stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olli Mäki
Ammattilaisura nyrkkeilijänä > Nopea nousu MM-otteluun

Mäki siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1960 osaksi Elis Askin tallia. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka nyrkkeili ammattilaisten MM-ottelussa (vuonna 1962). Kyseinen Mäki vs. Moore -ottelu, joka järjestettiin Helsingissä, on edelleen suurin Suomessa järjestetty nyrkkeilytapahtuma (23 463 katsojaa). Ottelu päättyi 2. erässä tyrmäyksellä Mäen vastustajan, yhdysvaltalaisen Davey Mooren voittoon.  Asiantuntijoiden mukaan MM-ottelu tuli Mäen uralla liian aikaisessa vaiheessalähde?. Hän oli otellut ammattilaisena ainoastaan kymmenen kertaa, kun Moorella otteluita oli takanaan jo yli 60. Elis Ask toteutti samalla oman unelmansa MM-titteliottelun järjestäjänä. Ottelu järjestettiin Helsingin Olympiastadionilla 17. elokuuta 1962 eli Askin oman EM-ottelun vuosipäivänä.  Mäen kertoman mukaan hänen valmistautumistaan haittasi myös huoli painonpudotuksesta.
Mäen kertoman mukaan hän sai eräänä päivänä lukea lehdestä, että sopimus MM-ottelusta oli tehty ja painoksi sovittu Moorelle sopiva 57 kg.
"Koko MM-ottelu tuli varsin lyhyellä varoitusajalla, koska Moore puolusti vapaaehtoisesti titteliään. Lyhyt varoitusaika oli minun kannaltani huono sen vuoksi, että oli kulunut kuusi vuotta siitä, kun edellisen kerran olin kilpaillut 57 kilon sarjassa. Olin mielestäni hyvässä kunnossa ja poikienkin mielestä, joiden kanssa ottelin harjoitussalilla. Viikkoa ennen ottelua oli koepunnitus stadionin salilla. Kun menin vaa'alle, paino oli 60 kiloa. Elis totesi, että "oletko sinä pelle?" -En minä mikään pelle ole, mutta paino on se, mitä vaaka näyttää."
Mäki laihdutti seitsemän kiloa kuukauden aikana. Onnistuneen punnituksen jälkeen ottelupäivänä Mäki meni kihloihin morsiamensa Raijan kanssa.
Ammattilaisura nyrkkeilijänä > Ammattilaisuran huippuvuodet - Euroopan mestaruus

Olli Mäen uran parhaat vuodet olivat 1964–1965, jolloin hän pääsi ottelemaan omimmassa sarjassaan, alle 63,5 kg. Helmikuussa 1964 Mäki sai tilaisuuden haastaa tuore saksalainen Euroopan mestari Conny Rudhof. Mäki voitti mestaruuden. Monet pitävät hänen uransa onnistuneimpana otteluna mestaruuden puolustamista myöhemmin samana vuonna ranskalaista Aissa Hashasia vastaan.
Euroopan ulkopuolisista vastustajista tunnetuin Mäelle noihin aikoihin hävinnyt oli kuubalainen Angel Robinson Garcia. Suunnitelmat otteluista Atlantin takana kariutuivat kommunisti Mäen viisumivaikeuksiin.
Euroopan nyrkkeilyliitto riisti Mäeltä mestaruuden, kun sovittua uusintaottelua Conny Rudhofia vastaan oli lykätty liian monta kertaa. Myöhemmin Mäki kuitenkin vielä otteli Rudhofia vastaan kymmenen erän ratkaisemattoman, jossa suomalainen asiantuntijoiden mukaan voitti selvästi kuusi erää. Länsi-saksalaisen Willy Quatuorin luovuttua saavuttamastaan EM-arvosta entiset mestarit eli Rudhof ja Mäki ottelivat siitä Frankfurt am Mainissa helmikuussa 1967 voiton mennessä nyt Rudhofille ja ottaessa näin kevyen keskisarjan EM-arvon toisen kerran — Mäen ammattilaisura jatkui vielä vuoteen 1973 saakka.
Muusta toiminnasta

Kirkkonummella asunut Mäki tunnettiin lempinimellä ”Kokkolan leipuri”. Poliittiselta vakaumukseltaan hän oli kommunisti. Olli Mäen poika on nyrkkeilyvalmentaja ja -promoottori Pekka Mäki.
Mäki kuoli 82-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana Kirkkonummella 6. huhtikuuta 2019. Hän oli sairastanut dementiaa ja Alzheimerin tautia.
Saavutukset

1964–1965 ammattilaisten Euroopan mestari, kevyt välisarja
1959, Luzern Euroopan mestaruus, kevytsarja
1957, Praha EM-hopeaa, kevytsarja
Kaksi Pohjoismaiden mestaruutta
Neljä Suomen mestaruutta
Olli Mäen ura fiktiossa > Näytelmä

Näytelmä Unelmista suurin, joka kertoo Olli Mäen elämänvaiheista, sai kantaesityksensä Kokkolan kaupunginteatterissa 11. syyskuuta 2010. Näytelmä käsittelee voittamista ja erityisesti voittamisen halua. Sen on kirjoittanut Sami Parkkinen, ja pääosaa näytteli vierailijana Kai Vaine. Näytelmän ohjasi samoin vierailijana Vihtori Rämä.
Olli Mäen ura fiktiossa > Vuoden 2016 elokuva

Elokuvaohjaaja Juho Kuosmanen teki Olli Mäen vuoden 1962 MM-ottelun aikaisiin tapahtumiin perustuvan elokuvan Hymyilevä mies, jossa Mäkeä esittää näyttelijä Jarkko Lahti. Elokuva valittiin kevään 2016 Cannesin elokuvajuhlilla parhaaksi Un certain regard -sarjassa.
Aiheesta muualla

Kanerva, Juha: / Mäki, Olli (1936–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Olli Mäen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Yle  Biografiasampo 
Olli Mäki vs. Davey Moore Helsingin Olympiastadionilla 17. elokuuta 1962.
Miekkajärvi

Miekkajärvi voi tarkoittaa seuraavia :
Miekkajärvi, järvi Alavudella
Miekkajärvi, järvi Kokkolassa
Miekkajärvi, järvi Porin Lavialla
Miekkajärvi, järvi Sastamalassa
Miekkajärvi, järvi Ylöjärvellä
Xena

| Xena> Xena: Warrior Princess |
| --- | --- |
 Xena
Tyyli:  Draama Fantasia
Kestoaika:  n. 41-44 min
Luoja(t):  John Schulian Robert Tapert
Pääosissa:  Lucy Lawless Renée O'Connor
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Syndikointi
Esitetty:  4. syyskuuta 1995 – 21. toukokuuta 2001
Jaksoja:  134 (+ 3 ”esijaksoa” TV-sarjassa Hercules)  (Luettelo jaksoista)
Aiheesta muualla
IMDb 
Xena (Xena: Warrior Princess) on Hercules -televisiosarjan spin-off, joka osoittautui emosarjaansa suositummaksi. Sarja sijoittuu Antiikin Kreikkaa muistuttavaan mielikuvitusmaailmaan ja sen päähenkilö on soturiprinsessa Xena (Lucy Lawless), joka taistelee hyvien puolella ja pahaa vastaan yhdessä uskollisen seuralaisensa Gabriellen (Renée O’Connor) kanssa. Xenaa tuotettiin vuosina 1995–2001, Suomessa sarjaa esitettiin vuosina 1997–2004 ja uusintana vuodesta 2007 lähtien. Xenan ensimmäinen kausi alkoi Subilla uusintana 1. kesäkuuta 2009.
Xenan ilmestyessä televisioruutuihin itsenäiset naispuoliset toimintasankarit olivat televisiosarjojen pääosissa hyvin harvinaisia. Myöhemmin Xenaa ovat seuranneet muun muassa Dark Angel, Buffy, vampyyrintappaja, Alias sekä Siskoni on noita -sarjan noitasisarukset.
Rooleissa > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lucy Lawless  | … |  Xena   |
|  Renée O’Connor  | … |  Gabrielle   |
Rooleissa > Säännöllisesti vierailevat muut hahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ted Raimi  | … |  Joxer (suom. Jukseri)   |
|  Kevin Smith  | … |  Ares   |
|  Hudson Leick  | … |  Callisto   |
|  Alexandra Tydings  | … |  Afrodite   |
|  Claire Stansfield  | … |  Alti   |
|  Jennifer Sky  | … |  Amarice (neljännestä kaudesta lähtien)   |
|  Bruce Campbell  | … |  Autolycus   |
|  Marton Csokas  | … |  Borias   |
|  Karl Urban  | … |  Julius Caesar   |
|  Danielle Cormack  | … |  Ephiny   |
Rooleissa > Vierailleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kathryn Morris  | … |  Najara   |
Mytologiaviittaukset

Sarjassa on paljon viittauksia eri kansojen myytteihin ja muinaisiin jumalhahmoihin. Eniten on viitattu kreikkalaiseen mytologiaan, jonka jumalhahmot esiintyvät säännöllisesti sarjan jaksoissa, erityisesti sodan jumala Ares ja rakkauden jumalatar Afrodite, josta on tehty vaaleanpunaiseen harsoon pukeutuva surffariblondi. Myös Cupido, Pallas Athene, Zeus, Poseidon, Haades, kohtalottaret, raivottaret ja harpyijat esiintyvät Xenan seikkailuissa. Kreikkalaisista sankarihahmoista sarja esitteli Odysseuksen, Orfeuksen sekä amatsonit.
Kreikkalaisen mytologian lisäksi sarjassa on viittauksia muihinkin myytteihin: sarjassa viitattiin kristinuskoon Raamatun tarinoiden kautta (muun muassa Daavid ja Goljat). Hindulaisuutta jumalineen (Krishna, Kali) ja karman lakia käsiteltiin neljännen tuotantokauden jaksoissa, joissa Xena ja Gabrielle matkustivat Intiassa. Myös skandinaavisen mytologian jumalat Thor ja valkyriat tulivat tutuiksi Xenan seikkailujen välityksellä. Joulupukinkin alkuperä selviää eräässä jaksossa.
Aseet

Sarjassa pääaseina toimivat miekat. Miekan lisäksi yleisinä aseina ovat taistelusauvat tai -kepit, tikarit, kirveet, jouset, nuolet ja piikkimoukarit. Tunnetuin ase lienee kuitenkin Xenan chakrami. Xena heittää yleensä chakramin katkaistakseen vihollisten aseet tai esimerkiksi köyden. Xena aiheuttaa useasti myös kivivyöryjä chakramin avulla. Chakrami lentää pitkän matkan, kimpoilee seinistä tai muista pinnoista ja kimpoaa lopuksi takaisin Xenan kiinniotettavaksi.
Sarjan fanit

Sarja on tullut tunnetuksi myös siitä ilmiömäisestä laajuudesta, jolla sarjan fanit alkoivat tuoda sitä esiin internetissä. Aikanaan Xenaa käsittelevien fanisivujen ja keskustelupalstojen lukumäärä oli aivan omaa luokkaansa, ja ne haastoivat internetissä jopa Star Trekin näkyvyyden.lähde? Sarjan suurta suosiota selittää osaltaan tulkinta, jonka mukaan Xenaa ja hänen apurihahmoaan Gabriellea voidaan pitää naisparina. 1990-luvun lopulla kansainvälinen lesboyhteisö ottikin sarjan omakseen.
Suomalaisen faniryhmän jäsenet käyttävät itsestään nimitystä xeniitti.
Edward Heiliö

Anders Edward (Edw.) Heiliö, vuoteen 1904 Helin (20. marraskuuta 1882 Kotka –  1942) oli suomalainen osuustoimintamies ja puutavara-alan yritysjohtaja.
Heiliön vanhemmat olivat konemestari Antti Helin ja Sofia Sihvonen ja puoliso vuodesta 1906 Fanny Irene Hiltunen. Hän kävi keskikoulun Kotkassa ja kauppaopiston Porissa, täydentäen opintojaan sahateollisuudesta Sundsvallissa Ruotsissa. Ab W. Gutzeit & Co -yhtiön palveluksessa Heiliö oli vuodesta 1899 vuoteen 1914, mutta toimi välillä vuodesta 1904 pari vuotta Kotkan Osuusliikkeen johtajana. Vuonna 1914 Heliöstä tuli rauta-ja rakennusalalla toimineen Liikeosakeyhtiö Sepon perustaja ja johtaja, vuonna 1921 hän siirtyi vasta perustetun yksityismetsänomistajien Metsänomistajien Metsäkeskus Oy:n toimitusjohtajaksi. Hän oli yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja aina kuolemaansa asti vuonna 1942, vaikuttaen merkittävästi yhtiön harjoittaman puutavarakaupan kehittämiseen. Heiliö oli myös Keskusmetsäseura Tapion, Suomen Sahanomistajainyhdistyksen ja Suomen Propsinviejien Yhdistyksen johtokunnan jäsen. Kotkassa hän osallistui kunnalliselämään, toimien muun muassa 12 vuotta kaupunginvaltuustossa.
Erkki Kannosto

Erkki Kalevi Kannosto (s. 4. syyskuuta 1945 Tampere) on suomalainen kuvanveistäjä. Punavankien muistomerkki vuodelta 1978 Lahden Fellmaninpuistossa on hänen tunnettu veistoksensa.
Elämä

Kannosto opiskeli Kuvataideakatemiassa vuosina 1966–1970 ja on vuodesta 1974 lähtien toiminut useaan otteeseen Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana ja vs. yliopettajana sekä Pekka Halosen akatemian opettajana vuonna 2000. Hän on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä vuodesta 1969 lähtien.
Kannosto teki uransa alkupuolella poptaiteeksi luonnehdittavia teoksia, mutta myöhemmin töitä voi sanoa realistisiksi. Sellaisia ovat muun muassa henkilöaiheiset pienoisveistokset ja marmorihahmot.
Kannostolle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Erkki Kannoston poika on kuvanveistäjä Sakari Kannosto.
Kuvia julkisista teoksista

Lampaankantaja, 1973, Espoo.
Punavankien muistomerkki, 1978, Lahti.
Punavankien muistomerkki, 1978, Lahti.
Punavankimuistomerkki, 1980, Lappeenranta.
Luottamus, 1981, Hattula.
Johannes Takasen patsas, 1985, Virolahti.
Kaivosmiesten muistomerkki, Outokumpu 1986.
Paperintekijän patsas, 1989, Kouvola.
Älä jännitä, 1989, Helsinki.
Matkakuume, 2005, Vaasa.
Syvä jano, 2005, Vaasa.
Varjoja metsässä, 2006, Vaasa.
Veikko Helteen muistomerkki, 2011, Vihti.
Aiheesta muualla

Erkki Kannosto Kuvataiteilijamatrikkelissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Tapas

Esimerkki tapaksesta
Tapakset ovat espanjalaisessa ruokakulttuurissa alkupaloina tai viinin seuraksi tarjottavia pikkusuolaisia. Tapaksen ideana on, että ruoka koostuu suupaloista, joita syödään käsin. Tapas on pieni aperitiivipala, joka nautitaan yleensä ennen lounasta tai illallista tai yhä useammin myös sen korvikkeena. Pohjois-Espanjassa ne tunnetaan nimellä pincho tai baskiksi pintxo. Espanjan kielen sana tapa tarkoittaa alkujaan kantta tai korkkia. Ennenmilloin? tapa oli yleensä maksuton. Nyt käytäntö vaihtelee eri puolilla Espanjaa. Esimerkiksi Madridissa saa ilmaiseksi pikkupurtavaa viini- tai olutlasin seuraksi. Pohjois-Espanjassa runsaasta valikoimasta pinchoja on yleensä maksettava.
Historia

Tapaksen synnystä on monenmoista tarinaa. Kerrotaan, että 1200-luvulla elänyt kuningas Alfonso X joutui sairautensa vuoksi syömään ruokansa ja juomaan juomansa pieninä annoksina. Huomattuaan, että pikkupalojen syönti alkoholin kanssa esti hyvin humaltumisen, hän määräsi, että kaikissa Kastilian kapakoissa juoman kanssa tuli tarjoilla pieniä ruoka-annoksia. Lautasen sijaan kinkku-, juusto- tai makkarapala pantiin lasin päälle, mistä se sai nimensäkin (tapa tarkoittaa kantta tai peittoa).
Joidenkin mielestä tapas-keksinnön kunnia kuuluu 1800-luvun lopussa kuninkaaksi nousseelle Alfonso XIII:lle, joka kesällä Andalusian-matkallaan päätti levähtää Ventorillo del Chanton -nimisessä majatalossa. Tuuli puhalsi hiekkaa niin kovin, että tarjoilija laittoi kuninkaan sherrylasin päälle kinkkusiivun. Kuningas ihastui keksintöön niin paljon, että käski tarjoilijan panemaan kinkkusiivun lasin päälle myös seuraavalla kierroksella, ja kuninkaan seurue otti mallia hänen esimerkistään.
Joka tapauksessa tapas-kulttuurin varsinaisena syntymäseutuna pidetään Etelä-Espanjan Andalusiaa. Perimätiedon mukaan pientä lautasta, leipäpalaa tai ilmakuivatun kinkun ohutta viipaletta on käytetty sherrylasin kantena erityisesti Jerez de la Fronteran sherrykaupungissa. Niin sherry ei menettänyt aromiaan eivätkä kärpäset lentäneet maistamaan juomaa sillä aikaa, kun lasillistaan nauttiva seurusteli tuttaviensa kanssa.
Arkisemman tarinan mukaan pienten ruoka-annosten nauttiminen sai alkunsa yksinkertaisesti siitä, että raskaita maanviljelystöitä tekevät jaksaisivat lounaaseen asti.
Esimerkkejä Espanjassa tarjottavista tapaksista

Espanjalaiset tapakset eli alkupalat eivät yleensä ole monimutkaisia valmistettavia. Alun perin lieden käyttöä pyrittiin välttämään tapas-palojen valmistuksessa. Useissa ravintoloissa on nykyään tarjolla tapas-valikoima. Tapaksia on satoja, jopa tuhansia erilaisia. Tapaksina voidaan tarjoilla muun muassa:
paprikalla maustettu makkaraviipale (salchichón)
mausteinen sianmakkaraviipale (chorizo)
ilmakuivattua vuoristokinkkua (jamón serrano)
marinoidut mustat tai vihreät oliivit
juustoviipale (queso)
perunamunakkaan palanen, (un pincho de tortilla)
höyrytettyjä sinisimpukoita (mejillones al vapor)
täytettyjä sinisimpukoita (mejillones cubiertos)
katkarapuja valkosipuliöljyssä (gambas al ajillo)
etikkamarinoitua sardellia
paistettua mustekalaa (calamares fritos)
lihapyörykät (albóndigas) - suosittu tapas Keski-Espanjassa Kastiliassa
paneerattuja sipulirenkaita
marinoituja herkkusieniä
marinoitua paprikaa
lehmän mahalaukkua (callos) - perinteinen madridilainen tapas
grillatut munuaiset (riñones a la plancha) - perinteinen madridilainen tapas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapas Wikimedia Commonsissa
Chōjin Sentai Jetman

| Chōjin Sentai Jetman> 鳥人戦隊ジェットマン |
| --- | --- |
Tyyli:  tokusatsu
Kestoaika:  25 min
Pääosissa:   Kotaro Tanaka  Rika Kishida  Tomihisa Naruse  Sayuri Uchida  Toshihide Wakamatsu 
Alkuperämaa:   Japani
Alkuperäiskieli:  japani
Verkko:   TV Asahi
Esitetty:  15. helmikuuta 1991 – 14. helmikuuta 1992
Jaksoja:  51
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Chōjin Sentai Jetman  on televisioyhtiö TV Asahi esittämä japanilainen tokusatsuselvennä. Sen päärooleissa ovat Rika Kishida, Tomihisa Naruse, Sayuri Uchida ja Toshihide Wakamatsu.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Arnold Orowae

Arnold Orowae (15. kesäkuuta 1955 – 27. joulukuuta 2024) oli papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Wabagin hiippakuntaan 14. joulukuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Gisipan titulaaripiispa 14. joulukuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Raich, jota avustivat Michael Meier ja Stephen Joseph Reichert.
Orowae sai 19. lokakuuta 2004 nimityksen Wabagin koadjuuttoripiispaksi, ja 30. kesäkuuta 2008 hänestä tuli sen piispa.
Kari Huhtamo

Kari Huhtamo vuonna 1967.
Kari Kauko Johannes Huhtamo (11. tammikuuta 1943 Rovaniemi – 1. maaliskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka suunnitteli muun muassa Lapin jälleenrakentamisen muistomerkin  1944-1955 (Rovaniemi, 1977)
Muita Kari Huhtamon teräsveistoksia ovat Polskis (1976) Oulun uimahallin edessä, sekä Järvenpää-talon lämpiössä oleva Abstraktio (1988–1989). Huhtamo oli ensimmäinen suomalainen, jonka töitä oli näytteillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Kesällä 2010 Suomen tasavallan presidentin kesäasunnolla Naantalin Kultarannassa pidettiin Huhtamon laaja ulkonäyttely, joka käsitti kymmenen abstraktia teräsveistosta. Kyseessä oli myös ensimmäinen taidenäyttely Kultarannassa.
Huhtamo sai Lapin yliopiston taiteen kunniatohtorin arvon vuonna 2004.
Huhtamon veli on näyttelijä Markku Huhtamo.
Huhtamo kuoli 1. maaliskuuta 2023 pitkäaikaiseen sairauteen.
Kuvia julkisista teoksista

Polskis, 1976, Oulu.
Reliefi, 1976, Kerava.
Reliefi Liiketyöntekijäliiton 50-vuotisjuhlan kunniaksi, 1977, Hattula.
Lapin jälleenrakentamisen muistomerkki 1944-1955, 1977, Rovaniemi.
Rohtovehka, 1978, Kerava.
Rohtovehka, kun suihkukaivo on toiminnassa, Kerava.
Nimetön (Punaista, keltaista ja sinistä), 1982, Kerava.
Reliefi, 1985, Tornio.
Teräskonstruktio, 1986, Rovaniemi.
M. A. Castrénin muistomerkki, 1986, Rovaniemi.
Avarten julkisivuveistos, 1988. Malmi, Helsinki.
Teräskonstruktio 1 ja 2, 1989, Tornio.
Teräskonstruktio, 1990. Malmi, Helsinki.
Reliefi (Perhonen), 1991, Kerava.
Nimetön, 1993, Kuopio.
Keltainen veistos, 1994, Tampere.
Inhimilli, 2016, Vaasa.
Kirjallisuutta

Kari Huhtamo: Kuvanveistäjä.  (Valokuvat: Lauri Kanerva)  Oulu:  Pohjoinen, 1991.  ISBN 951-749-149-2
Kari Huhtamo.  (Teksti: Timo Valjakka. Valokuvat: Jussi Tiainen ym)  Helsingissä:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16141-5
Huhtamo: Variato arctica sculptura.  (Toimitus ja teksti Timo Valjakka. Valokuvat: Jussi Tiainen ym. Liittyy näyttelyyn Variato arctica sculptura, Tretjakovin galleria, Moskova, 2009)  Helsinki:  Parvs, 2009.  ISBN 978-952-5654-21-9
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kari Huhtamo taiteilijamatrikkelissa
Kari Huhtamon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana
Richard Overton

Richard Overton
Richard Arvin Overton (11. toukokuuta 1906 Bastrop County, Texas – 27. joulukuuta 2018 Austin, Texas) oli 112-vuotiaaksi elänyt, Yhdysvaltain pisimpään elänyt toisen maailmansodan sotaveteraani. Hän työskenteli sodan jälkeen suurimman osan työurastaan huonekaluliikkeissä. Hän meni kahdesti naimisiin, mutta lapsia hänellä ei ole. Hän piti pitkäikäisyytensä salaisuuksina Jumalaa ja sikareita. Overton vietti elinikänsä Austinissa.
Overton palveli Yhdysvaltain joukoissa vuosina 1942–1945 Angaurissa, Peleliussa ja Iwo Jimassa. Hänen asuinkatunsa on nimetty myöhemmin hänen kunniakseen. Hän poltti 10–12 sikaria päivittäin. Hänen serkkunsa Volma Overton tuli tunnetuksi ihmisoikeusaktivistina.
Manchesterin arkkitehtuuri

Manchesterin viktoriaaninen uusgoottilainen kaupungintalo.
Manchesterin arkkitehtuuri kuvastaa runsaasti erilaisia arkkitehtonisia tyylejä. Kaupungin historian tärkeimpiä vaiheita oli teollinen vallankumous, ja Manchester tunnetaankin ensimmäisenä modernina, teollisena kaupunkina. Manchesterin ikoneja ovat varastot, rautatiesillat, puuvillatehtaat ja kanavat. Ne ovat jäänteitä menneisyydestä ajoilta, jolloin kaupungin ytimessä sekä tuotettiin että myytiin tuotteita. Manchesterin arkkitehtuuri edustaa minimaalista yrjöjen aikaista tai keskiaikaista arkkitehtuuria. Näin ollen Manchesterissa on edustettuina suuri joukko 1800- ja 1900-lukujen arkkitehtuurin suuntauksia, kuten palazzo-tyyli, uusgotiikka, venetsialainen, edwardiaaninen, uusbarokki, art nouveau, art deco ja uusklassinen arkkitehtuuri.
Manchester laajeni teollisen vallankumouksen seurauksena ja Bridgewaterin kanavasta sekä Liverpool Roadin rautatieasemasta tulivat ensimmäinen oikea kanava ja rautatieasema, joita käytettiin tavaroiden kuljetukseen. Teollinen vallankumous loi Manchesteriin varallisuutta mutta paljon vaurautta käytettiin ylenpalttisiin hankkeisiin, jotka toteutettiin usein asukkaiden kustannuksella. Tekniikan kehitys, kuten Manchesterin kanava, symboloi rikasta ja ylpeää Manchesteria. Samoin useat viktoriaanisen aikakauden rakennukset kuvastivat varakasta kaupunkia, joista parhaita esimerkkejä ovat uusgoottilainen Manchesterin kaupungintalo ja John Rylands Library -kirjasto. Teollisen vallankumouksen huipulla Manchesterin kaupungista löytyi lähes 2000 varastoa. Monet niistä ovat nyt muunnettu muihin käyttötarkoituksiin, mutta niiden ulkonäkö säilyy pääosin ennallaan, joten kaupunki on säilyttänyt paljon sen teollista, mietiskelevää luonnetta.
Miemalan koulu

| Miemalan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Alikyläntie 10 B, 13430 Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°57′33.3″N, 24°29′53.2″E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Perustettu:  1954
Rehtori:  Panu-Ilari Mikkola
Luokat:  1–6
Oppilaita:  noin 120
Verkkosivut
fi
Miemalan koulu on Hämeenlinnan Miemalassa sijaitseva alakoulu. Siellä opiskelevat luokka-asteiden 1–6 koululaiset.
Yorkshiren etsivät

| Yorkshiren etsivät> Dalziel and Pascoe |
| --- | --- |


Kestoaika:  60–90 minuuttia
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC One  Yle TV1
Esitetty:  16. maaliskuuta 1996 – 22. kesäkuuta 2007
Tuotantokausia:  11
Jaksoja:  46
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Birmingham
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Yorkshiren etsivät (engl. Dalziel and Pascoe) on brittiläinen rikosdraamasarja. Sarja perustuu Reginald Hillin kirjasarjaan, jonka päähahmot, yorkshirelaiset rikospoliisit Andrew Dalziel ja Peter Pascoe, ovat esiintyneet yhdessä 19 kirjassa.
Yorkshiren etsivät esitettiin kotimaassaan BBC One -kanavalla vuosina 1996–2007, ja Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 -kanavalla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Warren Clarke  | … |  rikosylikomisario Andy Dalziel   |
|  Colin Buchanan  | … |  rikoskomisario Peter Pascoe   |
|  David Royle  | … |  rikosylikonstaapeli Edgar ”Wieldy” Wield (kaudet 1–7)   |
|  Susannah Corbett  | … |  Ellie Pascoe (kaudet 1–5, vierailu kaudella 9)   |
|  Malcolm Tierney  | … |  poliisipäällikkö Victor Raymond (kaudet 3–4)   |
|  Wayne Perrey  | … |  rikoskonstaapeli Parvez ”Fez” Lateef (kaudet 9—11)   |
|  Jemma Hines  | … |  naiskonstaapeli Claire ”Lulu” Baines (kaudet 9—11)   |
|  Jennifer James  | … |  rikoskonstaapeli Kim ”Posh” Spicer (kaudet 10—11)   |
Juoni

Sarja sijoittuu Yorkshiressä sijaitsevaan kuvitteelliseen Wethertonin kaupunkiin. Rikospoliisit Andrew Dalziel ja Peter Pascoe ovat toistensa vastakohtia: Dalziel on suorasukainen ja poliittisesti epäkorrekti, kun taas Pascoe on korkeastikoulutettu ja kohtelias. Kaksikko joutuu tekemään yhteistyötä tutkiessaan yhdessä murhia.
Yhtymys

Yhtymys eli konfuusio tarkoittaa velvoiteoikeudessa velan lakkaamista sen vuoksi, että velallinen ja velkoja ovat henkilönvaihdoksen seurauksena sama henkilö.
Konfuusion taustalla voi olla vaihdos joko velallisen tai velkojan puolella. Konfuusio voi siis tapahtua silloin, kun saamisoikeus siirtyy velalliselle, tai silloin, kun velallisen asema siirtyy velkojalle esimerkiksi perimyksen tai sulautumisen kautta.
Konfuusion olemassaolo johtuu siitä, että kukaan ei voi olla itselleen velkaa. Konfuusio esiintyy oikeuskäytännössä, vaikkakaan siitä ei ilmeisesti ole Suomen laissa ainoatakaan säännöstä.