stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tython

Tython on fiktiivinen planeetta Tähtien sodan Expanded Universessä. Kerrotaan että voima havaittiin ensimmäisen kerran Tythonilla, jossa ensimmäiset jeditkin syntyivät.
Tämän maailman kirkkaimmat ja parhaat filosofit, papit, tutkijat ja soturit kokoontuivat 36453 eYt keskustelemaan löydöistään mukana arvoituksellinen, mystinen Ashla (voiman valoisa puoli). Toisinajattelijat, jotka käyttivät Bogania (voiman pimeä puoli) lopulta synnyttivät noin 25793 eYt, kipinät Voima sotiin Tythonilla. Tuhkasta näiden sotien nousi varhain Jedi.
Aluksi jedi uskoi, että voimaa pystyisi käyttämään vain tythonilla, vaikka tämä myöhemmin toisin todistetaan Kun ennakoiva ryhmä lähti Tythonista muihin maailmoihin, tullakseen jediritareiksi. Jedi päätti perustaa tythoniin filosofia koulun, jossa määritellään valoisa puoli ja pimeä puoli voimasta (vastaava, kun antiikin Ashla ja Bogan), elävä voima ja yhdentymisvoimana.
Tythonin sijainti oli kadotettu jossain vaiheessa, mutta myöhemmin se löydettiin uudelleen Suuren Galaksisen sodan alkupuolella Jedi Satele Shanin johdosta. Coruscanttin hyökkäyksen jälkeen vuonna 3653 eYt, jedien ensisijainen asuinpaikka oli Tythonin jeditemppeli. Siellä heidän tehtäväksi tuli uudelleenrakentaa Jedien-Sääty huolimatta kohtaamistaan ongelmista paikallisten twi'lek pyhiinvaeltaja siirtomaan kannsa ja salaperäisen vaikutuksen, joka oli peräisin itse maailmasta. Ryhmä Marauders, tunnetaan tunnetaan myös  FleshRaiders, alkoivat hyökätä tythonin asukkaiden kimppuun. Tythonin asukkaat pyysivät apua Jedeiltä voidakseen kostaa Raidersseille, mutta jedineuvosto kieltäytyi sekaantumasta paikallisten asioihin.
Tuula Rantanen

| Tuula Rantanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. elokuuta 1945 (ikä 79) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Seura:  
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
1959–1967 1968–1969, 1971–1974 1970, 1975–1978 1979:  Pallo-Toverit TMP Puna-Mustat Roihuvuoren Roihu
Tuula Anneli Rantanen (s. 4. elokuuta 1945 Turku) on kaikkien aikojen menestyksekkäin suomalainen naispesäpalloilija.
Rantanen aloitti sarjatasolla pelaamisen Helsingin Pallo-Toverien tyttöjoukkueessa. PT:n edustusjoukkueeseen hän kuului 1959–1967, jonka jälkeen hän siirtyi Työväen Maila-Poikiin käyden välillä 1970 Puna-Mustissa.
Rantanen on voittanut kaikkiaan 12 Suomen mestaruutta: 1959, 1963, 1964, 1965, 1966 Helsingin Pallo-Tovereissa; 1968, 1969, 1971, 1973 Työväen Maila-Pojissa; 1970, 1975, 1976 Puna-Mustissa. Hän oli 12 kesänä peräkkäin SM-sarjan paras lyöjä (1964–1975), oli paras etenijä 1967, 1968, 1970, 1972 ja 1973 sekä pelasi 16 Itä–Länsi-ottelua. Rantanen valittiin vuoden parhaaksi pesäpalloilijaksi kuudesti vuosina 1965–1968 ja 1971–1972.
Pesäpallon ohessa Rantanen pelasi koripalloa Karhun Pojissa ja pelasi myös neljä koripallon maaottelua.
Rantanen on Pesäpalloliiton kunniajäsen ja mukana jääkiekkojoukkue Jokereiden toiminnassa vuodesta 1967. Hänelle on myönnetty Pro Urheilu kunniamerkki vuonna 2004 sekä Jääkiekkoliiton hopeinen ansiomerkki vuonna 2007.
Saavutukset

16 Itä-Länsi-ottelua: 1961-1976
Vuoden pesäpalloilija (6): 1965, 1966, 1967, 1968, 1971, 1972
Pesäpallon lyöjäkuningatar (12): 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975
Pesäpallon etenijäkuningatar (5): 1967, 1968, 1970, 1972, 1973
Tule takaisin, Jimmy Dean

| Tule takaisin, Jimmy Dean> Come Back to the 5 & Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Altman
Käsikirjoittaja:  Ed Graczyk
Perustuu:  Ed Graczykin näytelmään
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mark Goodson Viacom
Levittäjä:  Cinecom Pictures
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tule takaisin, Jimmy Dean (Come Back to the 5 & Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean) on Robert Altmanin ohjaama draamakomedia vuodelta 1982. Elokuva perustuu Ed Graczykin näytelmään, josta kirjailija itse sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Pääosia näyttelevät Sandy Dennis, Cher, Karen Black, Sudie Bond, Kathy Bates ja Marta Heflin.
Elokuva on esitetty Suomessa Yle TV2 -kanavalla joulukuussa 1985 ja syyskuussa 1998.
Juoni

Ryhmä naisia, entisiä James Dean -ihailijakerhon jäseniä, kokoontuu vuonna 1975 Texasin pikkukaupungin Woolworth-myymälään juhlistamaan idolinsa kuoleman 20-vuotispäivää ja muistelemaan Deanin viimeiseksi jääneen elokuvan Jättiläinen kuvauksia lähiseudulla.
Vastaanotto

Cher sai elokuvasta Golden Globe -ehdokkuuden.
Tunisian alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Tunisian alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Tunisian jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Tunisiaa kansainvälisissä jalkapallon alle 20-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Tunisia selvisi ensimmäisen kerran alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin vuonna 1977. Tunisian paras saavutus on vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden Arabian mestaruus.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1977 - Ensimmäinen kierros
1979–1983 - Ei selviytynyt karsinnoista
1985 - Ensimmäinen kierros
1987–1989 - Ei selviytynyt karsinnoista
1991–2019 - Ei osallistunut
2021 - Peruutettu johtuen Koronaviruspandemia 2019–
2023 - Ensimmäinen kierros
Arvokisat > Arabian mestaruuskilpailut

2011 - Ei osallistunut
2012 - Mestaruus
2020 - Toinen
2021 - Neljäs
2022 - Viides
Aiheesta muualla

Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkue Goalzz sivustolla (englanniksi)
Turvakalvo

Turvakalvo on ikkunan lasiin asennettava suojakalvo, joka tekee tavallisesta lasista huomattavasti kestävämmän ja elastisemman. Turvakalvo estää lasin hajoamisen vaarallisiksi irrallisiksi ja lentäviksi kappaleiksi, jos lasiin kohdistuu voimakas isku tai paine. Lasi menee säröille, mutta se pysyy kiinni raameissaan.
Läpinäkyvä turvakalvo antaa ihmisille ja omaisuudelle lisää suojaa vahinkojen, ilkivallan ja murtojen varalta. Turvakalvo estää tai ainakin vaikeuttaa murtautumista ikkunan kautta, vaikka sen kestävyys ei olekaan tehdasvalmisteisen, luodinkestävän panssarilasin tasoa. Maailmalla turvakalvojen käyttöön motivoivat myös maanjäristykset, hirmumyrskyt ja pommi-iskut.
Turvakalvoja asennetaan tyypillisesti esimerkiksi liikkeiden ja myymälöiden näyteikkunoihin, toimistojen ja julkisten tilojen ikkunoihin, museoihin, sairaaloihin kouluihin ja päiväkoteihin. Ikkunoiden lisäksi turvakalvoilla suojataan myös muita lasisia tai lasitettuja pintoja, joissa on onnettomuusriski tai sirpalevaara, esimerkiksi lasisia ovia ja liukuovia sekä lasiseiniä.  Kalvoja asennetaan myös autoihin ja muihin ajoneuvoihin.
Turvakalvojen ominaisuuksia

Erityyppiset turvakalvot jaotellaan usein niiden ominaisuuksien pohjalta sirpalekalvoihin ja murtosuojakalvoihin. Finanssialan Keskusliitto määrittelee ja listaa turvakalvotuotteet, jotka täyttävät murtosuojeluvaatimukset standardin SFS-EN 356 mukaisen testauksen ja sertifioinnin perusteella.
Turvakalvo valmistetaan yleensä polyesteristä. Kalvot voivat olla kirkkaita tai sävytettyjä. Niiden paksuus vaihtelee noin 0,1 millimetristä aina 0,42 millimetriin asti.
Historia

Toisen maailmansodan aikana Euroopassa ikkunoihin kiinnitettiin muoveja ja teippejä, jotka suojasivat lentävien lasinsirpaleiden vaaroilta pommituksissa. Myöhemmin turvakalvot alkoivat hyödyntää samaa turvallisuusominaisuutta.
Varsinaisten turvakalvojen katsotaan syntyneen Englannissa 1970-luvun alussa. Tuolloin terroristien pommitukset olivat yleisiä Iso-Britaniassa ja muuallakin Euroopassa. Brittihallinto halusi kehittää turvakalvoja, jotta kansalaisia voisi suojata räjähdyksissä lentäviltä lasinsirpaleilta.  Yhdysvalloissa terrorismia ei tuolloin juuri esiintynyt, mikä hillitsi kiinnostusta turvakalvoille aina 1980-luvun lopulle asti. Turvakalvojen suosio alkoi kasvaa, kun ne nähtiin rikollisuuden ja vahinkojen lisäksi hyvänä ratkaisuna muun muassa hirmumyrskyjen aiheuttamien vahinkojen ehkäisyyn. Viime vuosikymmeninä turvakalvot ovat levinneet yleiseen käyttöön ympäri maailmaa.
Aiheesta muualla

Turvakalvoista IWFA:n (International Window Film Assosiation) sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Artikkeli turvakalvoista Safetyset Oy:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tornilampi

| Tornilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°37′12″N, 25°08′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Kangastakuseen 
Järvinumero:  14.224.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,2 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  0,846 km  
Pinta-ala:  3,215 ha  
Saaria:  1 
 fiTornilampi 
Tornilampi eli Saarikonlammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi pieni saari, joka sijaitsee lammen keskiosassa. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä ja rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Lampi on autio, mutta sen pohjoispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,2 metriä mpy. Siihen laskee yksi oja, joka tulee lammen pohjoispuolisesta Nihtilammista ja sitä ympäröivältä suolta. Lammen laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja laskee 200 metrin päässä Kangastakuseen. Laskuojan pudotus on 26,1 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampea ei ollut merkitty. Vuoden 1966 peruskartassa lammen nimenä oli Saarikonlammi, mutta vuoden 1986 peruskartassa nimenä oli Tornilampi.
Turvakriittinen järjestelmä

Turvakriittinen järjestelmä (engl. safety-critical system, life-critical system) on järjestelmä, jonka toiminta- tai suunnitteluvirhe voi johtaa henkilövaaraan. Koneturvallisuus (safety) eroaa määritelmällisesti muunlaisesta turvatekniikasta (security) ja vaatimukset näiden toteuttamiselle eroavat.
Järjestelmä voi koostua sekä laitteistosta (hardware) että ohjelmistosta (software). Sulautetut järjestelmät ja teollisuusautomaatio ovat usein osana tämänlaista järjestelmää.
Järjestelmän on havaittava myös itsensä toimintaan vaikuttavat vikatilanteet kuten sensorit ja anturit jotka antavat virheellistä signaalia tai ei lainkaan (ks. nolla-aktiivinen).
Vikapuuanalyysin mallikaavio
Riskien arviointi on olennainen osa järjestelmän suunnittelua. Koneen vikaantumista voidaan arvioida vikapuuanalyysin avulla.
Järjestelmä voi olla vikaturvallinen tai vikasietoinen järjestelmän luokittelun mukaan. Esimerkkejä ovat sydän-keuhkokone, Fly-by-wire järjestelmä ja lukkiutumattomat jarrut (ABS).
Vaatimustasot

IEC:n turvavaatimustasot (engl. Safety integrity level) (SIL) ovat neliportainen asteikko yhdestä neljään, jossa SIL 4 on korkein ja vaativin taso. Tason nousu vaatii riskien vähentämisen moninkertaistamista.
Standardit

Standardeja turvakriittisen järjestelmän suunnitteluun ja toteutukseen:
DO-178B, DO-178C, ilmailu
ISO 26262, autoteollisuus
IEC 61508, kattomäärittely useille aloille ja kohteille
IEC 61513, ydinvoima
IEC 62304, lääketiede
IEC 62061, kone- ja laitteisto
IEC 62279, rautatieliikenne
Testaaminen

Järjestelmän testaaminen on olennainen osa järjestelmän kehitystä. IEC 61508 -standardin mukaan ohjelmistolle on tehtävä yksikkötestaaminen (engl. unit testing).
DO-178B vaatii formaalia todistetta ohjelmakoodin oikeellisuudesta ja kaikkien syötteiden ja tilojen huomioimisesta toteutuksen toiminnassa (ks. DO-333). Myös laiteohjelma (engl. firmware) on huomioitava kehityksessä ja testaamisessa.
Tölbyn baptistiseurakunta

| Tölbyn baptistiseurakunta> Tölby baptistförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Baptismi
Perustettu:  31. toukokuuta 1885
Lakkautettu:  1925
Pääkirkko:  Tölby, Mustasaari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tölbyn baptistiseurakunta (ruots. Tölby baptistförsamling) oli vuosina 1885–1925 Mustasaaren Tölbyssä toiminut baptistiseurakunta. Seurakunnassa koettin suuri herätys talvella 1895. 1910-luvulla seurakunnan toiminta vähitellen hiipui ja vuonna 1925 se purettiin.
Historia

Tölbyn baptistiseurakunta sai alkunsa saarnaaja Johan Liljestrandin palatessa Ruotsista kotiseudulleen ja aloittaessaan kylissä saarnaamisen. Ensimmäinen saarnatilaisuus järjestettiin 25. toukokuuta 1879 maanviljelijä Gustaf Påfsin luona Tölbyssä. Liljestrandin saarnat vetosivat yleisöön ja hän piti useita tilaisuuksia Tölbyssä ja Vikbyssä. Heinäkuussa Liljestrand kävi Ruotsissa palaten takaisin Tölbyyn saman vuoden syksyllä. Ensimmäiset kastetilaisuudet järjestettiin kesällä 1881 Vaasassa. Helmikuussa 1881 Petolahden Erik Jansson työskenteli Tölbyssä hyvällä menestyksellä.
Tölbyn baptistiseurakunta perustettiin 31. toukokuuta 1885. Samana vuonna seurakunta rakensi rukoushuoneen, joka vihittiin käyttöön 31. lokakuuta 1885. Tölbyn baptistiseurakunta sai paljon kannattajia, mutta koki myös vainoa. Eräs sulvalainen häiriköi usein kokouksia niin, että tämä lopulta tuomittiin kahdeksan päivän vankeuteen. Pääsiäisyönä 1889 seurakunnan rukoushuoneen ikkunat rikottiin, mikä kävi kalliiksi pienelle seurakunnalle.
Tölbyssä syttyi suuri herätys talvella 1895. Saarnaajat J. Ahlberg ja I. S. Sundell järjestivät kokouksia joka ilta tammikuun lopusta maaliskuun puoliväliin saakka. Sunnuntaisin Tölbyssä järjestettiin peräti kolme kokousta, joihin osallistui runsaasti väkeä. Monet osallistujista kastettiin. Vuoteen 1915 mennessä seurakunnalla oli 94 jäsentä, joista 70 oli kastettu seurakuntaan.
Vuosina 1904–1910 seurakunnan toiminta oli vähentynyt eikä seurakunnalla ollut aktiivista toimintaa. Kesällä 1910 vaasalaiset saarnaajat Johan Erik Söderman ja Johan Gästrin aloittivat uudelleen saarnatilaisuudet rukoushuoneella ja säännölliset tilaisuudet käynnistyivät jälleen. Pietarsaarelainen rouva Sofia Hagman asutti rukoushuonetta ja järjesti säännöllisesti tapaamisia nuorille ja vanhuksille. Vuonna 1912 pastori J. E. Söderman valittiin seurakunnan johtajaksi. Södermanin muuton jälkeen 1916 seurakunnan toiminta hiipui ja se lakkautettiin 1925.
Turvalan uunilla ja muita lauluja

| Turvalan uunilla ja muita lauluja Jimmy Träskelin & Sampo Korva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 11. heinäkuuta 2016
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Jimmy Träskelin & Sampo Korva
 Tyylilaji: kansanmusiikki, folk
 Levy-yhtiö: omakustanne
Jimmy Träskelinin muut julkaisut
| Reisaavaisen laulu 2013 | Turvalan uunilla ja muita lauluja 2016 |   |
Sampo Korvan muut julkaisut
| Reisaavaisen laulu 2013 | Turvalan uunilla ja muita lauluja 2016 |   |
Turvalan uunilla ja muita lauluja on Jimmy Träskelinin ja Sampo Korvan yhteisalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2016.
Levyllä Jimmy Träskelin ja Sampo Korva jatkavat seikkailujaan perinnemusiikin maailmassa. Tällä kertaa pelimannit sukeltavat suomalaisen eroottisen kansanperinteen ratkiriemukkaaseen maailmaan. Levy on äänitetty stereomikrofonilla ilman päälleäänityksiä Jylhän kylätalolla Kaustisella vuonna 2016.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittaneet Jimmy Träskelin ja Sampo Korva.
| --- | --- |
 A-puoli Voi sen rouvan onnea – 2.51  Satiainen – 2.11  Turvalan uunilla – 3.15  Tuorilan talo – 3.09  Lasta tuuvittelen – 3.07 :  B-puoli Kymmenen kynttä – 0.18   Nätti poika – 4.30  Likka se sano – 1.51  Kun minä kerran kuuntelin – 4.07  Roomaskan Tiltu – 3.47
Kokoonpano

Jimmy Träskelin – laulu, ukulele & huuliharppu
Sampo Korva – laulu & kitara
Kokoonpano > Tuotanto

Jimmy Träskelin – tuottaja, valokuvat, kannet
Sampo Korva – tuottaja
Vesa Norilo – masteroija
Umeå City IBK

Umeå City Innebandyklubb on vuonna 1984 perustettu Ruotsissa Uumajassa toimiva salibandyn erikoisseura. Seuran miestenjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa ja naiset I-divisioonassa.
Aiheesta muualla

Umeå City IBK - Seuran kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Umeda Sky Building

| Umeda Sky Building> 梅田スカイビル |
| --- | --- |

Sijainti:  Osaka, Japani
Rakennustyyppi:  pilvenpiirtäjä
Valmistumisvuosi:  1988
Suunnittelija:  Hiroshi Hara
Omistaja:  Nomura Holdings
Korkeus:  173 m
Kerrosluku:  39
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Umeda Sky Building (jap. 梅田スカイビル, Umeda Sukai Biru) on vuonna 1988 rakennettu 173 metriä korkea pilvenpiirtäjä Kitan alueella Osakassa. Se käsittää kaksi korkeaa tornia ja niitä yhdistävän ”leijuvan puutarhaobservatorion”. Sen suunnitteli arkkitehti Hiroshi Hara. Rakennuksen ensimmäisessä kellarikerroksessa on ravintolakeskus, joka on rakennettu kopioksi Shōwa-kauden japanilaisesta kadusta. Muissa kerroksissa on pääasiassa toimistoja.
Umeda Sky Buildingin rakensi alun perin Toshiba, mutta vuonna 2008 enemmistöosuus rakennuksen omistusoikeudesta myytiin Nomura Holdingsille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umeda Sky Building Wikimedia Commonsissa
Umeshu

Umeshua jäillä, lasissa myös yksi ume-hedelmä.
Umeshu (jap. 梅酒) on japanilainen likööri, joka tehdään alkoholista, sokerista ja japaninaprikooseista. Sen maku on makea, hapan ja raikas, ja se sisältää yleensä noin 10-15 % alkoholia. Umeshu-pullossa on joskus sisällä muutama japaninaprikoosi. Umeshua on myös perinteisesti tehty kotona. Länsimaissa umeshu on harvinaista, mutta sitä saa usein japanilaisissa ravintoloissa.
Umeshusta käytetään englannissa usein termiä "plum wine", ja siksi se käännetään joskus väärin "luumuviiniksi".[lähde? ] Termiä voi kuitenkin pitää virheellisenä, koska japaninaprikoosit ovat nimensä mukaisesti lähempää sukua aprikoosille kuin luumulle ja niillä on omanlaisensa hapan maku. Toiseksi, umeshua ei valmisteta viinin tapaan hedelmistä käyttämällä vaan uuttamalla.
Aiheesta muualla

https://www.choya.com/aboutumeshu.html
Vaaleanpunainen pantteri (vuoden 1963 elokuva)

| Vaaleanpunainen pantteri> The Pink Panther |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Blake Edwards
Käsikirjoittaja:   Blake Edwards  Maurice Richlin 
Tuottaja:  Martin Jurow
Säveltäjä:  Henry Mancini
Kuvaaja:  Philip H. Lathrop
Leikkaaja:  Ralph E. Winters
Pääosat:   David Niven  Peter Sellers  Claudia Cardinale 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  The Mirisch Company (käännä suomeksi) United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  113 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  ''Laukaus pimeässä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaaleanpunainen pantteri (The Pink Panther) on Blake Edwardsin ohjaama, vuonna 1963 ensi-iltansa saanut elokuva. Sen pääosissa ovat David Niven, Peter Sellers ja Robert Wagner.
Elokuva on Blake Edwardsin luoman Vaaleanpunainen pantteri -elokuvasarjan ensimmäinen osa. Vaikka elokuvan varsinainen pääosan esittäjä onkin Niven, rakennettiin elokuvasarjan jatko Peter Sellersin ympärille, sillä hänen esittämänsä hölmö ranskalaisetsivä Jacques Clouseau varasti katsojien huomion. Hahmon alkuperäisenä tarkoituksena oli toimia elokuvan koomisena kevennyksenä, ja roolia oli ennen Sellersiä tarjottu Peter Ustinoville.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Times -lehden kriitikot valitsivat Vaaleanpunaisen pantterin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Elokuvan pääosan esittäjä on herrasmiesvaras sir Charles Lytton eli ”Aave” (David Niven), joka metsästää kuuluisaa kuninkaallisen suvun omistuksessa olevaa timanttia nimeltään Vaaleanpunainen pantteri. Elokuvan sivuhahmona on Aavetta jahtaava hölmö ranskalainen poliisikomisario Jacques Clouseau (Peter Sellers). Lytton suunnittelee timantin varastamista kuninkaallisissa naamiaisissa, mutta Clouseau aikoo olla valmiina. Asiaa ei helpota se, että Clouseaun vaimo (joka ei esiinny enää seuraavissa elokuvissa) avustaa Lyttonia. Kun vielä Lyttonin veljenpoika George Lytton (Robert Wagner) astuu vankilasta päästyään kuvioihin Lyttonin avuksi, riittää Clouseaulla päänvaivaa selvittäessään Aaveen henkilöllisyyttä ja varjellessaan timanttia varkailta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   David Niven   | … |   Sir Charles Lytton   |
|   Peter Sellers   | … |   Jacques Clouseau   |
|   Robert Wagner   | … |   George Lytton   |
|   Capucine   | … |   Simone Clouseau   |
|   Claudia Cardinale   | … |   Prinsessa Dala   |
|   Brenda De Banzie   | … |   Angela Dunning   |
|   Colin Gordon   | … |   Tucker   |
|   John Le Mesurier   | … |   puolustusasianajaja   |
|   James Lanphier   | … |   Saloud   |
|   Guy Thomajan   | … |   Artoff   |
|   Michael Trubshawe   | … |   Felix Townes   |
|   Riccardo Billi   | … |   Aristotle Sarajos   |
|   Meri Welles   | … |   Monica Fawn   |
|   Martin Miller   | … |   Pierre Luigi   |
|   Fran Jeffries   | … |   Kreikanserkku   |
USS Hampton (SSN-767)

| USS Hampton |
| --- | --- |
 USS Hampton
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  2. maaliskuuta 1990
Laskettu vesille:  3. huhtikuuta 1992
Palveluskäyttöön:  16. marraskuuta 1993
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 000 t (pinnalla) 6 927 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 25 solmua (46 km/h) sukelluksissa: 30 solmua (56 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea 12 x Mk36 VLS -siiloa Tomahawk-risteilyohjusten laukaisemiseksi
USS Hampton (runkonumero SSN-767) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 6. helmikuuta 1987 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1990. Se laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1992 kumminaan kongressiedustaja Herbert H. Batemanin puoliso Laura Y. Bateman ja liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1993 ensimmäisenä päällikkönään David J. Antanitus.
Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Point Loman laivastotukikohtaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Hampton (SSN-767) Wikimedia Commonsissa
Tyssedal

| Tyssedal |
| --- | --- |

 Tyssedal
 Koordinaatit: 60°07′03″N, 6°33′34″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Ullensvang
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  587
 – Väestötiheys:  978,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tyssedal on taajama Ullensvangin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 587 vuonna 2023. Tyssedal on vanha teollisuuspaikkakunta.
Kuvia

Tyssedalin vesivoimala, joka toimii nykyisin museona.
Tyssedalin kirkko
Tõstamaa

| Tõstamaa vald |
| --- | --- |
 Tõstamaan kirkko
 lippu:  vaakuna
 Tõstamaan sijainti Virossa
 Koordinaatit: 58°20′00″N, 24°00′00″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Kunta:  Pärnun kaupunki
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  261,01 km²
Väkiluku (2010):  1 557
 – Väestötiheys:  6,0 as./km²
 
 www.tostamaa.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tõstamaa (saks. Waist) on pienkauppala eli alevik ja entinen kunta Pärnumaan maakunnassa, Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Audrun, Paikusen ja Tõstamaan kunnat sekä Pärnun kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Pärnun kaupungin.
Tõstamaan kunnan asukasluku oli 1 557 henkeä vuonna 2010, pinta-ala 261,01 neliökilometriä ja asukastiheys 6,0 asukasta neliökilometrillä. Kunnan keskus oli Tõstamaan pienkauppala (alevik).
Tõstamaalla sijaitsi 19 kylää: Alu, Ermistu, Kastna, Kavaru, Kiraste, Kõpu, Lao, Lõuka, Manija, Männikuste, Peerni, Pootsi, Päraküla, Rammuka, Ranniku, Seliste, Tõhela, Tõlli ja Värati.