stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monaco Eurovision laulukilpailussa
Monacon äänestyshistoria > Monacon antamat pisteet

Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuosina 2004–2006 Monaco ei selviytynyt finaaleihin, mutta sai äänestää niissä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Monacon antamat pisteet 1975–2006
| Maa | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 | 2004 | 2005 | 2006 | Pisteet |
|  Ranska | 7 | 12 | 4 | 5 | 10 | 12 | 0 | 3 | 53 |
|  Iso-Britannia | 12 | 10 | 12 | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | 42 |
|  Saksa  v. 1990 asti Länsi-Saksa  | 0 | 0 | 1 | 10 | 12 | 7 | 2 | 0 | 32 |
|  Israel | 0 | 1 | 7 | 3 | 8 | X | 12 | 0 | 31 |
|  Kreikka | – | 0 | 10 | 0 | 7 | 10 | 0 | 0 | 27 |
|  Sveitsi | 5 | 4 | 0 | 2 | 2 | X | 8 | 6 | 27 |
|  Irlanti | 0 | 6 | 8 | 0 | 0 | 0 | X | 10 | 24 |
|  Belgia | 0 | 8 | 0 | 12 | 0 | 0 | X | X | 20 |
|  Suomi | 8 | 7 | 0 | 0 | 3 | X | X | 0 | 18 |
|  Alankomaat | 10 | 2 | 3 | 1 | 0 | 0 | X | X | 16 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | – | – | – | – | – | 4 | 0 | 12 | 16 |
|  Italia | 1 | 0 | 6 | 8 | 0 | – | – | – | 15 |
|  Espanja | 4 | 3 | 0 | 4 | 0 | 3 | 0 | 0 | 14 |
|  Ruotsi | 6 | – | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 5 | 14 |
|  Turkki | 3 | – | – | 0 | – | 8 | 0 | 0 | 11 |
|  Kroatia | – | – | – | – | – | 0 | 7 | 4 | 11 |
|  Itävalta | – | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | X | – | 10 |
|  Luxemburg | 0 | 0 | 0 | 6 | 4 | – | – | – | 10 |
|  Tanska | – | – | – | 0 | 0 | X | 10 | 0 | 10 |
|  Norja | 2 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 1 | 9 |
|  Ukraina | – | – | – | – | – | 6 | 0 | 2 | 8 |
|  Latvia | – | – | – | – | – | X | 0 | 8 | 8 |
|  Portugali | 0 | 0 | 2 | 5 | 0 | X | X | X | 7 |
|  Serbia ja Montenegro | – | – | – | – | – | 1 | 6 | – | 7 |
|  Liettua | – | – | – | – | – | X | X | 7 | 7 |
|  Islanti | – | – | – | – | – | 5 | X | X | 5 |
|  Malta | 0 | – | – | – | – | 0 | 5 | 0 | 5 |
|  Romania | – | – | – | – | – | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  Kypros | – | – | – | – | – | 2 | 0 | X | 2 |
|  EJT Makedonia | – | – | – | – | – | 0 | 1 | 0 | 1 |
Lähteet: 
X = maa ei selviytynyt finaaliin   – = maa ei osallistunut kilpailuun
Monacon äänestyshistoria > Monacon saamat pisteet

Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuosina 2004–2006 Monaco ei selviytynyt finaaleihin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Monacon saamat pisteet 1975–2006
| Maa | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 | Pisteet |
|  Italia | 5 | 7 | 12 | 7 | 2 | 33 |
|  Iso-Britannia | 2 | 5 | 7 | 10 | 0 | 24 |
|  Saksa  v. 1990 asti Länsi-Saksa  | 3 | 7 | 6 | 7 | 0 | 23 |
|  Ruotsi | 0 | – | 10 | 12 | 0 | 22 |
|  Israel | 2 | 7 | 2 | 8 | 0 | 19 |
|  Alankomaat | 0 | 8 | 0 | 10 | 0 | 18 |
|  Portugali | 3 | 3 | 6 | 5 | 1 | 18 |
|  Luxemburg | 4 | 12 | 1 | 0 | 0 | 17 |
|  Irlanti | 0 | 8 | 5 | 4 | 0 | 17 |
|  Suomi | 2 | 2 | 5 | 8 | 0 | 17 |
|  Espanja | 0 | 7 | 8 | 0 | 2 | 17 |
|  Kreikka | – | 0 | 12 | 4 | 0 | 16 |
|  Belgia | 0 | 8 | 2 | 6 | 0 | 16 |
|  Sveitsi | 0 | 5 | 6 | 5 | 0 | 16 |
|  Itävalta | – | 5 | 8 | 1 | 0 | 14 |
|  Tanska | – | – | – | 10 | 4 | 14 |
|  Norja | 0 | 5 | 1 | 4 | 0 | 10 |
|  Ranska | 0 | 0 | 5 | 1 | 3 | 9 |
|  Turkki | 0 | – | – | 5 | – | 5 |
|  Jugoslavia  v.1992 Jugoslavian liittotasavalta  | 0 | 4 | – | – | – | 4 |
|  Malta | 1 | – | – | – | – | 1 |
Lähteet: 
– = maa ei osallistunut kilpailuun
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Monacon kapellimestarit 1959–1979
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1959 | Franck Pourcel (kilpailun ranskalainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1960 | Raymond Lefèvre |  |  |
| 1961 | Raymond Lefèvre |  |  |
| 1962 | Raymond Lefèvre |  |  |
| 1963 | Raymond Lefèvre |  |  |
| 1964 | Michel Colombier |  |  |
| 1965 | Raymond Bernard |  |  |
| 1966 | Alain Goraguer |  |  |
| 1967 | Aimé Barelli |  |  |
| 1968 | Michel Colombier |  |  |
| 1969 | Hervé Roy |  |  |
| 1970 | Jimmy Walter |  |  |
| 1971 | Jean-Claude Petit |  |  |
| 1972 | Raymond Bernard |  |  |
| 1973 | Jean-Claude Vannier |  |  |
| 1974 | Raymond Donnez |  |  |
| 1975 | André Popp |  |  |
| 1976 | Raymond Donnez |  |  |
| 1977 | Yvon Rioland |  |  |
| 1978 | Yvon Rioland |  |  |
| 1979 | Gérard Salesses |  |  |
Nobel

Nobel voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita:
Nobel-palkinto
Nobel-säätiö
Nobel-suku, jonka tunnettuja jäseniä ovat olleet:
Alfred Nobel (1833–1896), ruotsalainen kemisti, insinööri ja keksijä, Nobelin säätiön ja Nobelin palkintojen perustaja, Immanuel Nobel nuoremman poika
Emanuel Nobel (1859–1932), ruotsalais-venäläinen teollisuusmies, Ludvig Nobelin poika
Emil Oskar Nobel (1843–1864), Immanuel Nobel nuoremman poika
Immanuel Nobel vanhempi (1757–1839), ruotsalainen aliupseeri
Immanuel Nobel nuorempi (1801–1872), ruotsalainen insinööri, arkkitehti, keksijä ja teollisuusmies, Immanuel Nobel nuoremman poika
Ludvig Nobel (1831–1888), ruotsalais-venäläinen insinööri ja insinööri, Venäjän öljyteollisuuden perustaja, Immanuel Nobel nuoremman poika
Robert Nobel (1829–1896), ruotsalainen insinööri ja teollisuusmies, Immanuel Nobel nuoremman poika
Nobel (televisiosarja), norjalainen televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nobel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Naisen kasvot (vuoden 1941 elokuva)

| Naisen kasvot> A Woman’s Face |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Cukor
Käsikirjoittaja:  Donald Ogden Stewart Elliot Paul
Perustuu:  Francis de Croissetin näytelmään
Tuottaja:  Victor Saville
Säveltäjä:  Bronisław Kaper
Kuvaaja:  Robert H. Planck
Leikkaaja:  Frank Sullivan
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Adrian
Pääosat:  Joan Crawford Melvyn Douglas Conrad Veidt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   15. toukokuuta 1941  18. maaliskuuta 1945
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naisen kasvot (engl. A Woman’s Face) on George Cukorin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1941. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Melvyn Douglas ja Conrad Veidt. Suurin osa elokuvasta kerrotaan takaumina todistajien antaessa heidän lausuntojaan oikeussalissa.
Naisen kasvot perustuu Francis de Croissetin näytelmään Il etait une fois, jonka pohjalta Donald Ogden Stewart ja Elliot Paul laativat käsikirjoituksen.
Näytelmän pohjalta on tehty vuonna 1938 ruotsalainen versio, Naisen kasvot, jonka pääosaa näyttelee Ingrid Bergman. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Juoni

Naisen kasvot sijoittuu Ruotsiin, missä Anna Holmin (Joan Crawford) tarina kerrotaan takaumina oikeudenkäynnin aikana. Nuori nainen nimeltä Anna Holm on syytettynä murhasta. Anna Holm on kiristäjä, joka johtuu hänen kasvojensa isosta arvesta. Anna halveksii kaikkia, jotka hän kohtaa. Kun plastiikkakirurgi korjaa tämän elämää haitanneen turmeltuman, se koskettaa Annaa syvällisesti, johon kuuluu sekä positiivisia että traagisesti negatiivisia vaikutuksia. Anna on kahden vaiheilla: toivosta aloittaa uusi elämä tai palata synkkään menneisyyteensä...
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Anna Holm / "Ingrid Paulson"   |
|  Melvyn Douglas  | … |  Tohtori Gustaf Segert   |
|  Conrad Veidt  | … |  Torsten Barring   |
|  Osa Massen  | … |  Vera Segert   |
|  Reginald Owen  | … |  Bernard Dalvik   |
|  Albert Bassermann  | … |  Konsuli Magnus Barring   |
|  Marjorie Main  | … |  Emma Kristiansdotter   |
|  Donald Meek  | … |  Herman Rundvik   |
|  Connie Gilchrist  | … |  Christina Dalvik   |
|  Richard Nichols  | … |  Lars-Erik Barring   |
|  Charles Quigley  | … |  Eric   |
|  Gwili Andre  | … |  Gusta   |
Tuotanto

Naisen kasvot -elokuvan tuotanto alkoi 23. tammikuuta vuonna 1941. Elokuvaa kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä ja Idahon Sun Valleyssa. Elokuvan tuotanto päättyi 29. maaliskuuta 1941.
Julkaisu ja vastaanotto

Naisen kasvot sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 15. toukokuuta vuonna 1941. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 23. toukokuuta 1941. Suomessa elokuva sai ensi-illan 18. maaliskuuta vuonna 1945. Variety ylisti Crawfordin roolisuoritusta. Crawfordin roolisuoritusta Anna Holmina pidetään yhtenä hänen parhaistaan.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla sadan prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu viiteen arvosteluun. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 7,0 tähteä kymmenestä, joka perustuu tuhannen käyttäjän arviointiin.
Lux Radio Theater lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 2. marraskuuta vuonna 1942, jolloin Conrad Veidt uusi elokuvaroolinsa. Veidt oli myös uusinut elokuvaroolinsa 19. huhtikuuta vuonna 1942 The Screen Guild Theaterin lähetyksessä, jolloin elokuvasta tehtiin 30-minuuttinen radiosovitus.
Metro-Goldwyn-Mayer julkaisi elokuvan DVD:lle 12. helmikuuta vuonna 2008. VHS:lle elokuva oli julkaistu 24. kesäkuuta vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Naisen kasvot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Naisen kasvot Elonet.
Naisen kasvot AllMoviessa. (englanniksi)
Naisen kasvot TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Naisen kasvot Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Naisen kasvot Joan Crawfordin nettisivuilla (englanniksi)
Nobel (televisiosarja)

| Nobel |
| --- | --- |
Tyyli:  sotadraama, poliittinen trilleri
Alkuperämaa:   Norja
Alkuperäiskieli:  norja
Verkko:  NRK
Esitetty:  25. syyskuuta – 6. marraskuuta 2016
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Tone C. Rønning Håkon Briseid
Ohjaaja(t):  Per-Olav Sørensen
Tuotantoyhtiö(t):  Monster Scripted
Aiheesta muualla
IMDb 
Nobel on norjalainen 8-osainen minisarja. Sarja kertoo Afganistanista palaamassa olevasta norjalaisesta erikoisjoukkojen upseerista Erling Riiserista (Aksel Hennie), joka joutuu mukaan poliittiseen salaliittoon.
Sarjan ohjasi Per-Olav Sørensen ja sen tuotti Monster Scripted. Sarja esitettiin alun perin Norjan yleisradioyhtiö Norsk Rikskringkastingin kanavilla.
Kuninkuusravit 1943

Kuninkuusravit 1943 järjestettiin Seinäjoen raviradalla 7.–8. elokuuta 1943. Ne olivat 13. Kuninkuusravit ja toiset Seinäjoella pidetyt. Aikaisemmin Seinäjoella oli kilpailtu vuonna 1933. Ravikuninkuuden voitti Fritz Buttenhoffin omistama ja Arvi Räikkösen ohjastama Eri-Aaroni. Ravikuningattaren tittelistä ei vielä kilpailtu.
Vuoden 1940 kuninkuusravit olivat ainoat sotavuosina 1940–1944 järjestetyt. Kuninkuuskilpailun kaksi parasta olivat molemmat evakkohevosia. Eri-Aaroni omistajineen olivat Viipurista ja Kirrin-Kurri Johanneksesta. Eri-Aaronin ohjastaja Arvi Räikkönen pääsi Seinäjoelle saatuaan viikon loman rintamalta.
Kuninkuuskilpailu

Kuninkuuskilpailuun ilmoitettiin seitsemän oriita ja kaksi tammaa. Perinteisestä järjestyksestä poiketen lauantaina juostiin 1 609 metrin sekä 3 000 metrin matkat ja sunnuntaina ainoastaan 2 000 metriä. Avausmatkana oli maili, jonka jokainen hevonen juoksi yksinään. Kaksi muuta matkaa juostiin parilähtöinä toisen osallistujan startatessa etu- ja toisen takasuoralta. Kuninkuustitteli ratkaistiin sijapisteillä.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

Tammat on merkitty tähdellä.
| Hevonen | Ohjastaja | Omistaja |
| --- | --- | --- |
| Erakon-Toivo | Holger Selin | P. A. Rosenqvist & Holger Selin, Johannes – Oulainen |
| Eri-Aaroni | Arvi Räikkönen | Fritz Buttenhoff, Kirkkonummi |
| Ilo* | Veli Lönn | Veli Lönn, Valkeala |
| Kirrin-Kurri | P. A. Rosenqvist | P. A. Rosenqvist, Johannes |
| Murti | Kustaa Orrenmaa | Kustaa Orrenmaa, Alahärmä |
| Sopu* | Niilo Vuolle-Apiala | Niilo Vuolle-Apiala, Keuruu |
| Säilä | M. E. Takala | M. E. Takala, Ylihärmä |
| Valokas | Oiva Laine | Matti Takanen, Koria |
| Vihu | Viljo Salminen | Einar Roselius, Kauhava |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

| Sij>  | Hevonen | 1 609 m | 3 000 m | 2 000 m | Pist>  | Kokonaisaika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Eri-Aaroni | 1. | 3. | 1. | 5 | 10.02,4 | +0,0 |
| 2. | Kirrin-Kurri | 2. | 1. | 3. | 6 | 10.03,2 | +0,8 |
| 3. | Valokas | 3. | 2. | 5. | 10 | 10.10,5 | +8,1 |
| 4. | Murti | 5. | 4. | 2. | 11 | 10.10,5 | +8,1 |
| 5. | Vihu | 4. | 5. | 7. | 16 | 10.28,2 | +25,8 |
| 6. | Säilä | 6. | 6. | 6. | 18 | 10.37,5 | +35,1 |
| – | Erakon-Toivo | 7. | hyl. | 8. | – | – | – |
| – | Sopu* | 9. | – | 4. | – | – | – |
| – | Ilo* | 8. | – | – | – | – | – |
Nixon (elokuva)

| Nixon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oliver Stone
Käsikirjoittaja:   Stephen J. Rivele  Christopher Wilkinson  Oliver Stone 
Tuottaja:   Dan Halsted  Eric Hamburg  Oliver Stone 
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Robert Richardson
Leikkaaja:   Brian Berdan  Hank Corwin 
Pääosat:   Anthony Hopkins  Joan Allen  Paul Sorvino  Bob Hoskins  Powers Boothe  James Woods  Ed Harris  E. G. Marshall 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Hollywood Pictures  Cinergi Pictures 
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:    22. joulukuuta 1995   2. elokuuta 1996 
Kesto:  192 minuuttia 212 minuuttia (ohjaajan versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  44 000 000 dollaria
Tuotto:  13 560 960 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nixon on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva ja poliittinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Stone oli myös yksi elokuvan käsikirjoittajista. Elokuva perustuu Richard Nixonin elämään. Nixonia elokuvassa esittää Anthony Hopkins.
Allmovien arvion mukaan Nixon on elokuvallisesti vaikuttava, mutta kärsii monella eri aikatasolla etenevästä juonesta, joka ei ole visuaalisesti vakuuttava. Lisäksi Stonen omat tulkinnat Nixonista ja hänen asemastaan sekä elokuvan lukuisat salaliittoteoriat heikentävät elokuvan historiallista uskottavuutta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anthony Hopkins  | … |  Richard Nixon   |
|  Joan Allen  | … |  Pat Nixon   |
|  Powers Boothe  | … |  Alexander Haig   |
|  Ed Harris  | … |  E. Howard Hunt   |
|  Bob Hoskins  | … |  J. Edgar Hoover   |
|  E.G. Marshall  | … |  John Mitchell   |
|  David Paymer  | … |  Ron Ziegler   |
|  David Hyde Pierce  | … |  John Dean   |
|  Paul Sorvino  | … |  Henry Kissinger   |
|  Mary Steenburgen  | … |  Hannah Nixon   |
|  J.T. Walsh  | … |  John Ehrlichman   |
|  James Woods  | … |  H. R. Haldeman   |
Nobby Stiles

Nobby Stiles vuonna 1966.
Norbert ”Nobby” Peter Stiles (18. toukokuuta 1942 Collyhurst, Manchester, Englanti – 30. lokakuuta 2020) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaaja-aikanaan hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Pelaajaurallaan seuratasolla Manchester Unitedia, Middlesbroughia ja Vancouver Whitecapsia edustanut Stiles oli mukana voittamassa kultaa Englannin maajoukkueessa vuoden 1966 MM-kotikisoissa. Vuoden 1970 MM-kisoissakin Englantia edustanut Stiles pelasi uransa aikana 28 maaottelua, tehden yhden maalin.
10. tammikuuta 1960 Stiles teki debyyttinsä Manchester Unitedissa ottelussa Boltonia vastaan. 11 Manchester-kauden aikana Stiles oli mukana voittamassa kahta liigamestaruutta (1965, 1967), Euroopan cupia (nyk. mestarien liiga) 1968, FA Cupia (1963) ja FA Community Shieldia vuosina 1965 ja 1967.
Pelaajauransa jälkeen Stiles valmensi Prestonia, West Bromwich Albionia ja Manchester Unitedia.
Vuoden 1966 MM-joukkueessa pelanneet Stiles, Roger Hunt, George Cohen, Ray Wilson ja Alan Ball ristittiin vuonna 2000 Brittiläisen ritarikunnan jäseniksi jalkapalloilun edestä tekemänsä työn vuoksi.
Stiles kuoli 78-vuotiaana 30. lokakuuta 2020 sairastettuaan pitkään dementiaa ja eturauhassyöpää.
Niwanon rauhanpalkinto

Niwanon rauhanpalkinto (jap. 庭野平和賞, Niwano heiwashō) on japanilainen rauhanpalkinto， joka on jaettu vuodesta 1983. Palkintona on todistus, kultamitali ja 20 miljoonan jenin arvoinen rahasumma.
Palkinnon jakaa japanilainen Niwanon rauhansäätiö, jonka perusti japanilainen buddhalaismunkki Nikkyō Niwano. Nikkyōn poika Nichikō on nykyään säätiön hallituksen kunniapuheenjohtaja .
Rauhanpalkinnon saajan valitsee kansainvälinen toimikunta, jonka jäsenenä toimi 2011–2016 suomalainen sosiaalineuvos Birgitta Rantakari.
Palkinnon saajat

| Vuosi  | saaja | Maa tai järjestö |
| --- | --- | --- |
| 2019 | John Paul Lederach |  Yhdysvallat |
| 2018 | Adyan säätiö |  Libanon |
| 2017 | Munib Younan |  Palestiina |
| 2016 | Rauhanrakentamisen ja sovinnon keskus |  Sri Lanka |
| 2015 | pastori Esther Ibanga |  Nigeria |
| 2014 |  Dena Merriam |  Yhdysvallat |
| 2013 | Gunnar Stålsett |  Norja |
| 2012 | Rosalina Tuyuc |  Guatemala |
| 2011 | Sulak Sivaraksa |  Thaimaa |
| 2010 | Ela Bhatt |  Intia |
| 2009 | Gideon Byamugisha |  Uganda |
| 2008 | prinssi Hasan ibn Talal |  Jordania |
| 2007 | Cheng Yen |  Taiwan |
| 2006 | Rabbis for Human Rights |  Israel |
| 2005 | Hans Küng |  Saksa |
| 2004 | Acholi Religious Leaders Peace Initiative |  Uganda |
| 2003 | Scilla Elworthy |  Britannia |
| 2002 | Samuel Ruiz |  Meksiko |
| 2001 | Elias Chacour |  Israel |
| 2000 | Kang Won Yong |  Korean tasavalta |
| 1999 | Sant’Egidion-yhteisö |  Italia |
| 1998 | Preah Maha Ghosananda |  Kambodža |
| 1997 | Corrymeela-yhteisö |  Pohjois-Irlanti |
| 1996 | Marii Hasegawa |  Yhdysvallat |
| 1995 | M. Aram |  Intia |
| 1994 | Paulo Evaristo Arns |  Brasilia |
| 1993 | Neve Shalom/Wahat al-Salam |  Israel |
| 1992 | A. T. Ariyaratne |  Sri Lanka |
| 1991 | Hildegard Goss-Mayr |  Itävalta |
| 1990 | Norman Cousins |  Yhdysvallat |
| 1989 | Etai Yamada |  Japani |
| 1987 | Maailman muslimineuvosto |  Pakistan |
| 1986 | Philip Potter |  Dominica |
| 1985 | Zhao Puchu |  Kiina |
| 1984 | Homer A. Jack |  Yhdysvallat |
| 1983 | Hélder Câmara |  Brasilia |
Kuninkuusravit 1939

Toivo Pohjala ja seppelöity Lohdutus kunniakierroksella.
Kuninkuusravit 1939 järjestettiin Turussa Kupittaan raviradalla 25.–27. elokuuta 1939. Ne olivat 12. kuninkuusravit ja ensimmäiset Turussa pidetyt. Ravikuninkuuden voitti Toivo Pohjalan Lohdutus, jolle titteli oli toinen perättäinen.
Kuninkuuskilpailuun ilmoittautui vain neljä hevosta, joista Vihu jäi jalkavammaan vedoten pois, mutta osallistui viikonlopun muihin lähdöihin. Hevoset juoksivat kaikki matkat yksitellen ja kokonaikilpailun voitto ratkaistiin sijapisteillä.
Vuoden 1939 jälkeen Kuninkuusraveihin tuli sotavuosien johdosta neljän vuoden tauko. Myöhemmin yhdeksän ravinkuninkuutta saavuttanut Kaarlo Partanen teki Turussa kuninkuusravidebyyttinsä Älyn ohjastana.
Kuninkuuskilpailu

Perjantaina juostun 3 000 metrin paras oli Lohdutus, joka voitti Älyä 3,2 ja Eri-Aaronia peräti 12,9 sekuntia. Lauvantain maililla radan poikki kulki auto, jota väistääkseen Toivo Pohjalan piti lähes pysäyttää hevosensa. Lohdutus otti samalla muutaman laukka-askeleen jääden välikohtauksen johdosta lähes neljä sekuntia matkan voittaneesta Eri-Aaronista. Sunnuntain 2 000 metriä voitti Äly uudella SE-ajalla 2.59,2. Ori juoksi kilpailun jalka puudutettuna loukattuaan kavionsa lauantaina.
Kun sijoitukset eri matkoilla menivät ristiin päätyivät kaikki hevoset tasapisteisiin ja kuninkuuskilpailun voiton ratkaisi kokonaisaika. 3 000 metrin kilpailussa saavuttamansa etumatkan johdosta nopein oli Lohdutus, joka kruunattiin ravikuninkaaksi 1,3 sekunnin erolla ennen Älyä. Helsingin Sanomien toimittaja Eino Soinio innostui vertaamaan Lohdutuksen suorituskykyä ME-juoksija Taisto Mäkeen.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

| Hevonen | Ohjastaja | Kasvattaja | Omistaja | Ennätys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Eri-Aaroni | Arvi Räikkönen | Sulo Rintala, Seinäjoki | Fritz Buttenhoff, Viipuri | 1.29,9 |
| Lohdutus | Toivo Pohjala | Toivo Pohjala, Harjavalta | Toivo Pohjala, Harjavalta | 1.28,9 |
| Vihu | Einar Roselius | Sameli Karjanmaa, Seinäjoki | Einar Roselius, Kauhava | 1.30,6 |
| Äly | Kaarlo Partanen | A. Ahlström Oy, Noormarkku | Toivo Partanen, Sortavala | 1.29,7 |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

Kokonaiskilpailun palkinnot: 2 500 – 1 500 – 1 000 mk.
| Sijoitus | Hevonen | 3 000 m | 1 609 m | 2 000 m | Pisteet | Kokonaisaika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lohdutus | 1. | 2. | 3. | 6 | 10.04,5 | +0,0 |
| 2. | Äly | 2. | 3. | 1. | 6 | 10.05,8 | +1,3 |
| 3. | Eri-Aaroni | 3. | 1. | 2. | 6 | 10.12,8 | +8,3 |
Kuninkuusravit 1929

Kuninkuusravit 1929 järjestettiin Lahden raviradalla 24.–25. elokuuta 1929. Ne olivat kuudennet kuninkuusravit, jotka edellisten tapaan pidettiin Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Eino Koskisen omistama ja Kauko Eestilän ohjastama Murto, joka oli saavuttanut tittelin myös vuonna 1926.
Kuninkuuskilpailuun oli ilmoitettu kuusi oriita ja kaksi tammaa. Hallitseva ravikuningas Pamun-Humu ei ollut mukana jalkavamman vuoksi. Hevoset juoksivat kaikki matkat yksitellen ja kokonaikilpailun voitto ratkaistiin sijapisteillä.
Kuninkuuskilpailu

Kahden osalähdön jälkeen kilpailun kärjessä olivat Murto ja Neste tasapistein. Kuninkuustitteli ratkesi päätösmatkalla Murron voittaessa ja Nesteen jäädessä neljänneksi. Murrosta tuli Kuninkuusravien historian ensimmäinen kahdesti tittelin voittanut hevonen.
Muiden palkintojen ohella Murto sai ruhtinas Aleksandr Nikolajevitš Lopukhin-Demidovin lahjoittaman kiertopalkinnon. Pyörä ja Puuteollisuus Oy:n kiertopalkintoa ei annettu Murrolle, koska ohjastaja Kauko Eestilä ei noudattanut sääntöjen edellyttämää siistiä ajotapaa.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

Tammat on merkitty tähdellä.
| Hevonen | Ohjastaja | Kasvattaja | Omistaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Ento* | P. Koskinen | tuntematon | P. Koskinen, Helsinki |
| Huovi | J. T. Hottola | Edvard Raatikainen, Karttula | J. T. Hottola, Lahti |
| Kasper | Victor Lång | tuntematon | Victor Lång, Helsingin mlk |
| Kyrön-Voima | Matti Blomqvist | Matti Blomqvist, Isokyrö | Matti Blomqvist, Isokyrö |
| Murto | Kauko Eestilä | Juho Salmi, Vähäkyrö | Eino Koskinen, Helsinki |
| Mänty-Jehu | Edvard Mattila | Matti Mattila, Mäntyharju | Urpo Toivonen, Humppila |
| Neste | Torsten Nyberg | A. Ahlström Oy, Noormarkku | Torsten Nyberg, Riihimäki |
| Sorron-Varjo* | Albert Sonne | Albert Sonne, Parikkala | Tauno Kosonen, Sääminki |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

Kokonaiskilpailun palkinnot: 2 000 – 1 000 – 500 mk.
| Sijoitus | Hevonen | 3 000 m | 1 609 m | 2 000 m | Pisteet | Kokonaisaika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Murto | 1. | 2. | 1. | 4 | 10.32,2 | +0,0 |
| 2. | Neste | 2. | 1. | 4. | 7 | 10.41,6 | +9,4 |
| 3. | Mänty-Jehu | 3. | 4. | 3. | 10 | 10.52,6 | +20,4 |
| 4. | Huovi | 4. | 3. | 5. | 12 | 10.56,4 | +24,2 |
| 5. | Sorron-Varjo* | 7. | 5. | 6. | 18 | 11.11,8 | +39,6 |
| – | Kyrön-Voima | 5. | – | – | – | – | – |
| – | Ento* | 6. | – | – | – | – | – |
| – | Kasper | hyl. | – | 2. | – | – | – |