stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood
Aiheesta muualla

Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood MobyGamesissa (englanniksi)
Sonic the Hedgehog -pelisarja
| --- | --- |
Tasohyppelyt:  Sonic the Hedgehog |  Sonic the Hedgehog 2 |   Sonic CD | Sonic the Hedgehog 3 |  Sonic & Knuckles |  Sonic Adventure | Sonic Adventure 2 |  Sonic Heroes | Sonic the Hedgehog (2006) |  Sonic Unleashed | Sonic the Hedgehog 4: Episode I | Sonic Colours | Sonic Generations | Sonic the Hedgehog 4: Episode II | Sonic Lost World | Sonic Boom: Rise of Lyric | Sonic Mania | Sonic Forces | Sonic Frontiers | Sonic Superstars
Käsikonsolipelit:  Sonic the Hedgehog | Sonic the Hedgehog 2 | Sonic Chaos | Sonic the Hedgehog: Triple Trouble | Sonic Blast | Sonic Pocket Adventure | Sonic Advance | Sonic Advance 2 | Sonic Advance 3 | Sonic Rush | Sonic Rush Adventure | Sonic Colours  | Sonic Generations | Sonic Lost World | Sonic Boom: Shattered Crystal | Sonic Boom: Fire & Ice
Ajopelit:  Sonic Drift | Sonic Drift Racing | Sonic R | Sonic Riders | Sonic Riders: Zero Gravity | Sonic & Sega All-Stars Racing | Sonic Free Riders | Sonic & All-Stars Racing Transformed | Team Sonic Racing
Spinoff-pelit:  Sonic Spinball | Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine | Knuckles’ Chaotix | Tails’ Skypatrol | Tails Adventure | Sonic Labyrinth | Sonic 3D: Flickies’ Island | Sonic Shuffle | Sonic Pinball Party | Sonic Battle | Shadow the Hedgehog | Sonic Jump | Sonic Rivals | Sonic and the Secret Rings | Mario & Sonic at the Olympic Games | Sonic Rivals 2 | Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood | Sonic and the Black Knight | Mario & Sonic at the Olympic Winter Games | Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games | Sonic Dash | Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games | Sonic Runners | Sonic Jump Fever | Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games | Sonic Dash 2: Sonic Boom | Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games
Kolikkopelit:  SegaSonic the Hedgehog | Sonic the Fighters
Uudelleenjulkaisut:  Sonic Jam | Sonic Mega Collection | Sonic Gems Collection | Sega Mega Drive Collection | Sega Mega Drive Ultimate Collection | Sonic Classic Collection | Sega Mega Drive Classics Collection | Sonic Origins
Julkaisemattomat pelit:  Sonic Crackers | Sonic X-treme
Muut pelit:  Ristar | Super Smash Bros. Brawl | Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U | Super Smash Bros. Ultimate
Televisio -ja elokuvat:  Adventures of Sonic the Hedgehog | Sonic SatAM | Sonic the Hedgehog: The Movie | Sonic Underground | Sonic X | Sonic Boom | Sonic the Movie | Sonic the Movie 2 | Sonic Prime | Knuckles | Sonic the Hedgehog 3
Katso myös:  Sega | Sonic Team | Luettelo pelisarjan peleistä | Luettelo pelisarjan hahmoista
Tomioka

| Tomioka (富岡市) |
| --- | --- |
 Tomiokan vanha silkkikehräämö
 lippu:  symboli
 Tomiokan sijainti Gunman prefektuurissa
 Tomioka
 Koordinaatit: 36°15′36″N, 138°53′24″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Gunman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  122,85 km²
Väkiluku (09/2020):  47 911
 – Väestötiheys:  390 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Vaahtera
 – Kukka:  Kirsikka
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen
 
 https://www.city.tomioka.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tomioka (jap. 富岡市, Tomioka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Gunman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Tonejoen sivujoen Kaburan varrella. Kaupungin luoteispuolella kohoaa Myōgivuori. Tomiokassa on 47 911 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 122,85 neliökilometriä.
Tomioka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla silkin markkinapaikkana ja postiasemana (shukuba) Nakasendō-tiereitin sivutien Shinano-betsuron varrella. Vuodesta 1616 lähtien siellä oli myös Nanokaichin daimiokunnan paikallinen hallintokeskus. Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1872 Tomiokaan perustettiin Japanin ensimmäinen moderni silkkikehräämö. Se oli toiminnassa 1980-luvun lopulle saakka. Tekstiiliteollisuuden lisäksi kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka- ja avaruusteknologista teollisuutta. Kaupunkioikeudet Tomioka sai laajan kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Vuonna 2006 kaupunkiin liitettiin Myōgin maaseutukaupunki. Tomiokaan kuuluvilla maaseutualueilla viljellään esimerkiksi siitakesieniä, konnyakua, pillisipulia ja koristekukkia.
Kolme Tomiokan silkkikehräämön rakennusta on valittu Japanin kansallisaarteiksi, ja vuonna 2014 kehräämö liitettiin yhdessä alueen muun teollisen perinnön kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita nähtävyyksiä ovat entinen Kōzuken provinssin pääpyhäkkö Nukisaki-jinja, Myōgivuoren juurelle rakennettu pyhäkkö Myōgi-jinja, Gunman safaripuisto, kirsikankukistaan tunnettu Ōshion patojärvi sekä Tomiokan kaupungin taidemuseo ja Gunman luonnonhistoriallinen museo. Osa Myōgivuoren alueesta kuuluu Myōgin–Arafunen–Saku-kōgenin puolikansallispuistoon. Tomiokaa palvelee Jōshin-rautatien Jōshin-linja.
Kuvia

Ichinomiya Nukisaki-jinja
Myōgi Furusaton taidemuseo, Myōgivuori
Torazun rotko
Tomiokan kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tomioka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
The Legend of Zelda: Breath of the Wild

| The Legend of Zelda: Breath of the Wild |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EPD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Hidemaro Fujibayashi
Tuottaja:  Eiji Aonuma
Säveltäjä:  Yasuaki Iwata ja Manaka Kataoka
Pelisarja:  The Legend of Zelda
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:  3. maaliskuuta 2017
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12  USK 12 ja USK 12 
Alusta:  Wii U, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Nintendo-pelimoduuli, digitaalinen jakelu, digitaalinen lataus, pelimoduuli ja Nintendon optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
The Legend of Zelda: Breath of the Wild on Nintendon kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin Wii U- ja Nintendo Switch -pelikonsoleille 3. maaliskuuta 2017. Se on The Legend of Zelda -pelisarjan 19. osa ja ensimmäinen peli, joka on kehitetty alusta alkaen teräväpiirtografiikkaa hyödyntäväksi. Pelissä on avoin pelimaailma.
Peli julkistettiin ensi kerran vuonna 2013, ja se piti alun perin julkaista vuonna 2015.
Juoni

Peli alkaa pienestä luolasta kun Link herää sadan vuoden unen jälkeen outoon ääneen. Hän saa käsiinsä Sheikah-laatan, jota tarvitaan seikkailun aikana. Astuttuaan ulos Link tapaa nuotion äärellä vanhan miehen, jota hän ei muista. Link matkaa lähellä olevaan rakennelmaan, joka aktivoituaan paljastuu muinaiseksi Sheikah-torniksi, ja aktivoi hänen Sheikah-laatassaan olevaan tyhjään karttaan vastaavan sijainnin. Tornista laskeuduttuaan Link kohtaa jälleen vanhan miehen, joka ilmestyy paikalle laskuvarjon kanssa ja lupaa antaa Linkille oman laskuvarjon, mikäli hän kerää jokaisesta alueen Shrine-luolastosta neljä Spirit Ord -kappaletta. Kun Link on kerännyt kappaleet, hän matkaa temppelille, jonka tornissa vanha mies odottaa häntä. Mies paljastuu Zeldan kuolleeksi isäksi, Hyrulen kuninkaan haamuksi. Hän kertoo Linkille ajasta sata vuotta ennen pelin tapahtumia, ja siitä kuinka Hyrulen linna joutui pahantahtoisen Ganonin kynsiin.
Link saa tehtäväkseen matkata Kakarikon kylään tapaamaan Impa-nimistä naista, joka antaa Linkille tehtäväkseen vapauttaa neljä Divine Beast -nimistä olentoa Ganonin hallusta ja kerätä myös Master Sword -miekan. Divine Beastit sijaitsevat eri puolilla karttaa, ja pelaajan täytyy matkustaa pitkiäkin matkoja. Pelaajan täytyy ottaa Divine Beast -niminen kone haltuunsa, ja vapauttaa konetta hallitseva olento. Pelaajan tulee myös matkustaa eri puolille Hyrulen maata etsien paikkoja, joiden kuvia on tallennettu Sheikah-laattaan. Näissä paikoissa Linkin muistot vähitellen palautuvat. [lähde? ]
Kehitys

Pelin tuottaja Eiji Aonuma on todennut halunneensa pohtia Zelda-pelien totunnaisia ominaisuuksia uudelleen ja tehdä pelin, jossa niitä rikottaisiin. Tätä pyrittiin kokeilemaan pelissä The Legend of Zelda: A Link Between Worlds, joka oli rakenteeltaan sarjan edellisiä osia vähemmän lineaarinen. Kun esimerkiksi pelisarjan edellinen konsoliosa Skyward Sword oli suoraviivainen ja pelaaja seurasi tiettyä polkua, Breath of the Wildin loppuvastuksen voi halutessaan päihittää heti pelin alussa ja luolastoja suorittaa haluamassaan järjestyksessä. Peli on myös sarjan ensimmäinen osa, joka sisältää ääninäyttelyä. Link pysyy kuitenkin edelleen hiljaisena päähahmona. Aonuman mukaan pelaajan on vaikea samaistua hahmoon, mikäli hahmo sanoo jotakin, josta pelaaja on eri mieltä.
Koska Nintendo ei ollut ennen kehittänyt Breath of the Wildin kokoista avoimen maailman peliä, inspiraatiota ja tietoa sellaisen kehittämisen haasteista haettiin esimerkiksi The Elder Scrolls V: Skyrimistä ja Shadow of the Colossuksesta, jonka tekijä Fumito Ueda on Aonuman ystävä. Pelin taiteellista suuntaa varten inspiraatiota haettiin japanilaisesta animesta, kuten Studio Ghiblin ja Hayao Miyazakin elokuvista.
Ennen kuin pelin kehitys aloitettiin kunnolla, kehittäjät loivat pelattavan 2D-prototyypin, joka oli samankaltainen Zelda-sarjan ensimmäisen pelin kanssa. Tämän prototyypin tarkoitus oli kokeilla fysiikanmallinnukseen ja kemiallisiin reaktioihin perustuvaa pulmanratkaisua. Lopullinen peli käyttää muokattua versiota Havok-fysiikkamoottorista. Vuoden 2017 Game Developers Conferencessa pelin ohjaaja Hidemaro Fujibayashi, tekninen ohjaaja Takuhiro Dohta ja taiteellinen ohjaaja Satoru Takizawa pitivät esityksen "Change and Constant - Breaking Conventions with The Legend of Zelda: Breath of the Wild", jossa prototyyppiä esiteltiin. Aonuma sanoi fysiikkamoottoria isoksi kehitysaskeleeksi Zelda-sarjalla, sanoen sen "tukevan kaikkea maailmassa" ja saavan asiat toimimaan "loogisella ja realistisella tavalla". Näin pelaajat voivat lähestyä pulmia ja ongelmia eri tavoin. Hän kertoi laajemmin tällaisen järjestelmän kehittämisen hankaluudesta: hän muisteli, kuinka eräänä päivänä testasi peliä, saapui pelin eräälle alueelle ja huomasi tuulen puhaltaneen kaikki esineet pois.
Peli oli tarkoitus saada valmiiksi vuonna 2016, mutta kehitys viivästyi, sillä kehittäjillä oli ongelmia fysiikkamoottorin kanssa. Kehityksen aikana pelistä päätettiin tehdä versio myös Nintendon seuraavalle konsolille, Nintendo Switchille. Eiji Aonuman mukaan molemmissa versioissa on sama sisältö. Peli ei vaadi Wii U:n näytöllistä peliohjainta toimiakseen.
Reggie Fils-Aimen mukaan Breath of the Wild jää viimeiseksi peliksi, jonka Nintendo kehitti Wii U:lle.
Wii U- ja Switch-versioissa on sama sisältö ja kuvataajuus (30 fps), mutta Switch-versiossa on laadukkaammat äänet ja televisioon kytkettynä resoluutio on 900 p. Wii U -versiossa resoluutio on 720 p ja peli vaatii 3 Gt:n asennuksen.
Vastaanotto > Ennen julkaisua

Vuoden 2016 E3-messuilla pelin demo sai myönteisen vastaanoton, ja muun muassa IGN valitsi sen messujen parhaaksi peliksi. Brandwatchin mukaan Breath of the Wild oli messujen puhutuin peli sosiaalisessa mediassa.
Breath of the Wild sai pääpalkinnon vuoden 2016 Gamescom-messuilla ja se palkittiin odotetuimpana pelinä Game Awards 2016 -tapahtumassa.
Vastaanotto > Julkaisussa

| The Legend of Zelda: Breath of the Wild> Yhteispisteet.Kerääjä | The Legend of Zelda: Breath of the Wild> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 98/100 (perustuu 67 arvosteluun)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Edge: 10/10
Electronic Gaming Monthly: 9,5/10
Famitsu: 40/40
GameSpot: 10/10
GamesRadar: 5/5
IGN: 10/10
Polygon: 10/10
Breath of the Wild sai julkaisussa ylistävät arviot kansainväliseltä medialta. Metacritic-sivuston laskema painotettu keskiarvo valikoiduista 67 arvostelusta on 98/100. Edge-lehti antoi Breath of the Wildille arvosanan 10/10. Arvostelussa todettiin, että peli saattaisi jopa syrjäyttää Ocarina of Timen pelisarjan parhaana teoksena. Famitsū antoi pelille täydet 40/40 pistettä.
Pelit-lehden Juho Penttilä antoi pelin Switch-versiolle 94 pistettä sadasta ja Petri Heikkinen 96 pistettä.
Vastaanotto > Palkinnot

Peli on voittanut The Game Awards -palkinnon vuoden pelin (Game of the Year) kategoriassa. Peli on voittanut Golden Joystick Awards -palkinnon Ultimate Game of the Year kategoriassa.
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Ehdokas/Ehdokkaat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | The Game Awards | Game of the Year | Horizon Zero Dawn  Persona 5 PlayerUnknown's Battlegrounds Super Mario Odyssey | Voitto |

| 2017 | Golden Joystick Awards | Ultimate Game of the Year | Assassin's Creed Odyssey  Destiny 2 Dishonored 2 Horizon Zero Dawn Monument Valley 2 Persona 5 PlayerUnknown's Battlegrounds Resident Evil 7 Super Mario Odyssey | Voitto |
Myynti

Peli on myynyt yhteensä 1,3 miljoonaa yksikköä maaliskuun aikana Wii U:lle ja Nintendo Switchille.
Jatko-osa

Vuoden 2019 E3-messuilla julkistettiin, että pelille on kehitteillä jatko-osa. Pelin kehittäjät suunnittelivat tekevänsä Breath of the Wildiin lisäosia, mutta uusien ideoiden suuren määrän johdosta päätyivät kehittämään kokonaan uuden pelin. Kevääseen 2021 mennessä jatko-osasta ei ole kuultu mitään E3-messuilla julkaistua traileria lukuun ottamatta. Aiempien The Legend of Zelda -videopelien kanssa työskennellyt japanilainen tuottaja Eiji Aonuma kertoi Nintendon tiedotustilaisuudessa, että jatko-osan kehitys on jatkunut suunnitelmien mukaisesti ja että uutisia olisi saatavilla myöhemmin vuonna 2021. Maaliskuussa 2022 jatko-osan tuottajana toimiva Aonuma ilmoitti pelin jatko-osan lykkääntyneen ensi vuoden puolelle ja ilmestyvän myöhemmin vuonna 2023.
13. syyskuuta 2022 esitetyssä Nintendo Direct -lähetyksessä paljastettiin jatko-osan olevan The Legend of Zelda: Tears of the Kingdom ja julkaisun tapahtuvan 12. toukokuuta 2023.
Aiheesta muualla

The Legend of Zelda: Breath of the Wild MobyGamesissa (englanniksi)
The Legend of Zelda: Breath of the Wild VGMdb-sivustolla (englanniksi)
The Legend of Zelda -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit::   The Legend of Zelda  The Adventure of Link  A Link to the Past  Link’s Awakening  Ocarina of Time  Majora’s Mask  Oracle of Ages  Oracle of Seasons  Four Swords  The Wind Waker  Four Swords Adventures  The Minish Cap  Twilight Princess  Phantom Hourglass  Spirit Tracks  Skyward Sword  A Link Between Worlds  Tri Force Heroes  Breath of the Wild  Tears of the Kingdom 
Spinoff-pelit::   Zelda LCD -pelit  Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland  Link's Crossbow Training  Ripening Tingle’s Balloon Trip of Love  Hyrule Warriors 
Uudelleenjulkaisut::   BS Zelda  BS Zelda: Kodai no Sekiban  A Link to the Past/Four Swords  Ocarina of Time Master Quest  Ocarina of Time 3D  The Wind Waker HD  Majora's Mask 3D  Twilight Princess HD 
CD-i-pelit::   Link: The Faces of Evil  Zelda: The Wand of Gamelon  Zelda’s Adventure 
Kokoelmat::   Collector’s Edition 
Julkaisemattomat::   The Triforce Trilogy  Mystical Seed of Courage 
Universumi::   Hahmot Link  Prinsessa Zelda  Ganon  Midna  Tingle  Hyrule 
Breath of the Wild ensi kertaa esiteltiin 2016 E3-messuilla
Sysilampi (Perho)

| Sysilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Pohjanmaa
Kunnat:  Perho
Koordinaatit:  63°16′41″N, 24°40′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.454.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  181,2 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,776 km  
Pinta-ala:  3,403 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSysilampi 
Sysilampi  on Keski-Pohjanmaalla Perhossa  Kuusjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Alajoen valuma-alueeseen (14.454) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 181,2 metriä mpy.
Sysilampi (Ähtäri)

| Sysilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°33′30″N, 24°31′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Hännättömänjokeen 
Järvinumero:  35.636.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  200,3 m  
Rantaviiva:  1,069 km  
Pinta-ala:  5,615 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSysilampi 
Sysilampi  on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Tuhkion kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Suuri-Palonen–Pieni-Palonen

| Suuri-Palonen–Pieni-Palonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Kuopio
Koordinaatit:  62°56′00″N, 27°15′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.284.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,4 m 
Rantaviiva:  16,44 km 
Pinta-ala:  2,3 km² 
Tilavuus:  0,00489 km³ 
Keskisyvyys:  2,13 m 
Suurin syvyys:  9,5 m 
Saaria:  Kusiaiset Vommo
 fiSuuri-Palonen–Pieni-Palonen 
Suuri-Palonen–Pieni-Palonen on metsäjärvi Kuopiossa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 20 kilometriä länteen.
Maantiede

Suuri-Palonen on pääosin metsäjärvi vailla mökitettyjä rantoja. Kuponiemi määrittelee järven pohjoisosan muotoja. Niemen pohjoispuolella sijaitsee Kupolahti ja luoteispuolella Pohjoislahti. Järven lahdet lukuun ottamatta Kupolahtea (Kierinlevä, Louhulahti, Itälahti) ovat hyvin avosuisia. Suuri-Palosen syvin kohta on kartan mukaan 2,8 metriä. Kaakkoisosan Pieni-Palonen on sitä vastoin syvempi ja se ulottuu lähes kymmeneen metriin. Pieni-Paloseen kuljetaan Palossalmen kautta.
Suuri-Palosen keskivaiheilla sijaitsee Vommo ja sen itäosassa Vommonlinna. Pieni-Palosen koillisrannalla on muutama pientalo.
Suuri-Palosen tulouoma on Pohjoislahteen laskeva Suurijoki. Järven laskujoki, Palosenjoki, alkaa Pieni-Palosen koilliskolkasta ja jatkuu erinimisinä itään Kallaveteen (81,8 metriä merenpinnan yläpuolella).
Suuri-Palonen–Pieni-Palosen vesitilavuus on 4 888 000 kuutiometriä.
Suuri-Palonen–Pieni-Palonen (04.284.1.021) kuuluu Suovunjärven valuma-alueeseen (04.284), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Suovunjärven alueeseen kuuluu 47 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Naarajärvi, Suuri-Palonen–Pieni-Palonen, Iso Salinjärvi ja Rääpys-Rytky. Alueen järvistä seitsemäntoista on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Tonava-Dravan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Baranya Unkari
Pinta-ala:  497,5 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Unkarin kansallispuisto 
Perustettu:  1996 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tonava-Dravan kansallispuisto sijaisee Unkarissa Tonavan pääuoman ja sen sivujoen Dravan seudulla. Puiston alueella on Dravan suiston Unkarin alueella oleva osa kokonaisuudessaan eli alue ulottuu Slójoelta Unkarin etelärajalle. Puiston alueella on tulvatasankoja. Alueella on runsaasti kasveja ja hyönteisiä. Tonavan alajuoksulla esiintyy harvinaisia lintylajeja. Alueen vedet ovat kalojen suosimia kutupaikkoja. Puiston alueella kasvavia puulajeja ovat valkosalava, jalava, tammi, saarni, lehtokuusama ja viiniköynnös. Puistossa esiintyviä kukkakasveja on kirjopikarililja. Vesistössä esiintyviä kalalajeja ovat tonavanjokilohi, tsingeli, harjus ja harmaasampi. Puiston lintuja ovat pikkutiira, kalatiira ja pikkutylli. Alueella esiintyviin hyönteisiin kuuluvat vesiperhoset. Puiston alueeseen kuuluvat Gemencin kosteikkometsät, missä esiintyy mustahaikaroita ja merikotkia. Puiston alueella on myös Mohácsin muistomerkkipuisto, joka on muistomerkki Mohácsin sodalle, jonka unkarilaiset kävivät turkkilaisia vastaan 1526.
The White Stripes

| The White Stripes |
| --- | --- |
 Jack White ja Meg White
Tiedot
Toiminnassa:  1997–2011
Tyylilaji:  hard rock, punk rock, garage rock, blues
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jack White, laulu, kitara   Meg White, rummut, laulu  
Levy-yhtiö:  V2 Records  
Aiheesta muualla
www.whitestripes.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
The White Stripes oli yhdysvaltalainen rock-duo, joka perustettiin Detroitissa, Michiganissa vuonna 1997. Siihen kuuluivat kitaristi-laulaja Jack White ja rumpali Meg White. Yhtye julkaisi kuusi studioalbumia ennen hajoamistaan helmikuussa 2011.
Musiikkityyli

Duon musiikilliset juuret ovat vanhassa bluesissa ja folk rockissa. The White Stripesia on luonnehdittu näiden jo hiipuneiden musiikkityylien elvyttäjäksi ja pelastajaksi.[lähde? ] Yhtyeen raa´assa soinnissa ja hyökkäävässä tyylissä kuuluvat myös punk rockin ja garage rockin vaikutteet.
The White Stripes on poikkeava yhtye sikäli, että se on saavuttanut kansainvälisen maineen minimalistisena duo-kokoonpanona. Rock-yhtyeen minimikokoonpanona on perinteisesti pidetty kitaristin, bassokitaristin ja rumpalin muodostamaa trioa.