stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Gustaf Lagerström

Karl Gustaf Lagerström (1. maaliskuuta 1842 Sakkola – 1914 Degerby) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Lagerströmin vanhemmat olivat Gustaf ja  Lovisa Lagerström ja puoliso Karolina Wilhelmina Lagerström. Karl Gustaf Lagerström oli talonpoikaissäädyssä Raaseporin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1897  ja 1899. Hän oli 1894 pankki- ja 1897 suostuntavaliokunnan varajäsen.
Karl Gustaf Creutz

Karl Gustaf Creutz (4. toukokuuta 1787 Lapinjärvi – 4. joulukuuta 1851 Pernaja) oli suomalainen kreivi, juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Creutzin vanhemmat olivat kapteeni, kreivi Karl Fredrik Creutz ja Anna Helena Ulfsparre ja puolisot vuodesta 1816 Agneta Lovisa Fredrika Ulfsparre (k. 1824) ja vuodesta 1826 Augusta Wrede (k. 1843). Creutz tuli ylioppilaaksi 1803 ja suoritti tuomarintutkinnon 1805, jolloin hän oli myös Turun hovioikeuden auskultantti. Hän toimi sittemmin tilanomistajana Pernajan Malmgårdin kartanossa. Creutz oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Karl Gustaf Creutzin poika oli Turun ja Porin läänin kuvernööri, kreivi Carl Magnus Creutz.
Józef Tracz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jozef Tracz. |  Jozef Tracz. |  Jozef Tracz. |  |
Maa:   Puola
Miesten paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 74 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Clermont-Ferrand 1987 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1993 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Tampere 1994 | 74 kg |  |
Józef Bronisław Tracz (s. 1. syyskuuta 1964) on puolalainen entinen painija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Hän kilpaili kreikkalais-roomalaisessa painissa. Tracz voitti olympiahopeaa 74 kilon sarjasta Barcelonassa 1992 sekä pronssia Soulissa 1988 ja Atlantassa 1996.
MM-kilpailuissa Tracz saavutti 74-kiloisissa hopeaa 1987, 1993 ja 1994 sekä sijoittui viidenneksi 1991, seitsemänneksi 1995 ja kahdeksanneksi 1989. 76 kg:n sarjassa hän oli seitsemäs 1997. EM-kilpailuissa hän sijoittui 74 kg:n painoluokassa neljänneksi 1988 ja 1990 sekä viidenneksi 1989 ja 82-kiloisissa seitsemänneksi 1992.
Kaló Chorió

Kaló Chorió (kreik. Καλό Χωριό, ”Hyvä kylä”; myös Kaló Horió) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Kaló Chorió, kylä Lárnakan alueella Kyproksella
Kaló Chorió, kylä Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaló Chorió”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Gustaf Veijola

Karl Gustaf (K. G.) Veijola (11. marraskuuta 1864 Ii – 4. syyskuuta 1936 Ii) oli suomalainen maanviljelijä, kunnankirjuri ja kansanedustaja.
Veijolan vanhemmat olivat maanviljelijä Kustu Veijola ja Liisa Kurttila. Hän kävi kansakoulun ja kauppakoulun.
Veijola toimi maanviljelijänä Iissä. Veijola oli Iin kunnankirjurina vuodesta 1924 alkaen ja hän oli lisäksi Iin paloapuyhdistyksen rahastonhoitajana.
Veijola oli Maalaisliiton kansanedustajana 1908–1909 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Iin kunnallislautakunnan esimiehenä.
Veijola oli naimisissa 1897–1922 Laura Maria Puolakan kanssa ja vuodesta 1926 Anna Maria Tolosen kanssa.
Kalvolan terveysasema

| Kalvolan terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Nordstedtintie 6, 14500 Iittala
Sijainti:  Iittala, Kalvola, Hämeenlinna
Koordinaatit:  61.0903°N, 24.1344°E
Kalvolan terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalvolan terveysasema on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjäkeskus Iittalassa toimiva kaupungin terveysasema.
Kemmola

Kemmola on kaupunginosa Valkeakosken kaupungissa Sääksmäellä. Kemmola sijaitsee Huittulanharjun alkupäässä, Voipaalan kartanon ja Rapolan linnavuoren läheisyydessä Sääksmäentien varrella. Kemmola on pääosin rakennettu 1990-luvulla ja siellä sijaitsee Valkeakosken toinen vanhainkoti.
Kemmola on osa valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi ympäristöksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi maisema-alueeksi arvioitua sääksmäkeläistä maalaismaisemaa. Historiallisesti Kemmola on osa Voipaalan kylää, johon Sääksmäen kunnan 1900-luvulla omistukseensa hankkiman, sittemmin vanhainkodiksi muutetun Kemmolan ratsutilan ohella on kuulunut Voipaalan kartano ja siihen ennen 1900-lukua liitetyt Rääriän ja Sassin kantatalot.
Karl Gustaf Hjalmar Armfelt

Karl Gustaf Hjalmar Armfelt
Karl Gustaf (Carl Gustav) Hjalmar Armfelt (1873–1959) oli suomalaissyntyinen kultaseppä Fabergén palveluksessa.
Armfelt syntyi Suomessa vuonna 1873 joko Hangossa tai Artjärvellä. Vuonna 1886 hän meni oppipojaksi suomalaisen kultaseppä Paul Sohlmanin työpajaan Pietariin. Hänestä tuli kisälli vuonna 1891. Fabergén mestarina hän työskenteli vuodesta 1895 alkaen. Fabergélla hän käytti esineissään merkkiä ЯА. Armfeldt työskenteli myös kultaseppä Anders Nevalaisen alaisuudessa. Hänen uransa jatkui Pietarissa aina vuoteen 1916 asti. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan olivat erilaiset metalli-, puu- tai kivikehykset.
Venäjän vallankumouksen jälkeen hän muutti Suomeen ja työskenteli Hämeenlinnassa kultaseppänä vuosina 1925–1937.
Karl Gustaf Berg

Karl Gustaf Berg (7. tammikuuta 1845 Sortavala – 8. lokakuuta 1928 Sortavala) oli suomalainen juristi, Sortavalan pormestari ja moninkertainen valtiopäivämies.
Bergin vanhemmat olivat kauppias Petter Berg ja Alexandra Lovisa Invenius ja puoliso vuodesta 1873 Maria Natalia Crohns. Filosofian tohtori, toimitusjohtaja Eero A. Berg oli heidän poikansa. Berg tuli ylioppilaaksi 1866, suoritti kameraalitutkinnon 1870 ja tuomarintutkinnon 1871. Hän palveli senaatissa, Viipurin hovioikeudessa ja kihlakunnanoikeuksissa vuodesta 1870 vuoteen 1877, jolloin hänestä tuli Sortavalan pormestari vuoteen 1893 asti. Sortavalan tuomiokunnan tuomarina Berg toimi 1893–1909 ja Suomen Pankin Sortavalan konttorin jäsenenä vuodesta 1897. Hän oli vuosina 1894–1900 Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsen, toimien viisi vuotta valtuuston puheenjohtajana. Porvarissäädyssä Berg edusti Sortavalaa valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882, 1891 ja 1894.
Honkalampi (Pieksämäki)

| Honkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°17′00″N, 27°01′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.935.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,5 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,56 km  
Pinta-ala:  1,087 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHonkalampi 
Honkalampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Naarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Naarajärven valuma-alueeseen (14.935) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,5 metriä mpy.
Karl Gustaf Kyrklund

K. G. Kyrklund.
Karl Gustaf Kyrklund (4. elokuuta 1854 Turku – 18. maaliskuuta 1916 Tampere) oli suomalainen lääkäri ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä.
Kyrklundin vanhemmat olivat suutarioltermanni Gustaf Henrik Kyrklund (1804–1881) ja Maria Wilhelmiina Malmström (1821–1900). Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 Turun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1877, lääketieteen kandidaatiksi 1879, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen lisensiaatiksi 1883 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1887. Kyrklundin väitöskirja käsitteli rasvan imeytymistä ohutsuolesta ja se oli yksi ensimmäisiä ruoansulatuksen fysiologiaa käsittelleitä suomalaisia tutkimuksia.
Kyrklund oli Helsingin yliopiston patologian laitoksella vt. assistenttina 1882–1883 ja hän oli Turun kuritushuoneen vt. lääkärinä 1883 sekä Turun vt. piirilääkärinä 1885 ja 1891–1892. Hän toimi myös yksityislääkärinä Turussa sekä rautatielääkärinä Turussa vuodesta 1890 alkaen ja Turun kuritushuoneen vakinaisena lääkärinä vuodesta 1893. Viimeksi Kyrklund toimi Tampereen piirilääkärinä vuodesta 1914 alkaen. Kyrklund sai aivohalvauksen hoitaessaan potilaita Tampereen lavantautiepidemian aikana kevättalvella 1916 ja hän kuoli sydänkohtaukseen muutamaa päivää myöhemmin. Hänet on haudattu Turun vanhalle hautausmaalle.
Kyrklund oli perustamassa vuonna 1886 Turun Lastensuojeluyhdistystä ja hän toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän kuului 1881 Duodecim-seuran perustajajäseniin. Turussa ollessaan Kyrklund teki vuonna 1887 Suomen ensimmäisen onnistuneen suolitukoksen leikkaushoidon.
Kyrklund oli naimisissa vuodesta 1883 kauppias Gustaf Albert Herlinin tyttären Aline Herlinin (1863–1931) kanssa. Heillä oli kolme lasta joista Karl Rafael Kyrklund, vuodesta 1933 Kyrki (1889–1957) oli lääketieteen tohtori ja Turun lääninsairaalan lastentautien ylilääkäri sekä Turun Duodecim-seuran puheenjohtaja ja Karl Magnus Kyrklund, vuodesta 1935 Kyrki (1891–1937) oli varatuomari ja asianajaja. Kyrklundin tytär Margareta Kyrklund (1885–1959) oli naimisissa lehtori, filosofian tohtori Rafael Hellströmin (1880–1954) kanssa. Karl Gustaf Kyrklundin eno oli pappi ja runoilija Karl Robert Malmström ja serkku taidemaalari Tyra Malmström.
Kalvolan seurakunta

| Kalvolan seurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Hämeenlinnan rovastikunta
Lakkautettu:  2023
Liitettiin:  Hämeenlinna-Vanajan seurakuntaan
Kirkkoherra:  Kalle Roine
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalvolan seurakunta oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta-Hämeessä, Hämeenlinnan kaupungissa. Seurakunta kuului Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan ja oli osa Hämeenlinnan seurakuntayhtymää. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 701 jäsentä. Kalvolan seurakunta liitettiin vuoden 2023 alussa Hämeenlinna-Vanajan seurakuntaan.
Kaunotrogoni

| Kaunotrogoni |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Amerikantrogonit Trogon
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Trogon elegans  Gould, 1834 
Katso myös
   Kaunotrogoni Wikispeciesissä   Kaunotrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaunotrogoni (Trogon elegans) on trogonien heimoon kuuluva amerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Yhdysvaltain eteläosista (Arizonan eteläosasta ja New Mexicon luoteisosasta) Meksikoon, Guatemalaan, El Salvadoriin, Hondurasiin, Nicaraguaan ja Costa Ricaan. Lajista tunnetaan neljä alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Guatemalasta vuonna 1834.
Naaras
Kalándra

| Kalándra Καλάνδρα |
| --- | --- |
 Kalándra
 Koordinaatit: 39°58′17″N, 23°24′5″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Chalkidikí
Kunta:  Kassándra
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  1303010301
Väkiluku (2011):  674
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalándra (kreik. Καλάνδρα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 674 (vuonna 2011).
Kalándra sijaitsee Chalkidikín niemimaalla lähellä Kassándran niemen länsirannikkoa. Antiikin aikana lähellä sijaitsi Menden kaupunki. Kylän nimi esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1318 Chilandárin luostarin asiakirjoissa, sillä maat kuuluivat tuohon aikaan luostarille. Kylä itsessään on ollut olemassa noin vuodesta 1745.
Kalándra muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλάνδρας, Topikí Koinótita Kalándras), johon kuuluvat varsinaisen Kalándran kylän lisäksi kylät Boulamátsia ja Poseídi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 745.
Keisha Castle-Hughes

| Keisha Castle-Hughes |
| --- | --- |
 Keisha Castle-Hughes Toronton elokuvajuhlilla 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Paikea Apirana (Valasratsastaja)
Aiheesta muualla
keishacastlehughes.com
IMDb 
Elonet
Keisha Castle-Hughes (s. 24. maaliskuuta 1990) on uusiseelantilainen näyttelijä.
Castle-Hughes syntyi Länsi-Australiassa ja muutti nelivuotiaana Uuteen-Seelantiin, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 2001. Hän oli vuonna 2003 ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi esikoisroolistaan elokuvassa Valasratsastaja. Hän oli silloin 13-vuotias, mikä teki hänestä nuorimman tässä kategoriassa Oscar-ehdokkuuden saaneen (Quvenzhané Wallis rikkoi Castle-Hughesin ennätyksen vuonna 2013).
Myöhempiä rooleja Castle-Hughesilla on ollut esimerkiksi elokuvissa Star Wars: Episodi III – Sithin kosto (2005) ja Matkalla Beetlehemiin (2006) sekä televisiosarjoissa The Almighty Johnsons (2011–2013) ja Game of Thrones (2015–2017).
Castle-Hughesilla on 25. huhtikuuta 2007 syntynyt tytär.
Kaunotiira

| Kaunotiira |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Tiirat Sternidae
Suku::  Isotiirat Thalasseus
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Thalasseus elegans  (Gambel, 1849) 
Katso myös
   Kaunotiira Wikispeciesissä   Kaunotiira Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaunotiira (Thalasseus elegans), aiemmin myös Sterna elegans, on pohjoisamerikkalainen tiira. Sen lisääntymisalue käsittää rannikkokaistaleen Kalifornian eteläosasta Baja Californiaan ja Kalifornianlahdelta Nayaritiin. William Gambel kuvaili lajin holotyypin Meksikon Sinaloan Mazatlanista 1849.
Keishin Yoshida

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Keishin Yoshida |  Keishin Yoshida |  Keishin Yoshida |  |
Maa:   Japani
Miesten hiihto
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Almaty 2011 | 15 km |  |
|  Kultaa | Almaty 2011 | 10 km |  |
|  Hopeaa | Almaty 2011 | 4 × 10 km |  |
|  Pronssia | Almaty 2011 | 30 km |  |
Keishin Yoshida (jap. 吉田 圭伸; s. 12. tammikuuta 1987 Otoineppu) on japanilainen hiihtäjä.
Yoshida on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2006 lähtien. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Ulricahamnin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017.
Yoshida saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2005. Universiadeissa hän sai viestihopeaa 2009. Hän voitti Aasian kisoissa 2011 neljä mitalia, joista kaksi oli kultaisia, yksi hopeinen ja yksi pronssinen. Hän kilpaili samana vuonna MM-kisoissa, joissa hän oli 30 kilometrillä 42:s, 15 kilometrin matkalla 12:s, 50 kilometrillä 36:s ja hiihti maansa kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa 22:s, 50 kilometrillä 12:s ja viestissä kahdeksas. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viestissä kuudestoista. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 50 kilometrillä 17:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 20:nneksi ja viestissä 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdistelmäkilpailussa kahdestoista ja 50 kilometrillä 20:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrillä 13:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 25:nneksi ja 50 kilometrillä 23:nneksi.
Kemiönsaaren musiikkijuhlat

Västanfjärdin vanha kirkko.
Kemiönsaaren Musiikkijuhlat (ruots. Kimitoöns Musikfestspel) on vuosittain heinäkuun puolivälissä järjestettävä kamarimusiikkifestivaali. Kauniissa Lounais-Suomen saaristossa sijaitsevan Kemiönsaaren seitsenpäiväisellä festivaalilla esiintyy sekä kotimaisia että ulkomaisia huippumuusikoita.
Festivaalin perustivat vuonna 1999 suomalainen pianisti Martti Rautio ja viulisti Katinka Korkeala. Katinka toimi taiteellisena johtajana jakaen pestin kaksoissisarensa viulisti Sonja Korkealan kanssa vuosina 2008–2019. Vuodesta 2020 lähtien taiteellisena johtajana on toiminut Sonja Korkeala. Toiminnanjohtajana on vuodesta 2009 lähtien toiminut Jukka Mäkelä.
Kemiönsaaren Musiikkijuhlat tilaa vuosittain tilausteoksen suomalaiselta säveltäjältä. Teoksia on tilattu ja kantaesitetty mm. seuraavilta säveltäjiltä: Aulis Sallinen, Kalevi Aho, Jouni Kaipainen ja Einojuhani Rautavaara.
Konsertit järjestetään paikallisissa kirkoissa, kartanoissa ja ruokapaikoissa. Konsertteja isännöivät mm. Sandön ja Söderlångvikin kartano. Söderlångvik on aikoinaan kuulunut suomalaiselle mesenaatille, Amos Andersonille. Saaristolaisruokaa musiikin ohella tarjoavat Westers ja Labbnäsin lomakoti. Konserttipaikkoina toimivat myös keskiaikaiset Kemiön kirkko ja Sauvon kirkko, pienemmät  Dragsfjärdin kirkko, Västanfjärdin uusi kirkko ja Västanfjärdin vanha kirkko sekä Karunan kirkko.
Kemiönsaaren Musiikkijuhlat kuulu Finland Festivals -ketjuun.
Kavaiji

| --- | --- |
:  Määritelmä: Merivoimien upseerien käyttämä puku. 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Kavaiji. Katso kavaiji Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Kauko-Uolevi Virtanen

Kauko-Uolevi Virtanen (12. joulukuuta 1926 Heinola – 25. marraskuuta 2011) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Virtanen kävi keskikoulun ja Lahden lyseon 1939–1944 sekä suoritti myöhemmin pikakirjoitus- ja kielikursseja ja opiskeli kuvataiteita. Hän oli toimitusharjoittelijana Etelä-Suomen Sanomissa 1944, toimittajana Lahti-lehdessä 1944–1950 sekä toimittajana, toimitussihteerinä, päätoimittajana ja tiedotuspäällikkönä Suomen Autoliiton Moottori-lehdessä aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1986.
Teoksia

Uolevi : romaani. WSOY 1965
Pikkupirun iltapäivä : romaani. WSOY 1966
Kengurut : romaani. WSOY 1967
AK 50-vuotias : 1919-1969. Suomen Autoklubi, Helsinki 1969
Karl Gustaf Sirén

Karl Gustaf Sirén (13. helmikuuta 1847 Kukkolan kartano, Lempäälä – 11. joulukuuta 1905 Viipuri) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Sirénin vanhemmat olivat Kukkolan rusthollari Elias Eliaanpoika Sirén ja Anna Kristiina Villilä (Anna Stiina Antintytär). Hänen isänsä teki vararikon ja joutui luopumaan 1855 Kukkolan kartanosta jonka hän oli hankkinut 1819. Hän muutti perheineen läheisen Kuljun kartanon Guldmunin-torppaan jossa hän oli torpparina kuolemaansa saakka 1864.
Sirén pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1869 ja hän suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1871. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Sirén oli vt. kappalaisena Vårdössä 1871–1873, vt. kappalaisena Lumparlandissa 1873, virkavuosisaarnaajana Hammarlandissa 1873–1874 sekä pitäjänapulaisena Piikkiössä 1874–1877 ja vt. kappalaisena Kurussa 1877–1878. Viimeksi hän oli Viipurin yhdistetyn kaupunki- ja maaseurakunnan kappalaisena vuodesta 1878 kuolemaansa saakka.
Karl Gustaf Sirén meni naimisiin 1872 Turussa viinikaupan myyjänä toimineen Wilhelmina Margareta Sandellin kanssa. Neljästä lapsesta tunnetuin oli poliitikko ja kirjailija Yrjö Sirola.
Teoksia

”Kristillisyys maailmaan” sekä ”uskonto ja kansallisuus”. Tekjä, Wiipuri 1881
Sinettiä avattaessa : katsauksia Johanneksen ilmestyskirjaan, aikamme koettelemiseksi. Wiipuri 1896, 2. lisäpainos 1899
Laulujen laulu : kuvaelmia Korkiasta veisusta. Wiipuri 1899
Lemmityn tarina : kuvaus kristinuskon tuontiajalta Suomeen. Karjalan kirjakauppa, Sortavala 1904
Suomalaisen puolueen suhde kotimaiseen hallitukseen : Suomenmielisten kokous Viipurissa 28 p. Helmik. 1905. Viipuri 1905
Henkeä ja elämää kristillisyyteemme : profeetta Jesajan 58: 1-12 johdolla. WSOY 1913
Kavadarci

| Kavadarci |
| --- | --- |
 Kavadarci
Valtio:   Pohjois-Makedonia
Alue:  Vardarin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  992,4 km²
Väkiluku (2021):  35 733
 – Väestötiheys:  36,01 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kavadarci (mak. Кавадарци) on kaupunki Pohjois-Makedonian Vardarin alueella, ja se sijaitsee maan keskiosissa. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2021 35 733, ja väestönkasvu on ollut vuodesta 2002 vuosittain noin -0,43%. Asukkaista lähes kaikki puhuu makedoniaa ja on makedonialaisia.
Kava (täsmennyssivu)

Kava voi viitata seuraaviin:
kavapippuri (Piper methysticum), pippurikasveihin kuuluva viljelykasvi
kavahöylä, puuntyöstötyökalu
Kava, kylä ja maalaiskunta Lihoslavlin piirissä Venäjällä
Kava, kunta Malissa
cava, espanjalainen kuohuviinilaji
KAVA, lyhenteenä:
KAVA, Kansallinen audiovisuaalinen arkisto, ent. Suomen elokuva-arkisto, nyk. KAVI Kansallinen audiovisuaalinen instituutti
KAVA, kansantaloustieteen valtakunnallinen jatkokoulutusohjelma
Kava, sukunimenä:
Ritva Kava (s. 1944), suomalainen taidehistorioitsija ja museoneuvos, Emil Cedercreutzin museon ent. johtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kava”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karakitain valtakunta

| Karakitain valtakunta > 1140–1213 |
| --- | --- |
   Karakitain valtakunta n. 1200 
Valtiomuoto:  Monarkia
Pääkaupunki:  Balasagun
Kieli:  kitaani, kiina, muinaisuiguuri
Edeltäjät:  Karahanidit ja Liao-dynastia
Seuraaja:  Mongolivaltakunta
Karakitain valtakunta oli kitaanien perustama feodaalinen valtio Keski-Aasiassa noin 1140–1213.
Valtakunnan perustaja oli Kiinaa hallinneeseen kitaanidynastiaan kuulunut Jelyi Daši, joka džurtšeneille vuonna 1125 kärsityn tappion jälkeen valloitti Turkestanin sinne aikaisemmin asettuneiden mongolinsukuisten kitaanien avulla. Karakitain eli ”mustien kitaanien” valtakunta käsitti Amudarjalta ja Balhašjärveltä Kunlunille ja Beišanvuoristoon ulottuvan alueen. Karakitait viettivät paimentolaiselämää Talas- ja Tšujokien laaksoissa, mutta eivät verotusta lukuun ottamatta juurikaan puuttuneet alueen muiden kansojen elämään. Pääkaupunkina toimi Balasagun nykyisen Tokmokin (kirg. Токмок) lähellä.
Vuonna 1211 mongoleja paenneet naimaanit vangitsivat Karakitain hallitsijan. Tšingis-kaani valloitti alueen vuonna 1218. Karakitait sulautuivat alueen turkkilaisiin kansoihin.