stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän keskitys
Suunnitelmien yksityiskohtainen sisältö > Wenäjän keskitys 1 (1921)

Wenäjän keskitys 1 perustui siihen olettamukseen, että Suomi saisi ennakkotiedon Neuvosto-Venäjän aikomuksista ja ehtisi reagoida asiaan. Lisäksi hyökkäyksellisen Wenäjän keskitys 1:n lisäolettamuksena oli se, että Suomi sotisi länsivaltojen kanssa Neuvosto-Venäjää vastaan ja olisi osa suurempaa kokonaisuutta.lähde? Yleisesikunta kirjoitti 2. helmikuuta 1921 sotaministeri Bruno Jalanderille, että Venäjä on vaarallisin, koska se voi saada etulinjaan heti 7–8 divisioonaa sekä lisäksi runsaasti reservijoukkoja. Suomen A-joukot, rauhanajan joukot ja B-joukot, reserviläisjoukot, eivät olleet yhteensäkään kuin 7 divisioonaa, minkä vuoksi tavoitteeksi olisi pitänyt asettaa 10 divisioonaa.lähde?
Ensimmäiseksi puolustuslinjaksi määriteltiin Humaljoen lahti–Muolaanjärvi–Vuoksi–Taipale. Toisena puolustuslinjana ensimmäisen tultua menetetyksi olisi Viipurinlahti–Antrea–Saimaata ja kolmantena Kymijoki–Päijänne-linja.lähde? 27. kesäkuuta 1921 laaditun arvion mukaan päähyökkäys Suomea vastaan olisi tapahtunut Karjalankannaksella, mutta vihollisen eteneminen Laatokan Karjalassa olisi voinut aiheuttaa sivusta- ja selustauhan. Karjalankannaksen menetys puolestaan olisi voinut aiheuttaa vetäytymistarpeen myös Laatokan Karjalasta.lähde? Aiempien ajatusten mukaan Suomi olisi voinut hyökätä Karjalankannaksella hyökkäävien neuvostojoukkojen kylkeen Raudusta, mutta uuden suunnitelman mukaan tämä olisi toteutettu edullisemmin Humaljoen, Kelkkalan ja Summan alueelta.lähde?
Suojajoukoksi keskittämiselle oli ajateltu ratsuväkiprikaatia, kahta "pyöräilijäpataljoonaa", kahta panssarijunaa sekä paikallisia suojeluskuntia. Rauhanajan A-joukoista 1. divisioona ja 2. divisioona olisi osoitettu Karjalankannakselle, kun taas 3. divisioona olisi mennyt Laatokan Karjalaan. Lisäksi ajateltiin, että Vuoksen puolustusta olisi voinut vastuuttaa 3. divisioonalle, jolloin 1. ja 2. divisioona olisivat olleet aikaisempaa voimakkaampia Karjalankannaksen suunnassa.
Suunnitelmien yksityiskohtainen sisältö > Wenäjän keskitys 2 (1921–1923)

Wenäjän keskitys 2 -suunnitelma oli tarkoitettu sellaiseen tilanteeseen, jossa Neuvosto-Venäjän hyökkäys yllättäisi Suomen valmistautumattomana eikä Suomen joukkoja siksi ehdittäisi keskittää edullisimmalle pääpuolustuslinjalle ennen vihollisen ehtimistä sinne. Pääpuolustusaseman miehittämistä vajailla joukoilla pidettiin vaarallisena, koska ylivoimainen vihollinen voisi silloin tuhota Suomen joukot osa kerrallaan. Tällaisessa tilanteessa pidettiin viisaampana keskittää joukot suoraan taaemmalle puolustuslinjalle. Yleisesikunnassa oletettiin, että suomalaiset havaitsisivat joka tapauksessa ajoissa Neuvosto-Venäjän sotavalmistelut, joten varasuunnitelman tarve perusteltiin sillä, että Suomen hallitus saattaisi poliittisista syistä kieltää WK 1:n vaatimat ennakkotoimenpiteet ennen sodan puhkeamista.
Wenäjän keskitys 2 perustui puolustuslinjan vetämiseen Viipurin itäpuolelta Saimaan vesistölinjalle, jolloin Karjalankannas ja Itä-Suomi olisi jätetty viholliselle. Suunnitelman lopullinen versio vuodelta 1923 oli kuitenkin alkuperäistä optimistisempi: sen mukaan vastahyökkäyksellä pyrittäisiin saavuttamaan ja ottamaan haltuun WK 1:n mukainen pääasema.
Suunnitelmien yksityiskohtainen sisältö > Venäjän keskitys 1 (1934)

Venäjän keskitys 1:een liittyi 28. helmikuuta 1934 käsketty Pohjois-Suomea koskeva suunnitelma, jonka mukaan Neuvostoliitolla olisi ollut vain 1 000 sotilasta jaettuna 100–200 sotilaan yksiköihin. Koska neuvostoliittolaisilla olisi tämän arvion mukaan ollut vain heikko suojajoukko, olisivat suomalaiset voineet iskeä näihin suojajoukkoihin ja jatkaa hyökkäystä Vuokkiniemeen ja Kontokin suuntaan sekä jatkaa Vuokkiniemestä Kostamukseen. Tätä varten Suomussalmelle perustettiin erillinen pataljoona 15.lähde?
Kostamukseen hyökkäämisen tarkoituksena oli aiheuttaa neuvostoliittolaisille oikean sivustan vaara ja tukea etelämpänä taistelevien suomalaisjoukkojen taistelua Vienan Karjalasta sekä sitoa joukkoja pois Laatokan Karjalasta.lähde?
Yleisesikunnan operatiivisen osaston maavoimatoimiston päällikön, everstiluutnantti Valo Nihtilän syksyllä 1939 laatimien muistioiden Laskelmat venäläisten toimintamahdollisuuksista Suomea vastaan ja Suomen puolustusmahdollisuudet venäläisten hyökätessä Pohjois-Suomen ryhmän tehtäväksi jäi Pohjois-Suomen suojaaminen ja Repolan valtaaminen, minkä lisäksi Muurmannin radan toimintaa tuli häiritä sissisodalla.
Ruotsin keskitys

Ruotsin keskitys eli RK 1 -suunnitelman laati kesällä 1919 Oscar Enckell, tuolloin everstiluutnanttina. Suunnitelma lähti oletuksesta, että Ruotsi valtaisi aluksi Ahvenanmaan ja tekisi maihinnousun ensin Uudenkaarlepyyn tienoille ja seuraavaksi usean divisioonan voimin Hangosta Naantaliin ulottuvalle rannikkokaistalle. Suomen joukkojen tuli kyetä pysäyttämään vihollisen eteneminen ennen tasaa Haapamäki–Tampere–Hämeenlinna–Riihimäki–Hyvinkää. Suunnitelma ei ottanut kantaa joukkojen tehtäviin liikekannallepanon ja ryhmittymisen jälkeen.
Kirjallisuutta

Arimo, Reino: Suomen puolustussuunnitelmat 1918-1939 : 1. osa: Ensimmäiset vuodet 1918–1919.  Helsinki:  Sotatieteen laitos, 1986.  ISBN 951-25-0375-1
Arimo, Reino: Suomen puolustussuunnitelmat 1918-1939 : 2. osa: Enckellin kausi 1919–1924.  Helsinki:  Sotatieteen laitos, 1986.  ISBN 951-25-0377-8
Arimo, Reino: Suomen puolustussuunnitelmat 1918-1939 : 3. osa, Jääkärien aika 1925–1939.  Helsinki:  Sotatieteen laitos, 1987.  ISBN 951-25-0378-6
Vereštšagino

Vereštšagino (ven. Вереща́гино) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Permin ja Kirovin välisen rautatien varella 142 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Vereštšaginon piirin keskus. Asukkaita on 22 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopulla rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1915 se sai nimen Vereštšagino taidemaalari Vasili Vereštšaginin mukaan. Vuonna 1942 Vereštšaginosta tuli kaupunki. Nykyään siellä on rautatieliikenneyrityksiä, elintarviketeollisuutta ja trikootehdas.
Aiheesta muualla

Vereštšaginon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Permin aluepiiri
Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua

| ”Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua” Danny |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kunnioittaen, Danny
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t): säv./san. Janne Rintala,  sov. Timo Ruokola
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland, Mökkitie Records
Listasijoitukset
  Radiosoitto: 70.
Dannyn muut singlet
| ”Nousevan auringon talo” 2018 | ”Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua” 2021 | ”Liian aikuinen” 2021 |
Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua on suomalaislaulaja Dannyn esittämä kappale, jolla hän osallistui vuoden 2021 Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2021. Kappale sijoittui kilpailussa kuudenneksi. Kappale ilmestyi myöhemmin samana vuonna Dannyn studioalbumilla Kunnioittaen, Danny.
Kappaleen sävelsi ja sanoitti Janne Rintala ja sovitti Timo Ruokola. Tyyliltään rauhallinen ja melankolinen kappale käsittelee kertojan hautajaisia ja pohtii, kuinka hänen kuolemaansa julkisuudessa suhtaudutaan. Sanoituksessa on myös viittauksia Dannyn omaan elämään.
Julkaisu ja vastaanotto > Ilmestyminen

Dannyn osallistumisesta Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua” tiedotettiin 13. tammikuuta 2021. Itse kappale ilmestyi 18. tammikuuta, senvuotisista UMK-kappaleista järjestyksessään neljäntenä. Kappaleesta julkaistiin myös Heikki Slåenin ohjaama video. Muutaman ensimmäisen päivän aikana videota oli katsottu YouTubessa yli 220 000 kertaa. Suomen virallisen listan radiosoittolistalla kappale saavutti viikolla 3/2021 sijoituksen 70.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

”Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua” sai ilmestyessään euroviisufaneilta kaksijakoisen vastaanoton. Kappale herätti paljon keskutelua YouTubessa, ja etenkin sen sanoitusta pidettiin koskettavana. Toiset olivat kuitenkin sitä mieltä, ettei kappale sovi euroviisuihin.
Rumba-lehden analyysissä Mikael Mattila kirjoitti: ”Ikään kuin suomalainen popmusiikki ei olisi tämän vuoden puolella vellonut jo kylliksi harmissa ja surussa, niin Ilkka Johannes ’Danny’ Lipsanen päättääkin sitten osallistua viisukarsintoihin laulamalla omat hautajaisensa.” Mattila kuitenkin piti kappaletta kiinnostavana vaihteluna Mökkitie Recordsilta, koska se muistutti häntä ”hupiukko-campin” sijaan Johnny Cashista ja Vesa-Matti Loirista. Mattila kritisoi kappaleen raskaasti prosessoitua lauluraitaa, joka hänen mielestään vei kappaleesta kaivattua rosoisuutta. Sävellyksen hän sanoi etenevän tekstin ehdoilla, ja kappaleen kirkkaan, geneerisen radioballadituotannon tuovan mieleen lähinnä mainosjinglen. Mattila ei kuitenkaan pitänyt kappaletta täysin epäonnistuneena, vaan koki sen ”jotenkin sympaattiseksi” ja Dannyn oloiseksi. Janne Rintalan sanoitus on hänen mielestään pakotetuista riimeistään huolimatta ”ihan leikkisä”, ja se toi hänen mieleensä Juha Vainion ja Jukka Virtasen keskinkertaisimmat sanoitukset.
Rumbassa myös Jukka Hätinen vertasi kappaletta Johnny Cashin levytyksiin American Recordingsille. Hänen mielestään kappale ei kuitenkaan toimi siltana sukupolvien välillä, vaan ”pysyttelee turvallisesti Mariskooleista pölyjä pyyhkivien mukavuusalueella”. Kappaleen kiehtovimpana osana Hätinen piti sanoitusriviä ”Pidä huoli et se yksi muija kutsua ei saa”.
Julkaisu ja vastaanotto > Uuden Musiikin Kilpailu

Uuden Musiikin Kilpailussa 20. helmikuuta 2021 ”Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua” jäi kuudenneksi eli toiseksi viimeiseksi. Kappale sai 60 pistettä. Danny sanoi myöhemmin pitäneensä selvänä, ettei kappale voittaisi kilpailua. Se kuitenkin saavutti sille asetetun tavoitteen, koska ihmiset kiinnostuivat Dannyn uudesta musiikkityylistä sekä hänen tulevasta albumistaan Kunnioittaen, Danny, jonka kaikki kappaleet perustuivat Dannyn elämään.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|  Radiosoitto | 70. | 3/2021 |  |
Aiheesta muualla

YouTube: Danny - Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua (Lyric Video) // UMK21
YouTube: Danny - Sinä päivänä kun kaikki rakastaa mua (Live) // UMK21
Sisilian historia (Timaios)

| Sisilian historia> Σικελικαὶ ἱστορίαι.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Timaios Tauromenionlainen
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  historia
Julkaistu:  289/288 eaa. jälkeen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sisilian historia (m.kreik. Σικελικαὶ ἱστορίαι, Sikelikai historiai, myös Σικελικά, Sikelika, tai Ἱστορίαι, Historiai) oli Timaios Tauromenionlaisen kirjoittama historiateos, joka käsitteli erityisesti Sisilian historiaa, ja käsitti ajan myyttisistä ajoista Agathokleen kuolemaan vuonna 289/288 eaa. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.
Historia

Timaios oli kotoisin sisilialaisesta Tauromenionin kaupungista ja eli noin vuosina 352/350–256 eaa., toisin sanoen yli 90 vuotta. Niin hän näki omakohtaisestikin pitkän jakson  kotisaarensa sekä aikakauden yleistä historiaa. Loppuosiltaan hänen teoksensa käsittelee hänen omaa elinaikaansa. Timaios eli kuitenkin elämästään 50 viimeistä vuotta maanpaossa Ateenassa, ja näin hän joutui kirjoittamaan muualta käsin.
Timaios kirjoitti teokseen myös jatkon nimeltä Pyrrhoksesta. Se käsitteli Pyrrhoksen sotia Etelä-Italian Suur-Kreikassa ja Sisiliassa sekä tapahtumia sen jälkeen, ja ulottui aina vuoteen 264/263 eaa. saakka. Näiden teosten eräänlaisena esityönä toimi Timaioksen Olympian kisojen voittajat, joka oli luettelo Olympian kisojen voittajista, ja jonka avulla Timaios perusti ensimmäisenä historioitsijana ajoituksensa olympiadeihin.
Teoksellaan Timaioksesta tuli läntisen kreikkalaisen maailman luetuin historioitsija. Hänellä oli suuri vaikutus myöhempään kreikkalaiseen historiankirjoitukseen, ja hänen teostaan käyttivät muun muassa Kallimakhos, Lykofron, Eratosthenes, Agatharkhides, Polybios, Poseidonios, Diodoros Sisilialainen, Dionysios Halikarnassoslainen, Strabon, Plutarkhos, Diogenes Laertios, Athenaios ja Stefanos Byzantionlainen sekä Suda. Roomalaisista hänen teoksensa tunsivat Fabius Pictor, Cato, Cicero, Cornelius Nepos, Varro, Aulus Gellius, Plinius vanhempi ja Tertullianus. Polybios jatkoi omaa historiateostaan Historiai vuodesta 264/263 eaa., johon Timaios oli teoksillaan päättänyt. Eratosthenes omaksui ja välitti eteenpäin hänen tapansa käyttää olympiadeja ajoitusmenetelmänä.
Kirjallisuutta

Baron, Christopher A.: Timaeus of Tauromenium and Hellenistic Historiography.  Cambridge University Press, 2013.  ISBN 9781107000971
Pearson, Lionel: The Greek Historians of the West: Timaeus and His Predecessors.  (American Philological Association Philological Monographs, nide 35)  American Philological Association, 1987.  ISBN 9781555401511
Sisu SA-110

| Sisu SA-110> Valmistustiedot |
| --- | --- |
Valmistusmaa:   Suomi
Valmistaja:  Oy Sisu-Auto Ab
Valmistusvuodet:  1986
Muut nimet:  Kevyt-Masi
Tuotantomäärä:  6 kappaletta
Mitat ja massat
Pituus:  6 500 mm
Leveys:  2 340 mm
Korkeus:  2 840 mm
Akseliväli:  3 400 mm
Maavara:  600 mm
Teho:  Deutz: 100 kW Valmet: 110 kW
Polttoaine:  dieselöljy
Vetotapa:  4×4, tasauspyörästöjen lukot
Jarrut:  levyjarrut
Sisu SA-110 oli Sisu-Auton vuonna 1986 valmistama kevyen kaksiakselisen, nelivetoisen maastokuorma-auton prototyyppi. Auto oli osittain panssaroitu.
Aloite ajoneuvon kehittämiseen tuli puolustusvoimilta, joka huhtikuussa 1983 tiedusteli Sisu-Autolta mahdollisuutta jalkaväen miehistönkuljetustehtäviin tarkoitetun kevyen maastokuorma-auton kehittämiseen. Puolustusvoimat suunnitteli tuolloin yli tuhannen ajoneuvon hankintaa. Sisu-Auto luovutti vuoden 1986 lopussa puolustusvoimille prototyypin testausta varten. Erittäin maastokelpoista autoa nimitettiin "Unimogin tappajaksi".
Teknisiä tietoja

Moottorivaihtoehdoiksi tarjottiin Deutz BF 6 L 913 sekä Valmet 411 DSJ, joka oli voimanlähteenä neljässä yksilössä. Vaihteistona oli ZF-S5-35/2, joka oli kytketty Sisun omaa valmistetta olevaan alennusvaihteeseen. Autossa oli portaaliakselit ja levyjarrut. Rengaspaineita pystyi säätämään ohjaamosta käsin.
Autossa oli vääntöjäykkä runko ja pyörien suuret liikevarat oli toteutettu jousituksella. Etuakselilla oli kierrejouset ja taka-akselilla paraabelilehtijouset.
Lavalla oli tilaa 24 henkilölle. Kulku tapahtui takana ja sivuilla olleista avattavista kulkuaukoista.
Ominaisuuksia

Testeissä auto todettiin liikkumisominaisuuksiltaan erittäin hyväksi ja sitä pidettiin maastokelpoisuudeltaan parhaana markkinoilla olleista pyöräajoneuvoista. Moottori käynnistyi 25 asteen pakkasessa. Autolla ajettiin 60 cm syvässä umpihangessa ja 75–85 cm:n syvyisessä vedessä ilman ongelmia. Auto nousi 30 asteen mäkiä ja sillä ajettiin 25 asteen nousuisen sorakasan yli vaivatta.
Puutteina pidettiin moottorin liian pientä tehoa, väännön puutetta ja melutasoa; huippukierroksilla ohjaamossa mitattiin 88 dB lukemia. 9,4 metrin suuruista kääntösädettä pidettiin liian suurena ja kolmos- ja nelosvaihteiden välityksiä moitittiin.
Auton korkea hinta oli yksi syy siihen, että sarjavalmistusta ei aloitettu. Se maksoi noin 85 % Masin ja puolet Pasin hinnasta.
Aiheesta muualla

SA-110 maastovärityksessä
SA-110 -huoltoauto
Marjo Venäläinen

Marjo Susanna Venäläinen (o.s. Piipponen, s. 29. toukokuuta 1971 Imatra) on suomalainen juoksija, jonka päämatkat olivat 800 metrin juoksu ja 1 500 metrin juoksu. Hän voitti näillä matkoilla ulkoradoilla yhteensä seitsemän Suomen mestaruutta. Venäläinen piti hallussaan 2 000 metrin juoksun Suomen ennätystä lähes 14 vuotta, vuodesta 2000 vuoteen 2014 asti, jolloin ennätyksen rikkoi Kristiina Mäki. Hallimatkoilla hän pitää yhä hallussaan 1 000 metrin juoksun Suomen ennätystä vuodelta 1999.
Seuratasolla hän edusti Imatran Urheilijoita ja Lahden Ahkeraa. Hänen puolisonsa on kestävyysjuoksija Jari Venäläinen. Molemmat opettavat liikuntaa ja terveystietoa Ruokolahden koulussa.
Saavutukset

800 metrin juoksu:
Suomen mestari: 1992, 1993, 1998
SM-hopea: 1994, 1995, 1999, 2000
1 500 metrin juoksu:
Suomen mestari: 1994, 1995, 1998, 1999
SM-hopea: 1997, 2000, 2002
SM-pronssi: 1996, 2001
5 000 metrin juoksu:
SM-hopea: 2002
Ennätykset

Ulkoradat:
800 metrin juoksu: 2.01,88 (1994)
1 500 metrin juoksu: 4.13,48 (1997)
2 000 metrin juoksu: 6.00,50 (2000)
3 000 metrin juoksu: 9.16,44 (2001)
5 000 metrin juoksu: 16.28,19 (2002)
Sisäradat:
1 000 metrin juoksu: 2.42,33 SE (1999)
Veraisten kansakoulu

Veraisten kansakoulu on Lemun Verasten kylässä sijainnut kansakoulu. Koulu perustettiin vuoden 1910 tienoilla ja lakkautettiin vuonna 1974. Nykyään se on yksityisomistuksessa.
Historia

Koulu perustettiin Verasten tilalle, jonka kunta osti vuonna 1909. Hirsirunkoinen, keltaiseksi maalattu yläkoulurakennus valmistui tontille vuonna 1910 ja se oli kunnan ensimmäinen varsinaiseen koulukäyttöön tehty rakennus. Koulunkäynti Veraisten koulussa alkoi seuraavana vuonna. Rakennuksessa sijaitsi kahden luokkahuoneen lisäksi opettajan asunto, jossa oli kolme huonetta sekä keittiö. 1930-luvulla toista luokkahuoneista käytettiin yhdistettynä voimistelusalina ja poikien puutyöverstaana.
Veraisiin rakennettiin vuoden 1930 tienoilla myös hirsirunkoinen, satulakattoinen alakoulurakennus. Koulunkäynti siinä aloitettiin vuonna 1932. Tässä pienemmässä rakennuksessa oli yhden luokkahuoneen lisäksi keittola ja opettajan yhden huoneen ja keittiön käsittänyt asunto. Näiden rakennusten lisäksi tontilla on koulun ulkorakennus, jossa sijaitsivat tyttöjen ja poikien käymälät ja puuvaja. Ulkorakennuksessa oli ollut aikaisemmin myös rehuvaja sekä navetta, jossa opettajat olivat voineet pitää lehmää. Lehmiä ei koululla kuitenkaan enää ainakaan vuonna 1932 pidetty, vaan maito tuli naapuritaloista. Kouluun kuului myös erillinen saunarakennus ja puutarha, jossa kasvoi ainakin marjapensaita. Koulun vesi haettiin vielä 1930-luvulla suoraan koulun kaivosta ja sen kuivuessa läheisen Kuumalhon mäen rinteessä sijainneesta kaivosta.
Koulu nykyään

Veraisten koulu lakkautettiin vuonna 1974, jonka jälkeen koulusta muodostettiin Miiainen-niminen tila. Nykyään koulu on yksityiskäytössä. Vanha alakoulu on nykyään asunto- ja verstaskäytössä. Koulurakennukset ovat säilyneet hyvin vanhassa asussaan ja ne muodostavat Turun maakuntamuseon mukaan yhdessä paikallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kokonaisuuden.
Veraisten koulua vuonna 2016.
HMS Verdande

| HMS Verdande |
| --- | --- |
 HMS Verdande

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronan telakka
Laskettu vesille:  19. lokakuuta 1878
Palveluskäyttöön:  24. toukokuuta 1880
Poistui palveluskäytöstä:  24. helmikuuta 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  550 t
Pituus:  53,64 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,05 m
Syväys:  2,82 m
Koneteho:  2 x 2-sylinteristä Woolfs-kompound-höyrykonetta 780 ihp
Nopeus:  13,4 solmua
Miehistöä:  71
Aseistus
Aseistus:  1 x Armstrongin 27,4 cm M/69 -tykki 1 x 12,2 cm M/73 -tykki 2 x kymmenpiippuista 12 mm ksp M/75 -konekivääriä
HMS Verdande oli Ruotsin laivaston vuonna 1878 vesillelaskettu 1. luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 19. lokakuuta 1878. Alus otettiin palveluksen 24. toukokuuta 1880.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1928.
Sisäinen realismi

Sisäinen realismi (myös pragmaattinen realismi) on ontologinen kanta, jota on kannattanut ennen kaikkea Hilary Putnam. Sisäinen realismi hyväksyy tieteellisen realismin tiedenäkemyksen, mutta ei sen ontologisia tulkintoja eli metafyysistä realismia. Sisäinen realismi voidaan nähdä synteesinä tieteellisen realismin ja pragmatismin välillä.
Tausta

Putnam kannatti aiemmin metafyysistä realismia, eli näkemystä, jonka mukaan ulkoisen todellisuuden kategoriat ja rakenteet ovat sekä ontologisesti että kausaalisesti itsenäisiä ihmismielen suorittamaan käsitteellistävään toimintaan nähden. Putnam kuitenkin hylkäsi metafyysisen realismin 1970- ja 1980-lukujen taitteessa matemaattisen logiikan uusien tulosten ja eräiden W. V. O. Quinen ajatusten kannustamana. Uutta näkemystään hän kutsui ”sisäiseksi realismiksi”, joskin hän on sanonut myös, että hänen olisi oikeastaan tullut käyttää nimitystä ”pragmaattinen realismi”.
Metafyysisen realismin ongelmana oli Putnamin mukaan se, että se epäonnistuu selittämään, miksi viittaaminen ja totuus ovat mahdollisia. Metafyysisen realismin mukaan käyttämämme käsitteet ja kategoriat viittaavat johonkin, koska ne sopivat jollain mystisellä tavalla yhteen ulkoisessa todellisuudessa ennalta olevien kategorioiden, lajien ja yksilöiden kanssa. Mutta miten on mahdollista, että todellisuus muodostuu tietyistä rakenteista ja kategorioista, mieli muodostuu omista kategorioistaan ja rakenteistaan, ja nämä kaksi sopivat sattumalta täydellisesti yhteen? Putnamin mukaan vastauksen täytyy olla, ettei todellisuus ole ennalta rakentunut, vaan että mieli ja sen käsitteelliset skeemat rakentavat sen.
Kirjallisuutta

Pihlström, Sami: Hilary Putnamin sisäinen realismi pragmatismin muotona.  (Teoreettisen filosofian lisensiaatintutkimus)  Helsingin yliopisto, filosofian laitos, 1993.
Pihlström, Sami: Putnamin episteemisestä totuuskäsityksestä. Niin & näin, 1994, nro 2.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Putnam, Hilary: Philosophical Papers: Realism and Reason.  Cambridge University Press, 1985.  ISBN 0521313945  Teoksen verkkoversio.
Putnam, Hilary: ”Pragmatic Realism”. Teoksessa Kim, Jaegwon & Sosa, Ernest (toim.): Metaphysics: an anthology.  Blackwell Publishing, 1999.  ISBN 063120279X  Julkaistu alun perin teoksessa Putnam, Hilary: The Many Faces of Realism.  La Salle, Ill.:  Open Court, 1987.
Verh’ovyna

| Verh’ovyna (Верхови́на) |
| --- | --- |
 Verh’ovynan taajamaa.
 vaakuna
 Verh’ovyna
 Koordinaatit: 48.1547°N, 24.8292°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Piiri:  Verh’ovynan piiri
Maininta:  1424
Kaupunkityyppiseksi taajamaksi:  1962
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  52,2 km²
Väkiluku (2021):  5 815
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verh’ovyna (ukr. Верховина; nimenä 1962 saakka Žabje, ukr. Жаб'є) on kaupunkityyppinen taajama Ivano-Frankivskin alueella Ukrainan länsiosassa, maanteitse noin 112 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista etelään.  Taajama on maaseutuvaltaisen Verh’ovynan piirin (30 399 as., 2021) hallinnollinen keskus. Keskustaajaman asukasluvuksi arvioitiin 5 815 (2021).
Verh’ovyna sijaitsee Itä-Karpaattien juurella, Tonavan vesistön Prut-joen Tšornyi Tšeremošin -sivuhaaran varrella. Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1424 liettualaisen ruhtinaan omistamana maana. Vuoteen 1772 saakka se oli Puola-Liettuan hallinnassa; Puolan ensimmäisen jaon jälkeen Itävallan ja jälleen Puolan (1919-1939) piirissä. Toisen maailmansodan jälkeen siitä tuli osa Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa. Kaupunkityyppisen taajaman asema sille myönnettiin vuonna 1962.
Verh’ovyna sijaitsee Itä-Karpaattien juurella.
Tonavan vesistön Tšornyi Tšeremoš -sivuhaara virtaa taajaman läpi.
Paikallismuseo.
Ortodoksinen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Verh’ovyna Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine