stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kosmologinen todistus

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Kosmologinen todistus eli kaikkeuden luojaan perustuva todistus on yritys todistaa Jumalan olemassaolo väittämällä, että Jumala on olemassa, koska kaikkeudella täytyy olla luoja.
Todistuksesta esitti muun muassa Tuomas Akvinolainen useita hieman toisistaan poikkeavia versioita. Hänen mukaansa liikkeen aiheuttaa aina jonkin toisen kappaleen liike, jonka taas aiheuttaa jonkin muun kappaleen liike ja niin edelleen, mutta tällainen ketju ei voinut jatkua loppumattomiin, vaan alku­syynä oli oltava jokin liikkumaton liikuttaja, joka ei itse liiku, mutta saa aikaan liikettä. Toisen muunnelman mukaan ylipäänsä jokaisella tapahtumalla oli jokin syy, jolla taas oli jokin syy ja niin edelleen, mutta perimmäisenä alku­syynä oli oltava jotakin, millä ei enää ole syytä; tämä oli ilmeisesti Jumala.  Tässä muodossa todistus tunnetaan myös ensimmäisen syyn todistuksena.
Tätä todistusta vastaan on väitetty, ettei sarjalla tarvitse välttämättä olla ensimmäistä jäsentä: esimerkiksi negatiivisten kokonaislukujen sarjalla on viimeinen (-1) mutta ei ensimmäistä jäsentä.. Esimerkiksi Leibniz ei hyväksynytkään todistusta Tuomas Akvinolaisen esittämässä muodossa, mutta väitti, että kaikkeudella kokonaisuudessaan on oltava jokin ulkoinen syy, joka on olemassa mistään edeltävistä syistä riippumatta, siis Jumala.. Tähän vuorostaan Immanuel Kant huomautti, että ajatus, että jokin olio olisi ehdottoman välttämättömästi olemassa, edellyttää, että ontologinen todistus olisi jossakin muodossa pätevä, minkä hän kuitenkin oli itse väittänyt kumonneensa.
Uuden ajan keskustelua

Alkuräjähdysmallia on pyritty tulkitsemaan myös kosmologisen todistuksen mukaisesti. Näitä tulkintoja arvosteli muun muassa neuvostoliittolainen tähtitieteilijä Viktor Ambarzumjan. Ambarzumjanin mukaan aine pyrkii muodostamaan yhä uudenlaisia järjestelmiä, kun siirrytään pienemmistä järjestelmistä suurempiin. Ambarzumjanin mukaan voidaan kuvitella, että aine voi muodostaa äärettömän määrän erilaisia, sisäkkäisiä järjestelmiä, joista ihminen on toistaiseksi havainnut kvarkkien ja havaitsemamme kaikkeuden väliset järjestelmät. Ambarzumjanin mukaan mikään ei estä ajattelemasta kaikkeutta äärettömäksi ja ikuiseksi. Hänen mukaansa havaitsemaamme osaa kaikkeudesta ei voida kutsua kaikkeudeksi, koska on mahdollista, että havaittu osa kaikkeutta on vain osa suurempaa järjestelmää, joka voi puolestaan olla osa suurempaa järjestelmää ja niin edelleen. Ambarzumjan varoitti tekemästä ihmisen lähiympäristöä koskevista havainnoista liian pitkälle meneviä johtopäätöksiä koko kaikkeuden suhteen. Ihmisen toistaiseksi havaitsemaa kaikkeuden osaa Ambarzumjan kutsui metagalaksiksi. Voi olla olemassa muita samanlaisia metagalakseja, jopa ääretön määrä.
Kosmologi Stephen Hawkingin näkemyksen mukaan kaikkeus on syntynyt ilman jumalan vaikutusta. Hänen mukaansa voidaan nähdä, että alkuräjähdys on ollut johdonmukainen seuraus fysiikan laeista. Kirjassaan Ajan lyhyt historia Hawking pitää jumalan olemassaoloa mahdollisena. Vuonna 1992 löydettiin toisesta aurinkokunnasta ensimmäinen tähteä kiertävä planeetta. Tämä sai Hawkingin tarkistamaan käsitystään sikäli että planeetan löytäminen osoitti Hawkingille, ettei ihmisten aurinkokunta ole kaikkeudessa keskeisessä asemassa. Kaikkeutta ei ole luotu vain palvelemaan ihmistä.
Kirjallisuutta

Craig, William Lane & Smith, Quentin: Theism, atheism, and big bang cosmology.  Oxford:  Clarendon Press, 1993.  ISBN 0-19-826348-1  (englanniksi)
Stenger, Victor J.: Has science found god? The latest results in the search for purpose in the universe.  Amherst, New York:  Prometheus, 2003.  ISBN 1591020182  (englanniksi)
Stenger, Victor J.: God: The failed hypothesis: How science shows that God does not exist.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2007.  ISBN 9781591024811  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Teleological Arguments for God's Existence. Stanford Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Jumalan olemassaolo: Kosmologinen kalam-argumentti Janne Saarela - Jurvan Baptistiseurakunta
Korroosio (yhtye)

Korroosion logo
Korroosio on 1979 Raisiossa perustettu uuden aallon yhtye, jonka suurin hitti oli yhtyeen kitaristin Joel Hallikaisen säveltämä ja vuonna 1980 ensimmäisen kerran levytetty kappale "Hei hei hei". Kappaleen laulaa sanoittaja Jarmo Hauhtonen. Korroosio on julkaissut kaksi pitkäsoittoa: vuonna 1982 ilmestyi Kyllä tytöt ymmärtää ja vuonna 2013 tuplapainoksena Kunniakierros-albumi.
Korroosio-yhtyeen jäsenistä parhaiten tunnetaan myöhemmin taikurina, iskelmälaulajana ja TV-kasvona tunnettu kitaristi Joel Hallikainen eli Je(e)sus Caesar. Hän erosi yhtyeestä 1981.
Historia

Korroosio perustettiin Raisiossa vuonna 1979. Sen alkuperäiset jäsenet ovat Jarmo Hauhtonen (laulu), Joel Hallikainen (kitara), Heikki Riihelä (basso) ja Lasse Jalonen (rummut). Hieman myöhemmin mukaan tuli myös kosketinsoittaja Jani Juusela sekä vuonna 1980 toinen kitaristi Kari Jalonen. Joel Hallikaisen lähdettyä vuonna 1981 yhtyeessä hänet korvasi raisiolaisen SIG-yhtyeen entinen jäsen Timo Kilpinen. Armeijaan lähteneen basistin tilalle tuli Juha Vuorijärvi.
Korroosion hajottua vuonna 1983 yhtyeen toimintaa jatkoi Nice Prize, joka esiintyi myös nimellä Korroosio. Yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Kari Jalonen (kitara) ja Harri Katunpää (rummut). Nice Prizea seurasi DoReMi-yhtye, joka esiintyi myös Korroosiona ja tekikin tällä nimellä kolmen kappaleen demonauhan studiossa Paraisilla. Demon kappaleet olivat ”Anitan unet”, ”Rauhaa” sekä rock-versio kappaleesta ”Hei hei hei". Tässä yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Risto Vuorinen (kitara), Kari Jalonen (kitara), Pauli Paju (basso) ja Mika Kaunisto (rummut). Sittemmin Korroosio-yhtyeen jäsenet ovat soittaneet myös useissa muissa kokoonpanoissa.
Korroosio on tehnyt tasaisin väliajoin comebackejä, muun muassa vuonna 1996 ja vuonna 2009. Muutamia keikkoja käsittäneen kiertueen nimenä on käytetty myös "Never Ending Tour 1979-20??". Vuonna 2009 yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Timo Kilpinen (kitara), Kari Jalonen (kitara), Heikki Riihelä (basso), Juha Vuorijärvi (basso) ja Lasse Jalonen (rummut). Joel Hallikainen oli vielä tuolloin liian kiireinen ehtiäkseen mukaan. Vuonna 2010 hänkin palasi takaisin yhtyeeseen. Korroosio esiintyi Turussa Down By The Laituri -kaupunkifestivaaleilla vuonna 2010. Yhtyeessä oli mukana myös toisena rumpalina Markku "Mäikkä" Tuomi. Nykyään Korroosio jatkaa toimintaansa yhdenksänmiehisellä kokoonpanolla, johon kuuluvat kaikki yhtyeessä soittaneet muusikot.
Korroosion toinen albumi Kunniakierros julkaistiin 1. marraskuuta 2013.
Vaikutus

Myös muut yhtyeet ovat levyttäneet Korroosion kappaleita. Näihin versioihin kuuluvat muun muassa Raivopäät-yhtyeen tulkinta kappaleesta ”Kuka myi kapinan” ja Klamydian ”Hei hei hei”. Myös saksalainen punk-yhtye Al-Anon on tehnyt omintakeisen version kappaleesta ”Hei hei hei”.
Kokoonpano

Jarmo Hauhtonen – laulu
Joel Hallikainen – kitara
Heikki Riihelä – basso
Lasse Jalonen – rummut
Jani Juusela – koskettimet
Kari Jalonen – kitara
Juha Vuorijärvi – basso
Timo Kilpinen – kitara
Markku Tuomi – rummut
Diskografia > Albumit

Kyllä tytöt ymmärtää (1982,  Johanna, JHN 2076; uusintapainos 2012, Svart Records, SVR-121, LP)
Kunniakierros (2013,  omakustanne CDR, KCD-001; Propaganda Records, PRO 2128, CD, 2013)
Diskografia > Singlet

”Hei hei hei / Hän on niin puhdas” (1981, Johanna/California, Cs 001)
”Se et ole sinä / Nuo kauniit sanat” (1982, Johanna, JHX 015, promo)
Diskografia > Kokoelmilla mm.

Asfalttidisco (1980,  Kräk!, kappaleet ”TV:n uhri” ja ”Kuka myi kapinan”; uusintapainos 2013)
Vaahtopäät (1980,  Selecta, kappale ”Hei hei hei”; uusintapainos 2009)
Kotimaisia rock hittejä 1 (1982,  Polarvox, LJTLP 1013)
Punkrokki (1995,  Johanna, JHNCD 2516)
Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 (2009,  Stupido Records, TWINCD99, 4CD)
Suomirockin kultainen 80-luku (2009,  EMI, 5CD)
Aiheesta muualla

Korroosio Facebookissa
Kirjallisuutta

Mika Saastamoinen: Parasta Lapsille Suomipunk 1977–1984.  Johnny Kniga, 2007.  ISBN 978-951-0-32379-3
Kotyle

Nestorin malja, kotyle tai skyfos Pithekussaista, n. 750–700 eaa.
Kotyle (m.kreik. κοτύλη, kotylē) on antiikin aikainen keraaminen juomamalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Kotyle-nimitys viittasi antiikissa erilaisiin juomamaljoihin yleensä. Usein se nähdään kuitenkin omaksi tyypikseen. Tässä merkityksessä kotyle on syvä jalaton juomamalja, jossa on kaksi vaakasuuntaista kädensijaa lähellä suuta. Athenaioksen perusteella nimitystä kotyle käytettiin sekä kädensijallisista että kädensijattomista maljoista. Usein kotyle käsitetään kuitenkin samaksi kuin skyfos, josta sen erottaminen on hankalaa. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.
Kotyle oli myös tilavuusmitta, noin 2,7 dl.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kotylet Wikimedia Commonsissa
Kati Kovalainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | 1997 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | 1999 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | 2000 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | 2004 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | 2008 | jääkiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 1995 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | 1996 | jääkiekko |  |
Kati Kovalainen (s. 24. tammikuuta 1975 Leppävirta) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi kauden 2007–2008 Venäjällä Nižni Novgorodin SKIF-joukkueessa.
Kovalainen on pelannut Torinon 2006 talviolympialaisissa sekä kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa ja kaksi kertaa MM-kisoja edeltäneissä EM-kilpailuissa. Hän voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1995 ja on lisäksi saavuttanut viisi MM-pronssia ja yhden EM-pronssin. Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueessa hän on pelannut yli 180 maaottelua.
Kotimaassaan Kovalainen on edustanut Kalevan Palloa, Espoo Bluesia ja Itä-Helsingin Kiekkoa. Suomen mestaruuden hän voitti Bluesin riveissä vuosina 1999 ja 2000. Syksyllä 2007 hän siirtyi kolmen muun suomalaispelaajan kanssa Venäjälle Nižni Novgorodin SKIF:iin.
Juhani Kouki

| Juhani Kouki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. marraskuuta 1951 Lohja
Kuollut: 12. joulukuuta 2017 (66 vuotta) Lahti
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Elonet
Kari Juhani Kouki (23. marraskuuta 1951 Lohja – 12. joulukuuta 2017 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. Vahvasti teatteripainotteisen uran tehnyt Kouki näytteli vuodesta 1985 alkaen Lahden kaupunginteatterissa muun muassa klassikoissa Hamlet ja Nummisuutarit.
Ura

Koukin vanhemmat olivat kirvesmies Toivo Kouki ja Mirjam Kouki. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa 1970–1974. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä oli Ahaa-teatteriin 1974–1980. Vuosina 1980–1983 Kouki näytteli Kajaanin kaupunginteatterissa, minkä jälkeen hän toimi vapaana näyttelijänä. Vuonna 1985 hänet kiinnitettiin Lahden kaupunginteatteriin.
Koukin varhaisia rooleja olivat esimerkiksi Tuskan punanen (Muurmannin rataroikka), Nil (Pikkuporvarit) ja Ketonen (Rööki-Rocky). Lahden kaupunginteatterissa hän näytteli muun muassa näytelmissä Nummisuutarit (1999), Tulitikkuja lainaamassa (2000), Hamlet (2003), Ja hänen olivat linnut (2005) ja Yksi lensi yli käenpesän (2007). Kari Paukkusen ohjaama Tulitikkuja lainaamassa sai runsaat 15 000 katsojaa.
Vuonna 1985 Kouki tulkitsi Anttosen osan Veikko Kerttulan televisioelokuvassa Rajankäynti. IMDb:n mukaan Kouki teki Veijon roolin televisionäytelmässä Tohvelisankarin rouva vuonna 1984.
Jaroslav Kovár

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bern 1954 | korkeushyppy |  |
Jaroslav Kovár (12. toukokuuta 1934 – 14. helmikuuta 2015) oli tšekkoslovakialainen korkeushyppääjä.
Kovár saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 korkeushypyssä pronssia tuloksella 196 cm. Hänen edelleen sijoittuivat Ruotsin Bengt Nilsson ja hänen maanmiehensä Jiří Lánsky.
Korpilahti

| Korpilahti> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Jyväskylä |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°01′00″N, 025°33′40″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Keski-Suomen maakunta
Seutukunta:  Jyväskylän seutukunta
Kuntanumero:  277
Hallinnollinen keskus:  Korpilahden kirkonkylä
Perustettu:  1867
– emäpitäjä:  Jämsä
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Jyväskylä Jyväskylän maalaiskunta Korpilahti
– syntynyt kunta:  Jyväskylä
Pinta-ala:  794,62 km²  (1.1.2008)
– maa:  614,58 km²
– sisävesi:  180,04 km²
Väkiluku:  5 061   (31.12.2008)
– väestötiheys:  8,23 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  17,3 %
– 15–64-v.:  61,5 %
– yli 64-v.:  21,2 %
Korpilahti Oravivuoren laen näkötornista
Kärkistensalmen silta
Korpilahti (epävirallisesti ruots. Korpilax) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomessa, Muuramen ja Jämsän välissä, Päijänteen molemmin puolin. Kunta liittyi Jyväskylän kaupunkiin vuoden 2009 alussa. Korpilahden naapurikunnat olivat juuri ennen kunnan lakkauttamista Joutsa, Jyväskylän mlk, Jämsä, Jämsänkoski, Luhanka, Muurame, Petäjävesi ja Toivakka.
Korpilahden kunnassa vuonna 2009 asui 5 061 asukasta sekä kesäaikana näiden lisäksi noin 4 500 mökkeilijää. Kunnan pinta-ala oli 794,62 km², josta 180,04 km² oli vesistöjä. Siihen kuuluvia maa-alueita on Päijänteen molemmilla puolilla, ja alueella on noin 200 järveä. Väestö on lähes kokonaan suomenkielinen.
Jyväskylän osa-aluejaossa Korpilahti muodostaa Korpilahden suuralueen. Vuonna 2009 Korpilahden suuralueella oli 5 071 asukasta ja vuonna 2016 sen asukasluku oli 4 960.
Liikenne

Korpilahden kautta kulkee valtatie 9, aiemmin myös valtatie 4. Entisellä Korpilahden alueella, Korpilahden-Luhangan maantiellä (nro 610), sijaitsee vuosina 1995–1997 rakennettu Kärkistensalmen silta, joka korvasi lossin. Seututie 610, joka on ainoa Korpilahden länsi- ja itäosan toisiinsa liittävä tieyhteys, jatkuu Luhangan kautta Joutsaan, jossa se yhtyy Päijänteen itäpuoliseen valtatie 4:ään (aiemmin kantatie 59). 1970-luvun lopulla valmistui Korpilahden kautta kulkeva, toistakymmentä vuotta rakenteilla ollut oikorata Jämsänkoskelta Jyväskylään, ja se lyhensi huomattavasti junamatkaa Tampereelta Keski-Suomeen. Rataosalla on Korpilahden alueella Suomen pisin rautatietunneli, noin 4,2 kilometrin pituinen Lahdenvuoren tunneli. Rautatiellä ei ole merkitystä paikallisten liikenneolojen kannalta, koska sillä ei ole henkilöliikennepaikkoja Korpilahden alueella. Korpilahti kuuluu sekä Jyväskylän että Jämsän vaikutusalueeseen; kummankin keskustaan on Korpilahden kirkonkylästä noin 30 kilometriä.
Liikenne > Etäisyyksiä Korpilahdelta

Helsinki 240 km
Jyväskylä 30 km
Lahti 145 km
Tampere 120 km
Jämsä 30 km
Historia

Korpilahden alueelta tehdyt esihistorialliset esinelöydöt osoittavat, että seudulla on liikkunut ihmisiä ainakin 5 000, ehkä jo 7 000 vuotta sitten. Hämäläisiä eränkävijöitä ilmaantui Korpilahden alueelle noin 400–500-luvuilla ajanlaskun alun jälkeen, kuten on päätelty löydetyistä soikeista tuluskivistä. Kiinteä asutus muodostui kuitenkin vasta paljon myöhemmin, ja alue pysyi kauan Jämsän takamaana. Päijänteen itäpuolinen osa Korpilahdesta oli Asikkalan ja Sääksmäen pitäjien erämaa-alueena. Erämaaomistuksista syntyneitä riitoja ratkottiin myös käräjillä, ja Jämsän käräjien pöytäkirjoissa vuosilta 1492 ja 1495 mainittiin esimerkiksi Korospohjan, Särkäntaipaleen ja Eväsvahan nimet. Vuoden 1539 maakirjan mukaan nykyisen Korpilahden alueella oli 13 taloa.
Korpilahti muodostettiin Jämsän kappeliksi vuonna 1691 ja siihen kuuluivat myös myöhemmät Muurame ja Säynätsalo. Pitäjän ensimmäinen kirkko vaurioitui isonvihan aikana ja sen tilalle valmistui leppävirtalaisen Arvi Junkkarisen johdolla uusi kirkko vuonna 1755. Nykyinen kirkko rakennettiin arkkitehti Charles Bassin piirustusten mukaan vuosina 1823–1826. Korpilahti määrättiin keisarillisella käskykirjeellä lokakuussa 1861 erotettavaksi itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta ensimmäinen oma kirkkoherra saatiin vasta vuonna 1872. Korpilahden asukasluku oli suurimmillaan yli 10 000 henkeä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Muurame erosi Korpilahdesta vuonna 1920 – tällöin Korpilahden väkiluku väheni lähes 3 000 hengellä – ja Säynätsalo edelleen Muuramesta vuonna 1923.
Korpilahdelle asutettiin jatkosodan jälkeen Valkjärven siirtoväkeä.
Korpilahti pysyi perinteisenä maa- ja metsätalouspitäjänä 1950-luvulle saakka, jolloin paikkakunnalle alkoi syntyä pienimuotoista teollisuutta. Vuoteen 1960 saakka Korpilahti kuului Hämeen lääniin, josta se siirrettiin vastaperustettuun Keski-Suomen lääniin. 1960-luvun aikana Korpilahden väkiluku alkoi laskea voimakkaasti, jopa enemmän kuin monissa syrjäisemmissä kunnissa. Yksinomaan vuoden 1965 aikana asukasluku laski 197 hengellä. Läheinen Jyväskylä veti puoleensa varsinkin nuoria muuttajia.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Korpilahden väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
| Korpilahden väestönkehitys 1880–1975 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 9 355 | 9 355 |
| 1890 | 1890 |    | 10 095 | 10 095 |
| 1900 | 1900 |    | 10 108 | 10 108 |
| 1910 | 1910 |    | 9 649 | 9 649 |
| 1920 | 1920 |    | 6 970 | 6 970 |
| 1930 | 1930 |    | 6 991 | 6 991 |
| 1940 | 1940 |    | 6 790 | 6 790 |
| 1950 | 1950 |    | 7 779 | 7 779 |
| 1960 | 1960 |    | 7 156 | 7 156 |
| 1970 | 1970 |    | 5 893 | 5 893 |
| 1975 | 1975 |    | 5 349 | 5 349 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vuonna 1920 Korpilahdesta erotettiin Muurame, jossa oli tuolloin 2 763 asukasta. Muuramesta erotettiin edelleen vuonna 1923 Säynätsalon seurakunnaksi alue, jolla asui 581 henkeä.
Kyliä

Korpilahden kyliä ovat mm. Moksi, Tikkala, Oittila, Saukkola, Ylä-Muuratjärvi, Putkilahti, Saakoski, Sarvenperä ja Heinosniemi.
Nähtävyyksiä

Seututie 610:n varrella, Kärkistensalmelta vajaat kymmenen kilometriä Luhangan suuntaan, on nykyisin luonnonsuojelualueena oleva, yli 120 metrin korkeuteen Päijänteen pinnasta kohoava Vaaruvuori, jonka kasvilajisto on ympäristöön verrattuna poikkeuksellisen runsas. Vuoren kohdalla oli yksi Suomen maanteiden jyrkimmistä nousuista, kunnes nykyinen tie valmistui aiemman tien itäpuolitse vuonna 1984. Imatran Voima suunnitteli vuorelle 1960-luvulta lähtien pumppuvoimalaa, jonka oli tarkoitus olla lajissaan Suomen ensimmäinen, mutta tämä hanke haudattiin lopullisesti 2000-luvun alussa.
Unescon Maailmanperintöluetteloon kuuluvan Struven ketjun  suojelluista mittauspisteistä yksi sijaitsee entisellä Korpilahdella, Oravivuoren laella.
Kuntaliitos

Korpilahdella järjestettiinmilloin? neuvoa-antava kansanäänestys liittymisestä Jyväskylään. Äänestäneitä oli 2 505, joista liitosta vastusti 1 303 (52,0 %) ja kannatti 1 055 (42,1 %). Äänestyksen lopputuloksesta ja kansalaiskeskustelusta huolimatta Korpilahden kunnanvaltuusto päättimilloin? äänin 17–10, että kunta yhdistyy Jyväskylään 1. tammikuuta 2009. Myös Jyväskylä hyväksyi liitoksen. Lisäksi 18. helmikuuta 2008 tehdyn päätöksen mukaan uuteen kaupunkiin liittyi Jyväskylän maalaiskunta.
Sisäministeriölle tehtiin kuntajaon muutosesitys Korpilahden eteläisen osan liittämiseksi Jämsään. Liitettäväksi ehdotetun alueen pinta-ala oli 20,8 % kunnan pinta-alasta ja alueella asui 12,9 % kunnan väestöstä. Kunnalle saapui määräaikaan mennessä 22 huomautusta, joista kuudessa kannatettiin ja kuudessatoista vastustettiin esitettyä liittämistä Jämsään.
Korpilahden entinen kunnanjohtaja Anssi Nykänen ja Jyväskylän kaupunginjohtaja Markku Andersson kannattivat liitosta Jyväskylään. Sen sijaan jyväskyläläiset kansanedustajat ja kaupunginvaltuutetut Petri Neittaanmäki ja Ahti Vielma vastustivat sitä.
Ruokakulttuuri

Korpilahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla veripalttu ja puolukat sekä rottamatti eli marjamämmi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korpilahti Wikimedia Commonsissa
| n k Keski-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hankasalmi  Joutsa  Jyväskylä  Jämsä  Kannonkoski  Karstula  Keuruu  Kinnula  Kivijärvi  Konnevesi  Kyyjärvi  Laukaa  Luhanka  Multia  Muurame  Petäjävesi  Pihtipudas  Saarijärvi  Toivakka  Uurainen  Viitasaari  Äänekoski 
Entiset kunnat:  Jyväskylän maalaiskunta  Jämsänkoski  Konginkangas  Korpilahti  Koskenpää  Kuorevesi  Leivonmäki  Längelmäki (osa)  Pihlajavesi  Pylkönmäki  Sumiainen  Suolahti  Säynätsalo  Äänekosken maalaiskunta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Kožim

Kožimjokea Jugyd-Van kansallispuiston alueella.
Kožim (ven. Ко́жим, komiksi Кожым, Kožym) on Petšoran vesistöön kuuluvan Kosjun sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 202 kilometriä, valuma-alueen laajus 5 180 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 120 kuutiometriä sekunnissa.
Kožim saa alkunsa Uralilta Narodnajavuoren itäpuolelta. Alajuoksullaan se virtaa soistuneella tasangolla kohti luodetta. Joen varrella sijaitsee Kožymin autioitunut taajama.
Karen Kraft

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | kaksikko i.p. |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | kaksikko i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tampere 1995 | kaksikko i.p. |  |
Karen Kraft (s. 3. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti olympialaisissa perämiehettömässä kaksikossa Melissa Ryanin kanssa hopeaa Atlantassa 1996 ja pronssia Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuskilpailuissa sama pari saavutti hopeaa Tampereella 1995.