stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emma-gaala
Palkitut vuosittain > Vuoden striimatuin biisi (ennen Vuoden E-Emma)

1983–2005 ei jaettu
2006 Lordi – Hard Rock Hallelujah
2008 Mun koti ei oo täällä – Chisu
2015 Tarkenee – JVG
2016 Hehkuu – JVG
2017 Antaudun - Reino Nordin
2018 Jättiläinen – Pyhimys feat. Aksel Kankaanranta
2019 Ikuinen vappu – JVG
2020 kotimainen: Penelope – William (feat. Clever), ulkomainen: Blinding Lights – The Weeknd
2021 kotimainen: Dark Side – Blind Channel, ulkomainen: I Wanna Be Your Slave – Måneskin
2022 kotimainen: Ram pam pam – Bess, ulkomainen: As It Was – Harry Styles
2023 kotimainen: Cha cha cha – Käärijä, ulkomainen: Flowers – Miley Cyrus
2024 kotimainen: Timanttei – Mirella, ulkomainen: I Like the Way You Kiss Me – Artemas
Palkitut vuosittain > Vuoden Etno-Emma

1983–2005 ei jaettu
2006 Halituli – Turkka ja Paalanen
2007 Huria – Sanna Kurki-Suonio Trio
2008 Phurane Mirits – Hilja Grönfors & Latšo džinta
2009 Forward – Vilma Timonen Quartet
2010 Helsinki – Shangri-La – Paleface (etnoalbumi)
2011 SydänJuurilla – Freija (etnoalbumi)
2012 Åkerö – Maria Kalaniemi ja Timo Alakotila (etnoalbumi)
2013 Juuri & juuri – Pelimannit ja hiljainen haltioituminen
2014 FBB – Siba Folk Big Band
2015 Sensitive Skin – Kimmo Pohjonen
2016 Tules maas vedes taivaal – Tuuletar
2017 Raivopyörä – Maija Kauhanen
2018 Kulku – Sans
2019 Pauanne – Pauanne
2020 Mielo – Maria Kalaniemi & Eero Grundström
2021 Villoi varsa – Celenka
2022 Bergå Folk Project – Bergå Folk Project
2023 Kosto – Vilma Jää
2024 Äyskäri – Jaakko Laitinen & Väärä Raha
Palkitut vuosittain > Vuoden klassisen musiikin Emma

1983–2005 ei jaettu
2006 Jukka Tiensuu: Minds and Moods, Tampere Filharmonia; Susanna Mälkki, kapellimestari; Juhani Lagerspetz, piano
2007 Tulindberg, Rantatie-kvartetti
2008 Gamba Nova, Hämeenniemi-Tiensuu-Vuori-Wennäkoski
2009 Transient Moods – Rajatiloja, Turun filharmoninen orkesteri
2010 Plus Ensemble Tiensuu – Plus Ensemble
2011 Isola – Sebastian Fagerlund
2012 Šostakovitšin jousikvartetot nro 3, 4 & 7 – Meta4
2014 C. Ph. E. Bach: Sinfoniat Wq 182 – Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, Sakari Oramo
2015 Sibelius: Lemminkäinen Legends, Pohjola’s Daughter RSO & Hannu Lintu
2016 Kreeta-Maria Kentala – Side by Side
2017 Kamus Quartet – Homunculus
2018 Radion sinfoniaorkesteri & Hannu Lintu – Lutoslawski - Sinfonia 1&4.
2019 Eriikka Maalismaa ja Emil Holmström – Schumann the Violin Sonatas
2020 Petri Kumela – Small Creatures - A Musical Bestiary
2021 Helsingin kaupunginorkesteri & Susanna Mälkki – Béla Bartók: Konsertto orkesterille. Musiikkia jousille, lyömäsoittimille ja celestalle
2022 Lapin kamariorkesteri & John Storgårds – Hans Abrahamsen: Schnee
2023 Helsingin kamarikuoro & Nils Schweckendiek – Reconnaissance – Kaija Saariaho: Choral Music
2024 Ostrobothnian Chamber Orchestra – Finnish Accordion Concertos
Palkitut vuosittain > Kriitikoiden valinta

1983–2006 ei jaettu
2007 Pepe Deluxé – Spare Time Machine
2008 The Five Corners Quintet – Hot Corner
2009 Vapaa ja yksin – Chisu
2012 Pää kii – Pää kii
2014 Pepe & Saimaa – Pepe Willberg
2015 Polaris – Chisu
2016 Jukka Nousiainen – Jukka Nousiainen
2017 Juna Kainuuseen – Litku Klemetti
2018 Ruusut – Ruusut
2019 Folk – Jesse Markin
2020 Valittu kansa – Antti Tuisku
2021 Uni johon herään – Yona
2022 33 – Pesso
2023 Time Machine – Alma
2024 Ihmisen aika – Viitasen Piia
Palkitut vuosittain > Vuoden alternative

1983–1999 ei jaettu
2010 Relief – Magenta Skycode
2011 Soita mulle – Regina
2012–2021 ei jaettu
2022 Kaukana kotoa – Pehmoaino
2023 Maailman onnellisin kansa – Maustetytöt
2024 Soittorasia – Pehmoaino
Yleisöäänestykset > Yleisöäänestys: vuoden kotimainen artisti

1983–2003 ei äänestystä
2004 Nightwish
2005 Nightwish
2006 Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2007 Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2008 Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2009 Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2010 Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2011 Lauri Tähkä
2012 Elonkerjuu
2013 Cheek
2014 Cheek
2015 Cheek
2016 Arttu Lindeman
2017 Cheek
2018 Pyhimys
2019 Lauri Tähkä
2020 Behm
2021 Blind Channel
2022 Sexmane
2023 Lauri Haav
2024 Kuumaa
Yleisöäänestykset > Yleisöäänestys: vuoden ulkomainen artisti

1983–2003 ei äänestystä
2004 Iron Maiden
2005 Rammstein
2006 Iron Maiden
2007 Tokio Hotel
2008 Slipknot
2009 Tokio Hotel
2010– Ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden naissolisti

1983 Anita Hirvonen
1984 Vera Telenius
1985 Anneli Saaristo
1986 Arja Saijonmaa
1987 Paula Koivuniemi
1988–1990 ei jaettu
1991 Arja Koriseva
1992 Anna Hanski
1993 Kaija Koo
1994 Laura Voutilainen
1995 Katri Helena
1996 Laura Voutilainen
1997 Kaija Koo
1998 Marita Taavitsainen
1999 Jonna Tervomaa
2000 Anna Eriksson
2001 Anna Eriksson
2002 Emmi
2003 Maija Vilkkumaa
2004 Jonna Tervomaa
2005 Maija Vilkkumaa
2006 Emma Salokoski
2007 Anna Abreu
2008 Anna Abreu
2009 Anna Puu
2010 Jenni Vartiainen
2011 Chisu
2012 Anna Puu
2013 Sanni
2014 Kaija Koo
2015 Sanni
2016 Paula Vesala
2017 Evelina
2018 Anna Puu
2019 Ellinoora
2020– ei jaeta enää nais- ja miesartisteja erikseen, nykyään vain nimellä Vuoden artisti
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden miessolisti

1983 Matti ja Teppo
1984 Kirka
1985 Pave Maijanen
1986 Neumann
1987 Topi Sorsakoski
1988–1990 ei jaettu
1991 Ressu Redford
1992 J. Karjalainen
1993 Joel Hallikainen
1994 Samuli Edelmann
1995 Tommi Läntinen
1996 J. Karjalainen
1997 Jari Sillanpää
1998 Ismo Alanko
1999 Kari Tapio
2000 Kirka
2001 Samuli Edelmann
2002 Ismo Alanko
2003 Vesa-Matti Loiri
2004 Hector
2005 Kari Tapio
2006 Vesa-Matti Loiri
2007 Vesa-Matti Loiri
2008 Juha Tapio
2009 Samuli Putro
2010 Paleface
2011 Tuure Kilpeläinen
2012 Jukka Poika
2013 Cheek
2014 Pepe Willberg
2015 Antti Tuisku
2016 Mikael Gabriel
2017 Antti Tuisku
2018 Pyhimys
2019 Lauri Tähkä
2020– ei jaeta enää nais- ja miesartisteja erikseen, nykyään vain nimellä Vuoden artisti
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden naissolisti, tulokas

1983–1990 ei jaettu
1991 Hanna Ekola
1992 Susanna Haavisto
1993 Janita
1994 Miisa
1995–1996 ei jaettu
1997 Anna Eriksson
1998 Jonna Tervomaa
1999 Maija Vilkkumaa
2000 Mari Rantasila
2001– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden miessolisti, tulokas

1983–1990 ei jaettu
1991 Samuli Edelmann
1992 Joel Hallikainen
1993 Tony Montana
1994 Heikki Hela
1995 Aki Sirkesalo
1996 ei jaettu
1997 Sami Saari
1998 Ville Pusa
1999 Janne Tulkki
2000– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden solisti, tulokas

1983–1995 Mies ja naissolistit erikseen tai ei jaettu
1996 Jari Sillanpää
1997– mies ja naissolistit erikseen
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden yhtye, tulokas

1983–1986 Ei jaettu
1987 Miljoonasade
1988–1990 ei jaettu
1991 Suurlähettiläät
1992 Neon 2
1993 Pelimannet
1994 Taikapeili
1995 Aikakone
1996 Rasmus
1997 HIM
1998 The 3 Some
1999 Bomfunk MC’s
2000–2004 ei jaettu
2005 Poets of the Fall
2006 Sunrise Avenue
2007 Sturm und Drang
2008– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden yllättäjä

1983–1990 Ei jaettu
1991 Värttinä
1992 Ei jaettu
1993 Janita
1994 Kummeli
1995 Ei jaettu
1996 ”Hurriganes Live in Stockholm 1977” (Nimellä Vuoden yllätys)
1997 Smurffit
1998 Legendat lavalla -projekti
1999 ei jaettu
2000 Petri Nygård
2001–2002 ei jaettu
2003 Pikku G
2004– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden muusikko

1983–1991 ei jaettu
1992 Veli-Matti Järvenpää
1993– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Debyyttialbumi

1983–1995 Ei jaettu
1996 Jari Sillanpää – Jari Sillanpää
1997 Greatest Lovesongs Vol. 666 – HIM
1998 Jonna Tervomaa – Jonna Tervomaa
1999 In Stereo – Bomfunk MC’s
2000 Before the Storm – Darude
2001 Nummela – Anssi Kela
2002 Lentoon – Gimmel
2003 Räjähdysvaara – Pikku G
2004 Vahva – Irina
2005 Signs of Life – Poets of the Fall
2006 Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan – Jippu
2007 Ihmisten edessä – Jenni Vartiainen
2008 Sata vuotta – Herra Ylppö & Ihmiset
2009 Anna Puu – Anna Puu
2010– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Pop-rock-albumi

1983–2000 ei jaettu
2001 Into – The Rasmus
2002 Rajaportti – Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
2003 Ei – Maija Vilkkumaa
2004–2009 pop ja rock erikseen
2010 Seili – Jenni Vartiainen
2011– pop ja rock erikseen
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden soundtrack

1983–1999 ei jaettu
2000 Levottomat
2001– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Huumori-Emma

1983–1995 ei jaettu
1996 Jope Ruonansuu
1997– Ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Iskelmätulokas

1983–1999 ei jaettu
2000 Taikakuu
2001– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Pop-rock-tulokas

1983–1999 ei jaettu
2000 Kemopetrol
2001 Anssi Kela
2002 Gimmel
2003 PMMP
2004– erikseen tai ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Pop-tulokas

1983–1999 ei jaettu
2000–2003 yhteispalkinto Pop & Rock -tulokas-Emma
2004 Irina
2005– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Rock-tulokas

1983–1999 ei jaettu
2000–2003 yhteispalkinto Pop & Rock -tulokas-Emma
2004 Uniklubi
2005– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Hiphop-dance-tulokas

1983–1999 ei jaettu
2000 Darude
2001 Kwan
2002 ei jaettu
2003 Pikku G
2004– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden kotimainen DVD

1983–2002 ei jaettu
2003 Olimme kuin veljet – Don Huonot
2004 Hei me soitetaan... oikeesti! – Tiktak
2005 Kotiteollisuus DVD – Kotiteollisuus
2006 Kesäaine – Apulanta
2007 Kerjuuvuodet 2000–2007 – Lauri Tähkä & Elonkerjuu
2008 Video Vortex – Disco Ensemble
2009– ei jaettu
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden kotimainen erikoisjulkaisu

2009 Dumari – raskauttavaa todistusaineistoa 1979–2009, Tuomari Nurmio
Käytöstä poistuneet kategoriat > Vuoden urban-electronica-albumi

1983–2005 ei jaettu
2006 Don Johnson Big Band – Don Johnson Big Band
Aiheesta muualla

Emma-gaala
| n k Emma-palkinto |
| --- | --- |
Palkinnon jakaja: Musiikkituottajat 
Nykyiset palkintokategoriat:  Vuoden albumi  Vuoden alternative  Vuoden artisti  Vuoden biisi  Vuoden etno  Vuoden iskelmä  Vuoden jazz  Vuoden klassinen  Vuoden metalli  Vuoden musiikintekijä  Vuoden pop  Vuoden rap  Vuoden rock  Vuoden tulokas  Vuoden tuottaja  Vuoden yhtye  Kriitikoiden valinta  Yleisöäänestys: Vuoden kotimainen artisti/yhtye  Vuoden myydyin albumi  Vuoden striimatuin kotimainen biisi  Vuoden striimatuin ulkomainen biisi  Erikois-Emma 
Emma-gaalat:  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Frithiof Strandell

| Frithiof Strandell |
| --- | --- |
 Strandell Hirvensalossa 1910-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1865 Turku
Kuollut: 27. toukokuuta 1925 (60 vuotta) Turku
Ammatti:  arkkitehti
Puoliso:  Tora Aqvelina Larsson
Arkkitehti
Koulutus:  Teknillinen korkeakoulu ja Katedralskolan i Åbo
Taidesuuntaus:  uusrenessanssi, jugend
Merkittävät työt:  Verdandin talo (1898), Hjorten (1904), Priman talo (1904), Turun Osakepankki (1907), Hamburger Börs (1909) Pantern (1910)
 Nimikirjoitus
Viktor Frithiof Strandell (25. toukokuuta 1865 Turku – 27. toukokuuta 1925 Turku) oli suomalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija. Strandell suunnitteli erityisesti kotikaupunkiinsa Turkuun lukuisia uusrenessanssi- ja jugendrakennuksia.
Strandell perusti vuonna 1897 oman arkkitehtitoimiston Turkuun ja nousi nopeasti kaupungin johtavaksi arkkitehdiksi. Hänen läpimurtotyönsä oli Verdandin talo (1898), joka edustaa uusrenessanssityyliä. Jugendkaudella hän suunnitteli useita merkittäviä rakennuksia, kuten Hjortenin (1904), Priman talon (1904), Betel-kirkon (1906), Åbo Aktiebankin (1907) ja Hamburger Börsin (1909).
Elämä > Lapsuus

Frithiof Strandellin vanhemmat olivat varakas liikemies Viktor Leonard Bernhard Strandell ja Johanna Dorothea Mahlstedt. V. L. B. Strandell oli aloittanut uransa kauppa-apulaisena, mutta aikaa myöten hänestä oli tullut Turussa hyvin tunnettu ja vaikutusvaltainen liikemies. Hän oli pitkäaikainen kaupunginvaltuuston jäsen, muun muassa Auran panimon perustaja sekä mukana Turun Verkatehtaan liiketoiminnassa ollen perustamassa uudelleen vuonna 1885 Turun Verkatehtaan Osakeyhtiötä, joka jatkoi konkurssiin menneen Multavieru Osakeyhtiön toimintaa. Frithiofin äiti Johanna Dorothea Strandell oli syntynyt Liepājassa ja muuttanut Turkuun isänsä liikemies Jean Mahlstedtin kanssa. Perheeseen syntyi seitsemän lasta, joista Frithiofin lisäksi aikuiseksi elivät yksi tytär ja kolme poikaa: Ingeborg Eleonora Henriette (1864–1947), Ivar Hjalmar (1866–1929), Mårten Oskar (s. 1869) ja John Bernhard (1871–1944). Strandellin perheen asunto sijaitsi puutalossa Turun kauppatorin laidalla, Kauppias- ja Yliopistonkadun kulmassa.
Strandellin veljistä Ivar jäi asumaan Turkuun, jossa hän toimi apteekkarina omistamassaan Turun Keskus Apteekissa. Oskar ja John Strandell perustivat yhdessä O. & J. Strandell Osakeyhtiön, jonka toimialaa olivat miesten asusteiden myynti sekä höyrylaivamatkojen välittäminen Ruotsiin ja Venäjälle. Oskar Strandell johti yrityksen toimintaa keskuspaikasta Tampereelta Tirkkosen talosta, ja John Strandell huolehti yrityksen konttorista Viipurissa. Yrityksellä oli konttori myös Turussa. Kaikki veljekset ottivat osaa myös isänsä liiketoimiin toimimalla esimerkiksi Turun Verkatehtaan Osakeyhtiön hallituksessa. Strandellin sisar Ingeborg avioitui helsinkiläisen oopperalaulaja Carl Gregori Aminoffin kanssa, josta tuli myöhemmin Turun tullikamarin ylitarkastaja.
Elämä > Opinnot ja työuran alku

Frithiof Strandell suoritti Turussa ruotsalaisen reaalikoulun vuosina 1878–1883. Hänen luokkatovereihinsa lukeutui Stefan Michailow, josta myös tuli myöhemmin Turussa hyvin tunnettu arkkitehti. Strandell jatkoi opintojaan vuonna 1884 Helsingin Polyteknillisestä opistossa eli nykyisessä Aalto-yliopiston teknillisessä korkeakoulussa. Hänen opettajanaan oli muun muassa Turussakin hyvin tunnettu arkkitehti Gustaf Nyström, joka oli suunnitellut esimerkiksi Turun kauppahallin ja taidemuseon.
Valmistuttuaan vuonna 1888 Strandell teki työharjoittelun Konstantin Kiseleffin ja Elia Heikelin rakennustoimistossa Helsingissä, kunnes lähti vuosiksi 1891–1892 opintomatkalle Italiaan, Ranskaan, Belgiaan, Saksaan ja Tšekkiin tutustumaan maiden arkkitehtuuriin. Mukana matkoilla oli myös ainakin Firenzessä opiskelutoveri Otto F. Holm.
Matkoilta palattuaan Strandell työskenteli jonkin aikaa Eskilstunassa puunjalostustehtaalla, kunnes hän palasi kotikaupunkiinsa Turkuun johtamaan Turun puunjalostustehdasta vuoteen 1897 saakka. Hänen isänsä oli tehtaan osakas ja johtokunnan jäsen. Uransa alkukaudella Strandell suunnitteli rakennusten lisäksi myös puuhuonekaluja. Kyseisestä puunjalostustehtaasta tuli myöhemmin vuonna 1905 osa Bomanin kalustetehdasta.
Elämä > Perhe-elämä

Uransa vilkkaan alkuvaiheen aikana Strandell pysyi poikamiehenä 38-vuotiaaksi asti, kunnes avioitui vuonna 1903 ruotsalaisen Tora Aqvilina Larssonin (1875–1959) kanssa. Perheeseen syntyi kuusi lasta, neljä poikaa ja kaksi tyttöä: Gunnar (s. 1904), Karin (s. 1905), Greta (1907–1991), Erik (s. 1908), Håkan (1910–2002) ja Folke (1913–1991). Perheen kaupunkiasunto Turussa oli Strandellin suunnittelemassa Hjortenissa. Perhe asui toisessa kerroksessa ja Strandellin isä kolmannessa kerroksessa. Myös Strandellin arkkitehtitoimiston konttori sijaitsi asunnon yhteydessä. Strandellin suunnittelema perheen puinen kesähuvila sijaitsi Hirvensalon saaren Maanpäässä Ruissalon Yleistä käytävää vastapäätä. Strandellia on kuvailtu leppoisaksi mieheksi, joka asetti perhe-elämän uran edelle. Hän esimerkiksi kieltäytyi ottamasta vastaan hänelle tarjottua Turun kaupunginarkkitehdin virkaa. Osittain syynä kieltäytymiseen on voinut olla myös se, ettei virkamiesarkkitehteja arvostettu samalla tavalla kuin omaa toimistoa pitäviä arkkitehteja.
Varsinaisen ammattinsa lisäksi Strandell oli myös harrastajavalokuvaaja, joka voitti valokuvillaan myös palkintoja. Hän harrasti myös innokkaasti purjehdusta.
Ura > Oman arkkitehtitoimiston perustaminen

Strandell päätti perustaa oman yksityisen arkkitehtitoimistonsa vuonna 1897. Hänen toimistonsa sijaitsi aluksi syrjäisessä osoitteessa Eerikinkatu 41. Sieltä hän siirsi toimistonsa ensin 1900-luvun alussa Turun kaupungintalon alakertaan ja Hjortenin valmistuttua vuonna 1904 asuntonsa yhteyteen osoitteeseen Kaskenkatu 2.
Strandellin varhaiset työt arkkitehtina olivat lähinnä kesähuviloita ja muita pieniä Turun kaupungin ulkopuolella olleita rakennuksia. Hyvien suhteidensa ansiosta Strandellilla riitti töitä arkkitehtina alusta lähtien, ja hän oli myös menestyvä liikemies. Tämä oli suuri syy siihen, miksi Strandell sai pian suunniteltavakseen Turussa useita johtavien liikemiesten tilaamia rakennuksia.
Ura > Verdandin talo läpimurtotyönä

Strandellin läpimurtotyö oli Turkuun vuosina 1897–1898 rakennettu vakuutusyhtiö Verdandin talo. Ennen Verdandin rakentamista osoitteessa Aurakatu 1 sijaitsi Charles Bassin piirtämä yksikerroksinen puutalo. Uudisrakennushankkeen takana oli tunnettuja turkulaisia liikemiehiä, muun muassa veljekset Ernst ja Magnus Dahlström. Liikemiehet olivat Svenska bildningens vännerin (SVB) eli ruotsalaisen sivistyksen ystävien yhdistyksen jäseniä. Vuonna 1897 yhdistyksen piirissä perustettiin uusi kiinteistöyhtiö Fastighetsaktiebolaget Verdandi, jonka tavoitteena oli rakentaa Aurakatu 1:n tontille nelikerroksinen liike- ja asuinpalatsi.
Yhtiö julisti suunnittelukilpailun, jolla haettiin vaikuttavaa ja luottamusta tulevaisuuteen herättävää rakennusta. Nuori Frithiof Strandell oli juuri palannut takaisin Turkuun opintomatkaltaan Euroopasta Firenzestä. Arkkitehtinä Strandell oli vielä tuntematon, mutta hän oli perheyhteyksiensä vuoksi hyvin verkostoitunut kotikaupungissaan. Omistajien 12. lokakuuta 1896 pitämässä kokouksessa Strandell julistettiin kilpailun voittajaksi ja hänet päätettiin kutsua rakennuksen suunnittelijaksi. Ehdokkaina oli loppusuoralla myös helsinkiläinen rakennusmestari Elia Heikel sekä ajankohdan Suomen suurin arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna. Kaikki ehdotukset arvosteli arkkitehti Pehr Erik Degenaer, joka oli suunnitellut esimerkiksi Turun ensimmäisen rautatieaseman.
Nelikerroksinen rakennus edustaa 1800-luvun lopun rakennustaiteen tyypillistä kansainvälistä tyyliä, jota esiintyy useissa kaupungeissa, esimerkiksi Berliinissä, Wienissä ja Pariisissa. Talossa näkyvät Strandellin Firenzestä saamat vaikutteet. Linnankadun kulman torniratkaisu löytyy sellaisenaan Wienin keskustasta. Suomessa samaa tyylisuuntaa edustavat esimerkiksi Helsingin Grönqvistin talo ja Hotelli Kämp sekä Tampereen Ruuskasen talo. Uusrenessanssipiirteiden osalta Verdandin talo edustaa melko hillittyä linjaa: Vaikka rakennuksen julkisivussa on runsaasti koristeluita, niiden symmetria luo ilmeeseen vähäeleisyyttä. Julkisivua on ryhmitelty harkotuksilla. Rakennuksen kulmassa on pyöreä torni, jonka suunta on kohti Turun kauppatoria. Sisätilojen maalaukset ja koristeet ovat maalarimestarien Samuel Koskisen ja Isak Elgin tekemiä. Rakennustöitä johti Turun kauppahallin rakentanut rakennusmestari A. J. Hindström, joka oli myös yksi Verdandin talon osakkaista. Strandellin suunnitellessa rakennusta Turussa aiottiin muuttaa koko Aurakatu ja Kaskenkatu lehtipuiden reunustamaksi bulevardiksi. Myöhemmin suunnitelma hylättiin kustannussyistä. Yksi Verdandin talon ensimmäisistä uusista asukkaista oli myös Strandellin isä uuden ruotsalaisen vaimonsa kanssa.
Ura > Jugend-kausi

Verdandin talon valmistuttua Strandell vaihtoi tyylisuuntaansa jugendiin, ja hänestä tuli vilkkaan rakentamiskauden aikana Turun kysytyin arkkitehti yli vuosikymmenen ajaksi. Jugend oli vastareaktio uusrenessanssin kaltaisille kertaustyyleille ja ennakoi tulevaa funktionalismia. Vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttely oli tyylin läpimurto, ja sen jälkeen tyylisuunta sai myös Turussa runsaasti huomiota lehdistössä, ja siitä kehittyi kaupungissa omaperäinen suuntaus. Strandell omaksui uuden tyylin nopeasti.
Uuden tyylin mukaisia rakennuksia rakennuttivat yksityishenkilöt, liikeyritykset ja kiinteistä- ja asunto-osakeyhtiöt. Strandellin ohella uutta tyyliä edustivat Turussa etenkin arkkitehti Alexander Nyström sekä useita puutaloja suunnitelleet rakennusmestariveljekset Adrian ja Kaarlo Thomander. Uudet jugendtalot eivät ainoastaan näyttäneet ulkoisesti erilaiselta, vaan ne suunniteltiin myös sisätiloiltaan, valaistukseltaan, rakennustavaltaan ja esimerkiksi lämmityksen osalta uudella tavalla. Aikakauden uutuus olivat myös hissit, joita kuitenkin rakennettiin vain harvoihin rakennuksiin.
Strandellin omaa jugend-tyyliä luonnehtii samanlainen tietty kepeys ja koristeellisuus, joka yhdistää valtaosaa Turun jugend-rakennuksista. Kalevalasta ja Suomen luonnosta inspiraatiota hakeneet raskaat graniittijulkisivut eivät saaneet Turussa samanlaista suosiota kuin Helsingissä. Sen vuoksi turkulaisessa jugendissa on vähemmän viittauksia Suomen kansallisromanttisuuteen, ja siinä voidaan nähdä eurooppalaisempaa ilmettä. Ensimmäinen Strandellin jugendrakennus on vuonna 1901 valmistunut Maijalan huonekalutehtaan johtajan, puuseppämestari Johan Alfred Maijalan asuinrakennus Humalistonkatu 14:sta. Pieni kivinen rakennus ilmentää hyvin Strandellin tuotannon siirtymistä kertaustyyleistä jugendiin, ja se on lähellä Tukholmassa suosioon noussutta eklektismiä. Rakennuksen portaali on kauniisti pyöristetty, ja sen yllä on koristeena siro metalliparveke. Asuinrakennuksen takana samalla Maijalan tontilla sijaitsi huonekalutehtaan käytössä ollut pihasiipi.
Strandellin näkyvimpiä töitä Turussa ovat niin sanotut jugendlinnat, joihin lukeutuvat muun muassa Pantern, Albatross sekä Hjorten. Myöhemmin Strandellin kuoleman jälkeen jugendrakennusten purkaminen sai Turussa erityisen paljon huomiota, kun Strandellin suunnittelema Hamburger Börs Kauppiaskadun ja Eerikinkadun kulmasta purettiin vuonna 1976 uudemman rakennuksen tieltä. Paikalle jäi edelleen vanhempi osa rakennuksesta, jonka nykyinen ulkoasu on Strandellin käsialaa.