stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kesäorjanlaakeri

| Kesäorjanlaakeri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Aquifoliales
Heimo::  Orjanlaakerikasvit Aquifoliaceae
Suku::  Orjanlaakerit Ilex
Laji::  verticillata
Kaksiosainen nimi
 Ilex verticillata  (L.) A.Gray 
Katso myös
   Kesäorjanlaakeri Wikispeciesissä   Kesäorjanlaakeri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kesäorjanlaakeri eli kesälaakeri (Ilex verticillata) on Pohjois-Amerikan itäosista kotoisin oleva monivuotinen, kesävihanta, kaksikotinen pensas, joka kuuluu orjanlaakereiden sukuun ja orjanlaakerikasvien heimoon.
Ulkonäkö ja koko

Kesäorjanlaakeri on 1–5 metrin korkuinen, sileäkuorinen pensas, jolla on pystyt, harmaat haararangat ja siirottavat, tummanvihreät tai -harmaat haarat. Nuorilla yksilöillä haararanka on harva- ja lyhytkarvainen. Lehdet ovat ruodilliset ja varrella kierteisesti ja niissä on hyvin pienet korvakkeet. Lehtilapa on 4–6 senttimetriä pitkä, leveänpuikea tai pitkänpyöreä, sahahampainen tai toissahainen sekä suippotyvinen ja ‑kärkinen. Se on alta karvainen ainakin suonia myöten.
Kesäorjanlaakeri kukkii touko–heinäkuussa ja kantaa hedelmää heinäkuusta seuraavaan kevääseen. Sen kukinto on 2–3 millimetrin pituinen hankaviuhko, johon pienet, yksineuvoiset kukat ovat kiinnittyneet yksittäin tai pareittain.  Hedekukat ovat 4–8-lukuisia ja emikukat 6–8-lukuisia. Kukissa on lyhyt perä ja vihertävä teriö. Hedelmä on monisiemeninen, punainen tai punaoranssi luumarja, joka on läpimitaltaan 6–8 millimetriä. Siemen on vaaleanruskea, 2 millimetriä leveä, 4 millimetriä pitkä ja kapean soikion muotoinen. Siemeniä levittävät linnut ja ne alkavat itää 1–3 vuoden kuluttua maahan joutumisesta.
Levinneisyys

Kesäorjanlaakeri on laajimmalle levinnyt orjanlaakerilaji Pohjois-Amerikassa. Se on kotoisin mantereen itäosista, missä sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Quebeciin ja Newfoundlandiin ja etelässä Floridaan.
Elinympäristö

Kesäorjanlaakeri kasvaa hemiboreaalisella ja temperaattisella vyöhykkeellä, mereisissä tai lievästi mantereisissa olosuhteissa. Se viihtyy keskiravinteisissa korvissa, soistuneissa metsissä, märillä niityillä ja märissä pensaikoissa.
Aiheesta muualla

Arboretum Mustila: Kesälaakeri (Ilex verticillata) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Lajitietokeskus: Kesäorjanlaakeri – Ilex verticillata
ITIS: Ilex verticillata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ilex verticillata (englanniksi)
Kesäorjanlaakerin tunnistaminen.
Kuuslammi (järvi Tammelassa)

| Kuuslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°51′41″N, 23°58′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Teuronjoki 
Järvinumero:  35.934.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,1 m 
Rantaviiva:  0,99 km 
Pinta-ala:  0,06605 km² 
 fiKuuslammi 
Kuuslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Lähes ympyrän muotoisen järven pinta-ala on 6,6 hehtaaria ja sen halkaisija on noin 300 metriä. Siihen laskee pari metsäojaa sekä Pihonjoki, joka laskee Rautijärvestä. Etelärannasta lähtee Teuronjoki, joka laskee Pehkijärveen. Pihonjoki ja Teuronjoki muodostavat yhdessä valuma-alueensa pääuoman ja Kuuslammi on näiden jokien läpivirtausjärvi.
Järven rantaviiva on 990 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven länsirannat ovat soistuneita. Järvessä on yksi asumaton saari tulojoen edessä. Rannoille on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Teurolta ja Kuuslammin kylältä.
Kutilan Liikenne

Kutilan Liikenne Oy on rovaniemeläinen linja-autoyhtiö. Mikko Kutila perusti yrityksen vuonna 1950. Yritys perustettiin palvelemaan matkustajia välille Rovaniemi – Ranua. Myöhemmin toimintaa laajennettiin myös linjoilla Ouluun ja Pudasjärvelle. Nämä linjat ovat vieläkin yrityksen runkolinjoja. Vuosien myötä mukaan on tullut vahvasti myös tilausliikenne. Kutilan Liikenne oli mukana aloittamassa jouluturistitoimintaa vuonna 1984 yhdessä hotelli Pohjanhovin ja Lapin Safareiden kanssa. Kun Rovaniemelle saapui ensimmäinen Concorde-lento, siitä lähti liikkeelle myös Lapin joulumatkailu.
Mikko Kutilan jälkeen yrityksen ottivat haltuun hänen poikansa Pertti ja Jorma Kutila. Viimeiset vuodet yrityksen operatiivisessa johdossa ovat toimineet tj. Pertti Kutila, hänen poikansa Antti Kutila sekä Jorman poika Matti Kutila. Vuonna 2014 yritys työllistää johdon lisäksi 26 henkilöä. Liikevaihto oli noin 2,5 miljoonaa euroa. Yrityksen tuotteet ovat: henkilökuljetus (vakiovuorot, paikallisliikenne, palveluliikenne, koululaiskuljetukset ja tilausliikenne) sekä kotiruoka- ja rahtikuljetukset.
Aiheesta muualla

Kutilan.fi
Ammattiautot.fi
Kuvia kalustosta eri ajoilta
Vuosaari-lehti s. 11
Kesäolympialaisten mitalitaulukko

Kesäolympialaisia on pidetty vuodesta 1896 lähtien ja vuoden 2012 kesäolympialaiset olivat kaikkiaan 27. kesäolympialaiset. KOK ei tunnusta vuoden 1906 Ateenan väliolympialaisia virallisiksi olympialaisiksi, ja sotien vuoksi on olympialaiset jäänyt järjestämättä kolme kertaa.
Kansainvälinen olympiakomitea ei julkaise virallisia mitalitaulukkoja, vaan alla oleva taulukko on koottu yhdistämällä yksittäisten kesäolympialaisten tiedot.
Väkilukuun suhteutettuna

Suhteessa maan väkilukuun Suomi on saavuttanut eniten mitaleja kesäolympialaisissa vuoteen 2012 mennessä. Tällä tavoin tarkasteltuna toiseksi eniten mitaleja on saanut Ruotsi ja kolmanneksi eniten Unkari. Suomen naapurimaista Norja on viides ja Viro yhdeksäs.
Kulttuurinen kansanmurha

Kulttuurisen kansanmurhan tarkka määritelmä ei ole vakiintunut, mutta käytännössä se tapahtuu hävittämällä kulttuurisia artefakteja ja historiaa, kuten kirjoja, taideteoksia ja rakennuksia sekä tukahduttamalla kulttuuria kuten kieltä, uskontoa ja muita sellaisia kulttuurisia instituutioita, jotka eivät mukaudu hävittäjän käsitykseen siitä, mikä on asianmukaista.[lähde? ]
Yhdysvaltalaisen Foreign Policy -aikakauslehden käyttämän määritelmän mukaan kulttuurinen kansanmurha tarkoittaa "ryhmän identiteetin tuhoamista esimerkiksi erottamalla lapset vanhemmistaan pakolla, kansallisen kielen käytön rajoittamista, kulttuuristen aktiviteettien kieltämistä ja koulujen, uskonnollisten instituutioiden tai tärkeiden paikkojen tuhoamista.". Foreign Policyn käyttämä määritelmä on keskeisiltä osiltaan yhdenmukainen YK:n alkuperäiskansojen oikeuksien julistuksen kanssa.
Esimerkkejä

Julfan hautausmaan ja muualla Nakhitševanissa tapahtunut armenialaisen kulttuuriperinnön häviäminen Azerbaidžanin valtion toimesta. Azerbaidžan on kiistänyt, että hautausmaata olisi koskaan ollut olemassa.
Inkeriläisten kansanmurhan yhteydessä Neuvostoliitto tuhosi järjestelmällisesti myös inkeriläisen kulttuurin ja uskonnon.
Toinen esimerkki on Kiinan uiguureihin kohdistamat vainot ja sulkeminen keskitysleirille, joita Kiina väittää uudelleenkoulutusleireiksi, joissa kitketään ”ääriajattelu” pois.
Käännös suomeksi
Kourulampi (Viitasaari)

| Kourulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°13′55″N, 25°43′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskupuro:  Myllyahonpuro Kolimaan 
Järvinumero:  14.472.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,5 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,503 km  
Pinta-ala:  1,669 ha  
Tilavuus:  0,0001015 km³ 
Keskisyvyys:  6,08 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKourulampi 
Kourulampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Honkakosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 101 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 6,1 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Koliman lähi-alueeseen (14.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,5 metriä mpy.
Kutilan kanava

Kutilan kanava on kanavahanke Taipalsaarella. Kanavan tarkoitus on yhdistää Pien-Saimaa ja Suur-Saimaa, jotta niiden välinen vesimatka lyhenisi. Kanavan sijainti olisi Taipalsaaren Rehulan kylässä sijaitsevasta Umianlammesta Kutilan taipaleen halki Pien-Saimaaseen. Kanavasta tulisi noin 400 metrin pituinen. Kanavahankkeen on arvioitu maksavan yli 15 miljoonaa euroa. Kanavan yhteyteen on suunniteltu myös pumppaamoja, joilla on arvioitu olevan Pien-Saimaan vedenlaatua parantava vaikutus. Kanavan arvioidaan valmistuvan vuonna 2025.
Historia

Kanavan rakentamista samalle paikalle on ehdotettu jo 1860-luvulla. Silloin kanavahanke kulki nimellä "Kivitapaleen kanava". Tarkoituksena oli luoda paremmat vesitieyhteydet sahateollisuudelle. Kanavasta kaavailtiin 15 metrin levyistä, jotta senaikaiset tukkilautat saataisiin vedettyä kokonaisina läpi kanavan. Enso-Gutzeit oli vahvasti kanavan rakentamisen kannalla. Rautatieverkon kehittyminen vähensi vesiyhteyksien merkitystä puutavaran kuljetuksessa, joten kanavan rakentamista lykättiin.
Vuoden 1912 tienoilla rakennettiin hirsirakennus Taipalsaaren Rehulan kylään kanavan johtohenkilöitä varten, mutta kanavahankkeen keskeytymisestä johtuen rakennuksesta tuli Rehulan koulu.
Kurt Kaira

| Kurt Kaira |
| --- | --- |

Oikeusministeri
 Von Fieandtin hallitus 29.11.1957 - 26.4.1958  
Edeltäjä:  Johan Otto Söderhjelm 
Seuraaja:  Johan Otto Söderhjelm
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1894 Turku
Kuollut: 13. toukokuuta 1975 (81 vuotta) Helsinki
Ammatti:  juristi
Tiedot
Puolue:  ammattiministeri
Kurt August Kaira (vuoteen 1909 Hildén, 16. maaliskuuta 1894 Turku – 13. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen korkeimman oikeuden jäsen, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja oikeusministeri Von Fieandtin virkamieshallituksessa 1957–1958.
Kaira valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1912. Hän opiskeli lakia Aleksanterin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1916 ja ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1917. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1919.
Kairan virkaura oli monipuolinen ja vaihteleva. Hän työskenteli Turun tuomiokapitulin virkaa tekevänä sihteerinä 1918–1923 ja vuosien 1923–1940 välisenä aikana korkeimmassa hallinto-oikeudessa notaarina ja esittelijänä, Helsingin raastuvanoikeudessa nuorempana oikeusneuvosmiehenä ja korkeimmassa hallinto-oikeuden jäsenenä. Sittemmin hän toimi vielä tuomarina Sortavalan tuomiokunnassa. Näiden tehtävien ohella Kaira työskenteli myös lainvalmistelukunnan jäsenenä.
Vuonna 1940 Kairasta tuli Pohjoismaiden Yhdyspankin asiamies ja myöhemmin myös hallintoneuvoston jäsen. Hän kuitenkin palasi 1943 tuomarin tehtäviin Raaseporin tuomiokuntaan. Vuonna 1944 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1964.
Kairaa arvostettiin myös oikeuslaitoksen ulkopuolella. Osoituksena tästä hänet pyydettiin metallityöläisten lakon sovittelijaksi molempien osapuolten pyynnöstä syksyllä 1950.
Oikeusneuvoksen viran lisäksi Kaira toimi vuosina 1950–1957 työtuomioistuimen puheenjohtajana sekä marraskuusta 1957 huhtikuuhun 1958 Rainer von Fieandtin virkamieshallituksen oikeusministerinä. Ministerin tehtävässä hän korosti puolueettomuuttaan, kun monilla von Fieandtin hallituksen jäsenillä oli poliittista taustaa.
Lars Ivarsson Fleming

Lars Ivarsson Fleming t. Lauri Iivarinpoika Fleming (k. 1562) oli Viron käskynhaltija. Hän toimi amiraalina ja hoiti diplomaattisia ja hallinnollisia tehtäviä jo Kustaa Vaasan aikaan. Hän sai Nyynäisten vapaaherran arvon Eerik XIV:n kruunajaisissa. Hän kuoli ruttoon.
Hänen isänsä oli Ivar Fleming.
Kuusaanjärvi

| Kuusaanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Haapajärvi
Koordinaatit:  63°52′59″N, 25°34′42″E
Järvinumero:  53.073.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,6 m 
Rantaviiva:  7,2 km 
Pinta-ala:  2 km² 
Tilavuus:  0,127 km³ 
Keskisyvyys:  1,5 m
 fiKuusaanjärvi 
Kuusaanjärvi on melko pieni järvi, joka sijaitsee Oulun eteläpuolella, Haapajärven kaupungissa Kuusaan kylässä. Kuusaanjärven pinta-ala on 200 ha ja keskisyvyys on noin 1,5 m. Järvessä on haukea, ahventa, särkeä sekä istutettuna siikaa ja lohta. Järvi on peruskunnostettu 2006, jolloin rannat kunnostettiin ja vedenpintaa nostettiin 40 cm.
Aiheesta muualla

kyläsivu Kuusaa-Jokela
Kykhreus

Kykhreus oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Salamiin, jokijumala Asopoksen tyttären poika. Hänestä tuli Salamiin kuningas tapettuaan saarta tuhonneen käärmeen. Hesiodoksen mukaan tilanne oli kuitenkin päinvastainen. Kykhreus olisi kasvattanut käärmeen, kunnes Eurylokhos ajoi sen tiehensä ja Demeter otti käärmeen seuralaisekseen Eleusiihin.
Kykhreuksen kerrottiin antaneen nimen Salamiin saarelle äitinsä mukaan, mutta Strabonin mukaan saarta kutsuttiin myös Kykhreiaksi Kykhreuksen hoitaman käärmeen mukaan. Kykhreus kuoli lapsettomana, jolloin valtaistuin siirtyi Telamonille. Kykhreuksella oli pyhättö Salamiissa ja Ateenassa häntä kunnioitettiin jumaluutena. Kykhreus ilmestyi oraakkelin sanoman mukaan käärmeen hahmossa kreikkalaisille näiden taistellessa merellä persialaisia vastaan.
Korpi-Karanka (itäinen)

| Korpi-Karanka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°31′01″N, 25°09′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.486.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,2 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  1,024 km  
Pinta-ala:  3,237 ha  
Tilavuus:  0.000066 km³ 
Keskisyvyys:  2,03 m  
Suurin syvyys:  3,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorpi-Karanka 
Korpi-Karanka  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Muurasjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 440 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 65 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 3,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 176,2 metriä mpy.
Kraitti

| Kraitti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Suku::  Kraitit Bungarus
Laji::  fasciatus
Kaksiosainen nimi
 Bungarus fasciatus  Schneider, 1801 
Katso myös
   Kraitti Wikispeciesissä   Kraitti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kraitti (Bungarus fasciatus) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa elävä kraitikäärmelaji. Se on keltamustaraidallinen ja kasvaa noin 1,8–2,1 metrin pituiseksi. Se on kaikista kraiteista myrkyllisin.[lähde? ]
Myrkky

Kraitin myrkky on neurotoksinen ja sen arvioidaan olevan 7–14 kertaa vahvempaa kuin kobran myrkky. Härän on raportoitu kuolleen myrkkyyn 20 minuutin sisällä.[lähde? ]
Ravinto

Kraitti syö pääasiassa muita käärmeitä, mutta sen ruokavalioon kuuluu myös kalaa, sammakoita, skinkkejä ja käärmeen munia. Laji käyttää ravintonaan muun muassa Xenochrophis piscator, Amphiesma stolatum ja intiansuurrottakäärme (Ptyas mucosa) -yksilöitä.
Kraitti tappaa saaliinsa myrkyllä ja nielaisee sitten sen pää edellä.
Aiheesta muualla

The Reptile Database: Bungarus fasciatus (englanniksi)
ITIS: Bungarus fasciatus (englanniksi)
The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Bungarus fasciatus (englanniksi)
Lamberto Maggiorani

Lamberto Maggiorani elokuvassa Polkupyörävaras.
Lamberto Maggiorani (28. elokuuta 1909 Rooma – 22. huhtikuuta 1983 Rooma), oli italialainen näyttelijä, joka joutui alalle sattumalta Vittorio De Sican tarjottua hänelle pääosaa menestyselokuvassaan Polkupyörävaras (1948). Maggiorani oli yksi monesta neorealistisen elokuvan suuruden aikana valkokankaalle «suoraan kadulta» nostetuista näyttelijöistä, joilla ei ollut alalta mitään aikaisempaa kokemusta. Hän oli töissä Bredan tehtaalla Roomassa kun näyttelijöitä elokuvaansa etsivä De Sica sattumalta kohtasi hänet. Kun elokuva oli valmis, Maggiorani palasi työpaikalleen, eikä hänellä ollut mitään aikomusta jatkaa näyttelemistä. Breda kuitenkin vähensi työvoimaa 1940-luvun lopussa ja Maggiorani oli yksi irtisanotuista. Elättääkseen itsensä hän yritti käyttää hyväkseen sitä mainetta jonka De Sican elokuva oli hänelle antanut, ja alkoi hakea uusia rooleja. Hän esiintyi vuosina 1950-63 yli kahdessakymmenessä elokuvassa, muun muassa useissa Isä Camillo-komedioissa. Hän ei kuitenkaan saanut koskaan toista pääosaa, ei edes De Sicalta, joka kuitenkin antoi hänelle pienen osan elokuvassa Umberto D. Maggiorani ei voinut elättää itseään ainoastaan näyttelemisellä, siihen tulot pienistä sivuosista eivät riittäneet. Hän jätti alan 1963 mutta yritti vielä kerran 1970, minkä jälkeen hän poistui lopullisesti valkokankaalta.
KwaZulu

KwaZulun lippu vuosina 1977–1985.
KwaZulu oli Etelä-Afrikan suurapartheidin aikana perustettu bantustan eli niin sanottu kotimaa zulu-heimolle. Se koostui 13 erillisestä soa-alueesta, jotka olivat hajallaan eri puolilla Natalia. KwaZulun alkuperäinen pääkaupunki oli Nongoma, mutta se siirrettiin vuonna 1980 Ulundiin.
KwaZulun johtajana, eli päällikköministerinä, toimi vuodesta 1970 päällikkö Mangosuthu Buthelezi. KwaZulu oli Inkatha-vapauspuolueen, jonka puheenjohtajana Buthelezi myös toimi, vankkaa kannatusaluetta.  Etelä-Afrikka myönsi KwaZululle nimellisen sisäisen itsehallinnon vuonna 1977, mutta se ei koskaan "itsenäistynyt" päällikkö Buthelezin vastustuksesta johtuen. Vuonna 1994 KwaZulu liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan ja se kuuluu nykyisin maan KwaZulu-Natalin provinssiin.
Lars Høgh

Lars Høgh vuonna 2013.
Poul Lars Høgh Pedersen (14. tammikuuta 1959 Odense – 8. joulukuuta 2021) oli tanskalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi kahdeksan ottelua Tanskan jalkapallomaajoukkueessa ja hänet valittiin Tanskan MM-joukkueeseen 1986 ja EM-joukkueeseen 1996. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1986 kaksi ottelua. Hänet muistetaan kuitenkin parhaiten hienosta ja pitkästä urastaan Odense BK:ssa, jossa hän pelasi 817 ottelua vuodesta 1977 vuoteen 2000, jonka jälkeen hän lopetti jalkapallouransa 41 vuoden ikäisenä.
Saavutuksia

Tanskan mestaruus: 1977, 1982 ja 1989
Tanskan cup-mestaruus: 1983, 1991 ja 1993
Tanskan vuoden maalivahti: 1986, 1989, 1991, 1993 ja 1994
King Fahd Cupin voitto: 1995
Kuuslahden työväentalo

| Kuuslahden työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Nilsiäntie 884, 71840 Kuuslahti
Sijainti:  Kuuslahti, Siilinjärvi
Koordinaatit:  63°07′38″N, 27°46′19″E
Valmistumisvuosi:  1927–1929
Rakennuttaja:  Kuuslahden Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Vasemmistoliiton Siilinjärven Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuuslahden työväentalo on Siilinjärven kunnan Kuuslahden kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa nykyään Vasemmistoliiton Siilinjärven Työväenyhdistys ry.
Historiaa

Kuuslahden työväenyhdistys perustettiin todennäköisesti vuonna 1906. Tuolloin sen nimi mainitaan SDP:n puoluetilastossa, joskaan yhdistys ei ilmoittanut tilastoon mitään tietoja. Vuonna 1915 yhdistyksen jäsenmäärä oli 14. Huhtikuussa 1916 uutisoitiin, että yhdistystä oli loppiaisesta saakka kielletty järjestämästä iltamia, sillä loppiaisena pidetyissä iltamissa oli ollut tappelu.
Kuuslahden työväentalon rakentamishanke lähti liikkeelle vuonna 1925. Silloin Kuuslahti siirrettiin Siilinjärveen Nilsiän kunnasta. Talo valmistui yhden lähteen mukaan vuonna 1927, toisen mukaan 1929. Tämän lähteen mukaan talon otti varsinaisesti käyttöön vasta vuonna 1930 perustettu Kuuslahden sosialidemokraattinen työväenyhdistys. On mahdollista, että 1930-luvun alun kommunistilakien myötä alkuperäinen yhdistys lakkautettiin. Vuonna 1945 alkuperäinen Kuuslahden työväenyhdistys liittyi SKDL:n organisaatioon ja sai talon jälleen itselleen. Nykyään talo on Vasemmistoliiton Siilinjärven Työväenyhdistyksen omistuksessa, ja sitä vuokrataan erilaisia tilaisuuksia varten.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen ja runkorakenteinen, lautavuorattu ja punaiseksi maalattu. Katto oli alun perin päreistä, mutta vuonna 1975 asennettiin peltikatto. Sisäseinät ja katto on paneloitu. Talossa oli alun perin juhlasali, näyttämö, ravintola ja eteinen. Näyttämö purettiin vuonna 1972. Rakennus peruskorjattiin vuonna 1979. Keittiö on remontoitu vuonna 2013, ja taloon on jossain vaiheessa myös asennettu ilmalämpöpumppu.
Laura Kansikas-Debraise

Laura Kansikas-Debraise on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut Suomen suurlähettiläänä Egyptissä Kairossa 1. helmikuuta 2017 lähtien syksyyn 2021. Hän on Suomen pysyvä edustajana myös Arabiliitossa.
Ennen Kairoon siirtymistään Kansikas-Debraise työskenteli vientivalvontayksikön päällikkönä ulkoministeriön taloudellisten ulkosuhteiden osastolla ja on aiemmin työskennellyt muun muassa suurlähettilään sijaisena Wienissä ja Suomen Etyj-puheenjohtajuustiimin kansliapäällikkönä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä.
Landquart (täsmennyssivu)

Landquart tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Landquart, joki Sveitsissä
Landquart, kunta Sveitsissä
Landquartin alue, hallintoalue Sveitsissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Landquart”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuusaankoski

Kuusaankoski 2014
Kuusaan sulku alapuoliselta maantiesillalta kuvattuna.
Kuusaankoski  on yksi Keski-Suomen suurimmista koskista. Sen kautta laskevat Vatianjärven vedet Saraaveteen Laukaan Kuusaan kylässä. Se kuuluu Keiteleen kanavareittiin. Se on suojeltu vuonna 1987 koskiensuojelulailla. Kosken keskivirtaama on  90 m³/s. Luontaisia saalislajeja ovat harjus, taimen, ahven, hauki sekä säynävä. Istukaslajeina ovat järvilohi, siika, harjus sekä taimen. Sallittuja kalastusmenetelmiä koskessa ovat heittokalastus sekä perhokalastus. Oman veneen käyttö on kielletty. Vain väkäsettömän koukun käyttö on sallittu.
Historia

Rakentaminen on muuttanut Kuusaankosken olemusta 1860-luvulta alkaen. Ensimmäinen muutos oli kosken perkaaminen uittoa varten vuonna 1860: yläpuolinen Horhankoski perattiin kivettömäksi (nykyinen Horhanvirta). Vuonna 1862 kosken yli tehtiin ensimmäinen maantiesilta ja saaren kautta kulkeva venekanava. Maantiesillan länsirannalla on ollut kaksi sahaa ja Varjolan tilan mylly, itärannalla Saarikon tilan mylly. Kosken alapuolelle valmistui rautatiesilta vuonna 1898 ja sen viereen viime vuosikymmenillä maantiesilta. Kosken itäpuolelle rakennettiin vuosina 1990–1993 Keiteleen kanavaan kuuluva Kuusaan sulku, jonka putouskorkeus on noin 4 m.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuusaankosken karttoja Vanhakartta.fi -palvelussa