stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Akkadin kieli
Kielioppi > Substantiivit ja adjektiivit

Akkadin kielen substantiivit ja adjektiivit jakaantuvat kahteen sukuun, maskuliiniin ja feminiiniin. Substantiiveilla on kolme sijamuotoa ja kolme lukua. Adjektiiveilla on myös kolme sijamuotoa mutta vain kaksi lukua duaalin puuttuessa.
|  | maskuliini | feminiini |
| --- | --- | --- |
| yks. nom. | šarrum | šarratum |
| yks. akk. | šarram | šarratam |
| yks. gen. | šarrim | šarratim |
| du. nom. | *šarrān | *šarratān |
| du. obl. | *šarrīn | *šarratīn |
| mon. nom. | šarrū | šarrātum |
| mon. obl. | šarrī | šarrātim |

Lyhenteet: yks. = yksikkö, du. = duaali, mon. = monikko, nom. = nominatiivi, akk. = akkusatiivi, gen. = genetiivi, obl. = obliikvi
Obliikvi on akkusatiivin ja genetiivin muodostama hybridisija.
Substantiivi šarrum on "kuningasta" merkitsevä maskuliinisubstantiivi ja šarratum on feminiini merkitykseltään "kuningatar". Feminiinisanan johtimena on yleensä 't' tai 'at', mutta sana voi olla luonnostaan jo feminiininen, kuten äiti 'ummum'. Duaalimuoto sanasta šarrum on kieliopillisesti jokseenkin väärin, koska duaalia yleensä käytetään asioista, jotka esiintyvät pareina ihmisruumiissa kuten käsi 'qātum' ja silmä 'īnum'
Adjektiivit noudattavat suurin piirtein samaa substantiivien taivutuskaavaa, mutta nominatiivin monikossa saavat päätteen -ūtum ja monikon obliikvissa -ūtim. Adjektiiveista ei myöskään ole duaalimuotoa, vaan sen sijasta käytetään monikkoa. Adjektiivit tulevat yleensä pääsanan jälkeen ja kongruoivat pääsanansa kanssa suvussa, luvussa ja sijassa. Esimerkiksi 'vahvojen kuninkaitten' šarrī dannūtim sana dannum 'vahva' on samassa muodossa kuin pääsana.
Vanhan babylonian murteen jälkeen substantiivien taivutus yksinkertaistui ja sanaloppuinen m (mimaatio) ja n (nunaatio) katosi, joten esimerkiksi sanoista šarrum, šarratum ja qātān tuli šarru, šarratu ja qātā.
Kielioppi > Verbit

Verbijärjestelmä on monimutkainen ja seemiläisten kielten tavoin perustuu radikaalijärjestelmään, jossa eri verbimuotoja muodostetaan yleensä kolmen juurikonsonantin eli radikaalin avulla. Akkadin kielen verbit jakaantuvat neljään konjugaatioon ja kolmeen aikamuotoon: preteritiin, preesensiin ja statiiviin. Myös imperatiivi-, partisiipi- ja verbaaliadjektiivimuotoja on mahdollista tehdä verbeistä. Akkadi on SOV-kieli, eli verbi tulee lauseen loppuun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Akkadinkielistä kirjoitusta
Johdatus akkadin kieleen (Arkistoitu – Internet Archive)
Ensimmäinen kappale Richard Caplicen kirjasta, Introduction to Akkadian
Afroaasialaiset kielet
aasáx
aari
afar
ajawa
akkadi
amhara
arabia
aramea
bambassi
bedža
ebla
egypti
foinikia
hassaniyya
hausa
heprea
higi-bura
kabyyli
kambata
keskiatlaksentamazight
kopti
malta
oromo
saho
sidamo
somali
syyria
tamashek
tašelhit
tigre
tigrinja
ugariti
wolaitta
Wei-kuningaskunta

| Wei 魏> 220–265 |
| --- | --- |
   Wei, Wu ja Shu Han vuonna 262 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Luoyang
Edeltäjä:  Han-dynastia
Seuraaja:  Jin-dynastia
Wei-kuningaskunta eli Cao Wei (魏 [wèi], 220-265) oli yksi Kiinassa Kolmen kuningaskunnan kaudella vallasta kilpailleista valtioista. Sen pääkaupunkina toimi Luoyang.
Han-dynastian rappeutuessa Kiinan pohjoisosat olivat viimeisen Han-keisarin konsulin Cao Caon komennossa. Vuonna 213 hän sai tittelin Wei Gong (Wein herttua) ja kymmenen kaupunkia alueekseen. Alue sai nimekseen "Wein valtio". Jo tuohon aikaan Kiinan eteläosat olivat jaettuna kahden sotapäällikön hallintaan (myöhemmin Shu Han -kuningaskunta ja Wu-kuningaskunta). Vuonna 216 Cao Cao sai nimikkeen Wei Wang (Wein kuningas).
Cao Cao kuoli 220 ja hänen poikansa Cao Pi peri Wein kuninkaan arvonimen ja viran keisarillisena konsulina. Samana vuonna Cao Pi kaappasi keisarillisen valtaistuimen itselleen ja julisti perustaneensa Cao-Wei-dynastian, mutta Shu Han -valtion Liu Bei kiisti heti tämän oikeuden valtaistuimeen ja Wu-valtion Sun Quan teki samoin vuonna 222.
Wei valloitti Shu Han -kuningaskunnan 263. Kuitenkin jo vuonna 265 Sima Yan, Wein keisarillinen konsuli, kukisti Wei-dynastian ja perusti Jin-dynastian.
Wellman

Wellman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brian Wellman (s. 1967), bermudalainen kolmiloikkaaja
Casey Wellman (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Ken Wellman (1930–2013), australialainen jääkiekkoilija
William A. Wellman (1896–1975), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Adèle Weman

Adèle Weman valokuvassa 1800-luvun lopulta.
Adèle Wilhelmina Weman (7. lokakuuta 1844 Valkeala – 10. syyskuuta 1936 Kemiö) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija joka kirjoitti nimimerkeillä Parus Ater, Inge Storm ja Zakarias.
Tausta ja nuoruus

Weman oli suhteellisen vaatimattomista oloista. Hän joutui tätinsä kasvattilapseksi Kemiön saarelle jo puolentoista vuoden ikäisenä; hänen maanmittari-isäänsä vaivasi jonkinasteinen huikentelevaisuus ja hän kuolikin melko nuorena. Täti oli nuorena kokenut säätyläistytön elämää Wemanin ruotsalaisen suvun helmoissa ja eloisilla tarinoillaan teki Adèlestakin romantikon. Hän olisi halunnut näyttelijättäreksi, mutta se oli tädin mielestä aivan sopimatonta. Täti eli rikkaiden kartanonomistaja-sukulaistensa tilalla joutuen säätyläiselle sopimattomasti osittain elättämään itsensä ja Adèlen koruompelulla. Ensimmäisen koulunsa Adèle perusti serkkutyttönsä kanssa juuri kasvattiäidin makuukamariin, kun hänellä kävivät sääliksi alustalaisten koulutta ja kuritta kasvavat lapset.
Adèle lähetettiin nuorena tyttönä Viipuriin - jotta hän unohtaisi näyttelijähaaveensa, jotka hän oli saanut Turussa Rouvasväen koulussa ja vilkkaassa suvun seuraelämässä. Viipurissa hän oikeastaan vasta nyt solmi suhteet uskonnolliseen äitiinsä ja sisaruksiinsa. Siellä hän koki myös romanssin serkkunsa, nuoren Alfred Öjerin kanssa, mutta joutui pettymään naimahaaveissaan, sillä mielitietty meni toiselle. Tästä Adèle sai luomisvoimalleen ehtymättömän, vaikkakin kaihoa ja surua aiheuttavan lähteen. Samalla pettymys ruokki Wemanin suvun kuulua melankolisuutta; hänen piti aina olla menossa, matkoilla ja seuraelämässä, jotteivät ikävät ajatukset iskisi.
Suvun kuulu pappisesi-isä oli tullut Kemiöön kirkkoherraksi oltuaan muun muassa Ruotsin hovissa tulevan Kustaa III:n veljien suomen opettajana. Jo rovasti Weman kunnostautui riimittelijänä, jonka Adèlekin sitten suvereenisti hallitsi.
Kirjailijan ura

Wemanin aloittaessa nuorisoseurassa teatteritoimintaa oli pulaa sopivista yksinäytöksisistä näytelmistä. Hän kirjoitti ja ohjasi niitä kaikkiaan 35 kappaletta.
Elämänsä loppuvuosina Weman koki suurehkoa menestystä näytelmäkirjailijana, kun hänen runomuotoista kansankomediaansa Hultnäsin kinkerit esitettiin useita kertoja Helsingin Ruotsalaisessa Teatterissa vuodesta 1914 aina 1930-luvulle asti.
Runomaailmassaan esimerkiksi teoksessa Bylåtar och Strängaspel hän teki reipasta pilaa maalaiskylän vallasväestä ja rahvaasta. Hän on ikuistanut mennyttä maailmaa mestarillisesti. Hänen runoutensa odottaa ehkä uutta löytämistä.
Weman julkaisi runot ja näytelmät nimellä Parus Ater, mutta laajimman teoksensa, säätyläisnaisesta ja kansanmiehestä kertovan romaanin Uppåt eller nedåt, hän julkaisi nimellä Inge Storm.
Wemanin tuotanto oli laaja, mutta suuri osa oli eri lehtiin halvalla myytyjä artikkeleita ja riimillisiä runoja, joilla hän osittain maksoi kesälomiaan muun muassa Ahvenanmaalla. Hänellä, kuten kuulemma koko Wemanin suvulla, oli synnynnäinen riimittelyn lahja. Kriittisyyden puuskassa muuttaessaan kokonaan Vretan koululle hän tuhosi koko nuoruuden tuotantonsa ja kirjeenvaihtonsa, mitä hän heti katui. Amos Anderson kustansi ja painatti Mercator-kirjapainossaan osan hänen tuotannostaan ja käytti vaikutusvaltaansa hankkien rakkaalle opettajalleen muita kustantajia.
Vanhuusvuodet

Eläkeikäisenä Weman pystyi pitämään hyvää elintasoa yllä osittain Amos Andersonin tuen avulla. Nils Oskar Jansson oli ollut varsin nuiva Amos Andersonia kohtaan, mutta ystävällinen Adèle Weman tuki arkaa poikaa. Hän asui elämänsä syksyssä pääkaupungin hienoimmissa hotelleissa ja pensionaateissa ja seurusteli säätynsä mukaisesti; mm. presidentin rouva Ellen Svinhufvud oli hänen hyvä ystävättärensä.
Perintö ja jälkimaine

J. J. Hulden kirjoittanut Wemanin ja Janssonin yhteiselämäkerran Kring Sagalund, ja Weman itse on muistellut myös työ- ja muuta elämäänsä eloisassa kirjassaan Minnen i skuggor och dagrar.
Sagalundin museo sekä Kemiön nuorisoseura vaalivat Adèle Wemanin muistoa. Nuorisoseuran opettajakollegoille rakentama Sagalundin huvila on museon kiinnostavimpia kohteita keskellä kaunista museopuistoa. Molempien asunto on säilytetty lähes sellaisenaan. Adèlen puolella näkyy hänen elämänmyönteisyytensä myös sisustuksessa.
Sagalundin lähellä sijaitsevan Wrethallan nuorisoseurantalon edustalle on pystytetty Adéle Wemanin ja Nils Oskar Janssonin muistomerkit, joiden muotokuvareliefit on tehnyt Elis Carlsson. Ebba Masalin on vuonna 1932 maalannut Adéle Wemanin muotokuvan.
Ebba Masalin: Adéle Wemanin muotokuva, 1932
Elis Carlsson: Adéle Wemanin muotokuva, 1926
Teoksia

En byhistorie, kansankuvaus. 1883 (nimimerkillä Parus Ater)
Efter Lexan följer Lekan. Berättelser och Lekar af Parus Ater. 1884
På landsbygden, kansankuvaus. 1885 (nimimerkillä Parus Ater)
Uppåt eller nedåt, romaani. Edlund, Helsingfors 1890 (nimimerkillä Inge Storm)
Toner från bygden, af Parus Ater. Helsingfors 1898
Barnafröjd, versifierade lekar och berättelser. G. W. Edlund, Helsingfors 1899
Giftermålsbyrån och andra dikter, (nimimerkillä Parus Ater) ; kuvitus Alex Federley. Söderström, Helsingfors 1900
Far super, dramatisk framställning i en akt af Parus Ater. J. Klockars’ bokhandel, Kronoby 1902
Från loft och logar, av Parus Ater. Helsingfors 1909
Bylåtar och strängaspel. Amos Anderson, Helsingfors 1911 (nimimerkillä Parus Ater)
Kung Ivars dotter : lyriskt skådespel i fyra akter, av Parus Ater. Schildt, Borgå 1915
Aftonklockan : dikter. Söderström, Helsingfors 1919 (nimimerkillä Parus Ater)
Förtroliga stunder, av Parus Ater. Söderström, Helsingfors 1921
Bemerkungen : dramatisk framställning i en akt. Fram, Vasa 1923 (nimimerkillä Parus Ater)
Stämningsstunder. Söderström 1925 (nimimerkillä Parus Ater)
Minnen i skuggor och dagrar : självbiografiska anteckningar, av Parus Ater. Helsingfors 1933
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Adèle Wemanin (Parus Aterin) e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Kemiö 1917 Varsinais-Suomi 1917
Kemiön kulttuurihenkilöt Kemiönsaaren seurakunta
Wilhelm Burman

Johan Wilhelm Burman (20. kesäkuuta 1897 Östersund, Ruotsi – 25. syyskuuta 1969 Lidingö, Ruotsi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Gnaggabölon.
Burmanin vanhemmat olivat toimittaja Agaton Burman ja Hanna Strömberg. Hän asui Espoossa ja oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Teoksia

Nimellä W. Burman:
Kampdagar i Tavastland : Filpula-Ruovesi-Messuby. Holger Schildt, Helsingfors 1919
Blad ur dagbok. Schildt, Helsingfors 1954
Nimimerkillä Gnaggabölon:
Gnaggaböle i helg och töcken ; av Gnaggabölon. Söderström, Helsingfors 1937
Willantori

Willantori on torialue Hyvinkään keskustassa kauppakeskus Willan kahden päärakennuksen välissä. Willantori valmistui kauppakeskuksen valmistuessa vuonna 2012 ja sinne on siirtynyt yhä enemmän toritoimintaa Hyvinkään kauppatorilta, ja jopa on jopa ehdotettu, että Willantori korvaisi Hyvinkään perinteisen kauppatorin.[lähde? ]
Willantorilla on ollut tapahtumia muun muassa Red Carpet -festivaaliin ja Hyvinkään kansainvälisiin suurmarkkinoihin liittyen.
Viron alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Viron alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue (viroksi U20 noortekoondis) edustaa Viroa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä nuoren otteluissa.
Joukkue on myös pelannut Viron pääsarjassa Meistriliigassa, viimeksi kaudella 2016–2017, jolloin sijoittui viimeiseksi eli neljänneksi saavutettuaan yhden voiton.
Vuoden 2023 nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 1. divisioonan B-lohkossa pelannutta joukkuetta valmensi Alexander Barkov vanhempi. Nykyinen valmentaja on suomalainen Simo Luukkainen.
Kokoonpano

| Joukkue vuoden 2019 maailmanmestaruuskisoissa> # | Joukkue vuoden 2019 maailmanmestaruuskisoissa> Nimi | Joukkue vuoden 2019 maailmanmestaruuskisoissa> Pelipaikka | Joukkue vuoden 2019 maailmanmestaruuskisoissa> Syntymäaika | Joukkue vuoden 2019 maailmanmestaruuskisoissa> Seurajoukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Christopher-Kullervo Jõgi | Maalivahti | 16.6.2000 | KJT-Haukat Järvenpää |
| 30 | Oliver Soovik | Maalivahti | 29.1.2000 | Halmstad HF |
| 2 | Paul-Hendrik Laosma | Puolustaja | 20.4.2000 | Lennoxville Bishop’s College |
| 5 | Eduard Slessarevski | Puolustaja | 16.3.1999 | KJT-Haukat Järvenpää |
| 7 | Saveli Novikov | Puolustaja | 22.5.1999 | Tallinna Kalev/Viking |
| 15 | Dilan Savenkov | Puolustaja | 6.8.2001 | Sherbrooke Phoenix |
| 21 | Tommy Jansson | Puolustaja | 3.4.2001 | Huddinge IK |
| 23 | Artjom Anufriev | Puolustaja | 19.2.2001 | KJT Haukat Järvenpää |
| 25 | Denis Shashkin | Puolustaja | 16.3.2000 | MAC U20 |
| 6 | Kristofer Jõgi | Hyökkääjä | 6.3.2000 | TuTo Hockey |
| 9 | Rasmus Kiik | Hyökkääjä | 18.11.2000 | HC Vipers |
| 10 | Dmitri Kuznetsov | Hyökkääjä | 5.1.1999 | Tartu Kalev-Välk |
| 12 | Robin Harly Mürkel | Hyökkääjä | 25.1.2002 | HIFK |
| 13 | Nikita Puzakov | Hyökkääjä | 14.3.2001 | Narva PSK |
| 14 | Emil Svartbro | Hyökkääjä | 11.7.1999 | Djurgårdens IF J20 |
| 16 | Andre Linde | Hyökkääjä | 26.1.1999 | KJT Haukat |
| 17 | Morten Arantez Jürgens | Hyökkääjä | 17.4.2000 | Mikkelin Jukurit |
| 19 | Artemi Aleksandrov | Hyökkääjä | 28.8.2000 | Rögle BK |
| 20 | Jegor Nevzorov | Hyökkääjä | 9.3.2000 | Narva PSK |
| 24 | Kirill Lodeikin | Hyökkääjä | 5.1.2001 | HIFK |
| 27 | Fabian Hast | Hyökkääjä | - | Halmstad HF |
Päävalmentaja: Simo Luukkainen
Apuvalmentaja: Turo Teittinen
Apuvalmentaja: Otto Myllynen
Manageri: Jüri Rooba
Huoltaja: Juha Ronka
Kiropraktikko: Martin Kumm
Tiedottaja: Maarja Kirtsi
Fysioterapeutti: Oliver Papp
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1993 – C-sarjan karsinnat; 4.[lähde? ]  1994 – C-sarjan karsinnat; 6.  1995 – C2-sarja; 3.  1996 – D-sarja; 2.  1997 – D-sarja; 1.  1998 – C-sarja; 6.  1999 – C-sarja; 5.  2000 – C-sarja; 6.  2001 – 2. divisioona; 8.  2002 – 3. divisioona; 1.  2003 – 2. divisioona; 1.  2004 – 1. divisioona, ryhmä B; 5.  2005 – 1. divisioona, ryhmä B; 6.  2006 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2007 – 1. divisioona, ryhmä A; 6.  2008 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2009 – 1. divisioona, ryhmä A; 6.:  2010 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.  2011 – 2. divisioona, ryhmä A; 5.  2012 – 2. divisioona, ryhmä B; 2.  2013 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2014 – 2. divisioona, ryhmä A; 4.  2015 – 2. divisioona, ryhmä A; 5.  2016 – 2. divisioona, ryhmä A; 3.  2017 – 2. divisioona, ryhmä A; 4.  2018 – 2. divisioona, ryhmä A; 4.  2019 – 2. divisioona, ryhmä A; 1.  2020 – 1. divisioona, ryhmä B; 5.  2021 – 1. divisioona, ryhmä B:n turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 – 1. divisioona, ryhmä B; 5.  2023 – 1. divisioona, ryhmä B; 5.  2024 – 1. divisioona, ryhmä B; 4.
Aiheesta muualla

Viron jääkiekkoliiton sivusto (viroksi)
Viro IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Viro nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Jääkiekon nuorten maajoukkueet
| --- | --- |
Eurooppa:  Alankomaat ·  Belgia ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Irlanti ·  Islanti ·  Iso-Britannia ·  Italia ·  Itävalta ·  Kreikka ·  Kroatia ·  Latvia ·  Liettua ·  Luxemburg ·  Norja ·  Puola ·  Ranska ·  Romania ·  Ruotsi ·  Saksa ·  Serbia ·  Slovakia ·  Slovenia ·  Suomi ·  Sveitsi ·  Tanska ·  Tšekki  ·   Ukraina ·  Unkari · Viro  ·  Valko-Venäjä (Suljettu ulos toistaiseksi) ·  Venäjä (Suljettu ulos toistaiseksi)
Amerikka:  Jamaika ·  Kanada ·  Meksiko ·  Yhdysvallat
Aasia:  Arabiemiraatit ·  Armenia ·  Etelä-Korea ·  Filippiinit · Indonesia · Intia ·  Israel ·  Japani ·  Kazakstan  ·  Kiina ·  Kirgisia ·  Kuwait ·  Malesia · Mongolia · Pohjois-Korea ·  Taiwan ·  Thaimaa · Turkki
Oseania:  Australia ·  Uusi-Seelanti
Afrikka:  Etelä-Afrikka
Entiset joukkueet: Jugoslavia · Neuvostoliitto & Itsenäisten valtioiden yhteisö · Serbia ja Montenegro · Tšekkoslovakia
Volmar Lindman

Volmar Lindman
Volmar Lindman (30. maaliskuuta 1861 Turku – 19. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Volmar Lindman aloitti uransa kansakoulunopettajana Pernajassa. Muutaman vuoden kuluttua hän muutti Turkuun ja toimi sitten kirjastoalalla. Lindmanista tuli vuonna 1886 Helsingfors Dagblad-lehden reportteri ja sen jälkeen kun tämä lehti lakkasi ilmestymästä hän siirtyi 1889 Hufvudstadsbladet-lehden palvelukseen. Lindman oli Hufvudstadsbladet-lehden palveluksessa toimittajana ja oikolukijana yli 40 vuotta ja jäi eläkkeelle 70-vuotiaana vuonna 1931.
Lindman julkaisi nuorena useita ruotsinkielisiä runokokoelmia. Hän kirjoitti myös historiallisen romaanin Suomen viimeisestä katolisesta piispasta Arvid Kurjesta ja vielä 1937 hän julkaisi runokokoelman nimellä Efterskörd.
Lindman oli Helsingin eläinsuojeluyhdistys HESY ry:n sihteerinä 1895–1926 ja puheenjohtajana 1926–1936. Lindmanin eläinsuojelua käsitelleitä kirjoituksia julkaistiin usealla kielellä ja hän sai koti- ja ulkomaisia tunnustuspalkintoja eläinsuojelutyöstään. Lindman oli myös useiden eläinsuojeluyhdistysten kunniajäsen.
Lindman toimitti 1900–1910 ilmestynyttä eläinsuojeluaiheista Djurskydds-kalender-kausijulkaisua. Hän oli vuosina 1908–1909 ilmestyneen Unga tankar : organ för Finlands svenska ungdom i hem och skola-kausijulkaisun vastaava toimittaja ja julkaisija.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Volmar Lindmanin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Wilhelm Büsing

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Büsing Helsingin kesäolympialaisissa 1952. |  Büsing Helsingin kesäolympialaisissa 1952. |  Büsing Helsingin kesäolympialaisissa 1952. |  |
Maa:   Saksa
Kenttäratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yksilökilpailu |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Hopeaa | Basel 1954 | joukkuekilpailu |  |
Wilhelm Büsing (2. maaliskuuta 1921 Jade – 25. kesäkuuta 2023 Jade) oli saksalainen kenttäratsastaja ja olympiamitalisti.
Büsing voitti kenttäratsastuksessa joukkuekilpailun olympiahopeaa ja yksilökilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän saavutti joukkuekilpailussa myös EM-hopeaa vuonna 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Büsing Wikimedia Commonsissa
Vähä-Permuu

| Vähä-Permuu |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°15′13″N, 25°18′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Keski-Permuuseen 
Järvinumero:  14.221.1.316
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,5 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,473 km  
Pinta-ala:  0,991 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä-Permuu 
Vähä-Permuu  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Sallamäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,5 metriä mpy.
Wolfgang Schmidt (kirkkohistorioitsija)

Wolfgang Amadeus August Arnold Ferdinand Schmidt  (1904–1959) oli suomalainen kirkkohistorioitsija. Hän oli Åbo akademin vt. professori 1938–1943, professori vuodesta 1943 ja tiedekunnan dekaani 1954–1958.
Hänen isänsä oli Gustav Friedrich Schmidt.
Väinö Hahta

Väinö Vilhelm Hahta (13. syyskuuta 1896 Maaria – 28. helmikuuta 1974 Pori) oli suomalainen varatuomari, joka toimi pitkään Porin pormestarina.
Hahta suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1924 ja sai varatuomarin arvon 1929. Hän työskenteli nimismiehenä Ylivieskassa 1925–1928 sekä Ulvilassa 1929–1931. Vuodet 1932–1941 Hahta oli Ulvilan kihlakunnan kruununvoutina, jonka jälkeen hän toimi Porin pormestarina vuoteen 1960 saakka. Hahta kuului myös kokoomuksen edustajana Porin kaupunginvaltuustoon ja oli sen varapuheenjohtaja vuodesta 1952 lähtien.
Väinö Juusela

Klas Gustaf Väinö Juusela, sukunimi aik. Juslén (18. tammikuuta 1878 Sulkava – 7. syyskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen koulunjohtaja, köyhäinhoidon ylitarkastaja ja oppikirjojen tekijä.
Juuselan vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Gustaf Basilius Juslén ja Anna Emilia Sofia Lagerblad. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Mikkelin lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1906.
Juusela toimi Lahden kauppakoulun johtajana 1910–1916, köyhäinhoidon ylitarkastajana 1916–1919, SOK:n osuuskauppakoulun johtajana 1919–1920 ja Maalaiskuntien liiton kunnallistoimiston johtajana vuodesta 1921 alkaen.
Teoksia

Ruotsin raittiusväen henkivakuutuslaitokset. Helsinki 1906
Maanviljelysväestön ammattijako Hämeen ja Mikkelin lääneissä vuosina 1815-1890 : papiston väestötaulujen mukaan. Helsinki 1907
Muistiinpanoja ruotsinkielen opiskelijoille Lahden kauppakoulussa. Tekijä, Lahti 1913
Ruotsinkielen lukukirja kauppaoppilaitoksia varten. Kustannus oy. Kirja, Helsinki 1914, 3. painos 1925
Ruotsinkielen lukukirja : kauppaoppilaitoksia varten. 2, Sanasto. Kustannus oy. Kirja, Helsinki 1914
Kauppakirjeenvaihtoa ja konttoritöitä : lomakkeita kauppakouluja ja -opistoja varten. Gummerus 1915
Kauppakirjeenvaihtoa ja konttoritöitä. Gummerus 1915
Kauppakoulun lukukirja ; ammattimiesten avulla toimittanut Väinö Juusela. Gummerus 1917
Eläkelaitos Suomen kunnallisen köyhäinhoidon toimitsijoille. Suomen sosialihallitus, Helsinki 1918
Kovaosaisten huolto maassamme : lähimmät toimenpiteet sen järjestämiseksi. Valtiollisia päivänkysymyksiä 12. Edistysseurojen kustannusosakeyhtiö, Helsinki 1919
Viktor Jevsjukov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1987 | Keihäänheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1986 | Keihäänheitto |  |
Viktor Aleksandrovitš Jevsjukov (ven. Виктор Александрович Евсюков; s. 6. lokakuuta 1956 Donetsk, Ukrainan SNT) on Neuvostoliittoa ja Kazakstania edustanut yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti seuratasolla Dynamo Almatya. Jevsjukov voitti hopeaa Rooman MM-kisoissa 1987 ja pronssia Stuttgartin EM-kisoissa 1986. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Soulin kisoissa 1988. Tuolloin hän sijoittui viidenneksi tuloksella 82,32 metriä. Jevsjukov edusti Kazakstania arvokisoissa Stuttgartin MM-kisoissa 1993, mutta ei läpäissyt tuolloin karsintaa.
Ennätykset

Keihäänheitto:
85,16 m (1987)
93,70 m (1985) vanhalla keihäsmallilla
Viikko ennen vappua

| Viikko ennen vappua |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hamy Ramezan
Käsikirjoittaja:  Ilmari Aho ja Hamy Ramezan
Tuottaja:  Cilla Werning
Säveltäjä:  Pietari Mikkonen
Kuvaaja:  Arsen Sarkisiants
Leikkaaja:  Joona Louhivuori
Pääosat:  Jesse Martin Emilia Laine Matleena Kuusniemi Eero Milonoff Toni Leppe Jan Tilles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  For Real Productions
Ensi-ilta:  2009
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  170 000 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viikko ennen vappua on vuonna 2009 valmistunut suomalainen lyhytelokuva. Sen on käsikirjoittanut Ilmari Aho yhdessä Hamy Ramezanin kanssa, joka on myös ohjannut elokuvan. Elokuva on osa suomalainen novellielokuva 2008 -hanketta, jonka rahoituksesta vastasi Suomen elokuvasäätiö yhdessä YLE Yhteistuotantojen kanssa. Tuotantoyhtiönä toimi For Real Productions Oy, joka on Kinotar Oy:n tytäryhtiö.