stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katarina Perkkiö
Ottelu-uran jälkeen

Perkkiö aloitti työskentelyn Suomen Muaythai liiton hallituksessa ja tuomaritehtävissä jo ottelu-uransa aikana. Suomen Muaythai liitossa hän on työskennellyt mm. rahastonhoitajana, hallituksen varapuheenjohtajana ja jäsenenä.
Perkkiö on toiminut kehä- ja arvostelutuomarina Suomessa vuodesta 2006 lähtien. Hän on osallistunut useisiin kansainvälisiin tuomarikoulutuksiin vuodesta 2014 alkaen sekä työskennellyt useissa arvokilpailuissa ympäri maailman kansainvälisen kattojärjestö IFMA:n (International Federation of Muaythai Associations) ja Euroopan kattojärjestö EMF:n (European Muaythai Federation) organisoimissa kilpailuissa.
Perkkiö oli myös ensimmäinen suomalaistuomari, joka kutsuttiin The World Games 2017 kilpailujen tuomaristoon. Kansainväliset tuomaritehtävät:
2022 - The World Games 2022, USA Alabama (Birmingham)
2022 - IFMA Muaythai World Championship, United Arab Emirates (Abu Dhabi)
2022 - EMF Muaythai European Championship, Turkey (Istanbul)
2021 - IFMA Muaythai World Championship, Thailand (Bangkok)
2019 - IFMA Muaythai World Championship, Thailand (Bangkok)
2019 - WMC King’s Cup Muay Thai, Thailand (Bangkok)
2018 - St. Petersburg Tournament, Russia (St. Petersburg)
2018 - EMF Muaythai European Championship, Czech Republic (Praha)
2018 - IFMA Muaythai World Championship, Mexico (Cancun)
2017 - The World Games 2017, Poland (Wrocław)
2017 - EMF Muaythai European Championship, France (Paris)
2017 - IFMA Muaythai World Championship, Belarus (Minsk)
2016 - EMF Muaythai European Championship, Croatia (Split)
2016 - IFMA Muaythai World Championship, Sweden (Jönköping)
2015 - IFMA Muaythai Nordic Championship, Finland (Oulu)
2015 - IFMA Muaythai Royal World Cup, Thailand (Bangkok)
2014 - IFMA Muaythai World Championship, Malaysia (Langkawi)
2014 - IFMA IV Asian Beach Games, Thailand (Phuket)
2010 - IFMA Muaythai Nordic Championship, Denmark (Copenhagen)
Aiheesta muualla

Katarina Perkkiö, ottelut ja saavutukset
Helsingin Sanomat 25.10.2008, Katarina Perkkiö
Aamuposti: Ranta potki kotivoiton (Arkistoitu – Internet Archive)
ILTALEHTI: Wahlström vastustajastaan: ”Meriitit eivät pelota” 17.2.2012
Fightsport blogit, Sparrikaveri - Katarina Perkkiö 17.8.2013
And the nominees are… 21.7.2015 (Arkistoitu – Internet Archive)
IFMA Awards 2015 : Ehdolla Suomi sekä Katarina Perkkiö 22.7.2015
Referee and Judge cource in Finland 16.11.2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tarinaa thainyrkkeilystä: Haastattelussa Katru Perkkiö
Uutinen: Muutos SMTL:n hallituksessa 19.8.2018
YLE Dokumentit: Ex-thainyrkkeilijä Katru Perkkiölle kilpauran lopetus oli kuin pieni kuolema
WMC-liiton tuomarikurssi ja MM-kilpailut tuomarin silmin 12.8.2019
MM-hopea ei hymyilyttänyt tuoreeltaan Etelä-Korean Busanissa vuonna 2008.
Tupsutopot

| Tupsutopot |
| --- | --- |
 Röyhytoppo (Koeleria pyramidata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Tupsutopot Koeleria  Pers.
Katso myös
   Tupsutopot Wikispeciesissä   Tupsutopot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tupsutopot eli topot (Koeleria) on heinäkasvien suku, jossa on 30 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy pohjoisen ja eteläisen pallonpuolen lauhkeilla vyöhykkeillä sekä trooppisessa Afrikassa. Tupsutoppoja voidaan viljellä monivuotisina koristeheininä.
Lajeja

hentotoppo (Koeleria macrantha)
hopeatoppo eli sinitoppo (Koeleria glauca)
isotoppo (Koeleria grandis)
röyhytoppo (Koeleria pyramidata)
Uusimman luokituksen (2019) mukaan sukuun siirretään myös Trisetum-sukuun aiemmin kuuluneita lajeja:
lapinkaurake eli lapinkaura (Koeleria subalpestris, aiemmin Trisetum subalpestre)
tähkäkaurake eli tähkäkaura (Koeleria spicata, aiemmin Trisetum spicatum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Koeleria
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q162860  Wikispecies: Koeleria  APDB: 191842  APNI: 114722  BOLD: 120935  CoL: 8VYMV  EPPO: 1KOLG  FNA: 117194  FoAO2: Koeleria  FoC: 117194  GBIF: 2705912  GrassBase: gen00326  GRIN: 6358  iNaturalist: 57187  IPNI: 30002889-2  IRMNG: 1291026  ITIS: 41803  NBN: NHMSYS0000460034  NCBI: 49771  NZOR: 72f1a9fe-a539-440f-a849-5a36149348f1  Open Tree of Life: 506726  PLANTS: KOELE  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30002889-2  Tropicos: 40036037  VASCAN: 1306  VicFlora: 22f87152-5997-4a9e-94d7-19acb0967325  WFO: wfo-4000020117  WoRMS: 425758
Turtola (Tampere)

Turtolan K-Citymarket. Kuva vuodelta 2009.
Turtola on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Kaakkois-Tampereella noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Sen naapurikaupunginosia ovat Muotiala, Aakkula, Messukylä, Viiala ja Korkinmäki. Turtolassa oli vuoden 2022 tilastojen mukaan 969 asukasta.
Turtolassa sijaitsee yksi Tampereen hypermarkettikeskittymistä. Kauppakeskittymä käsittääkin suuren osan kaupunginosasta, ja asutus sijoittuu pääosin keskittymän pohjois- ja itäpuolelle. Turtola rajautuu pohjoisosassa puistoalueeseen ja Messukylän golfkenttään. Kaupunginosan eteläosassa on puolet Hervannan valtaväylän ja Pyhäjärventien välisestä liittymäalueesta.
Vuoden 1540 maakirjassa mainittu Turtola oli yksi Messukylän – alkujaan Suur-Pirkkalan pitäjään kuuluneen Messukylän henkikirjakylän – taloista. Kuitenkin jo vuodelta 1465 olevassa asiakirjassa mainitaan Messukylän jakokunnan edustajana Olaff Twrdo. Täyttä varmuutta Turto-nimen alkuperästä ei ole, mutta professori Viljo Nissilän mukaan Turto-nimi on yhdistettävissä verbiin turtua ja adjektiiviin turta. Myös professori K. V. Kaukovalta yhdistää sanan adjektiiviin turta merkitykseen ’raskasmielinen ja vakava’. Samaa juurta on mahdollisesti kylännimi Tursola Kangasalla ja Sahalahdella. Turto-nimi on joissakin lähteissä yhdistetty myös ruotsalaiseen miehennimeen Tord. Turtolasta tuli rustholli 1700-luvulla ja se jaettiin kahteen osaan, Turtolaan ja Turtoseen, vuonna 1773.
Turtolasta tuli vuonna 1947 osa Tamperetta, kun Messukylän kunta liitettiin Tampereeseen. Kaupunginosan ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1963.
Tupolev Tu-28

Tupolev Tu-128

Tupolev Tu-28 (NATO-raportointinimi: Fiddler) oli neuvostoliittolainen raskas kaksimoottorinen suihkuhävittäjäkone. Tu-28 suunniteltin torjumaan etenkin B-52-pommikoneita vastaan, lähinnä suurten asuttamattomien alueitten yläpuolella kuten Siperiassa. Konetyyppi oli suunnittelutoimiston laatimista ainut suihkuhävittäjä.
Tupolevin suunnittelutoimisto oli keskittynyt lähinnä raskaisiin sekä keskiraskaisiin strategisiin pommituskoneisiin, mikä helposti kuvastuu myös Tu-28:ssa. Myös Tu-128 on samaa konetta koskeva, ehkä Natoa harhauttamaan pyrkivä nimite.
Tu-28:n huippunopeus oli 1,5 Machia ja sen lakikorkeus vaihteli 15 000–20 000 metriä. Aseistamaton tyyppiversio ylsi korkeampiin saavutuksiin. Konetyyppi oli lajissaan kaikkein raskain lentopainoltaan sekä suurin mitoiltaan.
Tu-28 Fiddler poistettiin palveluksesta vuonna 1992.
Konetyypin tekniset tiedot sekä suoritusarvot (tiedot versiosta P)

Miehistön lukumäärä 2
Ensilento vuonna 1957
Voimalähde 2x Ljulka AF-11 suihkuturbiinia, teholtaan 11 200 kg/24 690 paunaa (lb)
Aseistus 4x AA-5 Ash -ilmataisteluohjusta, joilla pitkä kantama
Jänneväli 18,10 m
Pituus 27,20 m
Korkeus 7,00 m
Siipipinta-ala 80 m²
Tyhjäpaino 25 000 kg
Enimmäislentoonlähtöpaino 40 000 kg
Huippunopeus 1 850 km/h (1 150 mph)
Lakikorkeus 20 000 m
Toimintamatka 5 000 km
Nousukyky 7 500 m/min (25 000 jalkaa/min)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tupolev Tu-28 Wikimedia Commonsissa
Jussi Tuominen (työväenliikkeen vaikuttaja)

| Jussi Tuominen |
| --- | --- |
 Vuoden 1905 suurlakon kauppa- ja teollisuuskomitea. Jussi Tuominen pöydän päässä oikealla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1879 Asikkala
Kuollut: 12. toukokuuta 1963 (84 vuotta) Helsinki
Ammatti:  raittiuspuhuja, suutari, lihakauppias
Muut tiedot
Järjestö:  SDP, Raittiusyhdistys Koitto, Raittiuden Ystävät, Suomen Sosialidemokraattinen Raittiusliitto
Jussi Tuominen (20. tammikuuta 1879 Asikkala – 12. toukokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen raittiusmies ja työväenliikkeen vaikuttaja, joka toimi muun muassa Raittiusyhdistys Koiton puheenjohtajana. Vuoden 1905 suurlakon aikana hän oli Helsingin suurlakkokomitean puheenjohtajana ja 1917 Tuominen valittiin Helsingin työväenjärjestöjen eduskunnan puheenjohtajaksi. Tämän tehtävänsä myötä Tuominen hoiti käytännössä Helsingin kaupunginjohtajan tehtäviä vuoden 1918 sisällissodan aikana kaupungin ollessa punaisten hallussa. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli suutari, mutta Tuominen työskenteli pitkään myös lihakauppiaana.
Elämä > Lapsuusvuodet

Jussi Tuominen syntyi vuonna 1879 Asikkalan Urajärven kylässä köyhän mökkiläisen kahdeksanlapsiseen perheeseen. 12-vuotiaana hän aloitti työskentelyn suutarin oppipoikana Heinolassa ja muutti edelleen Helsinkiin suutari O. Roswellin apulaiseksi vuonna 1894. Tuominen joutui nukkumaan suutarinverstaassa ahtaan porraskomeron lattialla ja kiertämään aamuvarhaisesta lähtien eri puolilla kaupunkia myymässä kenkiä. Hän ei saanut ruokaa, ennen kuin oli iltapäivällä palannut myyntikierrokseltaan ja silloikin Tuomiselle annettiin usein vain suutarin lapsilta ylijääneitä tähteitä.
Elämä > Varhainen toiminta

Helsingissä Tuominen liittyi tuolloin vielä porvarilliseen Raittiusyhdistys Koittoon ja aloitti yhteiskunnallisen vaikuttamisensa vuonna 1899, jolloin hän keräsi nimiä keisari Nikolai II:n venäläistämistoimia vastustaneeseen Suureen adressiin. Myöhemmin sortovuosien aikana Tuominen toimi aktivistiliikkeessä muun muassa levittämällä kutsuntalakkoihin kehottavia lentolehtisiä. Vuoden 1905 suurlakon aikana hänet valittiin Helsingin työväen edustajiston puheenjohtajaksi ja Tuominen oli myös lakon aikaisen kauppa- ja teollisuustoimikunnan jäsen. Lakon päätyttyä hän toimi Helsingin punakaartin johtavan toimikunnan sihteerinä. Helmikuussa 1906 Tuominen osallistui punakaartin edustajana Terijoella pidettyyn venäläisten vallankumouksellisten kokoukseen, sekä heinä–elokuun vaihteessa Viaporin kapinaan. Johan Kock johti tuolloin omavaltaisesti Helsingin punakaartia, eikä Tuominen oman kertomansa mukaan ollut etukäteen täysin tietoinen salaisista kapinasuunnitelmista. Viaporin kapinan yhteydessä sattuneen Hakaniemen mellakan johdosta senaatti lakkautti punakaartit sekä ylioppilaiden suojeluskaartit. Elokuun lopussa Oulussa järjestetyssä puoluekokouksessa SDP päätti myös itse lopettaa niiden toiminnan. Tuominen oli kokouksessa punakaartien edustajana ja kannatti lakkauttamiesta. Käyttämässään puheenvuorossa hän kuitenkin vaati, että puolue myöntää kaartien tehneen suuren palveluksen työväenasialle. Samassa kokouksessa Tuominen laati yhdessä Severi Alanteen, Otto Wille Kuusisen ja Mikko Uotisen kanssa mietinnön, jonka pohjalta senaattori J. K. Kari erotettiin puolueesta.
Suurlakon jälkeen Tuominen työskenteli Raittiusyhdistys Koiton puhujana, kunnes hänestä vuonna 1908 tuli yhdistyksen puheenjohtaja. Samana vuonna Tuominen ryhtyi lihakauppiaaksi. Hänellä oli parhaimmillaan useita liikkeita Helsingissä, muun muassa Hakaniemen kauppahallissa. Raittiusyhdistys Koiton hajaannuksen jälkeen vuonna 1914 perustettiin Suomen Sosialidemokraattinen Raittiusliitto, jonka ensimmäiseen liittotoimikuntaan Tuominen valittiin. Vuosikymmenen vaihteessa hän kuului sosialidemokraattien edustajana Raittiuden Ystävien johtokuntaan Miina Sillanpään ja Väinö Voionmaan ohella. Ensimmäisen maailmansodan aikana Tuominen toimi myös kaupungin lihakonttorin johtajana.
Elämä > 1917 tapahtumat ja sisällissota

Helmikuun vallankumouksen aikana 1917 Tuominen valittiin 18. maaliskuuta perustetun Helsingin työväenjärjestöjen eduskunnan puheenjohtajaksi. Tehtävässään hän yritti erityisesti etsiä ratkaisua Helsinkiä tuolloin piinanneeseen ankaraan ruokapulaan ja nälänhätään yhdessä kaupungin virkamiesten kanssa. Tuominen oli myös mukana luomassa järjestelmää pahiten puuttenalaisten työttömien taloudelliseksi avustamiseksi. Yleislakon jälkeen syksyllä 1917 hän toimi myös Helsingin kaupungin lihakonttorin johtajana.
Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918, Tuominen valittiin Helsingin vallankumouskomitean puheenjohtajaksi sekä myöhemmin työväenjärjestöjen eduskunnan 24. maaliskuuta valitseman Helsingin väliaikaisen kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Huhtikuun alussa punaisten johto pakeni saksalaisten hyökkäyksen alta Viipuriin, jossa hän toimi kansanvaltuuskunnan huoltoasiain osaston muonitusjaoston johtajana. Tuominen onnistui Viipurin taistelun aikana huhtikuun lopussa välttämään vangitsemisen ja piileskeli maan alla vuoteen 1921 saakka, jolloin säädettiin uusi punakaartilaisten armahduslaki.
Elämä > Myöhemmät vaiheet

Sisällissodan jälkeen Tuominen vaikutti edelleen aktiivisesti työväenliikkeessä, vaikkei ollutkaan mukana päivänpolitiikassa. Hän toimi muun muassa Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seurassa ja kuului Helsingin Työväen Teatterin johtokuntaan. Tuominen oli myös aloittamassa eläkeläisten järjestäytymistä Suomessa. Kesäkuussa 1950 hän järjesti Helsingissä yhdessä Timo Korpimaan kanssa ennen vuotta 1884 syntyneiden ja työkyvyttömien kokouksen, jossa käsiteltiin heidän taloudellista asemaansa. Nämä ryhmät oli jätetty kansaneläkelain ulkopuolelle sen voimaanastuessa vuonna 1939. Tuomisen johtamassa kokouksessa valittiin vanhusten keskustoimikunta ja hyväksyttiin eduskuntaryhmille esitettävät tavoitteet.
Kirjallisuutta

Laura Kolbe: ”Helsingin punainen kaupunginjohtaja”, s. 60–67 teoksessa Helsinki ensimmäisessä maailmansodassa – sotasurmat 1917–1918 (toim. Jarmo Nieminen). Gummerus, Helsinki 2015. ISBN 978-951-24-0086-7
Camilla Tuominen

| Camilla Tuominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1975 Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, tunnekouluttaja, kuvittaja
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Tyylilajit:  tietokirjat
Aiheet:  tunneäly, vuorovaikutus
Pääteokset:  Tunnekuvakirja, Johda tunteita - menesty työelämässä, Tunteet eivät kuulu työpaikalle
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Camilla Tuominen (o.s. Ahonius, s. 1975 Helsinki) on suomalainen tunnekouluttaja.
Ura

Tuominen on koulutukseltaan ekonomi, joka erikoistui asiakkuudenhallintaan Uumajan yliopiston kauppakorkeakoulussa. Hän aloitti uransa liikkeenjohdon konsulttina 25-vuotiaana. Vuonna 2010 hän siirtyi markkinointitoimistoon, jossa toimi projektijohtajana.
Tuomisen Emotion Tracker -sovellus julkaistiin vuonna 2012. Digitaalinen tunnepäiväkirja käsittelee tunneälyä. Sovelluksen idea oli, että tiimidynamiikka perustuu tunteista puhumiseen, joka taas johtaisi luovuuteen. Sovelluksen ensimmäisten käyttäjien joukossa olivat Aalto-yliopisto ja Ylioppilaiden terveydenhuoltosäätiö (YTHS). Vuonna 2015 yrityksessä oli kuusi sijoittajaa, joista osa työskenteli yrityksessä. Aluksi sovelluksen sai terveysalan ammattilaisten ja valmentajien kautta, mutta sittemmin se julkaistiin avoimesti. Tuominen myi startup-yrityksensä vuonna 2019 suomalaiselle yliopistolle.
Emotion Trackerin myötä Tuomisesta tuli myös tunnekouluttaja, tietokirjailija ja kuvittaja. Vuosina 2015–2016 Tuomisella oli visuaalinen blogi Huffington Postissa. Vuonna 2016 ilmestyivät sekä Tuomisen ensimmäinen kirja, Tunnekuvakirja, jossa hän kertoi miten aloitti yrittäjyytensä että Terhi Majasalmen kanssa kirjoitettu Koululaisen rahakirja. Seuraavassa yksin kirjoittamassaan kirjassa Johda tunteita, menesty työelämässä (2018) Tuominen keskittyi siihen, miten työelämän tunneälyä voidaan kehittää.
Tuominen pitää tunnekoulutuksia ja -työpajoja yrityksissä ja on esiintynyt muun muassa Nordic Business Forumissa. Vuonna 2020 hän arvioi esiintyvänsä noin 90 kertaa vuodessa. Vuonna 2020 ilmestyi kolmas Tuomisen tunteiden johtamista käsittelevä kirja, Tunteet eivät kuulu työpaikalle, jossa hän antoi konkreettisia ohjeita ja harjoituksia sekä analysoi tarinoita, joita oli kerännyt koulutuksissaan. Ihmiset ovat kertoneet hänelle, mikseivät voi työssään näyttää tai kohdata tunteita.
Julkaisut > Kirjat

Tunnekuvakirja - tunnesekamelskasta tunteiden johtamiseen, Readme, 2016, ISBN 978-952-321-197-1
Majasalmi, Terhi & Tuominen, Camilla: Koululaisen rahakirja, , 2016, ISBN 978-952-321-659-4
Johda tunteita - menesty työelämässä, 2018, Tammi, ISBN 978-952-04-0136-8
Tunteet eivät kuulu työpaikalle, 2020, Otava, ISBN 978-951-1-38963-7
Julkaisut > Muut julkaisut

Emotion Tracker -sovellus
Miksi?! Minun oma tunnekirja, 2018, AAMU Säätiö ja Me-säätiö, ISBN 978-952-94-1158-0
43-osainen ohjelma Radio Ravussa Diippii shittii - tunteet työelämässä, jossa Tuominen haastatteli tunnealan asiantuntijoita
Tunnustuksia

Emotion Tracker pääsi suomalaiselle Startup100-listalle
Vuonna 2019 Tuominen valittiin vuoden bisnesvaikuttajaksi.
Yksityiselämä

Tuominen asuu Espoossa, on naimisissa ja kolmen lapsen äiti. Tuomisella on kolme sisarusta, joista nuorin, Carla Ahonius, on tunnettujen suomalaisten artistien manageri.
Aiheesta muualla

Tuomisen verkkosivut
Tuominen vieraana Ylen Kånehuone-ohjelmassa 4.1.2021
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Tuija Turunen

| Tuija Turunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1965 
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kasvatustieteen professori, dekaani
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Joensuun yliopisto (KM 1992), Lapin yliopisto (KT, 2008)
Väitöstyön ohjaaja:  Kaarina Määttä
Instituutti:  Lapin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tuija Turunen   on kasvatustieteen, erityisesti opettajankoulutuksen professori (1.8.2015–) ja Lapin yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan dekaani.
Turunen valmistui Joensuun yliopistosta kasvatustieteen maisteriksi 1992, ja Lapin yliopistosta 2008 kasvatustieteen tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa (2008) käsitteli esiopetuksen opetussuunnitelmia (Mistä on esiopetussuunitelmat tehty? Esiopetuksen opetussuunnitelmien perusteiden 1996 ja 2000 diskurssianalyyttinen tutkimus); väitöskirjatyötä ohjasi professori Kaarina Määttä. Helmikuusta 2014 lähtien hän on ollut Oulun yliopiston kasvatustieteen dosentti.
Turvaamistoimi

Turvaamistoimi eli turvaamistoimenpide on yhteiskunnan yksilöön kohdistama toimenpide, jolla rajoitetaan hänen vapauttaan tai oikeuksiaan yhteiskunnan etujen suojelemiseksi. Käytännössä turvaamistoimi pyydetään tuomioistuimelta. Se eroaa rangaistuksesta siten, että sen tarkoituksena ei ole aiheuttaa kärsimystä, vaikka se käytännössä saattaakin aiheuttaa kärsimystä. Turvaamistoimet jaetaan rikosoikeudellisiin ja hallinnollisiin turvaamistoimiin. Edelliset edellyttävät rikoksen tekemistä (postdeliktuaaliset turvaamistoimet), jälkimmäiset taas eivät (predeliktuaaliset turvaamistoimet).
Rikosoikeudellisia turvaamistoimia ovat tai ovat olleet
ajokielto
ammatinharjoittamisoikeuden menetys
elinkeino-oikeuden menetys
eläintenpitämiskielto
liiketoimintakielto
lähestymiskielto
menettämisseuraamus
metsästyskielto
pakkokasvatus
pakkolaitokseen eristäminen
Hallinnollisella turvaamistoimella voidaan varmistaa hakijan saamisoikeus, parempi oikeus esineeseen tai muun yksityisoikeudellisen oikeuden säilyminen tai toteutuminen. Velkoja voi riita-asiassa pyytää turvaamistointa, jos pelkää velallisen yrittävän vaarantaa myöhemmän täytäntöönpanon esimerkiksi hävittämällä kiinteää tai irtainta omaisuuttaan. Hakija voi myös saada oikeuden päätöksen, joka sakon uhalla velvoittaa henkilön tekemään jotakin, kieltää häntä tekemästä jotakin, oikeuttaa hakijan teettämään tai tekemään jotakin tai määrää henkilön omaisuutta toimitsijan haltuun.
Turun rannikkorykmentti

| Turun rannikkorykmentti |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1939–1998
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Aselajit:  rannikkotykistö
Koko:  rykmentti
Tukikohta:  Turku ja sen rannikkolinnakkeet
Värit:  punainen ja musta
Marssi:  Carl Collan: Suomalainen veljeslaulu
Vuosipäivät:  10. syyskuuta
Turun rannikkorykmentti (TurRR) oli Suomen rannikkotykistön Turun saariston ja Saaristomeren alueen joukko-osasto, joka muodostettiin 10. syyskuuta 1939 nimellä Turun lohko. Lohko muodostettiin 1. erillisestä rannikkotykistöpatteristosta puolueettomuusvartiointiin. Rannikkorykmentti lakkautettiin 30. kesäkuuta 1998 ja liitettiin Turun rannikkopatteristona Saaristomeren meripuolustusalueeseen.
Historia

Venäjän keisarikunta ryhtyi Japanin-Venäjän sodan laivastotappioiden jälkeen vahvistamaan Suomenlahden rannikkotykistöään rakentamalla Pietari Suuren merilinnoituksen. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä myös läntisen Suomen rannikkotykistöä ryhdyttiin vahvistamaan Saksan maihinnousun varalta. Tämän linnoittamisohjelman tuloksena syntyivät mm. Örön, Utön ja Lypertön linnakkeet (Katanpää), jotka Suomen itsenäistyttyä jäivät suomalaisten hallintaan. Ahvenanmaalle ensimmäisen maailmansodan aikana rakennetut yhdeksän patteria hävitettiin Ahvenanmaan demilitarisoinnin seurauksena.
Suomen itsenäistymisen jälkeen rannikkotykistö organisoitiin 1918 yhdeksi rannikkotykistörykmentiksi, johon muodostettiin kolme rannikkotykistöpataljoonaa: I pataljoona Suomenlinnaan, II pataljoona Viipuriin ja III pataljoona Laatokalle. Vuotta myöhemmin nämä pataljoonat muutettiin itsenäisiksi rannikkotykistörykmenteiksi jolloin Öröstä, Utöstä ja Russaröstä muodostettiin rannikkotykistörykmentti 1:n V patteristo. Vuonna 1921 läntisimmän Suomenlahden ja Turun alueet erotettiin RT 1:stä ja niistä muodostettiin Turun erillinen rannikkotykistöpatteristo, johon kuuluivat Örön, Russarön, Utön ja Lypertön patterit. Nimi muutettiin sittemmin 1. erilliseksi rannikkotykistöpatteristoksi.
Toinen maailmansota

Turun lohko perustettiin jo ennen talvisodan alkua 10. syyskuuta 1939 puolueettomuusvartioinnin alkaessa toisen maailmansodan alettua. Lohkon naapureiksi tulivat Hangon, Satakunnan ja Ahvenanmaan lohkot. Tästä katsotaan Turun rannikkorykmentin varsinaisen historian alkavan. Sodan uhan kasvaessa linnakkeiden rakennustöitä kiirehdittiin, mutta määrärahojen puutteen takia oli linnakkeiden hoito laiminlyöty 1920- ja 1930-luvuilla. Tykkitilanne saatiin tyydyttäväksi rannikkotykkien osalta, mutta ilmatorjuntatykeistä oli pulaa. Myös tulenjohto- ja viestikalustossa oli suuria puutteita.
Turun lohkon kokoonpano ja tykistötilanne sekä Satakunnan lohkon tykistötilanne 10.11.1939:
Lohkon esikunta Turussa suojeluskuntapiirin talossa
Örön linnake ja vartioalue
2/305/52 O Avoasettelu, ilman panssari- ja selkäsuojaa, tykit naamioitu
4/152/45 C Patteri hajautettu, suojausta tehostettu, naamiointi kesken
Utön linnake ja vartioalue
4/152/45 C Tykit vierekkäin, selkäsuojat rakenteilla, naamiointi kesken
Bokullan linnake
3/152/35 Mk Tykit asennettu kallioille ilman suojaa, naamiointi kesken
Berghamnin vartioalue
Lökholman linnake
3/152/35 Mk Tykit asennettu kalliolle, rintasuojat rakenteilla, naamiointi kesken
Nauvon Pensarin linnake ja alokaskoulutuskeskus
1/152/45 C Tykit kalliolla ilman suojausta
1/152/35 Mk
Kemiön vartioalue
Lypertön linnake
2/152/35 Mk Tykit vierekkäin, selkäsuojat puuttuvat
Iniön erillinen vartioalue
Osasto Ravila
Pataljoona Hällfors (muodostettiin talvisodan aikana)
Osato Hormio
Osasto Brunila
Satakunnan lohko
Reposaari
2/120/41 AL Tykit avoasettelussa, rinta- ja selkäsuojat rakenteilla, ammuskellarit rakenteilla, naamiointi kesken
Rihtniemi
4/87 K/95 Tuliasema kenttälinnoitettu