stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raatihuoneenkatu (Hämeenlinna)

Raatihuoneenkatu itään kaupungintalon kohdalla
Raatihuoneenkatu on Hämeenlinnan  keskustan merkittävin kauppakatu. Noin 800 metriä pitkä katu ulottuu keskustan halki itä-länsisuunnassa ja on yksisuuntainen idän suuntaan. Se on koko pituudeltaan kivetty joko nupukivin tai kivilaatoin. Useat Hämeenlinnan keskustan käyntikohteet sekä monet erikoisliikkeet sijaitsevat Raatihuoneenkadun varrella. Katu on myös kahden korttelin matkalta kävelykatu.
Raatihuoneenkatu sijoittui nykyiselle paikalleen vuoden 1775 asemakaavassa. Kadun poikkikadut lueteltuna lännestä itään ovat Kaivokatu, Saaristenkatu, Kasarmikatu, Sibeliuksenkatu, Linnankatu, Kirkkorinne, Rauhankatu ja Arvi Kariston katu. Itäpäässään katu jatkuu suoraan Vanajaveden ylittävälle sillalle muuttuen Viipurintieksi. Raatihuoneenkadun varrella sijaitsevat muun muassa Kauppatori, raatihuone, kauppakeskukset Linna, Keskustalo ja Optelli, Hämeenlinnan kaupunginmuseo, Hämeenlinnan oikeustalo, kirkko sekä kaupungintalo. Lokakuussa 2014 kadun länsipäähän valmistui Kauppakeskus Goodman.
Kävelykatu Reska

Reskaksi nimetyn kävelykadun ensimmäinen osuus Kasarmikadun ja Sibeliuksenkadun välillä muutettiin kävelykaduksi 1980-luvulla ja sitä laajennettiin Kasarmikadulta Saaristenkadulle 2000-luvun alussa. Kävelykadulla sijaitsee lukuisia liikkeitä, ravintoloita, pankkeja sekä kaksi hotellia ja kaksi kauppakeskusta.
Kävelykatua Kasarmikadun risteyksen kohdalla
Raimo Lahti (kaupunginjohtaja)

Raimo Lahti (4. toukokuuta 1959 Jokioinen – 19. marraskuuta 2014 Hyvinkää) oli Hyvinkään kaupunginjohtaja vuodesta 2007 kuolemaansa asti. Hän toimi jo aiemmin Hyvinkään väliaikaisena kaupunginjohtajana.
Lahti työskenteli Tampereen yliopiston tutkijana vuosina 1986–1988, Porin kaupungin erityisaluesuunnittelijana 1988–1990, Parkanon kaupunginkamreerina 1990, Kokemäen elinkeinoasiamiehenä 1990–1999, Kuusankosken talousjohtajana 1999–2003 ja Hyvinkään talousjohtajana 2003–2006 ja Hyvinkään apulaiskaupunginjohtajana 2006–2007. Hän toimi jonkin aikaa myös Hyvinkään Palloseuran puheenjohtajana. Hän oli koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.
Ennen uraansa kunnallispolitiikassa Lahti kouluttautui lihakauppamestariksi ja työskenteli elintarvikeliikkeissä.
Vuoden 2012 lopulla Lahdella diagnosoitiin pahanlaatuinen aivokasvain. Se leikattiin tammikuussa 2013, ja Lahti palasi sairauslomalta töihin kesäkuussa 2013. Syöpä aiheutti kuitenkin lopulta Lahden kuoleman marraskuun 19. päivän vastaisena yönä 2014. Lahden perheeseen kuuluu vaimo ja poika.
Red (Boycottin albumi)

| Red Boycott |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Mikko Karmila
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 57.10
 Levy-yhtiö: CBS
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 26.
Boycottin muut julkaisut
| Lightning Strikes Back! 1990 | Red 1992 | Hits Back 2007 |
Red on rockyhtye Boycottin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1992.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26, ja se pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.
Helsingin Sanomien Ilkka Mattila kirjoitti Redin olevan luonnollisempaa ja vapautuneempaa musisointia kuin Boycottin edelliset albumit: ”Red on täynnä musiikkia, jollaista kuulee radiossa ja tv-kanavilla päivittäin, mutta tällä kertaa siinä on mukana positiivisia jännitteitä, niin kappaleissa kuin niiden toteutuksessa.”
Kappaleet

Walls Come Down (CET) – 3.22
She's Got The Groove – 4.04
Blue Jean Baby – 3.18
The Edge (Heavy Cargo) – 5.06
Whisper – 3.18
Walk Right On – 5.28
Easy Lovin' You – 3.31
Freedom – 4.14
Away – 4.48
How-How! How-How! – 4.52
Hell Or High Water – 3.22
Heat – 4.49
Knock On Wood – 3.32
Love Me, Baby – 3.26
Muusikot

Tommi Läntinen – laulu, taustalaulu, akustinen kitara
Ari "Hombre" Lampinen – kitara, soolokitara, taustalaulu
Tomi Norha – basso, taustalaulu,  piano  intro   (kappale: Heat)
Harri Seppälä – rummut, taustalaulu
Tapio Siitonen – kosketinsoittimet, taustalaulu
Reinfried Herbst

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Reinfried Herbst Schladmingissa 2008  |  Reinfried Herbst Schladmingissa 2008  |  Reinfried Herbst Schladmingissa 2008  |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | pujottelu |  |
Reinfried Herbst (s. 11. lokakuuta 1978 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka on erikoistunut pujotteluun. Hän on olympiamitalisti ja pujottelun maailmancupin voittaja.
Herbst saavutti Torinon olympialaisissa 2006 hopeaa pujottelussa Benjamin Raichin jälkeen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli samassa lajissa kymmenes ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 kahdestoista. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan toinen Kitzbühelin pujottelukilpailussa 22. tammikuuta 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Shigakogenissa 11. maaliskuuta 2006 tasa-ajalla Kalle Palanderin kanssa. Toisen voittonsa Herbst sai 9. helmikuuta 2008 Garmisch-Partenkirchenissä.
Maailmancupin palkintosijat

Pujottelu
Kausi 2005–2006: Kitzbühel toinen, Shigakogen voitto
Kausi 2007–2008: Garmisch-Partenkirchen voitto, Zagreb kolmas, Bormio voitto
Kausi 2008–2009: Adelboden voitto, Wengen toinen, Schladming voitto, Garmisch-Partenkirchen kolmas
Kausi 2009–2010: Levi voitto, Alta Badia voitto, Wengen kolmas, Schladming voitto, Kranjska Gora voitto
Kausi 2010–2011: Adelboden kolmas, Bansko toinen
Kokonaiskilpailu
Kausi 2007–2008: Pujottelucupissa kolmas
Kausi 2008–2009: Pujottelucupissa viides
Kausi 2009–2010: Pujottelucupin voitto
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (saksaksi)
Robert-Casimir Tonyui Messan Dosseh-Anyron

Robert-Casimir Tonyui Messan Dosseh-Anyron (13. lokakuuta 1925 Vogan – 15. huhtikuuta 2014) oli togolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lomén hiippakuntaan 21. joulukuuta 1951 ja nimitettiin saman, silloin jo arkkihiippakunnan piispaksi 10. maaliskuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius August Döpfner, jota avustivat Joseph-Paul Strebler ja Bernardin Gantin.
Dosseh-Anyron osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään 13. helmikuuta 1992.
3rd Rail Music

| 3rd Rail Music |
| --- | --- |

Perustettu:  2004
Jakelijat:  Supersounds Music
Tyylilajit:  Hip hop
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Sörnäinen, Helsinki
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
3rd Rail Music on vuonna 2004 perustettu suomalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka keskittyy suomenkieliseen hip hop -musiikkiin ja on osa Kolmas Raide Oy:tä. Yhtiö on julkaissut muun muassa Petoksen, Hannibalin & Sopan, Jontin & Shakan, Stig Doggin, Reilukerhon sekä OG Ikosen musiikkia.
3rd Railin alkuvuodesta 2005 rakennettu studio sijaitsee Helsingin Sörnäisissä. Yhtiön jakelijana toimii Supersounds Music.
Yhtiöllä oli aiemmin (2004–2009) kaksituntinen gangsta-rappiin keskittynyt 3rd Rail Music -ohjelma Bassoradiossa. Ohjelmaa tekivät muun muassa Tipa Hiihtopipo, Lauri Kavallus, Aba, Seyed Ali, Joro, Rudy ja Selecta Reah.
Kesällä 2007 yhtiö perusti Muumaa Musiikki -alamerkin.
Artistit

Painajainen
Scure
Sairas T
Petos
Jontti
Mac Bueno & DJ Tatc
Toluhaukat
OG Ikonen
Tuomio & Kone
Mactopias x Jiiaa
OD Kokemus
Jontti & Shaka
Hurtta
SLS
Adebizi & Pikkupiru
Seyed Ali
Laineen Kasperi
Äänet Käskee
Paatti & Pavel
Tapani Kansalainen
6mäki
Mactopias
Valto
Mikidi & Gaiaf
Laiska Leppone & Kari Tiilikaine
Kallio Underground
Silkinpehmee
Julkaisut > Singlet ja EP:t

2005: Hannibal & Soppa: Lissää vinkunaa (3RD001) CDS, singlelistan 1.
2006: Jontti & Shaka: Vittuun koko sakki! (promo) CDr
2007: Stig Dogg feat. DJPP: Stigidilaatio (3RD004) CDS, singlelistan 12.
2007: Jontti & Shaka: Kolmatta linjaa (3RDV002) 7", singlelistan 8.
2007: Reilukerho: Kortit jaossa (3RD006/3RDV004) CDS/12", singlelistan 13.
2009: Sonic Roots: Obscene Medicine (3RD018) CDS
2014: Mac Bueno & DJ Tatc: Lisää nollegee (3RDV007) 12"
2015: Jontti & Shaka: Alakulttuuri syö lapsensa (3RDV008/3RDC002) 12"/MC, albumilistan 20.
2020: Toluhaukat: Ei koskaan nuku (3RDC009) MC
Muumaa Musiikki

Muumaa Musiikki on Kolmas Raide Oy:n kesällä 2007 perustama alamerkki, joka toisin kuin emoyhtiönsä, ei ole sitoutunut erityisesti mihinkään musiikkilajiin.
Muumaa Musiikille levyttävät artistit ovat R&B-laulaja Stig Dogg ja yhteistyössä EMI Finlandin kanssa kehitetty lastenmusiikkiprojekti Hiekkalaatikkojengi.
Muumaa Musiikki > Albumit

2007: Stig Dogg: Stigidilaatio (MUUMAA013) CD, albumilistan 8.
2008: Hiekkalaatikkojengi: Hiekkalaatikkojengi (50999 214767 2 3) CD
2021: Halibears: Hasta la Twista (MUUMAA001)
2021: Iris Kukka: Sodassa ja rakkaudessa (MUUMAA002)
2022: Iris Kukka: Fenix-lintu (MUUMAA003)
Muumaa Musiikki > Singlet ja EP:t

2007: Stig Dogg: Vadelmasuklaa (MUUMAA011/MUUMAA012) CDS/12"
2008: Hiekkalaatikkojengi: Hiekkalaatikkojengi (50999 208966 2 1) CDS
Muumaa Musiikki > Digisinglet

2019: Biolapset: Ota pallosta kii (MUUMAA014)
2020: Halibears: Twisting Sister (MUUMAADG001)
2020: Halibears: Night Train to Haliwood (MUUMAADG002)
2021: Halibears: Weekend Warrior (MUUMAADG003)
2021: Iris Kukka: Sä oot aurinko (MUUMAADG004)
2021: Iris Kukka: Oikea silmä (MUUMAADG005)
2021: Iris Kukka: Prinsessa (MUUMAADG006)
2021: Iris Kukka: Sodassa ja rakkaudessa (MUUMAADG007)
2021: Hoki & Tipe: Kaljanpaskaa (MUUMAADG008)
2021: Iris Kukka: Hän soittaa sateesta (MUUMAADG009)
2021: Iris Kukka: Hullu Wiljami (MUUMAADG010)
2022: Iris Kukka: Anniina (MUUMAADG011)
2022: Iris Kukka: Fenix-lintu (MUUMAADG012)
2022: Hoki & Tipe: Bängerijyrä (mukana Sähkö-Saaga) (MUUMAADG013)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
3rd Rail Music Myspacessa (englanniksi)
Muumaa Musiikin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Muumaa Musiikin logo
Pyrotekniikka

Lordin pyrotekniikkaa
Pyrotekniikka tarkoittaa palavan ja palamalla räjähtävän materiaalin valmistusta ja käyttöä lähinnä viihdetarkoituksiin. Sana pyrotekniikka juontuu muinaiskreikan sanoista pyros ("tuli") ja tekhne ("taito", erityisesti "käsityötaito").
Pyrotekniikkaa käytetään esimerkiksi elokuvissa sekä teatteri- ja musiikkiesityksissä tunnelman tuojana, ja tietenkin varsinaisissa ilotulitteissa. Ruuti, jota räjähteissä usein osana käytetään, ja ilotulitteet yleisestikin, on keksitty Kiinassa (pīnyīn: ruuti = zhà[yào]; ilotulite = biānpào), missä niitä edelleen on tapana käyttää paitsi uudenvuoden aikaan, myös esimerkiksi perinteisiä häitä vietettäessä tai uutta liikeyritystä perustettaessa.
Tunnettuja pyrotekniikkaa käyttäviä musiikkiyhtyeitä ovat Lordi, Dimmu Borgir, Stratovarius, Nightwish, Rammstein ja KISS.
Käyttö Suomessa

Suomessa pyrotekniikan käyttö tehosteisiin on tarkkaan laissa säädeltyä:
Panostajalaki nro 219
Valtioneuvoston asetus no 122/2002
Sosiaali- ja terveysministeriön asetus no 124/2002
Valtioneuvoston päätös räjäytys- ja louhintatyön järjestysohjeista 29.5.1986/410
Räjähdeasetus nro 473
Laki 390/2005
FINLEX Valtion säädöstietopankki
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalaisia pyrotekniikan toimittajia:
Blast Wave Mikko Sarkkinen (Arkistoitu – Internet Archive)
Lohjan ilotulitus Oy
Oy Pyroman Finland Ltd
Flame Game Oy
Ilotulitus Oy
Suomen pyrotekniikka
Raatihuoneentori (Kööpenhamina)

| Raatihuoneentori> Rådhuspladsen |
| --- | --- |
 Rådhuspladsen toukokuussa 2021.
Kaupunginosa:  Kööpenhamina
Muistomerkit:  Hans Christian Andersenin patsas
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raatihuoneentori tai Raatihuoneen aukio (tansk. Rådhuspladsen tai Raadhuspladsen) on keskeisellä paikalla oleva aukio Kööpenhaminassa. Rådhuspladsenia reunustaa Kööpenhaminan raatihuone. Aukion pohjoisreunustalla saa alkunsa tunnettu kävelykatu Strøget. Rådhuspladsen on kiireinen läpikulkupaikka ja liikenteen solmukohta. Kesäisin aukiolla on terasseja ja näyttelyitä. Aukiolla on myös Hans Christian Andersenin patsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raatihuoneentori (Kööpenhamina) Wikimedia Commonsissa
Rådhuspladsen sanomalehti Politikenin webkamerassa
Puukkoislammi

| Puukkoislammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°41′48″N, 25°09′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Vähään Pihlajajärveen 
Järvinumero:  14.225.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,1 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,666 km  
Pinta-ala:  3,017 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPuukkoislammi 
Puukkoislammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen ympäristössä on muutama talo, joiden yhteydessä on peltoa.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy. Laskuoja lähtee lammen koillispäästä ja laskee 500 metrin päässä Vähään Pihlajajärveen. Laskuojan pudotus on 3,0 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa lammesta ei lähtenyt laskuojaa, mutta lampeen johti yksi oja. Vuoteen 1986 mennessä lampeen oli johdettu yksi oja lisää ja laskuoja Vähään Pihlajajärveen.
Reinhard Divis

| Reinhard Divis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Wien, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2012
Aik. seurat:  WAT Stadlau (Itävalta I) VEU Feldkirch (ÖEL) Leksands IF (SEL) Worcester IceCats (AHL) St. Louis Blues (NHL) Peoria Rivermen (AHL) EC VSV (EBEL) Färjestads BK (SEL)   Salzburg
NHL-varaus:  261. varaus, 2000 St. Louis Blues
Reinhard Divis (s. 4. heinäkuuta 1975 Wien, Itävalta) on entinen itävaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeisen vuoden Itävallan pääsarjan Vienna Capitalsissa. Divis pelasi seitsemät MM-kilpailut, joista kahdet on I-divisioonassa. Hän pelasi myös Naganon olympiakisoissa 1998 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Ura

Divisin kasvattajaseura on WAT Stadlau, mutta hän aloitti pääsarjauransa VEU Feldkirchissä, jossa pelasi vuoteen 1999 saakka. Siihen mennessä hän voitti peräti viisi Itävallan mestaruutta kuutena kautena ja torjui myös Euroopan mestaruuden vuonna 1999. Vuodet 1999–2001 Divis torjui Elitserien-joukkue Leksands IF:ssä.
Kesällä 2000 St. Louis Blues varasi Divisin yli-ikäisenä kahdeksannella kierroksella NHL:ään. Yhden Leksand-kauden jälkeen Divis siirtyi Bluesin organisaatioon kaudeksi 2001–2002 ja pelasi farmissa kuluneen kauden aikana yhden NHL-ottelun. Divis oli kaikkien aikojen ensimmäinen NHL:ssä pelannut itävaltalainen. NHL:ssä hän pelasi vielä kolme seuraavaa kautta ja kevääseen 2006 mennessä hänellä oli yhteensä 28 NHL-ottelua tilillään. Työsulkukausi 2004–2005 Divisillä kului EC VSV:ssä, kotimaassaan. Keväällä 2006 Divis oli pelaamassa I-divisioonan MM-kilpailuissa, joista Itävalta nousi takaisin A-sarjaan.
Kaudeksi 2006–2007 Divis palasi kotimaahansa ja siirtyi EC Red Bull Salzburgin maalinsuulle. Hän pelasi siellä myös kaudella 2007–2008. Molempina kausina Divis torjui joukkueelle mestaruuden. Seitsenkertainen Itävallan mestari ja kerran Euroopan mestaruudenkin voittanut Divis voitti kaudella 2008–2009 vielä Ruotsin mestaruuden Elitserien-joukkue Färjestads BK:ssa keväällä 2009. Hän kylläkin jäi joukkueessa ykkösmaalivahti Jonas Gustavssonin varjoon ja pelasi kauden aikana 15 ottelua.
Kaudeksi 2009–2010 Divis palasi takaisin Salzburgiin. Divis voitti kahden kauden aikana Salzburgissa kaksi Itävallan-mestaruutta. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi saman sarjan Vienna Capitalsin ykkösmaalivahdiksi.
Muuta

Divisin veljet Raimund ja Roland ovat myös pelanneet jääkiekkoa, heistä Raimund on pelannut neljät MM-kilpailut.
Divisin poika, 1997 syntynyt Dominic pelaa myös jääkiekkoa ja on maalivahti. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa EBEL-liigan Linzissä kaudella 2016–2017 ja on edustanut Itävaltaa 18- ja 20-vuotiaiden MM-turnauksissa.
Ringstraße

Burgring.
Ringstraße on Itävallan Wienin vanhaa kaupunkia ympäröivä osittain yksisuuntainen kehäkatu. Sen eri osilla on nimet: Stubenring, Parkring, Schubert-Ring, Kärtner Ring, Opernring, Burgring, Dr.-Karl-Renner-Ring, Universitätsring ja Schottenring.
Pormestari Karl Luegerin mukaan nimetty Dr.-Karl-Lueger-Ring herätti närää, ja Wienin kaupunki päätti vuonna 2012 muuttaa nimen Universitätsringiksi.
Ringstraßen kohdalla sijaitsi aiemmin Wienin kaupunginmuuri, mutta se purettiin 1800-luvun lopulla keisarin käskystä, ja tilalle rakennettiin kehämäinen puistokatu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ringstraße Wikimedia Commonsissa
Reijo Salminen (imitaattori)

Reijo Salminen
Reijo Salminen (s. 4. lokakuuta 1945 Nurmijärvi) on suomalainen imitaattori, jota pidetään alansa ensimmäisinä Suomessa. Ensimmäisen kerran Salminen esiintyi imitaattorina televisiossa vuonna 1967, jolloin hän vieraili Spede Show’ssa.
Salminen aloitti imitoinnin jo lapsena 1950-luvun keskivaiheilla matkimalla naapurin tätejä ja Radioteatterin silloisia näyttelijöitä. Hyvän palautteen kannustamana hän kirjoitti 15-vuotiaana naapurin liiterin seinään: ”Minusta tulee maailman paras matkija, iskelmälaulaja ja näyttelijä sekä radiokuuluttaja.” Vuoden 1997 haastattelussa hän kertoi hallitsevansa noin 120 julkisuuden henkilön ja noin 120 ”äänitehosteen” imitoinnin kolmen oktaavin äänialalla. Hän on myös laulaja.
Salminen on palkittu Esiintyvät taiteilijat ry:n ensimmäisenä Viihdetaiteen mestarina vuonna 1997.
Diskografia > Albumit

Isokenkäisten iltamat (1979,  Finnlevy)
Tiki Taki Taa (1985,  JP-Musiikki)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Paikkakuntien parhaat (1978, Finndisc), levyllä mukana Reijo Salminen, Pekka Himanka, Lasse Kuusela ja Pauli Lehtola
Aiheesta muualla

Esiintyvät taiteilijat ry: Viihdetaiteen mestarit (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reijo Salminen (imitaattori) Wikimedia Commonsissa
Puolan sota

Sigismund
Puolan sota (myös toinen Puolan sota) oli sota Puolan ja Ruotsin välillä vuosina 1600–1629. Sodan syynä oli aikaisempi Sigismundin ja Kaarle-herttuan (myöhemmin Kaarle IX) kamppailu Ruotsin valtaistuimesta sekä Saksalaisen ritarikunnan jättämän valtatyhjiön hallinta Baltiassa. Sota jakautui neljään eri osaan, joiden välissä oli aselepoja. Se oli myös osa suurempaa niin sanottua kuusikymmenvuotista sotaa (1598–1661) Ruotsin ja Puolan välillä. Samaan sotaan kietoutui vielä Puolan ja Moskovan välinen sota 1605–1618, jossa ruotsalaisia taisteli välillä venäläisten rinnalla, sekä Ruotsin ja Venäjän välinen sota (ns. Inkerin sota) 1611–1617.
Alkuvaihe Liivinmaalla 1600–1611

Puolan sota alkoi vuonna 1600, kun Sigismund päätti valloittaa Eestinmaan Ruotsilta. Vaikka puolalaiset luulivat valloituksen olevan helppo, sotaonni kääntyi ja Ruotsi valtasi suurimman osan Puolan Liivinmaasta. Alkuvuonna 1601 puolalaiset saivat apuvoimia ja löivät ruotsalaiset Kokenhausenin taistelussa, ja hyökkäysvuoro vaihtui. 1602 Ruotsin hallinnassa oli enää Pohjois-Liivinmaan suurimmat kaupungit ja 1604 enää Tallinna, Narva ja Pärnu.
Kesällä 1605 Ruotsi kokosi uuden sotavoiman ja nousi maihin Riian lähellä, joka oli tarkoitus vallata ja piiritettiinkin. Puolalaisten piiritetyn kaupungin avuksi lähettämä armeija löi perinpohjaisesti kolme kertaa suuremman Ruotsin armeijan 27. syyskuuta 1605 Kirkholman taistelussa ja Kaarle IX vältti niukasti vangiksi joutumisen. Tämän jälkeen sota jatkui hiljaisempana vuoteen 1608, jolloin ruotsalaiset hyökkäsivät uudestaan kreivi Ernst von Mansfeldin johtamana, mutta puolalaiset torjuivat tämänkin yrityksen. Aselepo solmittiin 1611 kun Kaarle IX kuoli ja kummatkin maat keskittyivät hyötymään Venäjän sekasorron ajasta.
Farensbach 1617–1618

Wolmar Farensbach hallitsi Dünamünden linnaa Väinäjoen suulla Puolan alaisuudessa. 1616 hän riitautui puolalaisten kanssa ja lupasi siirtyä Ruotsin puolelle. Ruotsi otti haltuunsa Pärnun, Dünamünden ja muutamia pienempiä linnoja, mutta pienen liettualaisen armeijan saapuessa Farensbach vaihtoi taas puolta. Ruotsi menetti muut linnat, mutta Pärnu jäi sen hallintaan. Aselepo solmittiin kahdeksi vuodeksi marraskuussa 1618.
Riian valtaus 1621–1622

Rauhanneuvottelut Puolan kanssa epäonnistuivat, koska Sigismund ei suostunut luopumaan vaatimuksistaan Ruotsin kruunuun. Kustaa II Aadolf lähti hyökkäykseen Liivinmaalla kesällä 1621. Ensitavoitteena oli Riian valtaus. Riika antautuikin kuukauden piirityksen jälkeen syyskuussa. Muuta merkittävää ei saavutettu ja heinäkuussa 1622 solmittiin taas aselepo, joka kesti vuoteen 1625 asti.
Liivinmaan valtaus

Sotatoimia jatkettiin kesällä 1625. Kesän aikana Ruotsi valtasi Väinäjoen rantojen linnat, Väinänlinnaa lukuun ottamatta, sekä Tarton. Tammikuun 7. päivänä Puola-Liettuan ja Ruotsin armeijat kohtasivat Wallhofin taistelussa, jossa muu armeija seurasi vierestä, hakkapeliitat kokeilivat Kustaan uutta taktiikkaa, atakkia, ja murskasivat vastustajansa. Wallhofin jälkeen maaliskuussa solmittiin uusi aselepo.
Preussin sota 1625–1629 > Taustaa

Preussin alue pirstoutui kolmeen osaan saksalaisen ritarikunnan vallan luhistuessa 1525. Länsi-Preussi liitettiin maakuntana Puolaan, Itä-Preussista muodostettiin Preussin herttuakunta ja Danzig jatkoi vapaakaupunkina. Brandenburgin vaaliruhtinas peri Preussin herttuakunnan 1618, jolloin vaaliruhtinas oli Preussin herttuana Puolan hallitsijan vasalli. Brandenburgin vaaliruhtinas Georg Vilhelm oli lisäksi Ruotsin kuninkaan Kustaa II Adolfin puolison Maria Eleonoran veli.