stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Austen-konepistooli

| Austen |
| --- | --- |

Tyyppi:  Massasulkuinen konepistooli
Valmistaja:  Diecasters Ltd, W. T. Carmichael Ltd
Valmistusmaa:  Australia
Valmistusvuodet:  1942 - 1944
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum/Luger
Aseen pituus:  552 mm / 732 mm
Piipun pituus:  198 mm
Paino (tyhjänä):  3,92 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  32 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  n. 365 m/s
Teoreettinen kantama:  n. 150 m
Tulinopeus (laukausta/min):  500 lks/min
Austen (lyh. Australian Sten) on Australiassa  toisen maailmansodan aikana valmistettu konepistooli. Austenin rakenne on yhdistelmä brittiläisen Sten- ja saksalaisen MP-40 -konepistoolin rakenteesta.
Australialaisten joukkojen Pohjois-Afrikassa sotasaaliiksi saamia MP-40 -konepistooleja kuljetettiin Lithgowin asetehtaalle Austenin kehittelyjä varten. Asetta valmistettiin vuosien 1942 - 1944 aikana Mk I -mallina 19 914 ja Mk II -mallina 200 kappaletta.
Australialaiset joukot eivät pitäneet aseesta ja suosivat sen sijaan Owen-konepistoolia.
Aiheesta muualla

Austen Mark 1, Thompson M1928A1 ja Owen Mark 1-43
Caterina Chinnici

| Caterina Chinnici |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä (2023–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1954 (ikä 70) Palermo, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Forza Italia
Muut puolueet:  Demokraattinen puolue (2014–2023)
Caterina Chinnici (s. 5. marraskuuta 1954 Palermo, Italia) on italialainen poliitikko. Chinnici edustaa Forza Italia -puoluetta. Aikaisemmin Chinnin on edustanut demokraattista puoluetta. Chinnici on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Brügger & Thomet MP9

| MP9 |
| --- | --- |

Tyyppi:  konepistooli
Valmistaja:  Brügger & Thomet
Valmistusmaa:   Sveitsi
Valmistusvuodet:  2001–
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum 6.5×25mm CBJ .45 ACP (MP45)
Aseen pituus:  523 mm
Piipun pituus:  130 mm
Paino (tyhjänä):  1,4 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  15, 20, 25 tai 30 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  400 m/s
Tehokas kantama:  100 m
Tulinopeus (laukausta/min):  900
MP9 (saks. Maschinenpistole 9mm) on sveitsiläinen konepistooli, jonka suunnittelija ja valmistaja on Brügger & Thomet. MP9 on paranneltu versio Steyr TMP:stä, jonka oikeudet Brügger & Thomet osti Steyriltä. MP9 on muun muassa Sveitsin asevoimien käytössä. Ase sopii kompaktin kokonsa ja kevyen painonsa ansiosta lainvalvontaryhmien ja erikoisoperaatioyksiköiden käyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brügger & Thomet MP9 Wikimedia Commonsissa
Herbert Dorfmann

| Herbert Dorfmann |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Brixen, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Südtiroler Volkspartei
Aiheesta muualla
www.herbert-dorfmann.eu
Herbert Dorfmann (s. 4. maaliskuuta 1969 Brixen, Italia) on italialainen poliitikko. Dorfmann edustaa Südtiroler Volkspartei-puoluetta. Dorfmann on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Nolla käytöksessä

| Nolla käytöksessä> Zéro de conduite |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean Vigo
Käsikirjoittaja:  Jean Vigo
Tuottaja:  Jean Vigo
Säveltäjä:  Maurice Jabert
Kuvaaja:  Boris Kaufman
Leikkaaja:  Jean Vigo
Lavastaja:  Henri Storck
Pääosat:   Louis Lefebvre  Gérard de Bedarieux  Gilbert Pruchon 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Gaumont  Arqui Films 
Levittäjä:  Gaumont
Ensi-ilta:   7. huhtikuuta 1933  Suomi: 14. joulukuuta 1962 
Kesto:  47 min.
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nolla käytöksessä (Zéro de conduite) on Jean Vigon ohjaama ranskalainen elokuvaklassikko vuodelta 1933. Se on anarkistinen kuvaus sisäoppilaitoksen ankaraa kuria vastaan kapinoivista koulupojista. Elokuvan tunnetuimpia kohtauksia on poikien tyynysota makuuhuoneessa. Ranskassa elokuva joutui sensuurin kynsiin anarkisminsa ja auktoriteetteja halveksivan asenteensa takia ja pääsi julkiseen levitykseen vasta toisen maailmansodan jälkeen.
Elokuvalla on ollut suuri vaikutus etenkin ranskalaisen elokuvan uuteen aaltoon. Selkeimmin sen vaikutuksen voi nähdä François Truffaut’n 400 kepposessa (1959) ja Lindsay Andersonin elokuvassa Jos... (1968).
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Nolla käytöksessä oli mukana  heistä kahdentoista listalla. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean Dasté  | … |  valvoja Huguet   |
|  Robert le Flon  | … |  valvoja Pète-Sec   |
|  Du Verron  | … |  päävalvoja   |
|  Delphin  | … |  rehtori   |
|  Léon Larive  | … |  professori   |
|  Madame Émile  | … |  äiti Haricot   |
|  Louis de Gonzague  | … |  prefekti   |
|  Raphaël Diligent  | … |  palomies   |
|  Louis Lefebvre  | … |  Caussat   |
|  Gilbert Pruchon  | … |  Colin   |
|  Coco Golstein  | … |  Bruel   |
|  Gérard de Bédarieux  | … |  Tabard   |
Vaasanseudun Uusyrityskeskus Startia

Vaasanseudun Uusyrityskeskus Startia (ruots. Vasaregionens Nyföretagscentrum Startia, engl. Vaasa Region Enterprise Agency Startia) on yksi Suomen 31 uusyrityskeskuksesta. Keskus kuuluu Suomen Uusyritykset ry verkostoon, joka toimii lähes 200 kunnan alueella.
Yrityksen perustamista suunnitteleva voi tulla Startiaan saadakseen apua oman liiketoiminnan käynnistämiseen ja sen jatkokehittämiseen. Startian tarjoama apu on luottamuksellista ja maksutonta. Startian avulla tuleva yrittäjä saa tehdä oman liiketoimintasuunnitelman, jonka kautta yritysidean elinkelpoisuus selvitetään.
Vuodesta 2008 Startia on ollut osa Vaasanseudun Kehitys Oy VASEKia, ja Startian johtajana on vuodesta 2010 toiminut Tommi Virkama. Startia palvelee vuosittain yli 700 yrityksen perustamista harkitsevaa asiakasta. Työttömien osuus asiakaskunnasta on noin neljäsosa. Yrityksiä perustavat etenkin työssäkäyvät, mutta myös nuoret vastavalmistuneet. Myös sivutoiminen yrittäjyys tai kevytyrittäjyys on yleistynyt.
Vuonna 2021 Vaasan seudulle perustettiin Startian avulla 196 uutta yritystä ja perustamisneuvontaa sai kaiken kaikkiaan 753 alkavaa yrittäjää. Startian yhteistyö elinkeinoelämän, viranomaisten, oppilaitosten ja yrittäjien etujärjestöjen kanssa on aktiivista.
Historia

Startia perustettiin Suomen lamavuosien aikana. 1990-luvun alkuvuosina yritysten konkurssien määrä lisääntyi voimakkaasti. Yritysten kaatuminen ja heikko taloustilanne aiheutti työttömyyden, joka nousi pahimmillaan 19 prosenttiin. Ajatus konkreettisesta yrittäjyyden edistämisestä oli vasta rantautunut Suomeen, ja uusyrityskeskuksen toiminta oli muutamalla paikkakunnalla jo käynnissä. Kun Startia perustettiin syyskuussa 1992 silloisen Merenkurkun Innovaatiokeskus Merinovan yhteyteen, oli tarkoituksena saada osa laman lyömästä työväestöstä suuntautumaan yrittäjyyteen. Silloin lähes sata prosenttia Startian asiakkaista oli työttömiä.
Startian johtajat:
| --- | --- |
Lauri Luopajärvi: 1992-1994
Yrjö Halttunen: 1994-1997
Raimo Mansikkamäki: 1997-2010
Tommi Virkama: 2010-
Uudet uskonnolliset liikkeet

Krishna-liikkeen jäsen Moskovassa.
Uudet uskonnolliset liikkeet tai uususkonnot ovat suhteellisen nuoria, joko alkuperältään uusia uskonnollisia liikkeitä, vaihtoehtoisen henkisyyden muotoja tai perinteisistä uskonnoista eronneita lahkoja. Eri tutkijat määrittelevät vaihtelevasti uususkontoihin kuuluviksi joko toisen maailmansodan jälkeen syntyneet liikkeet, 1900-luvun alun jälkeen syntyneet tai joskus sellaiset paljon vanhemmatkin liikkeet, jotka ovat tulleet merkittäviksi kuitenkin vasta 1900-luvulta alkaen. Uusia uskontoja on syntynyt aina historian aikana, mutta nykyaikana niiden määrä on kasvanut ennennäkemättömän nopeasti.
Historia ja alkuperä

Enemmistö uusista uskonnoista on vanhempien uskontojen tuoreita muunnelmia, jotka ovat levinneet uusiin paikkoihin. Suuri osa on länteen levinneitä idän tai Lähi-idän uskontoja, mihin on osaltaan vaikuttanut vuoden 1945 jälkeen tapahtunut suuri muuttoliike idästä länteen. Länsimaissa on myös säilynyt ja kukoistanut 1500-luvulta lähtien vaihtoehtoinen uskonnollinen perinne, jota on kutsuttu esimerkiksi okkultismiksi tai länsimaiseksi esoteriaksi.
Lähtökohdat ja pyrkimykset

Useimmat nykyajan uususkonnot syntyvät yhdistelemällä eri uskonnollisia perinteitä. Ne syntyvät olemassa olevissa uskonnoissa, joihin kuuluu kuitenkin vähemmistöliikkeitä, jotka aloittavat uuden ilmiön. Vanhoihinkin perinteisiin pohjautuvat uususkonnot ovat samalla seurausta kaikissa uskonnoissa tapahtuvista muutoksista, joilla ne sopeutuvat uuteen aikaan ja uusiin kannattajiin. Uususkonnoilla on erilaisia pyrkimyksiä: ne voivat pyrkiä hidastamaan muutosta ja säilyttämään vanhaa, nostamaan kunniaan unohdettuja opetuksia tai kytkemään perinteeseen uusia opetuksia. Jotkin niistä lähtevät kokonaan omiin suuntiinsa.
Vakiintuminen ja asema

Useimmat uususkonnot ovat pieniä ja lyhytikäisiä, eikä niillä ehdi olla pitkäaikaista vaikutusta yhteiskuntaan. Moni niistä on edelleen kehitysvaiheessa, jossa ne muuttuvat nopeasti ja kokeilevat uusia muotoja niin järjestäytymisen, moraalin sekä pelastuksen ja valaistumisen mahdollisuuksien suhteen. Tämän häilyvyytensä seurauksena ne kohtaavat usein arvostelua vakiintuneiden uskontojen taholta. Jotkut ovat huolissaan myös uusien uskontojen vaikutuksista yhtenäiseen yhteiskuntarakenteeseen ja lain valvoman uskonnon moraalin toteutumiseen. Uususkontoja onkin pyritty torjumaan monissa maissa ja kulttuureissa, etenkin niissä yhteyksissä kun jokin niistä osoittautuu väkivaltaiseksi tai lainvastaiseksi. Uususkontoja kutsutaan joskus kulteiksi, usein kielteisessä merkityksessä.
Ryhmittely

Uususkonnot voidaan ryhmitellä esimerkiksi sen mukaan, mihin ne pohjautuvat:
Kristinuskoon pohjautuvat liikkeet
Juutalaisuuteen pohjautuvat liikkeet
Islamiin pohjautuvat liikkeet
Zarathustralaisuuteen pohjautuvat liikkeet
Intian uskontoihin pohjautuvat liikkeet
Itä-Aasian uskontoihin pohjautuvat liikkeet
Alkuperäis- ja pakanaperinteisiin pohjautuvat liikkeet
Länsimaiseen esoteriaan ja new age -perinteeseen pohjautuvat liikkeet
Moderniin länsimaiseen kulttuuriin pohjautuvat liikkeet
Uskontotutkijat J. Gordon Melton ja Robert Moore ovat järjestäneet uususkonnot ”perheisiin” sen mukaan, mitä ajatusmaailmaa, elämäntapaa ja perintöä ne edustavat:
Myöhempien aikojen pyhien perhe: Joseph Smithin ilmoituksiin uskovat liikkeet, kuten mormonit
Kommunaalinen perhe: yhteisöasumista korostavat liikkeet
Metafyysinen perhe: 1800-luvun New Thought -liikkeen ajatuksiin perustuvat liikkeet, jotka korostavat ihmisen kykyä päättää terveydestään, vauraudestaan ja onnestaan oikeanlaisen ajattelun ja asenteen avulla
Spiritualistinen perhe: yliluonnollista, paranormaalia ja salattua korostavat liikkeet, joita ovat esimerkiksi New Age, ufouskonnot ja teosofia
Muinaisen viisauden perhe: muinaisten aikojen okkultistista tietoa korostavat liikkeet
Maaginen perhe: rituaalimagiaa sekä luonnollisia ja yliluonnollisia voimia käyttävät liikkeet, kuten Golden Dawn, druidismi ja wicca
Itäinen perhe: itämaisiin uskontoihin pohjautuvat liikkeet, joissa on usein guruja, tekniikoita, harjoituksia ja filosofioita
Lähi-idän perhe: juutalaisuuteen, kristinuskoon ja islamiin pohjautuvat liikkeet
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Kristinuskoon pohjautuvia

Myöhempien aikojen pyhien liike
MAP-kirkko
Jehovan todistajat
Rastafari
Yhdistymiskirkko
Menestysteologia
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Juutalaisuuteen pohjautuvia

Kabbalah Centre
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Islamiin pohjautuvia

Nation of Islam
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Intian uskontoihin pohjautuvia

Ananda Marga
Transsendenttinen meditaatio
Krishna-liike
Sahaja-jooga
Äiti Amma
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Itä-Aasian uskontoihin pohjautuvia

Tenrikyō
Cheondogyo
Falun Gong
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Alkuperäis- ja pakanaperinteisiin pohjautuvia

Lastikultit
Druidismi
Santeria
Candomblé
Native American Church
Uussamanismi
Umbanda
Uuspakanuus
Uusnoituus
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Länsimaiseen esoteriaan ja New Age -perinteeseen pohjautuvia

Länsimainen esoteerisuus
New Age
Ruusuristiläisyys
Vapaamuurarit
Spiritismi
Teosofia
Golden Dawn
Thelema
Antroposofia
G. I. Gurdjieff
Satanismi
Uusia uskonnollisia liikkeitä > Moderniin länsimaiseen kulttuuriin pohjautuvia

Urantia
Ufouskonnot
Skientologia
Apokalyptiikka ja millenarismi
Raëlilaisuus
Heaven’s Gate
Kirjallisuutta

Niemelä, Jussi (toim.): Vanhat jumalat, uudet tulkinnat. Näköaloja uusiin uskontoihin Suomessa.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, uskontotieteen laitos, 2001.  ISBN 951-45-9890-3
Rudolf Steiner, Goetheanum, 1928. Antroposofisen liikkeen keskus Sveitsissä.
Vahvuudettomat silmälasit

Vahvuudettomat silmälasit, tunnettu myös nimillä feikkilasit ja nollalasit ovat silmälasit, joissa ei ole liki- eikä pitkänäköisyyttä korjaavaa vahvuutta. Ne on tarkoitettu henkilölle, jolla ei ole näön heikkoutta, johon vahvuudelliset silmälasit oletettavasti auttaisivat. Tyypillisesti ne ovat erityisen suuret ja huomattavat lasit. Niiden pinta voi olla heijastamaton. Niiden käyttö on tullut muotiinkin. Tyypillisimmin niiden tarkoituksena on lähinnä asusteena toimiminen, kenties heikkonäköisten silmälasimuodin seuraaminen, mutta jotkut hammaslääkärit ja -hoitajat käyttävät niitä suojatakseen silmiään roiskeilta, joskus niiden käyttöä on puollettu silläkin, että ne suojaavat silmiä esimerkiksi hiekalta, ja joskus näyttelijä, jolla on hyvä näkö, käyttää nollalaseja näytellessään silmälasien käyttäjää. Nykyään feikkilasien käyttö pelkässä ulkonäkömielessä on varsinkin nuorten naisten suosiossa, mutta sellaiseen tarkoitukseen suunniteltuja laseja on saatavilla myös nimenomaan miehille suunnattuja. Feikkilaseissakin voi olla UV-suoja, voimakas antireflex-pinnoite ja kovapinta. Feikkilaseja myyvät paljolti samat liikkeet kuin vahvuudellisiakin silmälaseja. Niitä myydään myös vaate- ja koruliikkeissä mutta nämä eivät ole yhtä laadukkaita kuin optikkoliikkeiden myymät. Erilliset aurinkolasit ovat yleensä vahvuudettomat; monet vahvuudellisten lasien käyttäjät käyttävät aurinkolasien sijasta tavallisia silmälaseja ja niihin kiinnitettäviä himmentimiä.
Uskonto Nepalissa

Nepal on uskonnollisesti monimuotoinen valtio, jossa enemmistö väestöstä on hinduja. Maan kuningasta palvottiin pitkään hindujumala Vishnun ruumiillistumana, kunnes maasta tuli 2000-luvun ensi vuosikymmenen lopulla tasavalta, jossa lainsäädäntö takaa uskonnonvapauden. Sitä ennen Nepal oli maailman ainoa valtio, jossa hindulaisuus oli virallinen valtionuskonto. Nepalin vuonna 2015 hyväksyttyyn perustuslakiin kirjattiin, ettei maalla ole valtionuskontoa.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 81,3 prosenttia Nepalin väestöstä oli hindulaisia, 9 % buddhalaisia, 4,4 % muslimeita, 3 % kiratisteja (paikallisen kansan etninen uskonto), 1,4 % kristittyjä ja 0,9 % muita uskontoja tai uskonnottomia.
Nepalin eri kansoilla on myös itsenäisiä uskonnollisia piirteitä. Esimerkiksi buddhalaiset newarit valitsevat kulttuurinsa mukaisesti kumarin eli nuoren tytön, jota he kunnioittavat jumalattarena, kunnes tämä vuotaa verta. Kun kumari haavoittuu tai hänellä alkaa kuukautiset, tulee kumariksi valita uusi tyttö.
Buddhalaisuus

Buddha Siddhartha Gautama syntyi Lumbinissa, joka sijaitsee nykyisen Nepalin alueella. Alueelta on löytynyt maailman vanhin buddhalainen temppeli, joka on ajoitettu 500-luvulle ennen ajanlaskun alkua. Lumbini on tärkeimpiä Buddhan elämään liittyviä paikkoja ja merkittävä pyhiinvaelluspaikka.
Vuonna 2007 Nepalin pohjoisosasta löytyi lähes pystysuorasta kalliosta luolasto. Sieltä löytyi runsaasti Buddhan elämää esittäviä kuvia, jotka ovat peräisin jopa 1300-luvulta, sekä musteella, hopealla ja kullalla maalattuja tiibetinkielisiä käsikirjoituksia ja esikristillisen aikakauden keramiikan sirpaleita.
Politiikka ja lainsäädäntö

Vuonna 2015 hyväksytyn perustuslakinsa mukaan Nepalissa ei ole valtionuskontoa, mutta valtio pyrkii suojelemaan "muinaisista ajoista saakka harjoitettua uskontoa" ja käännyttäminen on kiellettyä. Perustuslaki myös tekee hindujen pyhästä eläimestä lehmästä maan kansalliseläimen. Perustuslaki on saanut kritiikkiä osakseen useilta ryhmiltä. Hindunationalistit ovat arvostelleet sitä, että hindulaisuus ei enää ole valtionuskonto. Kristityt uskovat käännyttämisen kieltävän lakipykälän olevan suunnattu heitä vastaan.
Nepal on pyrkinyt kieltämään vanhoja haitallisia uskonnollisia tapoja, kuten chhaupadi-nimellä tunnetun hindulaisen tavan eristää nainen kuukautisten ajaksi karjasuojaan. Tapa on johtanut useisiin kuolemiin, jotka ovat johtuneet käärmeenpuremista tai savunhengittämisestä. Tapa on ollut kielletty vuodesta 2005, mutta kiellon rikkomisesta alettiin rangaista vasta vuonna 2017. Toinen vastaava tapa on Gadhimai-jumalattarelle toimitetut veriuhrit, jotka lopetettiin vuonna 2015 eläinsuojeluaktivistien painostuksen vuoksi.
Nepalin hindunationalistien menestys politiikassa on ollut vähäistä. Nepalin merkittävimmällä hindunationalistisella puolueella Rastriya Prajatantra Partyllä on vain yksi paikka parlamentissa vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uskonto Nepalissa Wikimedia Commonsissa
Nepalin vuoden 2011 väestönlaskenta, uskonto sivulla 184 (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 2011 väestönlaskennan tiedot kartalla, uskonto kohdassa social (Arkistoitu – Internet Archive)
Kathmandussa riitti jumalia jokaiselle (Ylen arkisto)
Uskonto Aasiassa
| --- | --- |
Aasian valtioiden uskontoartikkelit:   Afganistan  Armenia  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Gao Leilei

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Gao Leilei
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1980
Syntymäpaikka: Peking, Kiina
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 1,80 m
Seura
Seura: FC KooTeePee
Pelinumero: 21
Junioriseurat
: Beijing Guoan
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999-2006   2006-2007   2007   2008- | Beijing Guoan   New Zealand Knights   MyPa   Wellington Phoenix FC |   7 (1)   4 (2) |
Maajoukkue
|  | Kiina |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gao Leilei (s. 15. heinäkuuta 1980, Peking) on kiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Australian A-Leaguessa pelaavaa uusiseelantilaista seuraa Wellington Phoenix FC. Hän on pelannut aiemmin Australian pääsarjan A-Leaguen New Zealand Knights -seurassa ja sitä ennen Kiinassa. Gao edusti Veikkausliigassa pelaavaa Myllykosken Palloa kaudella 2007 ja oli ensimmäinen kiinalainen Veikkausliigassa. Pelipaikaltaan Gao on laituri. Hän on 180 cm pitkä ja painaa 73 kg.
Aiheesta muualla

Profiili Myllykosken Pallon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Profiili Veikkausliigan sivuilla
Uula Laakso

Uula Allan Laakso (s. 10. marraskuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä.
Filmografia > Elokuvat

Täältä tullaan elämä! – koiravartija (1980)
Joen saartama talo – Sampo (1983)
Iso vaalee – tappaja (1983)
Hengenmies – lavastaja Muukkonen (1984)
Raamit ränniin – Jukan isä (1985)
Suuri illusioni – Dimitri, Madame Spindelin palvelija (1985)
Valkoinen kääpiö – Montonen (1986)
Paratiisin lapset – Pölli-Kalle (1994)
Mosku – lajinsa viimeinen – Rupipää (2003)
Kuulustelu – Rainer Aalto (2009)
Filmografia > Televisiosarjat

Putkinotko – Mauno Kypenäinen (1998)
Kaverille ei jätetä – kirjailija (2. kausi, 9. jakso Sielun avohakkuu, 2001)
Juurikasvua – Korpela (2009)
Taivaan tulet – Jorma Pykäläinen (2. kausi, 5. jakso Salakaato, 2010)
Tappajan näköinen mies – Olavi-eno (2011)
Kansan mies – Jouko Honkala (2013)
Aiheesta muualla

Uula Laakso Elonetissä.
Uula Laakso Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Puutarhakehä

Puutarhakehä Krymsky Val -kadun kohdalla. Taustalla Krymskyn silta sekä Moskova City.
Puutarhakehä (ven. Садо́вое кольцо́, Sadovoje koltso) on kehätie, joka ympäröi Moskovan keskustaa. Kehätien pituus on 15,6 km ja leveys 60-70 m. Kehä koostuu seitsemästätoista erillisestä kadusta ja viidestätoista aukiosta. Kaistojen määrä kehätiellä vaihtelee 6 ja 10 välillä ollessaan kapeimmillaan Krimskin sillan kohdalla.
Historia

Historiallisesti Moskovan ympärillä on ollut useita linnoituksia, joista yksi nykyisen puutarhakehän paikalla ollut maalinnoitus, joka rakennettiin Zemlyanoy Gorodin alueen suojaksi. Linnoitus rakennettiin vuosina 1591-1592 Boris Godunovin käskystä, pian sen jälkeen, kun Krimin kaanin Gazi II Girayn joukot olivat tehneet tuhoisan hyökkäyksen Moskovaan. Maavallien päälle rakennettiin 5 metriä korkea tammipuinen puolustusmuuri sekä ulkopuolelle veden täyttämä vallihauta.
Sekasorron aikana (1598-1613) linnoituksen puiset osa paloivat, joten linnoitus rakennettiin uudelleen vuosina 1630-1638.
Linnoituksen sotilaallinen merkitys väheni ja 1700-luvulla sen merkitys oli käytännössä enää olla kaupungin tulliraja. Kaupungin porttien eteen rakennettiin toreja ja niin yksityisten kuin valtionkin rakennuksia rakennettiin muurin ulkopuolelle. Linnoituksen vähäisen merkityksen vuoksi sen kunnossapitoa laiminlyötiin ja se alkoi rapistua vähitellen. Vuoden 1812 Moskovan palo tuhosi puiset rakenteet lopullisesti.
Tulipalon jälkeen kaupunki alkoi kasvaa nopeasti, jolloin kaupungin rajoja oli tarpeen laajentaa. Moskovan rakennuskomission vuonna 1816 hyväksytyn luonnoksen mukaan linnoituksen jäännökset oli määrä purkaa, vallihauta täyttää ja rakentaa tilalle leveä katu, joka on päällystetty mukulakivillä. Rakennuskomissio määritteli katujen leveyden, talojen etäisyydet toistaan sekä kiinteistön omistajien velvollisuuden rakentaa puutarhat talojen edustoille, josta myös puutarhakehä on saanut nimensä.
1900-luvulla rakentamisen vauhti kiihtyi jälleen, puutarhakehän varrelle rakennettiin monikerroksisia hallinto- ja asuinrakennuksia. Kolme kuuluisista Stalinin "seitsemästä sisaruksesta" rakennettiin puutarhakehän varrelle, muun muassa Venäjän ulkoministeriön päärakennus. Raitiovaunut alkoivat toimia puutarhakehällä 1930-luvulla. Moskova laajeni jatkuvasti ja houkutteli yhä enemmän ihmisiä ja siten myös autoja. 1960-luvulla kehätielle rakennettiin useita tunneleita, eritasoliittymiä sekä yli- ja alikulkusiltoja.
Käännös suomeksi