stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kouvolan keskuskirkko

| Kouvolan keskuskirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kouvola
Koordinaatit:  60°52′13.4″N, 026°41′47.3″E
Seurakunta:  Kouvolan seurakuntayhtymän Kouvolan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1977
Suunnittelija:  Arkkitehtuuritoimisto Jaakko ja Kaarina Laapotti 
Materiaali:  alumiini ja teräs
Istumapaikkoja:  800
Tyylisuunta:  moderni konstruktivismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kouvolan keskuskirkko on kirkko Kouvolassa. Kirkon on suunnitellut arkkitehtuuritoimisto Jaakko ja Kaarina Laapotti, ja se valmistui 1977 ja vihittiin käyttöön 1978. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Kouvolan seurakunnan tiloihin.
Kouvolan keskuskirkko edustaa modernia konstruktiiviset rakennusosat näkyville jättävää arkkitehtuuria. Päärakenteen muodostavat teräsristikot. Julkisivun materiaaleina on käytetty alumiinia ja terästä. Ulkoasua on pidetty rumana ja kirkko on saanut lempinimiä kuten supermarket, teollisuushalli, rautakauppa ja kauppahalli. Kirkossa on erillinen myös teräsrakenteinen kellotorni.
Kirkkosali on vapaasti kalustettava suorakaidesali. Sisätiloissa on käytetty valkoista tiiltä ja katossa teräsbetonielementtejä. Salissa on 800 istumapaikkaa. Alttarin taustaseinällä on alttaritauluna Jaakko Laapotin tekemä metallisommitelma, joka on sijoitettu seinän rakenneruudukkoon. Metallisommitelmassa on punaisia symboleja valkoisella pohjalla, ja se symboloi Jeesusta ja hänen apostolejaan.
Kouvolan seurakunta luovutti keskuskirkon valmistumisen jälkeen entisen pääkirkkonsa Pyhän Ristin kirkon Haminan ortodoksisen seurakunnan käyttöön.
Kouvolan seurakuntayhtymä suunnittelee kirkon purkamista osana laajempaa kiinteistöselvitystä, sillä rakennuksen kunto on heikko ja sen kunnostaminen vaatisi 3–4 miljoonan euron investoinnin. Kirkko on suljettu yleisöltä huonokuntoisen katon vuoksi. Purkaminen olisi ajankohtainen vuonna 2027, ellei seurakunta onnistu myymään muita kiinteistöjä. Museoviraston mukaan Kouvolan keskuskirkko on osa valtakunnallisesti merkittävää kulttuuriympäristöä.
Kouvolan keskuskirkon sisältä joulukuussa 1985
Kouvolan keskuskirkko sisältä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kouvolan keskuskirkko Wikimedia Commonsissa
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja

| Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja> Henry: Portrait of a Serial Killer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John McNaughton
Käsikirjoittaja:   Richard Fire  John McNaughton 
Tuottaja:   Malik B. Ali  Waleed B. Ali  Lisa Dedmond  Steven A. Jones  John McNaughton 
Säveltäjä:   Ken Hale  Steven A. Jones  Robert McNaughton 
Kuvaaja:  Charlie Lieberman
Leikkaaja:  Elena Maganini
Pääosat:   Michael Rooker  Tom Towles  Tracy Arnold 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Greycat Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   24. syyskuuta 1986 (Chicagon elokuvajuhlat)  5. tammikuuta 1990 (Yhdysvallat)  20. marraskuuta 1992 (Suomi) 
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 000 $
Tuotto:  609 939 $
Seuraaja:  Henry: Portrait of a Serial Killer, Part 2
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja (Henry: Portrait of a Serial Killer) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut psykologinen kauhu- ja rikoselokuva, jonka ohjasi John McNaughton. Elokuva kertoo sattumanvaraisesti tappavasta sarjamurhaajasta Henrystä, jota esittää Michael Rooker. Henryn ja Otiksen hahmot perustuvat väljästi oikeisiin sarjamurhaajaajiin Henry Lee Lucas ja Ottis Toole.
Elokuva kuvattiin 16 mm filmille alle kuukaudessa 110 000 dollarin budjetilla.
Belgialaisen psykiatrin Samuel Leistedtin tutkimusryhmä kartoitti elokuvia sen perusteella, missä on onnistunein psykopaatisen hahmon kuvaus. Kolme onnistuneinta olivat: Anton Chigurh elokuvassa Menetetty maa, Hans Beckert elokuvassa M – kaupunki etsii murhaajaa ja Henry elokuvassa Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Rooker  | … |   Henry   |
|  Tom Towles  | … |   Otis   |
|  Tracy Arnold  | … |   Becky   |
|  Mary Demas  | … |   Nainen ojassa / Nainen pullo suussa / Huora 1   |
|  Kristin Finger  | … |   Huora 2   |
|  Anne Bartoletti  | … |   Tarjoilija   |
|  Ray Atherton  | … |  Fence   |
|  Kurt Naebig  | … |   Marijuana-poika   |
Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti ennakkotarkastuksessa 2.4.1992 elokuvalle raaistavana ikärajan KK (Kokonaan kielletty). Luokitus esti laillisen esittämisen ja levittämisen Suomessa. Uusintatarkastuksessa kesäkuussa lähes kolmella minuutilla leikattu elokuva sai tarkastamolta ikärajan K18, joten elokuvaa sai siten  esittää elokuvateatterissa.  Videolain voimassa ollessa filmiä ei kuitenkaan saanut myydä tai vuokrata videokaseteilla.
Aiheesta muualla

Henry: Portrait of a Serial Killer Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja Elonet.
Hapoel Ra’anana AFC

Hapoel Ra’anana Association Football Club (hepr. ‏עמותת הפועל רעננה מחלקת כדורגל‎) on jalkapalloseura Ra'annanaan kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–2019 Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa.
USB-C

| USB-C> USB Type-C |
| --- | --- |

Julkaisu:  11. elokuuta 2014
Kehittäjä:  USB Implementers Forum
Käyttötarkoitus:  tiedonsiirto ja virransiirto

Yht. kontakteja:  24
USB-C-portti puhelimessa
USB-C eli USB Type-C on 24-nastainen datan ja energian siirtoon käytettävä USB-liitäntä. Se sopii USB-C-porttiin kummin päin tahansa. Myös Intelin Thunderbolt 3 käyttää USB-C-liitintä.
Euroopan unionin päätöksellä tulevissa EU:n alueella myytävissä kaapelilla ladattavissa laitteissa on USB-C-liitäntä. Laki tuli voimaan syksyllä 2024. Päätös koskee elektronisia laitteita kuten älypuhelimia, taulutietokoneita, digitaalikameroita, kuulokkeita, käsikonsoleita ja sähkökirjoja. Kannettavia tietokoneita päätös tulee koskemaan keväästä 2026 lähtien. Päätöstä on valmisteltu yli kymmenen vuotta vähentämään eri laitteiden mukana tulevien uusien latureiden määrää. Yhteisellä laturilla tarkoitus on vähentää elektroniikkaromua sekä helpottaa kuluttajien elämää sekä vähentää latureista syntyviä kustannuksia. Päätöksessä on jätetty varaus myöhemmälle langattomalle lataukselle ja nopean latauksen standardille. Päätöstä voidaan päivittää kun uutta tekniikkaa kehitetään.
USB-C on standardoitu IEC-standardissa IEC 62680-1-3:2021.
Kehitys

Tietoteknisten laitteiden kehittyessä yhä ohuemmiksi myös liitännöistä tuli kehittää ohuempia. Viimeinen USB-C:tä edeltävä merkittävä päivitys USB-standardiin oli vuonna 2013 julkaistu USB 3.1. Noin 700 tietotekniikka-alan yrityksestä koostuva USB Implementers Forum (USB-IF) julkaisi USB-C:n elokuussa 2014. USB-C on tehty korvaamaan aiemmat USB-liitännät, mutta se on sovittimen kanssa taaksepäin yhteensopiva aiempien USB-liitäntöjen kanssa.
Vuonna 2019 julkaistu USB4-standardi on ensimmäinen USB-versio, joka vaatii Type-C -liitännän.
Erot aiempiin versioihin

USB-C -liitännän koko on 8,3 × 2,5 millimetriä. Se on liittimiltään symmetrinen, joten sen voi asettaa tietotekniseen laitteeseen kummin päin tahansa. USB-C -standardin mukaisen johdon molemmat päät ovat samanlaisia, joten kumman tahansa pään voi laittaa laitteeseen. USB-C voi myös korvata 3,5 millimetrin jakkiliitännän, sillä se kykenee siirtämään äänen kanssa samaan aikaan muutakin dataa ja energiaa.
USB-C:n suurin tiedonsiirtonopeus on 40 gigabittiä sekunnissa (Gbps). Siirtonopeus kasvaa 80 gigabittiin sekunnissa USB4 Version 2.0 -määrittelyn myötä. Siirtonopeuden ansiosta USB-C:n Alternate Mode -moodi voi välittää myös DisplayPort-standardin mukaista videokuvaa.
USB-C tukee USB Power Delivery (USB PD) -standardia, jonka mukaan suurin latausteho on ollut 100 wattia, (20 volttia ja 5 ampeeria). USB PD versio 3.1 kasvatti määrän 240 wattiin ja lisäsi suurempia jännitteitä.
Kaapelointi

DisplayPort, Mobile High-Definition Link (MHL), HDMI ja Thunderbolt (20 Gbit/s) laitteet voidaan kytkeä standardin mukaisilla passiivilla USB-C-kaapeleilla toisiinsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USB-C Wikimedia Commonsissa
USB Type-C™ Cable and Connector Specification usb.org. (englanniksi)
Engdahl, Tomi: USB-C tuo signaalin ja tehon yhteen. Uusiteknologia.fi, 9.5.2018, nro 1/2018, s. 30–34.  Teknologiamediat. Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo Israelin kaupungeista

Jerusalem
Tel Aviv
Haifa
Rishon LeZion
Ashdod
Petah Tikva
Beersheba
Tämä on luettelo Israelissa sijaitsevista kaupungeista.
Afula
Akko
Arad
Ashdod
Askalon
Baqa al-Gharbiyye
Bat Yam
Be'er Sheva
Beit She'an
Bene Beraq
Bet Shemesh
Dimona
Eilat
Givatayim
Hadera
Haifa
Herzliya
Hod Hasharon
Holon
Jaffa
Jerusalem
Karmiel
Kefar Sava
Kirjat Atta
Kiryat Bialik
Kirjat Gat
Kirjat Malakhi
Kirjat Motzkin
Kirjat Ono
Kirjat Shmona
Kirjat Yam
Lod
Ma'alot-Tarshiha
Migdal HaEmek
Modi'in
Nahariya
Nasaret
Nasaret Illit
Nesher
Nes Ziyyona
Netanya
Netivot
Ofakim
Or Aqiva
Or Yehuda
Petah Tikva
Qalansawe
Ra’annana
Rahat
Ramat-Gan
Ramat Ha-Sharon
Ramla
Rehovot
Rishon LeZion
Rosh Haayin
Sakhnin
Sderot
Shefa-Amr
Tamra
Tayibe
Tel Aviv
Tiberias
Tira
Tirat Karmel
Umm al-Fahm
Yavne
Yehud
Zefat
Zikhron Ya'aqov
Kuun pimeä puoli (tv-sarja)

| Kuun pimeä puoli> Обратная сторона Луны |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  50 min
Pääosissa:   Pavel Derevjanko  Svetlana Smirnova-Martsinkevitš  Ivan Šibanov  Karina Razumovskaja 
Alkuperämaa:   Venäjä
Alkuperäiskieli:  venäjä
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  32
Tuotanto
Tuottaja(t):   Aleksandr Tsekalo  Ruslan Sorokin  Pjotr Anurov  Ivan Samohvalov 
Ohjaaja(t):  Aleksandr Kott
Käsikirjoittaja(t):   Aleksandr Štšerbakov  Irina Pivovarova  Sergei Kalužanov 
Säveltäjä(t):  Pavel Jesenin
Tuotantoyhtiö(t):  Sreda
Aiheesta muualla
IMDb 
Kuun pimeä puoli (ven. Обратная сторона Луны, Obratnaja storona Luny) on Sreda-tuotantoyhtiön tuottama rikosdraamasarja, joka on kuvattu Venäjällä 2012–2016. Suomessa Yle esitti sarjan molemmat tuotantokaudet vuonna 2016.
Sarjan idea perustuu brittiläiseen Life on Mars -televisiosarjaan. Sarja on nimetty Pink Floydin The Dark Side of the Moon -levyn mukaan. Life on Mars -sarjan nimi tulee David Bowien samannimisestä kappaleesta, mutta se ei ollut tuttu 1970-luvun Neuvostoliitossa toisin kuin Pink Floyd.
Sarjassa ei juuri käytetä erikoistehosteita, mutta ne eivät ole arvioiden mukaan tarpeellisiakaan. Katsoja pystyy seuraamaan henkilöitä ja heidän tunteitaan läheltä, ja joutuu pohtimaan muun muassa työnarkomaanin ja läheisten ihmisten välisiä suhteita.
Juoni > Ensimmäinen kausi

2010-luvun poliisi, kapteeni Mihail Mihailovitš Solovjov jahtaa Moskovassa työparinsa luutnantti Andrei Dronovin kanssa sarjamurhaajaa. Takaa-ajotilanteessa murhaaja ampuu Andrein ja ajaa Mihailin yli. Mihail herää vahingoittumattomana tuntemattomasta ympäristöstä ilman puhelintaan, eikä ymmärrä, mitä on tapahtunut ja miksi hänellä väitetään olleen yliluutnantin univormu päällään onnettomuudessa. Hän on päätynyt sairaalaan ja Brežnevin ajan Neuvostoliittoon vuoteen 1979.
Kulttuurishokista lopulta selvittyään Mihail jatkaa hyvin erilaisessa elämässään murhaajajahtia isänään, miliisiyliluutnantti Mihail Ivanovitš Solovjovina. Hän saa television, puhelimen ja radion kautta kaikuja omasta ajastaan. Näistä kaiuista ja näyistä ilmenee, että Mihail on sairaalassa huonossa tilassa, mutta hänen voisi olla mahdollista palata omaan aikaansa. Hän oppii vaikuttamaan tulevaisuuteen omilla valinnoillaan ja teoillaan vuonna 1979. Kaikki teot eivät kuitenkaan paranna hänen tilannettaan. Ongelmia tulee lisäksi siitä, että hän asuu käytännössä äitinsä ja nuoren itsensä kanssa.
Miliisin lisäksi järjestystä valvoo valtion turvallisuuspalvelu KGB, jonka kohteet ja tutkinnat risteävät välillä Mihailin työn kanssa. KGB:n toimivalta on tosin merkittävästi miliisiä suurempi.  Idän ja lännen välinen epäluulo ja vakoilu näyttäytyy sarjassa täysin normaalina toimintana.
Mihail käyttää kohdehenkilöihin kovia otteita ja tunkeutuu työnsä kannalta olennaisiin paikkoihin luvatta, mitä hänen työtoverinsa miliisissä kritisoivat. Kovat otteet on sarjaan otettu nykypäivän Venäjän poliisitoiminnasta, joka on joiltain osin kovempaa kuin 70-luvulla. Tämä on merkittävä ero verrattuna alkuperäiseen Life on Mars -sarjaan.
Juoni > Toinen kausi

Toisella kaudella Mihail palaa omaan aikaansa, mutta hänen toimensa menneisyydessä ovat vaikuttaneet merkittävästi nykyisyyteen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Näyttelijä  | … |  Rooli   |
|  Pavel Derevjanko  | … |  Mihail Mihailovitš Solovjov (2011) / Mihail Ivanovitš Solovjov (1979)   |
|  Svetlana Smirnova-Martsinkevitš  | … |  Jekaterina Ivanovna Fadejeva (1979) / Jekaterina Gennadjevna Fadejeva (2011)   |
|  Irina Martsinkevitš  | … |  Jekaterina Ivanovna Fadejeva (2011)   |
|  Ivan Šibanov  | … |  Nikolai Pavlov   |
|  Karina Razumovskaja  | … |  Ljudmila Solovjova (1979)   |
|  Irina Narbekova  | … |  Ljudmila Solovjova (2011)   |
|  Jevgeni Bogomolov  | … |  Miša Solovjov (1979)   |
|  Oleg Almazov  | … |  Grigori Kotov (1979)   |
|  Dmitri Gusev  | … |  Igor Sergejevitš Žolobov   |
|  Aleksandr Ljapin  | … |  Stepan Dubtšenko   |
|  Sergei Beljajev  | … |  Sergei Prjahin   |
|  Sergei Galahov  | … |  Andrei Dronov   |
|  Sergei Karjakin  | … |  Pavel Savrasov   |
|  Andrei Nazimov  | … |  Karl Trofimov (1979)   |
|  Andrei Gusev  | … |  Karl Vladimirovitš Trofimov (2011)   |
Tuotanto

Sarjan kaksi tuotantokautta on kuvattu Venäjällä 2012–2016. Molemmat kaudet sisältävät 16 jaksoa.
Vastaanotto

Sarja nousi suosituksi Venäjällä julkaisunsa jälkeen. Se sovitettiin kylmän sodan aikaiseen Neuvostoliittoon, mikä mahdollisti vanhempien katsojien uppoutumisen nostalgiaan ja avasi nuoremmalle sukupolvelle mielenkiintoisen ikkunan heille täysin vieraaseen maailmaan. Englanti on muuttunut 30 vuodessa melko vähän, kun taas Venäjä ja Neuvostoliitto ovat kuin eri maailmoja. 
Sarjan arvostelu IMDB:ssä on 7,3. Se sai kolme Venäjän elokuva- ja televisiotuottajien yhdistyksen (APKIT) palkintoa vuonna 2013:
paras mini-tv-sarja (5–16 jaksoa),
paras ohjaustyö (Aleksandr Kott),
paras tv-elokuvan/-sarjan näyttelijä (Pavel Derevjanko).
Aiheesta muualla

The Dark Side of the Moon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sreda-tuotantoyhtiön sarjat (venäjäksi)
Vetle Sjåstad Christiansen

| Vetle Sjåstad Christiansen |
| --- | --- |
 Vetle Sjåstad Christiansen vuonna 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1992 (ikä 32) Geilo, Norja
Uran tiedot
Pituus:  189 cm
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2012–
Voitot:  6
Palkintokorokkeella:  23
 Tietolaatikko päivitetty 1. maalisikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:  Norja.Ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:  Norja> Ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | viesti |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | yhteislähtö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | viesti |  |
|  Hopeaa | Anterselva 2020 | viesti |  |
|  Hopeaa | Oberhof 2023 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nove Mesto 2024 | viesti |  |
|  Pronssia | Nove Mesto 2024 | pikakilpailu |  |
|  Pronssia | Nove Mesto 2024 | takaa-ajo |  |
Vetle Sjåstad Christiansen (s. 12. toukokuuta 1992 Geilo) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän debytoi ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2012–2013. Myös Christiansenin isoveli Eirik Robert Christiansen on ampumahiihtäjä.
Arvokilpailut

Christiansen voitti Östersundin MM-kilpailuissa 2019  kultaa viestissä ja sekaviestissä. Normaalimatkalla hän sijoittui kahdeksanneksi, yhteislähdössä 12:nneksi, takaa-ajossa 23:nneksi ja pikakilpailussa 31:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän hiihti ensimmäisen osuuden Norjan hopeaa voittaneessa viestijoukkueessa sekä oli takaa-ajossa kymmenes ja yhteislähdössä kolmastoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Christiansen voitti viestin maailmanmestaruuden.
Pekingin olympialaisissa 2022 Christensen voitti kultaa viestissä ja saavutti pronssia yhteislähtökilpailussa. Hän oli Norjan viestijoukkueen ankkuri ja nousi 43 sekunnin takaa-ajoasemasta lähes puolen minuutin voittoon ammuttuaan kaikki kymmenen tauluaan alas tarvitsematta varapatruunoita. Yhteislähtökilpailussa hän saavutti pronssia. Normaalimatkalla hän oli kolmastoista ja takaa-ajossa viidestoista. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa viestissä, sijoittui takaa-ajossa viidenneksi, pikakilpailussa kuudenneksi, normaalimatkalla kymmenenneksi ja yhteislähdössä 12:nneksi. Nove Meston MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa viestissä sekä pronssia pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Yhteislähdössä hän oli kahdeksas.
Vuonna 2013 hän voitti EM-kisoista kultaa sprintistä ja hopeaa takaa-ajosta. Pariviestissä hän sai pronssia 2016, hopeaa 2017 ja kultaa 2018. Vuoden 2025 EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa viestissä ja hopeaa sprintissä. Christiansen on myös moninkertainen nuorten ja junioreiden MM-mitalisti; hänellä on yksi kulta, kolme hopeaa ja viisi pronssia. EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän sai kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Maailmancup

Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Christiansen saavutti vuonna 2012 oltuaan Östersundin sprintissä 23. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Hanty-Mansijskin sprintissä 2013. Christiansen saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa takaa-ajokilpailussa Hochfilzenissä joulukuussa 2018, kun hän oli kolmas. Hän oli samalla kaudella toinen Canmoren normaalikilpailussa. Park Cityssä hän voitti pikakilpailun ja oli takaa-ajossa toinen. Hän sijoittui kaudella 2018−2019 normaalimatkan cupissa toiseksi. Kaudella 2019−2020 hän oli Le Grand-Bornandin ja Ruhpoldingin takaa-ajoissa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2021–2022 Christiansen sijoittui Östersundin ensimmäisessä pikakilpailussa toiseksi. Hän voitti toisen pikakilpailun jälkeen käydyn takaa-ajon. Le Grand-Bornardin takaa-ajossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti Otepään yhteislähtökilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi, yhteislähtöcupissa kolmanneksi sekä pikakilpailun ja takaa-ajon cupeissa viidenneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Le-Grand Bornardin takaa-ajossa toiseksi. Ruhpoldingin normaalimatkalla ja yhteislähdössä hän sijoittui toiseksi. Nové Měston pikakilpailussa hän oli kolmas. Östersundissa hän sijoittui normaalimatkalla kolmanneksi ja voitti yhteislähdön. Oslossa hän oli yhteislähdössä kolmas. Hän voitti normaalimatkan ja yhteislähdön cupit, sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja pikamatkan cupissa viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Östersundin takaa-ajossa kolmanneksi. Hän voitti Ruhpoldingin pikakilpailun ja sijoittui takaa-ajossa toiseksi. Hän voitti Anterselvan yhteislähdön. Hän sijoittui kolmanneksi Oslon normaalimatkalla. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa ja normaalimatkan cupissa viides sekä yhteislähtöcupissa kolmas.
Käännös suomeksi
Jack Murphyn laki

| Jack Murphyn laki> Murphy’s Law |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  J. Lee Thompson
Käsikirjoittaja:  Gail Morgan Hickman
Tuottaja:  Yoram Globus Menahem Golan Gail Morgan Hickman Jill Ireland Pancho Kohner
Säveltäjä:  Mark Donahue Valentine McCallum
Kuvaaja:  Àlex Phillips, Jr.
Leikkaaja:  Peter Lee-Thompson Charles Simmons
Pääosat:  Charles Bronson Kathleen Wilhoite Carrie Snodgress
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cannon Films
Levittäjä:  Cannon Films Netflix
Ensi-ilta:   18. huhtikuuta 1986  22. toukokuuta 1987
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jack Murphyn laki (Murphy’s Law) on J. Lee Thompsonin ohjaama toimintaelokuva. Se valmistui vuonna 1986 ja sen pääosissa näyttelevät Charles Bronson sekä Kathleen Wilhoite.
Juoni

Rääväsuinen ja eronnut poliisi Jack Murphyn (Charles Bronson) auto varastetaan parkkipaikalta. Rikollinen jää kiinni, mutta pääsee myöhemmin karkuun.
Psykoottinen naisrikollinen Joan Freeman (Carrie Snodgress) vapautuu vankilasta ja aikoo kostaa kaikille, jotka passittivat hänet sinne 10 vuotta sitten. Murphy tapaa strippiklubilla ex-vaimonsa, joilla tulee sanaharkkaa ja Murphy poistuu paikalta. Autoon astuttua Freeman kolkkaa hänet tajuihin. Freeman ottaa Murphyn aseen ja ampuu sillä hänen ex-vaimonsa ja uuden miesystävän. Muprhy herää tajuistaan talon pihastaan silloin kun Freeman poistuu paikalta. Poliisit pidättävät Muprhyn murhasta. Murphy lukitaan selliin samaan käsirautoihin saman autovarkaan Arabellan kanssa. Murphy ja Arabella pääsevät poliisiasemalta pakoon, jolloin Muprhy ottaa helikopterin lentäessä pois.
Kaksikko päätyy kolmen jengiläisen huumeladolle, jossa Murphy lyödään tajuihin ja Arabella yritetään raiskata. Murphy herää pian tajuistaan ja kaksikko pääsee pakoon jengin autollaan. Kaksikko päätyy Murphyn vanhan työparinsa Ben Wilcoven mökille, missä hän menettää taas tajunsa. Muprhy herää seuraavana aamuna ja kaksikolle tulee heti sanaharkkaa. Arabella poistuu paikalta. Murphyn poistuessa mökistä, Joan Freeman tulee mökin sisään ja ampuu Benin kuolleeksi haulikolla. Murphy ja Arabella tekee sovinnon ja jatkavat yhteistyötä. Saman iltana Murphy saa tietää uutislehdestä Benin kuolleen, ja aikoo heittää Arabellan pihalle. Hän haluaa jatkaa Murphyn kanssa ja suostuu siihen.
Kaksikko saapuu Frankin hotellille, jossa Murphy yrittää Frankin tunnustaa hänen tekonsa, mutta vaikuttaa syyttömyydeltä. Kaksikko saapuu seuraavaksi Murphyn työparinsa asunnolle, jossa hän pyytää hänen apua löytämään murhaaja. Seuraavana aamuna Murphy saa puhelun työparilta ja saa tietoja Joan Freemanista ja hänen asunnon sijainti. Kaksikko menee Freemanin asunnolle, josta Arabella löytää komerosta kuolleen asianajajan. Toinen poliisipari saapuu hotellille ja yrittävät tappaa kaksikon, mutta he pääsevät karkuun. Kaksikko matkaa seuraavaksi syyttäjän luo, jossa Freeman tainnuttaa Arabellan ja Murphy löytää syyttäjän kuolleena tuolistaan. Murphy huutaa Arabellaa, mutta huomaa samalla lasioveen kirjoitetun viestin, missä Freeman kutsuu Murphya saapumaan paikkaan, mistä kaikki alkoi. Muprhy yrittää pyytää apua poliiseilta. Saavuttuaan paikan päälle, Murphy ja toinen poliisi tapaavat. Paljastuu että tämä poliisi on Frankin leivissä. Freeman ampuu varsijousella poliisin kuolleeksi. Frank ja muut miehet väsyvät odotteluun, kun he saapuvat rakennukseen, alkaa pieni kamppailu Muprhyn ja miesten välillä. Murphyn hoidettua miehet, Freeman laskee hissin alas, missä Arabella on sidottuna. Murphy ehtii pelastaa Arabellan, mutta Freeman ampuu jousen hänen selkään ja oletettavasti kuolee. Muprhy ja Freeman kamppailee jonkun aikaan. Freeman roikkuu kirveen kanssa, kunnes hän menettää otteen ja putoaa kuolemaan. Ambulanssissa Murphy ja elossa oleva Arabella viedään sairaalaan.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvalle annettiin yksi tähti viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Aiheesta muualla

Jack Murphyn laki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jack Murphyn laki Elonet.
Jack Murphyn laki AllMoviessa. (englanniksi)
Sienikastike

Sienikastike on kastikeruoka, johon on käytetty sieniä. Kastikkeeseen sopivat parhaiten tuoreet metsäsienet.kenen mukaan? Sienikastikkeeseen voidaan laittaa ruokakermaa ja kasvislientä.