stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävallan historia vuoteen 1815
Poliittinen ja uskollinen yhdentyminen Leopold I:n aikana

Kolmikymmenvuotisen sodan jälkeinen jälleenrakennus alkoi Ferdinand III:n (hallitusvuodet 1637–1657) ja jatkui hänen poikansa Leopold I:n aikana (hallitusvuodet 1658–1705). Keskeistä Habsburgien poliittisella ja uskonnolliselle yhdentymiselle oli katolisen kirkon aseman palauttaminen. Habsburgit eivät pyrkineet erottamaan kirkkoa omaksi yhteiskunnalliseksi voimakseen. He käyttivät kirkkoa poliittisena välikappaleena ja edistivät omaa valtaansa kirkon yli ja sitä vastaan.
Keinoja palauttaa uskollinen yhtenäisyys oli kokeiltu jo Böömissä. Sitä seuranneet keinot perustuivat näihin kokemuksiin. Protestanttien kirkot suljettiin, kiivaimmat karkotettiin ja katolilaiset asetettiin korkeimpiin asemiin, mikä tuhosi protestanttien valta-asemat. Papiston ja paikallisedustajistojen komissiot lähettivät lähetyssaarnaajia protestanttien valta-alueille. Lähetystyön jälkeen väestö sai valita kääntyäkö vai poistuako maasta. Arvioiden mukaan 40 000 protestanttia päätti muuttaa maasta vuosina 1647–1652.
Katolisen sivistyksen, munkkiveljeistöjen ja luostareiden perustaminen oli pääosa Habsburgien vastauskonpuhdistusta. Jesuiitat olivat siinä pääosassa ja heidän vaikutusvaltansa laajeni keskieurooppalaisessa yhteiskunnassa erinomaisten koulujensa ansiosta ja antaessaan lähes ainoina korkeampaa koulutusta. Benediktiinit, sisterssiläiset ja augustinolaiset luostarit edistyivät myös ja heidän ylläpitämänsä koulut kilpailivat jesuiittojen kanssa.
Hovin suosiessa taiteita ja katolisen kirkon sääntökuuntia sekä uskonnollisten ja maallisten juhlien kautta, Itävallan perintömaat saivat yhteenkuuluvuuden tunteen, huolimatta hallinnon hajanaisuudesta ja heikkoudesta.
Turkkilaissota ja Wienin piiritys

Vuonna 1663 osmanit ja Habsburgit ajautuivat jälleen sotaan Transilvaniasta. Turkkilaisten uhka, joka huipentui Wienin piiritykseen vuonna 1683, sai Puola-Liettuan, Venetsian tasvalla ja Moskovan Venäjän liittymään Habsburgeihin turkkilaisten karkottamiseksi. Vuonna 1686 itävaltalaisten armeija eteni keskiseen Unkariin ja valloitti Budan. Vuoteen 1687 Osmanien valtakunta oli eliminoitu Keski-Unkarista. 1690-luvun lopulla keisarillisen armeijan komento annettiin Savoijin ruhtinas Eugenille. Hänen alaisuudessaan Habsburgien joukot saivat haltuunsa lähes koko Unkarin Karlowitzin rauhassa vuonna 1699.
Unkaria ei kuitenkaan liitetty Pyhän Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueisiin, vaikka Itävalta itse oli yksi siihen kuuluvista ruhtinaskunnista ja vaikka sen hallitsijana yleensä oli sama henkilö kuin keisarinakin. Tästä lähtien aina vuoteen 1806 saakka vallitsikin siitä erikoinen tilanne, että osa Itävallan (samoin kuin myöhemmin myös Preussin) alueista kuului samalla mainittuun, käytännössä merkityksensä menettäneeseen keisarikuntaan, osa sitä vastoin ei.
Espanjan perimyssota

Vuonna 1700 Espanjan Kaarle II:n kuolema päätti Espanjan Habsburgien suvun. Espanjan mahdin väheneminen koko 1600-luvun oli johtanut jo pienempiin sotiin vallan jakamiseksi uudelleen Euroopassa. Kilpailuasetelma johti Espanjan perimyssotaan vuosina 1701–1714. Sekä keisari Leopold I että Ranskan Ludvig XIV, Kaarle II:n lähimmät sukulaiset päättivät asettaa oman sukunsa nuoremman haaran Espanjan valtaistuimelle. Molempien täytyi ottaa huomioon myös se mahdollisuus, että joku tulevista perillisistä perisi sekä emämaan että Espanjan. Ranskan vahva keskusvalta teki Ranskan ja Espanjan mahdollisesta liitosta paljon merkittävämmän uhan kuin Habsburgien ja Espanjan liitosta. Kun kuoleva Kaarle II nimesi perijäkseen Ludvig XIV:n pojan Filipin, Englanti ja joukko muita Euroopan maita liittyivät Habsburgien puolelle.
Itävallan–Britannian liiton sodan alussa saavuttamista voitoista huolimatta liittolaiset eivät saaneet asetetuksi Itävallan arkkiherttua Kaarlea Espanjan valtaistuimelle. Sodan jatkuessa liittosuhde alkoi rakoilla, kun Leopoldin kuoleman jälkeen keisariksi valittiin vuonna 1711 hänen vanhin poikansa Kaarle VI. Habsburgien sukulinjojen yhdistyminen Kaarle VI:ssa alkoikin näyttää suuremmalta uhalta kuin sodan heikentämän Ranskan ja Espanjan mahdollinen liitto. Itävallan liittolaiset tekivät rauhan Ranskan kanssa vuonna 1713 Utrechtissa. Kun Kaarle viimein päätti vetäytyä sodasta vuonna 1714, entiset liittolaiset kääntyivät häntä vastaan ja hän sai tyytyä pieneen palkintoon: Espanjan Alankomaihin (nykyinen Belgia) ja Milanoon Italiassa.
Itävallan perimyssota 1740–1748

Habsburgien Itävalta laajeni itään Osmanien valtakunnan kustannuksella. Tästä huolimatta Kaarle VI pyrki laajempaan hallinnolliseen ja taloudelliseen järjestäytyneisyyteen kehittääkseen valtakuntansa taloutta sen pitämiseksi eurooppalaisten kilpailijoidensa tasolla. Ilman miesperillistä Habsburgien maiden yhtenäisyys oli vaarassa. Vuonna 1713 Kaarle antoi pragmaattisen sanktion, jolla hän valmisti perintömaidensa siirtämistä tyttärelleen Maria Teresialle (hallitusvuodet 1740–1780). Hinta, jonka hän joutui perintöoikeuden laajentamisesta maksamaan, oli monien hallitsijan valtaa lisäävien uudistusten hylkääminen.
Kaarlen asetus ei kuitenkaan estänyt perimyssotaa puhkeamasta hänen kuollessaan vuonna 1740. Preussi valloitti Böömin Sleesian ruhtinaskunnat samana vuonna. Vuonna 1741 Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Albert miehitti Böömin pääkaupungin Prahan Saksin ja Ranskan joukkojen avulla ja kruunautti itsensä Böömin kuninkaaksi. Tämä tasoitti tietä hänen valintaansa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 1742, mikä katkaisi Habsburgien kolmesatavuotisen otteen keisarinkruunusta.
Itävaltalaiset valloittivat Prahan takaisin ja Maria Teresia kruunattiin Böömin kuningattareksi keväällä 1743. Itävalta sai diplomaattista tukea Britannialta ja saavutti sotilaallista menestystä Keski-Euroopassa. Kun Kaarle Albert kuoli yllättäen tammikuussa 1745, hänen poikansa teki rauhan Itävallan kanssa ja lupasi tukea Habsburgien ehdokasta keisariksi. Maria Teresian puoliso Frans (hallitusvuodet 1745–1765) nostettiin keisariksi lokakuussa 1745. Lännessä sota Ranskan ja Espanjan kanssa ajautui tasapeliin ja neuvottelut johtivat Aachenin rauhaan vuonna 1748.
Maria Teresia selvisi sodasta pääasiassa menetyksittä Unkarin aatelin tuella, mutta menetti valtakuntansa taloudellisesti kehittyneimmän alueen, Sleesian Preussille. Kallis sota Ranskan kanssa oli hyödyttänyt enemmän brittien etuja Pohjois-Amerikassa kuin Itävalta oli saanut tukea Britannialta Euroopan sotakentille, joten Itävalta hylkäsi liittosuhteensa Britannian kanssa ja lähestyi Ranskaa. Uusi liittosuhde sinetöitiin Maria Teresian nuorimman tyttären Marie Antoinetten naittamisella Ranskan tulevalle kuninkaalle Ludvig XVI:lle.
ViolaWWW

| ViolaWWW |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Pei-Yuan Wei
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  9. maaliskuuta 1992
Kehitystilanne:  kehitys lopetettu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Verkkoselain
Alusta:  Unix
ViolaWWW oli yksi ensimmäisistä WWW-selaimista ja yksi suosituimmista selaimista ennen Mosaicin julkaisua. Se toimi X Window Systemin alla Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä. Sen kehittäjä oli Pei-Yuan Wei Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä.
ViolaWWW:n ensimmäiset versiot, jotka tunnettiin vain nimellä Viola, eivät tukeneet Internetiä. Wei sai ajatuksen tehdä oman versionsa Applen HyperCard-hypertekstiohjelmasta. Viola 0.8 julkaistiin vuonna 1991. Vuonna 1992 Wei kuuli Tim Berners-Leen World Wide Web -projektista, ja muutti Violan WWW-selaimeksi, ja uudelleennimesi sen ViolaWWW:ksi.
ViolaWWW:ssä oli monia innovatiivisia, aikaansa edellä olevia ominaisuuksia, jotka standardoitiin vasta paljon myöhemmin. Se tuki asiakasohjelman puoleisia komentosarjoja, objektien upottamista sivuun, ja sivun ulkoasun muuttamista tyylitiedoston avulla.
ViolaWWW oli myös yhtenä kiistan kohteena Microsoftin ja Eolasin välisessä oikeusjutussa vuonna 2005. Eolas haastoi Microsoftin oikeuteen väittäen, että Internet Explorer käyttää Eolasin patentoimaa tekniikkaa objektien upottamiseksi WWW-sivuihin. Microsoft käytti ViolaWWW:tä osoittaakseen, että objektien upotusta oli tehty samalla tekniikalla jo ennen Eolasin patenttihakemusta.
Käännös suomeksi
Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997 olivat 11. alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Malesiassa 16. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 1997.
Maailmanmestaruuden voitti Argentiina, joka kukisti loppuottelussa Uruguayn 2–1. Pronssia sai Irlanti voitettuaan pronssiottelussa Ghanan 2–1. Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Uruguayn Nicolás Olivera ja maalikuninkuuden voitti Brasilian Adaílton.
Japaninliito-orava

| Japaninliito-orava |
| --- | --- |
 Japaninliito-orava Uenon eläintarhassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha
Heimo::  Oravat Sciuridae
Alaheimo::  Varsinaiset oravat Sciurinae
Tribus::  Pteromyini
Suku::  Pteromys
Laji::  momonga
Kaksiosainen nimi
 Pteromys momonga  Temminck, 1844 
Katso myös
   Japaninliito-orava Wikispeciesissä   Japaninliito-orava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Japaninliito-orava (Pteromys momonga) on Japanissa kotoperäinen oravalaji.
Japaninliito-orava on 14-20 cm pitkä. Sillä on huomiota herättävät suuret pyöreät silmät. Se levittää raajansa ja liitää 20-30 metriä. Liitopoimu ulottuu polvesta ranteeseen, mutta sen sijaan takajalkojen välissä tai hännäntyvessä ei ole liitopoimua.
Japaninliito-oravat elävät metsäisissä vuoristoissa  Honshūn, Shikokun ja Kyūshūn saarilla.  Ne rakentavat pesänsä  tyypillisesti männyn tai kuusen oksan ja rungon yhtymäkohtaan.
Vitelijärvi (eteläinen)

| Vitelijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°43′54″N, 24°12′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  Vitelijärvenoja Iso-Miekkaan 
Järvinumero:  35.743.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,6 m  
Rantaviiva:  1,418 km  
Pinta-ala:  5,629 ha  
Saaria:  ei saaria  
 fiVitelijärvi 
Vitelijärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Vitelin kulmakunnalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee kaakkoispäässä pitkässä laaksossa, sijaitsevat laakson kaksi muutakin järveä: Ylä-Viteli ja pohjoisempi Vitelijärvi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sillä on kaksi kapeaa lahtea. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Hirsilästä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueeseen (35.74), jonka Taipaleenjoen aluelaosan alueeseen (35.743) järvi kuuluu.  Järven vedenpinnan korkeus on 151,6 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä metsä- tai suo-ojaa. Valuma-alueen yläpuolella sijaitsevasta toisesta Vitelinjärvestä siihen tulee laskuoja. Ojalla on pudotusta vain 0,1 metriä. Järven oma laskuoja Vitelijärvenoja laskee yli kilometrin päässä Iso-Miekkaan. Vaikka ojalla on pudotusta 6,7 metriä, virtaa se hitaasti meanderoiden. Vesireitti jatkaa Lukkarinojaa myöten Pikku-Miekkaan ja siitä Sääksjärveen.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa laskuoja nimi oli Nuijanoja.
Viola (juusto)

Valion Viola-logo
Viola-tyttö vanhassa pakkauksessa.
Viola on Valion rekisteröimä tavaramerkki. Ensimmäinen Viola-tuote oli voijuusto eli levitettävä sulatejuusto, joka tuli markkinoille vuonna 1934. Viola sulatejuustoa pakattiin vuosien saatossa folioon ja kartonkiin, pyöreään kartonkirasiaan, puu- ja lasipurkkeihin sekä lopulta muovirasiaan. Viola-nimellä markkinoitu juusto muuttui sittemmin tuorejuustoksi. Viola-tuotemerkillä on myyty myös valmiskeittoja. Viola-sulatejuuston tunnusmerkkinä ollut Viola-tyttö on koristanut Valion pakkauksia vuosikymmenten ajan.
Vuonna 2006 Valio uudisti Viola-brändiä Suomessa, ja Viola-tytön korvasi mainonnassa Villa Viola -talo ja pakkauksissa kukkakuosi. Samassa yhteydessä Suomen markkinoilta lopetettiin Viola-sulatejuustot, ja brändin alle siirrettiin Valion tuorejuustovalikoima  (entinen Valio Hovi).  Vuonna 2007 Valion feta nimettiin Viola-salaattijuustoksi  kreikkalaisen fetajuuston saatua EU:n alkuperämaasuojan. Nykyään Valio Violan tuotevalikoimaan kuuluu myös valmiita keittoja.
Viola-sulatejuustot lanseerattiin Neuvostoliitossa vuonna 1956. Venäjällä Viola-tyttö on edelleen käytössä, ja tuotevalikoimassa on nykyään sulatejuustojen lisäksi myös tuorejuustoja . Valio Viola oli sulatejuustojen markkinajohtaja sekä Pietarissa että Moskovassa vuonna 2009.
Japaninlokki

| Japaninlokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Lokit Laridae
Suku::  Lokit Larus
Laji::  crassirostris
Kaksiosainen nimi
 Larus crassirostris  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Japaninlokki Wikispeciesissä   Japaninlokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Japaninlokki (Larus crassirostris) on itäaasialainen lokki. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidän rannikon, muun muassa Sahalinin ja Kuriilit, Japanin, Korean ja Kiinan itärannikon. Lokki on vaeltanut muutaman kerran Länsi-Alaskaan. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Nagasakista 1828.
Lajin ääntely muistuttaa kissan nau'untaa, mistä juontavat juurensa sen japaninkielinen nimi umineko (jap. 海猫, ”merikissa”) ja koreankielinen nimi gwaeng-yi (kor. 괭이갈매기, ”kissalokki”).
Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2003

Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2003 olivat 14. nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Kisat pelattiin Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa 27. marraskuuta – 19. joulukuuta.
Turnaukseen osallistui 24 joukkuetta, jotka pelasivat ensin kuudessa neljän joukkueen alkulohkossa. Jatkoon pääsivät kunkin lohkon kaksi parasta sekä neljä parasta lohkokolmosta, ja tämän jälkeen jatkettiin cup-systeemillä.
Mestaruuden voitti Brasilia. Se voitti Abu Dhabissa pelatussa loppuottelussa Espanjan 1–0. Loppuottelun ainoan maalin teki Fernandinho. Pronssille sijoittui Kolumbia, joka voitti pronssiottelussa Argentiinan 2–1.
Jaun vankila

Jaun vankila (virallisesti Jaun uudistus- ja kuntoutuskeskus, aiemmin Rangaistus- ja kuntoutuskeskus) on Bahrainissa Manaman eteläpuolella Jaun (Jaww/Jaw/Jua/Djaww) kylän lähellä sijaitseva vankila. Se on Bahrainin suurin vankila. Jaun vankila koostuu seitsemästä rakennuksesta. Vankilassa on 1 201 vankipaikkaa. Syyskuussa 2013 sinne oli viranomaisten mukaan kuitenkin sijoitettu 1 608 vankia eli liikaa. Heistä 62 oli alaikäisiä eli 15–18-vuotiaita. Jaun vankilassa pidetään myös ihmisiä, jotka on tuomittu poliittisista syistä. Bahrainin valtion perustaman Vankien ja pidätettyjen ihmisoikeuskomission (PDRC) mukaan noin puolet Jaun vangeista oli joutunut vankilaan "mellakoinnin" vuoksi.
Vangittujen huono kohtelu, kidutus ja surmat

Syyskuussa 2013 oikeusasiamies oli huolissaan siitä, ettei vankilassa kirjattu minnekään muistiin voimankäytön määrää ja muotoja, jotka kohdistettiin yksittäisiin ihmisiin ennen kuin tilanne paheni. Kymmenet vankilan huonoista oloista valittaneet vangit saivat vammoja, kun turvallisuusjoukot vuonna 2013 pahoinpitelivät heitä kyynelkaasulla japampuin.
Virkailijat surmasivat lokakuussa 2014 pahoinpitelemällä 36-vuotiaan vankina olleen Hasan al-Shaikhin.
Maaliskuussa 2015 vankilassa oli mellakoita, joka alkoivat henkilökunnan ja vankien välillä vieraiden tapaamishuoneessa. Vangit häätivät henkilökunnan useista rakennuksista. 10. maaliskuuta mellakkapoliisi, johon kuului myös pakistanilaisia ja jordanialaisia vartijoita, pakotti vangit selleihin tyhjentämällä kyynelkaasukanistereita rakennusten sisään. Poliisi pahoinpiteli ihmisiä pampuilla, kypärillä ja pöydänjaloilla. Vangittuna ollut kertoi ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchille, että seuraavien viikkojen ajan vangit pakotettiin pihalle telttoihin, joissa heitä kidutettiin ruumiillisesti ja henkisesti nöyryyttämällä. Vartijat pahoinpitelivät vankeja, pakottivat heidät alushoususilleen, kävelemään siksakkia kasteltuina jääkylmässä vedessä ja toistamaan hallitusta kannattavia iskulauseita. Vartijat pakottivat vankeja laittamaan sukkia suuhun, ajelivat joiltakin hiukset pois ja nimittelivät syrjivästi. Vammoista ja kyynelkaasusta on todisteina luvattomalla kännykällä otettuja valokuvia. HRW:n toukokuussa julkaisema raportti vaati vakavista väärinkäytösepäilyistä välitöntä riippumatonta tutkintaa.
Bahrainin ihmisoikeus- ja demokratiainstituutin (BIRD) vuonna 2015 julkaisema raportti kertoo viranomaisten nöyryyttäneen vankeja, estäneen unensaannin, ruoansaannin, harjoittaneen ruumiillista väkivaltaa ja olevan syyllinen vankien katoamisiin.
Vankilaan hyökkäsi 1. tammikuuta 2017 aseistautunut ryhmä, surmasi heitä estelleen poliisin ja vapautti vankeja. Sisäministeriön mukaan paenneet olivat tuomittuja terroristeja.
Jaun vankilaan joutuminen poliittisista syistä

Bahrainin ihmisoikeuskeskuksen (BCHR) entinen johtaja ja ihmisoikeuksien puolustajia puolustavan Front Line Defendersin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan entinen koordinaattori Abdulhadi Al-Khawaja on vankina Jaun vankilassa osallistumisesta kansanvaltaa vaatineisiin mielenosoituksiin vuonna 2011. Viranomaiset pidättivät hänet 9. huhtikuuta 2011, ja hänet ja 9 muuta aktivistia tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. al-Khawajan vaimo twiittasi 5. helmikuuta 2018, että al-Khawajaa oli pahoinpidelty vankilassa niin, että hän oli joutunut sairaalaan. Front Line Defendersin jäsenet vaativat hänen vapauttamistaan kuukausittain Bahrainin Lontoon suurlähetystön edessä.
Oikeus tuomitsi 21. helmikuuta 2018 Bahrainin ihmisoikeuskeskuksen puheenjohtajan, ihmisoikeuspuolustajan ja bloggarin Nabeel Rajabin viideksi vuodeksi vankilaan "Bahrainin sisäministeriön loukkaamisesta" , koska hän arvosteli Twitterissä Jaun vankilassa harjoitettua kidutusta sekä "loukkasi Saudi-Arabiaa", koska hän arvosteli Saudi-Arabian ja sen liittolaisten pommituksia Jemeniin, jossa on sisällissota. Hän on istui heinäkuusta 2017 kahden vuoden vankeustuomiota Jaussa ”huhujen ja väärän informaation levittämisestä" arvosteltuaan ulkomaisessa televisiohaastattelussa viranomaisten Bahrainissa tekemiä ihmisoikeusrikoksia.
Jaunjelgava

| Jaunjelgava |
| --- | --- |

 vaakuna
 Jaunjelgava
 Koordinaatit: 56°37′3″N, 25°5′0″E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Jaunjelgava
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,1 km²
Väkiluku (2020)  ():  1 910
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.jaunjelgava.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jaunjelgava (saks. Friedrichstadt) on kaupunki Latviassa Väinäjoen vasemmalla rannalla Selonian historiallisella alueella, noin 80 kilometriä Riian kaakkoispuolella. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1647. Vuonna 2020 siellä oli 1 910 asukasta.
Historia

Jaunjelgavan historia juontaa juurensa 1200-luvulle, jolloin saksalaisten ristiretkeläisten tuhoaman Sēlen linnan paikalle, vesireitin varrelle, alkoi muodostua asutusta. Kuurinmaan herttua Friedrich Kettler myönsi sille kaupunginoikeudet vuonna 1590. 1600-luvulla kaupunki tuhoutui maan tasalle Ruotsin ja Puolan sodassa, mutta herttuan leski perusti sen uudelleen vuonna 1647 ja antoi sille aviomiehensä muistoksi nimen Friedrichstadt. Kaupunkia ovat sittemmin hävittäneet sotien lisäksi rutto- ja koleraepidemiat, tulipalot ja tulvat. Historiansa aikana Jaunjelgava on tunnettu myös nimillä Sērene, Jelgaviņa, Lubu Jelgava, Jaunpilsēta ja Jauno Rīga.
1800-luvun alussa Jaunjelgava oli kooltaan Latvian toiseksi suurin kaupunki Riian jälkeen. Vuonna 1861 avattiin rautatieyhteys Riiasta Väinänlinnaan, jolloin Jaunjelgava menetti merkityksensä satamana. Ensimmäiseen maailmansotaan asti Jaunjelgava oli ainoa paikka Baltiassa, jossa väestön absoluuttinen enemmistö oli juutalaisia.selvennä
Jaunjelgava kärsi pahoja vaurioita ensimmäisessä maailmansodassa, koska se sijaitsi taistelulinjalla. Yli tuhat rakennusta tuhoutui. Sodan jälkeen kaupunkiin alettiin perustaa tehtaita, ja sen asukkaat harjoittivat pääasiassa maataloutta ja kauppaa. Toisen maailmansodan jälkeen Jaunjelgavaan perustettiin mm. sairaala, päiväkoti ja leipomo. Vuosina 1950–1956 Jaunjelgava oli Jaunjelgavan piirin keskus. Vuodesta 1967 alkaen kaupunki oli osa Aizkrauklen piiriä, kunnes Jaunjelgavan kunta perustettiin vuonna 2009 osana Latvian aluehallintouudistusta aiemmista Jaunjelgavan kaupungista sekä Secen, Sērenen, Staburagan ja Sunāksten seurakunnista. Kaupungin historiallinen keskusta on peräisin 1600–1900-luvuilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaunjelgava Wikimedia Commonsissa
Jaunjelgavan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (latviaksi)
Jjimjilbang

Jjimjilbangin kyltti Apgujeongissa Soulissa.
Jjimjilbangin huone.
Tyttö jjimjilbangissa.
Jjimjilbang (kor. 찜질방, hanja 찜질房) on suuri, sukupuolieroteltu korealainen kylpylä, johon kuuluu muun muassa kuumavesialtaita, suihkuja, korealaisia saunoja ja hierontapöytiä. Koreankielinan sana Jjimjil tarkoittaa lämmitystä. Muulla rakennuksessa tai muissa kerroksissa on tavanomaisesti oleskelualueita, snack-baari, lämmitetty ondol-lattia oleskeluun ja nukkumiseen, TV-alue, harjoitteluhuone, jäähuone, lämmitetty suolahuone, PC bang, noraebang ja nukkumisalue punkkien tai mattojen kanssa. Jjimjilbangeissa on monesti erilämpöisiä huoneita jokaiselle käyttäjälle sopivassa lämpötilassa. Seiniä koristavat erilaiset puut, mineraalit, kiteet, kivet ja metallit.
Monet jjimjilbangit ovat auki 24 tuntia vuorokaudessa, ja ne ovat suosittu viikonlopunviettopaikka korealaisille perheille. Hinta on noin 6 000–10 000 Etelä-Korean wonina, ja kävijä voi nukkua jjimjilbangissa yön yli ja nauttia kylpylästä ja saunoista.
Aiheesta muualla

Sleep, Eat, and Bathe - Experience a Jjimjilbang in Seoul (Arkistoitu – Internet Archive) english.visitkorea.or.kr (englanniksi)
Wahlberg

Wahlberg on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alfred Wahlberg (1834–1906), ruotsalainen maisemamaalari
Anders Wahlberg, suomalainen rakennusmestari
Ari Wahlberg (s. 1967), suomalainen muusikko
C. F. von Wahlberg (1847–1920), suomalainen lääkäri
Claes Wahlberg (1917–1999), suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos
Donnie Wahlberg (s. 1969), yhdysvaltalainen laulaja-näyttelijä
Elisabeth Tarras-Wahlberg (o.s. von Engelhardt, s. 1950), ruotsalainen hovimarsalkka
Johan August Wahlberg (1810–1856), ruotsalainen eläin- ja kasvitieteilijä
Johannes Wahlberg (1895–1951), suomalainen sisätautilääkäri ja professori
Karl Wahlberg (1874–1934), ruotsalainen curlingpelaaja
Karoliina Wahlberg (1851–1912), suomalainen pitsinnyplääjä
Marianne Wahlberg (1917–2005), ruotsalainen poliitikko
Mark Wahlberg (s. 1971), yhdysvaltalainen laulaja-näyttelijä
Nils Erik Wahlberg (1885–1977), amerikansuomalainen autosuunnittelija
Salli Parikka Wahlberg (s. 1952), suomalainen kuvataiteilija
Timotheus Wahlberg (1791–1833), suomalainen kappalainen ja päiväkirjan pitäjä
Eläin- ja kasvilajit

Epomophorus wahlbergi eli epolettihekko tai epolettilepakko
Hieraaetus wahlbergi eli sirokotka
Nitella wahlbergiana eli tupsusiloparta
Silene wahlbergella eli pahta-ailakki