stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isokaunokainen

| Isokaunokainen |
| --- | --- |
 Isokaunokaisia Leirian kunnassa Portugalissa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Kaunokaiset Bellis
Laji::  sylvestris
Kaksiosainen nimi
 Bellis sylvestris  Cirillo 
Synonyymit
 Bellis perennis ssp. sylvestris 
Katso myös
   Isokaunokainen Wikispeciesissä   Isokaunokainen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isokaunokainen (Bellis sylvestris) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu myös nurmikaunokaisen alalajiksi (Bellis perennis ssp. sylvestris).
Isokaunokainen on monivuotinen kasvilaji, jolla on mehevät juuret. Se muodostaa maanrajaan lehtiruusukkeen, jonka keskeltä kohoaa tavallisesti lehdetön varsi. Varren päähän kehittyy halkaisijaltaan 2–4 cm oleva, keltakehräinen mykerökukinto. Ruusukkeena kasvavat lehdet ovat 1,5–18 cm pitkät ja 0,5–2,5 cm leveät, muodoltaan pitkänsoikeita tai hieman vastapuikeita, kolmisuonisia ja vihreitä. Lehdet kapenevat tyveään kohti, mutta niissä ei ole selvästi erottuvaa lehtiruotia. Isokaunokaisen hedelmät ovat karvaisia pähkylöitä, joissa voi joskus olla jäljellä surkastunut ja lyhythaiveninen pappus.
Isokaunokainen kasvaa kosteilla niityillä, puutarhoissa ja kausivihannilla pensastomailla usein hieman varjossa. Lajia tavataan merenpinnan tasosta aina 1400 metrin korkeuteen saakka. Isokaunokaista tavataan luonnossa laajalti Välimeren ympäristössä.
Kanadanluppo

| Kanadanluppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Karpeet Parmeliaceae
Suku::  Tummalupot Bryoria
Laji::  fremontii
Kaksiosainen nimi
 Bryoria fremontii  (Tuck.) Brodo & D. Hawksw. 
Katso myös
   Kanadanluppo Wikispeciesissä   Kanadanluppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanadanluppo (Bryoria fremontii) on tummanruskea, karvankaltainen jäkälä joka kasvaa roikkuvana puissa. Se on arka ilmansaasteille.
Levinneisyys

Esiintymisaluetta on läntinen Pohjois-Amerikka, pohjoinen Eurooppa ja Aasia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kanadanluppo (Bryoria fremontii)
UniProt: Taxonomy - Bryoria fremontii (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bryoria fremontii (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Bryoria fremontii (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Bryoria fremontii (englanniksi)
↑  Chandler, A., Meredith, C.R., McMullin, T. & Allen, J.: Bryoria fremontii IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
Kenianpiispa

| Kenianpiispa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Piispat Euplectes
Laji::  jacksoni
Kaksiosainen nimi
 Euplectes jacksoni  (Sharpe, 1891) 
Katso myös
   Kenianpiispa Wikispeciesissä   Kenianpiispa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kenianpiispa (Euplectes jacksoni) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kenianpiispaa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, mutta vuonna 2012 sen uskottiin tulevan vähenemään suhteellisen nopeasti seuraavan kymmenen vuoden aikana elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Iveland

Iveland on kunta Agderin läänissä Norjassa. Ivelandin kunta perustettiin vuonna 1886, kun Hornnes og Ivelandin kunta jaettiin kahdeksi erilliseksi kunnaksi, Hornnesiksi ja Ivelandiksi. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 344 asukasta.
Kuvia

Ivelandin kirkko
Jacobus Bellamy

| Jacobus Bellamy |
| --- | --- |
 Jacobus Bellamy
Henkilötiedot
Syntynyt: 1757
Kuollut: 1786 (28–29 vuotta)
Kansalaisuus:  Alankomaat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: hollanti
Tuotannon kieli: hollanti
Pääteokset:  Roosje
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacobus Bellamy (1757−1786) oli hollantilainen runoilija. Hänen kirjoittamiaan ovat Gezangen mijner jeugd ja innostuneet, kansalliset Vaterlandsche Gezangen, mutta elinvoimaisimpana hänen luomistaan on pysynyt liikuttavan yksinkertainen ja lämmintunteinen romanssi Roosje.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacobus Bellamy Wikimedia Commonsissa
Jacobus Bellamy -bibliografia (hollanniksi)
Jacobus Gallus

Jacobus Gallus
Jacobus Gallus eli Jacob/Jakob Handl (3. heinäkuuta 1550 Reifnitz – 18. heinäkuuta 1591 Praha) oli myöhäisen renessanssin ajan säveltäjä. Hänen Opus musicum -teoksensa (1577) käsittää 374 motettia.
Jacobus Gallus syntyi nykyisen Slovenian alueella mahdollisesti Jakob Petelin -nimisenä. Hän asui jonkin aikaa Melkin benediktiinimunkkien luostarissa Ala-Itävallassa. Vuonna 1574 hän oli wieniläisen hovikapellin jäsen, vuosina 1579/1580–1585 Olomoucin piispan kuoromestari ja vuodesta 1585 kuolemaansa Sv. Jan na Zábradlí -kirkon urkuri Prahassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacobus Gallus Wikimedia Commonsissa
Karljohansvern

Kuivatelakka Karljohansvernissa vuonna 1903. Telakka-altaassa rannikkopanssarilaiva KNM Harald Haarfagre.
Laivaston kasarmi.
Karljohansvern on Norjan laivaston laivastotukikohta ja telakka Hortenissa Vestfoldissa. Telakka rakennettiin kuninkaan 1818 tekemällä päätöksellä, ja 1960-luvulla laivasto siirtyi Haakonsverniin, minkä jälkeen Karljohanvernissä jatkoi siviilitelakka Horten Verft A/S, kunnes se meni 1987 konkurssiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karljohansvern Wikimedia Commonsissa
Om navnet Karljohansvern (norjaksi)
Karljohansvern på Nasjonale Festningsverk (norjaksi)
Karlova Ves

| Karlova Ves |
| --- | --- |

 vaakuna

Valtio:   Slovakia
Alue:  Bratislava
Piiri:  Bratislava IV
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,02 km²
Väkiluku (2018):  33 586
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.karlovaves.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlova Ves on Bratislavan osa-alue, joka kuuluu Bratislava IV -piiriin. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Bratislavan ydinkeskustasta länteen ja on lähellä  Pienten Karpaattien eteläkärkeä. Se oli viininviljelyyn erikoistunut pikkukylä ennen kuin se vuonna 1943 liitettiin Bratislavaan. 1960-luvulla alueelle alettiin rakentaa kerrosaloja, jotka peittivät alleen alkuperäisen kylän keskustan.
Bratislavan eläintarha ja Slovakian television päärakennus sijaitsevat tällä osa-alueella.
Karloveská (tie) johtaa Karlova Vesin läpi Dúbravkaan
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivu ja web-kamera
Ivena (laulaja)

| Ivena> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Iva Dobreva
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Ruse, Bulgaria
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  pop-folk folk musiiki
Levy-yhtiöt:  Ara Music
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Iva Dobreva (bulg. Ива Добрева; s. 26. huhtikuuta 1981 Ruse, Bulgaria) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Ivena (bulg. Ивена)
Diskografia > Sooloalbumit

Sartseto mi (2006)
Tšenski nomera (2008)
Bez otpečataci (2012)
Diskografia > Singlet

Edna novina (2011, mukana Dzhina Stojeva)
Verno li be milo (2015)
Zabravi me (2016)
Ego (2018)
Karlo Haapiainen

| Karlo Haapiainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1988 (ikä 35–36)
Ammatti:  näyttelijä, kirjailija, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Karlo Haapiainen (s. 1988) on suomalainen näyttelijä, kirjailija ja laulaja. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta 2022.
Haapiaisen esikoisteos kirjailijana oli vuonna 2022 julkaistu Sigfried Holopaisen valitut kokemukset. Haapiainen on myös Karlo Haapiainen & Varaslähtö -yhtyeen solisti ja sen kappaleiden sanoittaja. Vuonna 2014 hän on osallistunut laulajana myös Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangolaulukilpailuun.
Haapiainen on valmistunut kauppatieteen kandidaatiksi Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta vuonna 2013. Näyttelemistä ennen teatterikorkeakoulua hän on opiskellut Lahden kansanopiston teatterilinjalla 2013–2014.
Aiheesta muualla

Karlo Haapiainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karlo Haapiainen Elonetissä.
Karlo Haapiaisen profiili Näyttelijäliiton sivuilla
Karlo Haapiaisen teatterirooleja Ilona-esitystietokannassa
Isokatkarapu

| Jättikatkarapu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Katkaravut Caridea
Heimo::  Palaemonidae
Suku::  Macrobrachium
Laji::  rosenbergii
Kaksiosainen nimi
 Macrobrachium rosenbergii  de Man, 1879 
Katso myös
   Isokatkarapu Wikispeciesissä   Isokatkarapu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Isokatkarapu (Macrobrachium rosenbergii) on suurikokoinen makean veden katkarapulaji, jota pyydystetään ja kasvatetaan ruoaksi. 
Se on kotoisin indopasifiselta alueelta ja Australian pohjoisosista, mutta sitä viljellään myös tropiikin ulkopuolella, mm. Yhdysvalloissa. Lajia voidaan myydä Suomessa myös nimellä jättiläiskatkarapu.
Isokatkarapu elää toukkavaiheensa murtovedessä, mutta aikuisena järvi- tai jokivedessä. Se voi kasvaa jopa 30 cm pitkäksi. Isokatkaravun erottaa muista makean veden katkaravuista mm. siitä, että sen saksien liikkuva ”peukalo” on karvapeitteinen.
Myös monia Penaeidae-heimon äyriäisiä (valkokatkaravut), joita viljellään tropiikissa, on kutsuttu suomeksi jättikatkaravuiksi tai jättiläiskatkaravuiksi.
Ympäristönsuojelujärjestöt suosittelevat jättikatkarapujen sijaan ostettavaksi pohjankatkarapuja, koska sekä viljely että jättikatkarapujen troolaus ovat aiheuttaneet ympäristöhaittoja.
Jacobus Kapteyn

Jacobus Kapteyn
Jacobus Cornelius Kapteyn, myös: Kapteijn, (19. tammikuuta 1851 Barneveld, Alankomaat – 18. kesäkuuta 1922 Amsterdam, Alankomaat) oli alankomaalainen tähtitieteilijä. Hän oli vuodesta 1875 Leidenin observatorion astronomi ja vuodesta 1878 Groningenin yliopiston professori. Hän perusti Groningeniin Astronomical Laboratoryn, jonka julkaisuihin hän kirjoitti itse, samoin hänen veljensä Willem Kapteyn. Hänen julkaisujaan on muun muassa hänen yhdessä David Gillin kanssa toimittamansa kolminiteinen The Cape photographic Durchmusterung. Julkaisu sisältää tulokset Gillin eteläiseltä taivaanpallopuoliskolta ottamista ja Kapteynin mittaamista tähtivalokuvista. Siitä ja muista töistään hän sai vuonna 1902 Britannian astronomisen seuran kultamitalin. Kapteyn on tutkinut erityisesti tähtiä ja julkaissut tähtien ryhmittelystä, parallaksista, ominaisliikkeestä ja valosta teoksia eri julkaisusarjoissa ja artikkeleita aikakauskirjoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacobus Kapteyn Wikimedia Commonsissa
Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 451–452.  ("Jacobus Cornelius Kapteyn (1851–1922)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Kapteÿn, Jacobus Cornelius Nordisk familjebok. Stockholm: Nordisk falmiljeboks förlag 1910
Irti arjesta

| Irti arjesta> Get Real |
| --- | --- |
Tyyli:  draama komedia
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   Fox  MTV3
Esitetty:  8. syyskuuta 1999 – 12. huhtikuuta 2000
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  22
Aiheesta muualla
IMDb 
Irti arjesta (Get Real) on yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin vuosina 1999–2000. Sarja kertoo Mitch ja Mary Greenen arjesta, jotka asuvat kolmen teini-ikäisen lapsen ja Maryn vasta leskeksi jääneen äidin kanssa saman katon alla San Franciscossa.
Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla 8. syyskuuta 1999 ja viimeinen 12. huhtikuuta 2000. Suomessa sarjaa alettiin esittää MTV3:lla 19. toukokuuta 2002 ja päätösjakso esitettiin 30. tammikuuta 2003.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jon Tenney  | … |  Mitch Green   |
|  Debrah Farentino  | … |  Mary Green   |
|  Eric Christian Olsen  | … |  Cameron Green   |
|  Anne Hathaway  | … |  Meghan Green   |
|  Jesse Eisenberg  | … |  Kenny Green   |
|  Natalie Ramsey  | … |  Jody Garrow   |
|  Scott Vickaryous  | … |  Clay Forman   |
|  Christina Pickles  | … |  Elizabeth Parker   |
Aiheesta muualla

Irti arjesta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kerkkola

Kerkkola on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeen maakunnassa Etelä-Suomen läänissä. Se on aivan Janakkalan päätaajaman Turengin vieressä. Professori Kaarlo Kerkkonen ja jousiampuja Maire Lindholm ovat kotoisin Kerkkolasta.
Janey Buchan

Janey O'Neil Buchan o.s. Kent (30. huhtikuuta 1926 – 15. tammikuuta 2012) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Glasgow’ssa, Skotlannissa ja istui Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1979–1994. Hän kuoli Brightonissa tammikuussa 2012.
Buchan oli naimisissa puoluetoverinsa, poliitikko Norman Buchanin kanssa.
Kattosortuma

Kattosortuma on suunnittelematon katon kantavien rakenteiden tai katemateriaalin pettäminen. Se saattaa esiintyä pienellä alueella painumana ja murtumana, josta vesi pääsee sisätiloihin, tai laajojen alueiden putoamisena sisätiloihin. Usein välittömänä syynä on runsas lumi, jota ei ole poistettu. Todellisena syynä on yleensä joko suunnittelu- tai toteutusvirhe.
Sortumiset eivät välttämättä johdu virheellisestä suunnittelusta tai suunnittelemattomasta kiinteistön käytöstä, vaan siitä, että vesimäärä tai vettynyt lumimäärä on erityisen suuri.
Kattosortumat Suomessa

Kattosortumia tapahtui peräkkäin Suomessa useita huhtikuussa 2006. Syiksi on epäilty riittämätöntä mitoitusta, joissain ostospaikoissa liian matalaa palkkia. Myös liimapalkkien murtumia esiintyy julkisissa rakennuksissa. Monissa tapauksissa kattorakenteiden vauriot huomataan jo ennen katon romahtamista.
Sisäasiainministeriö on velvoittanut palo- ja pelastuslaitokset tarkkailemaan lumisia kattoja, mitkä saattavat rasittua vettyneen lumen painosta liikaa. Rakennuslaissa vastuu siirtyy rakennuttajalle. Vastuuta on myös suunnittelijalla. Rakennusalan kilpailun uskotaan vaikuttavan siihen, ettei kaikkia varmistuksia rakenteisiin välttämättä tehdä.
Onnettomuustutkintakeskus tutkii Pihtiputaan, Laukaan, Karjaan, Keiteleen, Haapajärven, Jyväskylän ja Vetelin katto- ja rakennevauriot. Ympäristöministeriön rakennusneuvoksen ja sisäasiainministeriön pelastusosaston apulaispäällikön mukaan lujuuslaskelmiin luotetaan liiaksi.
Tapauksia Suomessa > Betonirakenteet > Betonipalkin murtuma

2006: 1992 rakennetun Prisma-myymälän kuusi murtunutta betonipalkkia Savonlinnassa
2006: kirkonkylän koulun katto Laukaassa
Tapauksia Suomessa > Puurakenteet > Liimapalkit

2000: uimahallin katon liimapuupalkin rikkoutuminen Iisalmessa
2006: Spar-myymälä Keiteleellä
Tapauksia Suomessa > Puurakenteet > Kattoristikko

2003: messuhallin katon romahtaminen Jyväskylässä
2004: laskettelukeskuksen huoltorakennus Pohjassa
Tapauksia Suomessa > Puurakenteet > Puukatto

2006: ratsastusmaneesi Vetelissä
Tapauksia Suomessa > Teräsrakenteet > Teräslangat

2003: kylpylän sisäkaton romahtaminen Kuopiossa
Tapauksia Suomessa > Muut

2001: marketin sisäkaton putoaminen Jyväskylässä
2003: monitoimihallin katon romahtaminen Mustasaaressa
2006: LVI-liike Onnisen katon romahtaminen viikonloppuna Joensuussa
Karl Hedman (taidekeräilijä)

Vaasan kaupunginlääkäri, taiteenkerääjä ja -lahjoittaja Karl Hedman 1910-luvulla.
Karl Gustaf Wilhelm Hedman (23. syyskuuta 1864 Vaasa – 29. huhtikuuta 1931 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, taidekeräilijä ja mesenaatti.
Hedmanin vanhemmat olivat nahkuri Gustaf Adolf Hedman ja Natalia Ignatjeff. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1884 Vasa Svenska Lyceumista ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1891 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1895. Hän toimi Vaasan kaupunginlääkärinä vuodet 1910–1929. Professorin arvonimi Hedmanille myönnettiin 1924.
Vuodesta 1892 lähtien Hedman keräsi erilaista historiallista esineistöä ja taidetta käsittäneen kokoelman, joka hänen kuolemansa jälkeen lahjoitettiin Pohjanmaan museolle Vaasaan. Hedman toimi myös museon johtokunnassa vuodesta 1899 aina kuolemaansa saakka. Hän oli suuresti vaikuttamassa vuonna 1930 valmistuneen uuden museorakennuksen syntyyn ja se nimettiinkin Hedmanin mukaan. Taidetta hän osti Ruotsiin ja Keski-Eurooppaan tekemiltään matkoilta sekä eri taidekauppiailta, joista merkittävin oli Gösta Stenman. 1920-luvun alussa Hedman hankki laajan kokoelman Venäjän tsaariperheelle kuulunutta hopeaesineistöä, jota Pietarista välitti antiikkikauppias Walter Sjöberg.
Karl Hedmanin puoliso oli Elin Hasselblatt, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Lapsettomaksi jäänyt pariskunta perusti vuonna 1931 säätiön hallinnoimaan kokoelmiaan.
Aiheesta muualla

Hedmanin säätiön kotisivut
Janette Fishell

Janette Fishell on yhdysvaltalainen urkuri ja säveltäjä.
Fishell syntyi ja varttui Indianan Rushvillessä. Hän aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana ja siirtyi urkutunteihin 12-vuotiaana. Fishell sai musiikin kandidaatin (1981) ja maisterin (1982) arvot Indianan yliopistosta. Musiikin tohtoriksi hän väitteli Northwestern Universityssa vuonna 1988. Fishellin opettajien joukossa olivat Wilma Jensen ja Wolfgang Rübsam. Fishell sai myös lisäopetusta Saksassa Ludger Lohmannilta.
Fishell on työskennellyt resitalistina ja kirkkomuusikkona episkopaalikirkoissa Indianapolisissa sekä Pohjois-Carolinan Greenvillessä. Hän piti 2010-luvulla 21:n konsertin hankkeen, jossa esitti kaikki Johann Sebastian Bachin urkuteokset. Lisäksi hän on tehnyt useita esiintymismatkoja Eurooppaan. Bachin ja Marcel Duprén teosten ohella Fishell on levyttänyt musiikkia esimerkiksi Petr Ebeniltä ja Ludwig van Beethovenilta. Ebenin urkumusiikki oli hänen väitöskirjansa aihe. Duo-ohjelmistoa Fishell on tulkinnut Colin Andrewsin kanssa.
Fishell on muiden töidensä ohella toiminut urkuprofessorina ja urkujensoiton laitoksen johtajana Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa. Aiemmin hän oli Itä-Carolinan yliopiston musiikkikoulun professori. Fishellin omia kuoro- ja urkusävellyksiä on julkaistu.
Karl Hasselqvist

Karl Hasselqvist (1600-luvulla – 19. syyskuuta 1727) oli herännäisyyden johtohenkilöitä. Hän opiskeli teologiaa Turun akatemiassa ja tutustui enonsa Petrus Schaeferin johtamaan yltiöpietistiseen piiriin. Hän siirtyi 1713 Tukholmaan ja nousi sikäläisten pietistipiirien johtoon. Häntä syytettiin niin sanotussa Sicklan jutussa, ja todennäköisesti hänen siinä laatimansa puolustuskirjelmä tuli myöhemmin vanhemman ruotsalaisen pietismin uskonopiksi.
Aiheesta muualla

Sicklamålet, Svenska kyrkans historia
Kari Kuula

| Kari Kuula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1963 Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  Uuden testamentin eksegetiikka
Kari Kuula (s. 1963 Turku) on suomalainen tietokirjailija, Kauniaisten seurakunnan seurakuntapastori, teologian tohtori ja Helsingin yliopiston dosentti. Kuula valmistui teologian tohtoriksi vuonna 1999 ja hänet nimitettiin Helsingin yliopiston dosentiksi vuonna 2003.
Kuulan perheeseen kuuluvat pastorivaimo Pirjo Kuula sekä kaksi aikuista lasta.
Ura

Kuula toimi Kuopiossa Puijon seurakunnan kappalaisena vuosina 1998-2017. Vuoden 2018 alusta saakka hän on toiminut Kauniaisten seurakunnan seurakuntapastorina.
Ura > Kirjoittajana

Kuula on kirjoittanut useita teologiaa ja kristinuskoa käsitteleviä tietokirjoja. Hän sai vuonna 2007 Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan kirjastaan Helvetin historia. Kuula oli yksi vuoden 2013 Tietokirjailijapalkinnon saajista.
Kuula on myös pitkäaikainen mielipidekirjoittaja. Hän kirjoitti 20 vuoden ajan kolumneja Savon Sanomiin ja on toiminut Kirkko ja kaupunki -lehden verkkokolumnistina vuodesta 2018 alkaen. Tammikuussa 2021 Kirkko ja kaupungin julkaisema, eläinten tehotuotantoa kritisoinut kolumni sai aikaan kohun: kirjoituksen MTK:lta saaman palautteen seurauksena Kirkko ja kaupunki -lehden päätoimittaja Jaakko Heinimäki poisti kolumnin. MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila kanteli kirjoituksesta tuomiokapituliin. Julkisen sanan neuvosto antoi Kirkko ja kaupunki -lehdelle 8. huhtikuuta 2021 langettavan päätöksen Kuulan kolumnin poistamisen vuoksi. JSN katsoi, että kolumnin poistaminen julkaisusta hankaloitti lukijoiden mahdollisuuksia saada tietoa runsaasti yhteiskunnallista keskustelua herättäneestä aiheesta.
Tuotanto

The law, the covenant and God's plan: Paul's Polemical Treatment of the Law in Galatians.  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura ry, 1999.  ISBN 9789519217277.  (englanniksi)
Paavali: Kristinuskon ensimmäinen teologi.  (Logos)  Helsinki:  Edita, 2001.  ISBN 951-37-3455-2.
Nainen uudessa uskossa: Uuden testamentin naisnäkemyksiä.  (Theologia biblica)  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-852-2.
Riekkinen, Wille & Kuula, Kari: Paavalin jalanjäljissä.  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-798-4.
The law, the covenant and God's plan: Paul's Treatment of the Law in Romans.  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura ry, 2003.  ISBN 3525536283.  (englanniksi)
Kuula, Kari & Nissinen, Martti & Riekkinen, Wille: Johdatus Raamattuun.  Helsinki:  Kirjapaja, 2003 (2. tarkistettu ja korjattu painos 2008).  ISBN 978-951-607-648-8.
Hyvä, paha ja synti: Johdatus Raamatun etiikkaan.  (Theologia biblica)  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-121-X.
Usko, perhe ja rakkaus: Raamatullisia esseitä kasvatukseen ja kasvamiseen.  (Suomen ev.-lut. kirkon kirkkohallituksen julkaisuja 4:2005)  Helsinki:  Kirkkohallitus, kasvatus ja nuorisotyö, 2005.  ISBN 951-789-181-4. }
Helvetin historia: Pohjalta pohjalle Homeroksesta Manaajaan.  Helsinki:  Kirjapaja, 2006.  ISBN 951-607-350-6.
Meidän jumis.  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-148-2.
Paholaisen biografia: Pahan olemus, historia ja tulevaisuus.  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-951-607-837-6.
Kotona kristinuskossa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2012.  ISBN 978-952-247-286-1.
Aiheesta muualla

Helvetin historia pohjalta pohjalle - Kuulan luentosarja helvettiopin vaiheista (Arkistoitu – Internet Archive)
Kawakaminkoira

| Kawakaminkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Japani
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  melko vanha
Alkuperäinen käyttö:  metsästyskoira
Nykyinen käyttö:  metsästys- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Kawakami-ken
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  35–45 cm
Väritys:  punaseesami, mustaseesami, valkoseesami, valkoinen ja punainen
Kawakaminkoira (kawakami-ken) on japanilainen koirarotu.
Ulkomuoto

Suuri pää suhteessa runkoon ja tummat, punaiseen vivahtavat silmät ovat kawakaminkoiran tunnusomaisimmat piirteet. Sen häntä on vahva ja tuuhea ja yltää miltei kintereisiin asti. Väritys vaihtelee suuresti: mm. punaseesami, mustaseesami, valkoseesami, valkoinen ja punainen ovat mahdollisia. Säkäkorkeus on 35–45 cm. Punaiset yksilöt tuovat helposti mieleen suomenpystykorvan.
Luonne ja käyttäytyminen

Kawakaminkoira antaa vaikutelman varautuneesta voimakkuudesta ja omanarvontunnosta. Se on kuitenkin ystävällinen.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Naganon prefektuurista Kawakamin kylästä, ja legendan mukaan se polveutuu Chichibu-vuoriston susista, joita metsästäjät kesyttivät. Se on nykyisen shiban kantarotu ja sitä voidaan pitää yhtenä shiban shinshu-linjan muunnoksista.
Kawakaminkoiran pää.