stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Megastar
Kansikuvaus

Kansi 11: Drivers Lounge ja aurinkokansi
Kansi 10: 2 ja 4 hengen hyttejä, komentosilta ja  aurinkokansi
Kansi 9: Burger King, Delight Buffet, The Chef's Kitchen, Fast Lane, Victory Bar, Sea Pub, Sitting Lounge, Children’s Playroom -leikkihuone
Kansi 8: Traveller Superstore (yläkerta), Business Lounge, Comfort Lounge,  neuvonta ja kioski, Coffee & Co., Lobby Shop
Kansi 7: erillinen henkilöautokansi 150 autolle (pääsy sallittu myös matkan aikana) ja Traveller Superstore (alakerta)
Kansi 6: autokansi
Kansi 5: autokansi
Kansi 4: autokansi
Kansi 3: autokansi
Kansi 2: konehuone ja muita teknisiä tiloja
Käyttöhistoria

M/S Megastar tilattiin syksyllä 2015, ja kölinlasku tapahtui 9. helmikuuta 2016. Aluksesta järjestettiin nimikilpailu, jossa parhaimmaksi nimeksi valittiin Megastar, jota ehdotettiin yli 300 kertaa. Megastarin kastoi 1. heinäkuuta 2016 laivan kummi Tarja Halonen. Meyer Turku luovutti aluksen Tallinkille 24. tammikuuta 2017, ja laivan neitsytmatka oli 29. tammikuuta 2017 Tallinnasta Helsinkiin. Aluksen sisätilat on suunnitellut sisustusarkkitehtitoimisto dSign Vertti Kivi, joka vastasi myös M/S Viking Gracen sisätilojen suunnittelusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Megastar Wikimedia Commonsissa
Tallink Silja
| --- | --- |
Nykyiset alukset:   Baltic Princess  Baltic Queen  Galaxy  Megastar  MyStar  Regal Star  Romantika  Sailor  Silja Europa  Silja Serenade  Silja Symphony  Star  Victoria I 
Entiset alukset:   Isabelle  Sea Wind  Superstar 
Muuta:   Harri Hylje  Tallink Hotels 
M/S Megastar rakenteilla kesäkuussa 2016.
Marja (Esko Rahkosen kappale)

Marja on Unto Monosen säveltämä ja sanoittama tango. Se on ilmestynyt vuonna 1966 laulaja Esko Rahkosen singlellä (Philips 340776), jonka toinen kappale on ”Ruiskukkanen”. ”Marja”-kappaleen kesto on 2:44. Singlellä Rahkosta säestää Erkki Melakosken johtama orkesteri. Melakoski on myös sovittanut kappaleen.
Musiikkipalvelu Spotifyn sivustolla ”Marja” on Esko Rahkosen vuonna 2004 ilmestyneen albumin Syvä kuin meri yhteydessä. Albumilla kappale on neljäntenä laulujen "Odotin pitkän illan" ja ”Joku odottaa kirjettäsi” välissä.
Marja-Liisa Siikonen

Marja-Liisa Siikonen on johtava tutkija hissiliikenteen mallinnuksen alalla. Siikonen on yksi merkittävimpiä suomalaisia nykytiedenaisia. Hän on työskennellyt liikennevirtoja tutkivan tiimin johtajana Kone Oyj:ssä.
Siikosella oli nimissään tammikuussa 2017 yli 80 tieteellistä julkaisua sekä yli 200 hissijärjestelmien kehittämiseen liittyvää patenttia. Siikonen kuuluu Suomessa niiden naistutkijoiden joukkoon, joilla on eniten patentteja. Kaikki hänen patenttinsa liittyvät hissijärjestelmien kehittämiseen Kone-yhtiössä. Siikonen väitteli tohtoriksi vuonna 1997 Teknillisestä korkeakoulusta väitöstyöllään ”Planning and control models for elevators in high-rise buildings”. Siikonen työskenteli Koneessa vuosina 1984–2018 ja sen jälkeen MLS Lift Consulting -yhtiössä.
Marja (täsmennyssivu)

Marja voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
marja, yleiskielessä pieni, mehevä ja pyöreähkö kasvinosa
marja, kasvitieteessä mehevien hedelmien tyyppi, joka on kehittynyt emin sikiäimestä
Marja, naisen etunimi
”Marja”, Unto Monosen tango
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
M/S Mermaid II

| M/S Mermaid II |
| --- | --- |
 Capella av Stockholmin pienoismalli
Tyyppi:  rahtilaiva
IMO-numero:  7214002
Aiemmat nimet:  1972–1982: Hans Gutzeit 1982–1986: Capella 1986–1988: Capella av Stockholm 1988–2001: Finnmaid 2001: Mermaid 2001–2009 Mermaid II
Aiemmat omistajat:  1972–1982: Merivienti Oy 1982–1984: Finska Ångfartygs Ab 1984–1985: Thomesto Oy (Oy Finnlines Ltd) 1985–1988: And. Smith Rederi Ab 1988–1990: Partrederi Ab Finnlines 1990: Artos Förvaltnings Ab 1990–1993: Finnmaid Ab 1993–1997: Partrederi för FINNMAID (Rautaruukki Oy, Neste Oy, Palkkiyhtymä Oy, FG-Shipping Oy ja Nybrok Oy) 1997–1999: Finnlines Oy 1999–2001: Rederi Ab Gustav Eriksson 2001–2002: VV-Line 2002–2004: Blackspan Corporation 2004–2009: HLVB Shipping SIA 2009: Turkkilainen romuttaja
Rakennustelakka:  Oy Wärtsilä Ab, Turun telakka, Suomi
Rakennusnumero:  1204
Vesillelasku:  27. huhtikuuta 1972
Luovutettu:  7. syyskuuta 1972
Status:  romutettu vuonna 2009
Tekniset tiedot
Pituus:  137,34 m
Leveys:  24,62 m
Syväys:  6,16 m
Bruttovetoisuus (GT):  13 730
Koneisto:  2 × Wärtsilä-Pielstick 14PC2-5V-400 diesel
Koneteho:  10 300 kW
Nopeus:  35,56 km/h
Nopeus:  19,2 kn
Hyttejä:  110
Lastikapasiteetti:  1 094
Lähteet:  
M/S Mermaid II (IMO 7214002) oli ro-ro-matkustajarahtialus, joka liikennöi Itämerellä. Alus oli rakennettu vuonna 1972 Wärtsilän Turun telakalla Suomessa.
Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1972, jolloin se tunnettiin nimellä Hans Gutzeit. Alus liikennöi koko käyttöhistoriansa ajan Itämerellä useiden eri kaupunkien välillä. Se kävi historiansa aikana muutamia kertoja karilla, ja kesäkuussa 1997 se törmäsi autolautta M/S Mergusin kanssa. Nimen Mermaid II alus sai joulukuussa 2001, jolloin se siirtyi Panaman lipun alle. Alus oli 2000-luvulla myös Latvian lipun alla. Alus myytiin joulukuussa 2009 turkkilaiselle romuttamolle.
Alustyyppi ja tekniset tiedot

Mermaid II oli ro-ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtui perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä. Mermaid II:n sisaraluksia ovat M/S Claudia M ja M/S Fellow.
Mermaid II:n pituus oli 137,34 metriä, leveys 24,64 metriä ja syväys 6,16 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus, GT) oli 13 730 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus, NT) 4 119. Aluksen kuollut paino eli kantavuus oli 5 300 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti oli 1 094 kaistametriä. Laivan huippunopeus oli 19,2 solmua.
Laivan pääkoneina oli kaksi Wärtsilä-Pielstick 14PC2-5V-400 -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittivät 10 300 kilowatin tehon.
Käyttöhistoria > Useassa omistuksessa Itämerellä (1972–1998)

Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta. Aura Lindblom kastoi sen Hans Gutzeitiksi. Se luovutettiin Meriviennille, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotipaikaksi tuli Kotka. Luovutuksen jälkeen alus aloitti Finnlinesin liikenteessä reitillä Helsinki/Kotka–Lyypekki–Kööpenhamina. Alus aikarahdattiin 1. tammikuuta 1976 Finncarriersin liikenteeseen.
Finska Ångfartygs Ab osti aluksen 1. lokakuuta 1982. Kotipaikaksi muutetettiin Helsinki ja nimeksi Capella. Thomesto Oy osti aluksen 11. joulukuuta 1984. ruotsalainen And. Smith Rederi Ab osti aluksen 18. joulukuuta 1985. Alus sai 30. joulukuuta 1986 nimen Capella av Stockholm ja se aloitti liikennöinnin reitillä Helsinki–Århus–Lyypekki. Partrederi Ab Finnlines osti aluksen 18. syyskuuta 1988 ja antoi sille nimen Finnmaid. Laiva aikarahdattiin 13. marraskuuta 1988 Town Ferry Rederi AB:n Halmstadin ja Århusin väliseen liikenteeseen. Tammikuussa 1989 Finnmaid aikarahdattiin Finnlinkin Hargshamnin ja Uudenkaupungin väliseen liikenteeseen. Alus ajoi karille 4. maaliskuuta 1989 Uudenkaupungin edustalla. Sää oli onnettomuushetkellä sumuinen. Finnmaid pääsi karilta irti omin konein ja meni sen jälkeen Oskarshamn Varvin telakalle korjattavaksi. Alus oli HDW:n telakalla Kielissä Saksassa 4. syyskuuta ja 2. lokakuuta 1989 välisen ajan. Telakalla muun muassa aluksen peräporttiin tehtiin muutoksia.
Alus siirtyi 19. tammikuuta 1990 Artos Förvaltnings Ab:n haltuun. Laiva rekisteröitiin 8. helmikuuta 1990 Finnmaid Ab:n omistukseen. Finnmaid kävi jälleen 6. helmikuuta 1991 karilla Ahvenanmerellä. Alus pääsi karilta omin konein irti. Suomalainen Partrederi för FINNMAID (Rautaruukki, Neste, Palkkiyhtymä, FG-Shipping ja Nybrok) osti aluksen 30. elokuuta 1993. Helmikuussa 1996 Finnmaid ajoi myrskyssä, kun kaksi rekkaa kaatui aluksella. Kaatumiset aiheuttivat noin kymmenen auton vahingoittumisen. Huhtikuusta 1997 elokuuhun 1998 alus liikennöi Naantalin sataman ja Kapellskärin sataman välillä.
Yöllä 16. kesäkuuta 1997 Finnmaid oli Saaristomerellä, Houtskarissa matkalla Naantalin syväväylää pitkin länteen. Samoihin aikoihin maantielautta M/S Mergus oli tulossa Houtskarista syväväylää kohti. Mergus oli lisäksi valmistautumassa kääntymään kohti itää. Kello 1.09 Smörgrundin läheisyydessä Mergus törmäsi Finnmaidin keulaan oikealta puolelta sankassa sumussa. Mergus oli aloittanut väistöliikkeen oikealle. Sekä Mergus että Finnmaid säästyivät törmäyksestä pienin vaurioin. Myös ihmishenkien menetyksiltä vältyttiin.
Onnettomuuspaikan itäpuolella sijaitsee kaksi korkeaa saarta, joista aiheutuu tutkakatveita. Matalaa, saarten takana Finnmaidia lähestynyttä Mergusta oli tutkan avulla vaikeaa huomata Finnmaidilla vahdissa olleiden mukaan. Mergus näkyi ilmeisesti tutkalla vain ajoittain. Myös Merguksen tutkassa Finnmaid havaittiin vain ajoittain. Vahtivuorossa molemmilla aluksilla olleet havaitsivat toisen aluksen liian myöhään, ettei yhteentörmäystä voinut enää estää.
Käyttöhistoria > Latvian ja Panaman lipun alla (1998–2009)

Finnmaid myytiin 30. kesäkuuta 1997 Finnlinesille. Syyskuusta 1998 vuoteen 2000 saakka alus liikennöi reitillä Turku–Travemünde–Hanko–Lyypekki. Vuonna 1999 ahvenanmaalainen Rederi Ab Gustav Eriksson osti aluksen, ja seuraavana vuonna se jäi käyttämättömänä Maarianhaminaan. VV-Line osti heinäkuussa 2001 aluksen ja rekisteröi sen Latvian lipun alle nimellä Mermaid. Kotipaikaksi tuli Ventspils. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Ventspilsin ja Västervikin välillä. Vielä heinäkuun aikana alus meni Tallinnaan telakalle, jossa Mermaidiin rakennettiin lisää hyttejä. Joulukuussa 2001 alus rekisteröitiin Panaman lipun alle nimellä Mermaid II. Alus siirtyi 17. elokuuta 2002 Västervikin ja Paldiskin väliseen liikenteeseen. Alus ajoi karille Västervikin lähettyvillä 23. lokakuuta 2002. Irti karilta alus saatiin seuraavana päivänä, ja se lähti Turkuun korjaustelakalle. Mermaid II palasi 27. marraskuuta telakalta takaisin Västervikin ja Paldiskin välille. Vuonna 2002 alus siirtyi vielä Blackspan Corporationin omistukseen. Tammikuussa 2003 alus aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen reitille Riika–Kiel. Alus siirtyi Riian ja Travemünden välille 14. maaliskuuta 2003.
Vuonna 2004 alus siirtyi HLVB Shipping SIAn omistukseen ja Latvian lipun alle. Mermaid II siirtyi 17. toukokuuta reitille Klaipėda–Karlshamn. Tammikuusta 2005 lokakuuhun 2008 alus liikennöi reiteillä Ventspils–Lyypekki / Lyypekki–Riika. Joulukuussa 2009 Mermaid II myytiin turkkilaiselle romuttajalle.
Adamántios Koraís

| Adamántios Koraís> Αδαμάντιος Κοραής |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1748 Smyrna (nykyään İzmir, Turkki)
Kuollut: 6. huhtikuuta 1833 (84 vuotta) Pariisi
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Ambroise Firmin Didot
Tutkimusalue:  kreikkalainen filologia, kreikankielinen kirjallisuus, standardikieli ja leksikografia
Tunnetut työt:  katharévousa-kirjakieli
   
 Nimikirjoitus
Adamántios Koraís (kreik. Αδαμάντιος Κοραής, 27. huhtikuuta 1748 Smyrna – 6. huhtikuuta 1833 Pariisi) oli kreikkalainen kielitieteilijä ja patriootti. Hän oli nykykreikan ensimmäisen, osin keinotekoisen kirjakielen eli katharévousan isä.
Elämä ja ura

Koraís syntyi Smyrnassa kauppiaan poikana. Koulupoikana hän kunnostautui muinaiskreikan opiskelussa, ja vuodesta 1772 vuoteen 1779 hän hoiti isänsä liikekonttoria Amsterdamissa. Vuonna 1782, isänsä liiketoiminnan epäonnistuttua,  hän opiskeli kuuden vuoden ajan lääketiedettä Montpellier’n yliopistossa ja elätti itsensä kääntämällä saksalaisia ja englantilaisia lääketieteellisiä teoksia ranskaksi. Sitten hän asettui Pariisiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Ranskan vallankumouksen ihanteiden innoittamana hän omistautui edistämään Kreikan itsenäisyyden asiaa kreikkalaisten keskuudessa sekä herättämällä Euroopan suurvaltoja Osmanien valtaa vastaan. Hänen suuri tavoitteensa oli vakuuttaa kreikkalaisille, muun muassa teoksessa Mémoire sur Vetot actuel de la civilisation de la Gréce (1803), että he olivat antiikin helleenien todellisia jälkeläisiä, ja opettaa heitä pitämään antiikin suuria teoksia omana perintönään. Hän pyrki puhdistamaan kreikan kirjakieltä poistamalla lainasanoja ja rikastuttamalla sitä klassisilla sanoilla ja muilla klassisen perinteen mukaisesti keksityillä sanoilla. Hänen vaikutuksestaan kreikan osin keinotekoinen kirjakieli lähenteli 5. ja 4. vuosisadan eaa. attikalaista klassista kreikkaa. Hänen tärkeimmät kirjalliset teoksensa olivat 17-osainen Kreikan kirjallisuuden kokoelma Ellinikí Vivliothíki (Ελληνική Βιβλιοθήκη, 1805–1826), ja yhdeksänosainen Párerga tis Ellinikís Vivliothíkis (Πάρεργα της Ελληνικής Βιβλιοθήκης, 1809–1827). Kokoelma sisälsi klassisten kirjailijoiden historiallisia, poliittisia, filosofisia ja tieteellisiä teoksia, joihin Koraís kirjoitti esipuheet nykykreikaksi. Liberalismin kannattajana Koraís suhtautui negatiivisesti Kreikan ortodoksisen kirkon vaikutukseen. Varakkaat kreikkalaiset mesenaatit tukivat hänen toimintaansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adamántios Koraís Wikimedia Commonsissa
Marja Aalto

Marja Aalto (s. 6. maaliskuuta 1973 Harjavalta) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Hän edusti koko uransa ajan Ylihärmän Junkkareita ja hänen valmentajanaan toimi Erkki Aalto. Kalevan kisoista Aalto saavutti kiekonheiton kultaa vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.
Albert Oesch

Albert Oesch -nimisiä henkilöitä ovat:
Albert Oesch (1897–1962), sveitsiläinen Pyhän haudan ritarikunnan pappi
Albert Oesch (1907–1936), sveitsiläinen kuvataiteilija ja lasimestari.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Albert Oesch”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Adelén

| Adelén |
| --- | --- |
 Adelén esiintymässä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Adelén Rusillo Steen
Syntynyt: 4. marraskuuta 1996 (ikä 27) Tønsberg,Norja
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Adelén
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Eccentric Music (2013–)
Aiheesta muualla
www.adelenmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Adelén Rusillo Steen (s. 4. marraskuuta 1996 Tønsberg, Norja)
taiteilijanimeltään pelkkä Adelén, on norjalainen poplaulaja.
Ura

Adelén on kotoisin Hortenista. Hän osallistui Norjan kansalliseen Eurovision laulukilpailun karsintaan vuonna 2013 espanjalaisvaikutteisella kappaleella ”Bombo” ja sijoittui toiseksi. Kappale sijoittui heti esityksen jälkeen suoraan toiselle sijalle Norjan iTunes-listalla. Kappale pääsi myös VG-listalle, Norjan viralliselle singlelistalle.
Vuonna 2013 Adelén allekirjoitti Simon Fullerin kanssa sopimuksen materiaalinsa maailmanlaajuisesta julkaisemisesta. Seuraava single, ”Baila Conmigo”, julkaistiin kesäkuussa. YouTubessa julkaistiin singlen esikatseluversio 21. kesäkuuta, kun taas kokonainen versio oli saatavilla iTunesissa. Maaliskuussa 2014 ilmestyi Adelénin kolmas single ”Always On My Mind”. Toukokuussa julkaistiin Adelénin neljäs single, ”Olé”, joka tehtiin yhdeksi samana kesänä Brasiliassa pelattujen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen tunnuskappaleista. Marraskuussa 2015 Adelén julkaisi viidennen singlensä, nimeltään ”Spell On Me”.
Adelénilla on espanjalainen äiti ja norjalainen isä.
Diskografia > Singlet

”Bombo” (2013)
”Baila Conmigo” (2013)
”Always On My Mind” (2014)
”Olé” (2014)
”Spell On Me” (2015)
”Wild Like Me” (2016)
”Go Home” (2017)
”What´s Next” (2019)
”Beat” (feat. Kapla y Miky) (2019)
”Somewhere We Can Talk” (2019)
”Jaded” (2021)
”Safety Light” (2021)
”Obsessed” (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adelén Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Adelén
Käännös suomeksi
Alberto Nepomuceno

Alberto Nepomuceno
Alberto Nepomuceno (6. heinäkuuta 1864 Fortaleza, Brasilia – 16. lokakuuta 1920 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli brasilialaisen taidemusiikin pioneeri ja yksi ensisijaisista kansallisen tyylisuuntauksen edustajista Brasiliassa. Hän puolusti portugalin kielen käyttöä klassisessa musiikissa.
Nepomucenon isä päätti muuttaa vuonna 1872 perheineen Recifeen. Vuonna 1882 Nepomuceno sai konserttijohtajan toimen Recifen Clube Carlos Gomesista. Hän esiintyi viulistina Euclides Fonsecan Leonor-oopperan avajaisillassa Teatro Santa Isabelissa. Nepomuceno edisti orjuuden lakkauttamista, mikä todennäköisesti vaikutti siihen, ettei hän aluksi saanut rahoitusta Euroopassa suoritettavia opintoja varten. Vuonna 1885 Nepomuceno muutti Rio de Janeiroon, jossa hän majoittui taidemaalari Henrique Bernardellin ja tämän perheen luo. 1. marraskuuta 1885 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Rio de Janeirossa. Nepomuceno sävelsi vuonna 1887 (vuosi ennen orjuuden lakkauttamista Brasiliassa) teoksen Dança de negros (kantaesitys Fortalezassa 25. huhtikuuta 1888), joka yhtenä ensimmäisistä sävellyksistä sisälsi afrobrasilialaisia motiiveja. Nämä motiivit Nepomuceno myöhemmin siirsi teoksensa Série brasileira osaan "Batuque".
Vuonna 1888 Nepomuceno teki kiertueen Koillis-Brasiliassa keräämässä rahoja Eurooppaan lähtöä varten. Elokuussa 1888 hän lähti Roomaan opiskelemaan mukanaan tukijansa Rodolfo ja Henrique Bernardelli. Euclides Fonseca oli opettanut Nepomucenoa Brasiliassa. Pariisissa hän sai opetusta urkuri Alexandre Guilmantilta. Nepomuceno sai opetusta lisäksi Berliinissä. Hän oli yhteydessä Johannes Brahmsiin ja Edvard Griegiin. Euroopassa ollessaan Nepomuceno lisäksi aloitti jousikvartettojensa säveltämisen. Vuonna 1894 hän sai nimityksen professoriksi Instituto nacional de músicaan. Vuodesta 1906 hän toimi sen johtajana.
Nepomucenon portugalinkielisiä lauluja esitettiin konsertissa Instituto nacional de músicassa vuonna 1895. Tämä johti kiistaan italian kieltä suosineen kriitikko Oscar Guanabarinon kanssa. Nepomuceno liittyi vuonna 1896 Associação de Concertos Popularesiin, jota hän johti kymmenen vuoden ajan. Tänä aikana pyrkimykset klassisen musiikin perinteen kansallistamiseksi Brasiliassa yltyivät. Vuonna 1897 Brasiliassa esitettiin ensi kerran useita Nepomucenon keskeisiä sinfonisia teoksia, kuten Sinfonia em sol menor ja neliosainen Série brasileira. Série brasileira herätti kriitikkojen keskuudessa kohua kansanmusiikkisoitin reco-recon käytön johdosta. Nepomucenon oopperaa O Garatuja vuodelta 1903 on pidetty ensimmäisenä kansallisen tyylisuunnan brasilialaisena oopperana. Nepomuceno valittiin 26 konsertin johtajaksi Brasilian kansallisnäyttelyssä vuonna 1908. Hän johti brasilialaisten säveltäjien teosten lisäksi eurooppalaisten säveltäjien uusia teoksia. Nepomuceno oli mukana nousevan säveltäjä Heitor Villa-Lobosin varhaisten teosten julkaisemisessa ja oli tämän aktiivinen tukija.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja (englanniksi)
Albert Nycop

Albert Nycop vuonna 1908.
Albert Werner Nykopp (Nycop) (18. tammikuuta 1877 Helsinki – 25. huhtikuuta 1946 Tukholma) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Nykoppin vanhemmat olivat senaattori Albert Werner Nykopp ja Anna Sofia Idestam. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja opiskeli sitten ulkomailla kieliä ja näyttämötaidetta. Nykopp suoritti 1913 Ruotsissa lääkintävoimistelijan tutkinnon.
Nykopp toimi näyttelijänä ja ohjaajana Ruotsalaisessa teatterissa ja Kansanteatterissa sekä Ruotsissa Tukholmassa ja Hälsingborgissa.
Maurizio Pratesi

| Maurizio Pratesi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Maurizio Pratesi
Syntynyt: 2. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  190 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1994–1996 1996–1997 1997–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2004–2006 2006–2007 2007:  Forssan Alku Fyrishov Bayer Leverkusen Telekom Baskets Bonn EWE Baskets Oldenburg Espoon Honka Torpan Pojat Visa-Basket Torpan Pojat
Maajoukkueet
1995–2005:   Suomi
Ottelut (pisteet):  45 (333)
Aiheesta muualla
FIBA
Maurizio Pratesi (s. 2. helmikuuta 1975) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Takamiehenä pelanneen 190-senttisen Pratesin kasvattajaseura oli Kiri-60. Pratesi pelasi vuosia ammattilaisena Euroopassa ja 45 ottelua Suomen miesten maajoukkueessa.
Pratesi lopetti uransa huipputasolla lokakuussa 2006 loukkaantumisten vuoksi, mutta pelattuaan hyvän kauden I-divisioonassa hän jatkoi uraansa pääsarjatasolla pelaten viimeiset kilpaottelunsa vuonna 2007 Korisliigassa Torpan Pojissa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2003
Saksan pääsarjan hopeaa 2000 ja 2001
Akira Masuda

| Akira Masuda |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1962 (ikä 62) Kanazawa
Kansalaisuus:   Japani
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1981–1991
Pituus:  177 cm
Paino:  86 kg
Painoluokka:  Avoinsarja
Kätisyys:  oikea
Aiheesta muualla
www.masuda-karate.com
| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | avoin |  |
|  Pronssia | Tokio 1987 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1990 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 1986 | avoin |  |
|  Pronssia | Tokio 1985 | avoin |  |
Akira Masuda (s. 22. toukokuuta 1962 Kanazawa) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushin karaten kaksinkertainen MM-mitalisti ja vuoden 1990 Japanin mestari.
Kilpaura

Masuda aloitti kamppailulajien harjoittelemisen aluksi judolla, jonka jälkeen hän siirtyi harjoittelemaan karatea 16-vuotiaana. Masuda osallistui ensimmäisen kerran Japanin mestaruuskilpailuihin 1981 ollessaan 19-vuotias. Seuraavana vuonna hän sijoittui kahdeksanneksi Japanin mestaruuskilpailuissa ja 1983 Masuda oli viides.
Vuoden 1985 Japanin mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia voitettuaan mitalikamppailussa James Kitamuran.
Seuraavana vuonna Masuda eteni Japanin mestaruuskilpailuissa loppuotteluun saakka, jossa hän hävisi mestaruuden hallitsevalle Japanin mestarille Akiyoshi Matsuille.
Marraskuussa 1991 Masuda eteni kolmipäiväisessä MM-kilpailuissa loppuotteluun saakka, jossa hän hävisi mestaruuden Kenji Midorille.
Acorn Archimedes

Acorn Archimedes oli brittiläisen Acornin vuonna 1987 julkistama mikrotietokone, joka käytti Acornin omaa ARM-suoritinta.
Sibelius oli tietokoneen läpimurtosovellus, jonka ansiosta säveltäjät ostivat Archimedes-tietokoneen.