stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hilda Stadius

Hilda Johanna Ottaliana Stadius (28. joulukuuta 1833 Sortavalan maalaiskunta – 4. kesäkuuta 1924 Hanko) oli oopperalaulaja ja opettaja.
Stadiuksen vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Otto Gustaf Stadius ja Johanna Helena Lovisa Tawaststjerna, isä oli 40-vuotias ja äiti 21-vuotias naimisiin mennessään. Stadiuksella oli taiteellista lahjakkuutta suvussa äidinisän Jakob Johan Tawaststjernan kautta, joka oli sekä upseeri että taiteilija. Stadiuksen perhe asui Sortavalassa Liikkalan kartanossa, mutta muutti myöhemmin Turkuun. Stadius kävi Viipurin tyttökoulua, musiikkia hän opiskeli Pietarissa ja Helsingissä. Hänen laulajan uraansa lienee osaltaan vaikuttanut eno August Tavaststjerna, joka oli paitsi hovineuvos ja sotilas, myös näytelmäkirjailija, säveltäjä ja laulaja. Stadius esiintyi ja opettikin sekä Suomessa että enonsa kotikaupungissa Kronstadtissa. Hänen ehkä tunnetuin esiintymisensä oli Tuulikin rooli Ruotsalaisen teatterin avajaisoopperassa Kypron prinsessa 1860. Venäjällä hän esiintyi kaksi kertaa Anton Rubinsteinin konserteissa. Stadius siirtyi esiintyvästä taiteilijasta kokonaan opettajaksi toimittuaan ensin Savonlinnan tyttölyseon rehtorina 1869-1871 ja sitten Tammisaaren seminaarin laulun ja soiton opettajana vuoteen 1895 asti. Opettajana hän menestyi hyvin ja sai muun muassa kolme valtion stipendiä ulkomaisia kasvatusopin opintoja varten. Hänen vanhempansa muuttivat tyttärensä luokse Tammisaareen, jossa isä kuoli 1877 ja äiti 1888. Eläkkeellä ollessaan Stadius asui Lappohjassa.
Splish Splash

Splish Splash on Bobby Darinin ja Jean Murrayn tekemä novelty-tyyppinen rock and roll -kappale, jonka sanoitus liittyy kylpyhuoneympäristöön. Kappaleen toinen tekijä on erään tiedon mukaan Murray the K -nimisen DJ:n äiti.
Kappale oli Darinin esittämänä hänen ensimmäinen Top 10 -hittinsä. Se nousi Yhdysvalloissa listalle heinäkuussa 1958 ja oli korkeimmillaan sijalla kolme. Levymerkki oli Atco ja kyseessä oli yksi ensimmäisistä stereofonisista singleistä. Darin oli jättänyt aikaisemman levy-yhtiönsä Decca Recordsin ja sopinut kolmen singlen julkaisusta Atco-merkille. Kaksi ensimmäistä singleä eivät menestyneet, joten Darin teki Brunswick-merkille singlen Early in the Morning esittäjänimellä The Ding Dongs. Splish Splashin menestyksen myötä myös em. kappale julkaistiin Atco-merkillä nimellä The Rinky Dinks ja se nousi Top 40 -listalle.
Vuoden 1978 tietojen mukaan kappaleen kesto on 2:10, musiikkikustantamo Portrait Music, Inc. (BMI) ja levy-yhtiö Atlantic Recording Corporation.
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kappaleen levytti suosittu slapstick-koomikko Charlie Drake Parlophone-merkille. Single nousi Top 10 -listalle elokuussa 1958 ja ylsi sijaluvulle seitsemän. Kyseessä oli Draken ensimmäinen ja viimeinen Top 10 -hitti. Draken versio oli Britanniassa alkuperäisesitystä suositumpi.
Vuonna 1960 laulu on ollut mukana elokuvassa Juke-box urli d'amore. Splish Splash on julkaistu singlenä (Broadway B 1018), jonka esittäjät ovat Baby Gate and the Solitaires. Baby Gate tunnetaan paremmin nimellä Mina.
Vuonna 1962 kappaleen on levyttänyt Don Lang & the Twisters. Uudelleenjulkaisu on vuoden 1984 albumilla Twenty Top Twenty Twists (See-for-Miles SEE 35).
Vuonna 1976 Granlund-niminen artisti on julkaissut kappaleen albumillaan Splish Splash (Flower ABM 435).
Vuonna 1979 Barbra Streisand on laulanut "Splish Splashin" albumille No More Tears (Enough Is Enough) (CBS 86104).
Vuonna 1981 Dr. John on julkaissut kappaleen lastenlaululevyllään In Harmony 2 (CBS 85451).
Vuonna 1987 Lasse Holm on valinnut kappaleen albumilleen Vindarna vänder om (Club Mariann Music CMM CMLP 104).
1960-luvulla levytysuransa aloittanut Rita Pavone on myös levyttänyt kappaleen ja se voidaan kuulla uusintajulkaisuna vuoden  1992 albumilla Wenn ich ein Junge wär (Bear Family BCD 15585).
Vuonna 2005 on ilmestynyt Kevin Spaceyn ohjaamasta elokuvasta Beyond the Sea julkaistu soundtrack-levy (Atco & Rhino / Warner 8122 784442), jolla kappaleen laulaa Spacey John Wilsonin johtaman orkesterin säestämänä.
Vuonna 2008 Fernandoz-yhtye on valinnut kappaleen albumilleen En helt ny dag (Metronome / Warner 5051442 69802 2).
Suomessa tehdyt versiot

Vuonna 1977 Urpo on julkaissut kappaleen nimellä "Ping Pong" albumillaan Teryleeniä (Hi-Hat HILP 127).
Vuonna 1979 kappaleen on levyttänyt lieksalaislähtöinen Jari Meriläinen taiteilijanimellä Deke Devilson singlellään Splish Splash (Rockin' RS 504). Kappaleen kesto on 1:41. Kappale on myös samana vuonna julkaistulla kokoelma-albumilla Rockin' Party (Rockin' RL 5005).
Vuonna 1988 kappaleen on julkaissut Solistiyhtye Suomi nimellä "Lits läts" albumillaan Neljänkympin villitys (Finnlevy FCD 5132).
Sormenjälki

Sormenjälki
Sormenjälki on sormen ihon kohoumista ja matalista kohdista muodostuva kuvio, tai sen jättämä jälki pinnalla, johon ihminen on sormin koskenut. Sormenjälkiä esiintyy sekä ihmisillä että eräillä eläimillä. Sormenjäljet ovat muuttumattomat ja yksilölliset, minkä takia niitä käytetään ihmisillä tunnisteina erilaisissa sovelluksissa, kuten passeissa. Sormenjälkiä myös kootaan tietokantoihin muun muassa rikostutkinnan avuksi. Sormenjäljillä onkin suuri merkitys rikosten ratkaisemisessa. Sormenjälkiä vastaavat varpaissa samankaltaiset varpaanjäljet, jotka ovat yhtä lailla yksilöllisiä.
Sormenjälkien tarkoitus ja kehittyminen

Sormenjälkien on pitkään arveltu auttaneen ihmisiä tarttumaan paremmin objekteihin lisäämällä sormien ja esineiden välistä kitkaa. Manchesterin yliopiston tutkimusryhmä päätyi kuitenkin vuonna 2009 tutkimuksissaan siihen johtopäätökseen, että sormenjäljet eivät lisää kitkaa merkittävästi. Joissain koetilanteissa sormenjäljet jopa heikensivät otetta objekteista. Sormenjälkien onkin kitkan sijaan arveltu lisäävän käsien kosketusherkkyyttä ja tuntoaistin tarkkuutta sekä ihon venyvyyttä. On mitattu, että sormenjälkien avulla ihminen voi tuntea sormenpäillään jopa 200 mikrometrin suuruisia rakenteita.
Sormenjäljet kehittyvät sikiölle kolmannen ja neljännen raskauskuukauden aikana. Harjanteet ja poukamat alkavat kehittyä peukaloiden ja sormien ihosta. Yhdeksännentoista raskausviikon aikaan, noin puolessa välissä raskausaikaa, sormenjäljet ovat saavuttaneet lopullisen muotonsa. Tämän jälkeen ne pysyvät samanlaisia koko elämän ajan, eikä niitä voi muuttaa keinotekoisesti. Vahingoittuneenkin ihon sormenjäljet palautuvat ennalleen ihon parantuessa. Sormenjäljet voivat kuitenkin kadota ihon kuoriutuessa. Tätä tiedetään tapahtuneen esimerkiksi kapesitabiinia sisältävän syöpälääkkeen käyttäjille. Sormenjäljet palautuvat, kun iho kasvaa takaisin.
Sormenjäljissä on tiettyä periytyvyyttä, mutta ne eivät periydy täysin samanlaisina vanhemmilta lapsille. Jopa identtisillä kaksosilla on erilaiset sormenjäljet. Täysin samanlaisia sormenjälkiä ei tiedetä koskaan tavatun.
Muodot > Sormenjälkityypit

Sormenjäljet jaetaan usein Henryn järjestelmän mukaisesti kolmeen pääryhmään. Nämä ryhmät ovat kaari, silmukka ja pyörre. Kaarityyppisissä sormenjäljissä, joita on noin 5 prosenttia kaikista sormenjäljistä, kohoumat kulkevat sivulta toiselle kääntymättä takaisinpäin. Osassa kaarista esiintyy niin sanottu teltta, jolloin tavallisesti keskellä sormea kohoumat nousevat selvästi sormen päätyä kohden muodostaen telttamaisen ulokkeen. Silmukkatyypissä sormenjäljessä kohoumat kulkevat sivulta keskelle, kunnes kääntyvät takaisinpäin. Silmukat voidaan vielä luokitella sen mukaan, kummalle puolelle ne aukeavat. Suurin osa, 60-70 prosenttia, kaikista sormenjäljistä on silmukkatyyppisiä. Loput 25-35 prosenttia ovat pyörteisiä. Pyörretyypissä on ainakin yksi kokonainen ympyrä ja kaksi telttakuviota. Kaikki pyörresormenjäljen kohoumat ikään kuin kiertävät ympyrän keskipisteen ympäri.
Muodot > Kohoumatyypit

Kohoumat ovat sormenjälkien pienimpiä yksiköitä. Yleisimpiä kohoumatyyppejä on esitelty kuvissa.
Kohoumatyypit
Piste
Haarautuma (kaksoihaarautuma)
Vastakkaiset haarautumat
Kolmipäinen haarautuma
Päätös
Risteys
Saari
Lyhyt kohouma
Koukku
Silta
Sormenjälkitunnistus > Tunnistusjärjestelmät

Sormenjälkitunnistus on kehittynyt aikaisemmasta vain kuvan ottamisesta monimutkaisempaan ja tarkempaan kokonaisvaltaiseen järjestelmään, joka ottaa huomioon niin paineen kuin sormen lämpötilankin. Täten pelkällä sormenjäljen kuvalla huijaaminen ei onnistu kuten ennen.
Yhden sormen sormenjälkiä lukevat sensorit voidaan jakaa optisiin, paine-, termisiin, kapasitiivisiin ja ultraäänisensoreihin. Optinen tunnistin toimii tyypillisesti valaisemalla lasilevylle asetettua sormea ja keräämällä siitä heijastuneen valon prisman avulla. Painesensoreissa mitataan pietsosähköisillä kiteillä sormen harjanteiden ja laaksojen paine-eroja. Termiset sensorit mittaavat sormen eri kohtien lämpötilaeroja pyrosähköisten elementtien avulla. Kapasitiiviset sensorit mittaavat sormen eri kohtien potentiaalieroja harjanteiden ja laaksojen välillä. Ultraäänisensorit toimivat ultraäänipulssien avulla: menetelmässä käytetään useita aallonpituudeltaan erilaisia pulsseja, joiden avulla sormenjälki mitataan tarkasti.
Sormenjälkitunnistus > Sovelluksia

Sormenjälkiä voidaan käyttää tunnistautumismenetelmänä esimerkiksi turvajärjestelmissä, henkilötodistuksissa ja salasanojen korvikkeina tai lisänä. Sormenjälkitunnistuksessa henkilö painaa sormensa laitteeseen, joka kuvaa sormen. Kuvasta lasketaan eri algoritmien avulla salattu vastine, jota verrataan järjestelmään tallennettuun aikaisempaan versioon sormenjäljestä. Sormenjäljen lisäksi varmuutta voidaan lisätä eri toimilla, kuten salasanoilla, kämmentunnistuksella, kasvojentunnistuksella, iiristunnistuksella tai kulkukortilla.
Euroopan unionin alueella alettiin vuoden 2009 heinäkuussa liittää jokaiseen uuteen passiin henkilön sormenjäljet. Tarkoituksena on muun muassa varmistaa, että passia käyttää vain se henkilö, jolle se on myönnetty. Sormenjäljet liitetään kummankin käden etusormesta, mikäli sille ei ole estettä. Sormenjälkien ottamisen seurauksena syntyy myös sormenjälkirekisteri, jonka käyttöä rikostutkinnassa on pohdittu. Yhdysvalloissa on vuodesta 2004 lähtien otettu kaikilta maahan viisumilla saapuvilta kasvokuva ja sormenjäljet tietokantaan, jossa niitä on vertailtu rikollis- ja terroristirekistereihin. Isossa-Britanniassa sormenjälkiä on käytetty myös kouluissa kouluruokailuissa ja kirjastoissa, mikä on herättänyt paljon keskustelua.
Sormenjälkitunnistus > Sormenjäljet rikostutkinnassa

Sormenjälkiä on käytetty rikostutkinnassa 1890-luvulta lähtien. Ihmisiltä jää sormienjälkiä kaikkialle, ja tämä voi auttaa poliisia selvittämään rikospaikalla olleiden henkilöiden henkilöllisyyden. Yleensä sormenjälkiä jää tasaisille pinnoille kuten lasiin. Nykyään sormenjälkiä voidaan kuitenkin löytää jopa ruumiista SERS-teknologian avulla. SERS perustuu laserin, ramansironnan ja nanohiukkasten käyttöön.
Yhdysvaltalainen Urban Institute's Justice Policy Center huomasi tutkimuksessaan, että DNA-todisteet ratkaisivat omaisuusrikoksia kaksi kertaa paremmin kuin sormenjälkiin tai silminnäkijöihin perustuvat todisteet. Vertaillessaan pelkästään DNA:ta ja sormenjälkiä ryhmä totesi, että DNA oli viisi kertaa tehokkaampi epäillyn löytämisessä ja johti yhdeksän kertaa useammin pidätykseen. Toisaalta on taas sanottu, että sormenjälkien avulla ratkaistaan noin kymmenen kertaa enemmän rikoksia kuin DNA:n avulla. Sormenjäljet ovatkin yhä halvin ja luotettavin yksittäinen tapa tunnistaa ihminen.
Sormenjäljet pinnoilla

Latentti sormenjälki on paljain silmin näkymätön tai lähes näkymätön ja muodostuu hien, rasvan ja lian jäämistä. Latentti sormenjälki saadaan esille kemiallisin ja mekaanisin keinoin. Mekaanisesti sormenjälki voidaan tuoda esille sormenjälkijauheen avulla. Jauhe tarttuu pinnalle jääneeseen tahmeaan ainekseen, joka on peräisin sormen ihon kohoumista. Kemiallisesti sormenjälki voidaan saada esille pinnalle jääneiden aineiden kanssa reagoivan aineen avulla. Yleisin reagenssi on sormenjäljen aminohappojen kanssa reagoiva ninhydriini. Muita vaihtoehtoja ovat esimerkiksi liimahöyrymenetelmän syanoakrylaatti ja europium(IV)komplekseihin perustuva menetelmä. Myös kultaa ja pitkäketjuisia hiilimolekyylejä käytetään joissain tapauksissa sormenjälkien esiintuomiseen.
Näkyvät jäljet ovat jääneet johonkin aineeseen, kuten vereen, joka paljastaa ne paljaallekin silmälle. Jäljet jäävät, kun sormi koskettaa verta, likaa, mustetta tai rasvaa sileän pinnan päällä. Painautunut jälki on jäänyt johonkin pehmeään aineeseen, kuten vahaan, saveen tai maaliin. Siinä sormen kohoumat ovat painaumia ja toisinpäin. Painautuneet jäljet voidaan usein valokuvata suoraan pinnalta lisäämättä niihin mitään kemikaaleja.
Eläinten sormenjäljet

Ihmisen lisäksi myös ainakin gorilloilla, simpansseilla ja koaloilla on yksilölliset sormenjäljet. Nämä jäljet ovat hyvin samanlaiset kuin ihmisillä.
Sormenjäljet paljastavat

Sormenjäljet paljastavat ihmisestä muutakin kuin muotonsa. Sormenjäljet sisältävät sekoituksen ihosoluja, hikeä ja muualta tarttuneita aineita. Näitä ominaisuuksia tutkimalla voidaan esimerkiksi todeta, polttaako kyseinen henkilö tupakkaa, käyttääkö hän päihteitä tai onko hän käsitellyt räjähdeaineita. Sormenjäljistä voidaan esimerkiksi löytää kotiniinia, joka on nikotiinin aineenvaihdunnan tuote, ja näin päätellä henkilön tupakoivan.
Sormenjälkien ja diabeteksen yhteyttä on tutkittu. Alankomaalainen tutkimusryhmä pisteytti koehenkilöiden sormenjäljet niiden kohoumien perusteella ja totesi selvän korrelaation glukoosinkestävyyden ja sormenjälkien välillä. Tutkimusryhmä arveli tämän johtuvan sormenjälkien muotoutumisesta kohdussa erilaisissa olosuhteissa ja toivoi tutkimuksen antavan uusia tapoja tutkia sikiöitä. Sama tutkimusryhmä myös huomasi niin sikiön hedelmöittymisen vuodenajan kuin nälkiintymisenkin vaikuttavan sormenjälkiin selvästi, mistä tutkijat päättelivät, että ympäristötekijät vaikuttavat sormenjälkien muotoihin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FBI: Taking Legible Fingerprints (englanniksi)
Pyörretyyppinen sormenjälki
Spiritus asper

Spiritus asper eli vahva alkuhenkonen tai vahva henkäys (m.kreik. δασὺ πνεῦμα, dasy pneuma tai δασεῖα, daseīa, kreik. δασεία, daseía, lat. spīritus asper) on spiritus eli henkosmerkki, joka ilmaisee muinaiskreikassa sitä, että sananalkuisen vokaalin tai diftongin edellä tai rhoo (ρ) -kirjaimen jälkeen tulee lausua /h/-äänteenä kuultava henkäys. Muinaiskreikassa kaikissa sanoissa, jotka alkavat vokaalilla tai diftongilla, on alkutavussa aina joko spiritus asper tai henkäyksen puuttumista ilmaiseva spiritus lenis. Spiritus asper on yksi muinaiskreikan polytonisen ortografian mukaisista diakriittisista merkeistä.
Spiritus asperin merkki on oikealle avautuva puolikaari, joka merkitään kirjaimen yläpuolelle. Se on kehittynyt arkaaisen heeta-kirjaimen vasemmasta puoliskosta Ͱ sen jälkeen, kun heeta oli muuttunut eetaksi, eikä ollut enää käytettävissä /h/-äänteen merkitsemiseen. Spiritus-merkkejä alettiin käyttää ortografiassa hellenistisellä kaudella.
Käyttö

Spiritus asper merkitään sananalkuisen vokaalin (tai sananalkuisessa diftongissa jälkimmäisen vokaaliin) yläpuolelle, mikäli kirjain ei saa spiritus lenistä. Vokaalin ollessa iso kirjain se merkitään kirjaimen eteen. Merkki voi olla vokaalin yläpuolella tai edessä yhdessä painomerkin kanssa. Esimerkkejä:
ἁμαρτία, hamartia, ’erehdys’
Ἑλένη, Helenē
αἵρεσις, hairesis, ’valinta’
ἥρως, hērōs, ’heeros’
Spiritus asper merkitään aina sananalkuisen ypsilon (υ, y) -kirjaimen sekä lähes aina myös sananalkuisen rhoo (ρ, r) -kirjaimen yläpuolelle (tai isossa kirjaimessa sen etupuolelle). Esimerkkejä:
ὕμνος, hymnos, ’hymni’
ῥυθμός, rhythmos, ’rytmi’
Ῥόδος, Rhodos
Sanan sisällä olevan kaksois-rhoon (-ρρ-, -rr-) tapauksessa merkitään useimmiten spiritus asper jälkimmäisen rhoon yläpuolelle; tällöin ensimmäinen saa spiritus leniksen (-ῤῥ-, -rrh-). Merkinnällä ilmaistaan siis, että /h/-äänne lausutaan jälkimmäisen rhoon jälkeen. Esimerkki:
διάῤῥοια, diarrhoia, ’diarrea’
Sanojen supistumassa eli krasiksessa tapauksissa, jossa jälkimmäisessä sanassa on spiritus asper, krasiksen tuloksena syntyvässä sanassa ei ole spiritus asperia. Sen sijaan supistumavokaalia edeltävä konsonantti muuttuu aspiroiduksi vastineekseen (eli π → φ, τ → θ, κ → χ), mikäli mahdollista, ja supistunut vokaali saa apostrofin tai koroniksen, joka vastaa spiritus lenistä. Esimerkki:
τὸ ἕτερον, to heteron → θοὔτερον, thūteron, ’toinen (kahdesta)’
Ulkoasu

Spiritus asperin ulkoasu pienissä ja isoissa kirjaimissa ilman muita diakriitisia merkkejä tai yhdessä niiden kanssa:
Yksin.
Akuutin kanssa.
Graviksen kanssa.
Sirkumfleksin kanssa.
Breven kanssa.
Yksin isossa kirjaimessa.
Isossa kirjaimessa akuutin kanssa.
Isossa kirjaimessa sirkumfleksin kanssa.
Ann-Mari Spjut

| Ann-Mari Spjut> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. toukokuuta 1939 (ikä 85) Närpiö
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Ann-Mari Spjut-Hukkinen
Merkittävät roolit:  Gudrun (Nokkoset) Hedvig (Villisorsa) Tytär (Äidinrakkaus) Päärooli (Hopeapaju, televisioelokuva)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ann-Mari Spjut (14. toukokuuta 1939 Närpiö) on suomalainen näyttelijä. Puheteatterin ohella Spjutin ura kattaa lukuisia televisio-, radio- ja elokuvaosia.
Elämä ja ura

Ann-Mari Spjutin vanhemmat olivat tekstiilitaiteilija Liisa Lindfors ja diplomi-insinööri Eelis Spjut. Hän suoritti teatteritaiteen opintoja vuosina 1958–1960 ja oli kiinnitettynä näyttelijänä Svenska Teaternissa 1961–1964. Vuodesta 1969 alkaen Spjut työskenteli Näyttelijäryhmä Sitoutumattomissa. Lisäksi hän osallistui kiertueisiin Kanadassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Spjutin rooleja olivat muun muassa Hedvigin osa Henrik Ibsenin draamassa Villisorsa ja Gudrunin osa Walentin Chorellin Nokkosissa. Spjut on tehnyt myös muutamia sivuosia suomalaisissa elokuvatuotannoissa, kuten Krissen roolin Åke Lindmanin 1963 ohjaamassa nuorisokuvauksessa Jengi.
Ann-Mari Spjut avioitui näyttelijä Paavo Hukkisen kanssa 1971.
Aiheesta muualla

Skolteaterns / Unga Teaterns repertoar 1960-2014 (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Splash

| Splash |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ron Howard
Käsikirjoittaja:   Lowell Ganz  Babaloo Mandel  Bruce Jay Friedman 
Tuottaja:  Brian Grazer
Säveltäjä:  Lee Holdridge
Kuvaaja:  Donald Peterman
Leikkaaja:  Daniel P. Hanley Mike Hill
Pääosat:   Tom Hanks  Daryl Hannah  John Candy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Splash on vuonna 1984 valmistunut romanttinen elokuva, jonka pääosissa esiintyvät Tom Hanks ja Daryl Hannah. Elokuvan ohjasi Ron Howard.
Daryl Hannah esittää merenneitoa nimeltä Madison, johon Tom Hanksin esittämä mies rakastuu. Elokuvan ansiosta Madisonista tuli suosittu tytön etunimi Yhdysvalloissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hanks  | … |  Allen Bauer   |
|  Daryl Hannah  | … |  Madison   |
|  John Candy  | … |  Freddie Bauer   |
|  Eugene Levy  | … |  Tohtori Walter Kornbluth   |
|  Dody Goodman  | … |  Rouva Stimler   |
|  Richard B. Shull  | … |  Tohtori Ross   |
|  Shecky Greene  | … |  Herra Buyrite   |
|  Bobby Di Cicco  | … |  Jerry   |
|  Howard Morris  | … |  Tohtori Zidell   |
|  Patrick Cronin  | … |  Michaelson   |
|  Jeff Doucette  | … |  Junior   |
|  Royce D. Applegate  | … |  Buckwalter   |
|  Tony Longo  | … |  Augie   |
|  Nora Denney  | … |  Rouva Stein   |
|  Joe Grifasi  | … |  Manny   |
|  Rance Howard  | … |  McCullough   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsuu elokuvaa kuplivaksi komediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Stakyoosi

| Stakyoosi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  470-55-3
PubChem CID:  439531
SMILES:  C(C1C(C(C(C(O1)OCC2C(C(C(C(O2)OCC3C(C(C(C(O3) OC4(C(C(C(O4)CO)O)O)CO)O)O)O)O)O)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C24H42O21
Moolimassa:  666,576 g/mol
Sulamispiste:  170 °C
Stakyoosi (C24H42O21) on oligosakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste, jota esiintyy useissa kasveissa. Stakyoosin rakenne koostuu kahdesta galaktoosiyksiköstä, jotka ovat sitoutuneet glukoosiin ja fruktoosiin.
Stakyoosia esiintyy lukuisissa kasveissa, erityisesti niiden juurissa, lehdissä ja siemenissä. Runsaasti yhdistettä on hernekasveissa. Ensimmäisen kerran stakyoosi eristettiin mukulapähkämöstä (Stachys affinis). Kasveissa stakyoosin tehtävä on toimia hiilihydraattien varastomuotona ja muotona, joka on suhteellisen helposti siirrettävissä kasvinosasta toiseen. Tämän lisäksi sillä on kasvin kylmänkestävyyttä ja kuivuudenkestävyyttä lisääviä ominaisuuksia. Kasvit muodostavat stakyoosia raffinoosista ja galaktinolista glykosyylitransferaaseihin kuuluvan entsyymin stakyoosisyntaasin katalysoimana.
Stakyoosi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +149°.
Ron Springett

Ronald ”Ron” Springett (22. heinäkuuta 1935 Fulham, Englanti – 12. syyskuuta 2015) oli englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti ammattilaisuransa aikana Sheffield Wednesdayta, QPR:ää sekä Englannin maajoukkuetta.
Englannin maajoukkuetta Springett edusti vuosien 1959 ja 1966 välillä 33 kertaa, enemmän kuin kukaan toinen Sheffield Wednesdayn pelaaja. Hän piti tätä ennätystä 26 vuotta itsellään. Ensiesityksensä maajoukkueessa hän teki vuonna 1959 ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Vuoden 1962 MM-kisoissa Springett oli Englannin joukkueen ykkösmaalivahti, kun joukkue putosi jatkosta puolivälierissä. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi Norjaa vastaan vähän ennen vuoden 1966 MM-kisoja. MM-kisoissa Springett toimi varamiehenä kun Englanti voitti maailmanmestaruuden.
Aiheesta muualla

Springett Sheffield Unitedin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Banks |
2 Cohen |
3 Wilson |
4 Stiles |
5 J. Charlton |
6 Moore |
7 Ball |
8 Greaves |
9 B. Charlton |
10 Hurst |
11 Connelly |
12 Springett |
13 Bonetti |
14 Armfield |
15 Byrne |
16 Peters |
17 Flowers |
18 Hunter |
19 Paine |
20 Callaghan |
21 Hunt |
22 Eastham |
Valmentaja Ramsey