stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Prince Rupertin rautatieasema
Historia

Charles Melville Hays, Grand Trunk Pacific Railwayn johtaja päätti rakennuttaa kaupunkiin rautatien. Siellä sijainneen luonnonsataman johdosta Hays toivoi rautatien olevan tärkeä rahtireitti itään, yli Tyynenmeren. Ensimmäinen juna Winnipegistä Prince Rupertiin saapui 9. huhtikuuta 1914.
Grand Trunk Pacific Railway ajautui myöhemmin taloudellisiin vaikeuksiin, ja yhdistettiin 12. heinäkuuta 1920 kansalliseen Canadian National Railway -yhtiöön. Nykyisin VIA Rail hoitaa matkustajaliikennettä Prince Rupertista Jasperiin.
Prince Rupertin asema määriteltiin vuonna 1992 historialliseksi rautatieasemaksi.
Puumiekka

| Puumiekka |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jukka M. Heikkilä
Kieli:  suomi
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Nysalor
Julkaistu:  2022
Sivumäärä:  222
ISBN:  978-952-7275-88-7

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Puumiekka on Jukka M. Heikkilän vuonna 2022 ilmestynyt 11:s historiallinen romaani.
Puumiekka kertoo gladiatrix-esityksistä eli naisista areenalla. Päähenkilöt ovat fiktiivisiä. Sivuhenkilönä on keisari Domitianus. Teos kuvaa Domitianuksen terrorin aikaa ja antaa synkän kuvan yksinvaltiudesta. Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 91–92.
R-105

R-105D
R-105 on neuvostoliittolainen kenttäradio. Ensimmäiset R-105-ryhmään kuuluvat radiot esiteltiin 1950-luvun alkupuolella. R-105-radioiden jälkeen esiteltiin R-105D-radiot, jotka olivat edellisiä kevyempiä sekä lopulta R-105M-radiot. Radioita on neljää eri tyyppiä: jalkaväkiradiot, tykistöradiot, ilmapuolustusradiot ja mekanisoitujen joukkojen komentoverkkoradiot.
Suomessa R-105M -radiota kutsuttiin Hannekseksi, ja se sai myöhemmin tyyppimerkinnän LV-305.
Eri R-105M -tyypit

R-105M, jalkaväkiradio, taajuusalue: 36–46,5 MHz
R-108M, tykistöradio: 28–36,5 MHz
R-109M, ilmapuolustusradio: 25,5–28,5 MHz
R-114M, panssariradio: 20–26 MHz
Jokaisen R-105M-tyyppiin kuuluvan radion massa on 15 kg ja mitat 24 cm x 23 cm x 13 cm. Radiot ovat frekvenssimoduloituja ja niiden aaltoalue on jatkuva. Radioiden kantama on 6–8 km. R-105:t ovat alkaneet korvautua R-107:llä.
R-105 oli myös Suomen puolustusvoimien käytössä nimikkeellä LV 305.
Pöykkö

Pöykkö on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Jussi Pöykkö (1901–1980), kansanedustaja (Maalaisliitto) ja kunnanjohtaja
Kalevi Pöykkö (1933–2016), taidehistorioitsija ja professori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Puumalan yhtenäiskoulu

| Puumalan yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Kirkkotie 3B, 52200 Puumala
Koordinaatit:  61.52612°N, 28.17486°E
Tyyppi:  yhtenäiskoulu
Rehtori:  Anni Riikka Marila
Luokat:  0–9
Oppilaita:  114 (2019; peruskoululaiset, lisäksi esikoululaiset)
Verkkosivut
Puumalan yhtenäiskoulu on suomenkielinen luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Se on Puumalan ainoa peruskoulu. Vuonna 2019 koulua kävi 114 peruskoululaista, ja lisäksi kymmenkunta esiopetuksen oppilasta opiskelee koulun alaisuudessa. Yhtenäiskoulun rehtorina on toiminut vuodesta 2012 Anni Riikka Marila.
Esiopetus ja perusopetuksen 1. luokka toimivat päiväkotirakennuksen koulusiivessä (Sininen koulu, Kappalaisenkuja 5). Ylemmät luokat eli luokat 2–9 opiskelevat vuonna 1952 valmistuneessa Puumalan keskuskoulussa (Kirkkotie 3 B).
Puumalan yhtenäiskoulu perustettiin 2000-luvulla, kun Puumalan yläaste ja Kirkonkylän ala-aste eli Sininen koulu yhdistyivät hallinnollisesti. Aiemmin luokat 1-6 opiskelivat Sinisellä koululla ja yläaste toimi samoissa tiloissa Puumalan lukion kanssa viereisellä Keskuskoululla. Opetus siirtyi kuitenkin lähes kokonaan Keskuskoululle vuoden 2015 syksyllä, kun lukio-opetus loppui Puumalassa. Samalla Puumalan päiväkoti muutti Sinisen koulun toiseen siipeen saneerattuihin tiloihin pois entisistä sisäilmaongelmaisista tiloista.
Aiheesta muualla

Puumalan yhtenäiskoulu (suomi.fi)
Raision kihlakunta

Raision kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Askainen, Lemu, Masku, Merimasku, Naantali, Nousiainen, Raisio, Rusko, Rymättylä, Vahto ja Velkua. Kihlakunta sijaitsi aluksi Turun ja Porin läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Q’orianka Kilcher

| Q’orianka Kilcher |
| --- | --- |
 Q’orianka Kilcher vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1990 (ikä 34)  Schweigmatt, Saksa
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:  Pocahontas (The New World)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Q’orianka Waira Qoiana Kilcher (s. 11. helmikuuta 1990 Schweigmatt, Saksa) on perulais-saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen on äitinsä puolelta sveitsiläis-alaskalainen ja isänsä puolelta ketšualais-harakmbutilainen. Etunimi Q’orianka on ketšuaa ja tarkoittaa kuta kuinkin "kultainen kotka".
Kilcher tunnetaan kenties parhaiten Terrence Malickin ohjaamasta elokuvasta The New World vuodelta 2005. Kilcher esitti elokuvassa intiaanityttö Pocahontasia. Elokuvan rakkauskohtaukset Kilcherin ja toisen pääosan esittäjän Colin Farrellin välillä nostattivat pienen kohun, sillä Kilcher oli elokuvan kuvausten aikaan vasta 14-vuotias. Kilchner on kertonut, ettei osannut lapsena päättää, kumpaa hän ihailee enemmän: Pocahontasia vai Ka‘iulania. Hän on sittemmin esittänyt molempia.
Q’orianka Kilcher on sukua laulaja Jewel Kilcherille, joka tunnetaan paremmin pelkällä taiteilijanimellään Jewel.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Q’orianka Kilcher Wikimedia Commonsissa
Q’orianka Kilcher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pyhän Stefanoksen luostari

| Pyhän Stefanoksen luostari Μονή Αγίου Στεφάνου |
| --- | --- |
 Pyhän Stefanoksen luostari.
Sijainti:  Metéoran luostarialue, Kalampáka, Metéora, Tríkala, Thessalia, Kreikka
Koordinaatit:  39°42′34″N, 21°38′20″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  nunnaluostari
Perustettu:  1300-luku
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Metéora 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän Stefanoksen luostari (kreik. Μονή Αγίου Στεφάνου, Moní Agíou Stefánou) on ortodoksinen luostari Metéoran luostarialueella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Stefanokselle.
Pyhän Stefanoksen luostarin sisäpiha.
Pyhän Stefanoksen luostari on perustettu nykyisellään 1300-luvun puolessa välissä. Sen perusti Antonios Kantakuzenos. Luostarin paikalla asui munkkeja kuitenkin 1100-luvun lopulla, ja siksi luostari katsotaan joskus perustetun jo tuolloin. Erään tiedon mukaan perustaja olisi ollut munkki Jeremias vuonna 1191/1192. Luostaria on laajennettu usein vuosisatojen kuluessa. Luostarin Pyhälle Stefanokselle omistettu kirkko on rakennettu 1500-luvun puolessa välissä, viimeistään vuoden 1545 tienoilla, jolloin se koristeltiin maalauksin. Luostarin pääkirkko (katholikon) on rakennettu vuonna 1798. Se edustaa athoslaista tyyliä ja on omistettu Pyhälle Kharalampokselle (Charalambokselle).
Luostari sijaitsee Metéoran alueen eteläosassa aivan Kalampákan kaupungin yläpuolella. Sen lähellä sijaitsee Pyhän Kolminaisuuden luostari. Luostari on nykyisin Metéoran helppopääsyisimpiä, sillä sinne pääsee autotieltä siltaa pitkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Stefanoksen luostari Wikimedia Commonsissa
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä

Pyhän Nikolauksen kirkko ja osa hautausmaata.
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä on ortodoksinen uskonnollinen yhteisö, joka toimii lähinnä Helsingissä. Seurakuntaan kuuluu 2 400 jäsentä (2012). Yhdyskuntaan voi kuulua ilman kotipaikkaa Suomessa, ja sen jäsenistä noin 30 prosenttia on muita kuin Suomen kansalaisia. Seurakunta ei kuulu Suomen ortodoksiseen kirkkoon vaan Venäjän ortodoksisen kirkon eli Moskovan patriarkaatin alaisuuteen.
Pyhän Nikolauksen kirkko.
Pyhän Nikolauksen seurakunnan perustivat vuonna 1927 venäläiset emigrantit. Se noudattaa juliaanista kalenteria ja venäläistä kirkkojärjestystä. Jumalanpalvelukset pidetään kirkkoslaavin kielellä, saarnat venäjäksi. Seurakunta kuului aluksi Länsi-Euroopan eksarkaattiin ja vuodesta 1945 Moskovan patriarkaatin alaisuuteen. Vuonna 1997 seurakuntaan kuului runsaat 600 henkeä, joiden keski-ikä oli korkea, mutta sittemmin jäsenkunta on kasvanut ja jäseniä on nykyisin noin 2 400.
Seurakunnalla on kaksi kirkkoa, Pyhän Nikolauksen kirkko Helsingin Hietaniemessä ja Pyhän Ksenia Pietarilaisen kirkko pienkerrostalossa Mellunmäessä. Ensinmainitun yhteydessä on myös seurakunnan oma hautausmaa.
Seurakunta suunnitteli Itäkeskukseen uutta suurta Pyhän Nikolauksen kirkkoa, jonka oli tarkoitus valmistua 2017. Helsingin rakennusvirastolla oli vaikeuksia hyväksyä sipulikupolinen kirkko Itäkeskuksen yhteyteen, mutta se hyväksyi lopulta arkkitehti Markku Aallon suunnitelman, jossa kirkon erottaa kulttuurikeskus Stoasta seurakuntatalon ja asuintalon muodostama kompleksi. Rakennuslupa saatiin vuonna 2009 ja rakennustyöt alkoivat vuonna 2011. Syksyllä 2013 seurakunta- ja asuintalojen perustukset olivat valmistumassa. Vuonna 2018 seurakunta ilmoitti rakentamiseen varattujen rahojen loppuneen ja seurakunnan luopuvan rakennushankkeesta. Seurakunta pyrkii myymään keskeneräiset rakennukset 1,9 miljoonalla eurolla.
Talous

Ortodoksinen Pyhän Nikolauksen seurakunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 166 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 27 000 euroa.
Kirkkoherrat

1927–1940 Nikolai Štšukin, rovasti
1945–1949 Viktor Krohin, rovasti
1949–1969 Georgi Pavinski, rovasti
1969–1973 Nikilai Starostin, pappi
1973–1985 Georgi Kilgast, rovasti
1985–1998 Mihail Poljatšenko, rovasti
1998– Nikolai Voskoboinikov, rovasti
Vanha seurakuntatalo Kalliossa Kolmannella linjalla vuonna 1935. Rakennus on sittemmin purettu.
Pyhän Sofian katedraali (Novgorod)

| Pyhän Sofian katedraali> Софийский собор Sofiiski sobor |
| --- | --- |

Sijainti:  Venäjä, Novgorod
Koordinaatit:  58°31′18″N, 31°16′34″E
Rakennustyyppi:  kirkkorakennus
Valmistumisvuosi:  1050 tai 1052
Julkisivumateriaali:  kivi
Korkeus:  38 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Sofian katedraali on Novgorodissa sijaitseva ortodoksinen katedraali ja Novgorodin hiippakunnan pääkirkko. Se on Venäjän vanhin yhä toiminnassa oleva rakennus.
Historia

Pyhän Sofian katedraali on 38 metriä korkea, viisikupolinen kivikirkko. Se sijaitsee Olhavanjoen länsirannalla vanhan kaupunkilinnoituksen (detinets) alueella. Sen rakennuttivat vuosina 1045–1050 Novgorodin ruhtinas Vladimir Jaroslavitš, tämän isä Jaroslav Viisas ja arkkipiispa Luka Židjata. Se korvasi palaneen tammisen 13-kupolisen kirkon katedraalin, jonka oli rakennuttanut piispa Joakim Korsunilainen vuonna 989. Pyhän Sofian katedraali on Venäjän vanhimpia kirkkorakennuksia yhdessä Zelentšukin kirkon ja Šoanan kirkon kanssa. Arkkipiispa Luka vihki sen käyttöön 14. syyskuuta 1050 (tai 1052). Jaroslav Viisaan rakennuttama Pyhän Sofian katedraali Kiovassa on rakennettu samoihin aikoihin.
Yleisesti katedraali tunnetaan nimellä Pyhä Sofia. Se ei ole nimetty pyhimyksen mukaan, vaan nimi tulee kreikan kielen viisautta tarkoittavasta sanasta Σoφíα. Novgorodin Pyhän Sofian katedraali on pyhitetty Jumalan Pyhälle Viisaudelle ja matkii Hagia Sofian katedraalia Konstantinopolissa.
Arkkipiispa Joanni kultautti vuonna 1408 Pyhän Sofian katedraalin kultaisen pääkupolin. Suurin ja laajin kupoli kruunaa tornin, joka johtaa ylempiin gallerioihin. Keskiajalla siellä sanottiin olleen Novgorodin aarrekammio sekä kirjasto, jonka olisi perustanut Jaroslav Viisas. Kun kirjasto siirrettiin Pietarin hengelliseen akatemiaan vuonna 1859, siellä laskettiin olleen yli 1 500 eri kirjaa. Vanhimmat kirjat olivat 1200-luvulla. Arkkipiispa Leo perusti kirjaston uudelleen. Vuonna 2004 kirjastossa oli noin 5 000 kirjaa.
Kirkossa on vuosina 1152–1154 Magdeburgissa tehdyt ovet. Ovet suunniteltiin alun perin Polotskin Marian ylösnousemuksen katedraaliin. Novgorodiin ne päätyivät ilmeisesti 1450-luvulla.
Ovia kutsuttiin Sigtunan oviksi, koska tarinan mukaan ovet tuotiin saaliina Ruotsista Sigtunan tuhon (1187) yhteydessä. Tarinan toisen version mukaan ovet ovat Bysantista, josta ne tulivat Khersonin eli Korsunin kautta. Alun perin niitä kutsuttiin Korsunin oviksi.
Puiset ovet on päällystetty pronssilevyillä, joissa on kuvattuna tapahtumia vanhasta ja uudesta testamentista, Magdeburgin piispa Vihman ja Polotskin piispa Aleksanteri, käsityöläiset Riquin ja Wissmut ja venäläinen Avraam. Avraamin on mahdollisesti pitänyt koota ovet niiden kuljetuksen jälkeen, tai hän eli satoja vuosia myöhemmin ja lisäsi oman kuvansa joukkoon.
Katedraalin sisällä Jumalanäidin ikoni, joka on pyhitetty Novgorodin voitolle Andrei Bogolyubskyn joukoista vuonna 1170.
Käännös suomeksi
Punanaamaorneero

| Punanaamaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Metsäorneerot Cranioleuca
Laji::  erythrops
Kaksiosainen nimi
 Cranioleuca erythrops  (Sclater, 1860) 
Katso myös
   Punanaamaorneero Wikispeciesissä   Punanaamaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punanaamaorneero (Cranioleuca erythrops) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punanaamaorneeroa tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa ja Costa Ricassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ralph Perry

Ralph Perry-nimisiä henkilöitä:
Ralph Barton Perry, filosofi
Ralph Perry, pokerinpelaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ralph Perry”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Punanaamiopeippo

| Punanaamiopeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Callacanthis
Laji::  burtoni
Kaksiosainen nimi
 Callacanthis burtoni  (Gould, 1838) 
Katso myös
   Punanaamiopeippo Wikispeciesissä   Punanaamiopeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punanaamiopeippo (Callacanthis burtoni) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys

Punanaamiopeippoa tavataan Afganistanissa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti yleiseksi.
Ralph Neville

Chichesterin tuomiokirkon alttari, jonka taakse Neville on haudattu.
Ralph Neville (k. 1244) oli Chichesterin piispa ja Englannin lordikansleri. Hänet valittiin Canterburyn arkkipiispaksi ja Winchesterin piispaksi, mutta vaalien tulokset mitätöitiin. Hän kuoli 1. helmikuuta 1244.
Pyhän Nikolauksen kirkko

|  |
| --- | --- |

Sijainti:  Hietaniemi, Etu-Töölö, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′26.7″N, 024°54′49.8″E
Seurakunta:  Pyhän Nikolauksen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1938
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Nikolauksen kirkko on Helsingin Hietaniemessä sijaitseva Venäjän ortodoksisen kirkon piiriin kuuluvan Pyhän Nikolauksen seurakunnan kirkko, jota ympäröi seurakunnan pieni hautausmaa. Kirkko on valmistunut vuonna 1938. Se rakennettiin seurakuntalaisten lahjoitusvaroin entisen Taivallahden sotilashautausmaan alueelle. Sotien jälkeen seurakunnan jäsenmäärä lisääntyi ja kirkko kävi pieneksi. Kirkon laajennuksen suunnitteli arkkitehti Ivan Kudrjavzev, ja kirkko vihittiin uudelleen käyttöön 1950.
Kirkon rakennusmateriaali on peräisin Katajanokalta puretusta Rauhankappelista. Ennen nykyisen kirkon valmistumista Pyhän Nikolauksen seurakunnan kirkkosali oli Kalliossa osoitteessa Kolmas linja 18 sijainneessa puutalossa.
Hautausmaa

Kirkkoa ympäröivälle hautausmaalle haudataan vain Pyhän Nikolauksen seurakunnan sekä Pokrovan seurakunnan jäseniä. Hautausmaan pinta-ala on noin 0,3 hehtaaria. Hautausmaan perustamisesta päätettiin vuonna 1935 ja ensimmäiset hautaukset tapahtuivat 1938 eli samana vuonna kuin kirkko valmistui. Hautausmaalla on Pro Patria -muistomerkki talvi- ja jatkosodassa kaatuneille. Lisäksi hautausmaalla on vuonna 2001 Venäjän suurlähetystön aloitteesta pystetty muistokivi alueelle haudatuille Venäjän keisarillisen armeijan sotilaille. Hautausmaalla on säilynyt yksi alkuperäinen hautakivi Taivallahden sotilashautausmaan ajoilta. Sen kohdalle on haudattu vuoden 1906 Viaporin kapinan kukistamisen yhteydessä kuollut Venäjän jalkaväen jefreitteri Timofei Špak.
Hautausmaalle on haudattu muun muassa venäläinen kenraalimajuri Aleksandr Kozlowsky.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Nikolauksen kirkko Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Nikolauksen seurakunnan hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Pyhän Nikolauksen kirkko.
Rahman Rahi

Rahman Rahi (6. toukokuuta 1925 Srinagar – 9. tammikuuta 2023 Srinagar) oli intialainen runoilija. Hän syntyi Srinagarissa ja kirjoitti kotiseudullaan puhutulla kašmirin kielellä.
Rahi sai Padma Shrin, Sahitya Akademi Fellowshipin ja Jnanpith-palkinnon. Hän oli myös Kashmirin yliopiston emeritusprofessori.
Rahm

Rahm on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Henrik Rahm (1732–1799), suomalainen liikemies, laivanvarustaja ja valtiopäivämies
Ilmari Rahm (1888–1939), suomalainen lääkäri, shakinpelaaja ja toimittaja
John Rahm (1854–1935), yhdysvaltalainen golfaaja
Jon Rahm (s. 1994), espanjalainen golfaaja.
Kevin Rahm (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä
Robin Rahm (s. 1986), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Roland Rahm (s. 1955), ruotsalainen koripalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Puoskari

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Puoskari tarkoittaa seuraavia asioita:
puoskari, taitamaton lääkäri tai lääkäriä teeskentelevä huijari
valelääkäri, lääkäri, jolla ei ole toimintalupaa
Puoskari, suomalainen psytrance-artisti
puoskarilaki, suunnitteilla ollut suomalainen laki
Sukunimi

Mari Puoskari (s. 1979), diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja entinen poliitikko
Olavi Puoskari (1920–1991), metsänhoitaja, virkamies ja metsäopetuksen kehittäjä, metsäneuvos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Puoskari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prince Rupertin lentoasema

Prince Rupertin lentoasema (IATA: YPR, ICAO: CYPR, engl. Prince Rupert Airport) on Digbysaarella, Prince Rupertin kaupungin lähistöllä, Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva lentoasema. Digbysaarelta on säännöllinen lauttayhteys Prince Rupertin keskustaan.
Vuonna 2009 Prince Rupertin lentoasemalle suoritettiin 5 214 laskeutumista ja nousua. 58 076 matkustajaa kulki lentoaseman kautta.
Historia

Ennen lentoaseman rakentamista Catalina-lentoveneet laskeutuivat Seal Coven lentosatamaan. Lentosatamasta oli säännöllisiä vuoroja Sandspitin lentoasemalle, josta matkustajat pääsivät jatkamaan Vancouveriin ja edelleen muualle Kanadaan. Seal Coven lentosatama on edelleen käytössä, ja sieltä operoivat nykyisin North Pacific Seaplanes, Inland Air ja Vancouver Island Helicopters.
Vuosien 1951–1955 välillä liikenneministeriön tutkimuksissa Prince Rupertin alueella havaittiin, ettei mannermaalle olisi mahdollista rakentaa lentoasemaa maaston korkeuserojen johdosta. Lentoasema päätettiin rakentaa Digbysaarelle, josta olisi lauttayhteys kaupunkiin. Alue oli kuitenkin lähes suomaista keidasrämeä, josta kuljetettiin turvetta pois 3–3,5 metrin syvyydeltä. Noin 700 kuutiometriä kivimurskaa tuotiin alueelle, joka muodosti lentoaseman perustukset. Lentoasemaa rakennettiin vuosien 1957–1959 aikana, ja vuonna 1961 Transport Canada avasi lentoaseman virallisesti matkustajaliikenteelle. Seuraavana vuonna valmistuivat terminaalirakennus, ILS-järjestelmä ja henkilökunnan asuinrakennukset.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Canada Jazz: Vancouver
Hawkair: Vancouver
Pöyhijärastas

| Pöyhijärastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Psophocichla
Laji::  litsitsirupa
Kaksiosainen nimi
 Psophocichla litsitsirupa  (Smith, 1836) 
Synonyymit
 Psophocichla litsipsirupa  Turdus litsitsirupa 
Katso myös
   Pöyhijärastas Wikispeciesissä   Pöyhijärastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pöyhijärastas (Psophocichla litsitsirupa) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys

Pöyhijärastasta tavataan Afrikan itä- ja eteläosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Timo Kiiskinen (lauluntekijä)

| Timo Kiiskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. toukokuuta 1963 (ikä 61)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä säveltäjä musiikkituottaja
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Timo Veli Kiiskinen  (s. 30. toukokuuta 1963 Haukivuori) on suomalainen lauluntekijä ja laulaja. Hän on sooloalbumiensa lisäksi säveltänyt kappaleita suomalaisille artisteille.
Kiiskinen syntyi eteläsavolaisessa Haukivuoren kunnassa Kantalan kylässä, jossa asui ensimmäisen elivuotensa, josta perhe muutti vuoden kuluttua Heinolaan, jossa kävi koulunsa ja asui 18-vuotiaaksi. Innostus musiikkiin alkoi Kiiskisen veljen ostettua kitaran.
Diskografia

Vieraat maat, Amigo, 1994
Suuri mies, Parlophone (EMI) 1996
Toinen kuu, Amigo Music Finland, 1992
Matkalla, Texicalli, 1998, kokoelma 1992-1998
Soivat kivet, Jupiter/Amigo, 1994, (Timo Kiiskinen ja Soivat Kivet)
Laulumorsian, Ranka/ Spinefarm, 2000
Anilliinihuuliprinsessa, 2005, Texicalli; Pelastakaa Lapset -järjestön kanssa tehty lastenlaulualbumi
Omalla maalla, 2007, MuFarang
Chet, 2009, MuFarang
Lisäksi vierailevana solistina Veli-Matti Järvenpään levyillä Haitaritaivas (1999) ja Särkijärven Bolero (Amigo 1992)
Diskografia > EP

Hietaniemi-EP, Texicalli 2002
Palkinnot

Kullervo Linna -palkinto 2011
Juha Vainio -palkinto 2014
Aiheesta muualla

Facebook
Elvis ry:n haastattelu vuonna 2014 (Archive.org)
Timo Kiiskisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Timo Kiiskisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Timo Kiiskisen tuotanto MusicBrainz-tietokannassa
Pyhä Sabinus

| Pyhä Sabinus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kuollut: n. 303 Spoleto, Italia
Ammatti:  piispa
Pyhä Sabinus (kuollut n. 303 Spoleto, Italia) oli pyhimys, marttyyri ja piispa. Pyhimyksen elämästä tiedetään vain vähän mutta hän eli keisari Diocletianuksen aikana. Mies on marttyyri pyhän Exuperantiuksen, Marcelluksen, Venustianin ja muiden kanssa. Häntä rankaistiin kristinuskon levittämisestä käsien amputoimisella ja hänen kerrotaan parantaneen ihmeillä sokeuden ja silmäsairauden ollessaan vankeudessa. Sabinus vietiin Spoletoon Umbriassa ja ruoskittiin kuoliaaksi. Mies on Fermon ja Ivrean suojeluspyhimys ja hänet kuvataan sokeana tai estettynä näkemään, piispana jolla on kädet leikattu tai kädettömänä saarnaavana piispana. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 30. joulukuuta.