toukokuuta 1986 Bissau, Guinea-Bissau) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Djaló on Sportingin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa 16. syyskuuta 2006, ottelussa Paços de Ferreiraa vastaan. Kaudella 2006–2007 hän pääsi pelaamaan Sportingissa myös Mestarien liigan otteluita. Kauden aikana Djaló teki uuden vuoteen 2013 asti ulottuvan jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
4. huhtikuuta 2008 Djaló teki kaksi maalia Sporting Bragaa vastaan palattuaan edellisellä viikolla takaisin pelikentille neljän kuukauden loukkaantumisen jälkeen. Kausi 2007–2008 loppui Djalón osalta hyvin tehtyään kauden viimeisessä ottelussa ottelun ainoan maalin ja tällä voitolla Sporting varmisti pääsarjassa toisen paikkansa. Portugalin cupissa Djaló teki kaksi maalia, kun Sporting kaatoi välierissä paikallisvastustaja Benfican numeroin 5–3.
16. elokuuta 2008 Djaló teki joukkueensa molemmat osumat puolustavaa mestarijoukkuetta Portoa vastaan Portugalin supercupin ottelussa ja varmisti näin toisen perättäisen supercupin voiton Sportingille.
Tammikuussa 2012 Djaló siirtyi Sportingista SL Benficaan. Peliaika kevätkaudella jäi vähiin ja elokuussa 2012 hän siirtyi kauden mittaisella lainasopimuksella ranskalaiseen Toulouseen.
Ura > Maajoukkue

Ensimmäisen kerran Djaló sai kutsun Portugalin maajoukkueeseen elokuussa 2008 silloiselta päävalmentaja Carlos Queirozilta. Ensiesiintyminen maajoukkueessa jäi kuitenkin vielä tekemättä hänen osaltaan.
Elokuussa 2010 hän sai kutsun jälleen maajoukkueeseen pelattavaan vuoden 2012 EM-karsintaotteluun Kyprosta vastaan. Samaisessa ottelussa hän myös lopulta teki ensiesiintymisensä, kun hänet vaihdettiin kentälle ottelun loppuminuuteilla.
Saavutukset

Portugalin cup: 2007, 2008
Portugalin supercup: 2007, 2008
Aiheesta muualla

Djalón esittely ja tilastot zerozerofootball.com-sivustolla
Siĕm Réab (maakunta)

Maakunnan sijainti
Näkymä Angkor Watin temppelialueelle ilmasta
Siĕm Réab tai Siem Reap  on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan luoteisosassa Tônlé Sab -järven rannalla. Maakunnan pinta-ala on 10 299 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 896 309. Maakunnan pääkaupunki on noin 168 000 asukkaan Siĕm Réab (2008). Siĕm Réab jakaantuu kahteentoista piirikuntaan.
Maakunnan alueella sijaitsee Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Angkorin raunioitunut temppelialue, jonka kuuluisin rakennus on Angkor Watin temppeli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siĕm Réab (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Kambodžan maakunnat
| --- | --- |
Maakunnat:   Bântéay Méancheăy   Băt Dâmbâng   Kâmpóng Cham  Kâmpóng Chhnăng   Kâmpóng Spœ   Kâmpóng Thum   Kâmpôt  Kândal   Kaôh Kông   Krâchéh  Môndôl Kiri  Ŏtâr Méancheăy  Preăh Vihéar  Poŭthĭsăt   Prey Vêng  Rôtanak Kiri   Siĕm Réab  Stŏeng Trêng  Svay Riĕng   Takêv 
Maakuntatasoiset kunnat:   Kêb  Pailĭn  Phnom Penh  Sihanoukville
Signy-l'Abbaye

| Signy-l'Abbaye |
| --- | --- |
 Kunnan keskusta
 vaakuna
 Signy-l'Abbaye
 Koordinaatit: 49°41′54″N, 4°25′16″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Charleville-Mézières
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  62,0 km²
Väkiluku (2019):  1 354 
 – Väestötiheys:  21 as./km²
Kunnan numero:  08419
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Signy-l'Abbaye on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Vaux-joen varrella, noin 28 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen.
Ignyn luostarin munkit asettuivat Aisnen sivujoen Vaux'n rannoille, minne he perustivat sisterssiläisluostarin vuonna 1135. Luostarin tunnetuin asukas oli teologi ja mystikko Guillaume de Saint-Thierry, joka kuoli Signy-l'Abbayessa 8. syyskuuta 1148. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1793 luostari purettiin ja myytiin kivi kiveltä ja samalla luostarin kirjasto poltettiin.
Signy oli pääosin maatalouskaupunki, kunnes vuodesta 1830 lähtien se alkoi teollistua. Kuntaan perustettiin kehräämöjä, myllyjä sekä masuuneja ja takomoita. Korkeimmillaan kunnan väkiluku oli lähes 6 000 asukasta. Maailmansodat kuitenkin vaikeuttivat toimintaa, ja kehräämöt lopettivat toimintansa yksi toisensa jälkeen.
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1700-luvun linna Château de Montaubois, johon on mahdollista tutustua opastetulla käynnillä, sekä harrastajayhdistyksen ylläpitämä vuonna 1604 rakennettu mylly Moulin de Librecy.
Signyn luostari (Claude Chastillonin kaiverrus 1600-luvulta)
Château de Montaubois
Moulin de Librecy
Saint-Michelin kirkko ja pesutalo
Tunnettuja kuntalaisia

Achille Paroche (1868-1933), ampuja ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Signy-l'Abbaye Wikimedia Commonsissa
When I Get Home

| When I Get Home Solange Knowles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019
 Tuottaja(t): Solange Knowles
 Tyylilaji: R&B, jazz, psykedeelinen soul, funk, hip hop, trap
 Kesto: 39.00
 Levy-yhtiö: Columbia
Solange Knowlesin muut julkaisut
| A Seat at the Table 2019 | When I Get Home 2019 |   |
When I Get Home on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Solange Knowlesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta 2019. Albumi on jatkoa hänen vuoden 2016 A Seat at the Table albumilleen.[lähde? ]
Albumi on rakkauskirje Knowlesin kotikaupunki Houstonille ja afroamerikkalaiselle kulttuurille. Knowles yhdistelee albumilla useita genrejä, kuten R&B:tä, soulia, trappiä ja hip hopia.[lähde? ]
Solange teki levyllä yhteistyötä monien tunnettujen muusikoiden, kuten Samphan, Playboi Cartin, Gucci Manen, Panda Bearin, Tyler, the Creatorin, Metro Boomin, The-Dreamin, Abran, Dev Hynesin, Steve Lacyn, Earl Sweatshirtin ja rap-artisti Scarfacen kanssa. Levyä on ollut Knowlesin ohella mukana tuottamassa myös muun muassa Pharrell Williams.[lähde? ]
Taustaa

Knowles alkoi työstämään When I Get Homea Houstonista vuokraamassa asunnossa edellisen kiertueensa jälkimainingeissa. Hän on viitannut haastatteluissa ja sosiaalisen median päivityksissään kärsineensä vakavista terveysongelmista joiden takia oli hoidossa Houstonissa. Paluu kotikaupunki Houstoniin sai Solangen arvioimaan uudestaan suhdettaan kotiin ja nuoruuttaan afroamerikkalaiselle kulttuurille merkittävässä Third Ward naapurustossa.[lähde? ]
Tyyli

Levyn inspiraatioksi Solange on listannut muum muassa Stevie Wonderin albumin The Secret Life of Plants (1979), minimalistisen musiikin pioneeri Steve Reichin teokset, Alice Coltranen ja Sun Ra:n. Levyllä on isosti esillä varsinkin Houstonin Third Ward -naapurusto, jossa Knowles ja tämän sisko Beyoncé kasvoivat. Solange käyttää levyllä useiden naapurustosta tulleiden afroamerikkalaisten kuuluisuuksien ja taiteilijoiden ääniä sekä teoksia. S McGregor välisoitossa on samplattu näyttelijä Phylicia Rashādia ja tämän siskoa lausumassa heidän äitinsä kirjoittamaa ”On Status” -runoa. Exit Scott kappaleessa Solange taas samplaa runoilija ja aktivisti Pat Parkeria lukemassa runoaan ”Poem to Ann #2”. Levyn soundiin on vahvasti vaikuttanut myös Houstonin hip hop -skenestä peräsin oleva chopped and Screwed -remixtyyli.
Arvostelut ja menestys

Suomessa albumi sai Soundin ja Helsingin Sanomien arvosteluissa neljä tähteä. Albumi oli ilmestyessään seitsemäntenä Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla.
Elokuva

Knowles julkaisi levyn yhteydessä 33 minuuttisen When I Get Home -lyhytelokuvan Apple Music- ja Itunes palveluiden kautta maaliskuussa 2019. Elokuvasta julkaistiin saman vuoden joulukuussa 41-minuuttinen ohjaajan leikkaus.
Elokuvaa käsittelee surrealismin keinoin Houstonia, afroamerikkalaisuutta, rodeo- ja cowboykulttuuria, hengellisyyttä ja kodin merkitystä.[lähde? ]kenen mukaan?
Kappaleet

Things I Imagined – 1:59
Interlude: S McGregor – 0:16
Down with the Clique – 3:42
Way to the Show – 2:55
Interlude: Can I Hold the Mic – 0:22
Stay Flo – 2:56
Dreams – 2:28
Interlude: Nothing Without Intention – 0:24
Almeda – 3:56
Time (Is) – 3:40
My Skin My Logo – 2:56
Interlude: We Deal with the Freak'n – 0:32
Jerrod – 3:02
Binz – 1:51
Beltway – 1:41
Interlude: Exit Scott – 1:01
Sound of Rain – 3:06
Interlude: Not Screwed! – 0:22
I'm a Witness – 1:52
Rullaluistelu

Quad-rullaluistimet, Riedell 172 OG
Rullaluistelu on rullaluistimilla tapahtuvaa tasaisella alustalla liikkumista. Rullaluistelu on pääasiassa huvi- ja kuntoliikuntaa. Myös erilaisia kilpailuja on olemassa, etenkin maratonluisteluita, sekä taitorullaluistelukisoja.
Suomessa tutummat Inline-rullaluistimet muistuttavat perinteisiä luistimia, mutta metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta laakereineen. Laakereita on kussakin renkaassa kaksi. Rullaluistimet on tarkoitettu käytettäväksi asfaltin tai vastaavan kovan sekä lähes puhtaan pinnan päällä, jolloin laakereihin joutuu mahdollisimman vähän roskia lisäämään kitkaa, kuten pikkukiviä tai hiekkapölyä. Tasaisella ja kovalla pinnalla minimoidaan myös renkaiden kuluminen.
Perinteisissä quad-rullaluistimissa on kengän pohjaan asennettava "pleitti", johon kiinnitetään trukit ja renkaat kiinnitetään trukkeihin. Quad-rullaluistimille otollisin alusta on kova ja tasainen pinta kuten parketti, betoni tai paksulla akryylimaalilla maalattu asfalttipinta.
Inline-rullaluistelu alkoi kerätä harrastajia Suomessa 1990-luvun puolivälissä. Alkuinnostuksen jälkeen määrä on vähentynyt hieman, mutta aktiiviharrastajat ovat ottaneet lajin omakseen.
Vuosina 2020-2021 Covid-pandemian seurauksena ja sosiaalisen median algoritmien suosimana quad-rullaistelu- / tanssirullaluistelusisältö nousi erittäin suosituksi maailmalla ja tämä näkyi myös Suomessa, kun quad-rullaluistelijoiden määrä lähti kasvuun nopeasti hyvin lyhyessä ajassa.
Joukkuepelejä, joissa käytetään rullaluistimia, ovat muun muassa rullakiekko, rullapallo, rullaluistinhockey ja roller derby.
Luistintyypit

Rullaluistimia on käytännössä kahdenlaisia: ”perinteisiä” (quad skates/quad-rullaluistimet) ja inline-luistimia. Inline-luistimissa kaikki renkaat ovat peräkkäin kiskossa kengän alla (peräkkäin eli ”in-line”) , kun taas perinteisissä luistimissa renkaita on kaksi paria, edessä ja takana. Nykyisin suurin osa Suomessa käytetyistä rullaluistimista on inline-luistimia.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Artistic-rullaluistimet

Artistic quad-rullaluistimia käytetään taitorullaluistelussa, ne muistuttavat kovuudeltaan, sekä jäykkydeltään taitoluistimia. Renkaat artistic-rullaluistelussa (taitorullaluistelussa) ovat kovia koostumukseltaan, sekä kooltaan pienempiä (30-40mm leveys ja 55mm ja 70mm), jotta liikkeiden hallitseminen olisi helpompaa. Ominaista luistimille on myös toe-stop (stopperi joka on kiinnitetty pleitin etuosaan, joka sijaitsee varpaiden kohdalla), jota hyödynnetään esim. hypyissä. Artistic-rullaluistimia valmistavat mm. Edea Skates ja Riedell.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Rhythm-rullaluistimet

Rhythm-rullaluistimet ovat tarkoitettu tanssirullaluistelua varten, englanniksi termi tunnetaan nimellä "rhythm skating". Perinteiset pitkävartiset rhythm-rullaluistimet saapuivat markkinoille 1970-luvun alussa ja ne olivat tuttu näky discohuuman aikana. Ajan mittaan Rhythm-rullaluistimet ovat kehittyneet ja uusia malleja on tullut markkinoille kuten Riedellin mallit: 336, sekä 3200, jotka muistuttavat ulkonäöllisesti perinteisen mallisia luistelukenkiä. Vanhan ajan rhythm rullaluistimissa nilkan tukimekanismi on aika olematon, kun taas uusimissa malleissa on selkeästi tukevampi istuvuus ja mukavuus mitä enemmän maksat luistimista. Rhythm-rullaluistelun harrastajat eivät pääsääntöisesti käytä toe-stoppeja (paitsi Detroit style rullaluistelijat), vaan sen sijaan niiden tilalle on asennettu jam-plugit (kovasta muovista tehty pyöreä pala), jotka antavat rullaluistelijalle vapauden tehdä erilaisia liikkeitä ja temppuja, joita on lähes mahdotonta tehdä toe-stopeilla. Renkaat rhythm-rullaluistimissa vaihtelevat käyttäjän maun mukaan, jotkut tykkäävät kovemmista renkaista, jotka antavat enemmän liukua pidon sijaan, jotkut suosivat enemmän pitoa liukkauden sijaan, joskus myös renkaita sekoitetaan kahden eri kovuussarjan välillä, jotta luistelija saa oman lempiasetuksensa.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Jam-rullaluistimet

Jam-rullaluistimet ovat myös tanssirullaluistimia, mutta ne ovat enemmänkin suunnattu breakdance tyyppiseen rullaluisteluun, jossa tehdään paljon liikkeitä lattialla. Nämä luistimet ovat matalavartisia ja niissä on yleensä tarra, jolla suljetaan kengän nauhat, jotta ne eivät mene sotkuun, kun rullaluistelija tekee liikkeitään. Renkaat jam-rullaluistimissa ovat leveitä kooltaan, kuten Speed-rullaluistimissa, ero näiden kahden matalavartisten luistimien välillä on se, että jam-rullaluistimissa on jam-plug, joka antaa liikeradalle vapautta toteuttaa tanssiliikkeitä.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Speed-rullaluistimet

Speed-rullaluistimille ominaisin piirre on leveät renkaat, jotka mahdollistavat luistelijalle mahdollisuuden optimaaliseen pitoon, kun tullaan kaarteeseen. Speed luistimissa on toe-stop jarru, kun taas jam luistimissa on jam-plug, muuten luistimet ovat identtiset aikalailla.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Recreational-rullaluistimet

Recreational-rullaluistimet ovat nimensä mukaisesti harrasteluun tarkoitetut rullaluistimet, jotka muistuttavat perinteisen mallisia rullaluistimia, jotka soveltuvat matkaluisteluun ja tanssirullaluisteluun. Hinta harrastelu-luistimille on selkeästi edullisempi ja nämä ovat sopiva vaihtoehto lajin aloittelijoille. Näissä luistimissa varusteina on yleensä pehmeämmät renkaat 78-82a durometriasteikolla, eli pikkukivet asfaltilla ei haittaa rullaluistelua. Edullisemmissa rullaluistimissa on yleensä nylon-materiaalista tehty pleitti (näissä luistimissa, joissa on nylon-pleitti on myös painoraja). Alumiini-pleitin omaavilla rullaluistimilla ei ole tuota painorajaa. Aloittelijalle suunnattuja rullaluistin brandeja ovat mm. Moxi, Riedell, Chaya.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Roller Derby-rullaluistimet

Roller Derby urheilussa käytettävät rullaluistimet muistuttavat ulkonäöltään jam- ja speed-rullaluistimia, mutta lajin fyysisyyden vuoksi ja iskujen haittojen minimoimiseksi rullaluistimet ovat pehmustettu huomattavasti enemmän ja niissä on nilkkojen kohdalla kiinnittystarra, jotta luistimet ovat tukevasti lukittuna.
Luistintyypit > Quad-rullaluistimet > Park-rullaluistimet

Bowleissa tai skeittiparkeissa temppuilevat rullaluistelijat käyttävät joko recreational- tai park-rullaluistimia, joissa on renkaita pitävien trukken väliin asennettu "grind block" kovasta muovista tehty pala, joka on tarkoitettu "grindaamista" varten kaiteilla liukumista varten. Lajin harrastajat käyttävät rullaluistinten lisäksi suojia vammojen ehkäisemiseksi. Park-luistimiaa valmistaa mm. Bont-merkki
Luistintyypit > Inline-rullaluistimet

Maratonluistimet ovat yleensä neljä- tai viisipyöräisiä. Renkaat ovat suurehkot (84–110 mm) ja kenkä on yleensä matalampi kuin muissa luistintyypeissä, käytännössä nykyään tavallisen lenkkitossun tasoa. Käyttötarkoituksia ovat esimerkiksi pitkän matkan luistelu ja maratonit. Hyvin usein luistimien kanssa käytetään sauvoja, jotta rasitusta saataisiin jaettua koko keholle.
Lyhyillä matkoilla käytetyt inline-luistimissa on usein 80-84millimetrin renkaat ja pitkille matkoille sopivissa rullaluistimissa yli 90 mm:n. Renkaita on yleensä neljä kappaletta. Luistimen varsi on hieman korkeampi kuin maratonluistimissa ja kisko hieman lyhyempi. Käyttötarkoituksena on pääsääntöisesti huvi- tai kuntoliikunta erilaisilla lenkeillä, luistelu kaupungissa ja muu vastaava toiminta. Kisko on lyhyempi kuin maratonluistimissa, joten luistin on ketterämpi ja kevyempi liikuteltava esimerkiksi juuri kaupunkioloissa.
Freestyleluistimissa eli bleideissä renkaat ovat yleensä hyvin pieniä, vain 53–60 millimetriä halkaisijaltaan. Kisko on juuri ja juuri kengän pituinen ja rengasmäärä on 2–4 luistinta kohden. Keskimmäiset renkaat on usein korvattu muovisilla grindirenkailla. Grindi-temppujen tekeminen onnistuu luistimen pohjassa, kiskon vieressä olevilla nk. grindipaloilla, kiskon keskiosan kololla sekä ulkokengässä olevalla backslide-platella. Luistimia käytetään pääasiassa samanlaisiin tarkoituksiin kuin rullalautaa. Temppujen tekeminen onnistuu esimerkiksi rampeissa, parkeissa, erilaisissa kurbeissa ja kaiteilla.
Tanssirullaluistelu

Rullaluistimilla tanssiminen alkoi jo 1800-luvun toisella puoliskolla ja tanssit, sekä erilaiset liikkeet ja tyylit ovat vuosien saatossa kehittyneet eri aikakausilla, musiikin ja tanssiliikkeiden vaikuttamina. 1900-luvun alun kuvatuissa videoissa voidaan nähdä samoja liikkeitä, joita tehdään tänäkin päivänä, kuten esim. "toe-flares" ja "grapevine".
Pääasiassa tanssirullaluistelu jakautuu näihin seuraaviin kategorioihin:
Rhythm Skating, rytmin tahtiin rullaluistelua ympäri kaukaloa
Jam Skating on tanssirullaluistelua joka tapahtuu kaukalon keskiosassa (paitsi shuffle skating ja rexing), se sisältää breakdancen elementtejä, sekä tanssikoreografioita.
Tanssirullaluistelu > Rhythm Skating

Rhythm skating on rullaluistimilla rytmin tahtiin luistelua ja tanssia. Rhythm Skating kategorisoidaan Yhdysvalloissa myös ”Style Skating” nimellä. Rhythm-rullaluistelun historia syntyi afro-amerikkalaisten rullaluistelijoiden keskuudessa rotu-erottelun aikakaudella ja kehittyi myös sen jälkeisenä aikana. Näitä erilaisia Rhythm-rullaluistelutyylejä syntyi eri kaupungeissa ja osavaltioissa, koska jokaisella näistä alueista oli oma vallitseva musiikkityyli, jonka tahtiin syntyi liikkeet ja liikesarjat.
Tanssirullaluistelu > ATL (Atlanta) style

Atlantan rullaluistelutyyli jakautuu karkeasti kahteen osaan: Alkuperäiseen Atlanta-tyyliin ja tuorempaan ATL ryde / rydin’ tyyliin. Alkuperäisen Atlanta-tyylille on ominaista aikakauden (1990- ja 2000-luvun) alueellinen Rap ja RnB-musiikki, jonka tahtiin kahden tai jopa kahdeksan hengen rullaluisteluporukka rullaluistelee oman koreografian mukaan tai koreografiaa improvisoiden. Perusliikkeitä ovat mm. Stab, Stomp ja Hang.
ATL rydin’ tyyli on kehittynyt Atlantassa trap-musiikin kehittyessä 2000-luvun puolessa välissä, artistien kuten: Young Jeezyn, T.I.:n ja Gucci Manen johdolla. ATL ryde tyylin rullaluistelijat suosivat pääsääntöisesti matalavartisempia rullaluistimia, jossa on leveämmät renkaat, koska tyylilaji vaatii rullaluistelijalta polvien koukuttamisen ja lukittamisen musiikin tahtiin erittäin kovassa vauhdissa.
Tanssirullaluistelu > Detroit style

Detroit-tyyli on nimensä mukaan kehittynyt Detroitissa energisen Motown-musiikin aikakaudella (1970- ja 1980-luvulla). Rullaluistimille on ominaista Detroit-tyylissä, että rullaluistimissa on toe-stop jarru, kuten taitorullaluistimissa, sillä liikkeissä on samankaltaisuuksia taitoluistelun kanssa. Tyylilajissa kaksi rullaluistelijaa yleensä tanssivat yhteisen koreografian rullatessaan ympäri kaukaloa ja tekevät erilaisia askelsarjoja, yhden jalan hyppyjä, yhden jalan pivotteja, sekä liikesarjan lopussa liu’utaan renkaiden ulkoreunojen liukkaalla osalla.
Tanssirullaluistelu > JB style (Chicago)

JB kirjainlyhenne tulee Funk-musiikin kummisedän nimestä: James Brown, jonka musiikin tahtiin Chicagosta kotoisin olevat Calvin Small ja hänen ystävänsä 1970-luvun alussa rullaluistelivat, sekä kehittivät tyylin perusliikeet kuten: Stan The Man, Buckey Walk, Long Step ja Short Step, sekä Big Wheel. Tämä 70-luvulla kehitetty JB Style tunnetaan nykyään old school JB tyylinä.
Middle School JB style: 2000-luvulla JB-tyyli kehittyi, kun musiikkituottajat, käyttivät James Brownin sampleja ja tekivät uusia versioita hänen kappaleista tai ottivat hänen vokaalisamplejaan ja sekoittivat omiin biitteihinsä. Tämän aikauden tunnetuimmista kappaleista on Keezo Kanen tuottama kappale Ga Ga Ga, johon on olemassa ihan oma Ga Ga Ga rullaluistelutanssi, joka on kehitetty jo 1970-luvulla James Brownin kappaleen My Part / Make It funky (pt. 3 & 4) alkuintron tahtiin, jossa laitetaan polvet ja nilkat ristiin jokaisella Ga Ga Ga huudolla, sekä torven iskulla.
New School JB Style: Uuden sukupolven JB-musiikiksi voi laskea tuotokset 2010-luvun puolivälistä eteenpän, JB-musiikkituottajat kuten Dame-O, Reggie Premier käyttävät edelleen paljon James Brownin acapella-vokaalisampleja ja musiikkissa on samoja piirteitä middle schoolin JB:n kanssa, mutta saundimaailmassa on siirrytty hieman uudempiin ulottuvuuksiin mm. erilaisten samplejen ja rumpurytmien mukaan sekoittamisella. New School JB style on paljon nopealiikkeisempää ja sisältää hyppyjä enemmän, kuin alkuperäinen JB-tyyli, jossa rullaluistellaan sulavasti aaltoillen.