stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tangerin taistelu (1437)
Taistelu

Kuningas Edvard päätti lopulta vuonna 1437 antaa luvan sotaretkelle, jonka kohteena oli Tanger. Henrik sai sotaretken komentajuuden ja Fernando varakomentajuuden. Henrikin johtama laivasto lähti Portugalista kesällä samana vuonna. Portugalilaisilla oli edessään kuitenkin useita ongelmia. Liikkeelle lähtenyt joukko oli pieni, ja Tangerissa puolustajat osasivat odottaa hyökkäystä etukäteen. Ceutan valtauksen kaltainen nopea voitto ei ollut mahdollinen. Sen sijaan Henrik joutui toteuttamaan kaupungin piirityksen. Piiritys alkoi syyskuussa 1437. Henrikin rakennettua omat varustuksensa kaupunginmuurien ulkopuolelle, Marokon sisämaasta saapui merenidien armeija. Merenidit piirittävät portugalilaiset piirittäjät ja katkaisivat näiden yhteyden merelle. Piirittäjiä piiritettiin viiden viikon ajan, kunnes Henrikin oli tunnustettava tappionsa. Portugalilaiset neuvottelivat merenidien kanssa turvallisen pääsyn laivoilleen heidän luvattuaan luovuttaa vuonna 1415 vallattu Ceuta takaisin. Prinssi Fernando otettiin panttivangiksi. Piiritys oli päättynyt lokakuun puolella.
Seuraukset

Portugalissa kuningas Edvard kutsui yhteen cortesin päättämään jatkotoimenpiteistä tappion jälkeen. Kokous ei ollut yksimielinen, mutta tietyt vaikutusvaltaiset aateliset, kuten Barcelosin kreivi (myöhempi Bragancan herttua), kannattivat Fernandon jättämistä oman kohtalonsa nojaan. Portugalilaiset eivät luopuisikaan Ceutasta lupaustensa mukaisesti. Aatelia tukivat samat rannikon kaupungit, jotka olivat olleet sotaretken kannalla. Muut kaupungit ja esimerkiksi prinssi Pedro kannattivat Ceutan ja koko Pohjois-Afrikan hylkäämistä. Kirkko oli puolestaan sitä mieltä, että Ceutaa ei voisi hylätä ilman paavin erillistä suostumusta.
Edvard kuoli sairauteen syyskuussa 1438 ennen asian ratkaisua. Fernando yritettiin ostaa takaisin useampaan otteeseen merenidien tähän suostumatta. Lopulta hänkin kuoli vankeudessa vuonna 1443. Kuolema päätti väittelyn Ceutan kohtalosta, ja Fernando tuli tunnetuksi tahtomattaan pyhänä prinssinä ”uhrauksensa” takia. Hetken mahdolliselta vaikuttanut Portugalin vetäytyminen Afrikasta ei toteutunutkaan.
Suomen Ilotulitus

Suomen Ilotulitus Oy on suomalainen ilotulitealan yritys joka valmistaa ja maahantuo ilotulitteita kuluttaja- ja ammattilaiskäyttöön. Suomen Ilotulitus on pohjoismaiden suurin ilotulitealan yritys. Yrityksen toimitusjohtaja on Niila Rajala.
Ilotulitteiden oma valmistus loppui 2000-luvun alussa. 
Nykyisin yritys tuo ilotulitteet maahan pääosin Kiinasta. Liikevaihto vuonna 2018 oli noin 10 miljoonaa euroa.
Yritys järjestää näytöksiä ja suunnittelee ja toteuttaa yritysten ja kuntien ilotuksia, vuosittain yli sata.
Historia

Suomen ilotulitus perustui vuonna 2010 kun Lohjan Ilotulitus Oy (Tähtiraketti), Pyrostar Oy ja Ilotulitus Oy yhdistivät liiketoimintansa.
Yrityksen edeltäjä, Ilotulitus Oy, toimi vuodesta 1948. Sen perusti insinöörimajuri Ali Mustonen, joka tuolloin osti sotatarvikkeita valmistavan Lataus Oy:n ja alkoi pian sotatarvikkeiden sijastaa valmistaa ilotulitteita nimellä Ilotulitus Oy. Yritys muutti 1960-luvun alussa tuotannon Helsingin Vartiokylästä Tuusulaan. Omistaja vaihtui välillä pari kertaa, ja vuonna 2004 yrityksen omisti monikansallinen Truebell Plc.
Ilotulitus Oy:n toiminnassa oli kotimaisuus keskeinen, ja vielä 2004 se tuoreen toimitusjohtaja Oiva Piiran mukaan suunnitteli laajentavansa tuotantoa. Tuolloin tuotteista noin 12 prosenttia valmistettiin Tuusulassa.
Ilotulitus Oy voitti Suomenlinnassa järjestetyn ilotulituksen SM-kisan useita kertoja.
Vuonna 2011 alan johtavaksi yritykseksi mainitusta Suomen Ilotulitus Oy:n toiminnasta tehtiin silloin tutkintapyyntö, koska kilpailijan mukaan sen toiminnassa oli lainvastaisuuksia. Entinen tehtaanjohtaja halusi selvitettävän, oliko silloinen toimitusjohtaja Kalervo Kaarre syyllistynyt räjähderikoksiin, vero- ja työeläkevakuutuspetoksiin sekä työsyrjintään.
Aiheesta muualla

yrityksen kotisivut
Prasiai

| Prasiai> Πρασίαι.Sijainti |
| --- | --- |
 Prasiai
Koordinaatit:  37°51′55″N, 24°2′15″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Avláki, Pórto Ráfti, Markópoulo Mesogaías, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Pandionis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Prasieus (Πρασιεύς)
Bulen jäseniä:  3
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prasiai (m.kreik. Πρασίαι, lat. Prasiae) oli antiikin aikainen Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Prasiai sijaitsi Attikan itärannikolla Deiradiotain ja Steirian demosten välisellä alueella, länteen nykyisestä Avlákista Pórto Ráftin kaupungin eteläpuolella sijaitsevan lahden rannalla. Prasiaissa oli Apollonille omistettu temppeli sekä hyvä satama, ja sitä pidettiin Erysikhthonin kuolin- ja hautapaikkana.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Prasieus (Πρασιεύς).
Riviera-Pays-d’Enhaut

| Riviera-Pays-d’Enhautin alue |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Riviera-Pays-d’Enhautin piirikunnan kartta.
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Pääkaupunki:  Vevey
Hallinnollinen keskus:  Château-d'Œx
Kunnat:  13
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  282,88 km²
Väkiluku (2020):  85,976
 – Väestötiheys:  300 as./km²
Aikavyöhyke:  UTCUTC+1
 – Kesäaika:  UTCUTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Riviera-Pays-d’Enhaut on piirikunta Sveitsin Vaud’n kantonissa. Pääkaupunki on Vevey. Se perustettiin vuonna 2008 Pays-d'Enhaut’n ja Veveyn entisistä piirikunnista. Se rajautuu etelässä Aiglen ja lännessä Veveyn piireihin, pohjoisen Fribourgin kantoniin (Gruyèren piiriin) ja idässä Bernin kantoniin (Saas-Feen piirikuntaan). Pääkaupunki on Château-d’Œx.
Riviera-Pays-d'Enhaut (saksaksi District Riviera-Pays-d'Enhaut) on ollut Sveitsin Vaudin kantonin hallintoyksikkö 1. syyskuuta 2006 lähtien. Pääkaupunki on Vevey. 1.tammikuuta 2022 alkaen hallintopiiriin kuuluu kaksitoista kuntaa. (1. tammikuuta 2022: Blonayn ja Saint-Légier-La Chiésazin kunnat yhdistettiin Blonay – Saint-Légierin piirikunnaksi).
Alueen pääkohdat

Pays-d’Enhaut on alue Sveitsissä Lausannen ja Interlakenin välissä. Se rajoittuu sveitsinsaksalaiseen Saanenlandiin ja kuuluisaan Gstaadin lomakohteeseen. Alue on T-kirjaimen muotoinen, ja se koostuu kahdesta laaksosta. Päälaakso kulkee la Tinen kylästä Gruyèresin ja Bullen suuntaan Rougemontiin ja jatkuu Saanen ja Gstaadin suuntaan. Toissijainen laakso kulkee Château-d’Œx’stä etelään l’Étivaz’n ja la Lécheret’n kyliin les Mossesin (Col-des-Mosses) ja Aiglen suuntaan ja jatkuu Valais’n kantoniin .
Alue hyötyy idyllisistä kesistä useilla vaellus- ja kävelyreiteillä. Talvihiihto on mahdollista useissa paikoissa, erityisesti lähellä Rougemontia ja Château-d’Œx’tä. Rougemontin hiihtoalue on yhdistetty rinteeseen, joka kulkee Gstaadin laskettelurinteiden keskitettylle alueelle.
Pays-d’Enhaut on frankoprovensaalin kielialueen Enhaut’n murreryhmän historiallinen keskus. Alueella puhutaan myös ranskaa.
Riviera-Pays-d'Enhautin alue

Riviera - Pays -d'Enhautin alue Sveitsissä Vaudin kantonissa. Hallintopiiri on Veveyn kaupunki.
| nro | Vaakuna | Lippu | Nimi | Väestö (31> 12.2015) | Pinta-ala km² |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  |  | Blonay | 6130 | 16.03 |
| 2 |  |  | Chardonne | 2875 | 10.30 |
| 3 |  |  | Château-d'Œx | 3406 | 113,76 |
| 4 |  |  | Corseaux | 2172 | 1.06 |
| 5 |  |  | Corsier-sur-Vevey | 3443 | 6.74 |
| 6 |  |  | Jongny | 1494 | 2.16 |
| 7 |  |  | Montreux | 26433 | 33.40 |
| 8 |  |  | Rossinière | 568 | 23.34 |
| 9 |  |  | Rougemont | 887 | 48,56 |
| 10 |  |  | Saint-Légier-La Chiésaz | 5075 | 15.12 |
| 11 |  |  | La Tour-de-Peilz | 11421 | 3.29 |
| 12 |  |  | Vevey | 19453 | 2.39 |
| 13 |  |  | Veytaux | 865 | 6.73 |
Kuvia alueelta

Näkymä polulta Point-de-Craylle Château-d’Œx’stä (näkyy etualalla). Tärkeimmät vuorenhuiput ovat Le Rubli, Gummfluh ja Rocher-du-Midi.
Näkymä polulta ylös Rossinièren Point-de-Craylle ja järvelle.
Näkymä Château-d’Œx’lle vuoristopolulta ja Vanil-vuoren poikki.
Finnkrokenin kappeli

| Finnkrokenin kappeli Finnkroken kapell |
| --- | --- |
Sijainti:  Kalsa, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1907
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  140
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Finnkrokenin kappeli (norj. Finnkroken kapell) on Kalsan kunnassa Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finnkrokenin kappeli Wikimedia Commonsissa
Martti Servo ja Napander

| Martti Servo ja Napander |
| --- | --- |
 Martti Servo & Napander DBTL:ssä vuonna 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  iskelmä
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Martti Servo, laulu, saksofoni   Mauno Tiira, kitara   Antero Kyllästinen, kitara   Juha Lötjönen, rummut   Erkka Alonen, basso   Hannu Muukkula, kosketinsoittimet  
Levy-yhtiö:  Texicalli, 1997–2000   Ranka Recordings, 2000–2012   Live Nation Label, 2013–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Martti Servo ja Napander on vuonna 1997 perustettu suomalainen kevyen musiikin yhtye. Tunnetuimpia kappaleita ovat "Maailman sinisin taivas", "Viikonloppu", "Hitti-litti Litmanen" ja "Ufo tarjosi kaakaon". Yhtyeen lauluissa tarkastellaan elämää ja ihmissuhteita näennäisesti perinteisen iskelmän keinoin, mutta länsimaisen populaarimusiikin perintö kuuluu tuotannossa laajasti. Ohjelmistoon kuuluvat esimerkiksi tyylitelty punk, reggae, rock’n roll, progressiivinen rock ja jazzahtavat instrumentaalit. Keskeisiä piirteitä ovat urkusoundi, saksofoni, hyväntahtoinen suhtautuminen elämän tragikoomisiin ilmiöihin sekä tunnistettava lauluääni.
Yhtye

Martti Servo (laulu, saksofoni, huilu)
Hannu ”Muudi” Muukkula (kosketinsoittimet)
Mauno Ensio Tiira (kitara, taustalaulu)
Antero Kyllästinen (vakinaistettiin vuonna 2007; kitara, taustalaulu)
Erkka Johannes Alonen (basso)
Juha ”Löysä Dyny” Lötjönen (rummut, laulu)
Ura

Martti Servo ja Napander täytti 20 vuotta 2017. Ensimmäinen levy Jälkijunassa – 13 suurinta ilmestyi 1997 ja se sisältää 14 kappaletta. Sen jälkeen levyjä ja singlejä on julkaistu noin kahden vuoden välein. Juhlavuoden lokakuussa ilmestyi ensilevyn vinyylipainos sekä sadan C-kasetin erä ja työnimellä Paljon onnea Suomi kulkenut yhdeksäs studioalbumi Teräsmylly jauhaa. Yhtyeeltä on ilmestynyt myös yksi live-levy (2002) ja kaksi kokoelmalevyä (2008 ja 2014). Neljä aiemmin julkaisematonta kappaletta sisältänyt instrumentaalikooste Bravo Napander julkaistiin 2006 ja sen pohjalta toteutettiin neljän paikkakunnan InstruIndex-kiertue vuonna 2014. Kiertueella äänitettiin EP, jonka a-puolella on lisäksi vierailevan tähden Maire Kukkosen esittämä kappale "Tänä kesänä mä rakastun". Orkesteri on julkaissut myös DVD-konserttitallenteen Menoa ja meininkiä 2005 ja Showtime -karaoke-DVDn 2013. Menoa ja meininkiä sisältää bonuksena neljä Napander-opetuselokuvaa mm. mökkitien kunnostuksesta ja autohuollosta .
Ura > Listamenestys

Suomen viralliselle listalle Martti Servo ja Napanderin tuotannosta ovat nousseet singlet Mikä on kun ei taidot riitä (2002–2003: korkein sija 6.), Samba kuppi kuumaa (2003: 8.), Vahva näyttö (2004: 15.), Sydämen amiraali (2005: 12.), Juhannuksen taika (2005: 8.) ja Boogiewoogiereggaepartyrock’nrollman (2007: 17.) sekä albumit Sydämen amiraali (2005: korkein sija 19.), Täältä pesee (2007: 16.), Kestävällä pohjalla (2010: 17.), Showtime (2013: 25.) ja Hittirähinä (2008–2009: 22.). Menoa ja meininkiä -DVD saavutti korkeimmillaan sijan 2. (2005). Reissuun lähden -single nousi Radio Suomen soitetuimmaksi kappaleeksi kesällä 2013. Orkesteri oli ehdolla vuoden parhaaksi yhtyeeksi Radio Iskelmän äänestyksessä vuonna 2011. Radio Cityn 100 parasta kotimaista rock-biisiä -listalla kuuntelijat äänestivät "Maailman sinisin taivas" -kappaleen sijalle 58. vuonna 2015.
Medianäkyvyys

Ensimmäinen julkinen esiintyminen oli vuoden 1997 elokuussa MTV3:n Huomenta Suomi -ohjelmassa. 2000-luvun alussa tunnettuutta lisäsi erityisesti Nelosen Kari Hotakaisen käsikirjoittamaan sarjaan Tummien vesien tulkit (2002) tehty tunnuskappale "Mikä on kun ei taidot riitä". "Maailman sinisin taivas" (1998) oli puolestaan mukana margariinimainoksessa vuonna 2003  ja "Johtotähti"-kappaleen (1997) taustoja käytettiin ”Johan maistuu marinetti” -lihatuotemainoksessa 2005. Vuonna 2013 yhtye teki "Reissuun lähden" -tunnusmusiikin Yleisradion televisiosarjaan Lomamatka 70-luvulle. Vuonna 1997 "Napander"-instrumentaalia käytettiin Yle TV1:n yhteen jaksoon jääneen Ile Jokisen ja Remu Aaltosen viihdeohjelman Kumiankka Klubi tunnuskappaleena.
Vuosina 2003–2006 Servo esitti Napanderin musiikkia Hannu Muukkulan säestyksellä juontamassaan chat-ohjelma Yösydämessä Subtv:ssä ja vastaili katselijoiden kysymyksiin. Ohjelmassa vierailivat mm. Napanderin tuoteasiamies Jarmo Perä sekä käsinuket Boogie Rooster, Kitty Kat ja Dirk Solomon. Keväällä 2016 Iltasanomat järjesti nettitelevisiossaan samanhenkisen Huutolaatikko-illan, jossa Servo kommentoi katsojien kysymyksiä ja tuhosi studion television käyttökelvottomaksi hakkaamalla sitä sellofaani-rullalla. Servo on esiintynyt myös MTV3:n Salatuissa elämissä ja Ajoneuvos-ohjelmassa. Servo ja Muukkula vierailivat Kaarle Viikatteen ja Pasi Vanhatalon Rokit Kokit -nettitelevisiosarjassa 2009 .
Servo on kirjoittanut ajankohtaisia asioita pohtivia pakinatyylisiä kuukausi- ja osavuosikatsauksia Pirkanmaalla Suur-Tampere -lehteä edeltäneeseen Pirkanmaan Sanomat -lehteen (2006–2011). Hänet on nähty myös teatterilavalla jyväskyläläisen Teatteri Eurooppa Neljän Vadelmavenepakolaisessa (2016) .
Yhtyeen musiikkia on levyttänyt esimerkiksi Neljän Suora. Lordi, PMMP ja Sepi Kumpulainen ovat tehneet yhteistyötä ryhmän kanssa. Mr. Lordi on maalannut yhtyeestä öljyväriteoksen, joka löytyy Kestävällä pohjalla -levyn LP-version kannesta. Taiteilija Tapio Lahtinen on valmistanut Martti Servosta kahdeksan näköispatsaan erän. Design Marisanna Multamaa on suunnitellut pronssisen Martti Servo-riipuksen ja Martti Servo ja Napander  -fanituotteisiin kuuluu mm. Servon kasvokuvalla varustettu Napander-viiri sekä erilaisia paitoja ja rintanappeja. Yhtyeellä on fan club.
Tyyli

Martti Servo ja Napanderin tuotanto on pääasiassa Martti Servon, Sanna Sucksdorffin, Jokke Pirhosen ja Vladislav Kowalskin käsialaa, mutta muut yhtyeen jäsenet ovat vahvasti musiikinteossa ja sovittamisessa mukana, Hannu Muukkula ja Mauno Tiira erityisesti säveltäjinä. Tuottajina toimivat mm. Jussi Jaakonaho ja Jokke Pirhonen. Yleisiä laulujen aiheita ovat ihmistenväliset suhteet, urheilu, arjesta juhlaan siirtyminen ja mitä erilaisimpien ilmiöiden havainnointi. Teksteissä pohditaan irtisanomisia, lakipykäliä, kansainvälistä kaupankäyntiä, yksinäisyyttä, arjesta selviämistä ja yhteiskunnallisia pulmia. Esimerkiksi "Katse penkkaan päin" -kappaleessa annetaan neuvoja liikenteeseen. Tulkinta on usein kerroksellista ja tekstit metaforisia. Servon mukaan suomalaiset tykkäävät ironiasta ja älykkäästä huumorista, mutta yhtyeeltä löytyy myös ns. halolla päähän -osastoa - itsetutkiskelua, totisia aiheita ja taiteellista kunnianhimoa.
Muut projektit

Martti Servo ja Napander, erityisesti Servo ja Muukkula, ovat tehneet ja esittäneet myös mainosmusiikkia. Esimerkkinä mainittakoot ajoneuvojen myyntiin keskittyneelle sivustolle tehty kappale "Autotie" (2018) (ks. esim. "Takakontti"  ), Subtv:ssä James Bond -elokuvasarjaa mainostanut kappale "James Bondi" (2010), Fonectalle räätälöity "Kuka soitti" (2010) ja Fintoton suurmarkkinatapahtumaan tehty "Pelimies" (2008), joka voitti Kaiku-radiomainoskilpailun tammikuussa 2009. Servo ja Muukkula keikkailevat myös nimellä Martti ja Moods Duo. Ohjelmistossa on pääasiassa Napander-musiikkia ja Doors-covereita. Duolta on ilmestynyt Napander-klassikoita ja kaksi omaa kappaletta sisältävä albumi Kanssasi kahden (2015). Lisäksi Martti Servo ja Erkka Alonen ovat esiintyneet Helsingin Juhlaviikoilla Art Goes Kapakka -tapahtumassa solisti-basso -duona (2011). Servo on niin ikään juontanut Martin musiikkipuntari -ohjelmaa Radio Helsingissä ja viikoittaista Jälkijunassa-pakinaa osana Paikka auringossa -sarjaa Radio Suomessa. Kappaleet "Joulu puussa" ja "Pukki palaa loppuun" sisältävä Martti Servo ja Retuperän WBK -joululevy ilmestyi vuonna 2000. Servo esittää myös Ipanapa talvilaulut -albumilta löytyvän "Joulun manteli" -kappaleen (2009) ja Ipanapa liikenteessä -albumilta löytyvän "Hei hei heijastin" -laulun (2011), Lordin tekemän ROPS:in kannatuslaulun "Sinisellä sydämellä" (2013) ja Trio Orien kappaleen "Aamulla karanneiden hellepäivä" (2014). "Hyvältä näyttää" toimii Bauhaus tavaratalon mainosmusiikkina.
Diskografia > Albumit

Studiolevyt:
Jälkijunassa – 13 suurinta (1997), CD ja LP, C-kasetti (2017)
Pelisäännöt (1998)
Hyvältä näyttää! (2000)
Täysosuma (2003), CD ja LP
Sydämen amiraali (2005)
Täältä pesee! (2007)
Kestävällä pohjalla (2010), CD ja LP
Showtime! (2013), CD ja LP
Teräsmylly jauhaa (2017), CD
Tulppa auki! (2022), CD ja LP
Livet ja kokoelmat:
Avatkaa ovi! (2002)
Bravo Napander! (2006)
Hittirähinä 1 (2008)
30 maistuvinta Napanderia (2014)
Diskografia > Singlet ja EP:t

”Johtotähti” (1997)
”Viikonloppu” (1997)
”Maailman sinisin taivas” (1998)
”Martin joulutervehdys” (1998)
”Aikuinen mies” (1999)
”Hitti-Litti Litmanen” (2000)
”Mikä on kun ei taidot riitä?” (2003)
”Ufo tarjosi kaakaon” (2003)
”Samba kuppi kuumaa” (2003)
”Lätkän ihmemaa” (2003)
”Vahva näyttö” (2005)
”Sydämen amiraali” (2005)
”Juhannuksen taika” (2005)
”Katse penkkaan päin” (2005)
”BoogieWoogieReggaePartyRock'nRollMan” (2007)
”Rauhantekijä” (2008)
”Nippa nappa niukin naukin” (2010)
”Eiköhän kiitetä Riihelää” (2010)
”Tänä kesänä mä rakastun/InstruIndex 2014 Tour” (Maire Kukkonen ja Napander) (2014)
”Paljon onnea, Suomi!” (digisingle) (2017)
”Rokkaava perjantai” (digisingle) (2017)
”Nyt nollaan täysillä” (digisingle) (2017)
"Autotie" (CDr-single ja digisingle) (2019)
"Plits, Pläts!" (CDr-single ja digisingle) (2020)
"Mä menin shokkiin" (digisingle) (2022)
Diskografia > Muut

laulu- ja nuottikirja Vahva näyttö (2003)
Menoa ja meininkiä, Ravintola Dubrovnikissa Helsingissä 6. heinäkuuta 2005 taltioitu konsertti-DVD (2005)
Showtime -karaoke-DVD (2013)
Aiheesta muualla

Martti Servo ja Napanderin virallinen sivusto
Martti Servo & Napanderin MySpace-sivu
Martti Servon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Martti Servo & Napander Fan Club
Martti Servo ja Napander Last.fm:ssä (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Martti Servo ja Napander vuonna 2008
Bentsjordin kappeli

| Bentsjordin kappeli Bentsjord kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2017.
Sijainti:  Tromssa, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1978
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  110
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bentsjordin kappeli (norj. Bentsjord kapell) on Tromssan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1978.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bentsjordin kappeli Wikimedia Commonsissa
Isiakon limen

| Isiakon limen> Ἰσιακῶν λιμήν.Sijainti |
| --- | --- |
 Isiakon limen
Koordinaatit:  46°31′51″N, 30°46′41″E
Valtio:  Ukraina
Paikkakunta:  ?, Odessa
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Skyytia
Isiakon limen (m.kreik. Ἰσιακῶν λιμήν, Isiakōn limēn, lat. Isiacorum portus) oli antiikin aikainen kaupunki Skyytiassa nykyisen Ukrainan alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Odessan kaupunkia.
Isiakon limen sijaitsi Pontoksen eli Mustanmeren luoteisrannalla, ja se sijoitetaan nykyisen Odessanlahden alueelle. Arrianos laski sen sijainneen 380 stadioninmitan päässä saaresta, joka sijaitsee Borysthenes (nyk. Dnepr) -joen suulla, ja 1 200 stadionin päässä Istros (nyk. Tonava) -joen Psilonin haaran (nyk. Sulinan haara) suusta. Eri annettujen etäisyyksien yhteensovittamisessa on joitakin vaikeuksia, mutta kokonaisetäisyys vaikuttaa täsmäävän: Arrianos antaa etäisyydeksi saaresta ”Odessokseen” 80 stadionia, ”Odessoksesta” Istrianon limeniin 250 stadionia, ja Istrianon limenistä Isiakon limeniin 50 stadionia.
Arrianoksen ”Odessos” on luultavasti virheellinen lukutapa, ja todellisuudessa on tarkoitettu paikkaa, josta Klaudios Ptolemaios ja Plinius vanhempi käyttävät nimeä Ordessos, joka sijaitsi Aksiakes (nyk. Tylihul) -joen suistossa. Arrianoksen määrittämä väli Odessoksen (Ordessoksen) ja saaren välillä on liian lyhyt, kun taas seuraava väli on puolestaan liian suuri. Virheet kuitenkin vaikuttavat tasapainottavan toisiaan, ja Isiakon limenin annettu sijainti vastaa nykyisen Odessaan sijaintiin varsin tarkasti.
Ludvigsborg

| Ludvigsborg |
| --- | --- |
 Ludvigsborg
 Koordinaatit: 55°54′00″N, 13°36′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Hörby
Ludvigsborg on asuinalue Hörbyn kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Ludvigsborg muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi kiinni Höörin taajamaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ludvigsborg Wikimedia Commonsissa
Rakkaus veitsenterällä

| Rakkaus veitsenterällä> The Year of Living Dangerously |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Weir
Käsikirjoittaja:   Christopher Koch  Peter Weir  David Williamson 
Tuottaja:  Jim McElroy
Säveltäjä:  Maurice Jarre
Kuvaaja:  Russell Boyd
Leikkaaja:  William Anderson
Pääosat:   Mel Gibson  Sigourney Weaver  Linda Hunt 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia
Tuotantoyhtiö:  MGM
Levittäjä:  Cinema International Corporation Netflix
Ensi-ilta:  joulukuu 1982 (Yhdysvallat)   27. toukokuuta 1983 (Suomi) 
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkaus veitsenterällä (The Year of Living Dangerously) on Peter Weirin ohjaama australialainen elokuva, joka perustuu Christopher Kochin romaaniin. Elokuvakäsikirjoituksen muokkasivat Weir, Koch ja David Williamson.
Tarina

Elokuva kertoo monimutkaisen psykologisen juonen, joka tapahtuu Indonesiassa presidentti Sukarnon vallastasyöksemisen aikaan. Se seuraa joukkoa maastakarkotettuja toimittajia Indonesian vallankaappausyrityksen aikana 30. syyskuuta 1965 ja sitä ennen. Elokuva oli kielletty Indonesiassa aina vuoteen 1999.
Mel Gibson esittää elokuvassa australialaista toimittajaa, Sigourney Weaver Britannian lähetystön virkamiestä ja Linda Hunt Gibsonin paikallista yhteyshenkilöä, miespuolista valokuvaajaa.
Palkintoja

Hunt voitti roolisuorituksestaan Oscarin parhaasta naissivuosasta ja oli ehdolla Golden Globen saajaksi. Hän on ainoa Oscar-voittaja, joka on saanut palkinnon näyttelemällä vastakkaista sukupuolta. Australian elokuvainstituutin vuosittaisessa AFI-palkintogaalassa Rakkaus veitsenterällä oli ehdolla 13 palkintokategoriassa, mutta voitti niistä vain yhden, kun Huntille myönnettiin palkinto parhaasta naissivuosasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mel Gibson  | … |  Guy Hamilton   |
|  Sigourney Weaver  | … |  Jill Bryant   |
|  Linda Hunt  | … |  Billy Kwan   |
|  Michael Murphy  | … |  Pete Curtis   |
|  Bill Kerr  | … |  eversti Henderson   |
|  Noel Ferrier  | … |  Wally O’Sullivan   |
|  Mike Emperio  | … |  Sukarno   |
Lähde: