stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ash vs Evil Dead

| Ash vs Evil Dead |
| --- | --- |

Tyyli:  Kauhukomedia
Kestoaika:  25–37 minuuttia
Luoja(t):  Sam Raimi Ivan Raimi Tom Spezialy
Pääosissa:  Bruce Campbell Ray Santiago Dana DeLorenzo Jill Marie Jones Lucy Lawless Michelle Hurd Ted Raimi Pepi Sonuga Arielle Carver-O'Neill Lindsay Farris
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Starz
Esitetty:  31. lokakuuta 2015 –  29. huhtikuuta 2018
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Ikäraja:  
Sisältömerkintä:   
Tuotanto
Tuottaja(t):  Chloe Smith Aaron Lam Rick Jacobson Sean Clements Dominic Dierkes
Vastaava(t) tuottaja(t):  Robert Tapert Sam Raimi Bruce Campbell Craig DiGregorio
Säveltäjä(t):  Joseph LoDuca
Leikkaaja(t):  Bob Murawski
Kuvaaja(t):  Dave Garbett John Cavill
Tuotantoyhtiö(t):  Renaissance Pictures Starz Originals
Edeltäjä:  Pimeyden armeija
Aiheesta muualla
IMDb
Ash vs Evil Dead on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jonka on luonut Sam Raimi, Ivan Raimi ja Tom Spezialy. Sarja on osa Sam Raimin Evil Dead-universumia. Sarjan pääosassa nähdään Bruce Campbell Ash Williamsin roolissa. Muita rooleja esittää muun muassa Ray Santiago, Dana DeLorenzo, Jill Marie Jones, Lucy Lawless, Michelle Hurd ja Ted Raimi.
Näyttelijät > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bruce Campbell  | … |  Ash Williams   |
|  Ray Santiago  | … |  Pablo Simon Bolivar   |
|  Dana DeLorenzo  | … |  Kelly Maxwell/Sorceress Kaya   |
|  Jill Marie Jones  | … |  Amanda Fisher   |
|  Lucy Lawless  | … |  Ruby Knowby/Rebecca Prevett   |
|  Michelle Hurd  | … |  Linda Bates-Emery   |
|  Ted Raimi  | … |  Chet Kaminski   |
|  Pepi Sonuga  | … |  Lacey Emery   |
|  Arielle Carver-O'Neill  | … |  Brandy Barr Williams   |
|  Lindsay Farris  | … |  Dalton   |
Näyttelijät > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samara Weaving  | … |  Heather   |
|  Hemky Madera  | … |  El Brujo   |
|  Lee Majors  | … |  Brock Williams   |
|  Stephen Lovatt  | … |  sheriffi Thomas Emery   |
|  Joel Tobeck  | … |  Baal   |
|  Emilia Burns  | … |  Zoë   |
|  Katrina Hobbs  | … |  Candace Barr   |
|  Samantha Young  | … |  Natalie   |
Aiheesta muualla

Ash vs Evil Dead Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Atte Kiskola

Atte Kiskola (s. 12. huhtikuuta 1992) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Ahveniston Ampumahiihtäjiä. Hän on voittanut vuosina 2013 ja 2014 miesten SM-hopeaa, vuonna 2013 alle 21-vuotiaiden SM-kultaa yhteislähdössä ja viestissä. Lisäksi Kiskola on voittanut vuonna 2013 rulla-ampumahiihdossa takaa-ajon kultaa ja pikakilpailun hopeaa. Vuonna 2012 hän voitti SM-kultaa normaalimatkalta, pikakilpailusta ja alle 21-vuotiaiden viestistä. Pronssia hän voitti samoissa kilpailuissa yhteislähdöstä sekä miesten viestistä.
Atte Kiskolaa valmentaa Kimmo Kouru. Kiskola toimii myös itse valmentajana kilpailemisen ohella pikkusiskolleen Auli Kiskolalle.
Asko Vuorjoki

Asko Vuorjoki (8. lokakuuta 1937 Helsinki – 11. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri.
Asko Vuorjoki oli valtiotieteen maisteriksi valmistuttuaan Uusi Suomi -lehden ulkomaantoimittajana vuodesta 1963 aina lehden lopettamiseen saakka 1991. Tämän jälkeen hän oli Iltalehdessä ympäristötoimittajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Vuorjoki oli Uuden Suomen Bonnin kirjeenvaihtajana 1965–1969. Hän sai aivoinfarktin kesällä 2012 ja oli sitten viimeiset vuotensa sairaalassa halvautuneena ja miltei puhekyvyttömänä.
Vuorjoki toimi aktiivisesti vapaamuurarijärjestössä viiden vuosikymmenen ajan. Hän oli myös lintuharrastaja ja valokuvauksen harrastaja.
Julkaisuja

Arvo Aallas : Pilkkuja meren peilissä; valokuvat Asko Vuorjoki, U. A. Saarinen ja Arvo Aallas. Karisto 1958
Akateemisen Karjala-Seuran ulkopoliittinen linja, pro gradu-tutkielma. Helsingin yliopisto 1963
Suomennoksia

Klaus Mehnert : Peking ja Moskova ; suom. Maija-Liisa ja Asko Vuorjoki. WSOY 1964 (alkuteos Peking und Moskau)
Krister Wahlbäck : Veljeys veitsenterällä: Suomen-kysymys Ruotsin politiikassa 1937-1940 ; suomentaneet Maija-Liisa Vuorjoki ja Asko Vuorjoki. WSOY 1968 (alkuteos Finlandsfrågan i svensk politik 1937-1940)
Aiheesta muualla

Suomenlahti yllätti 1959: Pernajan ulkosaaristoon ajautui kuollut pingviini, joka katosi yhtä mystisesti kuin se oli saapunut, Ilta-Sanomat 1.1.2019
Ari Myllyselkä

Ari Erkki Uolevi Myllyselkä (s. 24. kesäkuuta 1965 Köping, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt pääsääntöisesti teatterinäytelmissä, musikaaleissa ja televisiosarjoissa. Myllyselkä on myös toiminut ääninäyttelijänä sekä opettajana/kouluttajana eri näyttelijäntyökursseilla.
TV- ja elokuvatöitä

Rikas mies, MTV3
Taivaan tulet, Yle TV2
Lehmän vuosi, TV2
Levottomat, MTV3
Kummeli Kultakuume
Hiljaista on, TV2
Ampiaispaini (lyhytelokuva)
Aamua viisaampi (lyhytelokuva)
Minä en ole kone (lyhytelokuva)
Tehdas, TV2
Salatut elämät, MTV3
Pintaa syvemmältä, TV2
Korpelan kujanjuoksu, Yle TV1
Joitain näytelmiä ja musikaaleja > Näytelmiä (Tampereen Komediateatteri)

Se parhaiten nauraa...!
Vaahteramäen Eemeli
Jäniksen vuosi
Ladies' Night
Korpelan Kujanjuoksu
Levätkää rauhassa, komisario Palmu
Joitain näytelmiä ja musikaaleja > Musikaaleja

She Loves Me - Jyväskylän Kaupunginteatteri
Forever Plaid -  Tampereen Komediateatteri
Camelot -  Jyväskylän Kaupunginteatteri
Sound of Music - Jyväskylän Kaupunginteatteri
Valkoinen Hevonen - Tampereen Komediateatteri
Victoria ja hänen husaarinsa - Jyväskylän Kaupunginteatteri
Myrskyluodon Maija - Varkauden Konserttisali
Piparkakku-Ukko - Varkauden Teatteri
Aiheesta muualla

Ari Myllyselkä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ari Myllyselkä Elonetissä.
Ari Myllyselkä - Tampereen Freelance-näyttelijät ry
Jamal Blackman

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jamal Clint-Ross Blackman
Syntymäaika: 27. lokakuuta 1993 (ikä 30)
Syntymäpaikka:  Lontoo, Englanti
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 199 cm
Paino: 92 kg
Seura
Seura:  Leeds United
Pelinumero: 46
Junioriseurat
–2012:  Chelsea
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012– |  Chelsea | 0 | (0) |
| 2014–2015 | →  Middlesbrough (laina) | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. tammikuuta 2015.
Jamal Clint-Ross Blackman (s. 27. lokakuuta 1993 Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapallomaalivahti. Hänen pelaajaoikeutensa ovat Englannin Valioliigassa pelaavan Chelsean omistuksessa mutta hän on jo useamman vuoden pelannut lainasopimuksilla muissa seuroissa, kaudella 2018–2019 Leeds Unitedissa.
Blackman nousi Chelsean edustusjoukkueeseen aloitettuaan seurassa alle 13-vuotiaiden joukkueessa. Hän oli ykkösmaalivahti, kun Chelsea voitti FA Youth Cupin kaudella 2011–2012. Saman kauden aikana Blackman alkoi harjoitella ykkösjoukkueen kanssa. Chelsea antoi hänelle kauden päätteeksi Mestarien liigan kultamitalin, vaikkei hän ollut kilpailussa kertaakaan kokoonpanossa.
Kesällä 2014 Blackman solmi Chelsean kanssa viisivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2014–2015 alla hänet lainattiin Englannin mestaruussarjan Middlesbroughiin. Blackman teki ensiesiintymisensä virallisessa miesten ottelussa, kun Middlesbrough kohtasi Liigacupissa Liverpoolin. Tasapeliin päättyneessä ottelussa pelattiin Englannin ammattilaistason historian suurimaalisin rangaistuspotkukilpailu, jossa hän onnistui itsekin maalinteossa. Middlesbrough kuitenkin hävisi rangaistuspotkukilpailun 13–14. Mark Schwarzerin lähdettyä Chelseasta tammikuussa 2015 Blackman kutsuttiin lainaltaan takaisin Chelsean kolmosmaalivahdiksi.
Ben Steinberg

Benjamin "Ben" Steinberg (22. tammikuuta 1930 Winnipeg – 10. helmikuuta 2023) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja pedagogi. Hänen opinahjojaan olivat Toronton The Royal Conservatory of Music ja Toronton yliopisto. Hän opiskeli sävellystä John Weinzweigin, pianonsoittoa Samuel Dolinin ja laulua Weldon Kilburnin johdolla. Steinberg oli juutalainen, ja hänen tuotantoonsa kuului uskonnollista musiikkia. Lisäksi hän sävelsi muun muassa israelilaisiin kansanlauluihin perustuvan jousitrion. Hänen kantaattinsa Echoes of Children (1979) toi hänelle kansainvälisen Gabriel-palkinnon. Jerusalemin kaupunki kutsui Steinbergin residenssitaiteilijakseen vuosina 1978 ja 1980.
American Harp Society palkitsi Steinbergin tämän sarjasta huilulle, alttoviululle ja harpulle (1981). Sävellys syntyi Suzanne Shulmanin tilauksesta. Cantors Assembly myönsi Steinbergille Kavod-palkinnon vuonna 1983. Säveltäjältä ovat tilanneet teoksia myös Paul Brodie, Chamber Players of Toronto ja Lawrence Cherney. Steinberg julkaisi oman metodinsa nuorisokuoroille (Together Do They Sing, 1961).
Beetalaktaamiantibiootit

Penisilliinin (1) ja kefalosporiinin (2) rakenne. Beetalaktaamirengas punaisella.
Beetalaktaamiantibiootit tai lyhemmin beetalaktaamit ovat antibiootteja, joiden rakenteessa on beetalaktaamirengas. Beetalaktaameihin kuuluvat penisilliinijohdannaiset, kefalosporiinit, monobaktaamit, karbapeneemit ja beetalaktamaasin estäjät.
Beetalaktaamit estävät gram-positiivisten bakteerien soluseinään tarvittavan peptidoglykaanisäikeitten ristiinsitomista.
Jotkut bakteerit tuottavat beetalaktamaasi- tai penisillinaasi-entsyymiä, joka pilkkoo beetalaktaamirenkaan. Beetalaktaamiantibiootit eivät tehoa näihin bakteereihin.
Beetalaktaameja

Bentsyylipenisilliini eli G-penisilliini
Prokaiinipenisilliini (bentsyylipenisilliinin prokaiinisuola)
Fenoksimetyylipenisilliini eli V-penisilliini
Ampisilliini
Amoksisilliini
Kloksasilliini
Dikloksasilliini
Metisilliini
Oksasilliini
Mesillinaami
Amoksisilliini-klavulaanihappo
Piperasilliini-tatsobaktaami
Kefalotiini
Kefadroksiili
Kefaleksiini
Kefuroksiimi
Kefuroksiimiaksetiili
Kefaklori
Kefotaksiimi
Kefpodoksiimi
Keftriaksoni
Keftatsidiimi
Kefepiimi
Kefoksitiini
Atstreonaami
Doripeneemi
Ertapeneemi
Imipeneemi
Meropeneemi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bakteerilääkkeet ryhmittäin (Pharmaca Fennica 2009) (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Therapia Fennica: Martti Vaara ja Pentti Huovinen: Mikrobilääkkeet
Asteroid Hopper

| Asteroid Hopper Desert Planet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Jukka Tarkiainen
 Tyylilaji: bitpop
 Kesto: 41.23
 Levy-yhtiö: Desertplanet Records
Desert Planetin muut julkaisut
|   | Asteroid Hopper 2001 | Joystick Pop 2003 |
Asteroid Hopper on Desert Planet -yhtyeen ensimmäinen albumi, omakustannejulkaisu vuodelta 2001. Levyn tekeminen oli Jukka Tarkiaisen sooloprojekti – käytännössä hän teki kaiken musiikista levyn julkaisuun.
Taustaa

Aiemmin Tarkiainen oli tehnyt vaihtoehtorockia ja soittanut kitaraa Jalla Jalla -yhtyeessä. 
Jalla Jallan toiminnan vähettyä Tarkiainen jatkoi musiikin tekemistä tietokoneella ja otti taiteilijanimekseen Desert Planet. Nimi viittaa tieteiselokuviin, tietokonepelihin ja siinä on myös mustan huumoriun sävyttämä viittaus Tarkiaisen asuinpaikkaan Lappiin: Lappi on kaukainen, eristynyt ja karu alue.
Levyn teko

Uutta musiikkia tehdessään Tarkiainen muisteli tietokonepelien äänimailmaa ja teki musiikkia samaan henkeen. Vaikutteina olivat kolikkopelit, oma Commodore 64, veljenpojan Super Nintendo ja tutun Amiga.
Desert Planet -tyyli muotoutui nykyisen kaltaiseksi 1998 loppuvuodesta. Ensimmäinen kappale, joka valmistui oli "Walker" ja lopullinen versio kappaleesta oli valmiina toukokuussa 1999. Bonuksena Asteroid Hopper -levyllä vierailee Happy Goat -niminen artisti (Vesa Maunu), joka tekee musiikkia PlayStation-pelikonsolilla. Levyn masteroi osittain Kari Mehtälä.
Kappaleet

Asteroid Hopper – 3.51
Sand Hockey – 3.48
Joysticker – 2.59
Walker – 3.37
Monkey Labyrinth – 2.52
Red Dwarf – 3.04
RoboDog – 3.06
Adios Amiga! – 3.16
Sleeping Monster – 3.40
Salsa Kong – 3.43
Captain Pluto – 3.40
BONUS: Artisti: Happy Goat : Codename 2001 – 3.47
Asynkroninen sarjaliikenne

Asynkroninen sarjaliikenne on tietokoneiden ja elektroniikkalaitteiden keskenäisessä kommunikaatiossa käytetty sarjaliikennemuoto. Asynkroninen sarjaliikenne toimii yhdellä signaalilla kuhunkin suuntaan toisin kuin synkroninen sarjaliikenne, jossa on erillinen tahdistussignalointi.
Asynkronisen sarjaliikenteen periaate ja signaalimuoto

Signaali on seuraavan kuvan mukaista, jossa muotona on start + 8 dataa + stop, tyypilliseltä sarjaliikennepiiriltä katsottuna:
Kun liikennettä ei ole, linja lepää mark-tilassa ("1", hiljainen idle-tila). Liikenne alkaa start-bitillä (space-tila, "0"). Databitit tulevat start-bitin jälkeen vähemmän merkitsevästä enemmän merkitsevään, tosin kuvassa ne on esitetty binääriluvun kirjoitusjärjestyksen kannalta takaperoisessa järjestyksessä. Tämän jälkeen tulee "stop-bitti ("mark", "1"). Välissä voi olla ennen stop-bittiä vielä pariteetti-bitti (engl.  parity).
Sarjaliikennenopeudet

Perinteisiä sarjaliikenteen nopeuksia ovat 300 bit/s, 600 bit/s, 1 200 bit/s, 2 400 bit/s, 4 800 bit/s, 9 600 bit/s, 19 200 bit/s ja 38 400 bit/s. IBM-PC-koneissa yleinen suurin sarjaliikennenopeus on ollut 115 kbit/s.
Sarjaliikenteen fyysiset tasot

Fyysiset signaalitasot lähetetään yleensä laitteelta toiselle RS-232 tai RS-485 mukaisina. RS-232-linjalla "mark"-tila kulkee alhaisena jännitetasona, mikä tarkoittaa negatiivista jännitettä, jossa polariteetti toisin päin kuin sarjaliikennepiirillä on tavallisesti).
Jennifer Bini Taylor

| Jennifer Taylor> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1972 (ikä 51–52) Hoboken, New Jersey
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Paul Taylor
Lapset:  2
Aiheesta muualla
IMDb 
Jennifer Taylor (o.s. Bini, s. 1972), joka tunnetaan myös nimellä Jennifer Bini Taylor, on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi televisiosarjasta Miehen puolikkaat. Hän on myös näytellyt esimerkiksi komediaelokuvassa The Waterboy, trillerissä Villit kuviot ja vakoojasarjassa Burn Notice.
Käännös suomeksi
Jennifer Beattie

Jennifer Beattie
Jennifer ”Jenny” Beattie (s. 13. toukokuuta 1991) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 127 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin Argentiinaa vastaan.
Beattie edustaa englantilaisseura Arsenalia, jonne hän siirtyi kesäkuussa 2019 Manchester Citystä.
Baztan

| Baztan Baztán |
| --- | --- |
 Kunnan suurin keskus, Elizondo.
 lippu:  vaakuna
 Baztan
 Koordinaatit: 43°9′46″N, 1°29′37″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Navarra
Maakunta:  Navarra
Piirikunta:  Baztan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Joseba Otondo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  373,55 km²
Korkeus:  432 m
Väkiluku (2016):  7 719
 – Väestötiheys:  21 as./km²
 
 www.baztan.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baztan (esp. Baztán) on samannimisen piirikunnan ainoa kunta Navarran maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baztan Wikimedia Commonsissa
Kunnan viralliset kotisivut (baskiksi) (espanjaksi)
Bazooka

Yhdysvaltalaisia sotilaita Koreassa vuonna 1951
Bazooka on yhdysvaltalaisten toisen maailmansodan aikana kehittämä rakettiperiaatteella toimiva, 57 mm ontelokranaattia käyttävä sinko. Aseessa yhdistettiin Henry Mohauptin aiemmin kehittämä M6-onteloraketti eversti Leslie A. Skinnerin ja luutnantti Edward G. Uhlin kehittämään raketinheittimeen.
Bazookaa käytti kahden hengen miehistö. Saksalaiset kehittivät panssarikauhunsa vuonna 1943 Tunisiassa sotasaaliiksi saamiensa bazookojen pohjalta.
Versiot

Bazooka M1
Ensimmäinen tuotantomalli, joka koostuu yksiosaisesta putkesta, raketin ajopanos sytytettiin pariston voimalla. Tätä mallia jaettiin amerikkalaisille joukoille Pohjois-Afrikan maihinnousua varten. Joukkoja ei kuitenkaan ollut mitenkään koulutettu aseen käyttöön maihinnousun tapahtuessa. Amerikkalaisen kenraalin tarkastaessa joukkoja Tunisian rintamalla 1943 hän ei kyennyt löytämään yhtään tapausta, jossa ase olisi pysäyttänyt vihollisen panssarivaunun. Bazookan jako joukoille keskeytettiin toukokuuhun 1943 asti.
Bazooka M1A1
Toinen tuotantomalli, joka koostui myös yksiosaisesta putkesta. Sisilian maihinnousua varten kehitetty uusi malli, jossa käytettiin uutta parannettua M6A1-rakettia. M1A1-mallilla tuhottiin neljä keskiraskasta panssarivaunua ja Tiger I uskomattoman onnekkaalla osumalla jossa raketti osui ajajan luukkuun.
Bazooka M9
Kolmas tuotantomalli, joka koostui kaksiosaisesta putkesta ja käytti M6A3-kranaattia. Aseen avotähtäin oli muutettu optiseksi tähtäimeksi. Koska paristot olivat osoittautuneet epäluotettaviksi M9A1-malliin tuli liipaisimella toimiva magneetto.
Ase osoittautui Korean sodan Osanin taistelussa täysin kykenemättömäksi pysäyttämään jopa T-34-85. Osasyynä saattoi olla taistelukärkien herkkyys kosteudelle ja niiden vuosien varastointi.
M20 Super Bazooka
Toisen maailmansodan lopulla Bazooka suunniteltiin täysin uudelleen. Taistelukärjeksi tuli suurempi 90-millinen M28A2. Sodan jälkeiset budjettileikkaukset estivät aseen laajemman leviämisen, ja Korean sodassa yhdysvaltalaiset käyttivät pääasiassa vanhoja M9/M9A1-malleja ja M6A3-raketteja. Korean sodassa M20 osoittautui tehokkaaksi kaikkia neuvostovalmisteisia vaunuja vastaan. Kiinalaiset saivat aseita sotasaaliksi ja kehittivät siitä kopion nimellä Type 51.
Jalkaväkirykmentti 32 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 32 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941 - 1944
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Jalkaväkirykmentti 32 (JR 32) oli jatkosodan aikainen Raahen suojeluskuntapiirin  perustama Suomen maavoimien jalkaväkirykmentti, joka liitettiin 3. divisioonaan.
Perustaminen

Esikunta ja Esikuntakomppania
I pataljoona (I/JR 32)
II pataljoona (II/JR 32)
III pataljoona (III/JR 32)
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13.K/JR 32)
14. komppania eli tykkikomppania (14.K/JR 32)
Kolonna (Kol./JR 32)
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.
Komentajat

Rykmentinkomentajina olivat:
everstiluutnantti (everstiksi 30. maaliskuuta 1942) Aksel Vuokko 15. kesäkuuta 1941 - 20. toukokuuta 1943
everstiluutnantti Lauri Könönen 3. kesäkuuta 1943 - 23. maaliskuuta 1944
Lakkauttaminen

Jalkaväkirykmentti 32 lakkautettiin 21. maaliskuuta 1944.
Antti-Jussi Tiitola

| Antti-Jussi Tiitola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Naku
Syntynyt: 3. marraskuuta 1936 Hämeenlinna
Kuollut: 24. lokakuuta 2021 (84 vuotta) Kangasala
Muut tiedot
Tunnustukset:  elämäntyöpalkinto Hopeinen lumihiutale (Suomen Hiihtokeskusyhdistys ry, 2019)
Yritys:  Titan Oy Karhu-Titan Oy
Asema:  toimitusjohtaja tuotekehitysjohtaja
Tutkinnot:  diplomi-insinööri, konetekniikka
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Marjo Tiitola (o.s. Sievä)
Vanhemmat:  Jaakko Tiitola Anita Tiitola (o.s. Skogster)
Lapset:  Ulriikka Tiitola Reetta Vuorio Saara Tiitola
Lempinimet:  Naku
Antti-Jussi Tiitola (3. marraskuuta 1936 Hämeenlinna – 24. lokakuuta 2021 Kangasala) oli suomalainen urheiluvälineiden kehittäjä. Hän kehitti mm. lasikuitupohjaisia ratkaisuja jääkiekkomailoihin ja suksiin. Työuransa aikana hän kehitti ja patentoi lukuisia urheiluvälineiden valmistukseen liittyviä ratkaisuja.
Oma nuoruuden urheilu-ura

Antti-Jussi oli Tiitolan jääkiekkosukua, joka oli paikallaselvennä kun Suomessa pelattiin ensimmäisen kerran jääkiekkoa 1920-luvun lopussa. Tiitolat olivat myös perustamassa Ilvestä, jossa Antti-Jussin isä Jaakko toimi puheenjohtajana 40–50-luvulla. Jaakon veljistä eli Antti-Jussin sedistä Martti, Matti ja Risto pelasivat Jaakon lisäksi myös jääkiekon SM-sarjaa Ilveksessä ja muissa seuroissa. Antti-Jussin peliura loppui A-junioreissa.
Antti-Jussi Tiitolan varsinaisiksi aikuisiän urheiluvälineiksi tulivat motocrosspyörä ja slalom-sukset, ja iän karttuessa hän osallistui molemmissa lajeissa kansainvälisen tason kilpailuihin 1950-luvun Euroopassa. Motocrossissa hän saavutti vuonna 1957 250-kuutioisissa SM-hopeaa. Talviurheilussa Antti-Jussi Tiitola pääsi Pohjoismaisiin akateemisiin mestaruuskisoihin 1958 ja voitti yllättäen pujottelun. Seuraavana vuonna oli vuorossa Universiaadit Zakopanessa ja sijoitus kymmenen parhaan joukkoon. Nämä tulokset veivät Tiitolan Suomen silloiseen alppimaajoukkueeseen ja talveksi 1962 Keski-Euroopan kiertueelle, joka huipentui MM-kisoihin Chamonix'ssa ja syöksylaskun sijaan 37.
Toiminta yritysmaailmassa

Antti-Jussi Tiitola valmistui koneenrakennuksen ja materiaalitekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 1961. Ensimmäinen työpaikka oli Wärtsilä Oy:ssä sen materiaalilaboratoriossa.
Oma yritys ja innovointi sen puitteissa

Tiitola oli jo ennen jääkiekkomailoja edelläkävijä urheiluvälinebisneksessä luoden täysin uudenlaisia lasikuituun pohjautuvia suksia 1960-luvulla. Lähtökohtana tuotekehitykselle oli Hämeenlinnaan Verkatehtaan vapaaksi jääneet tilat, jonne perustettiin lujitemuovitehdas. Siellä tehtiin ensimmäiset teollisesti tuotetut muovipohjaiset sukset.
Vuonna 1966 Tiitola osti Teksoglassilta suksien valmistuksessa käytetyt koneet ja ryhtyi valmistamaan Titan-merkkisiä suksia Tampereen Epilästä vuokratuissa tiloissa. Tiitola oli perustanut vuonna 1966 jääkiekkomailatehtaan Titan Oy. Päätuote oli aluksi Titan-laskettelusuksi, mutta samaan aikaan oli jo vireillä ensimmäinen prototyyppi jääkiekkomailasta, joka perustui samoihin ajatuksiin kuin suksi. Keskeinen toimija Tiitolan lisäksi oli yritykseen palkattu jääkiekkoilija Pentti Pynnönen, josta tuli Titanin tuotantojohtaja. Yrityksen menestykselle jatkossa antoi pohjaa vuonna 1971 Tampereelle ja Ilvekseen siirtyneen NHL-taustaisen pelaajavalmentaja Len Lunden kiinnostuminen Titan-mailan käytöstä. Vuonna 1971 Urheilu-Karhu Oy osti hänen yrityksensä osake-enemmistön, ja hän siirtyi uuteen yhteisyritykseen tuotekehitysjohtajaksi. Yritys muutti nimekseen vuonna 1973 Karhu-Titan Oy.
Karhu-Titanin tuotekehitysjohtajana > Murtomaasuksissa siirtyminen lasikuituun

Antti-Jussi Tiitolan tärkein anti suksiteollisuudelle oli komposiittisukset, joita hän oli kehittänyt siis jo aiemmin. Lasikuitu oli hyvin harvinainen valmistusmateriaali 1960-luvulla muiden tehtaiden valmistaessa vain puu- tai alumiinisuksia. Titan lanseerasi myös ensimmäisenä suksien kuituisen kerrosrakenteen. Tämän mukaisesti uudessa Kiteellä aloittanut Karhu-Titanin puusuksitehdas siirtyi käytämään puun sijasta lasikuitua.
1970-luvulla Antti-Jussi Tiitola kiinnostui pitkänmatkan hiihdosta. Vaikka into lasketteluun oli vähän kilpauran jälkeen vähentynyt, ajatukset yhdistää nämä kaksi lajia olivat mielessä. Telemark-suksesta tuli menestystuote Karhu-Titanin Kanadan tehtaalle. Suksesta tuli myös nykyaikaisen suksiteollisuuden pitkäaikaisin tuote – sitä tehtiin 28 vuotta samasta muotista.
Karhu-Titanin tuotekehitysjohtajana > Titan-maila maailmantuotteeksi

Neuvostoliitto oli menossa Kanadaan pelaamaan jääkiekkoa syksyllä 1972, ja Titan sai suhteillaan hoidettua mailat neuvostoliittolaisten käsiin. Titan-mailojen punainen väri oli tarkoituksella valittu herättämään huomiota, etenkin kun neuvostoliittolaiset jakoivat joka ottelun jälkeen pelivälineensä katsomoon.
Titan-jääkiekkomailassa lasikuitu oli piilotettu puuvarren sisään. Tiitola oli mukana, kun kiekkolegenda, useita NHL:n ennätyksiä urallaan tehnyt Wayne Gretzky puhuttiin Titanin mailojen käyttäjäksi vuonna 1980. Asia päätettiin saunan lauteilla olympiakaupunki Lake Placidissa talviolympialaisten yhteydessä.
Tiitola toimi loppuun asti urheiluvälineiden kehittäjänä, ja 2000-luvun hittikeksintö on ollut karvapohjasuksi ja vaelluskenkäside, joita tuotetaan Kangasalla vuosittain tuhansia pareja.
Muusta toiminnasta

Tiitola muutti 1980-luvula vaimonsa kanssa Tampereelta Kangasalle. Siellä hänet valittiin sitoutumattomana Kangasalan kunnanvaltuustoon ja -hallitukseen 1990-luvulla.
Antti-Jussi Tiitola menehtyi syöpään lokakussa 2021.