stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orkesterisarjat (Bach)
Teoksien rakenne > Orkesterisarja nro. 3, D-duuri, BWV 1068

Sarja on sävelletty huilulle, oboelle, rummuille, jousille ja basso continuolle. Tämä on orkesterisarjoista suosituin, todennäköisesti kuuluisan Air-osan vuoksi (joka on saanut harhaanjohtavan lisänimen "Air g-kielelle"). Myös tässä sarjassa on soolokonserttomaisia piirteitä, ja 2. sarjan huilun sijaan soolosoittimen virkaa toimittaa viulu erityisesti alkusoitossa, jossa se vuorottelee tutti-osien kanssa nopeassa, fuugamaisessa osiossa. Alkusoiton jälkeinen Air on sävelletty vain jousisoittimille ja toimii rauhallisena vastapainona alkusoiton ja sitä seuraavien tanssiosien rytmikkyydelle.
Teoksien rakenne > Orkesterisarja nro. 4, D-duuri, BWV 1069

Sarja on sävelletty jousille ja puupuhaltimille, ja sen arvellaan olevan vanhin Bachin orkesterisarjoista. Bach teki tämän sarjan alkusoitosta myöhemmin monimutkaisemman version kantaattiinsa Unser Mund sei voll Lachens (BWV 110), jonka ensiesitys oli Leipzigissa joulupäivänä vuonna 1725. Alkusoittoa seuraa joukko ranskalaisia tansseja: kaksi bourréeta, gavotti, menuetti ja sen trio. Sarjan päättää säkenöivä Réjouissance (iloitseminen) -niminen osa.
Air-osan ensimmäiset tahdit.
Rentoarho

| Rentoarho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Suomuarhot Arenaria
Laji::  humifusa
Kaksiosainen nimi
 Arenaria humifusa  Wahlenb. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rentoarho (Arenaria humifusa) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon ja suomuarhojen (Arenaria) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Rentoarho on yleisesti ottaen hyvin pienikokoinen ruohovartinen kasvilaji, joka muistuttaa muista suomuarholajeista eniten norjanarhoa (Arenaria norvegica). Norjanarho ja rentoarho ovat erotettavissa toisistaan kukkaperien sekä rönsyjen perusteella.
Rentoarho kasvaa pieninä matalina mättäinä, ja sen varret eivät yleensä kohoa muutamaa senttimetriä korkeammiksi. Rentoarho muodostaa vaaleita rönsyjä, ja ajan kuluessa mättäistä voi muodostua mattomainen kasvusto. Rentoarhon lehdet ovat 3–4 mm pitkiä, kapeanpuikeita ja kaljuja. Rentoarhon kukat ovat perättömiä ja sijaitsevat yksittäin varsien kärjissä. Kukkien terälehdet ovat kapeita ja valkoisia. Rentoarho kukkii heinä–elokuussa.
Rentoarho kasvaa kosteilla rapautuvilla serpentiinisoraikoilla. Pohjoismaissa rentoarhoa kasvaa harvinaisena Skandien vuoristossa. Suomessa rentoarhoa ei kasva, ja Ruotsissakin laji on hyvin harvinainen sekä rauhoitettu.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rentoarho (Arenaria humifusa)
JSTOR Global Plants: Arenaria humifusa (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Arenaria humifusa (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Arenaria humifusa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Arenaria humifusa (englanniksi)
Flora of North America: Arenaria humifusa (englanniksi)
Rick Mears

Rick Mears vuonna 2011.
Rick Mears ajamassa Champ Carilla 1991.
Rick Ravon Mears (synt. 3. joulukuuta 1951 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen entinen kilpa-ajaja.
Hän jakaa Indianapolis 500 voittojen ykkössijan kahden muun ajajan kanssa neljällä voitollaan, sekä on saavuttanut kautta aikain eniten paalupaikkoja (kuusi) kyseisessä kilpailussa. Mears on myös kolminkertainen IndyCar-mestari.
Mears aloitti uransa 1970-luvulla off-road -sarjassa. Roger Penske kiinnostui hänen nopeudestaan ja kiinnitti hänet talliinsa ajamaan Mario Andrettin tilalla silloin, kun Andretti ajoi muiden sarjojen kilpailuja. Hän ajoi menestyksekkäästi USACissa ennen kuin siirtyi Penskelle ajamaan CART-sarjaa. Hän ajoi sarjassa 14 kautta lopettamisvuoteensa 1992 asti. CART-urallaan hän voitti 26 osakilpailua ja kolme kertaa mestaruuden.
Mears pääsi kokeilemaan Brabhamin F1-autoa 1980, mutta hänen olisi pitänyt maksaa ajopaikastaan palkan sijasta, joten hän päätti jäädä Pohjois-Amerikan kilparadoille.
Mears valittiin International Motorsports Hall of Fameen vuonna 1997. Hän työskentelee tällä hetkellä Penske Racingin konsulttina.
Repbäcken

| Repbäcken |
| --- | --- |

 Repbäcken
 Koordinaatit: 60°30′59″N, 15°20′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Borlänge
Väkiluku (2021):  234
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Repbäcken on taajama Borlängen kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 234 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Repbäcken Wikimedia Commonsissa
Rainer Gartz

Karl Rainer Gartz (13. kesäkuuta 1939 Karhula – 22. kesäkuuta 2011) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti Karhulan Katajaisia. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1960. Ennätyksekseen Garz heitti tuloksen 56,10 metriä vuonna 1961.
Rakkautta on, rauhaa ei

| ”Rakkautta on, rauhaa ei” Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rakkautta on, rauhaa ei
 Julkaistu: 2009
 Tekijä(t): säv. Mika Toivanen, san. Tapani Kansa
 Kesto: 03.03
Rakkautta on, rauhaa ei on Tapani Kansan esittämä kappale, joka osallistui vuoden 2009 Suomen Eurovision laulukilpailun karsintoihin. Kappaleen sävellyksen on tehnyt Mika Toivanen ja sanoituksen Tapani Kansa.
9. tammikuuta 2009 järjestetyssä ensimmäisessä alkukarsinnassa esitetty kappale nostatti kohua mediassa, koska laulaja Kansa keskeytti esityksenä suorassa lähetyksessä. Syyksi mainittiin, että studioyleisö antoi laulajalle suuret suosionosoitukset, ja hän ei sen takia kuullut kunnolla kappaleen taustamusiikkia, minkä vuoksi hän aloitti laulamisen väärästä kohdasta. Kansa pyysi keskeyttää kappaleen, minkä jälkeen hän aloitti sen esittämisen uudestaan. Keskeytyksestä huolimatta Kansa voitti ensimmäisen alkukarsinnan saadessaan 37,4 prosenttia äänistä.
Rasterikit

| Rasterikit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Syyläjuurikasvit
Suku::  Rasterikit Myoporum  Banks & Sol. ex G.Forst.
Katso myös
   Rasterikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rasterikit eli rasteripuut (Myoporum) on syyläjuurikasveihin kuuluva puuvartisten kasvien suku, jossa on 36 lajia. Suku on aiemmin luokiteltu rasterikkikasvien heimoon. Rasterikkeja esiintyy alkuperäisenä pääosin Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja muilla Tyynenmeren saarilla Uudesta-Guineasta Uuteen-Kaledoniaan, Polynesiaan ja Havaijille. Yksi laji on kotoperäinen Maskareenien saarilla Afrikassa ja yksi Itä-Aasiassa Japanissa, Itä-Kiinassa, Taiwanissa ja Vietnamissa.
Lajeja

suippurasterikki eli rasteripuu (Myoporum acuminatum)
tahmarasterikki (Myoporum laetum)
kaitarasterikki (Myoporum tenuifolium)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Myoporum
Raspimerikaali

| Raspimerikaali |
| --- | --- |
 Raspimerikaali (Crambe strigosa)
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Merikaalit Crambe
Laji::  strigosa
Kaksiosainen nimi
 Crambe strigosa  L'Hér. 
Synonyymit
 Crambe gomeraea Webb ex H.Christ 
Katso myös
   Raspimerikaali Wikispeciesissä   Raspimerikaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Raspimerikaali (Crambe strigosa) on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluvan merikaalien kasvisuvun laji. Sitä tavataan Kanariansaarilla Teneriffalla, La Palmalla ja La Gomeralla, joilla se on kotoperäinen eli endeeminen.
Kuvaus > Varsi ja lehdet

Raspimerikaali kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat muihin suvun lajeihin verrattuna pieniä, noin 5–15 senttimetriä pitkiä, hyvin karkean tuntuisia pinnasta. Lehtilapa on pyöreähkön soikea ja lehtilaita on sahalaitainen.
Kuvaus > Kukat ja hedelmät

Kukinto on paljon haarautuva ja suurikokoinen.
Kasvupaikat ja levinneisyys

Raspimerikaalia kasvaa Kanariansaarilla Teneriffalla, La Palmalla ja La Gomeralla, joilla se on endeeminen. Sitä tavataan laurisilvametsistä kalliolta, polkujen varsilta ja aukeilta paikoilta. Se kasvaa vyöhykkeellä, joka ulottuu noin 500 metrin korkeudesta noin 1 500 metriin.
Aiheesta muualla

Crambe strigosa L'Hér. The Plant List. Viitattu 21.8.2019. (englanniksi)
Crambe strigosa L'Hér. Plants of the World Online – Kew Science. Viitattu 21.8.2019. (englanniksi)
Crambe strigosa L'Hér. Plantas de mi tierra – Un blog sobre flora y vegetación de Canarias.  17.7.2013. Viitattu 21.8.2019. (englanniksi)
Crambe strigosa Floracanaria.com. Viitattu 21.8.2019. (englanniksi)
Orkidean arvoitus

| Orkidean arvoitus> La Chair de l’orchidée |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Patrice Chéreau
Käsikirjoittaja:   Patrice Chéreau  Jean-Claude Carrière 
Perustuu:  James Hadley Chasen romaaniin Lähtöjuhlat, neiti Blandish (The Flesh of the Orchid, 1948)
Tuottaja:  Vincent Malle
Säveltäjä:  Fiorenzo Carpi
Kuvaaja:  Pierre Lhomme
Leikkaaja:  Pierre Gillette
Tuotantosuunnittelija:  Richard Peduzzi
Pukusuunnittelija:  Jacques Schmidt
Pääosat:   Charlotte Rampling  Bruno Cremer  Edwige Feuillère  Simone Signoret 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Italia  Saksa 
Tuotantoyhtiö:   Vincent Malle Productions  Paris Cannes Productions  Les Films Méric  Les Films de l’Astrophore  Office de radiodiffusion-télévision française  Oceania Produzioni Internazionali Cinematografiche  TIT Filmproduktion GmbH 
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   1975-1-2929. tammikuuta 1975 (Ranska)  1975-5-99. toukokuuta 1975 (Italia)  1975-8-22. elokuuta 1975 (Saksa)  1975-11-2828. marraskuuta 1975 (Suomi)  
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orkidean arvoitus (ransk. La Chair de l’orchidée) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Patrice Chéreaun ohjaama jännitysdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Charlotte Rampling, Bruno Cremer, Edwige Feuillère ja Simone Signoret. Elokuva perustuu James Hadley Chasen vuonna 1948 julkaistuun jännitysromaaniin Lähtöjuhlat, neiti Blandish, jonka pohjalta Patrice Chéreau ja Jean-Claude Carrière sovittivat käsikirjoituksen.
Orkidean arvoitus oli ehdolla parhaan kuvauksen (Pierre Lhomme) ja parhaan lavastuksen (Richard Peduzzi) Césarin saajaksi vuoden 1976 gaalassa.
Juoni

Kun Claire Wegener (Charlotte Rampling) perii valtavan omaisuuden, hänen tätinsä rouva Bastier-Wegener (Edwige Feuillère) sulkee hänet psykiatriseen sairaalaan saadakseen jättiperinnön haltuunsa. Claire onnistuu pakenemaan ja tapaa hevoskasvattaja Louis Delagen (Bruno Cremer), johon hän rakastuu. Pian kuitenkin tappajat alkavat jahdata heitä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charlotte Rampling  | … |  Claire Wegener   |
|  Bruno Cremer  | … |  Louis Delage   |
|  Edwige Feuillère  | … |  rouva Bastier-Wegener   |
|  Simone Signoret  | … |  lady Vamos   |
|  Hugues Quester  | … |  Marcucci   |
|  Hans Christian Blech  | … |  Gyula Berekian   |
|  François Simon  | … |  Joszef Berekian   |
|  Rémy Germain  | … |  Arnaud Bastier-Wegener   |
|  Ève Francis  | … |  rouva Delage   |
|  Luigi Zerbinati  | … |  Alcide   |
|  Günter Meisner  | … |  Robert   |
|  Jenny Clève  | … |  Madeleine   |
|  Alida Valli  | … |  hullu nainen juna-asemalla   |
|  Roland Bertin  | … |  liikemies   |
Tuotanto

Orkidean arvoitus -elokuvan kuvaukset alkoivat 22. heinäkuuta 1974, ja se kuvattiin Ranskassa ja Italiassa. Ranskassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Lyon lähialueineen ja Uriage-les-Bainsin kylpyläkaupunki Isèressä. Italiassa elokuvaa kuvattiin Milanossa. Elokuvan kuvaukset päättyivät 24. syyskuuta 1974.
Valentina Cortesella oli elokuvassa rooli, mutta hänen kuvaamansa kohtaukset leikattiin pois elokuvasta.
Julkaisu

Orkidean arvoitus julkaistiin elokuvateattereissa Ranskassa 29. tammikuuta 1975 ja Suomessa 28. marraskuuta 1975. Elokuva keräsi teatterikierroksensa aikana Ranskassa 552 107 katsojaa ja Suomessa 6 787 katsojaa.
Orkidean arvoitus julkaistiin elokuvateattereissa uudelleen restauroituna versiona keväällä 2018.
Aiheesta muualla

Orkidean arvoitus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rahalla saa (elokuva)

| Rahalla saa> Snabba Cash |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Espinosa
Käsikirjoittaja:   Maria Karlsson  Hassan Loo Sattarvandi 
Tuottaja:  Fredrik Wikström
Säveltäjä:   Mans Glaeser  Philippes-Boix Vives 
Kuvaaja:  Aril Wretblad
Leikkaaja:  Theis Schmidt
Pääosat:   Joel Kinnaman  Matias Padin Varela  Dragomir Mrsic 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Tre Vänner Produktion AB
Levittäjä:  Nordisk Film Netflix Disney+
Ensi-ilta:   15. tammikuuta 2010 (Ruotsi)  2.huhtikuuta 2010 (Suomi) 
Kesto:  124 min
Alkuperäiskieli:  Ruotsi
Seuraaja:  Rahalla saa 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rahalla saa on Jens Lapiduksen samannimiseen bestseller-dekkariin pohjautuva elokuva ja niin sanotun Tukholma noir -trilogian ensimmäinen osa. Elokuvan jatko-osat ovat Rahalla saa 2 (2012) ja Rahalla saa - Luksuselämää (2013).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joel Kinnaman  | … |  Johan ”JW” Westlund   |
|  Matias Padin Varela  | … |  Jorge   |
|  Dragomir Mrsic  | … |  Mrado   |
|  Lisa Henni  | … |  Sophie   |
|  Mahmut Suvakci  | … |  Abdulkarim   |
|  Jones Danko  | … |  Fahdi   |
|  Lea Stojanov  | … |  Lovisa   |
|  Dejan Cukic  | … |  Radovan   |
|  Miodrag Stojanovic  | … |  Nenad   |
|  Joel Spira  | … |  Nippe   |
|  Christian Hillborg  | … |  Jetset-Carl   |
|  Jan Waldekranz  | … |  Carlin isä   |
|  Annika Ryberg Whittembury  | … |  Paola   |
|  Fares Fares  | … |  Mahmoud   |
Ramsey Campbell

Ramsey Campbell vuonna 2013.
John Ramsey Campbell (s. 4. tammikuuta 1946 Liverpool) on arvostettu brittiläinen kauhukirjailija. Campbellin varhainen tuotanto sai vaikutteita H. P. Lovecraftilta. Myöhemmin hän eteni realistisen kauhun suuntaan.
Teokset > Romaanit

The Doll Who Ate His Mother (1976)  (korj. 1985)
The Bride of Frankenstein (1977) (nimellä Carl Dreadstone)
Dracula's Daughter (1977) (nimellä Carl Dreadstone)
The Wolfman (1977) (nimellä Carl Dreadstone)
The Face That Must Die (1979) (korj. 1983)
The Parasite (1980) (myös nimellä To Wake The Dead)
The Nameless (1981, suom. Nimetön painajainen)
The Claw (1983) (myös nimillä Night of the Claw, Claw ) (nimellä Jay Ramsay, suom. Kuoleman kynsi)
Incarnate (1983)
Obsession (1985)
The Hungry Moon (1986)
The Influence (1988)
Ancient Images (1989)
Midnight Sun (1990)
Needing Ghosts (1990)
The Count of Eleven (1991)
The Long Lost (1993)
The One Safe Place (1995)
The House on Nazareth Hill (1996) (myös nimellä Nazareth Hill)
The Last Voice They Hear (1998)
Silent Children (2000)
Pact of the Fathers (2001)
The Darkest Part of the Woods (2003)
The Overnight (2004)
Secret Stories (2005) (myös nimellä Secret Story)
The Grin of the Dark (2007)
Thieving Fear (2008)
Teokset > Kokoelmat

The Inhabitant of the Lake and Less Welcome Tenants, 1964.
Demons by Daylight, 1973.
The Height of the Scream, 1976.
Dark Companions, 1982.
Cold Print, 1985; laajennettu laitos 1993.
Night Visions: The Hellbound Heart (kirj. Campbell, Clive Barker ja Lisa Tuttle), 1986.
Dark Feasts: The World of Ramsey Campbell, 1987.
Scared Stiff: Tales of Sex and Death, 1987.
Waking Nightmares, 1991.
Alone with the Horrors, 1993.
Strange Things and Stranger Places, 1993.
Ghosts and Grisly Things, 1998.
Told by the Dead, 2003.
Inconsequential Tales, 2008.
Just Behind You, 2009.
Suomennetut novellit

”Lilithin kauppa” (1976), teoksessa Julma on rakkaus, 1992.
”Mackintosh Willy” (1979), teoksessa Outoja tarinoita 5, 1993.
”Seinien läpi” (1981), teoksessa Kuoleman kirjat 2, 1993.
”Vielä kerran” (1981), teoksessa Värisyttävä kosketus 2, 1995.
”Näytös jatkuu” (1982), teoksessa Kuoleman kirjat 1, 1992.
”Rannan ääni” (1982), teoksessa Musta kivi, 1995.
”Näyttämöt” (1987), teoksessa Kuoleman kirjat 3, 1993.
”Ensi kerralla tunnette minut” (1988), teoksessa Kauhujen kirja 2, 1992.
Aiheesta muualla

Ramseycampbell.com (englanniksi)
Rikkaat Internet-sovellukset

Rikkaat Internet-sovellukset (engl. Rich Internet Application) oli 2000-luvun alun ajatus Web-sovelluksista, jotka toimisivat kuten tietokoneen työpöytäohjelmat, mutta joita ajettaisiin selaimessa. Termin keksi Macromedia kuvaamaan Macromedia Flash MX -tuotettaan vuonna 2002 (myöhemmin Adobe Flash).
Nämä ovat Internetista ladattavia sovelluksia, joiden ominaisuudet ja toiminnallisuus muistuttavat perinteisiä tietokoneiden sovellusohjelmia. Rikkaissa Internet-sovelluksissa sovelluksen latauksen jälkeen suuri osa prosessoinnista tapahtuu selaimessa. Selain ja palvelin kommunikoivat asynkronisesti. Käyttöliittymän toteutuksessa on käytetty korkeaa interaktiotasoa tarjoavia komponentteja. Asiakkaan puoleinen osa sovelluksesta voidaan toteuttaa joko Web-selaimen päällä toimivilla tekniikoilla tai Web-toimitusta hyödyntävillä tekniikoilla. RIA-teknologioita ovat esimerkiksi Ajax, Adobe Flex, Adobe Air ja Microsoftin Silverlight.
Yleisin tekniikka Flash kärsi monista ongelmista ja tietoturva-aukoista. Apple ei ikinä lisännyt tukea sille iPhoneen tai Safari-selaimeen ja teollisuudessa oli konsensus siirtyä standardinmukaiseen HTML5-tekniikkaan.
Vuonna 2012 Adobe lakkautti Flashin tuen mobiilissa ja televisioissa. Heinäkuussa Adobe 2017 lopettavansa Flash Playerin kehittämisen ja jakelun vuoden 2020 lopussa.
Aiheesta muualla

Poikonen, Mikko Matias: Rikkaat Internet-sovellukset - Kandidaatintutkielma, Jyväskylän Yliopisto 2006
Renault RS27

| Renault RS27 |
| --- | --- |
 RS27
Käyttötiedot
Käyttäjät:   Renault (2007–2011)  Red Bull (2007–2013)  Lotus (2012–2013)  Williams (2012–2013)  Caterham (2012–2013) 
Tekniset tiedot
Rakenne:  V8
Iskutilavuus:  2400 cm3
Renault RS27 oli Renault’n, Red Bullin, Lotuksen, Williamsin ja Caterhamin Formula 1 -tallien käyttämä moottori. Moottorilla kilpailtiin kausina 2007–2013 ja sillä saavutettiin neljä kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruutta.
Tekniset tiedot

Iskutilavuus 2400cc
Sylintereiden määrä 8
Paino 95 kilogrammaa
Suurin kierrosten lukumäärä minuutissa 19,000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault RS27 Wikimedia Commonsissa
Reiser4

Reiser4 on alusta asti uudelleenkirjoitettu versio ReiserFS-tiedostojärjestelmästä, jonka on kehittänyt NameSys sponsoreinaan DARPA sekä Linspire. Tiedostojärjestelmää ei ole otettu mukaan Linux-ytimeen ohjelmointityylien erilaisuuksista sekä tiedostojärjestelmän käyttämistä liitännäisistä johtuvien erimielisyyksien takia.
Ominaisuuksia

Journalointi
Toimii nopeasti hakemistojen kanssa, jotka voivat sisältää satoja miljoonia tiedostoja
Atominen
Tuki transaktioille
Reiser4 ei kuitenkaan sisällä tukea tiedostojärjestelmän koon muuttamiselle. ReiserFS (Reiser3) kuitenkin muiden Linuxin tiedostojärjestelmien ohessa sisältää tuen sille. Kehittäjät kuitenkin lupaavat implementoida tuen heti kun heille maksetaan siitä.
Aiheesta muualla

Reiser4:n kotisivu
Tulevaisuuden suunnitelmat
Reiser4:n asennus Gentoo-linuxissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Reiser4 linux.fi-wikissä
Return to the Apocalyptic City

| Return to the Apocalyptic City Testament |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2. huhtikuuta 1993
 Formaatti: CD, MC
 Tuottaja(t): Tony Platt, Alex Perialas, Michael Rosen
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 30.09
 Levy-yhtiö: Atlantic
Testamentin muut julkaisut
| The Ritual 1992 | Return to the Apocalyptic City 1993 | Low 1994 |
Return to the Apocalyptic City on thrash metal -yhtye Testamentin EP, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Atlantic Records.
Kappaleet

Over the Wall – 05.29 (live)
So Many Lies – 06.13 (live)
The Haunting – 04.28 (live)
Disciples of the Watch – 04.38 (live)
Reign of Terror – 04.49
Return to Serenity – 04.32 (radio edit)
Kokoonpano

Chuck Billy – laulu
Glen Alvelais – soolokitara (kappaleet 1–4)
Alex Skolnick – soolokitara (kappaleet 5–6)
Eric Peterson – rytmikitara
Greg Christian – basso
Paul Bostaph	– rummut (kappaleet 1–4)
Louie Clemente – rummut (kappaleet 5–6)
Aiheesta muualla

Return to the Apocalyptic City Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Return to the Apocalyptic City Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Renjith Maheshwary

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Renjith Maheshwary vuonna 2013. |  Renjith Maheshwary vuonna 2013. |  Renjith Maheshwary vuonna 2013. |  |
Maa:   Intia
Miesten yleisurheilu
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Amman 2007 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Pune 2013 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailut  | Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailut  | Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2016 | kolmiloikka |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Delhi 2010 | kolmiloikka |  |
Renjith Maheshwary (malajalamiksi രഞ്ജിത്ത് മഹേശ്വരി, Rañjitt Mahēśvari; s. 30. tammikuuta 1986 Kerala, Intia) on intialainen kolmiloikkaaja.
Maheshwary karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004. Hän sijoittui neljänneksi Dohan Aasian kisoissa 2006 tuloksella 16,54 ja voitti Aasian-mestaruuden Ammanissa 2007 tuulituloksella 17,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008. Kantonin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi sentin pronssimitalista jääneenä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia Intian ennätystuloksella 17,07. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa 2016 hän sai kolmiloikassa hopeaa.
Rastattin piirikunta

Rastattin piirikunta (saks. Landkreis Rastatt) on 23 kuntaa sisältävä piirikunta Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Rastattin piirikunnan hallinnollinen keskus sijaitsee Rastattin kaupungissa. Piirikunta rajautuu Ranskaan, Reininjokilaaksoon, Länsi-Alppeihin ja Schwarzwaldiin. Piirikunnan pinta-ala on 738 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli kesäkuun 2022 lopussa 234 933. Rastattin piirikunta on ollut Vantaan ystävyyskaupunki vuodesta 1968.
Kaupungit ja kunnat

Rastattin piirikunnassa on 23 kuntaa, joista 6 on kaupunkeja.
| --- | --- |
 Kunnat: Au am Rhein  Bietigheim  Bischweier  Bühlertal  Durmersheim  Elchesheim-Illingen  Forbach  Hügelsheim  Iffezheim  Loffenau  Muggensturm  Ötigheim  Ottersweier  Rheinmünster  Sinzheim  Steinmauern  Weisenbach :  Kaupungit: Bühl  Gaggenau  Gernsbach  Kuppenheim  Lichtenau  Rastatt
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Piirikunnan kotisivut (saksaksi)
Alb-Donau-Kreis
Baden-Baden
Biberach
Bodenseekreis
Breisgau-Hochschwarzwald
Böblingenin piirikunta
Calw
Emmendingen
Enzkreis
Esslingen
Freiburg
Freudenstadt
Göppingen
Heidelberg
Heidenheim
Heilbronnin piirikunta
Heilbronnin kaupunki
Hohenlohekreis
Karlsruhen piirikunta
Karlsruhen kaupunki
Konstanz
Lörrach
Ludwigsburg
Main-Tauber-Kreis
Mannheim
Neckar-Odenwald-Kreis
Ortenaukreis
Ostalbkreis
Pforzheim
Rastatt
Ravensburg
Rems-Murr-Kreis
Reutlingen
Rhein-Neckar-Kreis
Rottweil
Schwarzwald-Baar-Kreis
Schwäbisch Hall
Sigmaringen
Stuttgart
Tübingen
Tuttlingen
Ulm
Waldshut
Zollernalbkreis
Rastattin piirikunta ja sen kunnat.