stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mose Se Sengo

Mose Se Sengo "Fan Fan" (16. lokakuuta 1945 Kinshasa, Zaire – 3. toukokuuta 2019) oli kinshasankongolainen kitaristi ja laulaja.
Elämäkerta

Mose Fan Fan aloitti uransa 1960-luvulla Kinshasassa. Vuonna 1975 hän perusti Youlou Mabalian kanssa yhtyeen Somo Somo. Ennen sitä hän oli soittanut kitaraa yhtyeissä Orchestre Revolution ja O.K. Jazz. Vuonna 1983 Mose Fan Fan muutti Isoon-Britanniaan ja vuonna 1993 Belgiaan. Belgiassa hän perusti yhtyeen Bana O.K.
Mose Fan Fan julkaisi myös useita sooloalbumeita.
Luettelo Jarkko Martikaisen kappaleista

Tämä on luettelo Jarkko Martikaisen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Listassa on kaikkiaan 66 kappaletta.
A

Ampukaa mut kuuhun (Mierolainen)
B

Balladi huvijahdista (Usko)
Balladi palaneesta talosta (Koirien taivas)
Balladi unikeolle (Toivo)
Blondi (Koirien taivas)
E

Ei-toivotut laulut (Koirien taivas)
Elegia (Hyvää yötä, nykyaika -single)
H

Halla-ahot (Usko)
Huolenhukkaaja (Usko)
Huominen on kaukana (Usko)
Huuliharppukostaja (Eri esittäjiä: Pörsänmäen Sanomat)
Hyvää yötä, nykyaika (Rakkaus)
Hämärän peitossa (Koirien taivas)
I

Ihmisten puheet (Usko)
Intro (Koirien taivas)
Isoisä graniittirappusilla (Usko)
Isäni elämä, teot ja kirjoitukset (Mierolainen)
Itkuvirsikirjat (Mierolainen)
J

Jatkakaa soutamista (Usko)
Jokainen sotilas on vihollinen (Jokainen sotilas on vihollinen -single)
Jollen pääse jouluksi kotiin (Jollen pääse jouluksi kotiin -single)
Jos mulla menisi todella huonosti (Rakkaus)
Joulu on juhlista pahin (Mierolainen)
K

Kaikki me kuolemme pian (Mierolainen)
Kainuu opettaa (Rakkaus)
Kauniita sieluja (Toivo)
Kello on paljon, kulkekaa hiljaa (Mierolainen)
Kesäloma kellarissa (Koirien taivas)
Koe-eläin (Toivo)
Koirien taivas (Koirien taivas)
Kun hyvin vielä voit (Toivo)
(Kyllä meillä voidaan tehdä) Kärpäsistä härkiä (Usko)
L

Laki = Laki (Mierolainen)
Loppusijoituspaikka (Toivo)
M

Messias (Usko)
Minä vien roskat pois (Mierolainen)
Muovailuvahaa (Hyvää yötä, hyvät ihmiset)
Myrkytyksen oireet (Eri esittäjiä: Syvissä vesissä)
Myrsky (Rakkaus)
Mäyriä ja ihmisiä (Mierolainen)
N

Niin yksin? (Usko)
Normaali katastrofi (Rakkaus)
P

Perkeleen peltilaatikot (Mierolainen)
Pidän tästä paikasta (Koirien taivas)
Polte päästä Paratiisiin (Toivo)
Pyhä jysäys (Mierolainen)
R

Rakkaus (Rakkaus)
Ruudinkeksijät (Mierolainen)
S

Silvia (Koirien taivas)
Suden vatsa (Eri esittäjiä: Ipanapa 1)
Suunnaton laulu (Mierolainen)
Surullista joulua (sovitus)
T

Terroristin häät (Rakkaus)
To Create a Warlike Feel (Sonata Arctica: Unia)
Toivo (Toivo)
Toivon kappaleita (Toivo)
Tulitikku (Eri esittäjiä: Toinen jalka haudasta)
Tyhjän päällä (Usko)
Tämä vaikea elämä (Koirien taivas)
V

Vahvin riippuvuus (Usko)
Valssi tanssitaidottomille (Rakkaus)
Vanhene kanssamme (Rakkaus)
Vapauden kaiho (Kajastus: Marssilla)
Virheet on tehtävä itse (Koirien taivas)
Voiko aika olla ystävä? (Toivo)
Y

Yhdessä, yhtenä (Toivo)
Mosedal

| Mosedal> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Industrivägen 7–11, 64230 Närpes st
Koordinaatit:  62°28′35″N, 021°21′39″E
Avattu:  1981
Laajennettu:  1988
Omistaja:  Närpiön kaupunki
Kenttä:  Luonnonnurmi
Käyttäjät
 Närpes Kraft 
Katsojakapasiteetti
 2000 katettua istumapaikkaa 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mosedal on Närpiön kaupungin pääasiallinen jalkapallon ja yleisurheilun kilpailujen näyttämö. Se on jalkapalloseura Närpes Kraftin kotikenttä.
Mosedalin kenttä valmistui 1981 ja katsomolehterin rakennustyöt saatiin päätökseensä 1988. Katetussa katsomossa on tilaa noin 2000 katsojalle.
Aiheesta muualla

Närpiön kaupungin internet -sivut [vanhentunut linkki]
Mülheim an der Ruhr

| Mülheim an der Ruhr |
| --- | --- |
 Näkymä Mülheimin keskustaan
 lippu:  vaakuna
 Mülheim an der Ruhr
 Koordinaatit: 51°26′N, 06°53′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Düsseldorf
Piirikunta:  kaupunkipiiri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marc Buchholz (CDU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  91,28 km²
Korkeus:  26–153 m
Väkiluku (31.12.2022):  172 404
 – Väestötiheys:  1 889 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.muelheim-ruhr.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mülheim an der Ruhr on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin metropolialueella rajoittuen Düsseldorfin, Essenin, Oberhausenin sekä Duisburgin kaupunkeihin. Ruhr-joki virtaa läpi kaupungin keskustan, ja Mülheimin lempinimi onkin kaupunki joen varrella ("Stadt am Fluss").
Mülheim an der Ruhrin kaupungintalo
Mülheim muodostaa oman kaupunkipiirinsä (kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.
Mülheim on pinta-alaltaan 91,28 neliökilometrin suuruinen. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa asui 172 404 asukasta. Samana vuonna asukkaista 23,4 prosenttia oli protestantteja, 24,2 prosenttia roomalaiskatolisia ja loput 52,4 prosenttia muihin uskontoihin kuuluvia tai uskonnottomia. Kaupungin asukkaista 18,0 prosenttia on ulkomaalaisia.
Mülheim mainittiin ensimmäisen kerran tekstissä vuonna 1093. Tuolloin se tunnettiin nimellä Mulinhem. Kaupunginoikeudet se sai kuitenkin vasta vuonna 1808. Nykyisin Mülheim an der Ruhr toimii kotipaikkana monelle yritykselle, kuten kansainväliselle supermarketketjulle Aldille.
Ystävyyskaupungit

Mülheim an der Ruhrilla on kuusi ystävyyskaupunkia:
Beykoz, Turkki
Darlington, Yhdistynyt kuningaskunta
Kfar Saba, Israel
Kouvola, Suomi
Opole, Puola
Tours, Ranska.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mülheim an der Ruhr Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset sivut (saksaksi)
Nordrhein-Westfalenin kaupunkipiirit ja piirikunnat
| --- | --- |
Kaupungit:   Aachen  Bielefeld  Bochum  Bonn  Bottrop  Dortmund  Duisburg  Düsseldorf  Essen  Gelsenkirchen  Hagen  Hamm  Herne  Köln  Krefeld  Leverkusen  Mönchengladbach  Mülheim  Münster  Oberhausen  Remscheid  Solingen  Wuppertal 
Piirikunnat:   Aachenin kaupunkialue  Borken  Coesfeld  Düren  Ennepe-Ruhr-Kreis  Euskirchen  Gütersloh  Heinsberg  Hereford  Hochsauerland  Höxter  Kleve  Lippe  Märkischer Kreis  Mettmann  Minden-Lübbecke  Oberbergischer Kreis  Olpe  Paderborn  Recklinghausen  Rheinisch-Bergischer Kreis  Rhein-Erft-Kreis  Rhein-Kreis Neuss  Rhein-Sieg-Kreis  Siegen-Wittgenstein  Soest  Steinfurt  Unna  Viersen  Warendorf  Wesel
Muikkulampi (Kannonkoski)

| Muikkulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  62°51′46″N, 25°16′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Enonjärven valuma-alue (14.46)
Laskujoki:  suo-oja Isosalmeen 
Järvinumero:  14.461.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,4 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,806 km  
Pinta-ala:  3,395 ha  
Tilavuus:  0.000087 km³ 
Keskisyvyys:  2,57 m  
Suurin syvyys:  4,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMuikkulampi 
Muikkulampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Kannonjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 87 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 4,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Enonjärven valuma-alueella (14.46), jonka Kannonselän alueeseen (14.461) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 144,4 metriä mpy.
Mustajalohaukka

| Mustajalohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  subniger
Kaksiosainen nimi
 Falco subniger  Gray, 1843 
Katso myös
   Mustajalohaukka Wikispeciesissä   Mustajalohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustajalohaukka (Falco subniger) on kookas australialainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 45–55 cm ja paino keskimäärin 750 g. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin noenmusta tai tummanruskea, kurkku on vaaleampi, ja nokka sekä koivet ovat sinertävänvalkoiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Mustajalohaukat elävät pääosassa Australiaa, ne puuttuvat kuitenkin mantereen läntisistä osista ja Tasmaniasta. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä.
Elinympäristö

Mustajalohaukat asuvat jokivarsien metsissä ja eristyneissä metsiköissä kuivilla seuduilla.
Lisääntyminen

Pesä on korkealla puussa jonkun toisen lintulajin vanhassa pesässä. Munamäärä on kolme tai neljä ja haudonta-aika 33 päivää. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä 42 päivän ikäisinä. Naaras hoitaa pääosan haudonnasta ja poikasten hoidosta koiraan keskittyessä perheen ravinnon hankintaan.
Ravinto

Ruokavalio koostuu pääosin linnuista, matelijoista, pikkunisäkkäistä ja hyönteisistä. Toisinaan sille kelpaavat myös raadot.
Aiheesta muualla

Flickr (kuva)
Mustajalopähkinä

| Mustajalopähkinä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Pyökkimäiset Fagales
Heimo::  Jalopähkinäkasvit Juglandaceae
Suku::  Jalopähkinät Juglans
Laji::  nigra
Kaksiosainen nimi
 Juglans nigra  L.  

Katso myös
   Mustajalopähkinä Wikispeciesissä   Mustajalopähkinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustajalopähkinä (Juglans nigra) on jalopähkinäkasveihin kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa alkuperäisenä Yhdysvaltojen keski- ja itäosissa. Tämä saksanpähkinän sukulainen on jalopähkinöistä kaikkein pitkäikäisin ja suurikasvuisin. Se on myös yksi harvinaisimmista ja halutuimmista lehtipuulajeista Pohjois-Amerikassa. Sen suorasyisestä puusta valmistetaan muun muassa puuviilua, huonekaluja ja aseenperiä, ja sen voimakkaanmakuisia pähkinöitä käytetään leivonnaisissa ja jäätelöissä.
Ulkonäkö ja koko

Mustajalopähkinä on jalopähkinälajeista kaikkein pitkäikäisin ja suurikasvuisin. Suotuisissa olosuhteissa se voi saavuttaa usean sadan vuoden iän ja jopa 50 metrin korkeuden. Yleensä se kasvaa kuitenkin 21–27 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 60–120 senttimetriä paksuksi.
Mustajalopähkinällä on syvä pääjuuri ja laaja sivujuuristo – tässä suhteessa se on välimuoto kuivien ja tuoreiden kasvupaikkojen puulajeista. Metsässä kasvaessaan se muodostaa korkean, suoran rungon ja avoimen, kupumaisen latvuksen. Avoimilla paikoilla runko jakautuu jo matalalta koheneviksi ja siirottaviksi haaroiksi. Runkoa peittää paksu ja syväuurteinen, tummanruskea kaarna; nuorissa puissa kaarna on vaaleampaa ja suomuista. Kuluvan vuoden versot ovat himmeän oranssinruskeat ja niiden ydin on lokeroinen. Kasvutavaltaan ne ovat jäykät, harvat ja epäsäännölliset.
Mustajalopähkinällä on pienet, munanmuotoiset silmut ja suuret, syvät lehtiarvet. Tuoksuvat, parilehdykkäiset lehdet ovat 30–60 senttimetriä pitkät ja niiden lapa jakaantuu 9–21 lehdykkään. Yksittäinen lehdykkä on 6–13 senttimetriä pitkä, leveänsuikea, hienosahainen, pitkäsuippuinen ja ruoditon. Päätölehdykkä on pieni tai puuttuu kokonaan. Lehden alapinta on pehmeäkarvainen ja yläpinta lähes kalju. Väriltään lehti on vihreä tai tummanvihreä, syksyllä keltainen.
Mustajalopähkinä on yksikotinen kasvi, jonka kukat puhkeavat yhtä aikaa lehtien kanssa – levinneisyysalueen eteläosissa huhtikuun puolessavälissä ja pohjoisosissa kesäkuun alussa. Saman yksilön emikukat puhkeavat yleensä ennen hedekukkia, joten itsepölytys on harvinaista. Hedekukissa on 20–30 hedettä, ja ne muodostavat jäykkiä, roikkuvia norkkoja edellisen vuoden versoihin. Pienissä, vihertävissä emikukissa on 2-vartaloinen emiö, ja ne kasvavat 2–5 kukan ryhmissä kuluvan vuoden versojen kärjessä. Emikukat hedelmöittyvät 2–5 vuorokauden kuluttua pölytyksestä, minkä jälkeen niistä kehittyy hedelmäsuojuksen suojaamia pähkinöitä. Pyöreähkö, nukkainen hedelmäsuojus on läpimitaltaan 4–6 senttimetriä ja muuttuu kypsyessään vihreästä tummanruskeaksi. Hedelmäsuojuksen sisältä paljastuu syys-lokakuuhun mennessä uurteinen, 3–4 sentin mittainen pähkinä, jonka sisässä on syötävä, makeanmakuinen siemen. Pähkinä putoaa maahan pian lehtien varistua.
Mustajalopähkinä on hidaskasvuinen. Se alkaa tuottaa siementä jo nuorella iällä, avoimilla paikoilla kasvaessaan alle kymmenvuotiaanakin. Hyvät siemenvuodet kertautuvat noin kaksi kertaa viidessä vuodessa. Runsaimmillaan siementuotanto on 30 vuoden iässä ja pysyy tällä tasolla seuraavat sata vuotta. Lisääntyminen tapahtuu lähinnä siementen avulla. Siementen tärkeimpiä levittäjiä ovat oravat, jotka unohtavat osan talven varalle kätkemistään pähkinöistä maahan.
Levinneisyys

Mustajalopähkinä on kotoisin Yhdysvaltojen keski- ja itäosista, tosin pohjoisrajan tuntumassa sitä tavataan satunnaisemmin. Se on yleisimmillään Appalakeilla ja Keskilännen laaksoissa ja alangoilla, erityisesti Kansasin osavaltiossa. Pohjoisimmillaan lajia esiintyy Vermontissa, Massachusettsissa, New Yorkissa, Etelä-Ontariossa, Michiganin keskiosissa ja Etelä-Minnesotassa. Lännessä se on levittäytynyt Etelä-Dakotan itäosiin, Koillis-Nebraskaan, Länsi-Oklahomaan ja Texasin keskiosiin. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Louisianaan, Mississippiin, Luoteis-Floridaan ja Georgiaan – Mississippijoen laaksosta ja suistosta se puuttuu kuitenkin kokonaan.
Elinympäristö

Mustajalopähkinä viihtyy syvässä, kosteassa ja pH-arvoltaan neutraalissa maaperässä, joka läpäisee hyvin vettä ja sisältää paljon kalkkia ja ravinteita. Se kasvaa usein virtaavan veden äärellä, syvässä savimaassa tai alluviaalialueilla – samoilla alueilla, joilla maanviljely on kannattavaa.
Mustajalopähkinää esiintyy 1 200 metrin korkeudelle asti, tavallisesti muiden lehtipuiden seassa, harvemmin puhtaina metsiköinä. Se sietää huonosti varjostusta, joten se menestyy monilajisissa metsissä vain pää- tai lisävaltapuuna. Parhaimmat kasvupaikat ovat usein samat kuin kentukinpapupuulla. Muita samoilla alueilla viihtyviä lajeja ovat lännentulppaanipuu, valkosaarni, kiiltotuomi, amerikanlehmus, amerikanpyökki, sokerivaahtera, tammet ja hikkorit. Mustajalopähkinän juurista erittyy jugloni-nimistä ainetta, joka on haitallista monille muille kasveille, erityisesti tomaatille ja omenalle.
Mustajalopähkinän kasvukausi vaihtelee levinneisyysalueen pohjoisosien 140 päivästä Länsi-Floridan 280 päivään. Vuotuinen sademäärä on pienimillään alle 640 millimetriä Pohjois-Nebraskassa ja enimmillään 1 780 millimetriä Appalakkien rinteillä Tennesseessä ja Pohjois-Carolinassa. Vuoden keskilämpötila vaihtelee pohjoisen 7 celsiusasteesta etelän 19 asteeseen. Suotuisimmilla kasvupaikoilla vuoden keskilämpötila on 13 celsiusastetta ja vuotuinen sademäärä vähintään 890 millimetriä.
Käyttö

Mustajalopähkinä on yksi kysytyimmistä lehtipuulajeista Pohjois-Amerikassa. Sen puuaines on suorasyistä, raskasta ja iskunkestävää ja pärjää hyvin vertailussa muiden amerikkalaisten lehtipuiden kanssa. Se säilyttää hyvin muotonsa uunikuivauksessa ja on helposti työstettävissä niin käsityökaluilla kuin koneillakin. Puupinta on viimeisteltynä samettisen sileä ja sitä koristaa kaunis syykuvio.
Mustajalopähkinästä valmistetaan teollisesti puutavaraa ja puuviilua, joista tehdään edelleen muun muassa arvohuonekaluja, sisustuspaneeleja ja aseenperiä. Hidaskasvuisuutensa vuoksi sitä viljellään kuitenkin vähän, ja suurin osa kaupalliseen käyttöön päätyvästä puusta saadaan yksittäin kaadetuista puista. Jauhettuja pähkinänkuoria hyödynnetään esimerkiksi suihkumoottoreiden puhdistuksessa, öljynporausnesteen lisäaineena, dynamiittien täyteaineena, autonrenkaiden kitkan parantamiseksi, puhallusaineena maalinpoistossa, savukaasujen suodatuksessa sekä hyönteismyrkkyjen apuaineena. Teollisen käytön lisäksi mustajalopähkinää käytetään koristekasvina ja hylättyjen kaivosten maisemoinnissa.
Mustajalopähkinän pähkinöitä syödään sellaisenaan tai hunajan kanssa ja niitä käytetään kakkujen, makeisten ja jäätelön maustamisessa. Niitä kerätään jonkin verran myyntiin, vaikkakaan ei yhtä yleisesti kuin Euroopasta tuotua saksanpähkinää. Pähkinöitä käyttävät ravintona ihmisten lisäksi monet villieläimet. Jopa 10 prosenttia pohjoisamerikkalaisen mustaoravan (Sciurus niger) ruokavaliosta voi koostua mustajalopähkinän pähkinöistä.
Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat hyödynsivät mustajalopähkinää monin tavoin: pähkinöitä syötiin ruoaksi, hedelmäsuojuksista saatiin mustaa väriainetta ja eri kasvinosista valmistettiin rohdoksia, joilla hoidettiin mielen ja kehon sairauksia. Puu mainitaan myös heidän luomismyyteissään.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mustajalopähkinä (Juglans nigra)
UniProt: Taxonomy - Juglans nigra (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Black walnut, Juglans nigra (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Juglans nigra (englanniksi)
Englanninkieliset ohjeet mustan väriaineen valmistamiseksi mustajalopähkinän hedelmistä. (Arkistoitu – Internet Archive)
Mustajalopähkinä François André Michaux’n teoksessa The North American Sylva vuodelta 1819.
Mustajalopähkinän hedelmä ja pähkinä.
Suurin tunnettu mustajalopähkinä kasvaa Columbiajoessa sijaitsevalla Sauviesaarella Oregonissa.
Mustajalopähkinän rungon poikkileikkaus
Natale Abbadia

Natale Abbadia (11. maaliskuuta 1792 – 25. joulukuuta 1861) oli italialainen säveltäjä. Hän sävelsi muun muassa oopperan La Giannina di Pontieu ossia La Villanella d'onore. Uransa aikana Abbadia myös opetti laulamista. Hänen tyttärensä Luigia Abbadia oli oopperalaulaja.
Moscow Interbank Currency Exchange

Moscow Interbank Currency Exchange (ven.  Московская межбанковская валютная биржа, MICEX) oli vuonna 1992 avattu ja vuoteen 2011 saakka erillisenä toiminut pörssi Moskovassa Venäjällä. Sen yleisindeksi MICEX-indeksi on ruplamääräinen. MICEX:llä on A1-, A2- ja B-listat. Lisäksi MICEXiin kuului toimialakohtaisia osakeindeksejä.
Aiempi MICEX-pörssin rakennus on nyt Moskovan pörssin käytössä
Moskovassa toimi myös toinen pörssi, Russian Trading System, jolla on dollarimääräinen RTS-indeksi. Vuonna 2011 RTS-pörssi yhdistettiin nimellisesti MICEXiin; pörssien yhteensaattaminen Moskovan pörssiksi (MICEX-RTS) on tarkoitus viedä loppuun vuoden 2013 aikana.
Pörssilistaukset

MICEX A1
MICEX A2
MICEX B
Muikkulampi (Soini)

| Muikkulampi |
| --- | --- |
 Muikkulampi syyskuussa 2022.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°43′00″N, 24°16′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kolunjoen valuma-alue (35.46)
Laskuoja:  oja Rajapuroon 
Järvinumero:  35.464.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  203,1 m  
Rantaviiva:  1,479 km  
Pinta-ala:  7,712 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMuikkulampi 
Muikkulampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kolun kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Alajoen valuma-alueeseen (35.464) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 203,1 metriä mpy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muikkulampi Wikimedia Commonsissa
Soinin järvet
Ähtärinjärvi (vain pieni osa järvestä Soinissa)
Hankajärvi
• Iiroonjärvi
• Limajärvi
Jokijärvi
• Iso-Punsa
• Ulvotuinen
• Korpisenjärvi
• Kolunjärvi
• Isojärvi
• Iso Lauttajärvi
Riuttonen
• Naarasjärvi
• Iso-Ruokonen
• Valkeisenjärvi
• Vähä-Kokkanen
• Alainen Leväjärvi
• Iso-Kokkanen
• Pieni-Ruokonen
• Viitajärvi
Iso-Hykkönen
• Matolampi
• Viitalampi
• Lintulampi
• Muikkulampi
• Teerilampi
• Niittylampi
• Pieni-Hykkönen
Peuralampi
• Alanen
• Haukilampi
• Haukilampi
• Pieni Lintulampi
• Likolampi
• Kalliolampi
• Kantolampi
• Kerkinlampi
• Asmalampi
• Kallio-Musta
• Kannuslampi
• Mustalampi
• Löytölampi
• Läskilampi
• Löytölampi
Kalliolampi
• Neva-Valkeinen
• Pirttilampi
• Pirttilampi
• Pirttilampi
• Kalliolampi
• Hoikkalampi
• Heinälampi
• Sammakkolampi
• Neva-Musta
• Hirsilampi
• Kilpilampi
• Lumperoisenlampi
(35.4)
Mizoram

| Mizoram |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Mizoramin sijainti Intian kartalla.
Valtio:   Intia
Perustettu:  1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Aizawl
 – Pääministeri:  Zoramthanga
 – Kuvernööri:  P. S. Sreedharan Pillai
Pinta-ala:  21 081 km²
Väkiluku (2011):  1 097 206 (29.)
 – väestötiheys:  52 as./km²
Kielet:  mizo, englanti
 
https://mizoram.gov.in/
Mizoram on Intian osavaltio maan koillisosassa. Nimensä alue on saanut sen valtaväestö mizojen mukaan. Alueen pääkaupunki ja suurin kaupunki on Aizawl. Mizoram liitettiin kiinteästi brittiläiseen Intiaan 1890-luvulla. Sittemmin itsenäisessä Intiassa mizojen aseelliset liikkeet ajoivat itsenäisen valtion perustamista. Vuonna 1987 Mizoramista tuli oma osavaltionsa. Alueen asukkaista suurin osa on kristittyjä. Mizoramin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 097 206.
Maantiede

Mizoramin osavaltion pinta-ala on 21 081 km2 ja se sijaitsee Intian koillisosassa. Osavaltio rajautuu etelässä Bangladeshiin ja idässä Myanmariin. Sen naapuriosavaltioita ovat Tripura luoteessa, Assam pohjoisessa ja Manipur koillisessa. Mizoramin Mizo Hills -kukkulat tunnettiin aikanaan nimellä Lushai Hills ja ne ovat osa Arakanvuoria. Mizoramin vuoret kohoavat korkeimmillaan noin 2 100 metrin korkeuteen merenpinnasta. Osavaltion korkein kohta on Phawngpui Tlang eli Sininen vuori Mizoramin kaakkoisosassa on korkeudeltaan 2 210 metriä. Harjanteiden väliin jää kapeita jokilaaksoja. Kaladanjoki laskee alueen eteläosista kohti Myanmaria. Dhaleswari (Tlawng) ja Sonai (Tuirail) joet laskevat puolestaan Assamiin. Alueen suurin järvi on Palakjärvi Mizoramin eteläosassa. Kokoa järvellä on noin 30 hehtaaria ja järvi on saanut alkunsa mahdollisesti maanjäristyksen tai tulvan seurauksena. Mizoramin alue on suhteellisen altis maanjäristyksille.
Vuoden kylmin kausi ajoittuu marraskuun ja helmikuun välille. Kylmänä kautena lämpötilat vaihtelevat 10–20 °C välillä. Lämpimin kausi kestää puolestaan kesäkuusta elokuuhun ja tuolloin lämpötilat vaihtelevat 20–30 °C välillä. Suurin osa sateista saadaan monsuunikaudella toukokuun ja syyskuun välisenä aikana, Keskimäärin vuotuinen sadanta on noin 2 500 mm.
Suurin osa tai noin kolme neljäsosaa Mizoramin pinta-alasta on metsien peitossa. Metsissä on puolestaan rikas eläimistö, johon lukeutuvat esimerkiksi aasiannorsu, intiantiikeri, kauriit ja apinat. Mizoramin tunnuseläin on serovi, tunnuslintu burmanfasaani, tunnuskukka Renanthera imschootiana ja tunnuspuu Mesual ferrea. Osavaltion alueella on useita kansallispuistoja ja muita suojelualueita.