stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atorvastatiini

| --- | --- |


Atorvastatiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[R-(R*, R*)]-2-(4-fluorofenyyli)-beeta, delta-dihydroksi-5- (1-metyylietyyli)-3-fenyyli-4- [(fenyyliamino)karbonyyli]-1H- pyrroli-1-heptanoidihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 134523-00-5
ATC-koodi: C10AA05
PubChem CID: 60823
DrugBank: DB01076
Kemialliset tiedot
Kaava: C33H35N2FO5 
Moolimassa: 558.64
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 12 %
Metabolia: Maksa
Puoliintumisaika: 14 tuntia
Ekskreetio: Sappi
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  D(AU) X(US) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: oraalinen
Atorvastatiini on statiineihin kuuluva kolesteroliarvon alentamiseen tarkoitettu lääke. Sen on kehittänyt Pfizer -lääkeyhtiö, ja sitä myydään kauppanimellä Lipitor® sekä useita geneerisiä lääkkeitä. Kuten muutkin statiinit, atorvastatiini vaikuttaa estämällä kolesterolisynteesin osana toimivaa entsyymiä HMG-CoA-reduktaasia. Se alentaa erityisesti nk. "pahaa" eli LDL-kolesterolia, mutta kohottaa "hyvän" eli HDL-kolesterolin määrää elimistössä. Atorvastatiini metaboloituu CYP3A4-entsyymin kautta, mikä saattaa aiheuttaa yhteisvaikutuksia tiettyjen lääkeaineiden kanssa.
Tutkimusten uudelleenarvioinnissa ei ole havaittu Lipitorin alentavan sydänkohtauksen vaaraa naisilla. Tätä ei ole kuitenkaan mainittu Lipitorin mainoskampanjoissa. Myopatiaa esiintyy kohonneena SLCO1B1*5 -variantin kudostyypeillä.
Lipitorin käyttäjät ja Pfizerin entiset työntekijät ovat 2000-luvulla haastaneet Lipitorin valmistajan Pfizerin oikeuteen. Kanteen mukaan Pfizer olisi vähätellyt atorvastatiinin riskejä ja sivuvaikutuksia.
DI Leino Utriainen sai Lipitor atorvastatiinin käytön seurauksena haimatulehduksen ja lääkeyrityksen vakuutus maksoi Utriaiselle 84.000€ korvaukset. Lääketehdas Pfizer myönsi, että haimatulehdusta esiintyy haittavaikutuksena yhdellä 100.000:sta Lipitorin käyttäjästä.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto: Atorvastatiini
PubChem: Atorvastatin (englanniksi)
DrugBank: Atorvastatin (englanniksi)
Human Metabolome Database: Atorvastatin (englanniksi)
KEGG: Atorvastatin (englanniksi)
ChemBlink: Atorvastatin (englanniksi)
Pfizer.fi: Lipitor[vanhentunut linkki]
AC Cobra

| AC Cobra |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  AC Cars
Valmistusvuodet:  1961–1967
Korimalli:  2-ovinen roadster
Luokka:  urheiluauto
Teknisesti samankaltaisia:  AC 428 AC Ace
Iskutilavuus:  n. 4000–7000 cm3
Teho:  195–362 kW
Vetotapa:  takaveto
AC Cobra on Carroll Shelbyn 1960-luvulla kehittämä urheiluauto. Se rakentuu AC Ace -mallin pohjalle ja siinä on Fordin V8-moottori. Cobria valmistettiin sekä kisa- että tavalliseen käyttöön yhteensä noin 1 000 kappaletta.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Historia

Carroll Shelby halusi rakentaa oman urheiluauton. Hän oli päättänyt yhdistää eurooppalaisen auton ja V8-moottorin. Shelby halusi tehdä jotain rajumpaa kuin nopean, maantieajoon tarkoitetun auton. Englantilainen AC oli lopettamassa Ace-mallinsa valmistuksen, koska Bristol oli lopettamassa kuusisylinterisen moottorinsa tekemisen. Shelby lainasi yhden Acen ja huomasi, että se osui yksiin hänen ajatustensa kanssa. Alustarakenne oli vankka, konepellin alla oli tilaa V8-moottorille, ja edessä oli levyjarrut. Auton vanhahtava  ulkonäkö oli vuodelta 1954, mutta vaihtoehtoja ei ollut.
Historia > Yhteistyö AC:n ja Fordin kanssa

AC:llä oltiin kiinnostuneita, kunhan Shelby löytäisi autoon sopivan moottorin. Shelby kääntyi Fordin puoleen, koska oli kuullut, että Fordilla oli uusi 221-kuutiotuumainen (eli 3,5-litrainen) V8-moottori. Tuttujensa avulla Shelby onnistui lainaamaan tuollaisen moottorin kokeiltavakseen. Shelby kokeili mahtuisiko moottori paikalleen. Se mahtui, mutta sillä ei koskaan ajettu. Shelby soitti AC:lle ja kertoi löytäneensä sopivan moottorin. Kun Fordilla kuultiin, että AC oli kiinnostunut moottorista, sieltä lähetettiin kokeiltavaksi kokonaan uusi ja entistä tehokkaampi versio V8-moottorista. Se oli kasvanut 260-kuutiotuumaiseksi, eli noin 4-litraiseksi. Helmikuussa 1962 Shelby ajoi prototyyppiä Silverstonen radalla ja ihastui autoon. Muutamaa kuukautta myöhemmin lähetettiin ensimmäinen AC Cobra Los Angelesiin. Auto oli perusrakennettu Shelbyn toiveiden mukaiseksi. Shelby ja hänen ystävänsä Dean Moon asensivat autoon uuden moottorin ja vaihteiston. Auto kävi läpi raskaan testirupeaman. "Me yritimme tappaa sen, mutta se kesti. Sen on siis oltava todella hyvä auto", kertoi Caroll Shelby jälkeenpäin. Shelby sai puhuttua Fordin rahoittamaan sadan auton valmistuksen.
Historia > Julkisuutta

Shelby halusi autolleen julkisuutta, joten hän tarjosi sitä autotoimittajien koeajettavaksi. Pulmana oli vain se, että hänellä oli yksi ainoa auto. Sen koeajaminen monessa lehdessä ei olisi näyttänyt hyvältä, joten hän maalautti sen aina koeajojen välissä. Cobra ylitti julkaisukynnyksen, ja toimittajat olivat ihastuneita siihen. Auto kiihtyi nollasta sataan 4,2 sekunnissa ja saavutti noin 240 km/h huippunopeuden. Ensimmäiset 70 autoa (ilman moottoria ja vaihteistoa) saapuivat lopulta Englannista Los Angelesiin hyvin huonokuntoisina. Ne olivat laivakuljetuksen aikana saaneet kolhuja ja naarmuja. Caroll Shelby oli aikonut asentaa niihin vain moottorit ja vaihteistot, mutta nyt hän tarvitsi korinkorjaajia ja maalareita saadakseen autot myyntikuntoon. Senkin jälkeen Cobran ongelmia olivat moottorin ylikuumeneminen ja huonosti toimiva englantilainen Lucasin sähköjärjestelmä.
Historia > Lisää tehoa

Eräänä päivänä Ford tarjosi 260-kuutiotuumaisen moottorin tilalle 289-kuutiotuumaista moottoria. Tuo Cobra-malli sai nimen 289. Sen 4,7-litrainen moottori tuotti 271 hevosvoimaa 5800 r/min käyntinopeudella. Nokka-akselin vaihtamalla ja imukanavia muokkaamalla moottorista sai helposti 300-hevosvoimaisen. Moottorissa oli yhä jäähdytysongelmia. Kun Fordilta ei löytynyt ratkaisua, Shelby osti Chevrolet-jälleenmyyjältä jäähdyttimen, mittasi sen ja pyysi McCord Radiator Companya suunnittelemaan mittojen mukaisen uuden, tehokkaan jäähdyttimen. Ford taas löysi ratkaisut sähköpuolen ongelmiin.
Historia > Kisat kangastuksena

Sarjatuotanto oli asia sinänsä, mutta Shelby itse oli kiinnostunut kilpailumenestyksestä. Yhdysvalloissa Cobra oli pian pinnalla, mutta Shelbyn tähtäin oli korkeammalla. Shelby halusi lyödä Ferrarin. Cobra-kuljettajiin kuuluivat muun muassa  Dan Gurney ja formulamestari Phil Hill. Cobra joutui antamaan muille tasoitusta korin huonon ilmanvastuksen takia. Pian sitä alettiinkin kutsua "lentäväksi tiiliskiveksi". Niinpä Caroll Shelby ja Pete Brock alkoivat työstämään autosta sujuvampaa coupé-muunnosta. Se osoittautui onnistuneeksi. Cobra pääsi haastamaan Ferrarin kunnolla. Kauden lopussa Ferrari oli kuitenkin GT-autojen MM-merkkimestari. Ero Cobraan oli vain 6,3 sekuntia.
Historia > Tehokkaampi moottori

Shelby halusi tehokkaamman moottorin kompensoiman huonoa aerodynamiikkaa. Hän iski silmänsä Fordin 7-litraiseen (427-kuutiotuumaiseen) moottoriin, joka vakioversiona kehitti 400 hevosvoimaa. Viritettynä se tuotti 600-700 hevosvoimaa. Alusta ei kuitenkaan kestäisi noin tehokasta moottoria. Fordin insinöörien avustuksella kehitettiin uusi kestävä alusta, joka oli yli kolme kertaa vahvempi kuin 289:n alusta. Uuden mallin nimeksi tuli 427. Lokasuojan levikkeet ja leveämmät renkaat tekivät siitä edeltävää mallia aggressiivisemman näköisen. Mallista oli useita muunnoksia; perusversio oli 425 hevosvoimainen. Kilpakunnossa siinä oli 485 hevosvoimaa, mutta viritysvaraa oli vielä runsaasti. Viimeinen 427 valmistui joulukuussa 1966. Silloin niitä oli valmistettu 356 kappaletta. Mallia 289 valmistettiin 560 kappaletta.
Historia > Viimeinkin mestaruus ja merkin valmistuksen lopettaminen

Caroll Shelby sai lopulta maailmanmestaruutensa vuonna 1965, kun hänen autonsa voitti Daytonan, Sebringin, Monzan, Nürburgringin ja Reimsin kilpailut. Lentävä tiiliskivi oli lopulta voittanut Ferrarin. Vuonna 1967 AC Cobran valmistus lopetettiin.
Replikat

Cobrasta on tehty useita replikoita, mutta ainoa AC:n, Fordin ja Shelbyn hyväksymä replika-valmistaja on englantilainen Autocraft.
AC Cobran piirustukset
Kilpakäyttöön rakennettu AC Cobra 427 vuosimallia 1965
50th Annyversary Cobra Limited Edition CSX8000.
Ilmastopakolaisuus

Ilmaston lämpenemisen tulevaisuudessa todennäköisesti aiheuttamia luonnonkatastrofeja.
  Hirmumyrskyt  Aavikoituminen tai kuivuuskaudet  Pienet saaret ja suistot altistuvat sään ääri-ilmiöille  Sopivia alueita ilmastopakolaisten asuttamiseksi
Ilmastopakolaisuus tarkoittaa ilmaston muuttumisen johdosta tapahtuvaa maastamuuttoa. Ilmastopakolaisuutta seuraa sekä nopeista että hitaista ympäristön muutoksista kuten kuivuuskausista sekä äärimmäisten sääilmiöiden, esimerkiksi tulvien, lisääntymisestä.
Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön UNHCR arvion mukaan vuosina 2008–2015 ympäristösyistä pakenevia oli jo yli 26 miljoonaa. Vuonna 2016 yli 16 miljoonaa ihmistä joutui jättämään kotinsa ilmastoon ja säähän liittyvistä syistä. Puolestaan vuonna 2020 maailmassa lähes 40 miljoonaa ihmistä joutui jättämään kotinsa ilmastonmuutoksen aiheuttamien ongelmien takia. Maailman noin 80 miljoonasta pakolaisesta valtaosa, yli 80 prosenttia, on kehittyvissä maissa.
On kuitenkin vaikeaa tehdä arvioita siitä, kuinka paljon kansainvälisiä rajoja ylittäviä ilmastopakolaisia on tulevaisuudessa, koska ilmastopakolaisuuden käsitteen määritteleminen on hankalaa eikä siihen ole vielä otettu kantaa kansainvälisillä sopimuksilla.
Ilmastotutkijoiden tarkentuvat arviot maapallon kehityksestä antavat kuitenkin yhä enemmän viitteitä siitä, että ilmastonmuutoksesta tulee jatkossa entistä merkittävämpi tekijä muuttoliikkeiden syiden joukossa.
Ilmastopakolaisuuden käsite > Siirtolaiskompakti

Vuonna 2018 hyväksytty siirtolaiskompakti on ensimmäinen kansainvälinen sopimus, joka tunnustaa ilmastonmuutoksen ja ympäristön pilaantumisen muuttoliikkeen syynä. Ida Schauman Suomen Pakolaisavusta on todenut, että syyn mainitseminen on ehkäpä tärkein asia kompaktissa.
Kompaktissa kirjoitetaan ympäristökysymyksistä laajalti ja käsitellään niiden vaikutuksia muuttoliikkeeseen sekä mahdollisia ratkaisuja asiaan. Kompaktista neuvotellessa monet maat pitivät ilmaston ja ympäristön mukaan saamista sopimukseen keskeisenä tavoitteena. Vertailun vuoksi samaan aikaan neuvotellussa pakolaiskompaktissa ilmastonmuutos mainitaan vain kerran.
Ilmastopakolaisuuden syitä

Ilmastopakolaisuutta seuraa sekä nopeista että hitaista ympäristön muutoksista kuten kuivuuskausista, aavikoitumisesta, merenpinnan noususta sekä äärimmäisten sääilmiöiden kuten hurrikaanien, syklonien, tulvien ja tornadojen lisääntymisestä, pitenemisestä ja voimistumisesta.
Ilmastopakolaisuus tulevaisuudessa ja sen määrä

Ilmaston lämpenemisen odotetaan merkittävästi lisäävän ilmastopakolaisuutta tulevaisuudessa. Professori Norman Myers Oxfordin yliopistosta arvioi vuonna 2005, että ympäristöpakolaisia voi olla 200 miljoonaa vuoteen 2050 mennessä.
Vuonna 2017 Suomen Pakolaisavun toiminnanjohtaja Annu Lehtinen totesi, että kansainvälisen yhteisön teot ilmastonmuutoksen hidastamiseksi vaikuttavat siihen, lasketaanko tulevina vuosikymmeninä ilmastopakolaisten määrää sadoissa miljoonissa vai sitä pienemmissä luvuissa.
Vuonna 2018 Maailmanpankki arvioi, että ilmastonmuutoksen kiihtyminen maailman kolmella tiheällä asutulla alueella tarkoittaa, että yli 140 miljoonaa ihmistä tulee muuttamaan oman maansa rajojen sisällä vuoteen 2050 mennessä. Riskialueita ovat Saharan eteläpuoleinen Afrikka, Etelä-Aasia sekä Latinalainen Amerikka, joissa on yhteensä yli puolet maailman väestöstä. Vuonna 2018  puolet Somalian sisäisistä pakolaisista oli ilmastopakolaisia.
Vuonna 2019 IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change, hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli) arvioi, että 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan lopussa jopa 150 miljoonaa pakolaista etsii uutta olinpaikkaa.
Vuonna 2020 Amnesty kokosi yhteen erilaisia arvioita ja totesi, että kaiken kaikkiaan pakolaisia oli fmaaenemmänselvennä kuin koskaan aiemmin. Jopa yksi prosentti koko maailman väestöstä oli tuolloin joutunut lähtemään kotoaan. Heistä 26 miljoonaa oli paennut kotimaansa ulkopuolelle ja saanut pakolaisaseman. Amnestyn mukaan pakolaisuuden tulevaisuudenkuvat ovat kuitenkin vielä synkemmät, sillä kotinsa menettävien määrä maailmassa saattaa jopa kymmenkertaistua muutaman vuosikymmenen aikana, jollei ilmastonmuutoksen vastaisissa toimissa päästä eteenpäin. Kotimaansa sisällä ja maan rajojen ulkopuolelle ilmastonmuutosta pakenevien yhteenlaskettu määrä saattaa Amnestyn kokoamien arvioiden mukaan kuitenkin nousta huomattavasti. Eräissä arvioissa ja ennusteissa kirjoitetaan jopa 200 miljoonasta tai jopa miljardista ilmastonmuutosta pakenevasta.
Ilmastonmuutoksen takia esimerkiksi seitsemäsosa bangladeshilaisista saattaa joutua jättämään kotinsa vuoteen 2050 mennessä. Jo pelkän merenpinnan nousun takia jopa 18 miljoonaa bangladeshilaista voi tuohon mennessä joutua jättämään kotinsa, mikä vastaa noin kahta kolmasosaa koko maailman pakolaismäärästä vuonna 2020.
Käänteinen ilmastonmuutos vähentää ilmastopakolaisuuden määrää.
Ilmastopakolaisuus tulevaisuudessa ja sen määrä > Ilmastopakolaiset ja Suomi

Ilmastonmuutoksen myötä yhä useammat maapallon kolkat muuttuvat asuinkelvottomiksi tulvien, kuivuuden tai kuumuuden takia. Myrskyt ja muut luonnonkatastrofit pyyhkivät altaan kyliä, kaupunkeja ja saarivaltioita. Sen sijaan Suomen ja muun Pohjois-Euroopan houkuttelevuus alueena kasvaa. Luonnonvarakeskuksen mukaan Suomessa sadot voivat olla entistä suurempia ja puut kasvaa vauhdikkaammin, mutta myös riskejä on enemmän. Esimerkiksi myrskytuhot ja kasvitaudit yleistyvät. Suomalaiselle metsä- ja maataloudelle ja ruuantuotannolle ilmastonmuutos on sekä mahdollisuus että uhka.
Suomessa ei ole juuri varauduttu ilmastopakolaisiin. Esimerkiksi Maahanmuuttovirastolla ei ollut vuonna 2017 erillistä ohjeistusta ilmastopakolaisuuteen liittyvien oleskelulupahakemusten käsittelyyn. Toisaalta sellaisia hakemuksia ei ollut vuoteen 2017 mennessä vastaanotettukaan. Luonnonkatastrofien heikentämät asuinolosuhteet on voitu mainita hakemuksissa muiden syiden joukossa. Ilmastopakolaisuudesta on kyllä virastossa keskusteltu, sillä se päivitti Somalian-hakemusten käsittelyohjeita, ja niissä otetaan huomioon kuivuus, josta maassa on kärsitty.
Suomen Pakolaisavun toiminnanjohtaja Annu Lehtinen totesi vuonna 2017, että hän ei lähtisi muokkaamaan kansainvälisiä sopimuksia ilmastopakolaisuuden helpottamiseksi, vaan keskittyisi ilmastonmuutoksen torjuntaan.
Suomen osuus maailman bruttokansantuotteesta on Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan noin 0,35 prosenttia. Jos Suomi ottaisi sen verran ilmastopakolaisia 150 miljoonasta ihmisestä, se tarkoittaisi yli 500 000 ilmastopakolaista Suomeen. Sitran johtava asiantuntija Vesa-Matti Lahti on arvioinut, että rankka lämpötilan nousu ja kilpailu ehtyvistä luonnonvaroista johtaisivat myös kriiseihin ja jopa sotiin maailmalla. Uhka on mahdollinen myös Suomessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tanska ottaa vastaan ilmastopakolaisia  6.12.2009. YLE.fi.
Podcasteja: Migration Policy Institute: Changing Climate, Changing Migration https://www.migrationpolicy.org/about/changing-climate-changing-migration
Kaaro, Jani: Ilmastonmuutos nostaa pakolaistulvan  8.12.2006. Tiede-lehti.
Suomi houkuttelee ilmastopakolaisia  9.6.2009. Tekniikka&Talous. Arkistoitu 12.6.2009. Viitattu 17.6.2011.
Ilmastonmuutos carbontosoil.com.
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Ringsted

| Ringsted |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ringsted
 Koordinaatit: 55°26′33″N, 11°47′24″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Sjællandin alue
Kunta:  Ringstedin kunta
Korkeus:  54 m
Väkiluku (2018):  22 657
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ringsted on tanskalaisen Ringstedin kunnan keskustaajama. Vuoden 2018 alussa siellä oli vajaat 23 000 asukasta.
Pyhän Bendtin kirkko, joka valmistui noin vuonna 1170, on Pohjoismaiden vanhin tiilikirkko. Se on ainoa säilynyt osa paikalla olleesta luostarista. Vuosina 1182–1341 Tanskan kuninkaat ja kuningattaret haudattiin sinne.
Ringstedin torilla on suuret kivet, joita kutsutaan käräjäkiviksi, ja joita ei tiedetä siirretyn historiallisina aikoina. Kivillä käytiin käräjiä keskiajalla. Kuninkaanvallan vahvistuessa paikalliskäräjien merkitys pieneni, mutta käräjillä vahvistettiin valittujen vaalikuninkaiden valta, ja kuninkaan vallan vahvistamista jatkettiin myös kuninkuuden muututtua perinnölliseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ringsted Wikimedia Commonsissa
Riku Toivo

| Riku Toivo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1989 (ikä 35) Haapajärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ripperi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Saryarka Karaganda / Aristan Temirtau
Sarja:  VHL / Kazakstanin mestaruussarja
Pelinumero:  14
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Kiekko-Laser (Mestis) Kärpät (SML) Hokki (Mestis)
Riku Toivo (s. 25. heinäkuuta 1989 Haapajärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa VHL-joukkue Saryarka Karagandaa. Hän pelasi kauden 2015–2016 kuitenkin kokonaan Kazakstanin mestaruussarjajoukkue Aristan Temirtaun vahvuudessa. Toivo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura

Toivo aloitti jääkiekkoilun Haapajärven Kiiloissa, mutta hän on varsinaisesti Raahe-Kiekon kasvatti. Toivo edusti juniorina sittemmin myös Oulun Kärppiä sekä Laser HT:ta, josta hän palasi takaisin Kärppiin B-juniori-ikäisenä kaudeksi 2006–2007. Toivo voitti A-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2010. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2009–2010, jolloin Toivo pelasi yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa marraskuussa 2009.
Toukokuussa 2010 Toivo teki yksivuotisen sopimuksen Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin kanssa. Hän pelasi debytoi kaudella 2010–2011 myös SM-liigassa. Toivo debytoi Oulun Kärppien SM-liigajoukkueessa 9. lokakuuta 2010 Turun Palloseuraa vastaan. Hän sai jääaikaa 9.26 minuuttia. Yhteensä Toivo pelasi viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2011–2012 Toivo teki yksivuotisen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa. Hän kuitenkin loukkasi olkapäänsä jo toisessa harjoitusottelussa ja oli sivussa koko vuoden 2011 lopulle. Toivo pelasi runkosarjan aikana lopulta vain kuusitoista ottelua. Kevään 2011 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 4+1=5 Hokin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ville Komulaisen kanssa. Maaliskuussa 2012 Toivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Hokin kanssa.
Kaudella 2012–2013 Toivo jakoi tehoilla 11+16=27 Hokin sisäisen pistepörssin toisen sijan Teemu Virtalan kanssa. Hän edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Toivo pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun lainalla Kärpissä. Kaudella 2013–2014 hän jakoi Hokin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Teddy Da Costan kanssa. Toukokuussa 2014 Toivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2015–2016 Toivo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL:ään kazakstanilaisjoukkue Saryarka Karagandan riveihin. Hän pelasi kautensa kuitenkin kokonaan Kazakstanin mestaruussarjan Aristan Temirtaussa.
Suomen pankkitoiminnan historia

Suomen pankkitoiminnan historia käsittelee pankkitoimintaa Suomessa vuodesta 1811 alkaen.
Suomen Pankki

Vuonna 1811 keisari Aleksanteri I antoi määräyksen perustaa Turkuun Suomen ensimmäinen pankki, Waihetus- Laina- ja Depositioni-Contori (ruots. Wäxel- Låne och Depositions-Contoiret i Stor-Furstendömet Finland). Turusta Helsinkiin pankki muutti vuonna 1819. Tästä pankista tuli vuonna 1840 Suomen Pankki, joka on maailman neljänneksi vanhin keskuspankki. Varsinaiset keskuspankkitehtävänsä Suomen Pankki aloitti vasta 1800-luvun loppupuolella, kun Suomi oli saanut oman rahan ja maahan oli perustettu liikepankkeja.
Säästöpankit

Säästöpankit muodostavat Suomen vanhimman pankkiryhmän. Suomen ensimmäiset säästöpankit avattiin Turussa 1823 ja Helsingissä 1826. Säästöpankkeja perustettiin ensin kaupunkeihin, myöhemmin myös maaseudulle. Perustamisen taustalla oli säästöpankkiaate. Tavoitteena oli säännöllistä rahapalkkaa nauttivan työntekijäluokan taloudellisen aseman parantaminen. Ahkeruuden ja säästäväisyyden avulla köyhät voisivat itse parantaa omaa asemaansa. Tallettajien joukossa olikin paljon työläisiä ja palvelusväkeä. Toisen maailmansodan jälkeen tapahtui muutos, ja tämän väestönosan osuus tallettajista pieneni.
Liikepankkien synty

Liikepankeista vanhin on Föreningsbanken i Finland (Suomen Yhdys-Pankki, SYP), joka sai senaatilta toimiluvan 21.5.1862. Sen osakepääomaa kerryttivät lähinnä kaupunkien kauppahuoneet eri puolilta Suomea. Vuonna 1872 syntyi sen rinnalle Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri (Pohjoismaiden Osakepankki Kauppaa ja Teollisuutta varten, Pohjoispankki). Sen perustajissa oli Viipurin saksalaisia kauppahuoneita. Suomalaisuusliike halusi suomenmielisen liikepankin, ja sellainen syntyi vuonna 1889 nimellä Kansallis-Osake-Pankki (Kansallispankki, KOP). Yhdyspankki ja Pohjoispankki fuusioituivat 1919 ottaen käyttöön nimen Pohjoismaiden Yhdyspankki (PYP). 1960-luvulla Yhdyspankki pyrki vahvistamaan suomenkielistä palveluaan ja 1975 palattiin nimeen Suomen Yhdyspankki.
Muita 1800-luvulla perustettuja liikepankkeja:
Vaasan Osakepankki (1879)
Uudenmaan Osakepankki (1887–1918)
Oy Helsingin Kansanpankki (1889), sulautui Privatbankeniin
Privatbanken i Helsingfors (1896–1922)
Turun Osakepankki (1896)
Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankki (1897–1901)
Tampereen Osake-Pankki (1898)
Nykarleby Aktiebank (1899)
Pieniä paikallisia liikepankkeja syntyi 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Parhaiten niistä menestyi Helsingin Osakepankki (HOP).
Postisäästöpankki

Postisäästöpankki perustettiin säästöpankkien kilpailijaksi vuonna 1887. Säästöpankkiaate oli myös Postisäästöpankin perustamisen takana. Postisäästöpankki tarjosi lähes koko maan kattavan konttoriverkoston postitoimipaikoissa ja paremmat aukioloajat. Postisäästöpankin nimeksi vaihdettiin Postipankki 1970. Postipankista kehittyi ensin Leonia 1998, sitten Sampo Pankki 2001, ja yhteistyö postin kanssa päättyi. Sampo Pankki myytiin Danske Bankille 2006.
Työväen säästöpankit

Työväen säästöpankit olivat osa työväenliikkeen toimintaa ja ns. punapääomaa. Työväen säästöpankkeja perustettiin 1900-luvun alussa. Ne olivat erityisesti työväestön ja sen järjestöjen rahalaitoksia. Myöhemmin toimihenkilöiden osuus asiakkaista kasvoi. Työväen säästöpankkien perustamisen taustalla oli työväenliikkeen radikalisoituminen ja se, että työväenliikkeen järjestöillä ja yrityksillä oli vaikeuksia saada lainaa olemassa olleista pankeista. Työväen säästöpankkien toiminta lakkasi pankkikriisissä 1992.