stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olivier Besancenot

| Olivier Besancenot |
| --- | --- |
 Olivier Besancenot Tolousessa vuoden 2007 Ranskan presidentinvaaleissa
Uuden antikapitalistisen puolueen puheenjohtaja
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1974 (ikä 50)  Levallois-Perret, Ranska
Ammatti:  Postinkantaja
Tiedot
Puolue:  LCR (1988–2009) NPA (2009–)
Olivier Besancenot (s. 18. huhtikuuta 1974 Levallois-Perret, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen vasemmistolainen poliitikko ja Uuden antikapitalistisen puolueen (ransk. Nouveau parti anticapitaliste, NPA) perustaja ja puheenjohtaja.
Henkilöhistoria ja poliittinen toiminta

Besancenot on opiskellut yliopistossa historiaa ja kirjoittanut muun muassa kolme kirjaa.
Siviiliammatiltaan Besancenot on postinkantaja, mistä hän on saanut lempinimen ”punainen posteljooni”. Hänestä on tullut nopeasti yksi Ranskan suosituimmista poliitikoista, ja hän on erityisesti nuorten äänestäjien suosiossa.
Besancenot'a pidettiin yhtenä johtavista vastaehdokkaista presidentti Nicolas Sarkozyn ajamalle politiikalle. Besancenot pyrki Ranskan presidentiksi vuoden 2007 presidentin vaaleissa Vallankumouksellisen kommunistisen liiton (Ligue communiste révolutionnaire, LCR) ehdokkaana ja sai yhteensä 1,5 miljoonaa ääntä, sijoittuen lopulta viidenneksi 4,08 prosentin kannatuksellaan[lähde? ]. Aiemmin hän on ollut ehdokkaana vuoden 2002 presidentinvaaleissa.
NPA:n perustamisen yhteydessä lakkautettu LCR kuului neljänteen internationaaliin, trotskilaisten puolueiden maailmanjärjestöön. NPA sen sijaan ei kuulu, eikä Besancenot lue puoluetta trotskilaiseksi. Besancenotia luonnehditaan radikaaliksi vasemmistolaiseksi, ja hän itse sanoo olevansa "vallankumouksellinen" tukeutumatta mihinkään tiukasti oikeaoppiseen poliittiseen linjaan.
Julkaisut

Tout est à nous (2002), Denoël
Révolution (100 mots pour changer le monde, 2003), Flammarion
Che Guevara: His Revolutionary Legacy (2009), Monthly Review Press, yhdessä Michael Löwyn kanssa.
Pakokaasuanalysaattori

Pakokaasuanalysaattori katsastusasemalla
Pakokaasuanalysaattori on laite, jolla voidaan suorittaa ajoneuvolle viranomaismääräysten edellyttämät pakokaasumittaukset.
Määräaikaiskatsastuksessa päästömittaus on pakollinen vuonna 1978 tai myöhemmin otetuissa bensiinimoottoriajoneuvoissa ja vuonna 1980 tai myöhemmin käyttöönotetuissa dieselmoottoriajoneuvoissa. Vuonna 2001 tai myöhemmin käyttöönotetuissa bensiinimoottoriajoneuvoissa vaaditaan lisäksi OBD-järjestelmätesti.
Päästömittaus voidaan tehdä joko katsastusasemalla tai esittämällä enintään kolme kuukautta vanha todistus päästömittauksesta. Todistuksen on oltava Trafin rekisteriin ilmoittautuneen toimijan myöntämä.
Pakokaasuanalysaattorit maksavat mallista riippuen Suomessa noin 5000-7000 euroa (+ alv).
Pakoaukonsäädin

Pakoaukonsäädin on kaksitahtimoottoreissa, erityisesti motocrosspyörissä käytettävä laippa pakoaukossa, "pakoaukon venttiili", joka säätelee pakoaukon kokoa kierroksien mukaan, tuoden näin vääntöä tasaisesti joka kierrosalueelle. Pakoaukon säädin vähentää huomattavasti polttoaineenkulutusta, koska kone vetää paremmin matalilta kierroksilta lähtien.[lähde? ]
Otto E. A. Hjelt

Otto E. A. Hjelt 1870-luvun alussa.
Otto Edvard August Hjelt (18. huhtikuuta 1823 Turku – 13. kesäkuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja arkkiatri.
Otto August Hjeltin vanhemmat olivat kirjanpainon omistaja ja kustantaja Christian Ludvig Hjelt sekä Hedvig Lovisa Chytraeus. Hän solmi avioliiton vuonna 1850 Yolanda Aurora Thunebergin kanssa.
Otto August Hjelt teki monipuolisen ja loistavan akateemisen elämäntyön. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1839 ja filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1844. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui 1846 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1847. Myöhemmin hän valmistui vielä lääketieteen kandidaatiksi 1852, lääketieteen lisensiaatiksi 1855 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1860.
Aikakaudella olivat opintomatkat tärkeitä akateemisen yksilön kehitykselle, ja niitä Hjelt teki sekä Skandinaviaan että myös Keski-Eurooppaan.
Hän toimi Helsingin yliopiston anatomian dosenttina 1852–1856, anatomian prosektorina 1856–1860, patologisen anatomian professorina 1860–1885 ja tämän ohessa myös lääketieteen tiedekunnan dekaanina 1883–1884 ja Helsingin yliopiston vararehtorina 1881–1882. Tieteellisen uransa ohella Otto Hjelt toimi myös Helsingin Diakonissalaitoksen ensimmäisenä ylilääkärinä. Hänet nimitettiin arkkiatriksi vuonna 1885. Hän sai Uppsalan yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1907.
Otto E. A. Hjeltin poikia olivat kemisti ja senaattori Edvard Hjelt, tilastomies ja sosiaalipoliitikko August Hjelt, teologi Arthur Hjelt ja pankinjohtaja Otto Hjelt. Hänen veljenpoikansa oli kasvitieteilijä Hjalmar Hjelt.
Julkaisut

Den patologiskanatomiska inrättningen vid det finska, universitetet 1859–71, 1871, jatko-osa  1881.
Ofversigt af ettusen liköppningar. 1872.
Bidrag till sundhetslagstiftningen i Finland I–II. 1873 ja 1875.
Die Verbreitung der venerischen Krankheiten in Finnland. 1874.
Finlands medicinalförvaltning. 1882.
Carl von Linné som läkare. 1777 (myös saksaksi), uusi laitos 1907.
Finska Läkaresälskapet 1835–1885. 1885.
Svenska och finska medicinalverkets historia 1663–1812. I–III 1891–1893.
Naturalhistoriens studium, vid Åbo universitet. 1896.
Finlands medicinska bibliografi 1640–1900. 1905.
Det finska universitets disputations- och programlitteratur 1700–1908. 1909.
Sveriges biologiska disputations- och programlitteratur 1700–1910. 1911.
Aiheesta muualla

Leikola, Anto: / Hjelt, Otto Edvard August (1823–1913). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  13.10.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Mappes, Timo: F. W. Schiek: Mikroskop von Prof. Otto Edward August Hjelt. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ossi Muurainen

Ossi Muurainen syöttötuomarina miesten Superpesiksen ottelussa kaudella 2012
Ossi Muurainen on suomalainen pesäpallon syöttötuomari joka tuomitsee Miesten Superpesistä. Muurainen aloitti syöttötuomarina miesten Superpesiksessä kaudella 1999. Kaudesta 2000 lähtien hänen tuomariparinaan on toiminut pelituomari Tommi Nupponen. He ovat tuominneet Itä-Länsi-ottelussa ja finaaliotteluissa. Muurainen on valittu vuoden parhaaksi tuomariksi kaksi kertaa. Hän on voittanut kaksi kertaa myös Superpesiksen kultaisen pillin joka jaetaan pelaajien äänestämälle parhaalle tuomarille. 27. kesäkuuta 2022 mennessä Muurainen oli tuominnut 547 ottelua Superpesiksessä. Hänellä on eniten tuomittuja otteluita kaikista tuomareista Superpesiksen historiassa.
Otto Bache

| Otto Bache |
| --- | --- |
 Bache vuonna 1868.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1839
Kuollut: 28. kesäkuuta 1927 (87 vuotta)
Kansalaisuus:  tanskalainen
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Taidesuuntaus:  realismi
Otto Bache (21. elokuuta 1839 – 28. kesäkuuta 1927) oli tanskalainen taidemaalari ja Tanskan kuninkaallisen taideakatemian professori. Hän oli Wilhelm Marstrandin oppilas ja tuli tunnetuksi muotokuvista sekä historiamaalauksista.
Teoksia

Edouard Suenson (1882)
De Sammensvorne rider fra Finderup efter Mordet på Erik Klipping Skt. Cæcilienat (Frederiksborgin museo, 1882)
Christian IV's Kroningstog (Fredriksborgin museo, 1887)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto Bache Wikimedia Commonsissa
Oksetaani

| Oksetaani |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  503-30-0
PubChem CID:  10423
SMILES:  C1CCO1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H6O
Moolimassa:  58,08 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  -97 °C
Kiehumispiste:  49-50 °C
Tiheys:  0,8930 g/cm3
Oksetaani on neliatominen heterosyklinen yhdiste, jonka molekyylikaava on C3H6O. Siitä käytetään myös nimiä 1,3-propyleenioksidi, 1,3-epoksipropaani ja trimetyylioksidi. Se on väritön neste, jolla on miellyttävä, aromaattinen tuoksu. Orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät oksetaanirenkaan, voidaan kutsua oksetaaneiksi.
Valmistus

Oksetaania voidaan valmistaa esimerkiksi antamalla kaliumhydroksidin reagoida 3-kloropropyyliasetaatin kanssa 150 °C lämpötilassa.
Tässä reaktiossa oksetaanin saanto on noin 40%, koska reaktiossa voi syntyä monenlaisia sivutuotteita. Muita tapoja valmistaa oksetaanirengas ovat Paternò–Büchi -reaktio, diolin syklisoituminen, tai kuusiatomisen, syklisen karbonaattiesterin dekarboksylaatio.
Paklitakseli

Paklitakseli on esimerkki luonnossa esiintyvästä molekyylistä, jossa on oksetaanirengas. Sitä käytetään monien syöpätyyppien hoidossa solunsalpaajana. Molekyylin oksetaanirenkaalla on tärkeä rooli paklitakselin sitoutumisessa syöpäsolujen tubuliineihin.
Aiheesta muualla

ChemSpider: Oxetane (englanniksi)
Oxetane synthesis (englanniksi)
Paklitakselin molekyylirakenne, oksetaanirengas oikeassa reunassa.
Partnachplatzin metroasema

| Partnachplatz |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  PA
Metrolinjat:  U6
Osoite:  Sendling-Westpark
Paikkakunta:  München
Avattu:  15. huhtikuuta 1983
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Partnachplatz on Münchenin metron U6-linjan metroasema, se avattiin 15. huhtikuuta 1983.
Osuuskauppa Maakunta

| Osuuskauppa Maakunta |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Kainuulaisten oma kauppa
Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  1917
Toimitusjohtaja:  Hannu Pelkonen 
Kotipaikka:  Kajaani
Toiminta-alue:  Kainuu
Toimiala:  päivittäistavaroiden vähittäiskauppa
Liikevaihto:  174 milj € (2019) 
Tilikauden tulos:  6,8 milj € (2019) 
Henkilöstö:  441 (2019) 
Omistaja:  n. 35 000 asiakasomistajaa (2019) 
Kotisivu:  maakunta.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Osuuskauppa Maakunta on yksi S-ryhmään kuuluvista alueosuuskaupoista. Maakunta toimii 8 kunnassa itäisen Kainuun alueella. Maakunta perustettiin v. 1917 Paltamossa, jossa toimi ensimmäinen myymälä. Enimmillään toimipaikkoja oli 65, vuonna 1966. Osuuskauppa on 1980-luvun toiminnan saneerausten jälkeen keskittynyt päivittäis- ja erikoistavarakauppaan sekä hotelli- ja ravintolatoimintaan, eikä sillä näin ollen ole varsinaisia rautakauppoja tai autokauppoja toisin kuin useilla muilla alueosuuskaupoilla. Maakunnalla on käytössä osuuskauppojen nykytrendistä poiketen oma slogan, logossakin näkyvä Kainuulaisten oma kauppa.
Toimipaikkoja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sokos Kajaani Prisma Kajaani ABC Hyrynsalmi  Komiaho Kajaani  Laajankangas Kajaani  Kuhmo  Paltamo  Puolanka  Ristijärvi  Sotkamo  Suomussalmi  Vuolijoki  Lähi-ABC Kajaani  |  S-market Hyrynsalmi  Keskusta Kajaani  Komiaho Kajaani  Laajankangas Kajaani  Lehtikangas Kajaani  Koulukatu Kuhmo  Kuhmo  Paltamo  Puolanka  Ristijärvi  Suomussalmi  Sotkamo  Vuokatti  |  Sale Hetteenmäki Kajaani  Vuolijoki  |  Sokos Hotels Original Sokos Hotel Valjus, Kajaani  Break Sokos Hotel Vuokatti, Sotkamo  |
Aiheesta muualla

Osuuskauppa Maakunta
Ortodoksinen seurakuntaviesti

| Ortodoksinen seurakuntaviesti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Viitoset
ISSN:  ISSN 0357-5020
Perustettu:  1971
Päätoimittaja:  Iivo Suvanto
Sitoutuneisuus:  ortodoksisuus
Kotikunta:  Joensuu
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  4–8 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ortodoksinen seurakuntaviesti oli Viitosten eli Ilomantsin, Joensuun, Lieksan, Nurmeksen ja Taipaleen ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille seurakunnan jäsenille. Lehti ilmestyi vuosina 1971-2011 neljästä kahdeksaan kertaan vuodessa.
Vuoden 2012 alusta lehden korvasi Karjalan hiippakunnan yhteinen tiedotuslehti Aamun Koitto.
Ortodoksisen seurakuntaviestin viimeisenä päätoimittajana toimi rovasti Iivo Suvanto. Häntä ennen päätoimittaja oli rovasti Kalevi Kokkonen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ortodoksisen seurakuntaviesti-lehtien nettiarkisto
Overlord (vuoden 1994 videopeli)

| Overlord |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Rowan Software
Julkaisija:  Virgin Interactive
Julkaistu:  1994
Lajityyppi:  taistelulentosimulaattori (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Amiga, DOS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Overlord on Rowan Softwaren kehittämä ja Virgin Interactiven julkaisema lentosimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna 1994 Amigalle ja DOS:lle.
Vastaanotto

Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 85%.
Aiheesta muualla

Overlord MobyGamesissa (englanniksi)
Overlord Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Partsimaan kyläkirkko

Partsimaan kyläkirkko
Partsimaan kyläkirkko sijaitsee Käävänkylässä Mäntyharjulla, noin 30 kilometriä kaakkoon Mäntyharjun keskustasta. Kirkko kuuluu Mäntyharjun seurakuntaan.
Parstimaan kyläkirkko, entinen rukoushuone, on rakennettu vuonna 1965 ja vihitty käyttöön 3.10.1965. Kyläkirkko sai rahoituksensa neljän ompeluseuran toiminnan avulla, sekä Valkealan ja Mäntyharjun nimismiesten luvalla kerätyillä rahoilla. Kirkossa sijaitsee kirkkosalin lisäksi urkuparvi, kerhosali, keittiö, sakasti, eteistila sekä varastohuoneet. Kirkon alla on ruumiskellari.
Kirkko sijaitsee Partsimaan hautausmaan kupeessa, joka vihittiin käyttöön vuonna 1949.
Oittaan kartano

Oittaan kartanon päärakennus valmistui 1916 aikaisemman, tulipalossa tuhoutuneen päärakennuksen paikalle.
Oittaan kartano (ruots. Oitans) sijaitsee Bodominjärven lounaispäässä Oittaanjoen suussa Espoossa.
Tila esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1549 suomenkielisellä nimellä Oittila (Oyttila). Ruotsinkielinen nimi Oitans (Åjtans, Åytans) esiintyy 1580-luvulta lähtien aina 1950-luvun karttoihin asti.
Kartano on yksi kolmesta Bodominjärven ympärille syntyneestä historiallisesta kartanosta. Kokonaisuuteen kuuluvat myös Backbyn ja Bodomin kartanot. Tilan sivuitse kulkee 1700-luvulla linjattu Bembölestä Pakankylään johtava tie.
Historia

Oittaa oli 1500-luvun alussa vauras tila, jonka omistaja noin vuonna 1510 oli Mårten Persson. Tila toimi ratsutilana 1600-luvulta 1800-luvun alkuun asti.
Oittaan omistajia 1800- ja 1900-luvuilla ovat olleet tupakkakauppias Constantin von Fieandt (1868–1886), vapaaherra Rabbe Gustaf Otto Wrede (1895–1902), eversti Georg Didrik von Essen (1902–1908), eläinlääkäri Magnus Leopold Kjöllerfelt (1908–1914) ja pankinjohtaja Anders Ismael Wiksten (1914–1936). Vuonna 1939 tila mainitaan ensimmäisen kerran kartanona, ja sillä oli maata 440 hehtaaria, josta 100 hehtaaria oli viljeltynä.
Kartano siirtyi Wikstenin perikunnalta vuonna 1963 Espoon kauppalan (nyk. Espoon kaupunki) omistukseen.
Rakennukset

Aiempi noin 1870-1880 -luvulta ollut huvilamainen päärakennus tuhoutui 1911 tulipalossa ja Anders Wiksten rakennutti Oittaan nykyisen, rakennusmestari Heikki Kaartisen suunnitteleman, päärakennuksen vuonna 1914-1916 entisen kivijalalle. Alun perin 55 lehmää varten rakennettu kivinavetta on vuodelta 1905.
Toiminta

Ulkoilukeskustoiminta Oittaalla alkoi 1970-luvulla, jolloin suurin osa ulkorakennuksista purettiin. Päärakennusta ja kivinavettaa on kunnostettu useaan otteeseen ja viimeksi vuonna 2013. Useimmissa asuinhuoneissa on jäljellä alkuperäiset jugend-tyyliset kaakeliuunit. Päärakennus, jossa oli ravintolatoimintaa, on ollut suljettuna vuoden 2017 lopun jälkeen. Ulkoilukeskukseksi saneeratussa kivinavetassa toimii kahvila-ravintola ja lisäksi rakennuksessa on saunatilat sekä vintillä iso juhlatila.
Aiheesta muualla

Ravintola & Ulkoilukeskus Oittaa
Oittaan ulkoilualue
Paavolan tammikko

Paavolan tammikko
Paavolan tammi.
| --- | --- |
Sijainti:  Lohjansaari Suomi
Lähin kaupunki:  Lohja
| --- | --- |
Perustettu:  1994
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Paavolan tammikko on valtakunnallisesti arvokas lehtoalue, joka se kuuluu valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan. Se sijaitsee Lohjalla Lohjansaaressa. Alueella on Suomen kauneimmaksi mainittu tammi Paavolan tammi.  Tammikko rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi 1994. Tammen ohi kulkevan selvästi merkityn kilometrin mittaisen polun varrella on 15 rastia. Polku alkaa Lohjansaaren vanhan koulun pysäköintialueelta Pietiläntie 23. Alue on osittain yksityisillä mailla.
Viitoitus
Opastaulu
(teksti luettavissa kuvaa suurentamalla)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paavolan tammikko Wikimedia Commonsissa
Luontopolun opas
Otto Bauer

| Otto Bauer |
| --- | --- |
 Otto Bauer vuonna 1919.
Itävallan ulkoministeri
 21. marraskuuta 1918 – 26. heinäkuuta 1919  
Liittokansleri:  Karl Renner
Edeltäjä:  Victor Adler
Seuraaja:  Karl Renner
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1881 Wien, Itävalta-Unkari
Kuollut: 4. heinäkuuta 1938 (56 vuotta) Pariisi, Ranska
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue
Aiheesta muualla
www.otto-bauer.net
Otto Bauer (5. syyskuuta 1881 Wien – 4. heinäkuuta 1938 Pariisi, Ranska) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja austromarxismina tunnetun sosialismin suuntauksen johtava teoreetikko. Bauer kannatti myös kansallisvaltioiden luomista ja pangermanismia, ennen kaikkea Itävallan ja Saksan yhdistämistä. Hän oli Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen johtavia hahmoja ja toimi Itävallan ulkoministerinä vuosina 1918–1919.
Elämä

Bauer syntyi Wienissä varakkaan tekstiilitehtailijan poikana. Hän kiinnostui jo nuorena sosialismista ja liittyi vuonna 1900 sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Hän opiskeli vuodesta 1903 Wienin yliopistossa historiaa, kieliä, kansantaloustiedettä, sosiologiaa, filosofiaa sekä oikeustiedettä ja valmistui tohtoriksi vuonna 1906. Opiskeluaikanaan hän tutustui muun muassa Karl Renneriin, Rudolf Hilferdingiin ja Max Adleriin, ja julkaisi marxismia käsitelleitä teoreettisia artikkeleita Die Neue Zeit -lehdessä. Bauer oli myös Die Zukunft (”Tulevaisuus”) -nimisen sosialistisen opintoliikkeen perustaja. Hänet valittiin vuonna 1904 sosiaalidemokraattisen puolueen parlamenttiryhmän sihteeriksi. Vuoden 1907 menestyksekkäiden vaalien jälkeen hän auttoi puoluejohtaja Victor Adleria sosiaalidemokraattien organisaation rakentamisessa ja perusti Der Kampf -nimisen kuukausilehden.
Vuonna 1907 Bauer julkaisi teoksen Die Nationalitätenfrage und die Sozialdemokrati (”Kansallisuuskysymys ja sosiaalidemokratia”), jossa hän pohdiskeli eri kansallisuuksien välisten kiistojen ja toisaalta luokkaristiriitojen suhdetta Itävalta-Unkarin monikansallisessa valtakunnassa. Hän kannatti kansallisuuskysymyksen ratkaisemista jakamalla monikansaisen keisarikunta itsenäisiksi kansallisvaltioiksi.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1914 Bauer värvättiin Itävallan armeijaan ja hän jäi saman vuoden marraskuussa venäläisten sotavangiksi. Hän palasi Itävaltaan syyskuussa 1917 ja kohosi sosiaalidemokraattisen puolueen vasemmistosiiven johtajaksi. Keisarikunnan romahtamisen ja Saksalaisen Itävallan tasavallan perustamisen jälkeen Bauer nimitettiin maansa ulkoministeriksi marraskuussa 1918. Hän allekirjoitti 2. maaliskuuta 1919 Saksan kanssa salaisen sopimuksen Itävallan ja Saksan yhdistämisestä, mutta ympärysvallat eivät hyväksyneet sitä. Bauerin suunnitelma maiden yhdistämisestä kumottiin Saint-Germainin rauhansopimuksessa ja hän erosi ulkoministerin tehtävistä heinäkuussa 1919. Hän kuitenkin pysyi sosiaalidemokraattisen puolueen johtavana hahmona seuraavat kaksi vuosikymmentä.
Bauer kuului vuonna 1919 kansalliskokoukseen ja kirjoitti 1920-luvun alussa useita teoksia Itävallan ja Venäjän vallankumouksista. Hän tuki noihin aikoihin niin sanottua 2½ internationaalia, joka yhdistyi vuonna 1923 toisen internationaalin kanssa uudeksi sosialistiseksi työväeninternationaaliksi. Bauer myös laati Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen niin sanotun Linzin ohjelman, joka hyväksyttiin marraskuussa 1926. Hän oli Itävallan kansallisneuvoston jäsen vuosina 1929–1934. Vuonna 1934 sosialistisen Schutzbund-järjestön epäonnistuneen kapinayrityksen ja Engelbert Dollfussin diktatorisen hallinnon perustamisen jälkeen Bauer pakeni Tšekkoslovakiaan ja myöhemmin Ranskaan. Hän kuoli sydäninfarktiin Pariisissa vuonna 1938 ja hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto Bauer Wikimedia Commonsissa
Otto-bauer.net (saksaksi)
Dr. Otto Bauer (saksaksi) Itävallan parlamentti
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten vapaapainin 86 kg

Miesten 86 kg painoluokka vapaapainissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Painijat1 |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 14. – 22. syyskuuta 2019 | 6 |  Hassan Yazdani (IRI)    Deepak Punia (IND)    Stefan Reichmuth (SUI)    Artur Naifonov (RUS)    Carlos Izquierdo (COL)    Myles Amine (SMR) |
| Amerikka | 13.–15. maaliskuuta 2020 | 2 |  David Taylor (USA)    Pool Ambrocio (PER) |
| Eurooppa | 18.–21. maaliskuuta 2021 | 2 |  Ali Shabanau (BLR)    Osman Göçen (TUR) |
| Afrikka-Oseania | 2.–4. huhtikuuta 2021 | 2 |  Ekerekeme Agiomor (NGR)    Fateh Benferdjallah (ALG) |
| Aasia | 9.–11. huhtikuuta 2021 | 2 |  Javrail Shapiev (UZB)    Lin Zushen (CHN) |
| Karsintaturnaus | 6.–9. toukokuuta 2021 | 2 |  Sosuke Takatani (JPN)    Boris Makojev (SVK) |
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Oskari Kuitunen

Oskari Kuitunen (3. syyskuuta 1892 Kangasniemi – 22. syyskuuta 1972 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kansanperinteen kerääjä ja runoilija.
Kuitunen toimi opettajana Kangasniemen Harjunmaan koululla vuoteen 1959 saakka. Hän keräsi Kangasniemen alueelta sanoja ja sanontoja sekä noin 14 000 paikannimilappua.
Teoksia

Harrastamme rahan säästämistä : kansakoulun säästäväisyystunnin ohjelma. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistyksen julkaisuja Nide 2. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistys, 1945
Kiteitä : runoja. Omakustanne 1963
Ouninpohja

Ouninpohja voi tarkoittaa:
Ouninpohja, Suomen rallin erikoiskoe
Ouninpohja, kylä Jämsässä entisen Längelmäen kunnan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ouninpohja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Otto Edvard Könni

| Otto Edvard Könni> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1858 Ilmajoki
Kuollut: 19. joulukuuta 1931 (73 vuotta) Vaasa
Muut tiedot
Lempinimet:  Ukko-Könni
Otto Edvard Könni (9. huhtikuuta 1858 Ilmajoki – 19. joulukuuta 1931 Vaasa) oli suomalainen maanviljelijä, toimittaja ja valtiopäivämies. Hän oli maanviljelijä Ilmajoella ja Seinäjoella ja toimi lehtimiehenä  sekä  meijeri-, vakuutus- ja elintarvikealalla. Könni oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli rautatie- ja suostuntavaliokunnan varajäsen.
Varhainen elämä ja koulutus

Könnin vanhemmat olivat Juho Juhonpoika ja Susanna Jaakontytär Yli-Könni ja puoliso Maria Heikkilä ja hän kuului kellomestarisukuun. Könni kävi Etelä-Pohjanmaan vanhimman kansakoulu, Vähänkyrön Savilahden kansakoulun kurssin ja jatkoi opiskeluaan Helsingin alkeisopistossa, muttei valmistunut ylioppilaaksi. Tämän jälkeen hän palasi Ilmajoelle, missä hän osallistui nuorison harrastuksiin. Musikaalisuutensa vuoksi Könnistä tuli Ilmajoen soittokunnan johtaja, mutta Könni oli tiiviisti mukana myös maakunnan nuorisoseuratoiminnassa.