stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Sahlman

Johan (Johannes) Sahlman (18. syyskuuta 1838 Liperi – 28. maaliskuuta 1916 Sortavala) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.
Sahlmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Ivar Sahlman ja Anna Rotilainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1864. Sahlman vihittiin papiksi 1865.
Sahlman toimi 1867–1878 Värtsilän rautatehtaan tehtaansaarnaajana. Hän oli Korpilahden kirkkoherrana 1879–1890 ja Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1890 alkaen, ja hän sai rovastin arvon 1886. Sahlman kirjoitti kirkkohistorian oppikirjan ja Henrik Renqvistin elämäkerran.
Sahlman oli naimisissa 1867–1878 Alexandra Gustava Stolpen (1838–1878) ja vuodesta 1885 Alma Beata Maria Ekelundin (s. 1864) kanssa.
Teoksia

Nimellä Johan Sahlman :
Kirkkohistoria koulua ja kotoa varten : Nissen’in ja Kurtz’in mukaan. Edlund, Helsinki 1877
Nimellä Joh. Sahlman :
Henrik Renqvist : uskollisen sielunpaimenen elämäkerta. Sortavalan evank. seura, Sortavala 1901
Aiheesta muualla

Johannes Sahlmanin hautakivi Sortavalassa
Japani talviolympialaisissa 2022

Japani osallistui Pekingin talviolympialaisiin 2022, muttei lähettänyt hallituksen virallista edustajaa. Japani sai olympialaisissa yhdeksän pronssia, kuusi hopeaa ja kolme kultaa eli yhteensä 18 mitalia, ja sijoittui mitaleissa 12. sijalle.
James Beckwourth

| James Beckwourth |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1798 Frederick County Virginia
Kuollut: 29. lokakuuta 1866 Denver Colorado
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  ansastaja, turkiskauppias
Vanhemmat:  Jennings Beckwith, äidin nimi tuntematon
James Pierson Beckwourth (6. huhtikuuta 1798 – 29. lokakuuta 1866) oli afrikkalais-amerikkalainen turkiskauppias, joka esitti merkittävää roolia Yhdysvaltain läntisten alueiden varhaisessa tutkimisessa ja asuttamisessa. Hänestä tuli myös ainoa afrikkalais-amerikkalainen, joka kirjasi värikkään elämäntarinansa ylös. Hänen seikkailunsa johtivat Floridan subtrooppisilta rämealueilta Tyynellemerelle ja eteläisestä Kanadasta Meksikoon.
Vanhan lännen varhaiset historioitsijat vähättelivät aluksi Beckwourthin muistelmia, mutta sittemmin hänen elämäntarinansa on arvioitu uudelleen ja siitä on tullut eräs amerikkalaisen sosiaalihistorian arvokkaista lähteistä. 1960-luvun kansalaisoikeusliike juhli Beckwourthia varhaisena afroamerikkalaisena pioneerina. Hänet on esitelty esikuvana lapsien kirjallisuudessa ja oppikirjoissa.
Nuoruus

James Pierson Beckwourth syntyi vuonna 1798 Frederickin piirikunnassa Virginiassa Sir Jennings Beckwithin ja afrikkalaisen orjan jälkeläisenä. Beckwithit olivat merkittäviä henkilöitä Virginiassa ja ylpeitä aatelisista sukujuuristaan. Eräs esi-isistä oli osallistunut kuuluisaan Hastingsin taisteluun Vilhelm Valloittajan ritarina. Esi-äitien puolella Beckwithien sukulinja johti Skotlannin kuningas Robert Bruceen. Jamesin äidistä tiedetään vähän. Lähdetiedot kertovat hänen olleen mulatti, joka mahdollisesti tunnettiin "Miss Killin" nimellä.
Beckwithin suku muutti Virginiasta St. Charlesiin Louisianan territorion vuonna 1809. Muista sukulaisistaan poiketen sir Jennings ei halunnut näkyvää yhteiskunnallista asemaa uudella kotiseudullaan, eikä läheisessä St. Louisissa, vaan jäi asumaan nimettömänä syrjäiselle metsäalueelle. Vaikka James oli syntynyt orjana, hänen isänsä ei kohdellut häntä sellaisena. Sir Jennings lähetti Jamesin St. Louisin ainoaan kouluun, jossa poika oppi lukemaan ja kirjoittamaan kahden vuoden aikana. Koulunkäynti on ajoitettu vuosien 1810 – 14 välille. Saman vuosikymmenen lopulla James lähetettiin sepän oppiin, jossa hän viihtyi huonosti. Riideltyään työnantajansa kanssa James jätti työpaikkansa ja osallistui vuonna 1822 tutkimusretkelle Galenan jokialueen lyijykaivoksille Illinoisissa. Joidenkin väittämien mukaan James palkattiin orjatyövoimaksi kaivoksiin, mutta asiasta ei löydy luotettavia lähteitä.
Nuoruus > Vapaana miehenä länteen

Oleskeltuaan jonkin aikaa New Orleansissa James palasi kotiinsa sairastuttuaan keltakuumeeseen. Levoton veri veti poikaa kuitenkin seikkailuihin, eikä hän viihtynyt aloillaan. Sir Jenningsin kirjoitettua kolmeen kertaan Jamesin vapautumiseen oikeuttavat paperit, tällä oli vapaana miehenä oikeus matkustaa minne halusi. Kesällä 1824 hän ilmoittautui kenraali William Ashleyn riistanpyynti-tutkimusretkelle, joka suuntautui Kalliovuorille.
Seuraavina vuosien aikana Beckwourth osallistui moniin tutkimusretkiin American Fur Companyn ja Rocky Mountain Fur Companyn palkkalistoilla. Retkikunnan mukana hän oppi korvaamattomia eränkävijän taitoja, joista oli suuri hyöty tulevalle elämälle. Hän työskenteli sellaisten tunnettujen vuoristojen miesten kanssa kuten Jim Bridger ja Jedediah Smith, ja osallistui ensimmäiseen vuoristojen miesten rendezvousiin Green riverillä vuonna 1825. Näiden vuosittaisten markkinoiden kokoontumispaikka muuttui vuosittain, ja niistä tuli nopeasti amerikkalaisten vuoristojen miesten tunnetuin sosiaalinen tapahtuma ja liiketoiminnallinen instituutio.
Nuoruus > Elämää intiaanien keskuudessa

Vuonna 1828 Beckwourth joutui crow-intiaanien sieppaamaksi. Tämän jälkeen hän vietti useita vuosia crow'tten parissa. Beckwourth oppi crow'tten kielen, pukeutui heiden perinteidensä mukaisesti ja piti heidän kyläänsä kotinaan. Samalla hän piti kauppasuhteitä yllä amerikkalaisiin turkisyhtiöihin. Omien sanojansa mukaan Beckwourth nousi crow'tten sotapäälliköksi heidän vaikutusvaltaisen johtajansa Rotten Bellyn kuoleman jälkeen. Vaikka Beckwourthin uskotaan liioitelleen monissa intiaanitaisteluja koskeneissa sankariteoissaan, niin hänen elämisensä crow'tten keskuudessa on historiallinen tosiasia.
Nuoruus > St. Louisista Floridaan

Palattuan St. Louisiin vuonna 1836 Beckwourth tunsi itsensä vieraaksi muuttuneessa ympäristössä, josta hänen sukunsa oli siirtynyt muualle. Kun American Fur Company ei uusinut Beckwourthin sopimusta, hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi Yhdysvaltojen armeijan kanssa taistellakseen toisessa Seminolisodassa Floridassa. Kirjassaan hän väitti olleensa sotilas ja kuriiri. Historiallisten tilastojen mukaan hän oli muulinajajana ja siviilien vaunukuljetusten apulaisjohtajana matkatavara-jaostossa. Kyllästyttyään elämäänsä Floridan subtrooppisilla rämealueilla Beckwourth palasi St.Louisiin, jossa kauppias Louis Vasquez palkkasi hänet mukaan eteläisille tasangoille suuntautuneelle kauppamatkalle intiaanien pariin.
Nuoruus > Hevoskauppiaana Coloradossa

Vuodesta 1838–1840 Beckwourth liikkui ute-intiaanien kanssa ja osallistui toisena johtajana näiden tekemiin hevosvarkauksiin Kaliforniassa. Ryhmä teki kolme suurta ryöstöretkeä Kalifornian Santa Ana-laaksoon ja varasti espanjalaiselta retkikunnalta tuhansia hevosia. Tämä Beckwourthin omaan väittämään perustuva tieto saattaa pitää paikkansa, sillä hänen tiedetään ilmestyneen Coloradossa sijainneeseen Fort Bentiin mukanaan suuri määrä hevosia, joita hän kauppasi paikallisille cheyenneille ja muille intiaaneille. 1840 Beckwourthista tuli itsenäinen kauppias, joka rakensi yhtiökumppaniensa kanssa kauppa-aseman Coloradoon. Paikka menestyi hyvin ja siitä kehittyi myöhemmin Pueblon kaupunki.
Nuoruus > Meksikon ja Yhdysvaltain sodassa

Helmikuussa 1845 Beckwourth liittyi espanjalaisen Jose Castron kapinallisiin ja otti osaa Kaliforniassa käytyyn taisteluun Espanjan armeijaa vastaan. Palatessaan takaisin Coloradoon Beckwourth toi mukanaan armeijalta varastetun suuren hevoslauman. Meksikon ja Yhdysvaltain välisen sodan puhjetessa 1846 Beckwourth ilmoitti halunsa palvella kuriirina Yhdysvaltain joukoissa. Omien sanojensa mukaan hänestä tuli suuri sotasankari tämän sodan aikana. Beckwourth kertoi taistelleensa muun muassa Taosin kapinassa, jossa Yhdysvaltain joukot murskasivat ylivoimallaan meksikolaisten rintaman. Yleiset dokumentit eivät tue tietoa Beckwourthin osallistumisesta sotaan.
Nuoruus > Viimeiset vuosikymmenet

Vuonna 1848 Beckwourth matkusti Kaliforniaan kultakuumeen innoittamana. Tällä matkallaan hän tapasi Thomas J. Bonnerin, joka kirjasi ylös hänen muistelmansa. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi 1856 ja oli nimeltään: The Life and Adventures of James P. Beckwourth, Mountaineer, Scout, and Pioneer, and Chief of the Crow Nation of Indians. Kirja herätti laajaa huomiota ja teki Beckwourthista kuuluisan. Samalla hänen sukunimensä muuttui Beckwithistä Beckwourthiksi.
Vuonna 1861 Beckwourth työskenteli kaupanpitäjänä Denverissä. Saman vuoden aikana hän ehti työskennellä myös parturina ja farmarina. Myöhemmin saman vuosikymmenen aikana Beckwourth työskenteli intiaani-asiamiehenä ja Yhdysvaltain armeijan oppaana. Vuonna 1863 hän muutti asumaan cheyenne-intiaanien kylään, johon eversti John Chivingtonin joukot hyökkäsivät myöhään syksyllä 1864. Beckwourth oli toisaalla Sand Creekin verilöylyn tapahtuma-aikaan, mutta esiintyi oikeudessa avaintodistajana Chivingtonia vastaan.
Vuonna 1865 Beckwourth palveli vielä lyhyen ajan Yhdysvaltain armeijassa kunnes vetäytyi crow'tten kylään, jossa menehtyi lokakuussa 1866. Beckwourthin kuolemasta on useita versioita. Joidenkin tietojen mukaan hän menehtyi hevosen heittäessä hänet selästään. Toinen lähde kertoo crow'tten myrkyttäneen Beckwourthin tämän kieltäytyessä heimon päällikkyydestä. Luotettavimman lähteen mukaan Beckwourth oli kuolettavasti sairastunut jo saapuessaan intiaanien kylään.
Nuoruus > Avioliitot

Beckwourth oli avioliitossa useita kertoja ja piti useampaa vaimoa samanaikaisesti. Omaksumansa käytännön mukaan hän pyrki hyötymään avioliitoistaan naimalla kauppaa käyvien intiaanipäälliköiden ja meksikolaisten tyttäriä. Nämä liitot olivat lyhytaikaisia ja vain harvassa tapauksessa ero langetettiin virallisesti.
Yhteenveto Beckwourthista

Beckwourth ei saanut tunnustusta eläessään, mutta hänen kuolemansa jälkeen historioitsijoiden mielipiteet ovat muuttuneet. Tuskin kenestäkään villin lännen henkilöstä on niin paljon ristiriitaisia kuvauksia kuin Beckwourthista. Varhaiset kirjailijat kuten toisen käden lähteisiin nojaava Francis Parkman luokittelivat hänet "räikeäksi valehtelijaksi", jossa yhdistyivät kaikki valkoisen ja mustan rodun huonoimmat ominaisuudet. Beckwourthia kuvattiin moninkertaiseksi murhaajaksi ja naurettavaksi kerskuriksi, jonka tarinat olivat verrattavissa satuihin. Nämä kuvaukset tulivat usein orjuutta kannattavien osavaltioiden asukkailta, joilla oli jo valmiiksi alhainen käsitys henkilöistä, joissa virtasi afrikkalaista verta.
Myöhemmät tutkijat ovat muuttaneet yleistä käsitystä Beckwourthista ja todenneet hänen lähdetietonsa varsin merkittäviksi. Beckwourthin tavoin monet muut vuoristojen miehet ovat liioitelleet omia saavutuksiaan, koska tapa oli yleinen heidän keskuudessaan. Beckwourthin tarinat olivat oman aikakautensa suosittua viihdettä, jonka tarkoitus oli luoda hyvä ilmapiiri. Monet kuvasivat hänen erämiestaitonsa erinomaisiksi, mutta ihonvärinsä vuoksi hänen saavutuksiaan vähäteltiin. Beckwourth oli myös hyvin pidetty vuoristojen miesten keskuudessa iloisen luonteensa ja avuliaisuutensa vuoksi ja hänen kaupankäyntinsä intiaanien kanssa oli rehellisempää kuin monen muun.
Beckwourth ja crow-päällikkö Rotten Bellyn kuolema.
Beckwourth noin vuonna 1860.
Luettelo devanagaria käyttävistä kielistä

Devanagari on brahmi-kirjoituksesta kehittynyt abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä, jota käytetään laajassa osassa Etelä-Aasiaa, erityisesti Intiassa ja Nepalissa. Kirjaimistoa käytetään yli 120 indoarjalaisen kielen kirjoittamiseen, minkä lisäksi sillä kirjoitetaan joitakin tiibetiläis-burmalaisia, austroaasialaisia ja dravidakieliä. Tämä luettelo sisältää kieliä, joiden kirjoittamiseen käytetään devanagaria joko pääasiallisena kirjaimistona tai muiden kirjoitusjärjestelmien rinnalla.
Luettelo on rajattu eläviin kieliin, joita kirjoitetaan nykyisin devanagarilla. Kuolleet kielet (esimerkiksi paali) ja sellaiset elävät kielet, joita ei enää kirjoiteta devanagarilla (esimerkiksi gudžarati), on jätetty pois luettelosta.
John Walton

| John Walton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1957
Kuollut: 9. heinäkuuta 2004 (47 vuotta)
Kansalaisuus:   Irlanti
John Walton (8. huhtikuuta 1957 – 9. heinäkuuta 2004) oli irlantilainen Minardin Formula 1 -tallin urheilutoimenjohtaja. Walton työskenteli uransa aikana myös Tolemanilla, Jordanilla, Benettonilla, Arrowsilla ja Prostilla. Minardilla hän aloitti vuonna 2002.
Kuolema

Walton kuoli perjantai iltana 9. heinäkuuta klo 23.18. lontoolaisessa St Thomasin -sairaalassa. 47-vuotiaana kuollut Walton oli saanut saman viikon maanantaina sydänkohtauksen, minkä takia hän oli joutunut sairaalahoitoon. Hän kuitenkin kuoli sairaalassa perjantaina. Kunnioittaakseen Waltonin kuolemaa talli osallistui Britannian GP:hen ilman mainoksia. Autojen kyljissä oli teksti "John Boy", jossa o-kirjaimet olivat sydämiä. Kilpailupäivän aamuna Waltonin muistoksi pidettiin hiljainen hetki. Hänen kerrotaan olleen pidetty henkilö varikolla.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com Profiili
GrandPrix.com
Johnny Kelly

| Johnny Kelly |
| --- | --- |
 Kelly vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1968 (ikä 56) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  goottimetalli, heavy metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Type O Negative, Danzig, A Pale Horse Named Death, Seventh Void, Pist.On, Seven Witches, Black Label Society, Kill Devil Hill
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Johnny Kelly (s. 9. maaliskuuta 1968 Brooklyn, New York) oli yhdysvaltalaisen Type O Negative -metalyhtyeen rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1994 korvatakseen Sal Abruscaton. Kelly on kiertänyt myös Danzigin rumpalina vuodesta 2002 asti.
Jerry Mathers

Jerry Mathers
Jerry Mathers (s. 2. kesäkuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa televisiosarjasta Leave It to Beaver, joka esitettiin alun perin vuosina 1957–1963.
Mathers esiintyi myös elokuvissa, joista eräs on Alfred Hitchcockin Mutta... kuka murhasi Harryn? (1955). Hän aloitti uransa hyvin varhain; hänet nähtiin mainoksessa jo kaksivuotiaana.
Suurimman maineensa Iowan Sioux Cityssä syntynyt Mathers saavuttikin juuri lapsinäyttelijänä. Hän valmistui Notre Dame High Schoolista 1967 ja myöhemmin Kalifornian yliopistosta. 1960-luvun viimeisinä vuosina Yhdysvalloissa alkoi levitä virheellinen huhu, jonka mukaan Mathers olisi saanut surmansa Vietnamissa.
Mathersilla on kolme lasta. Hän sairastaa aikuisiän diabetesta.
Jerry Only

Jerry Only
Jerry Only (oik. Gerald Caiafa s. 21. huhtikuuta 1959) on yhdysvaltalainen basisti. Hän oli Misfitsin basisti yhtyeen hajoamiseen, vuoteen 1983, saakka, kunnes hän toi yhtyeen uudelleen parrasvaloihin vuonna 1995. Silloista kokoonpanoa kutsuttiin usein nimellä ”Misfits' 95”. Jerry Only soittaa Misfitsissä edelleenkin, yhdessä Robon (Black Flagin ent. rumpali) ja Dez Cadenan (Black Flagin ent. kitaristi) kanssa.
Jerry Moss

Jerome Sheldon ”Jerry” Moss (8. toukokuuta 1935 New York, Yhdysvallat – 16. elokuuta 2023 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hänet tunnetaan parhaiten A&M Records -levy-yhtiöstä, jonka hän perusti yhdessä muusikko Herb Alpertin kanssa vuonna 1962. Hänet ja Alpert otettiin vuonna 2006 Rock and Roll Hall of Fameen.
Moss syntyi Brooklynissa, New Yorkissa 8. toukokuuta 1935 ja valmistui Brooklyn Collegesta vuonna 1957. Kuuden kuukauden armeijakomennuksen jälkeen hän löysi töitä Coed Recordsin promoottorina ja muutti lopulta Los Angelesiin, jossa hän tapasi trumpetisti, lauluntekijä ja yrittäjä Alpertin ja ystävystyi hänen kanssaan.
He perustivat kumpikin 100 dollarin sijoituksella Carnival Recordsin ja saivat paikallisen hitin kappaleella "Tell It to the Birds", joka oli Alpertin balladi, ja joka julkaistiin hänen poikansa Dore Alpertin nimellä. Saatuaan tietää, että toinenkin yritys oli nimeltään Carnival, Alpert ja Moss käyttivät sukunimiensä alkukirjaimia ja nimesivät yrityksensä uudelleen A&M:ksi, ja he toimivat Herb Alpertin autotallissa sijaitsevassa toimistossa ja suunnittelivat tunnusomaisen logon, jonka alaosassa on trumpetti.
Yli 25 vuoden ajan Alpert ja Moss johtivat yhtä alan menestyneimmistä itsenäisistä levy-yhtiöistä, joka julkaisi menestysalbumeita kuten Carole Kingin "Tapestry" (1971) ja Peter Framptonin "Frampton Comes Alive!"(1976).
A&M Records oli Carpentersin ja Cat Stevensin, Janet Jacksonin ja Soundgardenin, Joe Cockerin ja Suzanne Vegan, The Go-Go's:n ja Sheryl Crow'n koti. Levy-yhtiön sinkkuja oli mm. The Policen "Every Breath You Take".
Jens Salvesen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | 8mR |  |
Jens Johan Salvesen (8. syyskuuta 1883 Dybvåg – 21. syyskuuta 1976 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli oslolainen KNS. Salvesen oli voittamassa hopeaa 8mR-luokasta Antwerpenin olympialaisissa 1920 ja purjehti maansa joukkueessa myös Amsterdamin kisoissa 1928, joissa Norja sijoittui jaetulle neljännelle tilalle.
John Kimmel

| John J>  Kimmel |
| --- | --- |
 Kuva: Victor-yhtiön luettelo
Henkilötiedot
Syntynyt: 1885
Kuollut: 1942
Ammatti:  muusikko, ravintoloitsija
Muusikko
Tyylilajit:  vaudeville
Soittimet:  harmonikka (melodeon), kornetti, saksofoni, ksylofoni
Levy-yhtiöt:  Zonophone, Edison, Indestructible Record, Victor
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John J. Kimmel (myös John J. Kimmble, 1866 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 1942) oli yhdysvaltalainen harmonikansoittaja, joka teki ensimmäiset kaupalliset yhdysvaltalaiset harmonikkalevytykset 1900-luvun alussa.
Kimmel syntyi saksalaislähtöiseen perheeseen Brooklynissa. Hän oli syntyperästään huolimatta taitava esittämään irlantilaisia tansseja, ja hän sai ystäviltään lisänimen The Irish Dutchman.
Kimmel teki ensimmäiset kaupalliset harmonikkalevytykset Yhdysvalloissa, aloittaen levytysuransa Zonophone-yhtiölle 1904. Hänen vakituisena säestäjänään toimi pianisti Joe Linder. Kimmel tunnettiin vaudeville-näyttämöillä siitä, että hän kykeni soittamaan kornettia, saksofonia, ksylofonia ja lopulta huipensi esityksensä harmonikkasooloihin. Hän toimi myös ravintoloitsijana, mutta hänen viimeinen saluunansa The Accordion jouduttiin lopettamaan kieltolain myötä.
Levytyksiä

Kimmel teki useita harmonikkalevytyksiä 1900-luvun alussa, erityisesti Edison-, Indestructible Record ja Victor -levymerkeille.
American cake walk (Edison 9341, 1906), varhaisimpia säilyneitä levytyksiä.
Aiheesta muualla

Kimmelin levyttämä American cake walk vuodelta 1906 mp3-muodossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jens Skålberg

| Jens Skålberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1985 (ikä 39) Munkfors, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Örebro HK
Sarja:  Allsvenskan
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Färjestads BK (Elitserien)  Malmö Redhawks (Allsvenskan  TPS (SM-liiga)
Jens Skålberg (s. 2. heinäkuuta 1985 Munkfors, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Hän pelasi vuosina 2007–2009 Elitserieniä Färjestadissa. Yhteensä hän on pelannut 92 ottelua Elitserienissä tehopistein 2+8. Skålberg siirtyy kaudeksi 2009–2010 TPS:ään vuoden mittaisella vuokrasopimuksella. Keväällä 2010 hän voitti TPS:ssä Suomenmestaruuden. Skålberg palasi seuraavaksikin kaudeksi TPS:aan. Kesällä 2011 hän siirtyi Allsvenskanin Örebrohon.
Jens Spahn

| Jens Spahn |
| --- | --- |

Saksan terveysministeri
 14. maaliskuuta 2018–8. joulukuuta 2021  
Edeltäjä:  Hermann Gröhe
Seuraaja:  Karl Lauterbach
Saksan liittopäivien jäsen
 22. lokakuuta 2002–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1980 (ikä 44) Ahaus, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa
Puoliso:  Daniel Funke
Tiedot
Puolue:  CDU
Aiheesta muualla
www.jens-spahn.de
Jens Spahn (s. 16. toukokuuta 1980 Ahaus) on saksalainen Kristillisdemokraattisen unionin (CDU) poliitikko.
Spahn liittyi Kristillisdemokraattiseen unioniin vuonna 1995 ja työskenteli vuosituhannen vaihteessa pankissa. Hän istui Ahausin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1999–2009 ja toimi Junge Unionin Borkenin-piirijärjestön puhemiehenä vuosina 1999–2006. Vuonna 2005 hänestä tuli Kristillisdemokraattisen unionin Borkenin-piirijärjestön puhemies. Spahn on istunut Saksan liittopäivien jäsenenä vuodesta 2002. Vuosina 2005–2009 hän toimi liittopäivien terveyskomiteassa CDU:n ja CSU:n parlamenttiryhmän puhemiehenä sekä vuosina 2009–2015 CDU:n ja CSU:n parlamenttiryhmän terveyspoliittisena puhemiehenä.
Spahn oli liittovaltion talousministerin parlamentaarinen valtiosihteeri ennen nousemistaan Saksan terveysministeriksi maaliskuussa 2018. Politicon arvion mukaan nimitys oli Angela Merkeliltä reaktio puolueen sisäiseen oppositioon, sillä Spahn oli saanut maineen tiukan maahanmuuttopolitiikan kannattajana. Nämä vastakkainasettelut jäivät vähemmälle huomiolle koronaviruspandemian myötä. Spahn on ajanut Euroopan unionille suurempaa roolia terveydenhuollossa. Syksyllä 2020 hän sairasti itse koronavirustaudin. Politico piti huomionarvoisena haasteena Spahnille vastaamista koronaviruspandemiaan liittyviin salaliittoteorioihin ja rokotevastaisuuteen. Spahn on osoittanut tukensa Armin Laschetille potentiaalisena Merkelin seuraajana. Myös hänen oma nimensä on ollut esillä spekulaatioissa Merkelin seuraajaksi.
Vuonna 2017 Spahn sai maisterin arvon politiikan tutkimuksessa Hagenin yliopistosta etäopiskeluna. Spahn on avoimesti homoseksuaalinen. Hänen puolisonsa on toimittaja Daniel Funke. Hän on työskennellyt eheytyshoitoja vastaan.
Jens Todt

Jens Todt (s. 5. tammikuuta 1970 Hameln, Länsi-Saksa)  on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa, joka voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1996.
Juhani Kääriäinen

Juhani Mikael Kääriäinen (s. 10. helmikuuta 1952 Kouvola) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Juhani Kääriäinen syntyi veturinkuljettaja Vilho Kääriäisen ja Elsa Keinäsen perheeseen ja avioitui vuonna 1992 Anne Liimataisen kanssa. Kääriäinen tuli ylioppilaaksi 1971 Kouvolan lyseosta ja valmistui Kadettikoulusta 1976 ja Sotakorkeakoulusta 1985. Hän toimi   Karjalan prikaatissa opetusupseerina 1973 ja Kymen pioneeripataljoonassa opetusupseerina vuodesta 1976, komppanianpäällikkönä 1978–1983 ja opetusupseerina vuodesta 1986. Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnassa Kääriäinen oli toimistopäällikkö vuodesta 1988. Osastoesiupseeri Kymen sotilasläänin esikuntaan hänestä tuli 1992, Kymen pioneeripataljoonan komentaja 1994 ja  pääesikunnan pioneeriosaston vanhempi esiupseeri 1996. Kääriäinen oli SFOR:in palveluksessa 1998 ja toimi opettajana Maanpuolustuskorkeakoulussa vuodesta 1999.  Hänet ylennettiin vänrikiksi 1973, luutnantiksi 1976, yliluutnantiksi 1978, kapteeniksi 1983, majuriksi 1988 ja everstiluutnantiksi 1994.  Prikaatikenraaliksi 2006 ylennetty Kääriäinen yleni kenraalimajuriksi 2009 ja siirtyi vuoden 2010 alusta Länsi-Suomen sotilasläänin komentajaksi pääesikunnan logistiikkapäällikön tehtävästä. Sitä ennen hän oli toiminut muun muassa puolustusvoimien apulaishuoltopäällikkönä ja pioneeritarkastajana, Kymen sotilasläänin komentajana ja osastopäällikkönä KFOR-operaatiossa Kosovossa. Reserviin Kääriäinen siirtyi keväällä 2012.
Johan Simula

Johan Simula (1838–1899) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen Johan Simula Kokemäeltä oli talonpoikaissäädyssä Ala-Satakunnan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä valitsijamiesten varamies ja pankkivaliokunnan varajäsen.
Jean Toulout

Jean Toulout (28. syyskuuta 1887 Pariisi – 23. lokakuuta 1962 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa 1910–1950-luvuilla.
Elokuvia

La digue (1911)
Le masque d'horreur (1912)
La dixième symphonie (1918)
La fête espagnole (1920)
Au secours! (1924)
L'épervier (1933)
Elävä ruumis (1937)
Vastanaineet (1951)
La fugue de Monsieur Perle (1952)