stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dun-les-Places

| Dun-les-Places |
| --- | --- |
 Kalvaarioryhmä ja kaatuneiden muistomerkki
 Dun-les-Places
 Koordinaatit: 47°17′11″N, 4°01′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Nièvre
Arrondissementti:  Château-Chinon (Ville)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,1 km²
Korkeus:  535 m
Väkiluku (2018):  351 
 – Väestötiheys:  7 as./km²
Kunnan numero:  58106
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dun-les-Places on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista pohjoiseen.
Sainte-Amélien kirkko rakennettiin vuosina 1844–1851. Kirkko rakennettiin graniitista ja se on tyyliltään uusromaaninen. Kirkon torni on 37 metriä korkea.
Dun-les-Places oli toisen maailmansodan aikana vahvaa Ranskan vastarintaliikkeen toiminta-aluetta. Saksalaiset joukot miehittivät kylän 26. kesäkuuta 1944, ja ampuivat 27 miestä sekä sytyttivät kylän tuleen.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Sainte-Amélien kirkko
26. kesäkuuta 1944 uhrien muistomerkki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dun-les-Places Wikimedia Commonsissa
Drive (televisiosarja)

| Drive |
| --- | --- |
Tyyli:  Draama
Kestoaika:  n. 42 minuuttia
Luoja(t):  Tim Minear Ben Queen
Pääosissa:  Nathan Fillion Taryn Manning Kevin Alejandro Charles Martin Smith Brian Bloom
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Fox
Esitetty:  15. huhtikuuta 2007 – 15. heinäkuuta 2007
Jaksoja:  6
Aiheesta muualla
IMDb 
Drive on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka loivat Tim Minear ja Ben Queen. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa Fox-kanavalla ja Kanadassa CTV:llä. Keväällä 2007 esitetty sarja jäi vain kuuden jakson pituiseksi.
Sarja on toiminnantäyteinen draamasarja, joka seuraa erilaisten ihmisten kisailua salaisessa ja laittomassa autokisassa Yhdysvaltojen halki. Panoksena on heidän elämänsä tai jonkun elämä heidän lähipiiristään. Jotkut heistä on pakotettu mukaan kisaan, kun taas toiset ovat kuulleet kisasta ja pääpalkinnosta, joka on 32 miljoonaa dollaria. Jokaisella on syy kisata. Mutta mitä ihmiset ovat valmiita maksamaan omasta paikasta kisassa?
Lokakuussa 2006 Fox tilasi sarjaan 12 jaksoa jo aiemmin kuvatun pilotin lisäksi. Drivea alettiin esittää huhtikuussa 2007, mutta katsojaluvut eivät tyydyttäneet Foxia, ja neljän jakson esittämisen jälkeen sarja päätettiin lopettaa. Televisiossa esitettyjen jaksojen lisäksi ehdittiin tuottaa kaksi jaksoa, jotka julkaistiin lopulta internetissä heinäkuussa 2007.
Driven alkutekstijakso sai Emmy-ehdokkuuden erikoistehosteistaan minisarjan, televisioelokuvan tai erikoisjakson kategoriassa, sillä sarja ei ollut lyhyytensä vuoksi oikeutettu varsinaisiin televisiosarjojen palkintoihin, mutta alkutekstijakso julkaistiin kokonaisuudessaan Foxin verkkosivuilla.
Näyttelijät

| Näyttelijä | Rooli | Kulkuneuvo/Partneri |
| --- | --- | --- |
| Nathan Fillion | Alex Tully | 1972 Ford F-250, 1970 Dodge Challenger (musta) |
| Kristin Lehman | Corinna Wiles | Alex Tullyn partneri |
| Melanie Lynskey | Wendy Patrakas | Dodge Grand Caravan SXT (harmaa) |
| Taryn Manning | Ivy Chitty | Wendy Patrakasin partneri |
| Dylan Baker | John Trimble | 1999 Ford Taurus (sini-hopea) |
| Emma Stone | Violet Trimble | John Trimblen tytär |
| Riley Smith | Rob Laird | 1979 Pontiac Trans Am (valkoinen) |
| Mircea Monroe | Ellie Laird | Rob Lairdin vaimo |
| Kevin Alejandro | Winston Salazar | 1964 Chevrolet Impala (keltainen) |
| J.D. Pardo | Sean Salazar | Winston Salazarin velipuoli |
| Michael Hyatt | Susan Chamblee | Land Rover LR3 (vaaleansininen) |
| Rochelle Aytes | Leigh Barnthouse | Susan Chambleen ystävätär |
| Charles Martin Smith | Mr. Bright |  |
| Brian Bloom | Allan James | 2007 Dodge Charger |
| Richard Brooks | Etsivä Ehrle |  |
| Wayne Grace | Jimmy Cousins | Touring Moottoripyörä (musta) |
| K Callan | Ceal Cousins | Jimmy Cousinsin vaimo |
| Amy Acker | Kathryn Tully |  |
| Katie Finneran | Becca Freeman |  |
Aiheesta muualla

Official FOX Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Drive on CTV (Arkistoitu – Internet Archive)
Pape Gueye

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pape Alassane Gueye
Syntymäaika: 24. tammikuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Montreuil, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 189 senttimetriä
Seura
Seura: Villarreal
Pelinumero: –
Junioriseurat
2005–2012: Blanc-Mesnil SF
2012–2017: Le Havre
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016–2019 | Le Havre B | 39 | (2) |
| 2017–2020 | Le Havre | 39 | (0) |
| 2020 | Watford | 0 | (0) |
| 2020–2024 | Marseille | 89 | (4) |
| 2023–2024 | → Sevilla (laina) | 16 | (1) |
| 2024– | Villarreal | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2021– | Senegal | 22 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. heinäkuuta 2024.
Pape Alassane Gueye (s. 24. tammikuuta 1999 Montreuil, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Olympique de Marseillea. Hän on pelannut Senegalin maajoukkueessa marraskuusta 2021 alkaen edustettuaan aiemmin Ranskan nuorisomaajoukkueita.
Gueye siirtyi Le Havren junioreihin vuonna 2012. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen Ligue 2 -ottelunsa toukokuussa 2017. Seuraavallakin kaudella hän pelasi vain yhden liigaottelun. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 12 liigaottelua ja kaudella 2019–2020 jo 25 ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa.
Kesällä 2020 Gueye siirtyi Ligue 1:ssä pelaavaan Marseilleen. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän pelasi 32 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2021–2022 Gueye pelasi Ligue 1:ssä 28 ottelua ja Eurooppa-liigassa kuusi ottelua. Kevätkaudella Marseille eteni Konferenssiliigan pudotuspeleissä välieriin ja Gueye pelasi seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2022–2023 Gueye on vuodenvaihteeseen mennessä pelannut kymmenen Ligue 1 -ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Mestarien liigan alkulohkossa kolme ottelua.
Gueye pelasi Ranskan alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Senegalin maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kongon tasavaltaa vastaan. Hän pelasi kuusi Senegalin seitsemästä ottelusta tammi-helmikuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa Senegal voitti mestaruuden. Hän oli avauskokoonpanossa neljännesvälierässä ja puolivälierässä. MM-kilpailuissa 2022 Gueye tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan, pelasi täydet minuutit kolmannessa alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan ja pelasi toisen jakson tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Englantia vastaan.
Gueye on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä 15 miesten maaottelua ja ollut niissä viisi kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole näissä otteluissa tehnyt.
Doris (albumi)

| Doris J>  Karjalainen ja Mustat Lasit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : vuodenvaihde 84-85
 Studio : Finnvox-studio
 Julkaistu: 11. maaliskuuta 1985   (2003 remasteroitu CD)
 Formaatti: LP-levy (PÄLP 60)   C-kasetti (POKS 60)   CD-levy (POKO CD 3)
 Tuottaja(t): Olli Haavisto
 Tyylilaji: suomirock, bluesrock, poprock
 Kesto: 31.52
 Levy-yhtiö: Jee-Jee Music Oy
 Levymerkki: Poko Rekords
Muut kannet
 Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 6. (maaliskuu 1985)
J. Karjalaisen ja Mustien Lasien muut julkaisut
| Tunnussävel 1983 | Doris 1985 | Varaani 1986 |
Singlet albumilta Doris
 ”Mikä mahtaa olla in / Tiellä taas” Julkaistu: 1985  ”Doris / Lallin kumautus” Julkaistu: 1985
Doris on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1985. Albumi on julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina. Kasetilla on mukana kaksi kappaletta, joita vinyyliversio ei sisällä. Albumi julkaistiin vuonna 2003 ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat nimiraita ˝Doris˝ sekä päätösraita ˝Oi mikä ihana ilta˝.
Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1987 ja on myynyt yhteensä 44 301 kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen ja sovittanut Jukka Tuovinen.
Kappaleet > LP-levyn kappalelista

| --- | --- |
 A-puoli Doris – 3.28  Mikä mahtaa olla in? – 2.51  Älä soita minulle – 3.58  Myrskytuuli – 2.46  Kotimaa – 4.45 :  B-puoli Tähdenlento – 2.38   Blues on mun kaveri – 3.22  Iltapäivän ratoksi – 2.59  Soulbeibi – 3.54  Oi mikä ihana ilta – 3.59
Kappaleet > C-kasetin kappalelista

| --- | --- |
 A-puoli Doris – 3.28  Mikä mahtaa olla in? – 2.51  Älä soita minulle – 3.58  Myrskytuuli – 2.46  Kotimaa – 4.45  Ritari jätkä – 3.48 :  B-puoli Tähdenlento – 2.38   Blues on mun kaveri – 3.22  Iltapäivän ratoksi – 2.59  Soulbeibi – 3.54  Oi mikä ihana ilta – 3.59  Lallin kumautus – 3.41
Kokoonpano

Mikko Kivikari – piano ja urut
Jukka Tuovinen – saksofoni
Antero Priha – trumpetti
Olli Haavisto – kitara, lap steel, pedal steel ja dobro
Pekka Lehti – basso
Janne Haavisto – rummut
J. Karjalainen – kitara, huuliharppu ja laulu
Kokoonpano > Tuotanto

Risto Hemmi - äänitys (Finnvox-studiot) ja miksaus
Olli Haavisto - miksaus, tuottaja
Kai Kujasalo - kannen graafinen suunnittelu
Riitta Sourander - valokuvat
Tiina Mannersola - valokuvat
Mika Jussila - vuoden 2003 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen re-masterointi (Finnvox-studiot)
Paananlampi

| Paananlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°48′07″N, 26°52′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.182
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,469 km  
Pinta-ala:  0,961 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaananlampi 
Paananlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Väisälänsaaren lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97 metriä mpy.
Apia

| Apia |
| --- | --- |
 Hallituksen rakennuksia Apiassa

 Apia
 Koordinaatit: 13°50′S, 171°45′W 
Valtio:  Samoa
Hallintoalue:  Tuamasaga
Korkeus:  2 m
Väkiluku (2016):  37 391
 – Metropolialue:  68 531
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apia on Samoan pääkaupunki ja väkiluvultaan suurin kaupunki. Vuoden 2016 väestönlaskennassa kaupungissa oli 37 391 asukasta. Se sijaitsee Upolun saaren pohjoisella rannikolla Tuamasagan hallintoalueella. Kaupunki on Samoan politiikan ja talouden keskus, ja siellä sijaitsee maan suurin satama. Apia kasvoi pienestä kylästä eurooppalaisten siirtolaisten myötä 1800-luvulla, ja siitä tuli ensin Saksan Samoan ja myöhemmin itsenäisen Samoan pääkaupunki.
Maantiede

Apia sijaitsee Tyynellämerellä Samoan saarivaltiossa maan toiseksi suurimmalla saarella Upolulla. Apia on osa Upolun keskiosassa sijaitsevaa Tuamasagan hallintoaluetta. Kaupungissa on luonnonsatama, ja se sijaitsee Vaisiganojoen suulla. Apia sijaitsee lähes merenpinnan tasolla, mutta sen eteläpuolella korkeuserot kasvavat nopeasti. Lähialueen korkein kohta on Mount Vaea, joka kohoaa lähes 460 metrin korkeuteen.
Maantiede > Ilmasto

Apiassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen kostea ilmasto. Ympäri vuoden on kuumaa, lokakuusta maaliskuuhun on erittäin sateista, kun taas muulloin sadetta saadaan vähemmän, mutta silti runsaasti. Vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 3 320 millimetriä. Maaliskuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 26 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 520 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 117 millimetriä.
Maantiede > Kaupunkikuva

Apiassa on yhä paljon vanhoja siirtomaa-ajan aikaisia puisia rakennuksia, vaikka kaupungin rakennuskanta on uusiutumassa talouskasvun myötä. Yhä useampi talo on monikerroksinen ja infrastruktuuri on kehittynyt nopeasti. Suurin osa lattioista on sementtisiä, kun taas puulattioita on noin neljäsosa. Seinät ovat pääasiassa sementtiä ja puuta, ja lähes kaikki katot on puolestaan tehty raudasta.
Historia

Apian kaupunki kasvoi samannimisestä kylästä, jossa oli 1800-luvun alussa noin 300 asukasta. Ensimmäiset eurooppalaiset olivat 1830-luvulla kylään saapuneita englantilaisia lähetyssaarnajia. Saksalaiset saapuivat pian käymään kauppaa kaakaopavuista ja koprasta. 1850-luvulle tultaessa nykyisen Apian paikalla oli länsimaisten pystyttämä siirtokunta, jonne samoalaisten vastustuksesta huolimatta muutti lisää yhdysvaltalaisia, saksalaisia ja britannialaisia tarkoituksenaan liittää Samoa osaksi maitaan.
1800-luvulla elänyt kirjailija Robert Louis Stevenson asui Apiassa elämänsä neljä viimeistä vuotta. Hänen kotinsa on museo, joka on katolisen kirkon ohella kaupungin suurimpia nähtävyyksiä.
Voimakas taifuuni iski maaliskuussa 1889 Upolun saarelle ja tuhosi saksalaisia ja yhdysvaltalaisia sotalaivoja. Apia oli vuosina 1898–1899 Yhdysvaltojen, Saksan ja Britannian välisen konfliktin keskiössä, kun osapuolet kiistelivät Samoan hallinnasta. Apiasta tuli Saksan Samoan pääkaupunki. Ympärysvaltojen joukot valtasivat Saksan Samoan ensimmäisen maailmansodan alussa. Joukot nousivat maihin Apiassa 29. elokuuta 1914 kohtaamatta juurikaan vastarintaa. Apian hallinta siirtyi Uudelle-Seelannille osana Länsi-Samoana silloin tunnettua aluetta.
Samoalaisten itsenäistymispyrkimyksiä johdettiin Apiasta käsin 1920-luvulta lähtien. Itsenäisyyttä ajaneen Mau-liikkeen niin sanotun mustan lauantain mielenosoituksessa Apiassa 29. joulukuuta 1929 kuoli 11 samoalaista poliisin avattua tulen mielenosoittajia vastaan. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain merivoimat rakensivat Apiaan teitä ja kiitoratoja.
Apian asema Länsi-Samoan pääkaupunkina virallistettiin 1959, ja on siitä lähtien toiminut maan (vuodesta 1997 lähtien Samoa) pääkaupunkina. 29. syyskuuta 2009 Samoan saaristoa ravitseli 8,3 magnitudin merenalainen maanjäristys, jonka keskus oli noin 120 kilometriä Apiasta etelään. Järistys aiheutti tsunamin, joka johti laajoihin tulviin. Moni kylä tuhoutui ja kuolonuhreja oli useita.
Politiikka

Apia on Samoan politiikan keskus, ja siellä sijaitsevat maan parlamenttitalo, lainsäädäntäelimet ja muut hallintorakennukset. Myös maan seremoniallinen valtionjohtaja asuu Apiassa.
Apian kaupungilla ei ole omaa paikallishallintoaan, vaan kaupunki koostuu 45 kylästä, joilla kaikilla on oma paikallishallintonsa. Yksi kylistä on myös nimeltään Apia.
Talous

Apia on Samoan talouden keskus. Kaupungin talous koostuu lähinnä kookospähkinöiden ja hedelmien viljelystä ja viennistä sekä elektronisten osien valmistamisesta. Muita tärkeitä vientituotteita ovat kala, puuvillatuotteet, liha ja kopra. Apiassa on Samoan tärkein satama, ja vuonna 2017 sen kautta kulki tavaraa lähes 340 000 tonnia. Amerikan Samoaan viedään elintarvikkeita, kuten taaroa ja muita juureksia. Kaupungin teollisuus on monipuolistumassa, ja turismin merkitys on kasvamassa. Apiassa sijaitsee useiden yritysten, kuten lentoyhtiöiden ja taloudellisten instituutioiden, päämajoja.
Erityisesti Apiassa toimivilla yrityksillä on pääsy melko nopeisiin ja luotettaviin laajakaista- ja WLAN-yhteyksiin, mutta vain joka yhdeksännellä kotitaloudella on käytössään internet-yhteys. Joka yhdeksännellä on kotonaan pöytätietokone ja lähes joka toisella kannettava tietokone. Puhelimien määrä on kasvanut nopeasti.
Apian suurimmat työllistäjät ovat vähittäiskauppa sekä korjauspalvelut, maatalous, kalastus sekä metsätalous, liikenne sekä varastointi ja majoitus sekä ruokapalvelut. Saasteiden lisääntyvästä määrästä on tullut huolenaihe Apiassa. Sekä kotitaloudet että teollisuus tuottavat yhä enemmän päästöjä.
Apiassa sijaitsee observatorio ja televisiolähetysasema, jotka molemmat on rakennettu Mulinuun niemimaalle.
Talous > Liikenne

Apia sijaitsee 40 kilometriä itään lähimmästä kansainvälisestä lentokentästä eli Faleolon kansainvälisestä lentoasemasta. Lentokentälle on lentoja Yhdysvaltojen Honolulusta, Amerikan Samoalta, Uuden-Seelannin Aucklandista sekä Australian Brisbanesta ja Sydneystä. Kaupungissa on säännöllisiä linja-autolinjoja sekä kaupungin sisälle että sen ulkopuolelle. Takseja on myös runsaasti. Vuodesta 2009 lähtien kaupungissa on muun Samoan ohella ajettu vasemmalla oikean sijaan, ja etenkin kaupungin pääkadut on päällystetty.
Apiasta kulkee viikoittain lautta tai rahtialus Pago Pagoon, ja rahtialus kulkee kaksi tai kolme kertaa kuukaudessa Tokelaulle.
52 prosenttia Apian väestöstä käyttää omaa autoa paikasta toiseen liikkumiseen, kun taas 42 prosenttia käyttää julkista liikennettä. Noin seitsemän prosenttia käyttää molempia liikkumismuotoja.
Väestö

Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan Apiassa oli 37 391 asukasta eli noin 19 prosenttia Samoan koko väestöstä, kun koko kaupunkialueen väkiluku oli 68 531. Kaupungin asukasluku on kasvanut 2010-luvulla, sillä vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli alle 37 000. Apiassa on tosin nykyään vähemmän asukkaita kuin 2000-luvun alussa, jolloin siellä oli lähes 39 000 asukasta. Keskimääräisessä apialaisessa kotitaloudessa on kuusi henkilöä.
Suurin osa Apian väestöstä on kristittyjä. Kaupungissa on pieni määrä hinduja, buddhalaisia, muslimeja ja juutalaisia.
Väestö > Koulutus

Apiassa sijaitsee useita kouluja esikoulusta korkeammalle asteelle asti. Kaupungin korkeakouluissa voi opiskella maataloutta ja kauppatieteitä.
Apian kouluikäisestä väestöstä eli 5–17-vuotiaista 93,7 prosenttia kävi koulua vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan. 5–12-vuotiaista 94,9 prosenttia kävi koulua ja 13–17-vuotiaista 91,7 prosenttia.
Kaupungin yli 15-vuotiaista 98,5 prosenttia on lukutaitoisia, ja etenkin nuorista lähes kaikki osaavat lukea, kun taas vanhemmasta väestöstä pienempi osa on lukutaitoisia.
Nähtävyydet ja kulttuuri

Apian tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Robert Louis Stevenson -museo ja sen vieressä sijaitseva Mount Vaean luonnonpuisto. Papase’ea Sliding Rocks puolestaan on joukko pieniä vesiputouksia kuusi kilometriä kaupungin keskustasta etelään. Kaupungin keskustassa sijaitsee Maketi Fou, joka on vuorokauden ympäri auki oleva tori, jossa myydään erilaisia tuotteita t-paidoista puuveistoksiin. Samoan kulttuurikylässä vierailijat tutustuvat paikalliseen kulttuuriin oppaiden avulla.
Perinteinen samoalainen kulttuuri on säilynyt Apiassa hieman huonommin kuin muualla maassa, sillä kontaktit ulkomaille ovat yleisempiä kuin maaseudulla. Etenkin eurooppalaiset arvot ja tavat ovat yleistyneet.
Apiassa on järjestetty Tyynenmeren kisat vuosina 1983 ja 2007. Vuonna 2019 kisat järjestettiin uudelleen Apiassa. Kaupungissa sijaitsee National Soccer Stadium, jolla on tilaa 3 500 katsojalle.
Ystävyyskaupungit

Apian ystävyyskaupunkeja ovat:
Shenzhen, Kiina
Compton, Yhdysvallat
Mount Vaea Apiasta katsottuna
Apian satama piirustuksessa 1800-luvun loppupuolelta.
Apian satama itsenäisyysjuhlassa 2003
Yksi Apian pääkaduista
Apialainen kauppatori
David Gross

| David Jonathan Gross |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1941 Washington D.C., Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jerusalemin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Geoffrey Chew
Instituutti:  Kalifornian yliopisto, Santa Barbara Harvardin yliopisto Princetonin yliopisto
Oppilaat:  Frank Wilczek Edward Witten
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2004)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.kitp.ucsb.edu/gross
David Jonathan Gross (s. 19. helmikuuta 1941 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen fysiikan professori Kavli Institutessa Kalifornian yliopistossa, Santa Barbarassa. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2004 yhdessä David Politzerin ja entisen oppilaansa Frank Wilczekin kanssa. He saivat palkinnon vahvaa vuorovaikutusta koskevasta tutkimuksestaan. Gross tunnetaan myös säieteorioiden tutkimuksestaan.
Elämä

David Gross varttui Washington D.C:n lähiöissä. Hänen isovanhempansa olivat muuttaneet Yhdysvaltoihin Itä-Euroopasta. Grossin perheen lapsia rohkaistiin lukemaan paljon ja osallistumaan älyllisiin keskusteluihin.
Vuonna 1955 perhe muutti Jerusalemiin, ja David Gross kävi siellä koulunsa loppuun heprean kielellä ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon paikallisessa yliopistossa. Hän jatkoi opintojaan Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, joka oli siihen aikaan alkeishiukkasten tutkimuksen keskus. Sieltä hän siirtyi Harvardiin ja 1969 Princetoniin. Hän sai monia innostavia opiskelijoita kuten Frank Wilczek ja keskittyi kvanttiväridynamiikkaan. 1980-luvun alussa hän siirtyi säieteorian pariin.
Vuonna 1997 Gross aloitti Santa Barbarassa Kavli-instituutin Teoreettisen fysiikan laitoksen johtajana.
Gross on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Merkitys

Gross, Wilczek ja Polizer saivat Nobelin palkinnon löytämästään asymptoottiseksi vapaudeksi kutsutusta kvarkkien ominaisuudesta, joka on pohjana kvanttiväridynamiikan teorialle. Sen avulla fyysikot saivat täydennettyä hiukkasfysiikan standardimallin, joka kuvaa kaikki alkeishiukkaset ja niiden keskinäiset vuorovaikutukset.
Gross oli myös yksi vuonna 1987 julkaistun supersäieteorian kehittäjistä. Säieteorian mahdolliset käytännön sovellukset ovat vielä kaukana tulevaisuudessa, mutta säieteoria saattaa olla paras yritys ymmärtää maailmankaikkeuden pohjimmaista rakennetta.
Aiheesta muualla

Nobel-tarinoita 6: David Gross – emme tiedä vieläkään millainen säieteoria on
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Gross Wikimedia Commonsissa
Edgar Johan Mikael Lowenetzkij

Edgar Johan Mikael Lowenetzkij (26. elokuuta 1835 Jomala Ahvenanmaa – 6. lokakuuta 1899 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Lowenetzkijin vanhemmat olivat Josef Lowenetzskij ja Wilhelmina Maria Ledberg ja puoliso vuodesta 1837 Johanna Charlotta Ulrica Blomström. Lowenetzskij valmistui upseeriksi Pietarissa Krimin sodan alussa. Hänet ylennettiin sodan aikana 1854 vänrikiksi 1855 aliluutnantiksi. Sotaan Lowenetzskij osallistui Pietarin rannikkoalueen puolustustehtävissä. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1862, alikapteeniksi 1863, kapteeniksi 1867, majuriksi 1874 ja everstiluutnantiksi 1878. Vuonna 1866 hänet nimitettiin everstiksi ylennettynä 65. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Se oli vuodesta 1891 nimeltään 173. Varsovan reservijalkaväkirykmentti, jonka komentajana Lowenetzskij jatkoi. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin helmikuussa 1892, jolloin hän myös sai eron sotapalveluksesta.