stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Markus Similä
Elämä ja ura

Kapellimestari Martti Similän poika Markus Similä  pääsi 17-vuotiaana 1950-luvun keskivaiheilla töihin Helsingin Sanomiin ja jätti koulun kesken. Hän oli kiinnostunut myös teatteriurasta näyteltyään sivuosaa muun muassa vuoden 1957 elokuvassa Nummisuutarit. Hänen ensimmäinen radio-ohjelmansa oli nimellä ”Masi” tehty Nuorten radion lähetys vuonna 1956. Televisiossa hän esiintyi ensi kerran vuonna 1958. 20-vuotiaana Similä haki kesätoimittajaksi Leo Mellerin vetämään radion ajankohtaisohjelmaan Päivän peiliin ja sai paikan, vaikka ohjelmaa tekemään ei yleensä otettu alle 25-vuotiaita. Pian Similä ryhtyi toimittamaan kuudesti viikossa lähetettyä Päivätarjotinta, ja samoihin aikoihin Ylen kuulutuskäytäntö muuttui niin, että ohjelmien tekijät kerrottiin. Näin Markus Similästä tuli nopeasti yksi ensimmäisistä yleisön nimeltä tuntemista radiotoimittajista. Siirtyminen tekemään sunnuntaiaamujen viihteellistä haastatteluohjelmaa Nimipäiväkahvit vuorotellen Jaakko Jahnukaisen kanssa. Tämä ja muut sunnuntaiaamujen viihdeohjelmat lisäsivät Similän tunnettuutta entisestään.
1960-luvulta 1970-luvun alkuun Similä toimi 11 vuotta freelancerina ja teki paljon ohjelmia sekä radioon että televisioon ja kirjoituksia lehtiin.
Kaupallisen paikallisradiotoiminnan alkaessa vuonna 1985 Similä oli yhdessä Markku Veijalaisen kanssa aloittamassa helsinkiläisen Radio Ykkösen ohjelmatoimintaa ja mukana radioaseman konkurssiin 1995 saakka. Vuosina 1985–1992 hän toimi radioaseman uutis- ja ajankohtaispäällikkönä ja 1992–1995 tuottajana. Hän jatkoi radio- ja TV-työtä vielä Radio Stadissa ja MTV:n lauantaiaamujen Huomenta Suomessa mutta keskittyi 1990-luvun puolestavälistä etupäässä yrityshistoriikkien ja elämäkertojen kirjoittamiseen.
Markus Similä kirjoitti pakinoita Uuteen Suomeen vuosina 1977–1985 ja Nykypäivään vuodesta 1992 alkaen.
Teokset

Tyvestä puuhun: Puukeskus oy 1929–1989.  Puukeskus, 1989.  ISBN 952-90080-7-4
Pyörein luvuin ja pilkulleen: Helsingin ekonomit ry:n liikkeenjohdon kerho 1941–1991.  Helsinki:  Helsingin ekonomit, 1991.  ISBN 952-90-3261-7
Takki auki.  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-19110-8
Linssin lävitse: Aulis Hauhian Instrun vuosista ja vähän muustakin.  S.l.:  s.n., 1994.
Yhtä näytön paikkaa: 125-vuotiaan Seikun sahan tarina.  Pori:  Yhtyneet sahat, Seikun saha, 1997.
Veikko Ahvenainen: Täysin palkein.  Jyväskylä:  Gummerus, 2001.  ISBN 951-20-5819-7
Rakkaimmat joululaulut ja niiden tekijät: Arkihuolesi kaikki heitä.  Helsinki:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-6173-2
Suomen laulut ja niiden tekijät.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7295-8
Pienet suuret suomalaiset: Millaisia he olivat lapsina ja nuorina?  Helsinki, Jyväskylä:  Minerva, 2009.  ISBN 978-952-492-300-2
Muistatko vielä sen virren.  Helsinki:  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-969-4
Vanhat hyvät ajat: Sentraalisantrasta työhevoseen.  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-086-7
Aiheesta muualla

Radiopersoona Markus Similä. 11-osainen ohjelmasarja Yle Areenassa.
Markus Similä Elonetissä.
Markus Similä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Oiva Hurme

Oiva Hurme työn ääressä Kulutus­osuus­kuntien Keskus­liiton mainos­osastolla vuonna 1950.
Oiva Ensio Hurme (14. lokakuuta 1912 – 12. heinäkuuta 1974) oli suomalainen taiteilija, graafikko ja mainospiirtäjä. Hän kehitti mainosilmaisua ja piirsi myyntijulisteita Elannon uraauurtavalla mainososastolla, teki taidetta ja kuvitti lehtiä.
Ura

Nuorena Oiva Hurme työskenteli varastomiehenä Helsingissä. Ensimmäiset akvarellinsa ja piirroksensa hän teki 1920-luvun lopulla. 1930-luvun lopulla hän opiskeli Ateneumin vapaassa taidekoulussa. Sota-aikana rannikkotykistön korpraali Oiva Hurme piirsi muun muassa tykkien suuntimataulukoita sekä Porkkalan puolustussuunnitelmaan liittyviä salaisia peitepiirroksia.
Elannon ja Kulutusosuuskuntien Keskusliiton mainososastoilla Hurme työskenteli 1930–1950-luvulla. Tämän jälkeen hän oli OTK:n osuuskauppojen jäsenlehden Kuluttajain Lehden (myöh. Me) kuvittaja, taiteilija ja taittaja. Helsingissä lehti ilmestyi Elanto-lehtenä, muualla Suomessa Me-lehtenä.
Mainos oli 1930-luvun keksintö ja Elannon mainososasto alan uranuurtaja alusta lähtien. Elannon mainospäällikkönä toimi Ola Fogelberg, jota pidetään mainosalan isänä ja myös yhtenä suomalaisen sarjakuvan tärkeimmistä pioneereista. Oiva Hurme oli Fogelbergin kasvatti, mainosalan "vanha parta" jo 1940-luvulla.
Mainosjulisteiden ja kuvituksien parissa tehtiin paljon painotekniikkakokeiluja, ja niinpä Elanto ja KK olivat ensimmäisinä kokeilemassa mm. silkkipainotekniikkaa. Oiva Hurmeen joulujuliste vuodelta 1948 on ensimmäinen Elannon silkkipainon säilynyt työ. Julisteessa joulupukki viisine väreineen ja lakkahäivytyksineen toivottaa "Hyvää Joulua". 1950-lukua kutsutaan julisteen kulta-ajaksi Suomessa, ja Elanto ja KK olivat tiiviisti mukana kehityksen kärjessä. Senaikaisissa töissä hehkuivat värit ja taito.
Oiva Hurme teki myös veistoksia, vuonna 1967 muun muassa 1918 Hyvinkään taistelussa kaatuneiden punaisten muistomerkin Hyvinkään Surujen puistoon. Tuotantoon kuuluu myös puuveistoksia (hän osallistui Elannon taidenäyttelyyn 1945). Hän teki myös tilaustöinä muotokuvia erityisesti osuuskauppojen johtohenkilöistä (muun muassa M. A. Nummisen isästä).
Lisätöinä Hurme suunnitteli ja kuvitti kirjojen kansia, urheiluseurojen merkkejä, Helsingin kaupungin ulkoiluviraston esitteitä, lavastuksia Elannon Näyttämön esityksiin sekä Nuorten Joululukemisto -lehteä.
Oiva Hurme oli myös mukana Työväen Urheiluliiton järjestötoiminnassa ja toimi liiton nuortenlehti Kivan taittajana. Nimimerkillä Oikku hän piirsi Kivaan kansikuvien lisäksi myös sarjakuvaa. Oikku osasi rytmittää kerronnan hyvin ja viimeinen ruutu oli aina ns. iskuruutu, johon vitsi tai yllätys huipentui. Piirrostyyli oli omintakeista ja selkeää. Oikku edusti mykkäsarjakuvaa, jossa ei yleensä puhuta vaan annetaan kuvien kuljettaa. Joskus harvoin niissä oli jokunen tehosteääni tai puhekupla.
Aiheesta muualla

Kulutusosuuskuntien Keskusliiton julisteita vuosilta 1941–1957. (Arkistoitu – Internet Archive) Näyttely Työväen keskusmuseossa 18.10.2000 – kevät 2001.
Umm Habiba

Umm Habiba arabialaisin merkein.
Umm Habiba Ramla bint Abi Sufyan (arab. أم حبيبة رملة بنت أبي سفيان‎; n. 589 tai 594–665) islamin profeetta Muhammedin vaimo, joista osaa kutsuttiin Uskovaisten äideiksi. Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa.
Umm Habiban ensimmäinen mies oli Ubaydallah ibn Jahsh, jonka kanssa hän pakeni muslimien vainoa Mekasta Abessiniaan muuton toisessa aallossa. Mies kääntyi Abessiniassa kristinuskoon ja alkoi juoda viiniä kunnes kuoli. Umm Habiba palasi tyttärensä kanssa takaisin Mekkaan. Tämä meni myöhemmin naimisiin Davud ibn Urwanin kanssa. Profeetta lähetti Abessinian hallitsijalle kirjeen, jossa pyysi Umm Habibaa vaimokseen. Hallitsija, joka oli kääntynyt muslimiksi, antoi häälahjaksi 400 dinaaria.
Umm Habiban historiallisuus ei ole varmaa, sillä häntä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa eli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Metallurg Magnitogorsk

| Metallurg Magnitogorsk |
| --- | --- |

Perustettu:  1955
Kaupunki:   Magnitogorsk, Tšeljabinskin alue
Kotiareena:  Metallurg Arena (7 500 paikkaa)
Sarja:  KHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Harlamov
Värit:                
Päävalmentaja:   Andrei Razin
Yhteistyöseurat:  Magnitka Magnitogorsk (VHL)   Sarmaty Orenburg (MHL)   Stalnie Lisi Magnitogorsk (MHL)
Saavutukset KHL:ssä
Gagarin Cupit:  3 (2014, 2016, 2024)
Konferenssin mestaruudet:  5 (2014, 2016, 2017, 2022, 2024)
Divisioonan mestaruudet:  6 (2010, 2014, 2016, 2017, 2022, 2024)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Magnitogorskin logo vuosina 2013-2014.
Metallurg Magnitogorsk  on venäläinen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Magnitogorskin kaupunki Etelä-Venäjällä. Seura on perustettu vuonna 1955. Nykyään se pelaa KHL:n itäisen konferenssin Harlamov-divisioonassa ja on saavuttanut sarjassa kolme mestaruutta. Se on voittanut Venäjän mestaruuden kolmesti, vuosina 1999, 2001 ja 2007. Seura voitti IIHF European Champions Cupin eli Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksen 2008.
Metallurg Magnitogorskin Sergei Mozjakin on KHL:n kaikkien aikojen paras pistemies ja maalintekijä.
Metallurg Magnitogorskin aiempi logo.
Metallurg Magnitogorskin Sergei Mozjakin palkittiin kauden 2012–2013 runkosarjan parhaana maalintekijänä ja pistekuninkaana. Hän sai myös Kultainen maila -palkinnon tultuaan valituksi kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Metallurg Magnitogorsk voitti Gagarin Cupin kaudella 2013–2014.
Historia

Metallurg Magnitogorsk aloitti toimintansa 1955 Neuvostoliiton kolmannelta sarjatasolta Vtoraja Ligasta. Joukkue voitti sarjan mestaruuden vuonna 1981 ja nousi Pervaja Ligaan, josta Metallurg nostettiin Neuvostoliiton pääsarjaan sen viimeiseksi kaudeksi 1990–1991. Metallurg jatkoi Neuvostoliiton hajoamisenkin jälkeen pelaamistaan Venäjän korkeimmilla sarjatasoilla, ja nousi maan ehdottomalle huipulle 1990-luvun puolivälin jälkeen. Vuosina 1996–2008 Metallurg jäi vain kerran vaille mitalisijaa Venäjän pääsarjassa. Kaudella 2008–2009 Metallurg aloitti uudessa KHL-liigassa.
2000-luvulla Metallurg on menestynyt hyvin eurooppalaisissa turnauksissa. Joukkue voitti kaksi viimeistä European Hockey Leaguen mestaruutta 1999 ja 2000, Spengler Cupin 2005 ja Tampere Cupin kolmesti 2005, 2006, 2008. Metallurg voitti vuonna 2008 myös IIHF European Champions Cupin, eli Euroopan mestaruuden ja kohtasi samana vuonna New York Rangersin tappiollisesti Victoria Cupissa. Vuonna 2009 Metallurg sai hopeaa Jääkiekon mestarien liigassa.
Joukkue

Tilanne 3. tammikuuta 2024
| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 20 |  | Aleksandr Smolin | L | 2026 | Tšebarkul, Venäjä |
| 30 |  | Ilja Nabokov | L | 2025 | Kasli, Venäjä |
| 75 |  | Nikita Podskrebalin | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 9 |  | Valeri Orehov | L | 2025 | Sätbajev, Kazakstan |
| 12 |  | Nikita Kamalov | L | 2025 | Novokuznetsk, Venäjä |
| 19 |  | Robin Press (A) | R | 2026 | Uppsala, Ruotsi |
| 27 |  | Danil Gololobov | R | 2025 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 44 |  | Jegor Jakovlev (C) | L | 2027 | Magnitogorsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
| 56 |  | Makar Habarov | L | 2025 | Tšerepovets, Venäjä |
| 72 |  | Artjom Minulin | R | 2026 | Tjumen, Venäjä |
| 74 |  | Aleksandr Sirjatski | L | 2026 | Omsk, Venäjä |
| 85 |  | Aleksei Makljukov (A) | L | 2027 | Voskresensk, Venäjä |
| 87 |  | Danila Palivko | L | 2025 | Navapolatsk, Valko-Venäjä |
| 88 |  | Vladislav Jerjomenko | R | 2025 | Mishutki, Valko-Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Roman Kantserov | L | LH | 2026 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 11 |  | Nikita Mihailis | R | VLH | 2026 | Karaganda, Kazakstan |
| 14 |  | Dmitri Silantjev | L | OLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 15 |  | Mihail Grass | L | KH | 2027 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 16 |  | Denis Zernov | L | KH | 2027 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 17 |  | Borna Rendulić | R | OLH | 2026 | Zagreb, Kroatia |
| 22 |  | Danila Jurov | L | KH / OLH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 29 |  | Daniil Vovtšenko | R | VLH | 2025 | Tšerepovets, Venäjä |
| 31 |  | Aleksandr Petunin | L | OLH / KH | 2025 | Jekaterinburg, Venäjä |
| 39 |  | Andrei Kozlov | L | KH / VLH | 2025 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 47 |  | Luke Johnson | R | KH | 2025 | Grand Forks, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat |
| 73 |  | Valeri Sapožnikov | L | KH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 77 |  | Valentin Žugin | L | VLH | 2025 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 81 |  | Nikolai Majorov | L | VLH | 2025 | Tjumen, Venäjä |
| 86 |  | Dmitri Moisejev | L | LH | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 89 |  | Igor Geraskin | L | OLH / KH | 2027 | Klin, Venäjä |
| 91 |  | Troy Josephs | L | KH | 2025 | Whitby, Ontario, Kanada |
| 94 |  | Jegor Korobkin | L | LH | 2026 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 95 |  | Boris Osipovitš | L | KH / VLH | 2025 | Novosibirsk, Venäjä |
Joukkue > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Andrei Razin
Apuvalmentaja: Jaroslav Habarov
Apuvalmentaja: Jevgeni Mihalkevitš
Apuvalmentaja: Juri Trubatšjov
Maalivahtivalmentaja: Vasili Košetškin
Maalivahtivalmentaja: Aleksandr Sudnitsin
Videovalmentaja: Aleksei Mišukov
Fysiikkavalmentaja: Sergei Jakimovitš
Fysiikkavalmentaja: Sergei  Kiprijanov
Kehitysvalmentaja: Valeri Nikulin
Huoltopäällikkö: Ivan Sidorov
Huoltopäällikkö: Vasil Sultanov
Puheenjohtaja: Viktor Rašnikov
Varapuheenjohtaja: Aleksei Žloba
Toimitusjohtaja: Kirill Krepkogorski
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Ilja Afonin
Urheilutoimenjohtaja: Jevgeni Birjukov
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metallurg Magnitogorsk Wikimedia Commonsissa
Seuran kotisivut (venäjäksi)
Eurohockey.net (englanniksi)
| n k Jääkiekon Mestarien liigan kaudet |
| --- | --- |
 2008–2009  2014–2015  2015–2016  2016–2017  2017–2018  2018–2019  2019–2020  2020–2021  2021–2022  2022–2023  2023–2024
Maria al-Qibtiyya

Maria al-Qibtiyyan talon kerrotaan sijainneen Medinassa suunnilleen näillä tienoilla
Maria al-Qibtiyya (arab. مارية القبطية‎) tai Maria bint Shamʿūn (k. 637) oli islamin profeetta Muhammedin orja ja jalkavaimo. Maria oli Egyptin kristillisen kuvernöörin Muqawqisin kristitty koptiorja (tästä nimi al-Qibtiyya), jonka kuvernööri lähetti tämän sisaren Sirinin kanssa lahjaksi profeetta Muhammedille vuonna 628. Tarina on peräisin Pseudo-Waqidilta ristiretkien ajalta.
Sirinin profeetta lahjoitti edelleen. Al-Tabari ilmoittaa, että Maria synnytti profeetalle pojan nimeltään Ibrahim. Tämä kuitenkin kuoli lapsena. Ibrahim oli ainoa lapsi, jonka oli profeetalle synnyttänyt joku muu kuin Khadija. Profeetta oli uutisesta niin iloinen, että lahjoitti viestintuojalle Abu Rafille orjan.
Al-Tabari kertoo, että Maria ja Sirin kääntyivät Medinassa islamiin. Maria kuoli 16. Muharram-kuuta 637, ja hänen hautansa on al-Baqissa, joka on hautausmaa Medinassa.
Arviointia

Historiallis-kriittinen islamin tutkimus on asettanut kyseenalaiseksi Muhammedia ja hänen seuralaisiaan koskevien tietojen historiallisuuden. Näitä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen niin myöhään, että niitä ei voi pitää luotettavana historiallisena tietona vaan tarinaperinteenä, jonka totuusarvo jää avoimeksi. Pseudo-Waqidi on tarinalähteenä kaunokirjallisuutta eikä historiankirjoitusta.
UVB-76

UVB-76 (epävir. engl. The Buzzer, ven. Жужжалка, (Žužžalka), 'surisija') on  venäläinen radioasema, joka lähettää lyhytaaltotaajuudella (SW) 4 625 kHz SSB-modulaatiolla lyhyttä noin 1,2 sekunnin mittaista, sumutorvea muistuttavaa merkkiääntä pitäen sitten noin 1 sekunnin tauon. Kyseistä ääntä lähetetään koko ajan ympäri vuorokauden, vuodesta toiseen. Toisinaan merkkiäänen lähetys keskeytyy ihmisäänen venäjän kielellä puhumaan viestiin, joka sisältää numerosarjoja ja radioaakkosia. Lähetettyjä viestejä on suuri määrä. Niiden tarkoitus tai todellinen merkitys ei ole tiedossa.
Lähetin on aluksi sijainnut Povarovossa Venäjällä ja on toiminut ainakin vuodesta 1982. Syyskuun 2010 jälkeen, jolloin Venäjällä suoritettiin sotilaspiirien uudelleenjärjestys, lähetyspaikka on siirtynyt Povarovosta uuteen sijaintiin ja käytössä on ollut uusi tunnus MDŽB (kyrillisillä aakkosilla МДЖБ). Vuodesta 2015 lähtien käytössä on ollut tunnus ŽUOZ (kyrillisillä aakkosilla ЖУОЗ). Vuodesta 2010 lähtien aseman aktiivisuus on lisääntynyt, eli lähetettyjen viestien määrä on ollut huomattavasti suurempi kuin aiempina vuosina.
Ääni jota kuullaan asemalta lähes tauotta. Äänite on tallennettu Suomessa noin 860 kilometrin päässä aseman oletetusta lähetyspaikasta. (2002)
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Viestien rakenne

Ennen viestiä lausutaan kahdesti vastaanottajien joukkotunnus ŽUOZ (eli koko läntiselle sotilaspiirille), minkä jälkeen kerrotaan itse viestin sisältö: numerosarjoja ja yksi tai useampi koodisana venäläisillä radioaakkosilla tavattuna. Pienen hetken kuluttua sama viesti toistetaan kokonaisuudessaan. Osa viesteistä on jo aiemmin lähetettyjä.
Vuotaneet keskustelut

Tiettävästi kanavalta on kerran kuultu ulkopuolisten keskustelua. 3. marraskuuta 2001 kuultiin seuraavat lauseet:
Spekulaatiot aseman käyttötarkoituksesta

Tavalliseksi numeroasemaksi aseman lähetysten aikataulut ovat melko epäsäännöllisiä. Lähetysten on arveltu olevan tapa pitää viestimiehet hereillä tai mobilisaatiokäskyjä sotilaspiirien esikunnille.
Monilla numeroasemilla on tapana pitää HF-taajuuttaan varattuna jollain helposti tunnistettavalla summeriäänellä tms. Jatkuva tunnisteääni helpottaa sellaisen pienen matkaradiovastaanottimen virittämistä numeroaseman taajuudelle, jossa ei ole tarkkaa taajuusnäyttöä. Mahdollisille ulkomaisille 'illegaaleille' tällainen tavallinen kaupasta ostettava lyhytaaltovastaanotin on riskitön, koska se ei paljasta haltijaansa, kuten matkapuhelimet, tai erikoiset satelliitti- tms. yhteysjärjestelyt voisivat tehdä tehtävän vastaanottotilanteissa.
Tehokkaan lähettimen kantama on lyhytaalloilla hyvin pitkä, ja peittoalue kattaa myös televerkkojen ulkopuoliset alueet, joten menetelmä soveltuu hyvin etäisten vastaanottajien ohjeistamiseen yksisuuntaisilla sanomilla.
Aseman on myös spekuloitu olevan osa Venäjän Perimetr-ydinpuolustusjärjestelmää, jonkinlainen ilmakehän radioheijastumia tarkkaileva tieteellinen koe tai mahdollisesti jonkinlainen horisontin taakse ulottuva tutkajärjestelmä – samantapainen kuin Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen ilmi tullut Duga-järjestelmä, joka toimintansa aikana häiritsi radioasemia.
Aseman lähetys oli alun perin tehty Moskovan 1. sotilaspiirin 624. radiokeskuksesta. Se oli tarkoitettu Moskovan sotilaspiirin kutsuntapaikkojen tiedottamiseen (vastaavanlainen asema etelän sotilaspiirin tiedottamiselle toimii taajuuksilla 5 448 kHz päivällä ja 3 756 kHz yöllä). Infoviestien lähetyksessä on aina mukana kolmenumeroinen tunnus, jolla kutsuntapaikan operaattori tunnistaa itsensä ja näin viesti tulee perille. Tunnuksen jälkeen tulee koodilause, jonka käännetään tiettyjen sääntöjen mukaan. Kuitenkin normaalisti asema lähettää äänimerkkejä noin 21–34 kertaa minuutissa. Niiden tarkoitus on näyttää vastaanottajalle, että asema on päällä ja toimii, ja sillä voidaan myös tarkistaa vastaanottimet.
Nykyisin tämä radioverkko toimii Venäjän federaation läntisen sotilaspiirin komento- ja tiedotusverkkona. Se edelleenlähettää niin kutsutun monoliitti-muodon signaaleja eli salattuja komentoja. Asemalla on nykyisin ainakin kaksi lähetintä, joista yksi on Pietarista 25 kilometriä pohjoiseen Kerron kylässä (60. viestintäkeskuksen lähetinkeskus) ja toinen on Naro-Fominskissa, Moskovasta etelään (69. viestintäkeskuksen lähetinkeskus).
Spekulaatiot aseman käyttötarkoituksesta > UZB-76

| Päiväys | Aika (UTC) | Viesti |
| --- | --- | --- |
| 24.12.1997 | 21.58 | 180 08 BROMAL 74 27 99 14 (äänite, video) |
| 24.12.2000 | 12.30 | 74 148 ANTIMONAT 26 37 09 31 |
| 24.12.2000 | 12.45 | 61 21 ANTIMONAT 26 37 09 31 |
| 1.12.2002 | 10.51 | 01 213 SKIF 38 87 23 95 |
| 6.12.2002 | 7.03 | 28 138 KARIAMA 77 56 01 51 AGGRADATSIJA 05 51 55 97 GLAŠATEL 76 78 55 08 |
| 20.12.2002 | 18.43 | 45 359 DELMEZON 37 49 63 35 |
| 15.1.2003 | 8.55 | 79 992 BONGU 99 23 77 68 BRONŠTŠIK 71 17 57 70 |
| 15.1.2003 | 15.30 | 03 517 KAMASIT 86 68 88 86 |
| 16.1.2003 | 17.00 | 90 824 KROLIST 53 26 62 56 |
| 16.1.2003 | 17.56 | 73 858 PODŠEFNYI 86 91 03 74 |
| 17.1.2003 | 9.00 | 93 310 BILADIT 80 81 84 49 |
| 17.1.2003 | 14.02 | 98 042 VJALENIJE 36 20 09 83 |
| 21.1.2003 | 9.52 | 80 516 GANOMATIT 21 23 86 25 |
| 24.1.2003 | 17.25 | 07 526 RAZDVIŽNOI 18 47 27 96 |
| 30.1.2003 | 8.04 | 01 851 AZOTIN 18 89 24 02 |
| 30.1.2003 | 17.57 | 57 084 INITSIAL 76 16 56 79 |
| 7.2.2003 | 9.03 | 15 286 ANGLEZ 51 09 98 29 BUŠMAR 89 89 55 79 NOMINATSIJA 74 97 16 56 |
| 7.2.2003 | 9.34 | 85 596 KLASA 81 00 02 91 |
| 11.2.2003 | 17.58 | 12 733 JEDINENIJE 67 79 66 32 |
| 1.3.2003 | 10.30 | 60 130 VATRUH 58 89 54 54 |
| 21.3.2003 | 10.28 | 95 695 TREZVENNIK 16 24 54 27 TVORAIN 16 24 02 30 |
| 24.3.2003 | 6.51 | 01 705 BRAMIRKA 18  49 70 39 |
| 21.2.2006 | 7.57 | 65 265 FELAK 17 09 08 98 TULUPŠTŠIK 85 59 75 59 TOLUOL 75 25 25 8 (video) |
| 29.9.2009 | 16.00 | 99 884 ASASDNYI 42 67 28 17 (äänite) |
| 25.1.2010 | 17.13 | 95 313 SUPRTKA 54 15 12 56 (äänite) |
| 23.8.2010 | 13.35 | 93 882 NAIMINA 74 14 35 74 (äänite) |
| 25.8.2010 | 6.54 | 38 527 AKKRETSIJA 36 09 55 73 (äänite) |
| 5.9.2010 | 13.39 | 19 703 PREGRADA 80 18 06 57 (äänite) |
| 10.9.2010 | 15.16 | 27 416 TREKATOR 52 50 10 95 AREOGRAFIJA 18 05 35 23 (äänite) *viimeinen UZB-76-tunnuksen viesti |
Spekulaatiot aseman käyttötarkoituksesta > MDŽB

| Päiväys | Aika (UTC) | Viesti |
| --- | --- | --- |
| 2.1.2013 | 13.23 | 54 657 NIZKI 10 68 02 87 |
| 2.1.2013 | 13.27 | 13 470 ZIZIFUS 37 24 13 58 LIZIS 34 56 07 09 |
| 3.1.2013 | 11.45 | 05 200 KIZAR 03 97 33 21 |
| 24.1.2013 | 14.10 | 26 47 GERUNOK |
| 23.9.2013 | 6.55 | 18 732 PLUTOVATYI 77 75 54 46 |
| 23.9.2013 | 6.58 | 86 714 FLINTGLAS 47 46 90 10 |
| 23.9.2013 | 7.57 | 88 795 INTUITSIJA 03 50 89 14 |
| 4.10.2013 | 14.35 | 50 980 BAZEDOVIZM 12 28 91 46 RAZDOLJE 06 86 58 06 RAZDEL 89 03 40 13 |
| 7.10.2013 | 15.11 | 59 716 RAZGLJAD 07 61 79 08 |
| 7.10.2013 | 16.44 | 61 391 RAZBOLTKA 81 66 29 80 |
| 8.10.2013 | 13.27 | 40 898 ŠULYGAN 36 55 79 98 |
| 18.3.2014 |  | 81 26 TERRAKOTA ... |
| 4.1.2015 | 12.49 | 08 282 SBODRYGA 55 66 46 92 |
Spekulaatiot aseman käyttötarkoituksesta > ŽUOZ

| Päiväys | Aika (UTC) | Viesti |
| --- | --- | --- |
| 29.4.2018 | 12.28 | 17 857 GROG 63 73 28 90 (äänite) |
| 16.4.2021 | 08.07 | 82 890 ZHANRONATSL 13 68 06 04 |
| 19.8.2021 | 12.34 | 63 495 TAKTOSIG 16 73 14 77 |
Aiheesta muualla

Priyom.org-sivu, johon on koottu UVB-76:n lähettämiä viestejä
Kuuntele radiotaajuuksia internetistä
Cold War Echo: Unraveling mysterious radiowave UVB-76 (YouTube-video, lataaja: RT, 20.11.2011)
Iltasanomien uutinen aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive) (18. tammikuuta 2015)
Iltalehti.fi - Pitääkö Venäjän mystistä signaalia pelätä? (22.1.2015)
Luonnonkirja

| Luonnonkirja> Naturens bok.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Zacharias Topelius
Kieli:  ruotsi
Genre:  oppikirja
Julkaistu:  1856
Suomennos
Suomentaja:  Johan Bäckwall
Julkaistu:  1860
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Luonnonkirja ala-alkeiskouluin tarpeeksi (ruots. Naturens bok) on Zachris Topeliuksen vuonna 1855 Suomen kansakouluja varten kirjoittama oppikirja. Sen ensimmäinen ruotsin­kielinen painos julkaistiin omakustanteena keväällä 1856.  Kirjan suomensi Johan Bäckwall, ja suomeksi se julkaistiin vuonna 1860.