stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuntematon sotilas
Teloituskohtaus

Romaanin yhdeksännen luvun alun teloituskohtaus perustuu tositapaukseen. Romaanin mukaan kaksi suomalaista sotilasta teloitettiin pikaoikeudenkäynnin jälkeen, koska he olivat poistuneet luvatta vartiopaikaltaan ja kieltäytyneet palaamasta sinne. Kohtauksen esikuvana ollut, jatkosodan hyökkäysvaiheessa ainutkertainen ja tarkasti dokumentoitu tapaus sattui 20. joulukuuta 1941 (Väinö Linnan syntymäpäivänä) Baranin kylässä lähellä Syväriä.
Kaksi Väinö Linnan naapurirykmentissä Jalkaväkirykmentti 9:ssä taistellutta sotilasta – korpraali ja sotamies – kieltäytyi jatkamasta taistelua väsymyksen, hirvittävän kylmyyden ja hermojen pettämisen vuoksi. Alun perin kieltäytyjiä oli ollut noin 50, mutta vain nämä kaksi olivat pysyneet kannassaan. Poliittisia syitä kieltäytymiseen ei kummallakaan ollut. Miehet tuomittiin pikaoikeudenkäynnissä kuolemaan, eikä tuomioita suostuttu kumoamaan. Divisioonan komentaja kenraali Antero Svensson ei suostunut edes lykkäämään toimeenpanoa, sillä jos se olisi mennyt yli vuorokauden, asia olisi pitänyt käsitellä uudelleen sotaylioikeudessa.
Tuomio poikkesi jyrkästi siihenastisesta käytännöstä. Aiemmin syksyllä oli vastaavissa tapauksissa langetettu kuritushuonetuomioita. Lisäksi teloituksia ei edes yritetty salata, vaan päinvastoin niistä tiedotettiin tehokkaasti, koska tapauksesta haluttiin varoittava esimerkki.
Oikeustieteen tohtori Jukka Lindstedtin mukaan syksyn 1941 aikana lisääntynyt sotilaskarkuruus ja tottelemattomuus – esimerkiksi 216 joukkokieltäytymisestä määrättyä kuritushuonetuomiota Jalkaväkirykmentti 29:ssä aikaisemmin syksyllä – oli alkanut huolestuttaa korkeinta upseeristoa, jonka mitta oli nyt täyttynyt. Virallisen ilmoituksen mukaan teloituksilla oli ”erittäin terveellinen vaikutus kuriin”, eikä karkuruutta tai niskoittelua enää sen jälkeen esiintynyt. Päätökseen pettyneen Linnan mielestä sen vaikutus sotilaiden mielialaan oli päinvastainen. Jaakko Syrjän mukaan ”tämä oli täysin uusi ajatus miehille, jotka olivat ehkä purnanneet nälkää, levon puutetta ja tyhmää tai väärää käskyä vastaan, mutta olivat silti taistelleet tosissaan ja olleet maansa puolesta motivoituneita”. Tapauksen aiheuttama järkytys kuvastuu sittemmin monessa kohdin romaania.
Käännökset

Tuntematon sotilas oli vuoteen 2015 mennessä käännetty 23 kielelle. Huhtikuussa 2015 ilmestyi brittiläisessä Penguin Classics -sarjassa romaanista uusi englanninkielinen käännös Unknown Soldiers, tekijänä yhdysvaltalainen kirjallisuudentutkija Liesl Yamaguchi. Aikaisempaa englanninnosta The Unknown Soldier vuodelta 1955 on pidetty heikkolaatuisena. Sen ongelmaksi on paljastunut Alex Matsonin valmiin käännöksen repostelu kustantamossa, ja siksi Matson halusi nimensä jätettäväksi pois. Yamaguchin vuoden 2015 käännöstä on pidetty edeltäjäänsä onnistuneempana, joskin joitakin käännöksen kotouttamisstrategioita – kuten amerikanenglantilaisia puhekielisyyksiä – on myös kritisoitu.
Linna suostui aikoinaan V. A. Koskenniemen toivomuksesta käännöksiin tehtäviin muutoksiin – ”psyykkisten paineiden alla”, kuten Linna sanoi. Hän kirjoitti esimerkiksi ruotsalaisille lottahahmonsa hyveellisemmäksi. Nils-Börje Stormbomin ruotsinnosta on kaiken kaikkiaan kyllä kiitetty.
Elokuvat

Kirjan pohjalta on tehty kolme samannimistä elokuvaa, Edvin Laineen ohjaama vuonna 1955, Rauni Mollbergin ohjaama vuonna 1985 ja Aku Louhimiehen ohjaama vuonna 2017. Laineen pyynnöstä Linna kirjoitti jokaiselle pääosan esittäjälle lyhyen luonnehdinnan kyseisestä roolihenkilöstä.
Romaanin lyhentämättömästä alkuperäisestä versiosta Sotaromaanista on tehty elokuva, joka sai ensi-iltansa lokakuussa 2017, Suomen itsenäisyyden juhlavuonna. Ohjaaja on Aku Louhimies. Kun tieto vuoti julkisuuteen, asianosaiset aluksi kielsivät tiedon. Myöhemmin Linnan oikeuksienomistajat ja Louhimies vahvistivat tiedon yhteisellä tiedotteella. Elokuva on saanut Elokuvasäätiöltä 30 000 euroa kehittämistukea. Julkisuudessa on laskettu elokuvan budjettiarvioksi 4-5 miljoonaa euroa. Elokuvan ensimmäinen teaser-traileri julkaistiin 26. lokakuuta 2016, lähes tarkalleen vuosi ennen suunniteltua ensi-iltaa.
Ooppera

Suomen Kansallisoopperassa kantaesitettiin vuonna 1967 Edvin Laineen ohjaama Tauno Pylkkäsen ooppera Tuntematon sotilas. Sen jälkeen se on esitetty ulkoilmaversiona Imatralla 1998 sekä Oulussa 2014, jolloin ohjaaja oli Lauri Maijala.
Kuunnelma

Ensimmäisen kuunnelmaversion sotaromaanista ohjasi Saulo Haarla vuonna 1966. Kuunnelmasarja oli kaikkiaan 19-osainen ja lähes 16 tuntia pitkä. Yle Tallennemyynti julkaisi kuunnelmasarjasta 10 CD:n kokoelman.lähde?
Lukumaraton

Itsenäisyyspäivänä 2024 Yleisradio esitti noin 18 tuntia kestäneen suoran lähetyksen, jossa 67 tunnettua henkilöä luki Tuntemattoman sotilaan kannesta kanteen. Luku-urakan aloitti itsenäisyyspäivän aattona kello 17 presidentti Sauli Niinistö ja päätti itsenäisyyspäivänä noin kello 11 näyttelijä Seela Sella.
Kirjallisuutta

Sihvonen, Jukka: Idiootti ja samurai: Tuntematon sotilas elokuvana.  Turku:  Eetos, 2009.  ISBN 978-952-99461-6-7
Helen, Olli: Tunnetko Tuntemattoman?  Tampere:  Kustannus Oy Aamulehti, 2005.  ISBN 952-5601-00-5
Malmberg, Ilkka: Tuntemattomat sotilaat.  Helsinki:  Helsingin Sanomat, 2008.  ISBN 978-952-5557-13-8
Sarjanen, Petri: Tuntematon Rokka.  Revontuli, 2000.  ISBN 952-5170-17-9
Palmunen, Einar: Shemenskin–Pertjärven taistelut.  Karisto, 1966.
Arnkil, Antti: Tuntematon Kariluoto. Niin & näin, 2003, nro 3, s. 2–11.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Pylkäs, Viljam – Nuorvala, Kaarlo: Rokka, Kertomus konekiväärimiehen sodasta.  Pohjola ja Kumpp., 1955.
Aiheesta muualla

Purnaajan sota. Toini Havun arvostelu Väinö Linnan Tuntemattomasta sotilaasta 19.12.1954. Helsingin Sanomat.
Tuntemattomat sotilaat. 16-osainen sarja Tuntemattoman sotilaan henkilöhahmoista. (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat.
Keskustelu romaanista Tuntematon sotilas. Ylen Elävä arkisto.
Jatkosota ja Tuntematon sotilas – ohjaaja Edvin Laine ja ohjaaja Jouko Turkka keskustelevat Hannu Taanilan ja Timo Hämäläisen kanssa omista tulkinnoistaan Väinö Linnan teoksesta Tuntematon sotilas. Ylen Elävä arkisto.
Väinö Linnan uusi tuleminen. Ylen Elävä arkisto.
Tuntemattoman sotilaan tunnettu tekijä. Ylen Elävä arkisto.
Tuntematon sotilas -kuunnelma (otteita). Ylen Elävä arkisto.
Kristian Smedsin Tuntematon sotilas. Ylen Elävä arkisto.
”Oikea” Rokka ja Tuntemattomat. Ylen Elävä arkisto.
Okänd soldat hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Väinö Linnan Tuntematon sotilas |
| --- | --- |
Hahmot:  Koskela  Rokka  Hietanen  Lammio  Lehto  Kariluoto  Rahikainen  Vanhala  Lahtinen  Määttä  Honkajoki  Riitaoja  Kaarna  Asumaniemi  Mäkilä  Susi  Korpela 
Elokuvat:  Tuntematon sotilas (1955)  Tuntematon sotilas (1985)  Tuntematon sotilas (2017) 
Muuta:  Sotaromaani  Tuntematon sotilas (ooppera)  Tuntematon sotilas (radiokuunnelma)  Tuntemattomat sotilaat (tietokirja)  Tuntematon Redux 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef 
Björn Landströmin alkuperäinen kansikuva, joka hylättiin viime tingassa.
Mikko Kivinen Mäkilänä ja Ilkka Heiskanen Hietasena Pyynikin kesäteatteriin Tuntemattoman sotilaan esityksessä 1997.
Teatteriesitys Pyynikillä Tampereella vuonna 1964. Vasemmalla Mikko Majanlahden Suen Tassu, keskellä Tapio Hämäläisen Rokka ja oikealla Helge Heralan Lammio.
Tutkimuseettinen neuvottelukunta

Tutkimuseettinen neuvottelukunta (TENK) on opetus- ja kulttuuriministeriön asiantuntijaelin, jonka tehtävänä on edistää tutkimusetiikkaa koskevaa keskustelua ja tiedotustoimintaa Suomessa sekä toimia tutkimusetiikkaa koskevien kysymysten aloitteentekijänä. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan toiminta on määritelty asetuksella 1347/1991.
Toiminta

Opetus- ja kulttuuriministeriö nimittää neuvottelukunnan tiedeyhteisön esityksestä kolmivuotiskaudeksi. Nykyisen neuvottelukunnan toimikausi on 1.2.2022–31.1.2025. Neuvottelukunnassa on kymmenen jäsentä ja pysyvä asiantuntija. Neuvottelukunnan puheenjohtajana toimii Oulun yliopiston professori, dekaani Riitta Keiski ja pääsihteerinä FT, dosentti Sanna-Kaisa Spoof.
Tutkimuseettinen neuvottelukunta on laatinut yhteistyössä suomalaisen tiedeyhteisön kanssa ohjeen, jossa on määritelty hyvä tieteellinen käytäntö (HTK) ja menettelytavat sen loukkaustapauksiin. Ohjeen vaikuttavuus perustuu siihen, että kaikki suomalaiset yliopistot, ammattikorkeakoulut ja muut julkisen rahoituksen piirissä olevat tutkimusorganisaatiot sekä merkittävimmät tieteen rahoittajat ovat sitoutuneet noudattamaan sitä. Ohje on laadittu ensimmäisen kerran 1994 ja päivitetty viimeksi vuonna 2012.
Eräillä tieteenaloilla on alakohtaisia eettisiä normistoja, jotka sisältävät yksityiskohtaisia ohjeita tieteenalalla suoritettaviin tutkimuksiin, kuten valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta (ETENE) ja biotekniikan neuvottelukunta (BTNK). Lisäksi normeja ovat julkaisseet muun muassa ammattialojen järjestöt ja tieteelliset seurat.
Aiheesta muualla

Biotekniikan neuvottelukunta
Finlex; asetus 1347/1991; Tutkimuseettinen neuvottelukunta
Tutkimuseettinen neuvottelukunta
Valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta
Tutta

Tutta on naisen etunimi. Ei ole helppoa osoittaa mitään kantanimeä, josta se olisi johdettu. Nimeä on käytetty myös Englannissa, mutta sielläkään sen merkitys ei ole selvä. Ortodoksisessa kalenterissa Tutta on yhdistetty Teodoteen. Nimien välillä ei kuitenkaan ole selkeää yhteyttä.
Tutta-nimisiä naisia on ollut Suomessa vuoden 2009 loppuun mennessä vajaat 120.
Tutta-nimisiä

Tutta Jew (oikeasti Raili Tuttujew; s. 1935), suomalainen iskelmälaulaja
Tutta Palin (s. 1963), suomalainen taidehistorian professori
Tutta Runeberg (1937–2004), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Muita merkityksiä

Tutta, lastenvaatemerkki, alun perin 1959–1992 toiminut lastenvaatevalmistaja, ks. Fredrikson ja Reima.
Turun kaupunginsairaala

| Turun kaupunginsairaala |
| --- | --- |
 Rakennuksen 1 pääsisäänkäynti
Sijainti
Osoite:  Kunnallissairaalantie 20, 20700 Turku
Linkki
Kotisivut:  www.turku.fi/toimipaikat/kaupunginsairaala
Kaupunginsairaalan rakennus 5, arkkitehti Eskil Hindersson, 1910.
TYKSin kirurginen sairaala Kunnallissairaalantiellä, sen takana kaupunginsairaalan rakennus 1.
Turun kaupunginsairaala (ruots. Åbo stadssjukhus) on Varsinais-Suomen hyvinvointialueen ylläpitämä sairaalakokonaisuus, joka sijaitsee valtaosin Mäntymäen sairaala-alueella Kurjenmäen (ei Mäntymäen) kaupunginosassa. Rakennuksen 1 pääsisäänkäynnin osoite on Kunnallissairaalantie 20, ja sairaalakorttelia rajaavat muut kadut ovat Kaskentie, Vähäheikkiläntie ja Luolavuorentie. Alueen vanhimmat rakennukset ovat peräisin Kupittaan sairaalana tunnetusta mielisairaalasta, joka on nykyisin osa kaupunginsairaalaa. Ennen vuotta 2023 sairaala oli Turun kaupungin omistama ja ylläpitämä, mihin sairaalan nimikin viittaa.
Sairaala-alueella sijaitsevat (tammikuussa 2016) muun muassa Mäntymäen terveysasemat 1 ja 2, korva-, nenä- ja kurkkutautien, silmätautien, sisätautien ja geriatrian poliklinikat, psykiatrian osastot, lastenneurologinen yksikkö, hoitotarvikejakelu, tähystysyksikkö sekä vanhustenhoitoon erikoistunut Kaskenlinnan sairaala. Rakennuksen 1 yhteydessä toimii myös Turun yliopistollisen keskussairaalan (TYKS) kirurginen sairaala. Vanhassa puurakennuksessa n:o 13 Kunnallissairaalantien varressa sijaitsee Turun terveydenhuoltomuseo.
Lisäksi Kaskentien koillispuolella Kurjenmäen vanhalla sairaala-alueella sijaitsevat muun muassa kasvatus- ja perheneuvola, kotihoidon toimistot, kuntoutumistalot Terassi ja Kurjenpakka sekä vanhusten palvelutalot Kurjenmäkikoti 1 ja 2.
Turun kaupunginsairaalan lasten ja nuorten poliklinikka sijaitsee osoitteessa Itäinen Pitkäkatu 30.
Rakennusten historiaa > Mäntymäen sairaala-alue

Mäntymäen sairaala-alueen vanhimpia rakennuksia on alun perin sairaala-alueen talousrakennukseksi 1910 valmistunut jugendtyylinen tiilirakennus numero 5, jonka suunnitteli tiettävästi Turun kaupunginarkkitehti Eskil Hindersson. Kolmikerroksisen rakennuksen pohjakerroksessa olivat aikoinaan varastohuoneet, jääkellari ja pesutilat. Toisessa kerroksessa olivat keittiöt ja liinavaatteiden huoltotilat, kolmannessa palvelusväen asunnot. Vuonna 1987 siihen muutti psykiatrian klinikka Kurjenmäen sairaala-alueelta.
2010-luvulla rakennuksessa ovat toimineet TYKSin nuorisopsykiatrian osastot ja mielenterveystoimiston päivätoiminta.
Rakennusten historiaa > Kurjenmäen vanha sairaala-alue

Kurjenmäen vanha sairaala-alue sijaitsee Uudenmaantien ja Kaskentien välissä ja muodostuu neljästä suuresta ja muutamasta pienemmästä uusrenessanssityylisestä kivirakennuksesta. Alue alkoi rakentua vuonna 1893, kun sinne perustettiin kunnallinen köyhäintalo, jossa vähävaraiset ihmiset tekivät saamansa elatusavun vastineeksi maataloustöitä. Alueen vanhimmat rakennukset ovat Uudenmaantien varren kaksi vierekkäistä taloa, jotka 1950-luvulla yhdistettiin betonisella väliosalla Kurjenlinnaksi kutsutuksi kokonaisuudeksi (rakennus n:o 33). Rakennukset on alun perin tehty kasarmeiksi. Vuodesta 2009 Kurjenlinna on rapistunut tyhjillään, kun siinä toiminut, Kurjenlinnan hoivasairaalaksi kutsuttu Turun kaupunginsairaalan pitkäaikaissairaiden yksikkö muutti Vähäheikkiläntielle uuteen Kaskenlinnan sairaalaan.
Alueen länsilaidalla sijaitsee vuonna 1899 valmistunut arkkitehti Arthur Kajanuksen suunnittelema rakennus. Se rakennettiin alun perin köyhäintalon työlaitokseksi, jossa tehtiin puu-, nahka- ja tekstiilitöitä. 1920-luvulla työlaitos muutettiin miesten hoidokkirakennukseksi ja sitä korotettiin yhdellä kerroksella. Vuosien 1955–1959 muutostöissä siihen sijoitettiin Turun kaupungin B-mielisairaala. 1990-luvulla siinä sijaitsivat geropsykiatrian hoito-osastot, nykyisin kasvatus- ja perheneuvola, lasten puheterapia sekä kotihoidon toimistot.
Näiden lisäksi Kurjenlinnan ja työlaitosrakennuksen välissä sijaitsee kolmikerroksinen vaalea rakennus. Alueen pienempiin rakennuksiin kuuluvat työpaja-korjaamo, autotalli ja luonnonkivestä tehty ruumishuone.
Suljettujen osastojen väärinkäytöstapaukset

Helmikuussa 2016 tuli ilmi, että Turun kaupunginsairaalan vanhustenpsykiatrian suljetulla G1-osastolla on vuosien ajan kohdeltu kaltoin potilaita. Myöhemmin tutkinta laajeni myös muille psykiatrisille osastoille ( A1, A3 ja A6). Lähteiden mukaan laittomuudet olivat saaneet jatkua sairaalan johdon suojeluksessa. Potilaita pahoinpideltiin, ylilääkittiin jopa tajuttomaksi ja nöyryytettiin. Turun kaupungin psykiatrian tulosyksikköjohtaja Jyrki Heikkilä vahvisti, että jotkut osaston työntekijät ovat kohdelleet potilaita epäasiallisesti, nukkuneet yövuorossa ja laiminlyöneet tehtäviään, mutta asiasta ei ollut raportoitu eteenpäin Valviralle.
Kaupungin tilaaman konsulttiselvityksen mukaan psykiatrisia osastoja johdettiin "mutu-tuntumalla" ja vastuu hoitotyöstä oli joko puutteellista tai puuttui kokonaan. Omahoitajia ei käytännössä ollut. Suuria puutteita ja parannustarpeita oli edelleen syyskuussa 2016. Lokakuussa 2016 rikostutkinta ja Turun sisäinen selvitys olivat yhä kesken.
Aiheesta muualla

Sairaala-alueen kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Seligson, David: Turun kaupunginsairaala 100-vuotishistoria. Turun kaupungin historiatoimikunta, 1987. ISBN 951-95083-7-6.
Lavonen, Petri: Kupittaan sairaala 100 vuotta. Turun kaupunki, hyvinvointitoimiala, 2013. ISBN 978-952-5991-69-7.
Tuurala

Tuurala on kylä Isossakyrössä. Se valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi 1997. Kyläyhdistys on hankkinut omistukseensa kunnalta vuonna 2000 lakkautetun koulun, ja järjestänyt sinne 10 työaseman tietotuvan, joka ei kuitenkaan ole enää käytössä säännöllisesti.
Aiheesta muualla

Tuuralan verkkosivut
Tuurala : hyvät talot, kelvolliset pellot. Isokyrö: Tuuralan kyläyhdistys, 2008. ISBN 978-952-92-3845-3.
Länsi-Sahara

Länsi-Saharan lippu.
Länsi-Sahara on jaettu kahteen osaan, joista toista hallitsee Marokko (sinisellä) ja toista Polisario (vihreä)
Vain Marokon muurista itään sijaitseva ”vapaa-alue” on Saharan demokraattisen arabitasavallan hallussa
Länsi-Saharan kartta
El Aaiún Nasan satelliittikuvassa
El Aaiúnin keskikaupunkia
Länsi-Sahara (arab. الصحراء الغربية‎, al-Ṣaḥrā' al-Gharbīyya, esp. Sáhara Occidental) on Afrikan luoteisosassa sijaitseva kiistanalainen, ei-itsehallinnollinen alue, joka aiemmin on ollut Espanjan siirtomaa. Sen rajanaapurit ovat pohjoisessa Marokko,  koillisessa Algeria sekä Mauritania idässä ja etelässä. Lännessä on Atlantin valtameri. Suurin kaupunki on El Aaiún (Laayoune), jossa suurin osa alueen väestöstä asuu. Länsi-Sahara on yksi maailman harvimmin asutuista seuduista; keskimäärin alueella asuu vain yksi asukas jokaista neliökilometriä kohden.
Länsi-Saharan asema on kiistanalainen. Marokko hallitsee aluetta suurelta osin ja on julistanut koko alueen osaksi Marokkoa. Tätä ei tunnusteta yleisesti. Polisario on julistanut alueen itsenäiseksi nimellä Saharan demokraattinen arabitasavalta.
Politiikka

Alueen laillinen status ja suvereenius ovat yhä kiistanalaisia. Alueesta kiistelevät Marokko ja Polisario. Yhdistyneet kansakunnat pitää aluetta ei-itsehallinnollisena territoriona.
Marokko on perustuslaillinen monarkia, jossa on vaaleilla valittu kaksikamarinen parlamentti. Marokon kuninkaalla on laajat valtaoikeudet, hän voi muun muassa hajottaa parlamentin. Marokon hallitsemat osat Länsi-Saharasta on jaettu useaan provinssiin, joita Marokko pitää kuningaskunnan olennaisina osina. Marokon hallitus subventoi näitä provinsseja raskaasti muun muassa halvemmalla polttoaineella tyydyttääkseen kansallismielisiä ja houkutellakseen siirtolaisia – tai uudisasukkaita – hallitusta kannattavista sahraweista sekä varsinaisista marokkolaisista.
Länsi-Saharan maanpaossa oleva hallitus on parlamentaarinen yksipuoluejärjestelmä, mutta hallitusmuodon mukaan se muuttuu monipuoluejärjestelmäksi, jos alue saa itsenäisyyden. Hallituksen päätukikohta on Lounais-Algeriassa, Tindoufin maakunnan pakolaisleireillä, joita se hallitsee. Se sanoo myös hallitsevansa Länsi-Saharan muurin itäpuolelle jäävää osaa. Kyseinen alue on enemmän tai vähemmän autio ja Marokon hallitus pitää sitä ei-kenenkään-maana, jota YK-joukot partioivat.
Politiikka > Maat, jotka tukevat Marokkoa Länsi-Saharan kysymyksessä

| Sija | Valtio | Viitteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Alankomaat |  |
| 2 |  Azerbaidžan |  |
| 3 |  Bahrain |  |
| 4 |  Benin |  |
| 5 |  Bulgaria |  |
| 6 |  Burkina Faso |  |
| 7 |  Chile |  |
| 8 |  Djibouti |  |
| 9 |  Dominikaaninen tasavalta |  |
| 10 |  Gabon |  |
| 11 |  Gambia |  |
| 12 |  Guinea |  |
| 13 |  Indonesia |  |
| 14 |  Jemen |  |
| 15 |  Kambodža |  |
| 16 |  Kamerun |  |
| 17 |  Keski-Afrikan tasavalta |  |
| 18 |  Kolumbia |  |
| 19 |  Komorit |  |
| 20 |  Kongon demokraattinen tasavalta |  |
| 21 |  Kuwait |  |
| 22 |  Pohjois-Makedonia |  |
| 23 |  Madagaskar |  |
| 24 |  Malediivit |  |
| 25 |  Nauru |  |
| 26 |  Niger |  |
| 27 |  Oman |  |
| 28 |  Peru |  |
| 29 |  Puola |  |
| 30 |  Päiväntasaajan Guinea |  |
| 31 |  Qatar |  |
| 32 |  Ranska |    |
| 33 |  Romania |  |
| 34 |  Saudi-Arabia |  |
| 35 |  Senegal |  |
| 36 |  Serbia |  |
| 37 |  Seychellit |  |
| 38 |  Sudan |  |
| 39 |  Swazimaa |  |
| 40 |  Turkki |  |
| 41 |  Unkari |  |
| 42 |  Valko-Venäjä |  |
| 43 |  Venäjä |  |
| 44 |  Yhdysvallat |   |
Vapauksien kehitys

Freedom Housen arvion mukaan Länsi-Sahara ei ole vapaa. Marokko on vaatinut valtaa Länsi-Saharassa vuodesta 1975 asti, mutta YK pitää sitä "ei-itsehallintoalueena". Marokko hallitsee Atlantin rannikon väkirikkainta aluetta, yli kolmea neljäsosaa alueesta. Tämä alue, jota Rabat kutsuu "eteläisiksi provinsseiksi", on edustettuna maan parlamentissa. Polisario-rintama hallitsee maata Länsi-Saharan itä- ja eteläosissa. Rabat tarjoaa säännöllisesti autonomiaa, mutta Polisario vaatii itsenäisyysäänestystä. Kauan luvattua kansanäänestystä Länsi-Saharan asemasta ei ole koskaan järjestetty. Vuonna 1991 YK:n välittämä tulitauko heikkeni vuonna 2020. Kansalaisvapauksia on rajoitettu ankarasti Marokon hallitsemalla alueella, erityisesti itsenäisyysaktivismin osalta; kansalaisvapauksia rajoitetaan myös Polisarion hallitsemalla alueella.
Maantiede ja luonto

Pinnanmuodostukseltaan Länsi-Sahara on itään päin kohoavaa tasankoa. Korkein kohta (823 metriä) on koillisessa lähellä Atlasvuoria. Alueella on Afrikan toiseksi suurimmat fosfaattivarat (Bou Craan esiintymä). Muita hyötykaivannaisia ovat öljy, kupari, kaliumsuolat, elohopea, mangaani ja uraani.
Kuumaa ja kuivaa ilmastoa pehmentää rannikkoseudulla valtameren vaikutus. Kuukausittainen keskilämpötila vaihtelee 17–20 ja 25–30 asteen välillä. Vähäiset sateet (50–200 millimetriä vuodessa) tulevat loka-marraskuussa ja maalis-toukokuussa. Pysyviä jokia ei ole. Kasvillisuus koostuu lähinnä kivi- ja hiekkaerämaassa kasvavista pensaikoista ja heinistä. Harvoilla keitailla ja Hamran wadin alajuoksulla kasvaa akaasioita, tuijia, palmuja ja viikunapuita. Eläimistöön kuuluu villisikoja, mufloneita, antilooppeja sekä liskoja ja käärmeitä, petoeläimistä tavataan gepardeja, šakaaleja ja hyeenoja.
Talous

Länsi-Saharan ainoat merkittävät luonnonvarat ovat fosfaatti- ja rautamalmivarannot sekä kalakannat. Fosfaatti on merkittävin vientituote. Maan sademäärä on liian alhainen kunnon maanviljelyn harjoittamiseen.
Muutamilla keitailla kasvatetaan hedelmiä ja vihanneksia. Paimentolaiset kasvattavat kameleita, vuohia ja lampaita. Myös kalastusta harjoitetaan.
Väestö

Heinäkuussa 2003 Länsi-Saharan alueella asui noin 489 000 ihmistä, joilla suurimmalla osalla oli Saharan demokraattisen arabitasavallan kansalaisuus. He puhuvat arabian murretta hassaniyyaa ja espanjaa. Pääuskonto on islam.
Kulttuuri ja media

Alueella toimii marokkolainen radio- ja televisioasema RTM. Polisariota tukeva radiokanava National Radio of the SADR on toiminut 1970-luvulta asti, ja se lähettää lyhytaalloilla ohjelmaa arabiaksi ja espanjaksi.
Kamelikilpailujen seuraaminen on suosittua kansanhuvia. Kulttuuriin kuuluu myös teen nauttiminen; vieraalle tarjotaan usein kolme kuppia teetä seremonialliseen tyyliin. Kala monissa muodoissaan on ruokakulttuurin ydin.
Kirjallisuutta

Pesonen, Hannu: Hiekalle rakennettu elämä: Taistelu Länsi-Saharasta.  (Pystykorvakirja)  Helsinki:  Like: Suomen rauhanpuolustajat, 2007.  ISBN 978-952-01-0023-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Länsi-Sahara Wikimedia Commonsissa
Globalis.fi: Länsi-Sahara (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
Maisema Länsi-Saharan pohjoisosassa.