stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
8. maaliskuuta
Kuolleita

1144 – Celestinus II, paavi
1702 – Vilhelm III Oranialainen, Englannin kuningas (s. 1650)
1723 – Christopher Wren, englantilainen arkkitehti (suunnitteli St Paulin katedraalin) (s. 1632)
1817 – Anna Maria Lenngren, ruotsalainen kirjailija (s. 1754)
1841 – Robert Henrik Rehbinder, suomalainen ministerivaltiosihteeri (s. 1777)
1844 – Kaarle XIV Juhana, Ruotsi-Norjan kuningas 1818–1844 (s. 1763)
1869 – Hector Berlioz, ranskalainen säveltäjä (Fantastinen sinfonia), kapellimestari ja musiikkikirjailija (s. 1803)
1874 – Millard Fillmore, Yhdysvaltain 13. presidentti (1850–1853) (s. 1800)
1889 – John Ericsson, ruotsalainen insinööri ja keksijä (s. 1803)
1914 – Klara Lindh, ruotsalainen aktivisti (s. 1877)
1917 – Ferdinand von Zeppelin, saksalainen kenraali ja kreivi (ilmalaivan kehittäjä) (s. 1838)
1919 – Kasimir Agathon Lönnbohm (”Kasimir Leino”), suomalainen kirjailija, sanomalehtimies ja teatterimies (s. 1866)
1923 – Johannes Diderik van der Waals, vuoden 1910 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut alankomaalainen fyysikko (s. 1837)
1930 – William Howard Taft, Yhdysvaltain 27. presidentti (1909–1913) (s. 1857)
1932 – Maria Vilhelmiina Lindell (”Minna Craucher”), seurapiirihuijari, poliittinen juonittelija ja Lapuan liikkeen ”kapteeni” (s. 1891)
1942 – José Raúl Capablanca, kuubalainen šakinpelaaja (maailmanmestari) (s. 1888)
1971 – Harold Lloyd, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Tuhannen dollarin nousukas) (s. 1893)
1973 – Ron McKernan (”Ron Pigpen McKernan”), yhdysvaltalainen muusikko ("Grateful Dead") (s. 1945)
1975 – George Stevens, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -kuvaaja (Paikka auringossa) (s. 1904)
1986 – Kaarlo Halttunen, suomalainen näyttelijä (Mies tältä tähdeltä) (s. 1909)
1999 – Joe DiMaggio, yhdysvaltalainen baseball-pelaaja (s. 1914)
2004 – Abu Abbas, palestiinalainen vapaustaistelija (PLO:n perustaja) (s. 1948)
2005 – Aslan Mashadov, Tšetšenian vapaustaistelun johtaja (s. 1951)
2010 – Katariina Pantila, suomalainen sairaanhoitaja (”insuliinimurhaaja”) (s. 1981)
2016 – George Martin, brittiläinen levytuottaja, säveltäjä ja sovittaja (s. 1926)
2017 – George Andrew Olah (”George A. Olah”), vuoden 1994 Nobelin kemianpalkinnon saanut unkarilais-yhdysvaltalainen kemisti (s. 1927)
2019 – Michael Gielen, itävaltalainen kapellimestari (s. 1927)
2020 – Max von Sydow, ruotsalainen näyttelijä (s. 1929)
2021 – Risto Aaltonen, suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja (s. 1939)
2021 – Christer Kihlman, suomenruotsalainen kirjailija ja kulttuurikriitikko (s. 1930)
2022 – René Clemencic, itävaltalainen säveltäjä, muusikko ja musikologi (s. 1928)
2022 – Jukka Ruohomäki, suomalainen elektronimusiikkiin erikoistunut säveltäjä (s. 1947)
2023 – Bert I. Gordon, yhdysvaltalainen elokuvantekijä (s. 1922)
2024 – Herbert Krömer, vuoden 2000 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut saksalaissyntyinen fyysikko (s. 1928)
Juhlapäiviä

YK: Kansainvälinen naistenpäivä (International Women's Day / United Nations Day for Women's Rights and International Peace). Vietetty vuodesta 1975, joka oli samalla myös Kansainvälinen naisten vuosi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 8. maaliskuuta: |  |
:  Kansainvälinen naistenpäivä  Anneli Sari 1702 – Annasta tuli Englannin, Skotlannin ja Irlannin kuningatar.  1894 – Suomalainen kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen syntyi.  1915 – Urheilija, laulaja ja näyttelijä Tapio Rautavaara syntyi.  1917 – Helmikuun vallankumous alkoi Venäjällä.  1947 – Laulaja Anneli Sari syntyi.  2014 – Malaysia Airlinesin lento 370 katosi mukanaan 239 ihmistä.  
Katso myös: kalenteri ~ 7. maaliskuuta, 9. maaliskuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Kalkkinen–Lakkajärvi

| Kalkkinen–Lakkajärvi |
| --- | --- |
 Maanmittauslaitoksen ortoilmakuva Kalkkinen–Lakkajärvestä. Kuvan yläosassa näkyy Kalkkinen ja sen alapuolella Lakkajärvi sekä niitä yhdistävä kapea Raatesalmi.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°43′25″N, 25°05′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskujoki:  Tääpässalmi Alaiseen Savijärveen 
Järvinumero:  14.262.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,5 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  510 m  
Rantaviiva:  3,337 km  
Pinta-ala:  19,275 ha  
Saaria:  1 
 fiKalkkinen–Lakkajärvi 
Kalkkinen–Lakkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Kalkkinen–Lakkajärvi koostuu kahdesta järvenosasta, Kalkkisesta ja Lakkajärvestä, joita yhdistää noin 400 metriä pitkä Raatesalmi. Kalkkinen on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Lakkajärvi on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Kalkkinen–Lakkajärven pinta-ala on 19,3 hehtaaria ja järvellä on yksi pieni saari, joka sijaitsee Kalkkisen keskiosassa. Kalkkinen–Lakkajärven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Kalkkisen rannalla on yksi talo ja kolme vapaa-ajan asuntoa. Lakkajärven rannalla on kolme vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet

Kalkkinen–Lakkajärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,5 metriä mpy. Kaakkolammi ja Pajulammi laskevat Kalkkisen pohjoispään Kalkkispohjaan. Kalkkinen–Lakkajärvi laskee Lakkajärven kaakkoispäästä lähtevää Tääpässalmea pitkin samalla tasolla olevaan Alaiseen Savijärveen, joka muodostaa Ison Savijärven kanssa Alainen Savijärvi–Iso Savijärven.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa Kalkkinen–Lakkajärvellä oli kaksi taloa ja rannoilla oli peltoja. Järvenosia yhdistäneen salmen nimenä oli tuolloin Pääpärsalmi. Vuoteen 1986 mennessä osa pelloista oli metsittynyt ja järvelle oli rakennettu yksi talo lisää.
Riitta Juntunen

Riitta Juntunen on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n entinen viestintäpäällikkö ja tutkimusjohtaja. Hän toimi Stasin vakoojana vuosina 1979–1985 opiskellessaan historiaa Itä-Saksassa. Juntusen koodinimi oli ”Kati”. Juntunen on itse kiistänyt olleensa varsinainen vakooja, mutta myöntänyt Kalevalle avustaneensa Stasia.
Oniipa

| Oniipa |
| --- | --- |
 Oniipa
 Koordinaatit: 17°54′52″S, 16°02′22″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Oshikoto
Väkiluku (2023):  4 740
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oniipa on Namibian evankelisluterilaisen kirkon hallinnon keskuspaikka ja piispanistuimen paikka Oshikoton alueella Pohjois-Namibiassa, alueella, jota aiemmin nimitettiin Ambomaaksi.
Se on myös entinen Suomen Lähetysseuran lähetysasema Ondongan kuningaskunnassa ja Lähetysseuran hallinnon pitkäaikainen keskuspaikka Ambomaan lähetyskentällä. Oniipa on ainoa Ambomaan suomalainen lähetysasema, joka on ollut miehitetty 2000-luvulla.
Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan Oniipassa oli 4 740 asukasta.
Oniipassa sijaitsee myös kirkon kirjapaino, ja se on myös Oniipan vaalipiirin keskus.
Oniipan historiaa > Ensimmäinen perustaminen

Oniipan lähetysasema Ondongassa perustettiin vuonna 1872, kun yritykset aloittaa lähetystyö Ongadjeran ja Uukwambin heimojen alueilla olivat valuneet tyhjiin. Lähetystyö oli nyt pakko keskittää Ondongan heimon alueelle, ja lähetyssaarnaajien määrä oli niin suuri, että heidän työskentelemistään ainoastaan Omandongon lähetysasemalla ja Olukondan sivuasemalla ei pidetty tarkoituksenmukaisena. Oli perustettava uusia lähetysasemia, ja se tehtiin paikallisella päätöksellä, vaikka tähän olisi periaatteessa pitänyt olla Lähetysseuran johtokunnalta.
Jopa Ondongassakin lähetyssaarnaajia uhkasi karkotus, mutta Ondongan kuningas Shikongo lienee lopulta tullut siihen tulokseen, että suomalaisten karkottaminen takaiasin Hereromaalle olisi johtanut ikävyyksiin hereroiden kanssa. Niinpä hän osoitti suomalaisille lähetysaseman paikaksi Oniipan, joka sijaitsee 10 kilometriä Olukondasta pohjoiseen.
Oniipa ja Omulonga olivat Lähetysseuran kolmas ja neljäs lähetysasema Ambomaalla. Kaikki lähetysasemat sijaitsivat tähän aikaan Ondongassa.
Pietari Kurvinen rakensi jo vuoden 1872 kuluessa Oniipaan yhden rakennuksen ja nimesi paikan Betheliksi.
Kuningas Shikongon kuoltua vuonna 1874 hänen seuraajakseen tuli Kambonde I, joka aluksi piti suomalaisia suojeluksessaan. Vähitellen kuitenkin varkaudet alkoivat yleistyä. Aluksi ambolaiset olivat ajatelleet, että varkaudet valkoisilta aiheuttaisivat kuoleman, mutta pikku hiljaa he olivat oppineet, ettei siitä mitään sen kummempaa seuraa.
Kun Oniipa oli 1876 pitänyt joksikin aikaa jättää tyhjilleen, oli sieltä varastettu kaikki, mikä irti oli saatu, ja tämä johti tämän lähetysaseman hylkäämiseen, kunnes se perustettiin uudelleen vuonna 1888.
Oniipan historiaa > Toinen perustaminen

Oniipaa kaavailtiin uudelleen asemaksi, mutta vain sivuasemaksi. Olosuhteiden pakosta siitä kuitenkin tuli varsinainen lähetysasema.
Oniipan uudelleenperustamiseen johti se, että itäisen Ondongan perintöruhtinas Nehalen omavaltaisen käytöksen vuoksi lähetyssaarnaajat eikä heidän omaisuutensa olleet turvassa Itä-Ondongassa sijainneilla Omandongolla ja Omulongassa (ks. Omandongo), ja näin nämä lähetysasemat jouduttiin hylkäämään. Kun koko Ondongassa oli jäljellä ainoastaan Olukondan asema, oli ryhdyttävä rakentamaan uutta asemaa, ja Frans Hannula ryhtyikin rakentamaan saarnahuonetta Oniipaan vuonna 1888. Saman vuoden lokakuussa Hannula muutti Oniipaan vieden sinne myös muilta alueilta kotoisin olleet kristityt, joten seurakuntatoiminta saatiin heti käyntiin.
Oniipa oli tuohon aikaan kuitenkin hyvin levoton paikka. Vuonna 1889 eräs raivostunut pakana oli yrittänyt tappaa Hannulan tämän ollessa opettamassa koululaisia erään puun alla. Muitakin vaikeuksia oli paikallisten kanssa.
Kun Ambomaata oli vuosina 1897–98 koetellut karjarutto ja kato, saivat monet ambolaiset toimeentulonsa Oniipassa vuonna 1898 suoritetuista rakennustöistä. Suomalaiset olivat myös pelastaneet osan ambolaisten karjasta samoin kuin omat härkänsä rokotusten avulla.
Ensimmäinen suuri joukkokaste järjestettiin Oniipassa helatorstaina vuonna 1891. Kastettuja oli noin 60 henkeä.
Vuonna 1890 August Pettinen kylvi Oniipan asemalle siemeniä, joita hän ei tuntenut. Ne osoittautuivat puuvillan siemeniksi. Nyt käynnistyivät yritykset tuottaa puuvillaa ja kangasta paikallisesti. Suomesta lähetettiin erilaisia työkaluja ja myös jopa erityinen työntekijä, Hilja Lindberg, opettamaan ambolaisille kankaantekoa. Viljely ja kankaankutominen osoittautui kuitenkin liian työlääksi, kun kasvit vaativat runsaasti kastelua, tulokset eivät vastanneet vaadittua työmäärää ja ambolaiset olivat ennemminkin tottuneita saamaan kangasta suoraan suomalaisilta. Tämä kokeilu jouduttiin näin ollen hylkäämään.
Vuonna 1900 lähetysjohtaja Jooseppi Mustakallio suoritti tarkastusmatkallaan myös Oniipan aseman tarkastuksen. Hän sai todeta, että lähetystyötä oli suoritettu kunnolla ja että “Jumala oli sen siunannut”.
Oniipan historiaa > Kirjapainon perustaminen

Lähetyssaarnaajat olivat ensimmäisistä kasteista lähtien pitäneet lukutaitoa tärkeänä asiana ambolaisten kohdalla, mutta ongelmana oli luettavan puute. Tämän vuoksi omaa kirjapainoa suunniteltiin jo 1890-luvun alulta lähtien. Vaikka Lähetysseuran johtokuntakin oli hyväksynyt ajatuksen, jouduttiin sitä varojen puutteessa lykkäämään. Vuonna 1901 tähän hankkeeseen kuitenkin lopulta ryhdyttiin. Matkallaan Suomesta Ambomaalle sai Albin Savola tehtäväkseen hankkia Englannista pienen painokoneen ja tarpeellisia tarvikkeita. Oshindongan kirjoitussysteemissä tarvitut erikoiskirjakkeet piti valattaa erikseen.
Syyskuun 13. päivänä 1901 ilmestyi ensimmäinen painonäyte, joka oli suomenkielinen. Lokakuun 15. päivänä ilmestyi ensimmäinen oshindongankielinen painotuote, Osondaha (‘sunnuntai’) -niminen lehti. Päätoimittajana oli Savola, ja muina toimittajina Martti Rautanen ja August Pettinen. Painos oli aluksi 200 kappaletta, mutta sitä lisättiin pian. Tätä lehteä jaettiin ilmaiseksi kaikille lukutaitoisille.
Vuonna 1902 painettiin jo oshindongankielistä katekismusta, samoin kuin saksalaisten pyynnöstä myös oshikwanyamankielistä katekismusta.
Painokone oli niin ahkerassa käytössä, että kulumisen vuoksi se oli jo 1907 vaihdettava uuteen samanlaiseen.
Uusi testamentti, jonka Rautanen oli kääntänyt oshindongaksi, painettiin kuitenkin Suomessa vuonna 1903. Samoin tehtiin myös muiden varsinaisten kirjojen kohdalla.
Kirjapainon oshindongankieliseksi nimeksi tuli oshinyanyangidho ‘variksenjälkilaite’ eli ‘laite, jolla painetaan variksen jälkiä paperille’.
Vuonna 1912 kirjakkeet olivat kuluneet loppuun ja painatustarvikkeetkin loppuivat, jolloin painotoiminta keskeytyi, kunnes seuraavana vuotena tilanne saatiin korjattua. Vuoden 1916 painokone oli niin kulunut, että toiminta keskeytyi pitkäksi ajaksi. Vasta 1920 toiminta jatkui, mutta nyt Ontanangassa, jonne kirjapaino oli joutunut siirtymään Oniipasta opettajaseminaarin tieltä. Kirjapaino toimi välillä myös Elimin asemalla Uukwambissa, jossa se tuhoutui tulipalossa vuoden 1924 alussa. Vuonna 1925 onnistuttiin hankkimaan Windhoekista ns. silinteriseisahduskone, ja tässä vaiheessa kirjapaino sijoitettiin takaisin Oniipaan.
Oniipan historiaa > Sairaanhoitotyön aloittaminen

Lähetyssaarnaajat olivat hoitaneet sairaita ambolaisia miten olivat taitaneet. Muutos tähän tilanteeseen tuli, kun Suomen Lähetysseuran ensimmäinen lääkäri, Selma Rainio saapui Ambomaalle vuoden 1908 lopussa, ensin Oniipaan. Vuonna 1910 Oniipan välittömään läheisyyteen Onandjokwelle alettiin rakentaa sairaalaa, ja Rainion toiminta siirtyi sinne.
Oniipan historiaa > Seminaarin perustaminen Oniipaan > Opettajien koulutus

Ambolaisten korkeamman koulutuksen järjestämisestä oli kahdenlaisia mielipiteitä. Reinin Lähetysseura oli epäonnistunut oman seminaarinsa kanssa, ja tämän vuoksi esim. Martti Rautanen vastusti ajatusta seminaarin perustamisesta. Tämä olisi kuitenkin tarkoittanut sitä, että ambolaisia opettajia olisi koulutettu erilaisten tilapäisjärjestelyiden kautta.
Kun lähetyskentälle saapui uudenaikaisen koulutuksen saaneita naisopettajia, alkoi aiempien järjestelyiden riittämättömyys käydä ilmi. Lopullisesti opettajaseminaarin perustamisesta päätettiin Lähetysseuran apulaisjohtaja Hannu Haahden tarkastusmatkan aikana vuonna 1911, ja seminaarin paikaksi tuli Oniipa.
Seminaarin opiskelijat olivat miehiä, ja johtajaksi valittiin Emil Liljeblad, joka matkusti Etelä-Afrikkaan tutustumaan vastaaviin laitoksiin. Vuoden 1913 kesäkuun 13. päivänä seminaari saattoi aloittaa toimintansa.
Seminaarin oppiaineina olivat uskonto, kirkkohistoria, maantieto, luonnontieto, laskento, soitto ja voimistelu. Lisäksi olivat kirjoitus ja sisäluku, mikä antaa kuvan siitä, miltä tasolta tulevien opettajien koulutus joutui lähtemään liikkeelle.
Oniipan historiaa > Seminaarin perustaminen Oniipaan > Pappiskoulutus ja pappien vihkiminen

Vuonna 1922 aloitettiin Oniipan seminaarissa myös pappien koulutus erityisellä pappisluokalla, ja ensimmäisellä kurssilla oli 18 oppilasta. Näistä yksi ilmeisesti putosi pian pois, koska vuoteen 1925 tultaessa oppilaita oli 17. Lähetysjohtaja Matti Tarkkasen tarkastusmatkalla tuona vuonna Tarkkanen vihki heistä muutamat papeiksi Tampereen piispan antamien erityisvaltuuksien turvin.
Lähetysjohtaja ei ryhtynyt tenttaamaan pappiskokelaita, vaan tyytyi kuulemaan heidän kertomuksiaan siitä, miten olivat kääntyneet kristityiksi ja millainen heidän uskonnollinen kehityksensä oli ollut. Kun kaikkien vihkiminen papeiksi ei ollut mahdollista, valinta tehtiin kokelaiden iän ja kokemuksen perusteella, sekä sen perusteella, missä tarvittaisiin apupappeja. Erikseen selvitettiin sitä, millaista tukea he tulisivat tehtävässään saamaan vaimoiltaan.
Papeiksi vihittiin lopulta seitsemän miestä: Simson Shituua, Juuso Ngaikukuete, Nabot Manasse, Obadja Iihuhua, Sakeus Iihuhua (jotka olivat veljekset), Gideon Iitula ja Paulus Hamutenya. Heidän lisäkseen vihittiin myös kymmenen muuta miestä saarnavirkaan.
Oniipan historiaa > Seminaarin perustaminen Oniipaan > Koulutuksen kielikysymys

Vuonna 1928 Oniipan seminaarin johtajaksi tuli Erkki Lehto, joka kehitti toimintaa huomattavasti. Hän matkusti Etelä-Afrikkaan tutustumaan liittovaltion koulutusjärjestelmään. Hän vaikutti myös siihen, mikä tuli olemaan seminaarin opetuskieli.
Vastakkain kielikysymyksessä olivat englanti ja afrikaans. Valituksi tuli afrikaans seuraavista syistä: englantia ei juuri käytetty Lounais-Afrikassa ja saksan kieli oli joutunut väistymään, koska Saksa oli menettänyt siirtomaansa. Afrikaans oli Etelä-Afrikassa tasavertaisessa asemassa englannin kanssa, ja afrikaansin katsottiin olevan helpommin opittavissa kuin englannin. Näin valinta kääntyi afrikaansiin.
Oniipan historiaa > Seminaarin perustaminen Oniipaan > Seminaari siirtyy Ongwedivaan

Seminaarin pappisluokka siirrettiin 1940-luvulla Elimiin, ja vuonna 1963 Otjimbingween Hereromaalle. Samoin siirrettiin opettajaseminaarin naispuoliset oppilaat Okahaoon, jonne 1947 perustettiin naisseminaari. 1960-luvulle tultaessa miesseminaarikin siirtyi pois Oniipasta, eteläisessä Oukwanyamassa sijainneelle Ongwedivan lähetysasemalle, joka oli perustettu 1926. Oniipaan jäi lähinnä Ambo-Kavangon kirkon keskushallinto sekä Suomen Lähetysseuran hallinto. Piispanistuin sinne perustettiin 1963, kun oman kylän poika Leonard Auala vihittiin Ambo-Kavangon kirkon ensimmäiseksi piispaksi.
Politiikka

Vuoden 2015 paikallisvaaleissa oli ehdolla vain SWAPO, kun muut puolueet eivät asettaneet ehdokkaita. SWAPO voitti näin ollen ilman vaaleja.
Vuoden 2020 vaaleissa SWAPO voitti jälleen, mutta nyt tulos oli tiukka. Tulokset olivat seuraavat:
| Oniipan paikallisvaalit 2020> Puolue | Oniipan paikallisvaalit 2020> Äänimäärä | Oniipan paikallisvaalit 2020> Ääniosuus | Oniipan paikallisvaalit 2020> Paikkoja | Oniipan paikallisvaalit 2020>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO | 733 | 50,1% | 4 |  |
| Independent Patriots for Change | 673 | 46,0% | 3 |  |
| Popular Democratic Movement | 41 | 2,8% | 0 |  |
| All People’s Party | 15 | 1,0% | 0 |  |
| Yhteensä  | 1 462  | 100%  | 7 |  |
Antero Sirviö

Armas Antero Sirviö oli suomalainen arkkitehti, joka työskenteli Tampereen kaupungin yleiskaava-arkkitehtina. Hän suunnitteli useita rakennuksia Tampereelle, mukaan lukien Tampereen Kalevankankaan hautausmaan toisen kappelisalin (1984) sekä yksityisiä asuintaloja.
Yksi Sirviön tunnetuimmista töistä on hänen itselleen ja perheelleen vuosina 1968–1969 suunnittelema ja rakennuttama atriumtalo Tampereen Epilänharjussa. 350-neliöinen talo sijaitsee osoitteessa Epilänkatu 55 ja sen erikoisuutena on julkisivun nupukivivuoraus, joka on peräisin Tampereen keskustan vanhoista katukiveyksistä. Rakennus jaettiin toiminnallisesti julkisiin ja yksityisiin tiloihin, sillä Sirviö työskenteli kotonaan. Talo sai myöhemmin nimen Casa Granum ja sijoittui toiseksi vuoden 2023 Suomen kaunein koti -ohjelmassa.
Sarkasjärvi

| Sarkasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°43′50″N, 25°02′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Alaiseen Sarkasjärveen
Järvinumero:  14.262.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142 m  
Pituus:  720 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,785 km  
Pinta-ala:  6,307 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSarkasjärvi 
Sarkasjärvi  on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Sarkasjärvi on Eromäen ja Sarkasvuoren välisessä laaksossa. Sarkasvuori nousee noin 65 metriä Sarkasjärven pinnan yläpuolelle. Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä, ja rannat ovat metsämaata. Järven etelärannat kuuluvat Isojärven kansallispuistoon, vaikka itse järvi ei siihen kuulu. Sarkasjärvellä on yksi vapaa-ajan kiinteistö, joka on rakennettu vuoden 1986 jälkeen. Sille johtaa tie idästä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142 metriä mpy.
Broky

| broky |
| --- | --- |
 Broky vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Helvijs Saukants
Syntynyt: 14. helmikuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Latvia
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  broky
Aktiivisena:  2017–
Nyk. joukkue:  FaZe Clan
Rooli:  tarkkuskivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Mestaruudet:  mm. PGL Major Antwerp 2022, IEM Katowice 2022, IEM Cologne 2022, IEM Sydney 2023
Ammattilaisjoukkueet

 2019 :  Epsilon
 2019 :  ex-Epsilon
 2019– :  FaZe Clan
Palkinnot
 4× HLTV TOP 20 -sijoitusta, 2× HLTV-MVP 
Helvijs ”broky” Saukants (s. 14. helmikuuta 2001) on latvialainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa FaZe Clania ja pelaa useimmiten AWP-tarkkuuskivääriä.
Saukants aloitti uransa helmikuussa 2019 Epsilonin joukkueessa. Hän liittyi FaZeen myöhemmin saman vuoden syyskuussa. Hän on voittanut FaZen kanssa merkittävimpänä yhdet major-turnaukset, PGL Major Antwerpit. Hänen keskiarvonsa oli finaalissa Natus Vincereä vastaan 1,28, joka koostui 53 taposta ja 37 kuolemasta.