stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kun joulu on (albumi)
Muusikot

Pepe Willberg: laulu, kitara
Kirsti Willberg: laulu (B3)
Kuulammi

| Kuulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Urjala
Koordinaatit:  61°04′05″N, 23°22′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Punkalaitumenjoen valuma-alue (35.94)
Laskujoki:  Kuulamminoja 
Järvinumero:  35.945.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113 m 
Rantaviiva:  1,936 km 
Pinta-ala:  0,08485 km² 
 fiKuulammi 
Kuulammi on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueen Punkalaitumenjoen valuma-alueella.
Maantiede

Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 2,8 kilometriä pitkä Kuulamminoja, joka yhtyy Punkalaitumenjokeen laskevaan Rekiojaan.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven itä- ja koillisosassa on suorantoja. Järven länsirannalla on runsaasti loma-asuntoja, joihin johtaa teitä Urjalasta.
LATAM Challenge Series

LATAM Challenge Series on Pohjois-Amerikassa ajettava autourheilusarja. Sarja perustettiin vuonna 2008 korvaamaan vanha Formula Renault 2000 sarja. Sarjaa ajetaan pääosin Meksikon puolella, mutta yksittäisiä kilpailuja ajetaan myös Yhdysvaltojen puolella Dallasissa, Houstonissa ja vuonna 2009 ajettiin Alajuelassa Costa Ricassa. Sarjassa ajettiin kaksi ensimmäistä kautta Formula Renault 2.0 luokan autoilla ja vuodesta 2010 Tatuusin rakentamilla Formula Vee -luokan autoilla, joissa on Volkswagenin moottori ja Kumhon renkaat.
Sarjassa jaetaan pisteitä kilpailuviikonloppuna kymmenelle parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4 ja 2 ja sprinttikilpailussa 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4 ja 2. Lisäksi paalupaikasta ja nopeimmasta kierroksesta saa kaksi lisäpistettä.
Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Giancarlo Serenelli kolmesti vuosina 2008 ja 2010-11 sekä André Solano vuonna 2009. Vuodet 2012-2013 sarjan mestaruuden voitti Francisco Cerullo.
Konetekniikka

Konetekniikkaan kuuluvat muun muassa moottorit.
Konetekniikka on laaja tekniikan ala, johon kuuluvat kaikki mekaaniseen työhön tarkoitetut koneet ja laitteet. Koneensuunnittelu on oppiaine, jossa tutkitaan konetekniikan sovelluksia.
...robotit...
Mekaanisuus erottaa konetekniikan esimerkiksi elektroniikasta, jossa haluttu työ on sähköistä. Myös esimerkiksi sähkötekniikka kuului Suomessa 1900-luvun alkuun asti akateemisessa opetuksessa konetekniikkaan. Mekatroniikka on 1990-luvulla syntynyt oppiaine, jossa puolestaan yhdistyvät mekaniikka ja elektroniikka.
Konetekniikkaa opetetaan useissa ammattikorkeakouluissa ja teknillisissä yliopistoissa. Kone- ja tuotantotekniikan insinöörit työllistyvät yksityiselle ja julkiselle sektorille. Työtehtäviin kuuluu muun muassa tuotekehitystä, koneensuunnittelua, tutkimusta, logistiikkaa, tuotantoa, myyntiä ja opetusta.
Konetekniikan alue

Konetekniikkaan kuuluvat muun muassa:
liikennevälineet
autot ja autotekniikka
lentotekniikka, Lentotekniikan opetus Suomessa
Laivat ja laivasuunnittelu
voimalaitteet
polttomoottorit
vesi- ja kaasuturbiinit
teollisuuden tuotantotekniset koneet ja laitteet
mekatroniikka ja robotiikka
hydrauliikka
pneumatiikka
rakennesuunnittelu ja rakennustekniikka
lämpö-, vesi- ja ilmastointitekniikka (LVI)
valmistustekniikka
materiaalitekniikka
koneensuunnittelu
konediagnostiikka
teknillinen mekaniikka
Konetekniikan tieteellinen perusta:
matematiikka ja perusfysiikka
mekaniikka, statiikka ja dynamiikka
termodynamiikka
lujuusoppi
metallioppi (metallien käyttöön ja valmistukseen liittyvät seikat)
materiaalifysiikka
tribologia
luotettavuustekniikka
Koneensuunnittelu

Koneensuunnitteluoppi, jota opetetaan koneinsinööreille, pyrkii järjestelmällisesti hallitsemaan konetekniikan alueeseen kuuluvien laitteiden suunnittelun siten, että koneita pystytään suunnitelmien mukaan valmistamaan, (missä lisävaatimuksena ovat järkevät kustannukset ja teollinen valmistustekniikka,) ne ovat toimivia, ergonomisia, turvallisia ja kierrätettävissä. Koneensuunnittelussa ja valmistusteknisten kuvien tuottamisessa käytetään avuksi tietokoneavusteista suunnittelua (CAD). Tuotteen tietojen, kuten valmistuskuvien hallinnassa ja versioinnissa käytetään avuksi ohjelmatyökaluja, joita kutsutaan PDM-ohjelmiksi.
Teollisissa yrityksissä koneensuunnittelu sisältyy tuotekehitysprosessiin, jota yrityksissä ohjataan laatujärjestelmän avulla. Ensimmäistä kehitysversiota uudesta koneesta sanotaan prototyypiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konetekniikka Wikimedia Commonsissa
Merkinnän syy: Historia puuttuu
...raketit...
...kaikenlaiset koneet...
...ja kulkuneuvot.
Kujanpää

Kujanpää on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:
Eino Kujanpää (ent. Syrjänen, 1904–1980), poliitikko, kansanedustaja (SKDL)
Heikki Kujanpää (s. 1961), näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja
Jarmo Kujanpää (s. 1959), jalkapalloilija
Mari Kujanpää (ent. Tammi, s. 1976), lasten- ja nuortenkirjailija
Mika Kujanpää (s. 1989), jääkiekkoilija
Teemu Kujanpää (s. 1973), jalkapalloilija
Urho Kujanpää (s. 1997), seiväshyppääjä
Vesa Kujanpää, lentopallovalmentaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Klaus Suomela

Klaus Suomela.
Klaus Uuno Suomela (vuoteen 1906 Lindholm; 10. marraskuuta 1888 Porvoo – 4. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, liikuntakasvattaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria

Suomelan vanhemmat olivat koneenhoitaja Gustaf Adolf Lindholm ja Mathilda Toivonen. Hän oli naimisissa vuodesta 1922 filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvaldin kanssa. Heidän lapsiaan olivat nuortenkirjailijat Päivö Suomela ja Launo Suomela sekä kirjailija Toivi Suomela. Suomela pääsi ylioppilaaksi 1908 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen voimistelunopettajaksi 1911, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1931 sekä lisensiaatiksi 1952.
Suomela oli mukana perustamassa Helsingin suojeluskuntaa syksyllä 1917 ja vuoden 1918 alussa hän suoritti Vimpelin sotakoulussa suojeluskuntalaisten aliupseerikurssin. Suomen sisällissodan aikana Suominen toimi helmikuussa perustetun Helsingin Valkokaartin 1. pataljoonan päällikkönä, mutta tästä tehtävästä hänet erotti Helsingin valtauksen jälkeen huhtikuun puolessavälissä 1918 Helsingin saksalainen komendantti Georg Carp.
Suomela toimi Suomalaisen normaalilyseon nuorempana lehtorina 1918–1931 sekä Helsingin yliopiston kasvatusopillisen voimistelun aliopettajana 1915–1929, ensimmäisenä opettajana 1931–1955 ja vt. ja avustavana yliopettajana 1946–1955. Hän toimi myös yliopiston voimistelulaitoksen varajohtajana 1946–1955 ja vt. johtajana 1951–1953.
Suomela oli mukana Suomen miesten voimistelujoukkueessa, joka voitti hopeaa Tukholman olympialaisissa 1912. Hän osallistui myös raittiusliikkeeseen ja oli yksi lyhytikäiseksi jääneen Aika-aikakauslehden perustajista. Suomela oli SVUL:n voimistelujaoston puheenjohtaja 1913–1922.
Jatkosodan jälkeen Suomela meni mukaan Suomen Kommunistisen puolueen toimintaan ja toimi valtion teatterikomitean puheenjohtajana 1945. Hän oli mukana opetusministeri Johan Helon johtamassa suomalaisessa kulttuurivaltuuskunnassa, joka vieraili Neuvostoliitossa 1945. Suomela kirjoitti vierailun kokemusten pohjalta kirjan Lensimme uuteen maailmaan.
Kirjallinen tuotanto

Suomela oli monipuolinen kirjailija, joka julkaisi muun muassa tietokirjoja, romaaneja ja näytelmiä. Wilho Ilmari ohjasi 1942 elokuvan Hopeakihlajaiset Suomelan samannimisen näytelmän pohjalta, jolla Suomela osallistui käsikirjoituskilpailuun. Myöhemmin hän teki sen pohjalta myös romaaniin.
Aiheesta muualla

Kulha, Keijo K.: / Suomela, Klaus Uuno (1888–1962). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  23.3.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Veljenpoika: Aikamme lapsipuoli. (Urho Kekkosen pakina Klaus Suomelasta.) Uusi Kuvalehti 1954.
Kl. U. Suomela : "Maanalainen Helsinki" 20 vuotta sitten, Helsingin Sanomat, 27.02.1938, nro 56, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kontu (Kivennapa)

Kontu on Kivennavan pitäjään kuulunut kylä. Se sijaitsee Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella.
Konnun kylän historia ennen luovutusta

Konnun kylän maat olivat Kivennavan Linnamäen pappilan maita ja alueella asuivat pappilan torpparit, jotka suorittivat päivätöitä pappilaan. Uuden torpparilain voimaan tultua 1923 Konnun kylän torpparit vapautuivat velvollisuuksistaan ja tämän jälkeen kylä vaurastui ja viljelyspinta-ala kasvoi. Kylässä toimi mylly, jonka yhteydessä oli pärehöylä.
Kivennavan kirkonkylän hautausmaan tultua täyteen Konnun kylään, Konnuntienhaaraan  perustettiin Kankaan hautausmaa, senaatin tehtyä asiasta päätöksen 27. heinäkuuta 1915 . Alueelta siirrettiin pois muutamia mökkejä uuden hautausmaan tieltä ja rakennettiin hautauskappeli, joka valmistui v. 1933. Kappelin alla oli ruumishuone ja kalustovaja. 1930-luvulla hautausmaa kunnostettiin  ja alueelta kaadettiin monikymmenvuotiset suuret kuuset, hautausmaalle tehtiin hiekoitetut käytävät ja moniväriset kukkaistutukset.
Aiheesta muualla

Kivennapaseura ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Konnun kartta
Hämäläinen-Forslund, Pirjo 1997. Kontu : kolmasti halkaistu kylä. Helsinki : Konnun kylän kirjatoimikunta
Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Konela

Oy Konela Ab oli Suomessa vuosina 1948–2003 toiminut auto- ja konealan maahantuontiyritys, joka oli suuren osan toiminta-ajastaan neuvostoliittolaisen V/O Avtoexportin omistuksessa. Yrityksen toiminta on jatkunut nimellä Delta Motor Group Oy brittiläisen pääomasijoittajan omistuksessa.
Yrityksen alkuna oli vuonna 1937 perustettu Lauttasaaren Autokorjaamo Oy. Yhtiö tunnettiin Oy Löfström Ab:na vuosina 1940–1948. Tämän jälkeen yhtiöstä tuli Oy Konela Ab (1948–2003). Konelassa oli 1950-luvulta 1980-luvulle saakka noin 2000 työntekijää. Korjaamoon liittynyt, Oy Löfström Ab:lta peritty konepajatoiminta lopetettiin vuonna 1954. Konelan maahantuontikeskus Lappeenrannassa aloitti toimintansa vuonna 1971. Vuoteen 1966 mennessä Konela oli tuonut Suomeen yhteensä 75 000 autoa. Konelan varaosavarastossa oli tilaa yhteensä 28 hyllykilometriä ja siinä oli liki 20 000 nimekettä. Huoltokorjaamon kapasiteetti oli 60 kuntoonpanohuoltoa vuorokaudessa. Eri puolilla maata toimi enimmillään yli tuhat Konelan huoltopistettä. Vuonna 1970 Konelan osuus Suomen henkilöautomarkkinoista oli 4,8 prosenttia ja vuonna 1980 se oli noussut 11,5 prosenttiin. Viimeksi mainittuna vuonna Konela oli Aro-Yhtymän jälkeen Suomen toiseksi suurin henkilöautojen maahantuoja.
Konelan edustamia tuotteita olivat Pobeda-, Moskvitš-, Volga-, Uaz-, KamAZ- ja Lada-autot sekä Belarus-traktorit. Vuonna 1981 Konelassa työskenteli 181 henkilöä ja sen liikevaihto oli 253,6 miljoonaa markkaa. Konelan asiakaslehti oli Konelan Uutiset.
Konelan palvelukseen jo 1955 tullut ja kauppaneuvoksen arvonimen saanut Teuvo Rouvali oli sittemmin yhtiön pitkäaikainen toimitusjohtaja 1970–1989.
Vuoden 1994 alussa Konelan osake-enemmistö siirtyi Ladan ja Samaran valmistajalle AO Avto-VAZ:lle, ja entiselle pääomistajalle, Kauppahuone Atexille, jäi 30 prosentin omistusosuus. Vuonna 1991 oli perustettu Konelan tytäryhtiö Italkon Oy, joka toi maahan italialaisen Fiat Auto -konsernin valmistamia Fiat-, Alfa Romeo- ja Lancia-autoja. Vuonna 1996 Konelan liikevaihto oli 729 miljoonaa markkaa ja henkilöstöä sillä oli noin 400. Vuodesta 2003 lähtien yhtiö on toiminut nimellä Delta Motor Group Oy.
Káto Sými

| Káto Sými Κάτω Σύμη |
| --- | --- |
 Káto Sýmin Kristuksen (Aféntis Christós) kirkko.
 Káto Sými
 Koordinaatit: 35°2′49″N, 25°29′20″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Viánnos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7103000901
Väkiluku (2011):  107
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Káto Sými (kreik. Κάτω Σύμη), usein vain Sými (Σύμη) (myös (Káto) Sími), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Viánnoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 107 (vuonna 2011).
Káto Sými, suomeksi ”Ala-Sými”, sijaitsee Díkti-vuoren etelärinteessä noin 75 kilometriä kaakkoon Iraklionista ja noin 31 kilometriä luoteeseen Ierápetrasta. Alueella on paljon vuorelta virtaavia pieniä virtoja, kuten Blavopótamos. Kylä tunnetaan sen lähellä sijaitsevasta Sýmin metsästä, joka on Kreetalle suhteellisen suuri havumetsä. Díktin rinteessä 1 350 metrin korkeudessa kylästä luoteeseen sijaitsee Omalóksen ylätasanko. Kylän pääelinkeinot ovat maanviljely, karjankasvatus ja mehiläistenhoito.
Káto Sýmin maisemia.
Káto Sýmin useista kirkoista tunnetuimpiin kuuluu Neitsyt Maria (Panagía) Galaktoktisménin kirkko. Krýa Vrýsissä Káto Sýmin lähellä sijaitsevat antiikin aikaisen Hermeen ja Afroditen pyhäkön eli ”Káto Sýmin pyhäkön” rauniot. Pyhäkkö oli poikkeuksellisesti käytössä minolaiselta kaudelta aina roomalaiselle kaudelle saakka, lähes 2 700 vuotta.
Kreetalaiset vastarintaliikkeen jäsenet surmasivat Káto Sýmin luona eri lähteiden mukaan 82–84 tai jopa 100 saksalaista sotilasta saaren natsimiehityksen aikaan vuonna 1943. Saksalaiset polttivat kylän kostoksi, ja kaikki miehet surmattiin. Sama kosto suoritettiin muualla Viánnoksen alueella. Kylän edustalla on tapahtumien muistomerkki.
Káto Sými muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κάτω Σύμης, Topikí Koinótita Káto Sýmis), johon kuuluu varsinaisen Káto Sýmin kylän lisäksi Loutrákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 138. Káto Sýmin itäpuolella sijaitsee hylätty Áno Sýmin eli Páno Sýmin (”Ylä-Sými”) kylä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Káto Sými Wikimedia Commonsissa
Káto Ólympos

| Káto Ólympos Κάτω Όλυμπος |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Káto Ólympos
 Koordinaatit: 39°55′00″N, 22°35′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Lárisa
Kunta:  Témpi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  220504
Väkiluku (2011):  3 496
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  RI
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Káto Ólympos (kreik. Κάτω Όλυμπος; myös Káto Ólimbos; virallisesti Δημοτική Ενότητα Κάτω Ολύμπου, Dimotikí Enótita Káto Olýmpou) on yksi Témpin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 496 (vuonna 2011).
Káto Ólympoksen kunnallisyksikön, suomeksi ”Alempi Ólympos”, nimi viittaa Kreikan korkeimpaan vuoreen Ólympokseen, jonka eteläosan kunnallisyksikkö käsittää. Kunnallisyksikön alueella on myös osa Témpin solasta. Kunnallisyksikön suurin asutus on Pyrgetóksen kylä.
Káto Ólympos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Témpin kunnaksi yhdessä Ampelákian, Gónnoin, Makrychórin ja Néssonaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Káto Ólympoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aigáni | Aigáni | 535 |
| Aigáni | Kastrí Loutró | 110 |
| Aigáni | Káto Aigáni | 98 |
| Aigáni | Néa Meságkala | 388 |
| Aigáni | Papapoúli | 3 |
| Kranéa | Kouloúra | 88 |
| Kranéa | Kranéa | 107 |
| Kranéa | Mathitikés Kataskinóseis | 0 |
| Kranéa | Paralía Kouloúras | 17 |
| Pyrgetós | Pyrgetós | 1 463 |
| Rapsáni | Ágios Konstantínos | 13 |
| Rapsáni | Peratariá | 119 |
| Rapsáni | Rapsáni | 555 |
Yhteensä: 3 496
Káto Soúli

| Káto Soúli Κάτω Σούλι |
| --- | --- |
 Káto Soúlin Pyhän Modestos Jerusalemilaisen (Ágios Módestos) kirkko.
 Káto Soúli
 Koordinaatit: 38°10′4″N, 24°1′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Itä-Attika
Kunta:  Marathónas
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4906010107
Väkiluku (2011):  2 142
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Káto Soúli (kreik. Κάτω Σούλι) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Káto Soúli on osa Marathónaksen kaupunkiyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 142 (vuonna 2011).
Kaksoiskappeli ja muita vanhoja rakennuksia Káto Soúlissa.
Káto Soúlin pieni kaupunki sijaitsee Marathónaksen tasangon pohjoisosassa linnuntietä noin 32 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta.
Antiikin aikana samalla seudulla sijaitsi Trikorythoksen demos.
Káto Soúlissa toimii Kreikan merivoimien Káto Soúlin radiolähetysasema, jota käytetään yhteydenpitoon sukellusvenelaivastoon. Sen pidemmän radiomaston korkeus on 250 metriä, mikä tekee siitä Kreikan korkeimman rakennelman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Káto Soúli Wikimedia Commonsissa
Konttorirotat

| Konttorirotat> Office Space |
| --- | --- |
 Vuoden 1999 elokuvan Konttorirotat elokuvajuliste.
Ohjaaja:  Mike Judge
Käsikirjoittaja:  Mike Judge
Tuottaja:  Daniel Rappaport   Michael Rotenberg
Säveltäjä:  John Frizzell
Kuvaaja:  Tim Suhrstedt
Leikkaaja:  David Rennie
Pääosat:   Ron Livingston  Jennifer Aniston  Ajay Naidu  David Herman  Gary Cole 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Disney+
Ensi-ilta:   1999-06-1111. kesäkuuta 1999 (Suomi)  
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konttorirotat (Office Space) on Mike Judgen ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva. Elokuva perustuu Judgen Milton-animaatioihin, joita on esitetty Saturday Night Livessa. Elokuva kertoo työhönsä tympääntyneistä konttorityöläisistä, joiden elämää hankalat pomot ja reistailevat toimistolaitteet vaikeuttavat.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Konttorirotat kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ron Livingston  | … |  Peter Gibbons   |
|  Jennifer Aniston  | … |  Joanna   |
|  Gary Cole  | … |  Bill Lumbergh   |
|  Joe Bays  | … |  Dom Portwood   |
|  David Herman  | … |  Michael Bolton   |
|  Ajay Naidu  | … |  Samir Nagheenanajar   |
|  Alexandra Wentworth  | … |  Anne   |
|  Stephen Root  | … |  Milton Waddams   |
|  Richard Riehle  | … |  Tom Smykowski   |
|  Diedrich Bader  | … |  Lawrence   |
|  Paul Willson  | … |  Bob Porter   |
|  John C. McGinley  | … |  Bob Slydell   |
|  Kinna McInroe  | … |  Nina   |
|  Todd Duffey  | … |  Brian   |
|  Greg Pitts  | … |  Drew   |
|  Mike McShane  | … |  tohtori Swanson   |
|  Orlando Jones  | … |  Steve   |
|  Mike Judge  | … |  Stan   |
|  Jack Betts  | … |  tuomari   |
Aiheesta muualla

Konttorirotat Leffatykissä.
Office Space AFI Catalogissa (englanniksi)
Kávos

| Kávos ja Daskalió> Κάβος / Δασκαλιό |
| --- | --- |
 Kávoksen arkeologinen alue.
Sijainti
 Kávos ja Daskalió
Koordinaatit:  36°53′11″N, 25°36′24″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kéros, Náxos ja Pienet Kykladit, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  asutus
Ajanjakso:  noin 2800–2200 eaa.
Kulttuuri:  kykladinen kulttuuri
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kávos (kreik. Κάβος Δασκαλιού, Kávos Daskalioú) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla. Kávoksen edustalla sijaitsee pieni saari nimeltä Daskalió, joka on osa arkeologista kohdetta. Saaren erottaa Kéroksesta noin 80 metriä leveä salmi.
Rikottuja kykladisia idoleita Kérokselta, EC II -kausi. Kykladisen taiteen museo.
Kávoksen ja Daskalión asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2200 eaa. Varsinainen asuinpaikka on ainakin myöhemmässä vaiheessa ollut Daskalión saaren nykyisin muodostavalla kukkulalla, joka on esihistoriallisella ajalla ollut niemekkeenä osa Kéroksen saarta, sillä merenpinta on tuolloin ollut useita metrejä nykyistä alempana. Siellä on ollut useita rakennuksia, jotka on rakennettu muualta tuodosta valkoisesta marmorista. Marmoria on tuotu saarelle ainakin 1 000 tonnia, ja siitä niemen kukkula on rakennettu entistä pyramidimaisempaan muotoon. Suurin rakennuksista on ollut kooltaan 16 x 4 metriä, mikä tekee siitä suurimman tunnetun kykladisen rakennuksen. Asutuksessa oli viemäröinti jo useita satoja vuosia ennen Knossoksen palatsia.
Kávoksessa Kéroksen puolella on ollut jonkinlainen pyhäkköalue. Siihen vaikuttaa liittyneen jonkinlainen uskonnollinen rituaali, jossa alueelle on haudattu kykladisia idoleita. Ne ensin rikottu muualla ja sitten tuotu saarelle haudattaviksi mataliin kuoppiin. Alueelta on löydetty tuhansittain idoleiden sekä muiden marmoristen esineiden ja keraamisten astioiden osasia. Alue on hylätty vähitellen noin ajalla 2200–2000 eaa. Idoleiden hautauksia on tehty mahdollisesti vielä noin vuoteen 2000 eaa. saakka.
Asutuksessa on jalostettu metallia, vaikka metallinjalostus oli siihen aikaan vielä erittäin harvinaista. Kyseessä on ilmeisesti merkittävä metallien työstämisen keskus aikana, jolloin sekä raaka-aineita että taitoa siihen oli vielä vähän. Paikalta on löydetty muun muassa kuparitikareiden valumuotteja. Saarella on kasvatettu oliivia ja viiniköynnöstä, jotka olivat tuohon aikaan uusia viljelykasveja.
Asutus löydettiin vuonna 1963, jolloin tutkijat huomasivat paikan olleen ryöstökaivausten kohteena. Alueella suoritettiin järjestelmällisiä arkeologisia kaivauksia vuosina 1963, 1967 ja 1987. Alueen tutkimukset ovat jatkuneet myös tämän jälkeen. Kaivauksia ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit yhdessä Cambridgen yliopiston tutkijaryhmän ja Cyprus Instituten kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kávos ja Daskalió Wikimedia Commonsissa
Korpinlampi (Kouvola)

| Korpinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola, Mäntyharju
Koordinaatit:  61°10′25″N, 26°56′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.981.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,938 km  
Pinta-ala:  3,772 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorpinlampi 
Korpinlampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa ja Mäntyharjulla Vekarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,6 metriä mpy.