stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäähyväiset presidentille (elokuva)

| Jäähyväiset presidentille |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Kai Kujasalo, 1987.
Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Matti Kassila, Taavi Kassila
Perustuu:  Pentti Kirstilän romaaniin Jäähyväiset presidentille (WSOY, 1979)
Tuottaja:  Kaj Holmberg
Säveltäjä:  Heikki Sarmanto
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Irma Taina
Lavastaja:  Erkki Saarainen
Pääosat:  Antti Litja, Hannu Lauri
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Skandia-Filmi Oy
Ensi-ilta:  16. tammikuuta 1987
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  3 395 021 markkaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asko Mertasen roolia näyttelee Hannu Lauri.
Jäähyväiset presidentille on Matti Kassilan ohjaama suomalainen jännitys- ja toimintaelokuva vuodelta 1987. Se perustuu Pentti Kirstilän samannimiseen jännitysromaaniin. Elokuva on jälkiklassisesta Hollywood-elokuvasta vaikutteita saanut jännityselokuva, jonka pääosaa näyttelee hyisen vähäeleisesti Hannu Lauri.
Juoni

Elokuvan päähenkilö on herravihaa hautova, katkeroituneelta vaikuttava tamperelainen tarjoilija Asko Mertanen. Hän näkee työssään, kuinka kaupungin ja rakennusliikkeen pomot juhlivat "meidän rahoilla". Asehullu Mertanen suunnittelee tasavallan presidentin murhaa. Mertasen naisystävä on tarjoilija Eeva-Maria, jonka Mertanen haluaa todistajaksi, kun hän harjoittelee suunnitelmaansa varten ampumalla elävään maaliin. Maaliksi vain osuu väärä henkilö.
Tarinan alussa poliisi tutkii naistarjoilijan kuolemaa, ja siinä yhteydessä kuulustellaan Eeva-Mariaa. Samalla poliisi osuu ensimmäisen kerran Mertasen nimeen. Useat tapahtumat saavat hänen kauttaan yhteyden, ja näin omituisia ammuskelutapauksia tutkiva ylietsivä Hanhivaara (Antti Litja) onnistuu pääsemään hänen jäljilleen.
Tuotanto

Elokuva kuvattiin kesällä 1986 Helsingissä, Tampereella ja Tampereen lähiseuduilla. Mertasen roolin näyttelee Hannu Lauri. Tarmo Manni tekee Urho Kekkosta muistuttavana kaljupäisenä presidenttinä viimeisen elokuvaroolityönsä.
Presidentti Kekkonen kuoli elokuvanteon aikana, ja Kassila oli jopa sitä mieltä, ettei elokuvaa voida jatkaa. Jo aiemmin, maaliskuussa 1986, oli tapahtunut Ruotsin pääministeri Olof Palmen murha, ja kuvausten aikana sattui Mikkelin panttivankidraama.
Elokuvan oikeudet ovat tuotantoyhtiö Skandia-filmin konkurssipesällä, ja siksi sitä on esitetty vain harvakseltaan.
Jaakko Seppälä toteaa Kassilan uraa käsittelevään teokseen Elokuvat kertovat, Matti Kassila kirjoittamassaan artikkelissa, että elokuva on jäänyt vaille ansaitsemaansa huomiota. Sen katsojamäärät jäivät aikanaan vähäisiksi. Lauri sai kuitenkin Jussi-palkinnon roolisuorituksestaan Asko Mertasena, jonka hyistä hahmoa luonnehditaan karismaattiseksi ja jopa yhdeksi Suomen elokuvahistorian pelottavimmista.
Seppälä näkee Mertasta ajavana motiivina herravihan, vaikka sinänsä elokuva ei käsittele politiikan ja yritysmaailman lehmänkauppoja. Herraviha on hänen mukaansa avain koko elokuvan ymmärtämiselle. Hän rinnastaa Mertasen Lalliin, perinteen mukaan piispa Henrikin tappaneeseen talonpoikaan. Tosin Lallin teko on yksilötason kosto, jollainen Mertasen suunnitelma ei ole. Seppälä luonnehtii Mertasen tekoa kollektiiviseksi siinä mielessä, että teollaan Mertanen uskoo saavansa korruption aikakauden päättymään.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvalle annettiin sekä kiitosta että kritiikkiä. Sakari Toiviainen (Ilta-Sanomat) piti elokuvaa harvinaisuutena: "Hyvin tehty toimintaelokuva supisuomalaisessa ympäristössä supisuomalaisin ihmisin". Myös Erkka Lehtolan (Aamulehti) arvio elokuva oli myönteinen, se on ammattitaitoisesti tehty, mutta hän löysi kuitenkin kritisoitavaa yhteiskunnallisen viitetaustan puuttumisesta. Pentti Stranius (Kansan Ääni) piti murhaajan hahmoa liian ilmeisenä, kliseisenä, kun taas Heikki Eteläpään (Uusi Suomi) mielestä Hannu Laurin roolisuoritus murhaajana oli karismaattinen. Arto Pajukallio antaa myöhemmässä arviossaan dialogille luonnehdinnan "väkinäisen makuinen". Pertti Avola (Helsingin Sanomat), toteaa että tarina on ajan myötä saanut valitettavasti uskottavuutta.
Aiheesta muualla

Ihalainen, Paavo: Jäähyväiset presidentille (1987). Elitisti, 2014.
Kalvasryhäkäs

| Kalvasryhäkäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Squamanitaceae
Suku::  Ryhäkkäät Cystoderma
Laji::  carcharias
Kaksiosainen nimi
 Cystoderma carcharias  (Pers.) Fayod 
Katso myös
   Kalvasryhäkäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalvasryhäkäs (Cystoderma carcharias) ryhäkkäisiin kuuluva sienilaji, jonka lakki on kupera ja keskuskohoumallinen. Lakki on väriltään harmaanpunertava ja leveydeltään on 3–6 senttimetriä. Heltat ovat valkoisia, kapeatyvisiä ja melko tiheitä. Sienen jalka on 4–8 senttimetriä pitkä ja siinä on kaulusmainen rengas. Jalka on renkaan alapuolelta jyväksinen ja lakin värinen ja renkaan yläpuolelta vaalea. Sienen malto on valkoista. Kalvasryhäkäs kasvaa yleisenä koko Suomessa seka- ja kangasmetsissä, niityillä ja pihapiireissä. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Kalvasryhäkäs ei ole ruokasieni, ja se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kalvasryhäkäs
Kareem Campbell

Kareem Campbell (s. 14. marraskuuta 1974) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hän on tullut tunnetuksi "The Ghetto Bird" -tempun popularisoinnista. Hän on esiintynyt myös Tony Hawk's -videopelisarjassa. Campbell on kotoisin New Yorkin Harlemista.
Kare Orko

Kare Risto Orko (19. joulukuuta 1940 Helsinki – 28. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen liikemies, joka toimi Suomi-Filmin toimitusjohtajana vuosina 1984–2014. Hän oli elokuvatuottaja ja -ohjaaja Risto Orkon neljäs lapsi. Kare Orko kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 1960 Munkkiniemen yhteiskoulusta. Teknillisessä korkeakoulussa opinnot jäivät kesken, kun työmaata isän johtaman Suomi-Filmin puolella alkoi aueta. Suomi-Filmin palkkalistolla Kare Orko oli ollut vuodesta 1955 saakka.”Viikkorahasysteemi vaihtui siihen, että saimme kuukausipalkan firmasta. Sen eteen joutui erilaisiin tilaisuuksiin autonkuljettajaksi ja ovipojaksi ja vaatteidenottajaksi”, Kare Orko muisteli vuonna 1998. Suomi-Filmin osakas Kare Orkosta tuli vuonna 1958 ja jäsen yhtiön hallitukseen 1965. Teknilliseksi johtajaksi hänet nimitettiin 1975, varatoimitusjohtajaksi 1980 ja toimitusjohtajaksi 1984. Orko työskenteli myös Suomi-Filmin uuden video-osaston päällikkönä vuodesta 1982 lähtien.
Orko oli Suomi-Filmin yhtiön hallituksessa vuoteen 2014 saakka ja osakkaana kuolemaansa asti.
Kanadan kansallispuistot

Kanadan kansallispuistot kartalla
Banffin kansallispuisto
Kanadan kansallispuistoihin kuuluu yli 40 suojeltua aluetta Kanadassa. Kansallispuistojen tarkoituksena on muodostaa suojeltujen alueiden yhteinen järjestelmä, joka edustaa kaikkia Kanadan erilaisia luonnonalueita. Järjestelmää ohjaava ryhmä, Parks Canada, on kehittänyt suunnitelman, joka rajaa 39 erilaista järjestelmään kuuluvaa aluetta, jotka edustavat kanadalaista maisemaa. Vuonna 2005 Parks Canada ilmoitti, että järjestelmä on 60 % valmis. Puistojen tärkein tavoite on suojella puistojen ekologista koskemattomuutta, mutta sallia ihmisten tutkia, oppia ja nauttia Kanadan luonnontiloista. Ensimmäinen Kanadan kansallispuisto oli Banff, joka perustettiin vuonna 1885 nimellä Rocky Mountainin kansallispuisto. Suurin puisto on Wood Buffalo, jonka pinta-ala on noin 45 000 km². Muita kansallispuistoja Kanadassa ovat Kluanen kansallispuisto, Miguashan kansallispuisto, Gros Mornen kansallispuisto ja Georgian Bay Islandsin kansallispuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanadan kansallispuistot Wikimedia Commonsissa
Kanadan kansallispuistot
Aulavik
Auyuittuq
Banff
Bruce Peninsula
Cape Breton Highlands
Elk Island
Forillon
Fundy
Georgian Bay Islands
Glacier
Grassland
Gros Morne
Gulf Islands
Gwai Haanas
Ivvavik
Jasper
Kejimkujik
Kluane
Kootenay
Kouchibougnac
La Maurice
Mingan Archipelago
Mount Revelstoke
Nahanni
Pacific Rim
Pelee
Prince Edward Island
Pukaswa
Prince Albert
Quttinirpaaq
Riding Mountain
Sirmilik
St. Lawrence Islands
Terra Nova
Torngat Mountains
Tuktut
Ukkusiksalik
Vuntut
Wapusk
Waterton
Wood Buffalo
Yoho
Kamagaya

| Kamagaya (鎌ケ谷市) |
| --- | --- |
 Kamagaya Fighters -stadion
 lippu:  symboli
 Kamagayan sijainti Chiban prefektuurissa
 Kamagaya
 Koordinaatit: 35°46′37″N, 140°00′03″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Chiban prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,08 km²
Väkiluku (07/2020):  109 384
 – Väestötiheys:  5 189,0 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Osmanthus fragrans
 – Kukka:  Päärynän kukka ja jalokello
 
 https://www.city.kamagaya.chiba.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamagaya (jap. 鎌ケ谷市, Kamagaya-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä. Kamagayassa on 109 384 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 21,08 neliökilometriä.
Asutus Kamagayan alueella on vanhaa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla seutu tunnettiin villihevosten laidunalueena ja haukkametsästysalueena. Maanviljelyn käyttöön aluetta alettiin ottaa Meiji-restauraation jälkeen, ja siellä tuotettiin muun muassa vihanneksia ja päärynöitä. 1960-luvulta lähtien se on kasvanut nopeasti yhtenä Tokion esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kamagaya sai vuonna 1971. Silloin siellä oli noin 45 000 asukasta.
Kamagayaa palvelevat Hokusō-rautateiden Hokusō-linja, Keisei-rautateiden Naritan lentoasemalinja, Shin-Keisei-rautateiden Shin-Keisei-linja ja Tōbu-rautateiden Noda-linja.
Kuvia

Nezu-jinja
Kamagayan rautatieasema
Maruyaman kaupunginosaa
Kamagaya-daibutsu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamagaya Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kamae

Kamae (jap. 構え:かまえ) on japanilainen budokäsite joka tarkoittaa valmiusasentoa. Käsitteenä kamae sisältää lukuisia erilaisia budolajeissa käytettäviä asentoja sekä aseilla että ilman. Kamae on staattisen liikkeen "pysäytyskuva". Kamaelle on ominaista joko puolustuksellisuus, jolloin se on yleensä budokan keskilinjaa suojaava tai hyökkäävyys. Jälkimmäisessä tapauksessa budokan keskilinjalla usein ilmenee suki, eli aukkopaikka, osoituksena kyseessä olevan kamaen valinneen budokan sutemista, eli hyökkäykseen sitoutumisesta.
Ase kamaet > Peruskamaet miekalla

Kendo no Kata-sarjassa bokkenilla tehtävät peruskamaet tachille :
Chūdan No Kamae - Miekka vartalon edessä, kärki kurkun korkeudella
Jōdan No Kamae - Miekka kohotettuna pään päälle
Jōdan No Kamaesta on olemassa sekä oikeanpuoleinen (migi-) että vasemmanpuoleinen (hidari-) muoto
Hassō No Kamae - Miekka kohotettuna pään sivulle
Hassō No Kamaesta on olemassa sekä oikeanpuoleinen (migi-) että vasemmanpuoleinen (hidari-) muoto
Gedan No Kamae - Miekka vartalon edessä, kärki laskettuna alas
Waki No Kamae - Miekka vartalon sivulla, osittain sen takana, kärki taaksepäin
Muita valmiusasentoja
Heso Gedan No Kamae
Seigan No Kamae
Ase kamaet > Peruskamaet jōdō:lla

ZNKR jōdō katasarjassa tehtävät jōn peruskamaet shijōlle :
Tsune no kamae
Honte no kamae
Hiki otoshi no kamae
Gyakute no kamae
Hissage no kamae
Ichi monji no kamae
Kasumi no kamae
Tsuki zue no kamae
Monomi no kamae
Nishioka Tsuneo sensein chūdan no kamae
Juudaksenpuut

| Juudaksenpuut |
| --- | --- |
 Palestiinanjuudaksenpuu (Cercis siliquastrum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (engl. Eudicots)
Kladi::  Rosidit
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Caesalpinioideae
Suku::  Juudaksenpuut Cercis  L.
Tyyppilaji
 juudaksenpuu Cercis siliquastrum L. (1753) 
Katso myös
   Juudaksenpuut Wikispeciesissä   Juudaksenpuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juudaksenpuut (Cercis) on hernekasveihin kuuluva suku. Siinä on kymmenen lajia, joita esiintyy Etelä-Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa lauhkealla tai subtrooppisella alueella. Amerikanjuudaksenpuuta sekä palestiinanjuudaksenpuuta kasvatetaan bonsaina ja maustekasvina.
Lajeja

amerikanjuudaksenpuu (Cercis canadensis)
Cercis chinensis
Cercis chingii
Cercis chuniana
Cercis glabra
Cercis griffithii
Cercis racemosa
juudaksenpuu eli palestiinanjuudaksenpuu (Cercis siliquastrum)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Juudaksenpuut – Cercis
Kalliojärvi (Virrat, Karttiperä)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°08′01″N, 23°31′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  35.416.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  188,4 m  
Rantaviiva:  0,605 km  
Pinta-ala:  2,056 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Karttiperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Havanganjärven valuma-alueeseen (35.416) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 188,4 metriä mpy.
Kalliojärvi (Ylöjärvi, Poikelus)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°48′23″N, 23°38′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Ylinen-Poikelukseen 
Järvinumero:  35.341.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,3 m  
Rantaviiva:  1,483 km  
Pinta-ala:  7,833 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,8 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Jakaman–Kuusjärven alueeseen (35.341) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,3 metriä mpy.
Kari Gjesteby

| Kari Gjesteby> Norjan oikeusministeri |
| --- | --- |
 Brundtlandin III hallitus 3. marraskuuta 1990 – 4. syyskuuta 1992  
Edeltäjä:  Else Bugge Fougner
Seuraaja:  Grete Faremo
Norjan kauppaministeri
 Brundtlandin I hallitus 4. helmikuuta 1981 – 14. lokakuuta 1981  
Edeltäjä:  Reiulf Steen
Seuraaja:  Arne Skauge
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1947 (ikä 77) Oslo, Norja
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Koulutus:  Norjan kauppakorkeakoulu
Kari Gjesteby (s. 16. toukokuuta 1947 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kauppaministerinä vuonna 1981 ja oikeusministerinä 1990–1992.
Aiheesta muualla

Kari Gjesteby Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Kahdenkertainen kirjanpito

Kahdenkertainen kirjanpito on kirjanpitotapa, jossa jokaisen tapahtuman yhteydessä merkitään sekä mistä raha on otettu että minne se on laitettu.
Historia

Kahdenkertaisen kirjanpidon yleistyminen tavalliseksi menetelmäksi on merkitty italialaisen matemaatikon, Leonardo da Vincin työtoverin, fransiskaanimunkki Luca Paciolin (n. 1450–1514) ansioksi. Paciolin pääteos oli "Summa di arithmetica, geometrica, proportione et proportionalita". Kirja julkaistiin vuonna 1494 ja tässä kirjassa on esitetty muun matemaattisen tutkimuksen ohessa kahdenkertaisen kirjanpidon periaatteet. Teos merkitsi kahdenkertaisen kirjanpidon läpimurtoa ja Paciolin kuvaama menetelmä on periaatteessa toiminut pohjana kaikille sen jälkeen julkaistuille kirjanpidon oppaille. Ilmeisestikään hän ei keksinyt kahdenkertaista kirjanpitoa, mutta kuvasi selkeästi venetsialaiskauppiaiden käyttämän menetelmän.  
Ensimmäinen suomenkielinen kirjanpidon oppikirja julkaistiin 1800-luvun puolivälissä, jolloin ilmestyi August Liliuksen oppikirja Käytännöllinen opastus Yksinkertaisessa kirjanpidossa varsinkin Tehdastelijoille ja Ammattilaisille. Tämä opus käsitteli kuitenkin vain yhdenkertaista italialaista kirjanpitoa. Kahdenkertaisen kirjanpidon periaatteet tulivat suomalaisiin oppikirjoihin vasta 1900-luvun alkupuolella.
Periaate

Kahdenkertaisen kirjanpidon perusidea on seurata kahta taloudellista asiaa:
Mihin rahaa on käytetty?
Mistä raha on saatu?
Esimerkki:
Rahan käyttö: Ostettu elokuvalippu 10 €
Rahan lähde: Oma Kukkaro 10 €
Rahoitustapahtumissa rahan lähteitä ovat pääoman hankinta ja suoritteiden myynti. Rahan käyttöä on kolmenlaista: tuotannontekijöiden hankinta (työ, raaka-aineet, koneet), pääoman palautukset ja voitonjako.
Tili

Eri rahan käytön kohteita ja rahan lähteitä kutsutaan tileiksi. Tiliä voidaan havainnollistaa niin sanotulla tiliristikolla, jossa tilin vasenta puolta kutsutaan nimellä debet ja oikeaa puolta nimellä kredit . Debetiin merkitään aina rahan käyttö ja kreditiin vastaavan taloudellisen tapahtuman rahan lähde, jolloin rahan käytön summa on aina sama kuin rahan lähteenkin, jos kirjanpidossa ei ole tehty virheitä. Tällöin on kuitenkin rahan "käytöksi" luettava myös sen jääminen toistaiseksi yrityksen kassaan, joka taas voi olla myös rahan (välittömänä joskaan ei viimekätisenä) "lähteenä". Yksi kahdenkertaisen kirjanpidon alkuperäisiä ideoita olikin nimenomaan virheiden paljastuminen automaattisesti.
Kirjanpitoon merkittävät liiketapahtumat luokitellaan seuraavasti:
Menon ja tulon syntyminen

Kahdenkertaiseen kirjanpitoon kirjattava meno syntyy samalla hetkellä kun yrityksen tuotannontekijä otetaan vastaan. Esimerkiksi ravintolalle syntyy meno samalla hetkellä kun se vastaanottaa keittiöön vihanneslähetyksen. 
Vihanneslähetyksen maksaminen viikkoa myöhemmin ei enää synnytä menoa, se on rahoitustapahtuma.
Tulo syntyy yritykselle samalla hetkellä kun sen valmistama tuote tai palvelu luovutetaan asiakkaalle. Kun asiakas maksaa ostamansa tuotteen pari viikkoa myöhemmin, on kyseessä jälleen rahoitustapahtuma.
Kari Gerkman

Kari Juhani Gerkman (5. marraskuuta 1962 Helsinki – 7. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen triathlonisti. Hän oli 1997 voittamassa EM-pronssia triathlonin täysmatkojen joukkuekilpailussa Pauli Kiurun ja Mika Luodon kanssa. Gerkman osallistui kuusi kertaa Havaijin Ironman-kilpailuun.
Gerkmanin vaimo Ghita Gerkman (o.s. Jarlström) on myös ollut triathlonisti. Gerkman oli vaimonsa kanssa innokkaita golfin pelaajia ja myös heidän poikansa Elmo Gerkman (s. 2003) on kilpatason golfaaja.
Urheilun ohella Gerkman työskenteli myös esimerkiksi kondiittorina, varaluottamusmiehenä Fazerilla, työnjohtajana, yrittäjänä ja yritysvalmentajana.
Gerkman sairasti sydäntä laajentavaa eli dilatoivaa kardiomyopatiaa ja menehtyi sydämensiirto-operaatiossa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Kari Gerkman triathlon.org-sivustolla
Juvisy-sur-Orge

| Juvisy-sur-Orge |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Juvisy-sur-Orge
 Koordinaatit: 48°41′26″N, 2°22′21″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Essonne
Arrondissementti:  Palaiseau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,2 km²
Väkiluku (2014):  16 160 
 – Väestötiheys:  7 214 as./km²
Kunnan numero:  91326
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juvisy-sur-Orge on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella.  Se sijaitsee noin 25 kilometriä Pariisista etelään Seinejoen varrella.
Camille Flammarionin observatorio
Julius Caesar mainitsee kirjoituksessaan Juvisyn gallialaisten leirinä Gallian sodassa. Kaupungista tuli tärkeä liikenteen solmukohta kun Juvisyn rautatieasema perustettiin vuonna 1840, ja yksi harvoista Seinen ylittävistä silloista rakennettiin vuonna 1893. Kaupunki tuhoutui pahoin liittoutuneiden pommituksessa 18. huhtikuuta 1944. Juvisy-sur-Orgen uusittu rautatieasema on nykyään Île-de-Francen neljänneksi vilkkain. Kaupungissa on Camille Flammarionin observatorio.
Tunnettuja kuntalaisia

Camille Flammarion (1842-1925), tähtitieteilijä
Raymond Queneau (1903-1976), kirjailija
Jean-Jacques Annaud (1943- ), elokuvaohjaaja
Christophe (1945- ), laulaja
Ladji Doucouré (1983- ), yleisurheilija
Emmanuelle Charpentier (1968- ), kemian nobelisti 2020 (CRISPR/Cas9-menetelmän kehityksestä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juvisy-sur-Orge Wikimedia Commonsissa
Kansalaisluottamus

Kansalaisluottamus (ruots. medborgerligt förtroende) oli aikaisemmin Suomen laissa tunnettu käsite. Vuoden 1889 rikoslain nojalla rikoksiin syyllistynyt, joka tuomittiin kuritushuone- tai vankeusrangaistuksiin, oli useissa tapauksissa sen lisäksi tuomittava lisärangaistuksena ainiaaksi tai määräajaksi (1–15 vuodeksi) menettämään myös kansalaisluottamuksensa. Tällöin hän oli kansalaisluottamusta vailla tietyn ajan vielä sen jälkeen, kun hänet oli vapautettu.
Kansalaisluottamuksen menettänyt henkilö ei ollut äänioikeutettu eikä vaalikelpoinen kunnallisissa tai valtiollisissa vaaleissa. Häntä ei voitu nimittää valtion tai kunnan virkaan eikä valita jäseneksi kunnallisiin lautakuntiin tai yhdistyksen hallitukseen. Hän ei myöskään voinut toimia todistajana eikä toisen henkilön asiamiehenä oikeudessa. Lisäksi henkilö, joka oli menettänyt kansalaisluottamuksensa, ei saanut toimia kauppiaana eikä harjoittaa eräitä laissa mainittuja elinkeinoja.
Kansalaisluottamuksen menettäminen merkittiin myös kirkonkirjoihin ja siviilirekisteriin, ja se oli merkittävä virkatodistukseen.
Jos alle 18-vuotias syyllistyi rikokseen, josta oli säädetty kansalaisluottamuksen menetys, hänet tuomittiin sen asemesta vain todistajaksi kelpaamattomaksi, enintään kolmeksi vuodeksi.
Kansalaisluottamuksen menettämisseuraamus poistettiin eräiden muiden lisärangaistusten (mm. maan palvelukseen kelpaamattomuuden) ohella Suomen rangaistusjärjestelmästä vuonna 1969, todistajaksi kelpaamattomuus jo vuonna 1953.
Aiheesta muualla

Suomen Suuriruhtinaanmaan rikoslaki (39/1889) (alkuperäinen säädös vuodelta 1889)
Armollinen Asetus papistolle annettavista rikosasiain luetteloista (48B/1896)
Laki eräiden lisärangaistusten poistamisesta (1/1969) Wikiaineistossa
Kakha Kaladze

| Kakhaber Kaladze |
| --- | --- |

Varapääministeri ja energiaministeri
 25. lokakuuta 2012 –  
Pääministeri:  Bidzina Ivanišvili (2012–2013) Irakli Garibašvili (2013–)
Edeltäjä:  Vakhtang Balavadze
Kansanedustaja
 2012–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1978 
Ammatti:  Liikemies
Puoliso:  Anouki
Tiedot
Puolue:  Georgialainen unelma
 Nimikirjoitus
| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 27. helmikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Samtredia, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Lempinimi: Kala
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1997 1998–2001 2001–2010 2010–2012 | Tbilisin Dynamo FK Dynamo Kiova AC Milan Genoa CFC | 82 (1) 71 (6) 194 (12) 53 (1) |
Maajoukkue
| 1996–2011 | Georgia | 83 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. heinäkuuta 2015.
Kakhaber ”Kakha” Kaladze (s. 27. helmikuuta 1978 Samtredia, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen poliitikko ja entinen jalkapalloilija. Kaladze on toiminut maansa varapääministerinä ja energiaministerinä.