Tarhakalmisto
Suomessa > Roomalainen kausi

Kroggårdsmalmenin kalmisto Raaseporissa (ent. Karjaa) Uudellamaalla on kuuluisin tarhakalmisto Suomessa. Sitä kaivettiin vuonna 1932 ja 1937. Kalmisto mahtui 40×20 metrin kokoiselle alueelle, jossa havaittiin neljä tarhaa. Tarhat I ja II olivat luode-kaakko-suuntaiset ja tarhojen muodot olivat epäsäännöllisen soikeita ja matalia 610 metriä pitkiä kivetyksiä. Niihin oli haudattu 5−7 ruumista ja ne sisälsivät hauta-antimina koruja, työkaluja ja aseita. Vaikuttaa siltä, että kalmiston I vainaja oli kääritty tuoheen. Alueen luoteisosan tarhat III ja IV, josta löydettiin vastaavasti 7−9 ruumishautaa ja 3−4 hautaa. Hauta-antimien laatu oli samantyyppinen. Osa haudoista olivat pohjois-etelä-suuntaisia ja ne ajoitettiin vanhemmalle roomalaiselle rautakaudelle.
Penttalan kalmisto sijaitsee 250 metrin päästä Kokemäenjoen rannasta loivassa rinteessä Nakkilassa Satakunnassa. Kaivaukset suoritettiin vuosina 1910−12, jolloin hahmottui 32×8−10 metrin kokoinen tarhasto. Kenttäkalmiston vieressä oli rivi arkkumaisia tarhoja, joissa oli ilmeisesti ruumishautoja ja runsaasti koruja, työkaluja ja aseita. Ne ajoittuivat tyylinsä perusteella vanhemmalle roomalaiselle rautakaudelle, mutta joitakin nuoremman rautakauden esineitä löytyi myös. Toisissa yhteyksissä Penttalan vanhin materiaali ajoitettaisiin esiroomalaiselle rautakaudelle.
Korvalan kalmisto Sauvossa Varsinais-Suomessa tutkittiin 1996−999, jolloin paljastui moreenikukkulan laelta sorakuopan vierestä tarhasto, jossa oli ainakin 24 ruumishautaa tarhoissa ja paasiarkuissa. Paasiarkut olivat syvällä maassa, mutta tarhan hautaukset lähellä maanpintaa. Hauta-alueen koko oli noin 6−8×9 metriä. Hauta-antimet olivat erittäin runsaat.
Savemäen kalmisto sijaitsee Laitilassa Varsinais-Suomessa. Sitä on kaivettu vuosina 1953, 1955 ja 1978. Kalmisto sijaitsi moreeniharjanteella ja käsitti hautaröykkiön, nelisivuisen latomuksen, pieniä tarhoja, reunakivellisen röykkiön ja maantasaista kalmistokivetystä. Hautojen löydöistä on päätelty, että kalmistoa käytettiin vanhemman roomalaisen rautakauden loppupuolella eli 100 jaa. − 200 jaa..
Pikku Linnanmäen kalmistoalue sijaitsee sora- ja hiekkaharjun laella Porvoossa ja sen kalmistoa tutkittiin vuosina 1966−67. Käyttöaikanaan paikka oli Porvoonjoen suussa oleva saari. Tasatun kivetyksen alta löytyi merkkejä 9 ruumishautauksesta, mutta esineistön perusteella kalmistossa on ollut 14−16 hautausta. Osa haudoista olivat polttohautauksia. Haudat ajoitetaan pääasiassa vanhimmalle roomalaiselle rautakaudelle, mutta joukossa on myös nuoremman roomalaisajan hautoja. Hauta-antimet olivat runsaita ja joukkoon mahtui muun muassa koruja ja työvälineitä.
Rajakalmiston alue Kuminaisissa Porissa sijaitsee kangasmetsän loivalla harjanteella, jossa on 5 röykkiötä ja kivilatomusta, jotka olivat kaikki hautoja. Rakennelmien rakennusaineina olivat laattakiviä ja soraa ja yhdessä röykkiössä todettiin paasiarkku ja yhdessä tarharakennelmia. Haudoista löydettiin rauta- ja pronssiesineitä ja palanutta ja palamatonta luuta.
Muita kuuluisia tarhakalmistoja ovat muun muassa Koskenhaka Piikkiössä, Parkkali Porissa ja mahdollisesti Dåvits Espoossa, Sonkkila Laitilassa, Riitasaari Laihialla Levola tai Karimaa Noormarkussa Porissa.