Suomen mäkihyppy
Sotavuosista maailman kärjen tuntumaan

Toisen maailmansodan aikana kilpailtiin yhdet MM-kilpailut, Cortina d’Ampezzossa 1941, mutta kisoilta otettiin myöhemmin MM-arvo pois. Paavo Vierto voitti siellä kultaa, Leo Laakso sai hopeaa ja Niilo Toppila sijoittui seitsemänneksi. Norjalaiset eivät olleet mukana. MM-kilpailujen jälkeen Garmisch-Partenkirchenissä Timo Murama hyppäsi 83 ja 76 metrin hypyt ja hävisi vain maailmanennätyshyppääjä Sepp Bradlille. Ounasvaaralla Lauri Pietikäinen hyppäsi mäkiennätyksen 74 metriä. Ruotsissa Härnösandin kilpailun voitti Vierto ja Bodenin kilpailun Pietikäinen. Vuoden 1941 loppupuolella kärkihyppääjistä kaatuivat sodassa Toppila Itä-Karjalassa ja SS-pataljoonaan kuulunut Vierto Ukrainassa. Vuonna 1944 Suomen-mestaruuksista kilpailtiin vielä Rovaniemen Pöyliövaaran mäessä mutta saksalaiset räjäyttivät sen syksyllä 1944.
Sotavuosien jälkeen suomalaiset ja ruotsalaiset vierailivat edelleen toistensa kilpailuissa mutta Norja jättäytyi yhteistoiminnasta siihen saakka, kunnes vuoden 1941 MM-kilpailuilta vietiin MM-arvo. Vuonna 1946 Leo Laakso kävi voittamassa Sveitsin Zermattissa ja otti Salpausselällä viidennen voittonsa. Uudet norjalaistähdet kohdattiin ensi kerran Ruotsissa Hammarbyn mäessä vuonna 1947; Laakso sijoittui viidenneksi norjalaisten ottaessa kolmoisvoiton. Holmenkollenilla suomalaiset eivät menestyneet. Salpausselällä norjalaisvieraat ottivat kaksoisvoiton. Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 parempia tyylipisteitä saaneet norjalaiset veivät kolmoisvoiton. Matti Pietikäinen sijoittui neljänneksi, Leo Laakso kuudenneksi ja Aatto Pietikäinen kahdeksanneksi.
Loppukesällä 1948 Lahdessa Karpalosuon 24 metrin mäessä hypättiin kesämäenlaskua olkilevyjen päällä, ja syyskuussa 1949 siinä järjestettiin ensimmäiset "keinolumikilpailut". Puijolle rakennettiin uusi suurmäki, ja vihkiäiskilpailussa maaliskuussa 1949 Matti Pietikäinen hyppäsi ennätykseksi 86 metriä. Jouluna 1948 Pietikäinen ja Leo Laakso lähtivät Amerikan-kiertueelle, jollaisesta tuli vuosia kestänyt perinne. Iron Mountainissa Pietikäinen hyppäsi 88-metrisen hypyn. Keväällä hän ylsi Holmenkollenilla ja Ruotsin Sollefteåssa toiseksi. Lasse Johansson ja Rafael Viljamaa lähtivät Jugoslavian Planicaan tavoittelemaan yli satametrisiä hyppyjä mutta lumipulan vuoksi kilpailut siirrettiin pienempään mäkeen. Pauli Vainio voitti Tšekkoslovakiassa ylioppilaiden maailmanmestaruuden.
Lumipulan vuoksi suomalaiset lähtivät Lake Placidin MM-kilpailuihin 1950 vailla kunnon tuntumaa mäkiin. Osa hyppääjistä loukkaantui esikilpailuissa ja Matti Pietikäinen sijoittui MM-mäessä parhaana suomalaisena yhdeksänneksi. Toinen suomalaisjoukkue kilpaili tammikuun lopulla Garmisch-Partenkirchenin hiihtoviikolla. Siellä Aatto Pietikäinen sijoittui toiseksi ja Erkki Rajala kolmanneksi. Oberstdorfin 80 metrin mäessä Rafael Viljamaa oli toinen. Salpausselällä paras oli Rajala.
Tammikuussa 1951 Puijon mäessä 18-vuotias Tauno Luiro hyppäsi virallisissa harjoituksissa 95,5-metrisen hypyn. Sveitsin mäkiviikon avauskilpailussa Sankt Moritzissa Matti Pietikäinen voitti, Olavi Kuronen oli toinen ja Erkki Rajala sjoittui neljänneksi vaikka norjalaisetkin olivat mukana. Pietikäinen voitti myös kolmannen kilpailun Arosassa, ja Rajala oli toinen ja Kuronen neljäs. Päätöskilpailussa Le Loclessa Kuronen sijoittui toiseksi, mutta Pietikäinen voitti mäkiviikon kokonaiskilpailun. Holmenkollenilla Luiro voitti nuorten kilpailun. Oberstdorfin lentomäkiviikolla sai jokainen kilpailija hypätä neljänä päivänä neljä hyppyä, ja tulokset määräytyivät viiden parhaan hypyn pituuskeskiarvon mukaan. Luiro hyppäsi ensimmäisenä päivänään 132-metrisen hypyn, jolla hän jäi kolmen metrin päähän maailmanennätyksestä. Seuraavana päivänä hänen neljäs hyppynsä kantoi 139 metriin eli uuteen maailmanennätykseen, joka kesti vuoteen 1961 saakka. Luiro sai voittopokaalin parhaalla keskiarvollaan 127,8 metriä.
Oslon olympialaisissa 1952 paras suomalainen oli seitsemänneksi sijoittunut Antti Hyvärinen. Toinen nuoren polven edustaja Pentti Uotinen voitti Salpausselän kilpailun. Seuraavana talvena uusi tulokas Eino Kirjonen voitti Garmisch-Partenkirchenin talvikisojen mäkikilpailun ja toi Keski-Euroopassa tunnetuksi uutta suomalaista aerodynaamista hyppytyyliä, jonka arvostelutuomaritkin palkitsivat korkeilla tyylipisteillä. Itse hyppääjien lisäksi tämän jo 1930-luvulta kehittymään lähteneen tyylin tärkeimpinä vaikuttajina olivat mäkihyppyä tutkinut Erkki Hovi ja osa-aikaisena valmentajana jo usean vuoden toiminut Lasse Johansson. Hovi julkaisi tietämyksensä vuonna 1957 kirjasessa Mäkihyppy tänään. Ruotsin Falunissa Esko Mömmö ja Aulis Kallakorpi ottivat kaksoisvoiton. Sveitsin mäkiviikolla Pentti Heino voitti Unterwasserin osakilpailun ja oli paras myös Gstaadissa, jossa kilpailtiin sotamarsalkka Montgomeryn lahjoittamasta maljasta. Holmenkollenilla Eino Kirjonen voitti nuorten kilpailun. Salpausselän kisoissa paras oli Aulis Kallakorpi.