stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kultaa tai kunniaa (kappale)

| ”Kultaa tai kunniaa” Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kultaa tai kunniaa
 B-puoli: ”Pasaatituuli”
 Äänitetty : 1973
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: 7"-single
 Tekijä(t): säv./san. Jukka Kuoppamäki   sov. Kari Hillo
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 02.57
 Levy-yhtiö: Satsanga Records
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (lokakuu 1973)
Jukka Kuoppamäen muut singlet
| ”Kaikista kaunein” 1973 | ”Sininen ja valkoinen” 1973 | ”Aurinkomaa” 1974 |
Ääninäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kultaa tai kunniaa on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu kappale albumilta Kultaa tai kunniaa. Kappale voitti samanvuotisen Syksyn sävel -laulukilpailun ja nousi listaykköseksi. Sävellys ja sanoitus on Kuoppamäen, sovitus Kari Hillon.
Kuoppamäki keksi laulun idean vuoden 1973 Sopotin laulufestivaaleilla, jossa hänen kantaa ottavat kappaleensa ”Pieni laulu vapaudesta” ja ”Siskot, veljet” saivat hyvän vastaanoton yleisöltä, mutta Moskovasta tulleen vaatimuksen vuoksi Kuoppamäki jätettiin palkintojenjaossa kokonaan huomioimatta. Kuoppamäki kirjoitti kappaleen kilpailun jälkeen huoneessaan tajuttuaan, että voitosta ja kunniasta saa vain toisen, ei molempia:
»Kultaa taikka kunniaa
Niitä joskus tarjotaan
Kultaa taikka kunniaa
Mutta jompaakumpaa vaan.» 
(Kappaleen kertosäkeistö.)
Kappaleen Syksyn sävel -televisioesityksessä nähtiin Jukka Kuoppamäen veljen, Mikko Kuoppamäen, soittama omarakenteinen instrumentti, hyppykeppi.
Oman versionsa kappaleesta on levyttänyt muun muassa Erkki Liikanen vuonna 1974.
Kotka (kaupunki)

| Kotka |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Yleisnäkymä Kotkansaaresta.
Sijainti:  60°28′2.3″N, 026°56′45″E
Maakunta:  Kymenlaakson maakunta
Seutukunta:  Kotka-Haminan seutukunta
Kuntanumero:  285
Hallinnollinen keskus:  Kotkan keskustaajama
Perustettu:  1879
Kuntaliitokset:  Haapasaari (1974) Karhula (1977) Kymi (1977)
Pinta-ala ilman merialueita:  277,77 km² 239:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  949,76 km² 121:nneksi suurin 2022 
– maa:  271,95 km²
– sisävesi:  5,82 km²
– meri:  671,99 km²
Väkiluku:  50 422 21:nneksi suurin 31.8.2024 
– väestötiheys:  185,4 as./km² (31.8.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  13,1 %
– 15–64-v.:  59,2 %
– yli 64-v.:  27,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  88,5 %
– ruotsinkielisiä:  1,0 %
– muut:  10,6 %
Kunnallisvero:  9,40 % 60:nneksi suurin 2024 
Kaupunginjohtaja:  Esa Sirviö
Kotkan kaupunginvaltuusto:  51 paikkaa
  2021–2025   • SDP   • Kok.   • PS   • Vas.   • Vihr.   • KD   • Kesk.   • RKP:   16 12 11 5 4 1 1 1
www.kotka.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kotka on kaupunki Kaakkois-Suomessa ja se kuuluu Kymenlaakson maakuntaan. Kaupunki sijaitsee Suomenlahden rannalla. Kotka on Kouvolan ohella toinen Kymenlaakson maakunnan keskuksista. Kotka on merkittävä satama- ja teollisuuskaupunki sekä monipuolinen koulu- ja kulttuurikaupunki.
Kotkan kaupungissa asuu noin 50 000 henkilöä ja laajemmin koko seudulla asuu noin 79 000 henkilöä. Asukasluvultaan Kotka on Suomen 21:nneksi suurin kaupunki. Kotkan naapurikunnat ovat Hamina, Kouvola ja Pyhtää.
Kotkan historia liittyy emäpitäjänsä Kymin historiaan. Pyhtääseen kuulunut Kyminkartanon kappeli rakennettiin noin vuonna 1440. Kymin seurakunta itsenäistyi vuonna 1642. Kaupungistumisen myötä Kymistä erotettiin ensin Kotkan kaupunki vuonna 1879 ja Karhulan kauppala vuonna 1951. Vuoden 1977 kuntaliitoksessa Kotkan kaupunki laajeni käsittämään lähes kaikki eri aikoina Kymiin kuuluneet alueet.
Maantiede

Kotkan keskusta sijaitsee Kotkansaarella. Toinen tärkeä keskus on entisen Kymin pitäjän kirkonkylä ja Karhulan kauppalan keskusta, joka nykyisin kuuluu Karhulan ja Helilän kaupunginosiin. Merkittävimmät kerrostalolähiöt ovat Karhuvuori lännessä ja Sunila idässä. Kotkan keskustaajama on jaettu asemakaavallisiin kaupunginosiin. Keskustaajaman ulkopuolella on maaseutumaisia pääosin kaavoittamattomia kyliä. Kotkan maapinta-ala on 277,77 neliökilometriä, josta 5,82 neliökilometriä on sisävesistöjä. Meripinta-ala on 671,99 neliökilometriä.
Kotkan kaupunkikuvalle on tyypillistä rikkonainen Suomenlahden rannikko saaristoineen ja Kymijoen suuhaarat. Saarista ovat suurimmat Mussalo, Kirkonmaa, Kuutsalo ja Kotkansaari. Suomenlahden ulkosaaristossa on Haapasaaren saaristo. Hovinsaari ja Kolkansaari ovat Kymijoen suuhaarojen välistä mereen työntyviä niemiä, joita voidaan pitää myös saarina, koska Kymijoki erottaa ne mantereesta.
Kymijoki virtaa mereen kolmena haarana kaupungin alueella, lännestä itään lueteltuna Langinkoskenhaara, Huumanhaara ja Korkeakoskenhaara. Hovinsaari jää Langinkosken- ja Huumanhaaran väliin ja Kolkansaari Huuman- ja Korkeakoskenhaaran väliin. Kymijoessa on Kotkan alueella useita koskialueita. Suurimmat vapaana virtaavat kosket ovat Pernoonkosket, Langinkoski, Siikakoski ja Kultaankosket. Vesivoimalaitokset on rakennettu Korkeakoskeen ja Koivukoskeen.
Kotkassa on ainoastaan kaksi pientä, noin yhden kilometrin halkaisijaltaan olevaa järveä ja joitakin noin 300 metriä halkaisijaltaan olevia lampia. Laajakoskenjärvi Kymijoen Pernoonhaaran vieressä on alun perin ollut joenpoukama. Laajakosken perkauksen ja oikaisun ja siitä johtuneen vedenpinnan laskun seurauksena sen erottaa joesta nykyään kapea kannas. Rapakivenjärvi Kotkan ja Kouvolan rajalla on lähes umpeenkasvanut järvi, joka sijaitsee nykyiseen Nummenjokeen johtaneen muinaisen Kymijoen haaran varrella. Laajakoskenjärvi ja Rapakivenjärvi kuuluvat Natura 2000 -alueisiin.
Kotkan korkein kohta on lähellä Haminan rajaa sijaitseva Suurivuori, jonka korkeus on 87 metriä merenpinnasta. Muita korkeita kohtia ovat Kymin lentokentän seutu (noin 72 metriä) ja Pernoon Haukkavuori (69,1 metriä). Kallioperä on suurimmaksi osaksi rapakiveä. Kymijoen itäpuolella kulkee osin katkonainen pitkittäisharju. Kymijoen ja Nummenjoen varrella on tasaista savikkoa ja entisiä suoalueita, jotka on raivattu pelloiksi. Luonnontilaisista suoalueista merkittävin on lähellä Pyhtään rajaa sijaitseva Mustanjärvensuo, joka kuuluu Valkmusan kansallispuistoon.
Maantiede > Ilmasto

Ilmastoon vaikuttaa erityisesti rannikon tuntumassa Suomenlahti, jonka seurauksena kaupungin eteläosissa on meri-ilmaston piirteitä. Kaupungin pohjoisosissa ilmasto on jo huomattavasti mantereisempi.
Historia

Kotkan kaupungin nimi juontuu Kotkansaaresta. Saaren nimen nimi tullee siitä, että siellä on pesinyt merikotkia.
Historia > Esihistoria

Nykyisen Kotkan alueen varhaisimmat asuinpaikat kuuluvat kivikauden aikaiseen kampakeraamiseen kulttuuriin. Merenpinta on ollut tällöin noin 20 metriä nykyistä korkeammalla ja nykyiset Kotkan alueella olevat Kymijoen ja Nummenjoen varret ovat olleet merenlahtia. Asuinpaikkoja on löydetty näiden muinaislahtien rannoilta Laajakoskelta, Juurikorvesta ja Ylänummelta.
Myöhempään vasarakirveskulttuuriin kuulunut asuinpaikka on löydetty Juurikorvesta ja kulttuuriin kuuluneita irtolöytöjä myös muualta. Pronssikautisia röykkiöhautoja eli hiidenkiukaita tunnetaan merkittävä ryhmä Östringinlahden Höyterinpohjan alueelta Itärannan ja Kaarniemen välillä. Alueella on myös Suomessa harvinaisia pronssikautisia tai pronssi- ja rautakauden vaihteen aikaisia laivan- tai veneenmuotoisia kivilatomuksia. Eräs alueen hautaröykkiöistä on ajoitettu varhaisrautakaudelle.
Kuutsalon ja Kirkonmaan välisen salmen itäistä suuta on joskus arveltu viikinkien idäntien yöpymissatamaksi. Tiutisen vieressä sijaitseva Pirköyrin saari on toiminut mahdollisesti jo viikinkiajalla kauppapaikkana. Itämeren alueen jouduttua 1100-luvun loppupuolelta lähtien saksalaisten hansakauppiaiden valtaan Suomenlahden pohjoisrannikon kauppayhteydet etelään vilkastuivat.
Historia > Keskiaika

Varhaiskeskiajalla vilkastunut kaupankäynti ja Kymijoen lohi- ja siikakosket aiheuttivat Kymijoen suualueelle voimakasta uudisasutustoimintaa. Kymijoen suualueiden merkittävän asutuskauden katsotaan alkaneen 1200-luvun alkupuolella. Paikan- ja henkilönnimien perusteella alueelle muuttanut väestö oli suurimmaksi osaksi hämäläisperäistä, mutta joukossa on ollut myös savolaista ja karjalaista väestöä. Viipurin linnan rakentamisen jälkeen 1293 Kymijoen suualue tuli liitetyksi Ruotsin valtapiiriin ja Viipurin linnalääniin. Alueen ruotsinkielisen asutuksen syntyminen on ajoitettu 1300-luvun alkupuolelle, jolloin saaristoon ja rannikolle muutti ruotsalaisia uudisasukkaita. Tallinnan saksalaisten hansakauppiaiden oikeus käydä vapaata kauppaa Kymijoen ja Nummenjoen suualueilla rajoittui vuonna 1336, jolloin Viipurin linnanpäällikkö Pietari Joninpoika myönsi heille oikeuden käydä kauppaa Viipurissa, Virolahdella ja Vehkalahdella.
Kymijoen suualueelle syntyi noin vuonna 1350 Kyminkartano, jonka Ruotsin valtakunnan drotsi Bo Joninpoika Grip lahjoitti vuonna 1380 Vadstenan luostarille. Kartanon yhteyteen rakennettiin noin vuonna 1440 Pyhtääseen kuulunut Kyminkartanon kappeli. Kartano siirtyi Kustaa Vaasan aikana 1556 kuninkaankartanoksi ja siitä tuli Kymenkartanon läänin voutikunnan hallintokeskus.
Historia > Kymin pitäjä

Kymi itsenäistyi omaksi seurakunnaksi Pyhtään itäosasta vuonna 1642. Kymiin liitettiin kyliä myös Vehkalahden länsiosista eli Kymijoen Pernoonhaaran, Koivukoskenhaaran ja Huumanhaaran itäpuolelta. Seurakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin Kyminkartanon kappelin paikalle. Tämä puukirkko oli 1720-luvulle tultaessa huonokuntoinen, jolloin uusi kirkko päätettiin rakentaa Helilään. Helilästä kasvoi myöhemmin Karhulan kauppalan keskusta.
Historia > Ruotsinsalmen linnoituskaupunki

Kustaa III:n sodan ja siihen kuuluneiden Ruotsinsalmen meritaistelujen jälkeen venäläiset rakensivat 1790-luvulla Kymin alueelle Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen Svartholman ja Viaporin vastineeksi. Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluivat Fort Katarina Kotkansaarella, Fort Elisabeth Varissaaressa ja Fort Slava Kukourin saarella sekä pienempiä linnakkeita lähisaarilla. Kotkansaaren itäosaan perustettiin satama ja varsinainen linnoituskaupunki kasarmeineen ja varastoineen rakennettiin saaren sisäosaan.
Mantereen puolelle rakennettiin Kyminlinna vanhan Kyminkartanon alueelle paikkaan, jossa Alinen Viipurintie eli Suuri Rantatie ylittää Kymijoen Langinkosken- ja Huumanhaaran. Ensimmäistä niin sanottua Suvorovin linnoitusta laajennettiin vuodesta 1803 lähtien käsittämään koko Hovinsaaren pohjoisosa.
Linnoituskaupungin väestö oli pääosin ortodoksisia venäläisiä, kohoten parhaimmillaan noin kahdeksaan tuhanteen, mikä oli suunnilleen saman verran kuin Suomen pääkaupungissa Turussa. Kymin pitäjän luterilainen väestö oli samaan aikaan noin 2 200. Linnoitukset menettivät kuitenkin pian sotilaallisen merkityksensä Venäjän ja Ruotsin rajan siirryttyä Suomen sodassa vuonna 1809 Kymijoelta Tornionjokeen. Tämän seurauksena keisari Aleksanteri I alensi Ruotsinsalmen toisen luokan linnoitukseksi ja torjui anomuksen kaupungin perustamiseksi. Ruotsinsalmen linnoituskaupunki alkoi tyhjentyä, ja sinne jäi vain muutamia satoja asukkaita. Monet venäläiskauppiaat, kuten Sinebrychoff, siirtyivät muun muassa Helsinkiin. Krimin sodassa vuonna 1855 brittiläis-ranskalainen laivasto tuhosi merilinnoitukset ja linnoituskaupunki tuhoutui suurimmaksi osaksi tulipalossa. Nykypäivään on parhaiten säilynyt ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko vuodelta 1801 sekä linnoituksista Kyminlinna, joka ei sijaintinsa vuoksi joutunut sotatoimien kohteeksi.
Historia > Teollistuminen

Korkeakosken länsirannalla tiedetään olleen Kyminkartanon jauhomylly jo ainakin 1550-luvulla ja sinne rakennettiin myös sahamylly vuonna 1563. Korkeakosken jokihaaran alajuoksulle Helilään perustettiin 1560-luvulla kruunun laivanveistämö.
Sahateollisuuden voimakas kasvu 1870-luvun alkupuolella johti lukuisien höyrysahojen perustamiseen Kymissä. Kymijoen suulla sijainnut alue oli otollinen sahateollisuudelle, koska jokea pitkin saattoi uittaa puutavaraa Päijänteeltä ja Saimaalta asti ja Kymijoki oli luonnollinen paikka sahojen perustamiselle. Ensimmäisen höyrysahan rakennuttivat Kotkansaaren itäosaan yhteisesti Carl Henrik Ahlqvist ja Johan Friedrich Hackman. Vuonna 1871 valmistunutta sahaa alettiin kutsua uusien sahojen rakentamisen myötä Vanhaksi sahaksi. Vuonna 1872 norjalainen yhtiö W. Gutzeit & Co perusti Kotkansaaren itäosaan sahan, joka oli valmistuessaan Suomen suurin. Sahaa nimitettiin myöhemmin Norjan sahaksi, koska siellä työskenteli paljon norjalaisia, joista Gutzeit piti hyvää huolta. Hän rakennutti heille oman koulun ja kaupan sekä järjesti hyvät asumisolot ja korotti palkkoja. Gutzeitin kiinnostus purjehtimiseen näkyi siinä, että Gutzeitin järjestämistä tapahtumisisista suurin osa oli purjehdukseen liittyviä. Gutzeit perusti myös lasitehtaita, konepajoja ja tiilitehtaita. Vuoteen 1876 mennessä Kymissä oli yhdeksän höyrysahaa, esimerkkeinä Norjan saha, Vanha saha, Hallan, Karhulan, Hovinsaaren, Jumalniemen ja Sunilan saha. Niiden ympärille syntyi nopeasti muuta teollisuutta. Teollistumisen myötä Kymin väkiluku alkoi nousta voimakkaasti. Vuonna 1870 se oli noin 3 200 henkeä, mutta vuosikymmenen loppupuolella noin 5 000, joista Kotkansaarella asui noin 1 000 asukasta. Ruotsinsalmen linnoituskaupungin raunioille alkoi muodostua uudelleen kaupunkimainen yhteisö.
Historia > Kotkan kaupunki

Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti antoi 16. huhtikuuta 1878 julistuksen kaupungin perustamisesta Kotkan saarelle Kymin pitäjästä, joten vuonna 1879 Kotkansaari ja Hovinsaaren eteläosat irrotettiin Kymin kunnasta ja perustettiin Kotkan kaupunki, joka sai meri- ja tapulikaupungin oikeudet. Kaupungin ensimmäisessä asemakaavassa vuodelta 1878 katuverkosto laadittiin pääpiirteissään samansuuntaiseksi linnoituskaupungin katujen kanssa. Kaava laadittiin silloin yleisesti käytössä olleeksi ruutukaavaksi. Kouvola-Kotka -rautatien valmistuminen vuonna 1890 vahvisti Kotkan kehitystä alueensa merkittävimmäksi teollisuus- ja satamakaupungiksi ohi Haminan. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 perustettiin uusi Kymen lääni, jonka väliaikainen pääkaupunki Kotka hetken oli. Kotkan kaupungin vaakunan suunnitteli Olof Eriksson vuonna 1957.
Historia > Karhulan kauppala

1950-luvun alussa Kymi oli suurkunta, jonka hallintoa ja rakennustoimintaa ei pystytty enää hoitamaan maalaiskuntien lainsäädännön mukaan. Vuonna 1951 Kymin teollisuustaajamista muodostettiin Karhulan kauppala, maaseutukylien jäädessä edelleen maalaiskunnaksi. Kauppalaan liitettiin Kymin kunnan keskeiset alueet; kirkonkylä Helilä sekä Karhulanniemen, Sunilan ja Korkeakosken teollisuusalueet. Alvar Aallon suunnittelema Sunilan asuntoalue oli alun perin kaavoituksella muuhun kuntakokonaisuuteen liittymätön alue Kymissä. Otto-Iivari Meurmannin luomassa Karhulan kauppalan ensimmäisessä yleiskaavassa vuodelta 1955 pyrittiin kokoamaan kylätaajamia kauppalan asumalähiöiksi ja luomaan Helilästä liikekeskusta.
Historia > Kotkan alueellinen laajeneminen

Kotkan kaupungin alue käsitti alun perin vain Kotkansaaren ja Hovinsaaren eteläisimmän osan. Nopeasti kasvava kaupunki tarvitsi lisää maata ja jo vuonna 1884 Kotkaan liitettiin Hovinsaari suurimmaksi osaksi ja Hietanen. Hovinsaaren pohjoisosa eli Kyminlinna liitettiin Kotkaan vuonna 1948. Vuonna 1954 Kymin länsiosista liitettiin kaupunkiin laaja alue, joka käsitti muun muassa Mussalon saaren sekä Ruonalan, Lankilan ja Sutelan kylät. Alueella on nykyisin myös Karhuvuoren ja Aittakorven kaupunginosat. Vuonna 1965 kaupunkiin liitettiin Karhulan kauppalasta Tiutisen saari. Haapasaaren kunta, joka oli irtautunut Kymistä 1913 ja joka oli 1970-luvulla ollut asukasluvultaan Suomen pienin kunta, liitettiin Kotkaan vuonna 1974. Kotkan, Karhulan ja Kymin kuntaliitoksessa vuonna 1977 kaupunki laajeni käsittämään pääosin kaikki eri aikoina Kymiin kuuluneet alueet.
Politiikka

Kotkan kaupungin ylintä päätösvaltaa käyttää kaupungin asukkaiden joka neljäs vuosi kunnallisvaaleissa valitsema kaupunginvaltuusto. Kotkan kaupunginvaltuustossa on 51 jäsentä, jotka valitsevat 13-jäsenisen kaupunginhallituksen ja lautakunnat. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii kokoomuksen Pasi Hirvonen ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana SDP:n Sami Virtanen. Kaupunginjohtajana toimii Esa Sirviö. Kotkassa toimii myös nuorisovaltuusto, jolla on edustajansa eri lautakunnissa.
Väestö

Kotkan asukasluku oli 50 422 asukasta 2024-08-3131. elokuuta 2024 ja asukastiheys 185,4 asukasta neliökilometrillä. Vuoden 2006 lopulla asukkaista oli suomenkielisiä 52 131 (95,5 %) ja ruotsinkielisiä 579 (1,1 %). Muiden kielten puhujien määrä oli 1 897 (3,5 %). Ulkomaan kansalaisia Kotkassa asui 1 582 (2,9 %). Ulkomaan kansalaisten määrä on kasvanut nopeasti 1990- ja 2000-luvuilla, vielä vuonna 1990 se oli vain 0,3 % väestöstä. Nykyisen Kotkan alueen asukasluku oli suurimmillaan noin 62 000 henkeä 1970-luvun puolivälissä hieman ennen suurta kuntaliitosta. 1970-luvun lopulta alkoi väestökato, jota kesti 1990-luvun lopulle. Muuttoliike suuntautui erityisesti pääkaupunkiseudulle. 2000-luvulla asukasluku pysyi suunnilleen ennallaan. Vuodesta 2013 alkaen Kotka on kuitenkin jälleen kokenut väestökatoa, joka kasvaneen muuttotappion takia syveni voimakkaasti 2020-luvun alussa.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kotkan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 60 752 | 60 752 |
| 1985 | 1985 |    | 58 956 | 58 956 |
| 1990 | 1990 |    | 56 634 | 56 634 |
| 1995 | 1995 |    | 55 903 | 55 903 |
| 2000 | 2000 |    | 54 846 | 54 846 |
| 2005 | 2005 |    | 54 838 | 54 838 |
| 2010 | 2010 |    | 54 824 | 54 824 |
| 2015 | 2015 |    | 54 319 | 54 319 |
| 2020 | 2020 |    | 52 096 | 52 096 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2018 lopussa Kotkassa oli 52 883 asukasta, joista 51 410 asui taajamissa, 920 haja-asutusalueilla ja 553:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kotkan taajama-aste on 98,2 %. Kotkan taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2018) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kotkan keskustaajama* | 51 088 |
| 2 | Halla-Tiutinen | 322 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kotkan keskustaajama ulottuu pieniltä osin myös Haminan kaupungin alueelle.
Väestö > Tunnettuja kotkalaisia ja Kotkassa syntyneitä

| --- | --- |
 Paavo Aaltonen, voimistelija, olympiavoittaja  Esko Almgren, poliitikko  Osmo Apunen, kansainvälisen politiikan tutkija  Juha Hirvi, urheiluampuja  Jyri Häkämies, poliitikko  Kari Häkämies, poliitikko  Pentti Hämäläinen, nyrkkeilijä, olympiavoittaja  Jorma Kalske, apulaisvaltakunnansyyttäjä  Antero Kekkonen, poliitikko  Sanna Kiiski, televisio- ja radiojuontaja  Tapani Kansa, laulaja  Veikko Kokkola, kaupunginjohtaja ja poliitikko  Joonas Koskela, meteorologi  Mauri Kuosmanen, näyttelijä  Rasmus Kupari, jääkiekkoilija  Veikko Lavi, muusikko  Lasse Lehtinen, poliitikko  Erkki Liikanen, muusikko  Raimo Louhes, merenkulkuneuvos, rehtori  Meri Louhos, pianisti ja konserttijuontaja :  Eino Makunen, missikeisari  Mette Mannonen, meteorologi  Pertti Metsärinne, viihdemuusikko  Jaakko Närvä, uskontotieteilijä  Taisto Oksanen, näyttelijä  Marko Paananen, sisustusarkkitehti  Panu Pekkanen, kääntäjä  Toivo Pekkanen, kirjailija  Kyösti Pietiläinen, muukalaislegioonalainen  Teemu Pukki, jalkapalloilija  Timo Pusa, kirjailija  Risto Rikala, muusikko  Jaana Saarinen, näyttelijä  Kari Salmelainen, televisiojuontaja  Taisto Sinisalo, poliitikko  Marita Taavitsainen, tangokuningatar  Reijo Tani, viihdemuusikko  Pentti Tiusanen, poliitikko  Arto Tolsa, jalkapalloilija  Juha Vainio, sanoittaja
Seurakunnat

Vuoden 2017 alusta lähtien Kotkan alueella on toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kotka–Kymin seurakunta, joka muodostui entisistä Kotkan, Kymin ja Langinkosken seurakunnista ja näiden muodostamasta Kotka–Kymin seurakuntayhtymästä.
Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan Luterilainen Siilas-seurakunta kokoontuu Kotkan Karhulassa.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kotkassa toimivat Karhulan helluntaiseurakunta ja Kotkan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kotkan alueella toimii Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta.
Kotka kuuluu roomalaiskatolisen Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Talous

Kotkan kolme suurinta työnantajaa vuonna 2018 olivat Kotkan kaupunki, Kymsote ja Steveco. Suurimmat elinkeinot vuonna 2004 olivat yhteiskunnalliset palvelut (31,7 %) ja teollisuus (21,9 %). Vuonna 2006 kaupungin kokonaismenot olivat hieman yli 370 miljoonaa euroa ja kunnallisverotuloja kertyi 141,3 milj. euroa tuloveroprosentin ollessa 18,75 %. Koronapandemian vuonna 2020 kokonaismenot olivat 424,3 miljoonaa, kunnallisverotuloja kertyi 225,3 miljoonaa euroa ja tuloveroprosentti oli 21,5%.
Kotkan työttömyysaste oli vuoden 2015 lopussa 22,2 prosenttia, mikä on eräs Suomen korkeimpia ja suurin maan kaupungeista. Vuoden 2022 alussa Kotkan työttömyysaste oli 13,9 %, mikä oli Kaakkois-Suomen kunnista Rautjärven jälkeen toiseksi korkein luku.
Talous > Suurimmat työnantajat

Kotkan kaupungin suurimmat työnantajat 2018.
| Työnantaja | Työntekijöitä |
| --- | --- |
Kotkan kaupunki: 3 300
Kymsote: 5 600 (myös muualla Kymenlaaksossa)
Steveco: 700
Sulzer Pumps: 450
Jakelusuora: 380
Kotkamills: 350
Talous > Paperiteollisuus

Kotkassa on toiminut kaksi paperitehdasta, yksi kartonkitehdas ja kaksi sellutehdasta.
Sonoco, Karhulan kartonkitehdas (aik. Karhula Osakeyhtiö ja Ahlström)
Kotkamills, Kotkan paperitehdas ja sellutehdas (aik. Enso Gutzeit, Enso Group ja Stora Enso)
Haarla Oy, Hovinsaaren paperitehdas (lakkautettu vuonna 1999)
Stora Enso, Sunila Oy:n sellutehdas (lakkautettu)
Halla Oy, Hallan sellutehdas (lakkautettu)
Infrastruktuuri

Kaupungin energiayhtiö Kotkan Energia tuottaa 60 % energiastaan uusiutuvista energianlähteistä. Yli puolet kotkalaisista kiinteistöistä lämmitetään Kotkan Energian tuottamalla ja jakelemalla kaukolämmöllä.
Vesihuollosta vastaa Kymen Vesi, jolla on jätevedenpuhdistamo Mussalossa.
Asuinkiinteistöjen jätteiden kuljetuksesta vastaa Kymenlaakson Jäte Oy. Lajiteltuja jätteitä voi toimittaa Jumalniemen jäteasemalle ja Kotkansaaren kierrätysasemalle.
Liikenne

Kotkasta on vuonna 1890 valmistunut rautatieyhteys Kouvolaan. Kotkan rautatieasema sijaitsee osoitteessa Kotkantie 1. Junien pääteasema Kotkan Satama sijaitsee Tornatorintiellä. Juna kulkee Kotkasta Kouvolaan, josta on vaihtoyhteydet eri suuntiin.
Yhteysalukset Otava ja Tekla liikennöivät Kotkan Kuusisen satamasta Itäisen Suomenlahden saaristoon, muun muassa Pyhtään Kaunissaareen. Lisäksi Sapokanlahden laiturista lähtee monenlaisia aluksia, vesibusseja ja taxi-veneitä saaristoon. Monille saarille järjestetään myös teemaristeilyjä.
Kymin lentokenttä on pienkonekenttä kaupungin pohjoisosissa.
Kaupunki sijaitsee valtatien 7, E18 varrella, jonka kautta etäisyys Helsinkiin on noin 130 kilometriä. Paikallis­liikennettä Kotkassa hoitaa nykyisin vain Pohjolan Liikenne, joka osti ensin Karhulanpuoleisen linja-autoliikenteen Onni Vilkas Oy:ltä Onni Vilkkaan kuoltua ja sitten Mussalo-Karhuvuoren liikenneoikeudet marraskuussa 2007 Jyrkilä-liikenneyhtiöltä, joka jatkaa kuitenkin tilausmatka-liikenneyhtiönä. Palvelulinjoja sekä seutu- ja kaukoliikenteen vakiovuoroja Kotkassa ajavat lisäksi Savonlinja-Yhtiöt, Henkilöliikenne Heino Oy sekä Liikenne Vuorela.