stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petit Le Mans 2013

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2013 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 9. lokakuuta 2013 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Kilpailu oli osa American Le Mans Series -sarjaa.
Kilpailun voittivat Lolalla ajaneet Nick Heidfeld, Neel Jani ja Nicolas Prost.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2013 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Porokiiliäinen

| Porokiiliäinen eli kurmu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Ylälahko::  Neoptera
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Osalahko::  Muscomorpha
Yläheimo::  Oestroidea
Heimo::  Kiiliäiset Oestridae
Alaheimo::  Hypodermatinae
Suku::  Hypoderma
Laji::  tarandi
Kaksiosainen nimi
 Hypoderma tarandi  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Porokiiliäinen Wikispeciesissä   Porokiiliäinen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porokiiliäinen eli kurmu, kurmupaarma tai kurmulintu (Hypoderma tarandi, vanh. Oedemagena tarandi) on poroissa elävä ulkoloinen. Kurmu laskee munansa poroon elokuun loppupuolella. Toukkavaiheessa kurmut kaivautuvat poron nahkan alle, selkäpuolelle, josta ne seuraavana kesänä kesäkuussa pudottautuvat maahan koteloitumaan. Poronnahkaan jää arpi, kun kurmun tekemä reikä hiljalleen kesän aikana paranee.
Suomen porokannassa kurmu on yleinen loinen. Se on herkkä ivermektiinipohjaisille loislääkkeille, mutta lääkityksen ajankohta on tärkeä. Joskus kuolleet kiiliäisentoukat voivat aiheuttaa paikallisia tulehduksia, jotka voivat levitä selkäytimeen.
Porokiiliäinen (Hypoderma tarandi)
Aiheesta muualla

iNaturalist: Porokiiliäinen (Hypoderma tarandi)
UniProt: Taxonomy - Hypoderma tarandi (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hypoderma tarandi (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hypoderma tarandi (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Hypoderma tarandi, the Reindeer warble fly (englanniksi)
Pompeji (elokuva)

| Pompeji> Pompeii |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul W. S. Anderson
Käsikirjoittaja:  Janet Scott Batchler Lee Batchler Michael Robert Johnson
Tuottaja:  Jeremy Bolt Paul W. S. Anderson Robert Kulzer Don Carmody
Säveltäjä:  Clinton Shorter
Kuvaaja:  Glen MacPherson
Leikkaaja:  Michelle Conroy
Pääosat:  Kit Harington Emily Browning Carrie-Anne Moss Adewale Akinnuoye-Agbaje Jessica Lucas Jared Harris Kiefer Sutherland
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Kanada
Tuotantoyhtiö:  Summit Entertainment Lionsgate
Levittäjä:  01 Distribution ProVideo Netflix
Ensi-ilta:  18. helmikuuta 2014
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  80 000 000 dollaria
Tuotto:  94 619 748 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pompeji (engl. Pompeii) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Paul W. S. Andersonin ohjaama katastrofielokuva. Sen pääosissa ovat Kit Harington, Emily Browning, Carrie-Anne Moss, Adewale Akinnuoye-Agbaje, Jessica Lucas, Jared Harris ja Kiefer Sutherland.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kit Harington  | … |  Milo   |
|  Dylan Schombing  | … |  Milo nuorena   |
|  Emily Browning  | … |  Cassia   |
|  Carrie-Anne Moss  | … |  Aurelia   |
|  Adewale Akinnuoye-Agbaje  | … |  Atticus   |
|  Jessica Lucas  | … |  Ariadne   |
|  Jared Harris  | … |  Severus   |
|  Kiefer Sutherland  | … |  Senator Corvus   |
|  Joe Pingue  | … |  Graecus   |
|  Dalmar Abuzeid  | … |  Felix   |
|  Sasha Roiz  | … |  Proculus   |
|  Jean-Francois Lachapelle  | … |  Milon isä   |
|  Rebecca Eady  | … |  Milon äiti   |
|  Currie Graham  | … |  Bellator   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Pompeji Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Petit Le Mans 2012

Petit Le Mansin rata.
Kilpailun voittaja auto Lola B12/60.
Extreme Speed Motorsportsin GT-luokan voittanut auto aika-ajossa.
Petit Le Mans 2012 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 20. lokakuuta 2012 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli American Le Mans Series -kauden 2012 ja European Le Mans Series -kauden 2012 osakilpailu.
European Le Mans Series -sarjan koko kauden ajavat kuljettajat saivat kutsun osallistua kilpailuun kun kaksi kauden viimeistä kilpailua peruttiin.
Kilpailun voittivat Lolalla ajaneet Neel Jani, Nicolas Prost ja Andrea Belicchi.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2012 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Eusébio

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Eusébio da Silva Ferreira
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1942
Syntymäpaikka: Lourenço Marques, Portugalin Itä-Afrikka
Kuolinaika: 5. tammikuuta 2014 (71 vuotta)
Pelipaikka: hyökkääjä
Lempinimi: Musta helmi, Musta pantteri
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1960 |  Sporting Club de Lourenço Marques | 42 | (77) |
| 1960–1975 |  SL Benfica | 301 | (317) |
| 1975 |  Boston Minutemen | 7 | (2) |
| 1975–1976 |  CF Monterrey | 10 | (1) |
| 1976 |  Toronto Metros-Croatia | 21 | (16) |
| 1976–1977 |  SC Beira-Mar | 12 | (3) |
| 1977 |  Las Vegas Quicksilver | 17 | (2) |
| 1977–1978 |  União Tomar | 12 | (3) |
| 1978–1979 |  New Jersey Americans | 4 | (5) |
Maajoukkue
| 1961–1973 | Portugali | 64 | (41) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Eusébio da Silva Ferreira (25. tammikuuta 1942 Lourenço Marques, Portugalin Itä-Afrikka – 5. tammikuuta 2014 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen jalkapalloilija. Paremmin hänet tunnetaan taiteilijanimellään Eusébio. Hän pelasi suurimman osan urastaan portugalilaisessa Benficassa. Eusébio valittiin vuonna 1965 vuoden eurooppalaiseksi jalkapalloilijaksi. Vuoden 1966 jalkapallon MM-kisoissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi, ja hän voitti myös turnauksen maalikuninkuuden.
Ura seurajoukkueissa

Eusébio syntyi Lourenço Marquesissa (nykyään Maputo) Mosambikissa, joka silloin oli vielä Portugalin siirtomaa. Hän liittyi teini-ikäisenä paikalliseen Sporting Club de Lourenço Marquesiin. Mosambikista Eusébio siirtyi Benficaan vuonna 1961 puoliksi sattumalta. Benfican silloinen valmentaja Béla Guttmann kuuli hänestä sattumalta parturissa brasilialaisen São Paulon valmentajalta, joka oli nähnyt Eusébion Afrikassa käydessään. Tämän jälkeen Guttmann hankki hänet salaa Benficaan, sillä Eusébion seura oli kilpailevan Sporting Lissabonin yhteistyöseura.
Eusébio murtautui nopeasti Benfican kokoonpanoon ja sai lempinimet ”Musta helmi” ja ”Musta pantteri”. Hän oli mukana voittamassa seuralle toista peräkkäistä Euroopan cupia 1962. Hän teki 5–3 päättyneessä finaalissa kaksi maalia. Benfica eteni vielä tämän jälkeen finaaliin 1963, 1965 ja 1968, mutta hävisi ne kaikki. 1960-luvulla Eusébiota kehuttiin usein maailman toiseksi parhaaksi jalkapalloilijaksi Pelén jälkeen. Benfican riveissä Eusébio pelasi aina vuoteen 1975 asti. Sinä aikana hän voitti Benficassa 11 Portugalin mestaruutta ja pelasi 301 liigaottelua, joissa hän teki 317 maalia. Niiden lisäksi pelasi lukuisia otteluita Euroopassa ja kansallisissa cupeissa. Kaikkiaan hänen saldonsa Benficassa oli 727 maalia 715 ottelussa.
Benfican jälkeen Eusébio pelasi useissa eri joukkueissa vuosina 1975–1979. North American Soccer Leaguessa hän pelasi kolmessa eri joukkueessa – Boston Minutemenissä, Toronto Metros-Croatiassa ja Las Vegas Quicksilverissä. Lisäksi hän teki lyhyet vierailut myös meksikolaiseen CF Monterreyhin ja portugalilaisiin SC Beira-Mariin sekä União Tomariin. Eusébio päätti uransa New Jersey Americansissa vuonna 1979.
Ura maajoukkueessa

Eusébio nousi Portugalin maajoukkueeseen 1961. Vuoden 1966 jalkapallon MM-kisoissa hän johdatti Portugalin aina välieriin, jonka se hävisi Englannille niukasti 2–1. Eusébio valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja hän oli myös kisojen paras maalintekijä 9 maalilla. Portugali voitti MM-pronssia voittamalla Neuvostoliiton 2–1 ottelussa, jossa Eusébio teki ensimmäisen maalin. Vuoden 1966 kisojen jälkeen Portugali ei enää päässyt arvokisoihin ennen Eusébion maajoukkueuran päättymistä 1973. Hän pelasi yhteensä 64 maaottelua, joissa hän teki 41 maalia.
Pelaajauran jälkeen

Uran jälkeen Eusébio sai useita huomionosoituksia. Hänet äänestettiin 1900-luvun yhdeksänneksi parhaaksi pelaajaksi IFFHS:n äänestyksessä, ja Pelé nimesi hänet FIFA 100 -listalle 2004. Portugalin jalkapalloliitto valitsi hänet Portugalin Kultaiseksi pelaajaksi UEFA:n 50-vuotisjuhlien yhteydessä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eusébion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Eusébion patsas Benfican stadionin, Estádio da Luzin, ulkopuolella.
Pietari III (Portugali)

Pietari III, Vieira Lusitanon maalaama muotokuva 1760-luvulta.
Pietari III (port. Pedro III; 5. heinäkuuta 1717 Lissabon, Portugalin kuningaskunta – 25. toukokuuta 1786 Ajuda, Portugalin kuningaskunta) oli Portugalin kuningattaren Maria I:n puoliso ja tämän kanssahallitsija vuosina 1777–1786. Hän oli myös Marian setä, ja heillä oli 17 vuoden ikäero.
Elämänvaiheet

Pietari III oli kuningas Juhana V:n poika ja kuningas Joosef I:n nuorempi veli. Pietari ryhtyi vuonna 1736 fransiskaanimunkiksi, mutta luopui myöhemmin hengellisestä säädystä. Hän oli vuodesta 1743 Johanniittain ritarikunnan Portugalin suurpriori. Hän nai heinäkuussa 1760 veljentyttärensä Marian, joka oli myös kruununperillinen. Pietari oli Mariaa 17 vuotta vanhempi. Heidän avioliittonsa oli ollut alkujaan Pietarin isän Juhana V:n ajatus, ja tämä oli hankkinut siihen paavin erikoisluvan ennen vuonna 1750 tapahtunutta kuolemaansa. Joosef I ja pääministeri markiisi de Pombal vastustivat aluksi avioliittoa, koska he pelkäsivät de Pombalin vastustajien tekevän Pietarista johtajansa, mutta lopulta he antoivat sille hyväksyntänsä. Avioliitosta tuli onnellinen.
Kun Maria kuningas Joosefin kuoltua helmikuussa 1777 tuli hallitsijaksi, Pietarista tuli Marian kuningaspuoliso ja kanssahallitsija omaan kuolemaansa asti. Hän ei juuri osallistunut maan hallintoon, vaan keskittyi uskonnollisiin asioihin. Pietari III:n kuoltua Maria I vajosi vähitellen mielisairauteen, joten heidän poikansa tuli ensin sijaishallitsijaksi ja lopulta Marian kuoltua vuonna 1816 kuninkaaksi nimellä Juhana VI.
Lapset

Pietarilla ja Marialla oli kuusi lasta, joista kolme eli aikuisiksi:
Joosef (José, 1761–1788), kruununperijä, kuoli ennen äitiään
João de Paula (k. 1763), kuoli alle kuukauden ikäisenä
Juhana VI (João, 1767–1826), Portugalin kuningas ja Brasilian keisari
Mariana Viktoria (Maria Ana Vitória, 1768–1788), Espanjan prinssin Gabrielin puoliso
Maria Clementina (1774–1776), kuoli kaksivuotiaana
Maria Isabel (1776–1777), kuoli alle vuoden ikäisenä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pietari III (Portugali) Wikimedia Commonsissa
Quan họ

Quan họ -laulajia Hoàn Kiếm -järvellä.
Quan họ on vietnamilaista 1200-luvulla kehittynyttä kansanmusiikkia. Se on improvisoitua laulumusiikkia, jossa harvoin käytetään soitinsäestystä. Quan họ syntyi Bắc Ninhin maakunnassa, mutta se on levinnyt myös muualle Vietnamiin. Quan họlla pyritään ilmaisemaan alueen yhteisöjen (usein kaksoiskylien) välistä henkistä, filosofista ja paikallista erityispiirrettä sekä vahvistamaan sosiaalista kanssakäymistä.
Kansanmusiikille ominaisia piirteitä ovat:
Naisten esittämä harmoninen laulu, johon miehet osallistuvat vastaavalla melodialla, mutta sanoituksia muuttamalla.
Pukeutumisetiketin mukaan naiset käyttävät isoja pyöreitä hattuja ja huiveja. Miehet käyttävät turbaaneja ja tunikoita.
Laulukumppanit eivät saa mennä keskenään naimisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quan họ Wikimedia Commonsissa
Psyko II (romaani)

| Psyko II> Psycho II |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Robert Bloch
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu rikos toiminta trilleri
Julkaistu:  1982
Suomennos
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1984
Sivumäärä:  251
Sarja: Psyko
Edeltävä:  Psyko
Seuraava:  Psycho House
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Psyko II on vuonna 1982 ilmestynyt Robert Blochin kirjoittama rikos-, toiminta-, kauhu- ja jännitysromaani, joka on jatkoa hänen vuonna 1959 ilmestyneelle 
psykologiselle trillerilleen Psyko, johon pohjautuvan samannimisen elokuvan Alfred Hitchcock ohjasi vuonna 1960. Samannimisyydestään huolimatta vuonna 1983 julkaistu Richard Franklinin ohjaama elokuva elokuva Psyko II, joka on jatko-osa Hitchcockin elokuvalle, ei pohjaudu tähän romaaniin.
Romaanin ilmestymisen aikoihin elokuvien tyyli oli muuttunut Hitchcockin päivistä huomattavasti, ja tässä romaanissa Bloch onkin keskittynyt kritisoimaan modernien skandaalinkäryisten ja väkivallalla mässäilevien nk. slash- ja splatter-elokuvien pinnallisuutta. Romaanin miljöönä on elokuvastudio, jossa filmatisoidaan tässä vaiheessa jo useiden vuosien takaista Batesin motellin murhatapausta, ja kohta elokuvan teko alkaakin muistuttaa epämiellyttävällä tavalla todellisuutta.
Psyko II:n jatko-osa on Psycho III: Psycho House, joka ilmestyi vuonna 1990. Sitä ei ole suomennettu.
Juoni

Sarjan ensimmäisestä kirjasta tutuksi tullut suihkumurhaaja Norman Bates on elänyt vankimielisairaalassa yli 20 vuoden ajan ja haikailee vapaata elämää mielisairaalan kaltereiden ulkopuolella. Tohtori Adam Claibornen tiukassa kontrollissa hänestä on tehty täysin oireeton, eikä hän enää kuvittele olevansa äitinsä, mutta hänet luokitellaan edelleen vaaralliseksi hulluksi ja psykopaattiseksi tappajaksi, jota ei uskalleta päästää vapaalle jalalle. Erakkomainen Bates on löytänyt itselleen mieluisaa tekemistä mielisairaalan harrastajateatterista ja kirjastonhoitajana.
Eräänä päivänä Bates kauhukseen huomaa, että mielisairaalaan tulee "pingviinejä"; kaksi nunnaa, jotka ovat saapuneet sinne antaakseen sielunhoitoa mielisairaalan asukeille. Samaan aikaan mielisairaalaan saapuu käsikirjoitus tositapahtumiin perustuvaan tekeillä olevaan Hollywood-elokuvaan ja pyyntö, saisivatko elokuvan tekijät hyödyntää Batesin murhatapausta tämän elokuvan juonessa.
Prince of Persia: The Two Thrones

| Prince of Persia: The Two Thrones |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft Montreal Ubisoft Casablanca
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Nintendo eShop ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Jean-Christophe Guyot
Tuottaja:  Ben Mattes
Suunnittelija:  Kevin Guillemette
Käsikirjoittaja:  Corey G. May Michael Wendschuh
Säveltäjä:  Stuart Chatwood Inon Zur
Ohjelmoija:  Charles Jacob
Pelisarja:  Prince of Persia
Pelimoottori:  Jade
Julkaistu:  PlayStation 2NA 1. joulukuuta 2005EU 2. joulukuuta 2005 GameCube, Windows, XboxNA 1. joulukuuta 2005EU 9. joulukuuta 2005 PlayStation 3EU 16. marraskuuta 2010NA 21. joulukuuta 2010
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, tasohyppely, hack and slash
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: MA15+ PEGI: 16
Alusta:  Nintendo GameCube, Mac OS X, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Wii, Windows, Xbox
Jakelumuoto:  DVD, CD, UMD, optinen levy, Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Prince of Persia: The Two Thrones on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema, tasohyppelyä ja toimintaseikkailua yhdistelevä videopeli. Se julkaistiin alun perin vuonna 2005 PlayStation 2:lle Xboxille, Nintendo GameCubelle ja Microsoft Windowsille. Vuonna 2007 peli julkaistiin Wiille ja PlayStation Portablelle nimellä Prince of Persia: Rival Swords.
Juoni

Pelin päähenkilö, Persian prinssi, on palaamassa purjeveneellä Ajan Saarelta takaisin Persiaan mukanaan Kaileena, ajan keisarinna. Persiaan on kuitenkin hyökännyt aasialainen armeija, joka upottaa prinssin veneen. Prinssi ei kykene puolustamaan Kaileenaa hyökkääjiltä, jotka kaappaavat naisen mukaansa. Prinssi lähtee etsimään Kaileenaa, ja myöhemmin hän löytää naisen palatsin huipulta ja ryntää pelastamaan tämän. Prinssin yllätyksekseen Sands of Time -pelistä tuttu Vizier on taas asialla ja aikoo tappaa Kaileenan Ajan Tikarin avulla, jotta saisi itselleen ikuisen elämän ja voiman. Tapettuaan Kaileenan tikarilla Vizier vapauttaa Ajan Hiekat taas valloilleen, jotka saavat Prinssissä aikaan erinäisiä muutoksia. Prinssin käteen on isketty ja lopulta tarrautunut kiinni hohtava piikkiketju. Jonkin ajan kuluessa Prinssin käteen alkaa sattua, ja hän tippuu syvään kaivoon.
Prinssin herättää outo ääni, joka käskee häntä heräämään. Myöhemmin selviää, että outo ääni on prinssin pimeä puoli: varjoprinssi. Ääni kertoo, että prinssistä on tullut paljon vahvempi ja nopeampi, ja prinssille myös selviää, että hän muuttuu epäsäännöllisen väliajoin varjoprinssiksi. Prinssi lähtee kohti Babylonin keskustoja katsoakseen, minne kaupunkilaiset ovat menneet. Tuhottuaan muutamia Ajan Hiekkojen teleportteja hän kohtaa areenalla jättiläisen, jonka hän voittaa varjoprinssin opastuksen avulla.
Jonkin ajan kuluttua Prinssi tapaa vanhan ystävänsä Farahin, joka ryhtyy auttamaan prinssiä. Matkallaan prinssi kohtaa naismaisen hiekkasalamurhaajan, jonka hän voittaa varjoprinssin hahmossa. Prinssi ja Farah saapuvat kaupungin aukiolle, jossa aasialaisarmeija piirittää heidät. Yhtäkkiä Persian kaupungin asukkaat ilmestyvät paikalle ja huutavat kunnianosoitusta Persian prinssille, jonka jälkeen alkaa verilöyly (molemmille puolille). Prinssi ja Farah pakenevat ja jatkavat matkaansa kohti Babylonin tornia. Saavuttuaan tornin huipulle he kohtaavat ”kuolemattoman” Vizierin, joka sieppaa Farahin mukaansa. Taisteltuaan Vizieriä vastaan prinssin on lopulta kohdattava varjoprinssi, joka aikoo ottaa vallan lopullisesti.
Aiheesta muualla

Prince of Persia: The Two Thrones MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Prince of Persia: The Two Thrones GameSpot.com (englanniksi)
Prince of Persia: The Two Thrones Ubisoft.com (englanniksi)
Prince of Persia: Rival Swords GaneSpot.com (englanniksi)
Prince of Persia: Rival Swords Ubisoft.com (englanniksi)
Puhdas matematiikka

Puhdas matematiikka tutkii esimerkiksi abstraktien kohteiden, kuten E8-ryhmän, ominaisuuksia ja rakennetta ryhmäteoriassa.
Puhdas matematiikka on matematiikan osa-alue, joka tutkii matematiikan sisäisiä asioita. Toisin kuin soveltavassa matematiikassa, jossa matematiikan tietoa soveltamalla pyritään ratkaisemaan tosielämän ongelmia, ei puhtaalla matematiikalla ole ensisijaisesti sovelluskohteita. Puhtaassa matematiikassa tutkitaan matemaattisia rakenteita täsmällisin päättelysäännöin. Puhtaassa matematiikassa tutkitaan esimerkiksi matematiikan aksioomia ja päättelyjä. Lukuteoria on monilta osin puhdasta matematiikkaa.
Raja puhtaan ja soveltavan matematiikan välillä on häilyvä. Puhtaalle matematiikalle usein keksitään sovelluskohteita. Näin on käynyt salaustekniikassa (esim. RSA-salaus).
Puhdasta matematiikkaa on tutkittu jo Antiikin Kreikassa, mutta terminä se vakiintui 1900-luvun alkupuolella.
Prudential Center

| Prudential Center> The Rock |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  165 Mulberry Street, Newark, New Jersey 07102
Koordinaatit:  40°44′1″N, 74°10′16″W
Avattu:  25. lokakuuta 2007
Omistaja:  Newark
Käyttäjät
 New Jersey Devils (NHL) (2007–)  New Jersey Nets (NBA) (2010–2012)  Seton Hall Pirates (NCAA) (2007–)  NJIT Highlanders basketball (NCAA) (2008–)  New York Titans (NLL) (2007–2009)  New Jersey Ironmen (XSL) (2007–2009) 
Katsojakapasiteetti
 17 625 (jääkiekko) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Prudential Center on monitoimihalli joka sijaitsee Newarkissa, New Jerseyssä. Center toimii NHL-seura New Jersey Devilsin kotihallina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prudential Center Wikimedia Commonsissa
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Pohjois-Makedonian jääkiekkomaajoukkue

| Pohjois-Makedonian jääkiekkomaajoukkue |
| --- | --- |
Eniten otteluita:  Neljätoista pelaajaa (5)
Eniten maaleja:   Jure Stopar (19)
Eniten pisteitä:   Jure Stopar (27)
Ensimmäinen ottelu
  Bosnia ja Hertsegovina 7–8 Pohjois-Makedonia  (Sarajevo, Bosnia; 20. tammikuuta 2018) 
Suurin voitto
  Portugali 3–9 Pohjois-Makedonia  (Fussen, Saksa; 21. marraskuuta 2018) 
Suurin tappio
  Bosnia ja Hertsegovina 7–6 Pohjois-Makedonia  (Sarajevo, Bosnia; 21. tammikuuta 2018) 
Pohjois-Makedonian jääkiekkomaajoukkue edustaa Pohjois-Makedoniaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Aikaisemmin maan nimi oli entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja maajoukkue kantoi sen nimeä. Maan jääkiekkoliitto liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2001.
Joukkue otti ensimmäistä kertaa osaa kansainväliseen IIHF:n turnaukseen kaudella 2017–2018. Puolestaan vuoden 2018 lopulla järjestetyssä IIHF:n Development Cupissa Pohjois-Makedonia voitti loppuottelussa Portugalin jääkiekkomaajoukkueen.
Vuonna 2022 Pohjois-Makedoniassa oli yksi ulkojääkaukalo ja 37 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa. Tuolloin sitä ei ollut sijoitettu jääkiekon maailmanrankingissa.
Puhdas dysautonomia

Puhdas dysautonomia eli Bradbury–Egglestonin oireyhtymä on autonomisen hermoston neurodegeneratiivinen sairaus, joka ei yleensä vaikuta keskushermostoon. Sen oireet puhkeavat usein keski-iässä tai myöhemmin, mutta alkamisikä voi olla varhaisempikin.
Puhtaan dysautonomian syy on tuntematon. Siihen ei liity perinnöllisyyttä. Erittäin yleisiä puhtaan dysautonomian oireita ovat dysautonomian ja poikkeavan katekoliamiinitason lisäksi anhidroosi ja ortostaattinen hypotensio. Puhdas dysautonomia voi johtaa Hornerin oireyhtymän kehittymiseen. Ortostaattista hypotensiota pidetään pääoireena. Siinä verenpaine putoaa äkillisesti seisomaan noustessa, mikä voi johtaa heikotukseen, huimaukseen ja näköhäiriöihin. Yleisiä oireita puhtaassa dysautonomiassa ovat myös ummetus, virtsaamisvaikeus, pyörtyminen (synkopee) ja virtsainkontinenssi. Impotenssi voi kehittyä. Mahdollisia muita oireita ovat väsymys ja unihäiriöt. Usein oireet pahenevat ajan mittaan. Eteneminen on kuitenkin hidasta ja tapahtuu vuosikymmenten saatossa. Joskus puhdas dysautonomia saattaa johtaa muuhun sairauteen, kuten Parkinsonin tautiin, Lewyn kappale -tautiin tai monisysteemiatrofiaan.
Puhtaan dysautonomian oireet johtuvat Lewyn kappaleiden kertymisestä autonomisen hermoston soluihin. Lewyn kappaleet rajoittavat noradrenaliinin tuotantoa ja vapautumista hermosoluista, mikä johtaa hypotensioon eli matalaan verenpaineeseen. Puhdas dysautonomia kuuluu synukleinopatioihin. Noradrenaliinitaso on sairastuneilla levossa matala eikä nouse seisoma-asennossa. Kuvantamistutkimuksissa ei ole havaittavissa poikkeavuuksia. Diagnostiikka perustuu oirekuvaan, kliiniseen tarkasteluun ja perusteelliseen neurologiseen tutkimukseen. Puhtaaseen dysautonomiaan liittyvää matalaa verenpainetta voidaan hoitaa midodriinilla, fludrokortisonilla ja lääkkettömin keinoin, kuten tukisukilla, runsaalla nesteytyksellä ja suolalisillä. Puhtaan dysautonomian tarkka esiintyvyys on tuntematon, mutta sen on arvioitu sijoittuvan luokkaan 1–9/1 000 000.