stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säteilysairaus
Ekvivalenttiannoksen vaikutus

Säteilysairauden vakavuus riippuu henkilön saamasta ekvivalenttiannoksesta. Säteilyannoksen määrä vaikuttaa siten, että suurempi annos aiheuttaa alkuoireiden ilmenemisen nopeammin ja voimakkaammin. Oireet ovat kuitenkin melko epämääräisiä.
0,05–0,2 Sv
Ei vaikutuksia. Voi kasvattaa syöpäriskiä.
0,2–0,5 Sv
Ei havaittavia oireita. Punasolujen määrä vähenee tilapäisesti.
0,5–1 Sv
Vähäinen säteilysairaus: Päänsärkyä. Kasvanut infektioriski. Miehestä tulee steriili.
1–2 Sv
Kevyt säteilysairaus: Satunnaista pahoinvointia ja oksentelua muutaman päivän ajan. Tämän jälkeen noin 10 – 14 päivän rauhallinen vaihe, jonka jälkeen oireet yleisluontoisempia. Immuunijärjestelmän saamat vauriot kasvattavat infektioriskiä huomattavasti. 10 prosenttia potilaista kuolee 30 päivän kuluessa. Raskaana olevan naisen kantama sikiö kuolee.
2–3 Sv
Vakava säteilysairaus: Jatkuvaa pahoinvointia ja oksentelua muutaman päivän ajan. Tämän jälkeen 1–2 viikon rauhallinen vaihe. Sen jälkeen ihokarvojen ja hiusten menetystä, väsymystä ja yleisluontoisia oireita. Valkosolujen määrä romahtaa aiheuttaen hyvin suuren infektioriskin. Nainen saattaa steriloitua. 35 prosenttia potilaista kuolee kuukauden kuluessa.
3–4 Sv
Vakava säteilysairaus: Kuten edellä, mutta rauhallisen vaiheen jälkeen verenvuotoa suussa, ihon alla ja munuaisissa. Puolet potilaista kuolee kuukauden kuluessa.
4–6 Sv
Akuutti säteilysairaus: Akuutit oireet alkavat parin tunnin kuluessa altistuksesta ja kestävät pari päivää. Tämän jälkeen seuraa 7–10 päivän oireeton vaihe, jota seuraavat edellisessä kohdassa mainitut oireet voimakkaampina. Nainen saattaa sterilisoitua. 4,5 sievertin annoksella 60 prosenttia ja 6 sievertin annoksella 90 prosenttia potilaista kuolee ilman intensiivistä hoitoa kuukauden kuluessa. Kuolinsyitä ovat infektiot ja sisäinen verenvuoto.
6–10 Sv
Akuutti säteilysairaus: Luuydin tuhoutuu lähes täysin ja suolisto kärsii vakavia vaurioita. Akuutit oireet kestävät pari päivää, minkä jälkeen seuraa 5–10 päivän oireeton vaihe. Tämän jälkeen potilas kuolee infektioon tai sisäisiin verenvuotoihin. Kaikki potilaat kuolevat kahden viikon kuluessa.
10–50 Sv
Akuutti säteilysairaus: Aivokudoksen saamat säteilyvauriot estävät välittäjäaineiden toimintaa. Seurauksena on välitön pahoinvointi ja väsymys, joita seuraa muutaman päivän mittainen oireeton vaihe ("walking ghost"). Tämän jälkeen mahan ja suoliston kudosvauriot aiheuttavat sisäisiä verenvuotoja ja elektrolyyttitasapainon menetyksen, ja lopulta verenkierron loppuminen johtaa kuolemaan. 100 % potilaista kuolee viikon kuluessa. Ainoa käyttökelpoinen hoito on kipulääkitys.
50–80 Sv 
Potilas vaipuu koomaan muutaman sekunnin tai minuutin kuluessa. Kuolema seuraa muutamassa tunnissa hermoston toiminnan lakatessa.
yli 80 Sv
Yhdysvaltain asevoimien arvioiden mukaan potilas kuolee heti. Tunnetaan kuitenkin pari potilasta, joita on yli 100 sievertin annoksesta huolimatta voitu pitää elossa yli vuorokauden.
Hoito

Säteilysairauteen ei ole varsinaista hoitoa. Hoitotoimenpiteissä pyritään tukemaan potilaan elintoimintoja niin, että elimistö itse korjaa syntyneitä vaurioita. Tällaisia toimenpiteitä ovat:
Mikrobilääkitys infektiosairauksien estämiseksi
Verensiirrot
Luuydinsiirrot
Aiheesta muualla

Health impacts from acute radiation exposure (Arkistoitu – Internet Archive)
American cream draft

| American Cream Draft |
| --- | --- |

Tyyppi::  keskiraskas kylmäverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Yhdysvallat
Polveutuminen::  belgiantyöhevonen, perchenhevonen, shirehevonen
Rodun syntyaika::  1900-luvun alku
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  työhevonen, valjakkohevonen 
Globaali esiintyminen::  harvinainen: nykyisin noin 400 yksilöä
Tärkeimmät alueet::  vain Yhdysvallat
Ominaisuudet
Korkeus::  noin 153-165 cm
Paino::  noin 700-800 kg
Värit::  samppanjanvärinen; valkoiset merkit toivottavia
American Cream Draft on Yhdysvalloista peräisin oleva keskiraskas työhevosrotu. Kohtalaisen nuori, 1950-luvulta peräisin oleva rotu on saanut nimensä vaaleankeltaisesta karvastaan, joka on vaaleanpunaisen ihon ohella yksi rodun tärkeimmistä tuntomerkeistä. American Cream Draft on ainoa yhdysvalloista kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu. Rodun nimestä (cream, voikkoväri) huolimatta sen väritys ei ole voikko vaan samppanja.
Ominaisuudet

Rodun edustajat ovat miltei aina samppanjanvärisiä. Väriin kuuluu vaaleankeltaisen karvan lisäksi vaaleanpunainen iho, vaaleanruskeat tai vihertävät silmät sekä valkoiset jouhet. Harja ja häntä tulisi rotumääritelmän mukaan pitää pitkinä. Jalkojen ja pään merkit ovat sallittuja, jopa suotavia. Rodun hevoset ovat noin 153-165 cm korkeita ja painavat noin 700-800 kg. Luonteeltaan American Cream Draftit ovat miellyttämisenhaluisia, rauhallisia ja luotettavia.
Jalostukseen käytettäville tammoille hyväksytään toistaiseksi myös tumma iho, kunhan peitinkarva on kermanvaalea ja jouhet valkoiset. Oreilta edellytetään vaaleanpunaista ihoa.
Historia

Rodun kehityksen katsotaan lähteneen "Old Granny" -nimisestä vaaleankeltaisesta tammasta. Se myytiin vuonna 1911 kasvattajalle, joka sai siitä useita samanvärisiä varsoja. Varsat myytiin paikallisille pienellä hinnalla. Vaaleankeltaisten työhevosten kanta lähti kasvamaan, kunnes teollistuminen pysäytti kehityksen. Kun rotu rekisteröitiin 1950-luvulla, sen 41 kasvattajaa omistivat yhteensä vain 200 rekisteröityä American Cream Draft -hevosta. Nämä kasvattajat pitivät rodun säilymistä tärkeänä ja jatkoivat kasvatusta ja hevosten pitoa ja myyntiä. 1970-luvulla rotuyhdistys alkoi taas järjestää kokouksia. 1991 rodun rotumääritelmä uudistettiin nykyiseen muotoonsa, joka käsittää muutakin kuin värin. Uuden määritelmän mukaisena kantakirjaan on merkitty yli sata hevosta.
Historia > Yhdistystoiminta ja kasvatus nykyään

American Cream Draft Assosiation pitää vuosittaisia tapaamisia kasvattajille ja hevoshuutokauppoja. Lisäksi The Colonial Williamsburg Foundation of Williamsburg painaa ja levittää kahdesti vuodessa julkaistavaa tiedotuskirjettä.
Rotua kasvattaa noin 50 yhdysvaltalaista tahoa. Rodun edustajia on vain Yhdysvalloissa.
Rodun kantakirja on yhä avoin. Sen sivurekisteriin hyväksytään ne puhdasrotuiset yksilöt, jotka ovat vääränvärisiä päärekisteriin, sekä puoliveriset American Cream Draft -risteytykset, mikäli ne täyttävät tietyt vaatimukset.
Aiheesta muualla

American Cream Draft Association
Kentucky Horse Park (Arkistoitu – Internet Archive)
Warcraft (pelisarja)

| Warcraft |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Blizzard Entertainment
Julkaisija:  Blizzard Entertainment
Lajityyppi:  Reaaliaikainen strategiapeli, MMORPG, keräilykorttipeli
Alusta:  MS-DOS, DOS, Microsoft Windows, Mac OS, Linux, Macintosh, Sega Saturn, AmigaOS 4, PlayStation, iOS, Android
Ensijulkaisu:  Warcraft: Orcs & Humans (1994)
Viimeisin julkaisu:  Warcraft Rumble (2023)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Warcraft on Blizzard Entertainmentin menestynein pelisarja. Alun perin Warcraft oli vain kevytstrategiapelien sarja, mutta World of Warcraft -pelin julkaisun jälkeen se on siirtynyt myös roolipelien sarjaan. Sarja on voittanut useita Vuoden peli -palkintoja. Fantasy Flight Games -peliyhtiö on tehnyt pelisarjaan pohjautuvan lautapelin.
Sarjan pelit

Warcraft: Orcs & Humans (1994)
Warcraft I: Remastered (2024)
Warcraft II: Tides of Darkness (1995)
Warcraft II: Beyond the Dark Portal (1996)
Warcraft II: Battle.net Edition (1999)
Warcraft II: Remastered (2024)
Warcraft III: Reign of Chaos (2002)
Warcraft III: The Frozen Throne (2003)
Warcraft III: Reforged (2020)
World of Warcraft (2004)
World of Warcraft: The Burning Crusade (2007)
World of Warcraft: Wrath of the Lich King (2008)
World of Warcraft: Cataclysm (2010)
World of Warcraft: Mists of Pandaria (2012)
World of Warcraft: Warlords of Draenor (2014)
World of Warcraft: Legion (2016)
World of Warcraft: Battle for Azeroth (2018)
World of Warcraft: Shadowlands (2020)
World of Warcraft: Dragonflight (2022)
World of Warcraft: The War Within (2024)
World of Warcraft: Midnight (TBA)
World of Warcraft: The Last Titan (TBA)
Hearthstone (2014)
World of Warcraft Classic (2019)
World of Warcraft: The Burning Crusade Classic (2021)
World of Warcraft: Wrath of the Lich King Classic (2022)
World of Warcraft: Cataclysm Classic (2024)
Warcraft Rumble (2023)
Muut julkaisut

Warcraftista on julkaistu useita novelleja ja sarjakuvia, sarjakuvista tunnetuin lienee mangatrilogia Warcraft: Auringon kaivo, jonka on käsikirjoittanut Richard Knaak ja piirtänyt Jae-Hwan Kim. Sen kaikki kolme osaa ovat ilmestyneet Suomessa, Lohikäärmeen jäljillä, Jäiset varjot ja Aavemaat. Suomessa ovat julkaistu myös 25-osainen World of Warcraft -sarjakuva tiivistettynä 12 lehteen sekä Warcraft: Legendat -mangan kaikki viisi albumia.
Warcraftista tehtiin suuren budjetin elokuva Warcraft: The Beginning. Ohjaajaksi valittiin alun perin Sam Raimi, mutta hän vetäytyi myöhemmin hankkeesta. Uudeksi ohjaajaksi nimettiin tammikuussa 2013 Duncan Jones. Elokuvan ensi-ilta oli 10. kesäkuuta 2016.
Universumi > Maailmat

Warcraft-pelisarja sijoittuu suurimmalta osin planeetalle nimeltä Azeroth. Muita planeettoja pelisarjassa ovat Draenor (ja sen jäännökset nimeltä Outland (suom. Ulkomaat)) ja Argus. Lisäksi pelisarjassa esiintyy metafyysisiä paikkoja, kuten Twisting Nether (suom. Kieppuva tuoni), Emerald Dream (suom. Smaragdiuni), Elemental Plane (suom. Elementaalitaso) ja Shadowlands (suom. Varjomaat).
Aiheeseen liittyvät sivustot > WoWWiki

WoWWiki on wiki-pohjainen englanninkielinen Warcraft-pelisarjan tietosanakirja. Sen perusti "Rustak"-nimimerkillä esiintyvä henkilö 24. marraskuuta 2004, omistaja on kuitenkin vaihtunut, mutta Rustak toimii yhä WoWWikin ylläpitäjänä. WoWWikissä on yli 87 tuhatta artikkelia, jopa enemmän kuin suositussa Wookieepediassa.
WoWWikistä on myös suomenkielinen versio WoWWiki Suomi, tämä on kuitenkin hyvin suppea ja aktiivisen vandalismin alainen, myös kieliasultaan hyvin köyhähkö wiki. Suomen- ja englanninkielisen wikien lisäksi on 25 muuta kielivaihtoehtoa.
Tage

| Tage |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  30. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaisskandinaavinen, lupaaja, takuumies
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tage on pohjois­mainen, alkujaan tanskalainen miehen etunimi.
 Nimi johtuu muinaisskandinaavisesta lupaajaa tai takuu­miestä tarkoittavasta sanasta.
Suomessa nimi Tage on ollut käytössä pääasiassa suomen­ruotsalaisilla, mutta varsinkin Uudellamaalla myös suomen­kielisillä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 872 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla.
Suomen ruotsin­kielisen kalenterin mukaan Tagen nimipäivä on 30. maaliskuuta.
Tunnettuja Tage-nimisiä

Tage Algreen-Ussing (1797–1872), tanskalainen juristi ja poliitikko
Tage Aurell (1895–1976), ruotsalainen kirjailija ja toimittaja
Tage Danielsson (1928–1985), ruotsalainen kirjailija, elokuvaohjaaja, näyttelijä, koomikko ja muusikko
Tage Ekfeldt (1926–2005), ruotsalainen pika- ja keskimatkojen juoksija
Tage Erlander (1901–1985), Ruotsin pääministeri 1946–1969
Tage Fahlborg (1912−2005), ruotsalainen ratameloja ja olympiamitalisti
Tage Henriksen (1925–2016), tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja
Tage Lindberg (s. 1971), työmarkkina-asiantuntija ja politiikan taustavaikuttaja
Tage Lundin (s. 1933), ruotsalainen ampumahiihtäjä
Tage Manninen (1926–2010), suomalainen rumpali
Tage Reedtz-Thott (1839–1923), Tanskan pääministeri 1894–1897
Tage Skou-Hansen (1925–2015), tanskalainen kirjailija
Tage Thompson (s. 1997), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Tahrakääpä

| Tahrakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  fragilis
Kaksiosainen nimi
 Postia fragilis  (Fr.) Jülich 
Synonyymit
 Oligoporus fragilis 
Katso myös
   Tahrakääpä Wikispeciesissä   Tahrakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tahrakääpä (Postia fragilis) koko Suomessa melko yleisenä tavattava kääpälaji. Se kasvattaa yksivuotisen, yleensä pileaattisen tai puoliresupinaattisen itiöemän. Elää havupuilla (mänty, kuusi) ja harmaalepässä aiheuttaen ruskolahoa.
Lakin yläpinta on pehmeänukkainen, vanhoista itiöemistä nukka kuluu pois. Tahrakäävän värimuutokset ovat hyvä tuntomerkki: perusväri on valkoinen, mutta kosketuskohdat muuttuvat muutamassa minuutissa voinkeltaisen kautta punaruskean eri sävyihin. Pillit ovat sokkeloisia ja hampaisia, niitä 2–5 millimetrillä. Tuoreena valkoinen ja pehmeä malto kuivuu liilahtavaksi.
Tahrakääpää muistuttavat ruskokääpä, hentokääpä, rusakonkääpä ja kitukasvuinen pursukääpä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tahrakääpä (Postia fragilis)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Postia fragilis:  Wikidata: Q10431781  Wikispecies: Postia fragilis  AusFungi: 60028007  BioLib: 322428  CoL: 4M2YT  EoL: 302015  Fungorum: 110916  GBIF: 5245281  iNaturalist: 118068  MycoBank: 110916  NatureServe: 2.1062859  NBN: NHMSYS0001494724  NCBI: 596169  NZOR: b15bbfb9-6a96-4ff6-9d3f-75f9ce791969  Open Tree of Life: 802434  Laji.fi: MX.205794 
Polyporus fragilis:  Wikidata: Q105065409  AusFungi: 60028009  NZOR: 23ff4d11-c122-424f-abcb-bcf0fb785c1b
Taavetin kahakka

Taavetin kahakka oli hieman ennen Suomen sisällissodan alkua 21. tammikuuta 1918 Luumäen Taavetissa käyty aseellinen yhteenotto, jossa olivat vastakkain Luumäen suojeluskunta ja Lappeenrannan työväen järjestyskaarti. Välikohtauksen aikana kuoli yksi mies kummaltakin osapuolelta, minkä jälkeen suojeluskuntalaiset vetäytyivät paikalta.
Kahakan jälkeen

Taavetin välikohtauksen jälkeen Lappeenrannan järjestyskaarti teki tarkastuksen yhteiskoululle, jossa paikallisten suojeluskuntalaisten epäiltiin kokoontuneen. Samalla he tekivät myös kotitarkastuksia, joiden yhteydessä löytyneistä asiakirjoista järjestyskaarti sai tietoja suojeluskunnan jäsenistä ja toiminnasta. Tiedot julkaistiin Lappeenrannassa ilmestyneessä Kansan Äänessä 24. tammikuuta. Tämän jälkeen järjestyskaarti otti haltuunsa seudun rautatieasemat tulevien asekuljetusten turvaamiseksi. Suojeluskunnan 36 jäsentä puolestaan poistui paikkakunnalta kaksi päivää myöhemmin Savitaipaleelle. Samaan aikaan käynnistynyt sisällissota laajentui seudulle vasta vajaan kahden viikon kuluttua, kun Joutsenon taistelut alkoivat 8. helmikuuta.
Muistomerkki

Lauri Pelkosen kunniaksi pystytettiin vuonna 1933 muistomerkki hänen kuolinpaikalleen nykyisten Marttilan- ja Jääkärinteiden risteykseen. Se oli alun perin ympäröity Karjalan vaakunalla koristellulla rauta-aidalla, joka kuitenkin poistettiin pyörätien rakentamisen yhteyssä 1980-luvulla.
Tapani Taavitsainen

| Tapani Taavitsainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1944 (ikä 80)
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Paino:  60 kg
Laji:  pituushyppy
Seura:  Viipurin Urheilijat (-2008) ja Makkabi Helsinki (2009-)
Saavutukset
Ennätykset:  pituushyppy 7,79 (1974)   3-loikka 14,29 (1980)
 Tietolaatikko päivitetty 1. kesäkuuta 2023 
Tapani Taavitsainen (s. 17. kesäkuuta 1944, Pieksämäki) on uransa päättänyt pituushyppääjä, joka saavutti 1970-luvun alkupuoliskolla kaksi SM-mitalia.
Ura alkoi mäkihyppääjänä ja pesäpalloilijana

Taavitsaisen ensimäiset kilapurheilulajit 1960-luvun alussa olivat kesäisin pesäpalloilu ja talvisin mäenlasku. Hän oli mukana mm. Rukan suurmäen avajaiskisoissa vuonna 1964. Myöhemmin hän kilpaili Innsbruckin vuoden 1968 talviuniversiadien mäenlaskussa loukaten kisassa polvensa. Mäkihyppääjän ura loppui käytännössä tähän kilpailuun. Pesäpalloilussa Taavitsainen oli koulunsa Kulosaaren yhteiskoulun joukkueessa loppuottelussa Sotkamon yhteiskoulua vastaan vuonna 1963. Samaan aikaan hän pelasi pesäpallon suomensarjaa Herttoniemen Urheilijoiden joukkueessa.
Pääurheilulajiksi pituushyppy

Pääurheilulajiksi Taavitsaisella muodostui pituushyppy, jossa hän kilpaili vuodesta 1969 alkaen. Hän aloitti pituushypyn 25-vuotiaana siirryttyään Sveitsiin St. Gallenin yliopiston kauppakorkeakouluun. Ensimmäisen kerran hän oli Kalevan kisojen pituuden loppukilpailussa vuonna 1972 sijoittuen 4:ksi. Parhaaksi kilpailukaudeksi muodostui hänellä vuosi 1974, jolloin hän sijoittui Kalevan kisoissa hopealla tuloksella 779 cm, joka oli myös Pekka Suvitien voittotulos. Tulos oli Suvitien kanssa vuoden kärkitulos. Toisen SM-mitalinsa hän otti vuoden 1976 Kalevan kisoissa sijoittuessaan pronssille. Taavitsainen kilpaili uransa aikana kaikkiaan seitsemässä maaottelussa ja yhdessä Eurooppa-cup -kilpailussa. Viimeisen maaottelunsa Taavitsainen kisasi vuonna 1984 eli 40-vuotiaana Suomi-Ruotsi -maaottelussa. Vuonna 1973 hän oli mukana Viipurin Urheilijoiden pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui viestien SM-kisoissa 4:ksi.
Sveitsissä ollessaan Taavitsainen edusti LC Zürich-seuraa ja osallistui seuran edustajana Sveitsin mestaruuskilpailuihin lähes 10 kertaa, mutta ei saavuttanut mitaleita tällä tasolla.
Taavitsainen siirtyi juutalaistaustaiseen Makkabi-seuraan vuonna 2009. Hän osallistui kuitenkin jo vuonna 1980 joka neljäs vuosi Israelissa järjestettäviin makkabiaadeihin voittaen pituushyppykisan tuloksella 740 cm.
Taavitsainen jatkoi urheilu-uraansa pituushyppääjänä Veteraanikisoissa. Mestaruuksien lisäksi hänellä on 45-vuotiaiden ME tuloksella 727 cm ja 50-vuotiaiden ME tuloksella 684 cm. Viimeisin Taavitsaisen tulosnoteeraus on vuodelta 2010 tuloksella 500 cm.
Urheiluvaikuttajana

Aktiiviuransa jälkeen hän toimi 1980-luvulla seuransa Viipurin Urheilijoiden puheenjohtajana ja vuosina 1985-1986 SUL:n liittovaltuuston jäsenenä.
LÉ Tailte

| LÉ Tailte |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Palveluskäyttöön:  1979
Poistui palveluskäytöstä:  palveluksessa
Tekniset tiedot
Uppouma:  6,1 t
Pituus:  11,4 m
Leveys:  3,48 m
Syväys:  3,38 m
Miehistöä:  8
LÉ Tailte on Irlannin laivaston purjekoululaiva. Se on Ranskassa valmistettu niin kutsuttu Dufours-jahti ja se ostettiin laivastolle 1979. Alus on sijoitettu Haulbowlineen.
Tahkoluoto

| Tahkoluoto |
| --- | --- |
 Tahkoluodon hiilivoimala.
Kaupunki:  Pori
Suuralue:  Meri-Pori
Kaupunginosa nro:  73
Väkiluku:  6 (2013)
Postinumero(t):  28900
Tahkoluoto (ruots. Vetenskär) on Porin järjestysnumeroltaan 73. kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porin alueella noin 30 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Tahkoluoto on pääasiassa satama- ja teollisuusaluetta, jossa asui vuonna 2013 vain kuusi ihmistä.
Tahkoluodon syväsataman syvyys on 15,3 metriä. Sen kautta kulkee vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia kuivabulkkia. Lisäksi Tahkoluodossa on öljy- ja kemikaaliterminaali, joka toimii muun muassa St1:n ja SOK:n omistaman North European Oil Traden tuontisatamana. Satamassa on myös Teboilin varasto. Vuonna 2016 Gasum avasi Tahkoluotoon Suomen ensimmäisen nestetytetyn maakaasun tuontiin tarkoitetun LNG-terminaalin.
Tahkoluodossa sijaitsee Fortumin Meri-Porin voimalaitos joka kuului Suomen tehoreserviin ja käyttää polttoaineenaan hiiltä. Sen vieressä sijainnut Pohjolan Voiman Tahkoluodon voimalaitos suljettiin 2015 ja purettiin 2019 .
Suomen Hyötytuuli Oy:llä sekä Tuuliwatilla on Tahkoluodossa useita tuulivoimaloita. Tuuliwatin ensimmäinen voimala pystytettiin vuonna 2009 ja se oli valmistuessaan Suomen suurin tuulivoimala. Heinäkuussa 2010 Hyötytuuli pystytti Tahkoluodon merialueelle Suomen ensimmäisen merituulivoimalan. Suomen Hyötytuuli Oy:n rakentama Tahkoluodon merituulipuisto valmistui vuonna 2017.
Tahkoluodon hiilivoimalat, hiilikasat ja tuulivoimaloita nähtynä Reposaaren Siikarannasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tahkoluoto Wikimedia Commonsissa
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Itse ilkimys 2

| Itse ilkimys 2> Despicable Me 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pierre Coffin Chris Renaud
Käsikirjoittaja:  Cinco Paul Ken Daurio
Tuottaja:  Chris Meledandri Janet Healy
Säveltäjä:  Heitor Pereira Pharrell Williams
Leikkaaja:  Gregory Perler
Pääosat:  Steve Carell Russell Brand Kristen Wiig Benjamin Bratt Steve Coogan Ken Jeong Miranda Cosgrove
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Illumination Entertainment Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   5. kesäkuuta 2013  3. heinäkuuta 2013  5. heinäkuuta 2013
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  76 000 000 dollaria
Tuotto:  970 766 005 dollaria
Edeltäjä:  Itse ilkimys
Seuraaja:  Itse ilkimys 3
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itse ilkimys 2 (engl. Despicable Me 2) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Pierre Coffinin ja Chris Renaudin ohjaama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Se on jatko-osa vuoden 2010 elokuvalle Itse ilkimys. Elokuvan jatko-osa Itse ilkimys 3 ilmestyi kesällä 2017.
Näyttelijät > Englanninkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Carell  | … |  Felonious Gru   |
|  Russell Brand  | … |  Dr. Nefario   |
|  Kristen Wiig  | … |  Lucy Wilde   |
|  Benjamin Bratt  | … |  Eduardo Pérez/El Macho   |
|  Steve Coogan  | … |  Silas Ramsbottom   |
|  Ken Jeong  | … |  Floyd Eagle-san   |
|  Miranda Cosgrove  | … |  Margo   |
|  Dana Gaier  | … |  Edith   |
|  Elsie Fisher  | … |  Agnes   |
|  Moisés Arias  | … |  Antonio Pérez   |
|  Nasim Pedrad  | … |  Jilian   |
|  Pierre Coffin  | … |  Kätyreitä (minionit): Kevin, Bob, Stuart (kaikkiaan noin 899 kätyreiden äänenä) ja pahoja kätyreitä   |
|  Chris Renaud  | … |  Kätyreitä, pahoja kätyreitä sekä italialainen tarjoilija   |
Näyttelijät > Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ville Haapasalo  | … |  Felonious Gru   |
|  Jarmo Koski  | … |  tohtori Nefario   |
|  Kristiina Brask  | … |  Margo   |
|  Tuuli Inkinen  | … |  Edith   |
|  Maria Takaki  | … |  Agnes   |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  Silas Bebander   |
|  Katja Aakkula  | … |  Lucy Wilde   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Eduardo Pérez/El Macho   |
|  Petrus Kähkönen  | … |  Antonio Pérez   |
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotie kirjoitti, ettei jatko-osan juoni tarjoa yllätyksiä, mutta mukavasti tyyliteltyä 3D-animointia katselee kertaalleen mielikseen ja populaarikulttuurisille viittauksille voi hymähdellä. Hänestä animaatio kärsii kompromisseista, ja  suomenkielinen dubbaus riipii korvia.