stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo kenraaleista
Yhdysvallat > Sisällissodan etelävaltiot

Edward Porter Alexander -- (1835–1910),  prikaatikenraali
James J. Archer -- (1817–1864),  kenraalimajuri
Lewis Addison Armistead -- (1817–1863),  kenraalimajuri
Turner Ashby -- (1828–1862),  prikaatikenraali
William Barksdale -- (1821–1863), kenraali
P. G. T. Beauregard -- (1818–1893), kenraali
Barnard Elliot Bee jr. -- (1824–1861), kenraali
Braxton Bragg -- (1817–1876), kenraali
John C. Breckinridge -- (1821–1875), kenraalimajuri
John C. Brown -- (1827–1889), kenraalimajuri
Simon Bolivar Buckner -- (1823‐1914), kenraaliluutnantti
Thomas James Churchill -- (1824–1905), kenraalimajuri
Thomas Reade Rootes Cobb -- (1823–1862), prikaatikenraali
Jubal Early -- (1816–1894), kenraaliluutnantti
Richard S. Ewell -- (1817–1872), kenraaliluutnantti
Nathan Bedford Forrest -- (1821–1877), ratsuväen kenraali
Richard B. Garnett -- (1817–1863), kenraali
Robert S. Garnett -- (1819–1861), kenraali
George Gordon -- (1836–1911), prikaatikenraali
John Brown Gordon -- (1832–1904), kenraali
John Gregg -- (1828–1864), prikaatikenraali
Maxcy Gregg -- (1814–1862), prikaatikenraali
Wade Hampton III -- (1818–1902), kenraaliluutnantti
William J. Hardee -- (1815–1873), kenraaliluutnantti
Henry Heth -- (1825–1899), kenraalimajuri
A. P. Hill -- (1825–1865), kenraaliluutnantti
Daniel Harvey Hill -- (1821–1889), kenraaliluutnantti
John Bell Hood -- (1831–1879), kenraaliluutnantti
Stonewall Jackson -- (1824–1863), kenraaliluutnantti
Micah Jenkins -- (1835–1864), prikaatikenraali
Edward Johnson -- (1816–1873), kenraalimajuri
Albert Sidney Johnston -- (1803–1862), kenraali (aiemmin prikaatikenraali Yhdysvaltojen ja Teksasin armeijassa)
Joseph E. Johnston -- (1807–1901), kenraali (aiemmin prikaatikenraali Yhdysvaltojen armeijassa)
James L. Kemper -- (1823–1895), kenraalimajuri
Robert E. Lee -- (1807–1870), kenraali
William Dorsey Pender -- (1834–1863), kenraalimajuri
J. Johnston Pettigrew -- (1828–1863), prikaatikenraali
George Pickett -- (1825–1875), kenraali
Leonidas Polk -- (1804–1864), kenraaliluutnantti
Edmund Kirby Smith -- (1824–1893), kenraali
J. E. B. Stuart -- (1833–1864), kenraali
Richard Taylor -- (1826–1879), kenraaliluutnantti
Earl Van Dorn -- (1820–1863), kenraalimajuri
Stand Watie -- (1806–1871), prikaatikenraali, cherokee-heimojohtaja.
Yhdistynyt kuningaskunta

Benedict Arnold -- (1741–1801), kenraalimajuri. Yhdysvaltalainen kenraali, joka vaihtoi puolta.
Frederick Browning -- (1896–1965), kenraaliluutnantti
John Burgoyne -- (1722–1792), kenraali
William Francis Butler -- (1838–1910), kenraaliluutnantti
Guy Carleton -- (1724–1808), kenraali
Crawford Chamberlain -- (1821–1902), kenraali
Thomas Hardy Chamberlain -- (1822–1879), kenraalimajuri
John Adrian Chamier (1883–1974), ilmavoimien prikaatikenraali
John Churchill -- (1650–1722), kenraali
Tom Churchill -- (1907–1990), kenraalimajuri
Henry Clinton -- (1738–1795), kenraali
Robert Clive -- (1725–1778), kenraali
Charles Cornwallis -- (1738–1805), kenraali, markiisi
Wilhelm Cumberland -- (1721–1765), kenraali
Alan Cunningham -- (1887–1983), kenraali
Reginald Dyer -- (1864–1925), prikaatikenraali, Amritsarin verilöylyn komentaja
Sir John Eccles -- (1898–1966), amiraali
Christopher Foxley-Norris -- (1917–2003), kenraali
John Dutton Frost -- (1912–1993), kenraalimajuri
J. F. C. Fuller -- (1878–1966), kenraalimajuri, sotateoreetikko
Thomas Gage -- (1738–1787), kenraali
Glyn Gilbert -- (1920–2003), kenraalimajuri
Charles George Gordon -- (1833–1885), kenraalimajuri
William Gott -- (1889–1981), kenraaliluutnantti
Ian Hamilton -- (1853–1947), kenraali
Brian Horrocks -- (1895–1985), kenraaliluutnantti
William Howe -- (1729–1814), kenraali
Hastings Ismay -- (1887–1965), kenraali, Naton ensimmäinen pääsihteeri
Oliver Leese -- (1889–1981), kenraaliluutnantti
Harold Brownlow Martin -- (1918–1988), kenraali
Henri de Massue -- (1648–1724), ranskalainen kenraali, joka palveli myös Englannin armeijassa.
Richard McCreery -- (1898–1967), kenraali
Frederick Dobson Middleton -- (1825–1898), kenraali
Louis Mountbatten -- (1900–1979), laivastoamiraali
Richard O'Connor -- (1889–1981), kenraali
Roy Urquhart -- (1901–1988), kenraalimajuri
Aiheesta muualla

Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809-1917. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Biografiakeskus.
Kenraalikunta. (Arkistoitu – Internet Archive) Puolustusvoimat.
Generalissimus Francisco Franco Bahamonde
Kenraali Moshe Dayan
Isoroku Yamamoto oli Japanin keisarillisen laivaston komentaja toisessa maailmansodassa
Kenraali Charles de Gaulle
Karl von Clausewitz, preussilainen sotateoreetikko
Marsalkka C. G. E. Mannerheim
Mihail Kutuzov pysäytti Napoleon I:n etenemisen Venäjällä.
Kenraali Omar Bradley vuonna 1949.
Robert E. Lee, Etelävaltioiden maineikas sotapäällikkö.
South Park: The Stick of Truth

| South Park: The Stick of Truth |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Obsidian Entertainment South Park Digital Studios
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store, Ubisoft Store, Epic Games Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:   Chris Brion  Chris Parker  Zane Lyon 
Tuottaja:  Todd Benson Matthew Singh
Suunnittelija:  Matt MacLean
Käsikirjoittaja:   Trey Parker  Matt Stone  Eric Fenstermaker 
Taiteilija:  Brian Menze
Säveltäjä:  Jamie Dunlap
Pelisarja:  South Park
Julkaistu:  NA 4. maaliskuuta 2014AUS 6. maaliskuuta 2014EU 7. maaliskuuta 2014
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:  Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
South Park: The Stick of Truth on Obsidian Entertainmentin ja South Park Digital Studiosin kehittämä roolipeli, joka on julkaistu maaliskuussa 2014. Peli perustuu  Trey Parkerin ja Matt Stonen ohjelmaan South Park.
Juoni

Peli kertoo nuoresta pojasta, joka on muuttanut uuteen kaupunkiin, South Parkiin, ja alkaa etsiä uusia ystäviä. Päähahmo tapaa miltei heti Buttersin, joka on leikkimässä. Butters ehdottaa että päähahmo lähtisi hänen mukaansa tapaamaan Cartmania. Pelin idea on osallistua roolipeliin, jota kaikki kaupungin lapset pelaavat.
Vastaanotto

| South Park: The Stick of Truth> Yhteispisteet.Kerääjä | South Park: The Stick of Truth> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: PC: 85/100 PS3: 85/100 X360: 82/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Eurogamer: 8/10
GameSpot: 7/10
GameZone: 8/10
IGN: 9/10
V2.fi: 
Keskisuomalaisessa kriitikko Marko Ahonen kutsuu peliä ”hauskimmaksi koskaan tehdyksi videopeliksi”. Hän summaa: ”South Park: The Stick of Truth on South Park -faneille mestariteos ja muille todella mainio roolipeli.” Peli on saanut myös kritiikkiä tietyistä kohtauksista, mikä johti siihen, että Euroopan-versiota pelistä on sensuroitu hieman.
Aiheesta muualla

Pelin virallinen sivusto (englanniksi)
Simonia

Simonia tarkoittaa kirkkohistoriassa esimerkiksi kirkollisten virkojen antamista tai hankkimista rahalla tai muuten arveluttavin perustein. Nimitys perustuu Raamatussa Apostolien tekojen kertomukseen, jonka mukaan Simon-niminen noita halusi ostaa Pietarilta ja Johannekselta kyvyn antaa ihmisille Pyhä Henki. Pietari ja Johannes kieltäytyivät jyrkästi.
Simonia on ollut yleistä katolisen kirkon piirissä. Esimerkiksi paavi Benedictus IX myi paikkansa sedälleen, josta tuli paavi Gregorius VI.[lähde? ] Kanoninen laki eli katolisen kirkon kirkkolaki säätää simoniasta rangaistuksen.
1900-luvun alussa käytetty nimitys Savonlinnan hiippakunnan simonia tarkoittaa hiippakunnassa jonkin aikaa noudatettua tapaa, että lukujensa loppupuolella olevat pappiskokelaat saivat hiippakunnalta pienikorkoisia suuria lainoja, jos sitoutuivat valmistuttuaan työskentelemään hiippakunnassa pitkähkön ajanjakson.lähde tarkemmin?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simonia Wikimedia Commonsissa
Sotilasohjaaja

Sotilasohjaaja oli vuosina 1921–1944 toimineen Suomen Suojeluskuntajärjestön viranhaltija. Heitä oli järjestön jokaisessa piiriesikunnassa tavallisesti kolme. Ensimmäinen sotilasohjaaja oli arvoltaan yleensä majuri tai kapteeni. Paljon jäseniä omaavissa suojeluskuntapiireissä saattoi olla kaksi ensimmäistä sotilasohjaajaa. Heidän tehtäviinsä kuului yleinen sotilaskoulutus, liikekannallepanotyöt sekä harjoitusten ja kurssien järjestäminen. Toinen sotilasohjaaja oli arvoltaan korkeintaan kapteeni. Hänen tehtävänsä oli huolehtia ammunnan opetuksesta sekä ampuma-, viesti- ja pioneerikoulutuksen välineistä. Kolmas sotilasohjaaja oli arvoltaan tavallisesti korkeintaan luutnantti. Hänen vastuulleen kuului liikuntakasvatus ja poikatyö.
Esimerkkejä sotilasohjaajista eri suojeluskuntapiireissä

Helsingin suojeluskuntapiiri: jääkärimajuri Birger Lemberg, sotilasohjaaja 1. toukokuuta 1920 alkaen, toimi myös virkaatekevänä piiripäällikkönä. Erosi suojeluskuntajärjestöstä 1923.
Nylands Södra SKD: 2. sotilasohjaajana oli Ivar Ståhle. Hän oli toiminut komppanianpäällikkönä keväällä 1918 Länsi-Uudenmaan pataljoonana tunnetussa valkoisessa rankaisuretkikunnassa.
Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiiri: sotilasohjaaja, reservin luutnantti Hugo Piippo toimi maaliskuusta 1923 alkaen piiripäällikkönä. Piirissä toimi sotilasohjaajana myös kirjailija J.E. Sainiona tunnettu jääkärivänrikki ja Viron armeijan luutnantti Johan Sainio.
Kainuun suojeluskuntapiiri: sotilasohjaajina toimi kaksi lähetyssaarnaajan poikaa, kapteeni Pauli Kontio sekä Juho Vehasen poika V. Vehanen.
Sinulle vain

| Sinulle vain Paula Koivuniemi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1978
 Tuottaja(t): Timo Lindström
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Blue Master
Paula Koivuniemen muut julkaisut
| Paula Koivuniemi 1977 | Sinulle vain 1978 | Lady Sentimental 1978 |
Sinulle vain on Paula Koivuniemen vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Albumin B-puolen aloittava ”Sua vasten aina painautuisin” sijoittui kolmanneksi Syksyn sävel-kilpailussa.
Kappaleet

Kaikki sovitukset on tehnyt Jori Sivonen.
Kappaleet > A-puoli

Paras – 3.16 (Beautiful Lover, säv. Tony Hiller, Lee Sheriden, Martin Lee, san. Pertti Reponen)
Sylikkäin – 3.33 (Don't Ever Change Your Mind, säv. Peter Yellowstone, Steven Voice, Michael Tinsley, san. Raul Reiman)
Tuskin sua mä tunnen – 3.26 (Let Me Get To Know You, säv. Paul Anka, san. Pertti Reponen)
Kas kas, niin niin – 3.17 (You've Got To Move, säv. Ralph Siegel, Fred Jay, san. Chrisse Johansson)
Ei ei ei – 3.54 (Hei Hei Hei, säv. Guido Maria Ferilli, Xanto / R. Vecchioni, san. Jorma Toiviainen)
Taivas tietää voi sen tunteen – 3.11 (säv. Jori Sivonen, san. Chrisse Johansson)
Kappaleet > B-puoli

Sua vasten aina painautuisin – 2.57 (säv. Jori Sivonen, san. Pertti Reponen)
Kesän vihreät lehvät – 3.47 (The Green Leaves Of Summer, säv. Dimitri Tiomkin, san. Saukki)
Astun aurinkolaivaan – 3.23 (Tanti auguri, säv. Gianni Boncompagni, Paolo Ormi, Daniele Pace, san. Chrisse Johansson)
Sinä ja minä – 3.34 (säv. Markku Johansson, san. Vexi Salmi)
Tullessa yön – 2.51 (Le château de sable, säv. Vivien Vallay, Yvon Ouazana, Claude Lemesle, san. Pertti Reponen)
Sinulle vain – 3.28 (säv. Jori Sivonen, san. Pertti Reponen)
Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”

| Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”> Sociāldemokrātiskā Partija "Saskaņa" |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  10. helmikuuta 2010
Johto:   Nils Ušakovs (pj.) 
Ideologia:   sosiaalidemokratia  latvian venäläiset 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Värit:  punainen
Saeima:  0 / 100 (2022)
Euroopan parlamentti:  2 / 8 (2019)
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan sosialidemokraattinen puolue – Progressive Alliance
Kotisivu:  saskana.eu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” (latv. Sociāldemokrātiskā Partija "Saskaņa", lyh. SDPS) on latvialainen sosiaalidemokraattinen puolue. Harmonia ei ole koskaan ollut Latvian hallituksessa, vaikka se on lukeutunut maan suurimpien puolueiden joukkoon. Pääsyynä tähän on ollut näkemys Harmoniasta "venäläisten puolueena", ja puolue onkin kerännyt pääosan kannatuksestaan Latvian suuren venäläisvähemmistön keskuudesta.
Nils Ušakovs on puheenjohtajana pyrkinyt muuttamaan Harmoniaa ja viemään sitä enemmän kohti eurooppalaista sosiaalidemokraattista puoluetta, mutta monet ovat pitäneet muutosta lähinnä kosmeettisena. Vuoden 2018 vaalien alla Harmonia katkaisi solmimansa yhteistyösopimuksen Yhtenäisen Venäjän kanssa.
Historia

Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” syntyi vuonna 2010 Kansallisen harmonian puolueen (TSP), Uuden keskustan (JC) ja Sosiaalidemokraattisen puolueen (SDP) yhdistyttyä; näistä puolueista TSP:n ja JC:n jäsenistö edusti pääosin maan venäjänkielistä vähemmistöä, kun taas SDP:n tausta oli etnisesti latvialainen. Vuonna 2011 Harmoniaan liittyi myös Daugavpilsin kaupunkipuolue.
Ennen yhdistymistään TSP, JC ja SDP olivat muodostaneet vuonna 2009 yhteislistan Riian kunnallisvaaleja varten ja saivat valtuustoon 26 paikkaa 60:stä. Vaalien jälkeen puolueet liittoutuivat Ainārs Šlesersin puolueen kanssa ja saivat valittua Nils Ušakovsin Riian pormestariksi. Harmonia menestyi tämän jälkeen myös vuosien 2013 ja 2017 kunnallisvaaleissa. Šlesersin puolueen hajottua pian vuoden 2010 parlamenttivaalien jälkeen sen entiset jäsenet perustivat Kunnia palvella Riikaa -puolueen (GKR), joka liittoutui ja jakoi vallan kaupungissa Harmonian kanssa.
Harmonian saavuttaessa ensimmäisen vaalivoittonsa Riiassa 2010 se sai myös parlamenttivaaleissa 29 paikkaa 101-paikkaiseen Saeimaan. Vuotta myöhemmin parlamentti kuitenkin hajotettiin, ja tämän jälkeen pidetyissä uusissa vaaleissa Harmonia sai eniten ääniä ja kasvatti paikkamääräänsä 31:een. Joidenkin arvioiden mukaan noihin aikoihin Harmonian kannattajista noin 20 prosenttia oli etnisesti latvialaisia.
Vuoden 2011 vaalivoiton jälkeen Ušakovs pyrki luomaan Harmoniasta kuvaa sosiaalidemokraattisena puolueena, joka ei olisi pelkästään venäjänkielisille. Näkemys puolueesta kuitenkin kärsi etnisten latvialaisten keskuudessa vuonna 2012, kun Harmonia ajoi venäjän kielen ottamista Latvian toiseksi viralliseksi kieleksi kansanäänestyksessä, jossa lopulta 74,8 % äänestäjistä hylkäsi ehdotuksen. Ušakovsin myös epäonnistui saada puolue Latvian virallisen linjan taakse, kun Venäjä miehitti Krimin niemimaan 2014.
Aiheesta muualla

Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” (latviaksi, venäjäksi)
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1948

Vuoden 1948 talviolympialaisissa järjestettiin sotilaspartiohiihto näytöslajina Sankt Moritz'ssa, Sveitsissä. Jokaisesta osumasta vähennettiin yksi minuutti joukkueen tuloksesta. Joukkueita oli kahdeksan. Tapahtuma käytiin 8. helmikuuta 1948.
Tulokset

| Sija | Joukkue | Aika | Osumat | Lopullinen aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sveitsi (Robert Zurbriggen, Heinrich Zurbriggen, Vital Vouardoux, Arnold Andenmatten) | 2:39.25,0 | 5 | 2:34.25,0 |
| 2 |  Suomi (Eero Naapuri, Vilho Ylönen, Mikko Meriläinen, Tauno Honkanen) | 2:46.23,0 | 9 | 2:37,23,0 |
| 3 |  Ruotsi (Edor Hjukström, Holger Borgh, Karl Gustav Ljungquist, Fride Larsson), | 2:45.03,0 | 4 | 2:41.03,0 |
| 4 |  Italia (Costanzo Picco, Aristide Compagnoni, Giacinto De Cassan, Antenore Cuel) | 2:52.03,0 | 2 | 2:50.03,0 |
| 5 |  Ranska (Emile Paganon, Marc Benoît-Lizon, Ulysse Bozonnet, Gilbert Morand) | 3:01.35,0 | 7 | 2:54.35,0 |
| 6 |  Tšekkoslovakia (Vojtech Pavelica, Karel Dvořák, Jaroslav Šír, Oto Skrbek) | 3:16.26,0 | 6 | 3:10.26,0 |
| 7 |  Romania (Ştefan Ionescu, Constantin Vlădea, Niculae-Cornel Crăciun, Ion Koschi) | 3:24.24,0 | 8 | 3:16.24,0 |
| 8 |  Yhdysvallat (Donald Weihs, Stanley Walker, Henry Dunlap, Lorentz Eide) | 4:38.58,0 | 3 | 4:35.58,0 |
1948 talviolympialaisten kilpailulajit
Alppihiihto
|
Jääkiekko
|
Maastohiihto
|
Mäkihyppy
|
Pikaluistelu
|
Rattikelkkailu
|
Skeleton
|
Taitoluistelu
|
Yhdistetty
Näytöslajit:
Sombre Romantic

| Sombre Romantic Virgin Black |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Rowan London
 Tyylilaji: goottimetalli, doom metal, sinfoninen metalli
 Kesto: 44.25
 Levy-yhtiö: The End Records  Massacre Records
Virgin Blackin muut julkaisut
| Trance (EP) 1998 | Sombre Romantic 2007 | Elegant... and Dying 2003 |
Sombre Romantic  on australialaisen Virgin Black -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Alun perin Crestfallen Records julkaisi albumin rajoitetussa erässä Australiassa. Sen jälkeen The End Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 12. helmikuuta 2001, ja saksalainen Massacre Records julkaisi albumin Euroopassa. Vuonna 2002 tehty uusintajulkaisu sisälsi lisälevynä Trance-ep:n. Tyyliltään  musiikki on gootti-doom metalia, ja albumi sisältää aineksia myös darkwavesta ja oopperamusiikista sekä vivahteita death ja black metalista. Saksalaislehti Orkus antoi albumille täydet 10 pistettä, ja All Music Guide 4 tähteä 5:stä.
Kappalelista

Opera de Romanci - I. Stare – 3.54
Opera de Romanci - II. Embrace – 3.52
Walk Without Limbs – 4.26
Of Your Beauty – 4.00
Drink the Midnight Hymn – 5.14
Museum of Iscariot – 7.41
Lamenting Kiss – 5.25
Weep for Me – 1.53
I Sleep with the Emperor – 2.39
A Poet's Tears of Porcelain – 5.19
Kokoonpano

Rowan London – laulu, piano, koskettimet
Samantha Escarbe – kitara, sello
Dino Cielo – rummut
Craig Edis – kitara, laulu
Ian Miller – basso, laulu
Aiheesta muualla

Sombre Romantic Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Sombre Romantic Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mortteli

Mortteli ja survin
Mortteli eli huhmar (tai huhmare) on maljamainen astia, jota käytetään aineksen hienontamiseen ja sekoittamiseen. Hienontaminen tapahtuu survimella (hiertimellä) eli petkeleellä painellen ja hiertäen. Työkalua käytetään mausteiden murskaamiseen, ja ennen myös apteekeissa lääkeaineiden tai kuvataiteessa väriaineiden hienontamisessa. Morttelia käytetään gastronomiassa etenkin mausteseosten ainesten, kuten sinapin, jauhamiseen.
Mortteli valmistetaan perinteisesti joko marmorista, pronssista tai keraamisesta materiaalista, kuten posliinista. Morttelien koot vaihtelevat pienistä, muutaman millilitran kokoisista suuriin, usean sadan litran vetoisiin. Yleisimmin keittiö- ja laboratoriokäytössä käytettävimpien marmori- tai keraamimorttelien vetoisuus on noin 1 dl ja pronssimorttelin noin 2 dl.
Slaavilaisen mytologian Baba Jaga lentää huhmarella ja käyttää petkeltä peräsimenä.
Naisten FA Cup

| Women's FA Cup |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Englanti
Perustettu:  1970
Hallitseva mestari:  Chelsea
Eniten mestaruuksia:  Arsenal (14)
Sivusto:  Women's FA Cup
Naisten FA Cup (engl. Women's FA Cup) on englantilainen naisten jalkapallon cupkilpailu.
Cup pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1970–1971, jolloin sen nimi oli The Women’s Football Association Mitre Challenge Trophy ja sitä järjesti naisten jalkapallon kattojärjestö WFA. Vuodesta 1993 lähtien kilpailua on järjestänyt Englannin jalkapalloliitto. Cupin menestynein joukkue on Arsenal 14 mestaruudella.
Mestarit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1971 – Southampton  1972 – Southampton  1973 – Southampton  1974 – Fodens  1975 – Southampton  1976 – Southampton  1977 – Queen's Park Rangers  1978 – Southampton  1979 – Southampton  1980 – St Helens  1981 – Southampton  1982 – Lowestoft  1983 – Doncaster Belles  1984 – Howbury Grange  1985 – Friends of Fulham  1986 – Norwich  1987 – Doncaster Belles  |  1988 – Doncaster Belles  1989 – Leasowe Pacific  1990 – Doncaster Belles  1991 – Millwall  1992 – Doncaster Belles  1993 – Arsenal  1994 – Doncaster Belles  1995 – Arsenal  1996 – Croydon  1997 – Millwall  1998 – Arsenal  1999 – Arsenal  2000 – Croydon  2001 – Arsenal  2002 – Fulham  2003 – Fulham  2004 – Arsenal  |  2005 – Charlton Athletic  2006 – Arsenal  2007 – Arsenal  2008 – Arsenal  2009 – Arsenal  2010 – Everton  2011 – Arsenal  2012 – Birmingham City  2013 – Arsenal  2014 – Arsenal  2015 – Chelsea  2016 – Arsenal  2017 – Manchester City  2018 – Chelsea  2019 – Manchester City  2020 - Chelsea  2021 - Chelsea  2022 - Chelsea  |
Sojuz TMA-7

Sojuz TMA-7 oli venäläinen miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 11. lokakuuta 2005 kello 3:55 UTC ja paluu liki 190 vuorokautta myöhemmin tapahtui 8. huhtikuuta 2006.
Kyseessä oli Yhdysvaltain ja Venäjän vuonna 1996 solmimaa tasapaino-sopimusta, jossa sovittiin yhdestätoista Sojuz-lennosta avaruusasemalle. Sopimuksen ollessa umpeutumassa Yhdysvallat otti uusien Sojuz-lentojen määrän jne. neuvotteluihin avukseen vuonna 2000 laaditun Iran Nonproliferation Act-lakinsa.
Miehistö

Laukaistu
Valeri Tokarev, päällikkö Venäjän avaruusjärjestö
William McArthur, lentoinsinööri – NASA
Gregory Olsen, avaruusturisti – Yhdysvallat
Paluu
Valeri Tokarev, päällikkö Venäjän avaruusjärjestö
William McArthur
Marcos Pontes, lentoinsinööri - Brasilia
Rata

Massa: 7 200 kg
Perigeum: 200 km
Apogeum: 252 km
Inklinaatio: 51,7°
Periodi: 88,7 minuuttia
Aiheesta muualla

Laukaisu (Arkistoitu – Internet Archive).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TMA-6 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz TMA-8 |
Seppo Rannikko

| Seppo Rannikko |
| --- | --- |
 Rannikko ja Pekka Mäyrämäen kanssa Old House Jazz Clubissa Helsingissä vuonna 1962.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Seppo Reino Juhani Rannikko
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1928 Tampere
Kuollut: 25. marraskuuta 2000 (72 vuotta) Tampere
Ammatti:  muusikko   säveltäjä   sovittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kauko Kolmio   Sam Coast   Spike Dope
Aktiivisena:  1959–1985
Soittimet:  saksofonit   huilu   huuliharppu
Yhtyeet:  Jaakko Salon kvintetti   Seppo Rannikko Big Band   Seppo Rannikon orkesteri   Seppo Rannikon sekstetti   Seppo Rannikon yhtye   Jazz Society Big Band   The Monsters   The Spike Dove Five
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Seppo Reino Juhani Rannikko (6. huhtikuuta 1928 Tampere – 25. marraskuuta 2000 Tampere) oli suomalainen muusikko.
Salanimet

Kauko Kolmio (säveltäjä, sanoittaja),
Sam Coast (saksofonisti)
Roolit ja soittimet

muusikko, sovittaja, säveltäjä
tenorisaksofoni
Valikoitu diskografia > Albumit

Sahara, Fonovox HITLP 1007, 1976
Disco Jungle, Fonovox DCLP 133, 1977
Jailhouse Rock, JP-musiikki JPLP 2046, 1982
Valikoitu diskografia > Kokoelma-albumi

Blue Suede Shoes – Kootut levytykset 1976–1983
Valikoitu diskografia > Singlet

Olavi Virta ja Jaakko Salon orkesteri: ”Hopeinen kuu” (Guarda che luna)(säv. & san. Gualtiero Malgoni, suom. san. Rauni Kouta [=Reino Helismaa], sov. Jaakko Salo) (saksofonisoolo: Seppo Rannikko) Scandia / Nor-Disc ND-7, 1960
Sam Coast (=Seppo Rannikko) & The Monsters: ”Drum Shake” (säv. Gene Krupa) Scandia KS 545, 1964
Aiheesta muualla

Seppo Rannikko Pomus Netin tietokannassa
Seppo Rannikon sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seppo Rannikon sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seppo Rannikon sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
South Park Tampere

Amorphis South Parkin päälavalla kesäkuussa 2018.
South Park Tampere oli Tampereella järjestettävä metallimusiikkiin keskittynyt festivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 sen jälkeen, kun edellinen Tampereella järjestetty festivaali, Sauna Open Air, oli mennyt konkurssiin. South Park järjestettiin Tampereen Eteläpuistossa.
Festivaalin ensimmäisenä vuotena sen pääesiintyjinä toimivat Europe, W.A.S.P. sekä Skid Row.
Vuonna 2015 South Parkin pääesiintyjinä toimivat Def Leppard sekä Extreme. Festivaalilla vieraili kahden päivän aikana reilut 11 000 ihmistä.
Vuonna 2016 South Parkin tippunut kävijämäärä oli noin 9 000 katsojaa. Pääesiintyjinä toimivat Slayer sekä Bullet For My Valentine.
Joulukuussa 2016 South Park ilmoitti pitävänsä 2017 välivuoden.
Vuonna 2018 South Park teki paluun vuoden tauon jälkeen. Pääesiintyjinä toimivat Helloween ja Ghost. Tapahtuma teki yleisöennätyksensä, kun paikalla oli noin 13 000 katsojaa.