stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tobias Michael Carel Asser
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tobias Michael Carel Asser Wikimedia Commonsissa
The Jewish Encyclopedian tiedot
Nobel-palkinnon sivuston elämäkerta
C.G. Roelofsen, Asser, Tobias Michel Karel (1838-1913), sivuilla: Biografisch Woordenboek van Nederland. (hollanniksi)
T.M.C. Asser Instituutti
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950:  1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975:  1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000:  1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–:  2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
Zégoua

| Zégoua |
| --- | --- |
 Zégoua
 Koordinaatit: 10°28′56″N, 5°39′12″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Kadiolon piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  449 km²
Väkiluku (2009):  33 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zégoua on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kadiolon piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Norsunluurannikon rajaa 15 kilometriä Kadiolosta kaakkoon. Kunnassa on 33 100 ja keskuskylässä 20 500 asukasta (vuonna 2009).
Zégouan kunnan pinta-ala on 449 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kadiolon piirin Loulounin ja lännessä Kadiolon kuntiin, etelässä Norsunluurannikkoon ja idässä Burkina Fasoon. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangot, laaksot ja ylängöt. Seutu kuuluu Sudanin ja Guinean siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää.
Zégouan kautta kulkee Sikasson ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Yushō

Yushō (jap. 油症) on sana, jota käytetään kuvaamaan 1960-luvun lopulla Japanissa Fukuokan prefektuurissa potilaiden kokemia iho- ym. oireita, jotka johtuivat saastuneesta riisiöljystä.
Japanin Fukuokassa tapahtui vuonna 1968 riisiöljyn saastuminen PCB-öljyllä, jota oli vuotanut rikkoutuneesta lämmönvaihtimesta riisiöljyn sekaan. Seurauksena oli ainakin 1 200 ihmisen myrkytys PCB-yhdisteillä ja niiden epäpuhtauksilla polyklooratuilla dibentsofuraaneilla (PCDF) ja dibentso-p-dioksiineilla (PCDD). Keskimääräinen altistus henkeä kohti oli yli 600 mg PCB-yhdisteitä ja yli 3 mg PCDD/F-yhdisteitä. Altistuksen on arvioitu olleen 154 000 pg/kg päivässä (I-TEQ-yksikköinä, ks. Dioksiinit.) Tämä on 100 000 kertaa tavanomainen tausta-altistus. Oireina oli mm. silmien Meibomin rauhasten laajentuminen ja liikaeritys, silmäluomien turvotus ja ihon ja limakalvojen pigmentaatio. Potilaille syntyneet vauvat olivat normaalia pienempiä, niillä oli epätavallista pigmentaatiota ja joillain vastasyntyneillä ennenaikaisia hampaita. Miespotilailla syöpä näyttää lisääntyneen. Vaikutukset ovat todennäköisesti johtuneet ennen muuta PCDF-yhdisteistä, vähemmän dioksiininkaltaisista PCB-yhdisteistä ja PCDD-yhdisteistä.
Tom Laaksonen

| Tom Laaksonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1968 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  103 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2000
Seurat:  Kiekko-Espoo (I-div) Vantaa HT (I-div) Karhu-Kissat (I-div) HIFK (SM-liiga) Blues (SM-liiga) EPS (Suomi-sarja)
Tom Laaksonen (s. 20. tammikuuta 1968 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoerotuomari ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 179 jääkiekon SM-liigaottelua ja teki niissä tehot 9+8=17 ja keräsi 322 jäähyminuuttia.
Voimapelaajana tunnettu Laaksonen ei hyökkääjäntontistaan huolimatta kerännyt kovin paljon tehopisteitä, vaan tuli tunnetuksi niin sanotun likaisen työn tekijänä ja jopa suoranaisena "poliisipelaajana".
Pelaajaura

Laaksonen aloitti uransa Kiekko-Espoossa kaudella 1989–1990, jolloin joukkue pelasi vielä jääkiekon I-divisioonassa. Hän pelasi useita kausia I-divisioonassa ja myös II-divisioonassa edustaen Kiekko-Espoota, Vantaa HT:ta, Karhu-Kissoja, Oulunkylän Kiekko-Kerhoa ja Pitäjänmäen Tarmoa vuodet 1989–1996.
Laaksonen pelasi ensimmäiset SM-liigaottelunsa 27-vuotiaana kaudella 1995–1996 HIFK:ssa. Hän voitti siellä Suomen mestaruuden keväällä 1998 ja vuonna 1999 tuli hopeaa. Laaksonen palasi kasvattajaseuraansa Espoo Bluesiin (aiemmin Kiekko-Espoo) kesken kauden 1999–2000. Hän lopetti uransa seuraavalla kaudella Suomi-sarja -joukkue Espoon Palloseurassa.
Tuomariksi SM-liigaan

Laaksonen aloitti SM-liigassa päätuomarina kaudella 2002–2003 ja on kauteen 2009–2010 mennessä viheltänyt 177 ottelua. Hän on ollut tuomarina myös muun muassa Champions Hockey Leaguessa, Karjala-turnauksessa sekä alle 18- ja 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Elokuussa 2018 kaksi edelliskautta lonkkavaivojen takia sivussa ollut Laaksonen ilmoitti lopettavansa tuomariuransa huipputasolla. Hän on kuitenkin kertonut yhä tuomitsevansa alasarjojen ja juniorien otteluita.
Yusuf Abu Rayya

Yusuf Abu Rayya (1955–2009) oli egyptiläinen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuusi novellikokoelmaa, viisi romaania ja seitsemän lastenkirjaa. Hän kuului Kansainvälisen Penin Egyptin-haaran johtokuntaan. Vuonna 2005 hän sai Naguib Mahfouz -mitalin. Rayya opiskeli journalismia Kairon yliopistossa ja valmistui vuonna 1977. Hän toimi lyhyesti journalistina ennen luovaan kirjoittamiseen siirtymistään. Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa julkaistiin vuonna 1985 ja ensimmäinen romaaninsa 1989. Hän kuoli maksasyöpää sairastettuaan.
Tobias Picker

| Tobias Picker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1954 (ikä 70) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera ja sinfonia
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tobias Picker (s. 18. heinäkuuta 1954 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Picker aloitti säveltämisen kahdeksanvuotiaana. Hän suoritti opintoja Manhattan School of Musicissa, Juilliard Schoolissa ja Princetonin yliopistossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Charles Wuorinen, Elliott Carter ja Milton Babbitt. Hän sai ensimmäiset sävellystilauksensa myöhäisinä teinivuosinaan, ja hänestä tuli nopeasti yksi Yhdysvaltain kysytyimmistä nuorista säveltäjistä. Picker sai vuonna 1992 Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian musiikkipalkinnon, ja hänet valittiin akatemian elinikäiseksi jäseneksi vuonna 2012. Picker on toiminut esimerkiksi Houstonin sinfoniaorkesterin ensimmäisenä nimikkosäveltäjänä (1985–1990) sekä San Antonion ja Tulsan oopperoiden taiteellisena johtajana.
Pickerin ensimmäinen ooppera Emmeline kantaesitettiin Santa Fen oopperassa vuonna 1996. Hänen myöhempiä oopperoitaan ovat Fantastic Mr. Fox, Thérèse Raquin, An American Tragedy (2005) ja Dolores Claiborne (2013). Pickerin orkesteriteosten joukossa ovat And Suddenly It's Evening, sellokonsertto ja sävelruno Old and Lost Rivers. Hänen sävellyksiään on levytetty laajasti.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Wolfheart (albumi)

| Wolfheart Moonspell |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Waldemar Sorychta
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 43.53
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Muut kannet
 Albumin digipak-version kansikuva.
Moonspellin muut julkaisut
| Under the Moonspell 1994 | Wolfheart 1995 | Irreligious 1996 |
Wolfheart on portugalilaisen Moonspell-metalliyhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Sen kappaleet on laulettu englanniksi lukuun ottamatta kappaleita Trebaruna ja Ataegina sekä kappaleen Alma Mater kertosäettä, jotka ovat portugalinkielisiä. Trebaruna ja Ataegina ovat lusitanialaisen mytologian jumalattarien nimiä.
Kappalelista

Wolfshade (A Werewolf Masquerade) – 7.43
Love Crimes – 7.34
...Of Dream and Drama (Midnight Ride) – 3.59
Lua d'Inverno – 1.48
Trebaruna – 3.30
Vampiria – 5.36
An Erotic Alchemy – 8.05
Alma Mater – 5.38
Ataegina – 4.01 (Digipakin bonuskappale)
Kokoonpano

Langsuyar (Fernando Ribeiro) – laulu
Ares – basso
Mike (Miguel Gaspar) – rummut
Passionis (Pedro Paixão) – koskettimet
Mantus – kitara
Tanngrisnir - kitara, taustalaulu
Aiheesta muualla

Moonspellin kotisivu (englanniksi)
Wolfheart (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Wolfheart (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Moonspell
| --- | --- |
Studioalbumit:   Wolfheart  Irreligious  Sin/Pecado  The Butterfly Effect  Darkness and Hope  The Antidote  Memorial  Night Eternal  Alpha Noir/Omega White  Extinct  1755  Hermitage 
Kokoelmat:   The Great Silver Eye  Under Satanæ 
Livealbumit:   Lusitanian Metal  Lisboa Under the Spell 
EP:t:   Under the Moonspell  2econd Skin
Yrityksen optimikoko

Yrityksen optimikoko on taloustieteellinen käsite, jolla kuvastetaan tehokkainta kokoa, jolla yritys tuottaa eniten voittoa. Toisaalta yritykset eivät voi kasvaa loputtomiin, sillä byrokratia kasvaa liian suureksi eikä yritysjohto enää kykene hallitsemaan liian laajamittaista tuotantoa. Toisaalta transaktiokustannukset kasvavat liiaksi, jotta markkinataloudessa yritykset katoaisivat kokonaan ja ihmiset ostaisivat vain toisiltaan tuotteita, yksittäisten henkilöiden koordinoidessa tuotantoa ja ostaessa palveluita toisiltaan ja sopiessa keskenään.
Yritysten optimikoko määrittyy "tee vai osta" -päätösten myötä, joissa yrityksen pitää päätellä, tuleeko halvemmaksi ostaa tietty tuotannontekijä tai oheispalvelu vai tuottaa se itse. Tämä hallitsee yritysten vertikaalista kokoa.
On ennustettavissa, että transaktiokustannusten pienentyessä sähköisen liiketoiminnan ja kaikenlaisen tehostumisen myötä tulevaisuudessa kaikenlaisten yritysten (optimi)koko on pienemässä.
Yrjö Raaska

Yrjö Iivari Raaska (1900 Viipuri – 15. joulukuuta 1977) oli suomalainen taidemaalari.
Raaska opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1915–1918. Hänen töitään oli esillä kotimaassa Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyissä 1968 ja 1970 sekä ulkomailla Wienissä 1958 ja rautatieläisten taidenäyttelyssä Karlsruhessa Länsi-Saksassa 1967. Raaska toimi opettajana kansalaisopistossa 1951–1953.
Teoksia

Vanha hevosmies : sekatekniikkateos. 1969
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Yrjö Raaska
Östberg

Östberg tai Østberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carolina Östberg (1853–1924), ruotsalainen oopperalaulaja
Frida Östberg (s. 1977), ruotsalainen jalkapalloilija
Gustaf Fredrik Östberg (1847–1924), ruotsalainen poliitikko
Harald Østberg Amundsen (s. 1998), norjalainen maastohiihtäjä
Ingvild Flugstad Østberg (s. 1990), norjalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja
Kaarlo Kustaa Östberg (1875–1954), suomalainen filosofian maisteri ja yliopettaja
Lennart Östberg (1915–1988), suomalainen turkistarhausalan yrittäjä, järjestövaikuttaja ja yritysjohtaja
Mads Østberg (s. 1987), norjalainen ralliautoilija
Ragnar Östberg (1866–1945), ruotsalainen arkkitehti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tinapaperi

Tinapaperi eli lehtitina tai stannioli (< lat. stannum = tina) on hyvin ohueksi levyksi valssattua tinaa. Lehtitinan paksuus on noin 0,1–0,3 millimetriä. Aiemmin tinapaperi sisälsi usein myös vähän vaskea tai lyijyä.
Tinapaperia käytetään muun muassa käärepaperina, kun säilytetään helposti kuivuvia aineita. Sitä on käytetty myös amalgaamipeilien valmistukseen. Tinapaperia käytettiin ennen toista maailmansotaa yleisesti. Tinapaperi voi antaa makua elintarvikkeeseen, jos sitä käytetään kääreenä.
Tinapaperilla tarkoitetaan nykyisin yleensä alumiinifoliota, joka on halvempaa. Alumiinifolion käyttöä puoltaa myös se, ettei se tinapaperin tavoin sisällä haitallisia epäpuhtauksia kuten lyijyä. Jätelajittelussa tinapaperin oikea paikka on metallinkeräys.
Torpedo Sofia

| Torpedo Sofia |
| --- | --- |

Perustettu:  2006
Kaupunki:   Sofia, Bulgaria
Kotiareena:  Stadion Slavia.
Sarjataso:  Bulgarian jääkiekkoliiga
Värit:           
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torpedo Sofia  (bulg.  Торпедо (София)  on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa.  Seura on pelaa ryhmässä B, joka on amatöörisarja.
Aiheesta muualla

Eurohockey.net seura sivut (englanniksi)
World Boxing Organization

WBO:n logo
World Boxing Organization (WBO) on ammattilaisnyrkkeilyjärjestö, joka järjestää nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluita. Voittoa tavoittelematon järjestö on perustettu 1988, ja sen päämaja sijaitsee San Juanissa Puerto Ricossa. WBO on yksi neljästä suuresta maailmanlaajuisesta ammattilaisnyrkkeilyjärjestöstä.
Historia

WBO:n perustivat joukko puertoricolaisia ja Dominikaanisen tasavallan liikemiehiä, jotka erosivat World Boxing Associationista vuoden 1988 liittokokouksessa. Uuden nyrkkeilyjärjestön tärkeimmäksi tavoitteeksi kirjattiin turvallisen ja sääntöjä noudattavan nyrkkeilyharrastuksen maailmanlaajuinen tukeminen. WBO on onnistunut saavuttamaan aseman maailman suurien nyrkkeilyjärjestöjen joukossa. Järjestön puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2006 Francisco Varcarcel.
Vuonna 2001 huomattiin, että WBO piti listoillaan jo edesmennyttä ylemmän keskisarjan nyrkkeilijää Darrin Morrista. Ylläpitäjät olivat päivittäneet listan kahdesti Morrisin kuoleman jälkeen, mutta saivat kuulla virheestään vasta median puututtua asiaan.
Aiemmat mestarit

WBO:n tunnustamia mestareita ovat olleet:
Miguel Cotto
Armand Krajnc
Marco Antonio Barrera
Nigel Benn
Riddick Bowe
Lamon Brewster
Chris Byrd
Joe Calzaghe
Hector Camacho
Michael Carbajal
Steve Collins
Diego Corrales
Oscar de la Hoya
Chris Eubank
Naseem Hamed
Paul"silky"jones
Bernard Hopkins
Zab Judah
Vitali Klytško
Volodymyr Klytško
Sjarhei Ljah’ovitš
Gerald McClellan
Ray Mercer
Dariusz Michalczewski
Michael Moorer
Tommy Morrison
Alex "El Nene" Sánchez
Corrie Sanders
Regilio Tuur
Ivan Calderón
Thomas Hearns
Ricky Hatton
Aiheesta muualla

World Boxing Organizationin kotisivut
Tinapensaat

| Tinapensaat> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tinapensaat Chamaemeles  Lindl.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tinapensaat (Chamaemeles) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin yksi laji: tinapensas (Chamaemeles coriacea). Sukuun on kuvattu toinenkin laji, mutta sen taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Ture J:son Arne

Ture J. Arne noin vuonna 1910.
Ture Algot Johnsson Arne (7. toukokuuta 1879 Drothem, Itä-Götanmaa – 1965) oli ruotsalainen arkeologi, joka teki alansa tutkimuksia etenkin Etu-Aasiassa ja Venäjällä. Vuosina 1909–1944 hän oli maansa valtion historiallisen museon antikvaari. Hänen olennaisimmiksi katsottavat julkaisunsa käsittelevät mm. rautakautta, Ruotsin viikinkiaikaisia suhteita idän suuntaan.
Yhdistetty talviolympialaisissa 1948

Yhdistetyn kilpailut olivat olleet Norjan hallintaa ennen toista maailmansotaa käydyissä olympialaisissa. Norjalaiset olivat voittaneet aiemmin kaikki jaossa olleet mitalit. Norjalaiset kokivat järkytyksen ennen 1948 talvikisoja, kun Ruotsin Sven Israelsson voitti Holmenkollenin kilpailun vuonna 1947. Paras norjalainen Olaf Dufseth oli kolmas, norjalaisen edelle sijoittui vielä Sveitsin Niklaus Stump.
Vuoden 1948 talviolympialaisissa yhdistetyn hiihto-osuus käytiin samalla kuin kisojen 18 km maastohiihtokilpailu, johon osallistuneista 84 hiihtäjästä 39 osallistui myös yhdistetyn kilpailuun. Jo ensimmäinen päivä toi järkytyksen norjalaisille, tällä kertaa suomalaisten taholta. Tuntematon 21-vuotias suomalainen Heikki Hasu oli 18 km hiihto-osuudella lähes kolme minuuttia nopeampi maanmiestään Martti Huhtalaa. Hasun aika oli lähes viisi minuuttia parempi kuin parhaan norjalaisen Olav Oddenin. Hyvinä hyppääjinä pidetyt Israelsson ja Stump olivat lähellä Oddenin aikaa.
Hyppyosuudella hypättiin kolme hyppyä, joista vain kahden parhaan hypyn tulos huomioitiin. Hasu hyppäsi lopulta olympiakultaan selvällä marginaalilla. Mäkiosuuden paras hyppääjä oli Ruotsin Sven Israelsson, mutta se varmisti hänelle vain kolmannen sijan, sillä hän ei saanut kurottua Huhtalan hiihto-osuuden piste-etumatkaa kiinni. Sveitsin Stump paransi asemiaan hyppyosuudella ja hän sijoittui kokonaiskilpailun neljänneksi. Norjalaisten osalta mäkiosuus sujui vielä hiihto-osuutta heikommin; Odden putosi mäkiosuudella 11 sijalle. Paras norjalaishyppääjä oli Eilert Dahl, joka sijoittui kokonaiskilpailssa parhaana norjalaisena kuudennelle sijalle. Mäkiosuudella tekivät vaikutuksen myös yhdysvaltalaiset Gordon Wren ja Corey Engen, jotka sijoittuivat mäkiosuudella toiselle ja kolmannelle sijalle, mutta heikon hiihto-osuuden vuoksi he sijoittuivat kokonaiskilpailussa sijoille 26 ja 29.
Lopputulokset

|  Sija |   Urheilija  |  Tulos |
| --- | --- | --- |
|  1  |   Heikki Hasu (FIN)  |  448.80   |
|  2  |   Martti Huhtala (FIN)  |  433.65   |
|  3  |   Sven Israelsson (SWE)  |  433.40   |
|  4  |   Niklaus Stump (SUI)  |  421.50   |
|  5  |   Olavi Sihvonen (FIN)  |  416.20   |
|  6  |   Eilert Dahl (NOR)  |  414.30   |
|  7  |   Pauli Salonen (FIN)  |  413.30   |
|  8  |   Olaf Dufseth (NOR)  |  412.60   |
|  9  |   Erik Elmsäter (SWE)  |  410.95   |
|  10  |   Clas Haraldsson (SWE)  |  410.75   |
|  11  |   Olav Odden (NOR)  |  409.15   |
|  12  |   Kåre Østerdal (NOR)  |  404.20   |
|  13  |   Alfons Supersaxo (SUI)  |  400.40   |
|  14  |   Alfredo Prucker (ITA)  |  394.00   |
|  15  |   Rizzieri Rodeghiero (ITA)  |  388.80   |
|  16  |   Josl Gstrein (AUT)  |  381.70   |
|  17  |   Theo Allenbach (SUI)  |  376.10   |
|  18  |   Gottlieb Perren (SUI)  |  373.80   |
|  19  |   René Jeandel (FRA)  |  371.10   |
|  20  |   Stefan Dziedzic (POL)  |  367.60   |
|  21  |   Karl Martitsch (AUT)  |  360.20   |
|  22  |   Józef Daniel Krzeptowski (POL)  |  359.80   |
|  23  |   Hubert Hammerschmied (AUT)  |  356.90   |
|  24  |   Tone Razinger (YUG)  |  352.45   |
|  25  |   Tadeusz Kwapien (POL)  |  352.20   |
|  26  |   Corey Engen (USA)  |  346.80   |
|  27  |   Don Johnson (USA)  |  345.10   |
|  28  |   Alberto Tassotti (ITA)  |  342.10   |
|  29  |   Gordy Wren (USA)  |  340.20   |
|  30  |   Walter Jeandel (FRA)  |  339.60   |
|  31  |   Jaroslav Kadavý (TCH)  |  338.60   |
|  32  |   Bohumil Kosour (TCH)  |  328.50   |
|  33  |   Ralph Townsend Jr. (USA)  |  326.70   |
|  34  |   Leopold Tajner (POL)  |  321.50   |
|  35  |   Jaroslav Lukeš (TCH)  |  320.90   |
|  36  |   František Šimunek (TCH)  |  312.30   |
|  37  |   Bill Irwin (CAN)  |  280.00   |
|  38  |   Nikola Delev (BUL)  |  262.10   |
|  -  |   Paul Haslwanter (AUT)  |  DNF   |
Lähde:
Zélia Gattai

Zélia Gattai (2. heinäkuuta 1916 – 17. toukokuuta 2008) oli brasilialainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi varsinkin muistelmateoksillaan mutta julkaisi myös lastenkirjallisuutta ja muuta. Hän kirjoitti portugaliksi.
Gattai syntyi São Paulossa italialaisten maahanmuuttajien tyttäreksi. Hän oli vuosina 1945–2001 naimisissa kirjailija Jorge Amadon kanssa.
Gattain oma kirjallinen ura käynnistyi vasta vuonna 1979 teoksella Anarquistas, graças a Deus. Hän nousi kuitenkin nopeasti maansa nykykirjallisuuden kärkinimiin, ja hän täytti vuodesta 2001 Brasilian kirjallisuuden akatemian 23. tuolin. Hän oli kuollessaan 91-vuotias.
Teokset

Anarquistas, graças a Deus (1979)
Um chapéu para viagem (1982)
Senhora dona do baile (1984)
Reportagem incompleta (1987)
Jardim de inverno (1988)
Pipistrelo das mil cores (1989)
O segredo da rua 18 (1991)
Chão de meninos (1992)
Crônica de uma namorada (1995)
A casa do Rio Vermelho (1999)
Cittá di Roma (2000)
Jonas e a sereia (2000)
Códigos de família (2001)
Jorge Amado um baiano sensual e romântico (2002)
Vacina de Sapo e outras lembranças (2005)
Zíros

| Zíros Ζίρος |
| --- | --- |
 Zíroksen kylä.
 Zíros
 Koordinaatit: 35°4′27″N, 26°8′26″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Siteía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7204030101
Korkeus:  700 m
Väkiluku (2011):  393
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zíros (kreik. Ζίρος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 393 (vuonna 2011).
Zíroksen Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkko.
Zíros sijaitsee Zíroksen tasangolla Kreetan kaakkoisosassa noin 27 kilometriä etelään Siteían kaupungista. Se on rakennettu noin 700 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Ensimmäiset tiedot kylästä ovat venetsialaisvallan ajalta 1500-luvulta. Kylän nimi on erään selityksen mukaan peräisin siitä, että se on rakennettu vuoren ympärille (γύρο > ζύρω), toisen mukaan puolestaan samannimisestä venetsialaisesta sotilaasta. Zíros oli lakkautetun Léfkin kunnan kuntakeskus.
Zíroksen pääelinkeinot ovat viininviljely, viinin- ja rakintuotanto sekä oliivien viljely. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Yrjölle (Ágios Geórgios). Vanhimmat kirkot alueella ovat Pyhän Paraskevan (Agía Paraskeví) ja Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkot 1500-luvulta.
Zíros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ζίρου, Topikí Koinótita Zírou), johon kuuluvat varsinaisen Zíroksen kylän lisäksi kylät Agía Eiríni, Agriliá, Chamaítoulo, Kaló Chorió, Lamnóni ja Xerókampos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 462. Se kuului aiemmin Léfkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Siteían kunnan Léfkin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zíros Wikimedia Commonsissa