stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dieter Bohlen

| Dieter Bohlen |
| --- | --- |
 Bohlen vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1954 (ikä 70) Oldenburg
Ammatti:  lauluntekijä, muusikko, musiikkituottaja
Lapset:  6
Muusikko
Taiteilijanimi:  Steve Benson, Marcel Mardello, Ryan Simmons, Dee Bass, Joseph Cooley, Fabrizio Bastino, Jennifer Blake, Howard Houston, Art Of Music ja Countdown G.T.O. 
Laulukielet:  Saksa, Englanti
Aktiivisena:  1973– (laulajana) 1978– (lauluntekijänä, musiikkituottajana)
Tyylilajit:  pop, europop, eurodance, eurodisco, synthpop
Soittimet:  Sähkökitara, kitara sekä kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Modern Talking Blue System Sunday
Levy-yhtiöt:  BMG
Aiheesta muualla
dieter-bohlen.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dieter Günter Bohlen (s. 7. helmikuuta 1954 Oldenburg) on Saksan menestyneimpiä musiikkituottajia, jonka levyjä on myyty maailmanlaajuisesti noin 200 miljoonaa.
Bohlen tunnetaan Modern Talkingin lauluntekijänä ja toisena jäsenenä. Modern Talkingin ollessa tauolla hänellä oli Blue System -niminen sooloprojekti. Bohlen on tuottanut levyjä kymmenille artisteille ja yhtyeille, pääasiassa saksalaisille, mutta myös useille menestyneille maailmantähdille, kuten Al Martino, Engelbert Humperdinck ja Bonnie Tyler.
Hänen isänsä nimi on Hans, äitinsä Edith ja veljensä Uwe. Dieter Bohlenilla on kuusi lasta.
2000-luvun alusta lähtien Bohlen on tuomaroinut Deutschland sucht den SuperStar -kilpailussa ("DSDS").
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dieter Bohlen Wikimedia Commonsissa
Modern Talking
| --- | --- |
Studioalbumit:   The 1st Album  Let's Talk About Love  Ready for Romance  In the Middle of Nowhere  Romantic Warriors  In the Garden of Venus  Back For Good  Alone  Year Of The Dragon  America  Victory  Universe 
Kokoelmat:   You're My Heart, You're My Soul  The Modern Talking Story  Best of Modern Talking  Romantic Dreams  Greatest Hits Mix  The Collection  You Can Win If You Want (Star Collection)  You Can Win If You Want  Selected Singles '85-'98  We Still Have Dreams – The Greatest Love Ballads of Modern Talking  The Golden Years  The Greatest Hits of Modern Talking  The Final Album  Les Indispensables  The Hits  Remix Album  All the Best: The Definitive Collection (box set)  25 Years of Disco-pop  The 80s Hits Box  Peace on Eart  30 Years Of Modern Talking (Das Neue Best Of Album)  Maxi and Singles Collection (Dieter Bohlen Edition) 
EP:t:   Let’s Talk About Love  Special Dance Version  Official Funclub CD 1999  Fan Club by Thomas Anders - CD 2000  Fan Club by Thomas Anders - CD 2001 
Videografiat:   The Video  Let’s Talking!…Best of Modern Talking  The Final Album - The Ultimate DVD  The Super Best Hits  The Gold Video History  The Final Album + Bonus  Music & Video Stars  30
Diest

| Diest |
| --- | --- |
 Pyhän Sulpiciuksen kirkko (St. Sulpitiuskerk)
 lippu:  vaakuna
 Diest
 Koordinaatit: 50°59′N, 5°3′E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Flanderi
Provinssi:  Flanderin Brabant
Arrondissementti:  Leuven
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jan Laurys
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,20 km²
Väkiluku (2011):  23 150
 – Väestötiheys:  398 as./km²
 
 www.diest.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Diest on kaupunki Belgiassa Flanderin Brabantin provinssissa. Maan pääkaupunkiin Brysseliin on matkaa noin 60 kilometriä. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2011 alussa 23 150.
Diestin tunnetuin nähtävyys on vuosina 1417–1534 hiekkakivestä rakennettu Pyhän Sulpiciuksen kirkko. Kirkkoon on haudattu Vilhelm I Oranialaisen poika Philip Oranialainen, joka kuului kaupunkia vuosina 1499–1795 hallinneeseen Nassaun ruhtinassukuun. Nassaun sukuun liittyvää esineistöä on nähtävillä Diestin kaupunginmuseossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diest Wikimedia Commonsissa
Flanderin Brabantin provinssin kunnat
Dianna Agronin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Dianna Agron vuonna 2017
Julkaisut
| ↙Musiikkivideot | 3 |  |
| ↙Soundtrackit | 11 |  |
Tämä on Dianna Agronin diskografia.
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Artisti | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | ”Just Another Girl” | The Killers | Brandon Flowers |
| 2014 | ”I’m Not the Only One” | Sam Smith | vaimo |
| 2014 | ”Imagine” | useita laulajia (Unicefin kampanja) |  |
Soundtrackit

Glee: The Music, Volume 1 (2009)
Glee: The Music, Volume 2 (2009)
Glee: The Music, The Christmas Album (2010)
Glee: The Music, Volume 4 (2010)
Glee: The Music, Volume 5 (2011)
Glee: The Music, Volume 6 (2011)
Glee: The 3D Concert Movie (2011)
Glee: The Music, The Christmas Album Volume 2 (2011)
Glee: The Music, Volume 7 (2011)
Glee: The Music, The Graduation Album (2012)
Glee: The Music, Season 4, Volume 1 (2012)
Daron Malakian

| Daron Malakian |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1975 (ikä 49)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, kitaristi
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  Vaihtoehtorock Experimental rock Hard rock Alternative metal Heavy metal Nu metal Hardcore punk
Soittimet:  laulu, kitara, basso, kosketinsoittimet
Yhtyeet:  System of a Down Scars on Broadway
Levy-yhtiöt:  American Recordings Columbia Records eatURmusic Interscope Records
Aiheesta muualla
systemofadown.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Daron Vartan Malakian (s. 18. heinäkuuta 1975 Hollywood, Kalifornia) on alternative metal -yhtye System of a Downin kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2006 lähtien, ja tällä hetkellämilloin? hän on perustamansa Scars on Broadway -nimisen yhtyeen laulaja/kitaristi ja lauluntekijä.
Nuoruus

Daron syntyi heinäkuun 18. päivänä vuonna 1975 Vartan ja Zepur Malakianille Hollywoodissa, Los Angelesissa. Hänen vanhempansa olivat vuotta aiemmin muuttaneet pakoon kotimaansa Irakin levottomuuksia. Daron oli perheen ainut lapsi, ja hän on ainut System of a Downin jäsen, joka on syntynyt Yhdysvaltojen rajojen sisäpuolella. Hänen lapsuudessaan taide oli aina läsnä, sillä hänen isänsä, Vartan Malakian, oli tuottelias taidemaalari ja äiti kuvanveistäjä. Perhe kävi usein museoissa ja taidenäyttelyissä. Malakianit eivät olleet varakkaita, ja Daronin ensimmäiset kolmetoista ikävuotta perhe asui yhden makuuhuoneen asunnossa Hollywoodin 'slummikortteleissa'. Viimein he kuitenkin saivat säästettyä rahaa ostaakseen talon, jossa Daron sai ensimmäistä kertaa oman huoneen. Koska Daron oli ainoa lapsi ja perhe asui pienessä asunnossa, hän vietti lapsuutensa omiin mietteisiinsä vajonneena. Daron on kertonut että hänen lapsuudenystävänsä olivat hänen kaksi serkkuaan, mutta hän oli silti yksinäinen. "Minulla oli kyllä leluja, mutta olin aika yksinäinen." Tästä syystä Daron onkin tottunut säveltämään omissa oloissaan.
Daron ryhtyi levykeräilijäksi jo neljävuotiaana, jolloin hän rupesi ihailemaan KISSin naamiosankareita. Hän kiinnostui metallimusiikista kuunneltuaan serkkunsa KISS-äänitettä. Daron ihastui yhtyeeseen ja halusi itsekin ruveta samanlaiseksi rocktähdeksi. Daron halusi ruveta soittamaan rumpuja, mutta hänen vanhempansa kieltäytyivät ja ostivat hänelle kitaran, koska rumpuja ei saatu säädettyä hiljaiseksi. Musiikki oli Daronin ensirakkaus, mutta hänen täytyi hankkia itselleen koulutus. Musiikkimaailman mielikuvituksellisen säihkeen lumoamalle Daronille koulu ei kuitenkaan maistunut, ja luova poika reagoi usein kapinoimalla.
Daronin ollessa 11-vuotias perhe muutti Glendaleen, jossa Daron kävi Rooseveltin ala-astetta, sitten Rose ja Alex Pilibosin yksityiskoulua ja sen jälkeen Glendalen high schoolia. Daron teki koulussa kaikkea muuta kuin opiskeli. Hän lintsasi paljon tunneilta, ja jos hän joskus oli tunneilla, hän ei jaksanut kuunnella, mitä opettaja puhui.
Murrosikä ja metallimusiikki olivat sen verran rankka yhdistelmä, että Daronin koulunkäynti alkoi kärsiä. Luokkakaverit kuuntelivat vapaa-ajalla MC Hammerin hittejä, mutta 15-vuotias Daron ei ollut kiinnostunut listapopista eikä paljon muustakaan ja jätti väliin esimerkiksi koulun valmistujaisjuhlat.
System of a Down

Malakian tapasi Serj Tankianin jo kouluaikoina, mutta heidän kahdeksan vuoden ikäeron takia he tapasivat uudelleen vasta vuonna 1992, kun Serj ja hän työskentelivät eri projekteissa samassa levytysstudioissa. Parivaljakko muodosti yhtyeen nimeltä Soil. Bändin manageriksi hommattiin Shavo Odadjian, joka päätyi lopulta rytmikitaristiksi. Soil hajosi vuonna 1994, mutta kolmikko Malakian, Tankian ja Odadjian jatkoivat yhdessä ja perustivat pian uuden bändin nimeltä Victims of a Down, jonka nimi vaihdettiin pian tutumpaan muotoon System of a Down. Syynä tähän oli halu päästä levykaupassa lähelle Slayeria. Odadjian vaihtoi pian bassoon ja rumpaliksi hän ja Malakian pyysivät Ontronik Khachaturianin, jonka kanssa he olivat soittaneest Snowblind-nimisessä yhtyeessä. Khachaturian vaihtui vuonna 1997 John Dolmayaniin, joka soittaa yhtyeessä vielä nykyäänkin. SOAD julkaisi omaa nimeänsä kantavan esikoisalbuminsa vuonna 1998, mutta kansainvälisen läpimurtonsa yhtye teki vuoden 2001 albumilla Toxicity. Sitä seurasivat vuoden 2003 Steal This Album!, vuonna 2005 usein Toxicityakin arvostetumpi Mezmerize, sekä vuonna 2006 Hypnotize, jonka jälkeen yhtye vetäytyi tauolle.
System of a Downin alkuaikoina kaikkien yhtyeen jäsenten kasvot oli maalattu, niin myös Daronin. Malakianilla oli myös lyhyet hiukset, jotka olivat usein pompulalla pään päällä, joskus jopa pinkkeinä.
Malakian on kirjoittanut suuren osan System of a Downin kappaleista ja laulaa itse monissa kappaleissa. Yhtyeen studioalbumeilla on julkaistu vain neljä sellaista kappaletta, joita Malakian ei ole ollut tekemässä. Malakian sanoo (11/2006 Suosikin) Slayer-jutussa, että kaksi hänen kaikkien aikojen suosikkiaan ovat Slayer ja Beatles. Daron on kertonut, että hänellä on tonneittain materiaalia soololevyä varten ja aikoo tehdä jotain omaa kuten yhtyetoverinsa, laulaja Serj Tankian. Daron on parhaillaan toisen Scars on Broadway -sooloalbumin kimpussa. Hän kuitenkin korostaa, että System of a Down ei ole hajoamassa. Nykyään hän asuu Glendalessa Kaliforniassa.
System of a down julkaisi uuden kappaleen vuonna 2020, ja palaa tekemään soittokeikkoja.
System of a Down
| --- | --- |
Studioalbumit:   System of a Down  Toxicity  Steal This Album!  Mezmerize  Hypnotize 
EP:t:   Sugar E.P.  Limited Edition Tour CD  Lonely Day
Dead or Alive 5

| Dead or Alive 5 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Team Ninja
Julkaisija:  Tecmo
Jakelija:  PlayStation Now
Ohjaaja:  Yohei Shimbori
Pelisarja:  Dead or Alive
Julkaistu:  syyskuu 2012, syyskuu 2013 (Ultimate), helmikuu 2015 (Last Round)
Lajityyppi:  taistelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16 
Alusta:  kolikkopeli (Ultimate), PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation Vita (DOA5+), Windows, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  PlayStation Network, Steam, Xbox Live
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Dead or Alive 5 (DOA5) on PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle julkaistu taistelupeli ja osa Dead or Alive -pelisarjaa. Pelin kehitti Team Ninja ja julkaisi Tecmo. DOA5 on myös ensimmäinen PlayStation-tuoteperheelle julkaistu sarjan taistelupeli sitten Dead or Alive 2:n, noin 12 vuoden tauon jälkeen.
Pelaaminen

Kuten sarjan muutkin osat, DOA5 on nopeatempoinen taistelupeli. Pelin alkuperäinen versio sisältää 24 pelattavaa hahmoa, joista osa on vierailevia hahmoja Segan Virtua Fighter-pelisarjasta. Ottelut voidaan käydä yksi yhtä vastaan tai tag-otteluina joissa kahden hahmon joukkueet taistelevat toisiaan vastaan. Peli sisältää tarinatilan, useita yksinpelimuotoja ja taistelut PlayStation Networkin tai Xbox Liven kautta internetissä.
Julkaisut > Dead or Alive 5 Plus

Dead or Alive 5 Plus on PlayStation Vitalle julkaistu versio.
Julkaisut > Dead or Alive 5 Ultimate

Syyskuussa 2013 pelistä julkaistiin päivitetty Ultimate-versio Xbox 360:lle, PS3:lle ja kolikkopelinä. Tämä versio lisää peliin uusia ominaisuuksia ja viisi hahmoa: Rachel, Jacky, Leon, Ein ja Momiji. Rachel ja Momiji ovat alun perin Ninja Gaiden -pelisarjasta ja tekevät ensiesiintymisensä Dead or Alive -sarjassa. Lisäksi peliin on julkaistu kolme maksullista DLC-hahmoa, Marie Rose, Phase 4 ja Nyotengu.
Julkaisut > Dead or Alive 5 Ultimate > Dead or Alive 5 Ultimate: Core Fighters

Core Fighters on rajoitettu versio Dead or Alive 5: Ultimaten kokoversiosta, ja se on julkaistu ainoastaan PlayStation Storessa. Pelin voi ladata ilmaiseksi ja se käyttää free-to-play -toimintamallia. Core Fighters on käytännössä sama peli kuin DOA5U:n kokoversio, mutta osia pelistä on lukittu. Tarinatila sekä suurin osa hahmoista on suljettuna, mutta voidaan avata mikromaksuilla. Ilmaisversio sisältää neljä pelattavaa hahmoa: Kasumi, Ryu Hayabusa, Ayane ja Hayate.
Julkaisut > Dead or Alive 5: Last Round

Last Round on toinen päivitys Dead or Alive 5-sarjaan. Last Round on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Se sisältää kaksi uutta hahmoa, Honoka ja Raidou.
Peliin on myöhemmin lisätty ladattavana lisäosana (DLC) Naotora Ii sekä Mai Shiranui The King of Fighters -sarjasta.
Aiheesta muualla

Dead or Alive 5 MobyGamesissa (englanniksi)
Dead or Alive 5 Plus MobyGamesissa (englanniksi)
Dead or Alive 5: Ultimate MobyGamesissa (englanniksi)
Dead or Alive 5: Last Round MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut
Doug Peden

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
James Douglas ”Doug” Peden (18. huhtikuuta 1916 Victoria, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 11. huhtikuuta 2005 Victoria) oli kanadalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Useassa urheilulajissa menestynyt Peden voitti Kanadan maajoukkueessa olympiahopeaa Berliinissä 1936.
Crank 2: High Voltage

| Crank 2: High Voltage> Crank: High Voltage |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:   Mark Neveldine  Brian Taylor 
Käsikirjoittaja:   Mark Neveldine  Brian Taylor 
Tuottaja:   Michael Davis  Tom Rosenberg  Michael Ohoven  Gary Lucchesi  David Rubin  Skip Williamson  Richard S. Wright 
Säveltäjä:  Mike Patton
Kuvaaja:  Brandon Trost
Leikkaaja:  Fernando Villena
Pääosat:   Jason Statham  Amy Smart  Clifton Collins, Jr.  Efren Ramirez  Geri Halliwell  Dwight Yoakam  Bai Ling  Reno Wilson  David Carradine 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lakeshore Entertainment @radical.media
Levittäjä:  Lions Gate Films
Ensi-ilta:   15. huhtikuuta 2009  17. huhtikuuta 2009
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 $
Tuotto:  34 560 577 $
Edeltäjä:  Crank
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Crank 2: High Voltage on yhdysvaltalainen Crank-toimintaelokuvan jatko-osa, jonka pääosissa näyttelevät Jason Statham ja Amy Smart. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. huhtikuuta 2009. Elokuvan tuotti Lions Gate Films ja sen ohjasi sekä käsikirjoitti Mark Neveldine ja Brian Taylor. Elokuva tuotti viikossa 13 miljoonaa dollaria ja sen budjetti on 12,5 miljoonaa dollaria.
Juoni

Elokuva jatkuu suoraan siitä, mihin edellinen jäi. Alussa Chev Chelioksen (Jason Statham) oma sydän poistetaan ja korvataan keinotekoisella, sähkötoimisella sydämellä. Elokuvalla on vahvasti samoja piirteitä edeltäjäänsä verrattuna, mutta tällä kertaa Chev tarvitsee adrenaliinin sijasta sähköä pysyäkseen hengissä. Näin Chev joutuu aloittamaan epätoivoiselta tuntuvan jahdin sydämensä takaisin saamiseksi.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Statham  | … |  Chev Chelios   |
|  Amy Smart  | … |  Eve Lydon   |
|  Efren Ramirez  | … |  Venus   |
|  Dwight Yoakam  | … |  Doc Miles   |
|  Reno Wilson  | … |  Orlando   |
|  Clifton Collins, Jr.  | … |  El Huron   |
|  Bai Ling  | … |  Ria   |
|  Geri Halliwell  | … |  Karen Chelios   |
|  Nick Manning  | … |  pornotähti   |
|  David Carradine  | … |  Poon Dong   |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto (englanniksi)
Dennis Siver

| Dennis Siver |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1979 (ikä 45) Omsk, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Saksa  Venäjä
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Menace
Aktiivisena:  2004–
Pituus:  170 cm
Paino:  66 kg
Painoluokka:  kevytsarja (2006–2011) välisarja (2007) höyhensarja (2012–)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  taekwondo, potkunyrkkeily, brasilialainen jujutsu, sambo, nyrkkeily
Tilastot
Ottelut:  35
Voitot:  23
– tyrmäyksellä:  5
– luovutuksella:  9
– päätöksellä:  9
Tappiot:  11
– tyrmäyksellä:  3
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  3
Aiheesta muualla
www.dennis-siver.com
Dennis D. Siver (s. 13. tammikuuta 1979 Omsk, Neuvostoliitto) on saksalainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2007 lähtien. Ennen vapaaottelua Siver voitti potkunyrkkeilyssä Saksan amatöörien mestaruuden.
Alkuvuodet

Siver syntyi Neuvostoliitossa venäläisperheeseen, joka oli saksalaislähtöinen. Siver aloitti kamppailulajien harjoittelemisen 15-vuotiaana, jolloin hän harjoitteli taekwondoa, samboa ja judoa. Kaksi vuotta myöhemmin Siver muutti Saksaan 17-vuotiaana. Siver jatkoi kamppailulajien harjoittelemista, kuten taekwondoa ja potkunyrkkeilyä. Sittemmin vuonna 1997 Siver voitti WAKO:n järjestämän amatöörien potkunyrkkeilyn Saksan mestaruuden.
Alkuvuodet > Vapaaottelu

Vapaaottelemisen pariin Siver päätyi 2000-luvun alussa. Hän otteli aluksi Saksassa ja voitti ensimmäisessä ottelussaan Kordian Szukalan ensimmäisessä erässä 17 sekunnissa. Sittemmin Siver voitti yhteensä viisi ottelua, kunnes kärsi ensimmäisen tappionsa Ruotsissa Fabricio Nascimentolle.
Alkuvuodet > Vapaaottelu > UFC

Siver otteli ensimmäisen kerran UFC:ssä UFC 70 -tapahtumassa huhtikuussa 2007 Jess Liaudinia vastaan. Siver kuitenkin hävisi ottelun ensimmäisessä erässä luovutuksella. Hän päätti siirtyä painoluokkaa alemmaksi kevytsarjaan ja otteli UFC 75 -tapahtumassa Naoyuki Kotania vastaan. Siver voitti ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä. Seuraavat kaksi ottelua meni Siverin osalta heikosti hävittyään molemmat ottelunsa. Gray Maynardia vastaan hävityssä ottelussa hän sai kuitenkin illan ottelu maininnan. Siver otteli välissä Saksassa, TFS: Mix Fight Gala VII -tapahtumassa, jossa hän voitti Chas Jacquier luovutuksella. Sittemmin Siver voitti seuraavat kolme ottelua UFC:ssä, ja sai illan tyrmäys maininnan Nate Mohria ja Paul Kellya vastaan. Siver kuitenkin hävisi seuraavan ottelunsa päätöksellä Ross Pearsonille. Ottelu sai illan ottelu maininnan, joka oli Siverille uran toinen UFC:ssä. Siver jatkoi sittemmin voittoputkeaan voitettuaan neljä ottelua peräkkäin ja sai illan luovutus maininnan Andre Winneriä vastaan UFC 122 -tapahtumassa.
Saavutukset > Potkunyrkkeily

WAKO:n Saksan amatöörimestari: 1997
Saavutukset > Vapaaottelu

UFC
Illan tyrmäys (kaksi kertaa)
Illan luovutus (kerran)
Illan ottelu (kaksi kertaa)
Doug Risebrough

Douglas John Risebrough (s. 29. tammikuuta 1954 Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkopelaaja, valmentaja ja manageri NHL:ssä. Hän pelasi NHL:ssä Montreal Canadiensissa ja Calgary Flamesissa.
2010-luvulla Risebrough on työskennellyt New York Rangersin kykyjenetsijänä.
Dongfang meiren

Dongfang meiren -lehtiä
Dongfang meiren (kiin.: 東方美人; pinyin: dōngfāng měirén; kirjaimellisesti: 'Idän kaunotar') on taiwanilainen oolong-tee.
Kertoman mukaan teelaatu sai alkunsa 1930-luvulla, kun teenviljelijä palasi pellolleen matkalta palattuaan ja huomasi, että tuholaiset olivat syöneet suurimman osan teestä. Tästä huolimatta viljelijä päätti korjata sadon ja huomasi, että teen aromi oli poikkeuksellisen hyvä. Paikallinen kauppias ihastui myös teehen ja tarjoutui maksamaan siitä tuplahinnan.
Teellä on useita nimiä. Tarinan mukaan kun teen keksinyt viljelijä kertoi myöhemmin muille kyläläisille saaneensa tuplahinnan teestä, nämä pitivät kertomusta kerskailuna, minkä vuoksi teestä käytetään hakka-kiinaksi nimeä 椪風茶 (phong-fûng chhà, kirjaimellisesti: 'kerskailutee'). Muita nimiä ovat valkokärkinen oolong ja samppanja-oolong.
Dongfang meiren -teetä valmistetaan hieman eri tavalla kuin muita oolong-laatuja: ensinnäkin veden lämpötila on selkeästi viileämpi (80–85 °C) ja toiseksi lehtiä haudutetaan pidempään. Muiden oolong-teelaatujen tavoin lehtiä voidaan käyttää uudelleen useampaan kertaan.
Dongfang

| Dongfang (kiin>  东方, Dōngfāng) |
| --- | --- |

 Dongfangin sijainti Hainanin maakunnassa.
 Koordinaatit: 19°6′0″N, 108°39′0″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Hainan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 272 km²
Väkiluku (2020):  444 458
 – Väestötiheys:  196 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  572600
Suuntanumero(t):  0898
Rekisterikilpi:  琼D
 
 www.dongfang.hainan.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dongfang (yksink.: 东方; perint.: 東方; pinyin: Dōngfāng; Pe̍h-ōe-jī: Tang-hong) on piirikuntatason kaupunki Etelä-Kiinan Hainanin maakunnan länsiosassa. Sen väkiluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 444 458, ja sen pinta-ala on 2272 km2.
Dongfang on jaettu kymmeneen kuntatason alueeseen, joista kahdeksan on suurkuntia ja kaksi on maalaiskuntia:
Suurkunnat:
Basuo (八所镇)
Donghe (东河镇)
Datian (大田镇)
Gancheng (感城镇)
Banqiao (板桥镇)
Sanjia (三家镇)
Sigeng (四更镇)
Xinlong (新龙镇)
Maalaiskunnat:
Tian’an (天安乡)
Jiangbian (江边乡)
Devastating Return

| Devastating Return Witheria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : SoundSpiral Studios, Kouvola
 Julkaistu: 30. toukokuuta 2014
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 41.55
 Levy-yhtiö: Violent Journey Records
Witherian muut julkaisut
| Vanishing Order 2011 | Devastating Return 2014 | Infinite Recollection 2017 |
Devastating Return on Witherian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2014.
Kappaleet

Mind Compressor – 3.51
Passenger of Thought – 6.11
Burnt to Ashes – 5.28
Raft of Desolation – 5.42
Some Wounds Will Not Heal – 3.04
Thrown Down the Well – 4.15
Toxic and Aggressive Growth – 3.46
Back on Earth – 9.38
Kokoonpano

Tuberculosis – laulu
Markus Taipale – kitara
Lappis – kitara
Max Pekkonen – bassokitara
Rob Diver – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Aiheesta muualla

Devastating Return Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Devastating Return Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dana Antal

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | Jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2004 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | USA 2001 | jääkiekko |  |
Dana Antal (s. 19. huhtikuuta 1977 Saskatoon) on kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kanadan kultaa voittaneessa joukkueessa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 ja MM-kisoissa 2001 ja 2004.
Damn Yankees

| Damn Yankees |
| --- | --- |

Tiedot
Tyylilaji:  hard rock
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Tommy Shaw, laulu (kitara (1989–1996, 1998-2001))  Ted Nugent, kitara (1989–1996, 1998-2001)   Jack Blades, bassokitara (1989–1996, 1998-2001)   Michael Cartellone, rummut (1989–1996, 1998-2001)  
Levy-yhtiö:  Warner Bros  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Damn Yankees on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1989.