stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapin jääkäripataljoona
Historia > Siirto Sodankylään

Pataljoonan henkilökunnan keskuudessa alkoivat liikkua huhut siirrosta Lappiin jo 1950-luvun puolivälissä. Vuonna 1958 tuleva varuskuntapaikka ratkaistiin ja Sodankylän varuskunnan rakennustyöt aloitettiin. Vaasasta lähtö herätti henkilökunnan keskuudessa ristiriitaisia tunteita. Lappi oli toki tuttu paikka monista harjoituksista mutta asunnot, vaimojen työpaikat, lasten koulut, monet muut sidokset ja harrastukset tekivät lähdön monille vaikeaksi. Kaikkiaan noin parikymmentä pataljoonan upseeria ja aliupseeria hakeutui tässä vaiheessa muihin joukko-osastoihin ja esikuntiin töihin. Toisaalta muuttamista helpotti Sodankylän kunnan ja asukkaiden erittäin myönteinen suhtautuminen varuskunnan tuloon. Yksittäisistä henkilöistä on nostettava esille tuolloinen Sodankylän kunnan valtuuston puheenjohtaja Akseli Paarman, jonka johdolla lähetystö kävi pataljoonan henkilökuntaa valistamassa uuden kotipaikkakunnan olosuhteista.
Siirtoa valmisteltiin kolmen kesän aikana, jolloin noin komppanian vahvuinen osasto kerrallaan oli Sodankylässä vartiotehtävissä ja uusiin olosuhteisiin tutustumassa. Lopullinen tieto siirron ajankohdasta tuli vuoden 1963 lopulla. Henkilökunta sai tiedon, että siirto tapahtuu vuoden 1964 kesällä. Puolustusvoimille tyypillisesti virallinen käsky tuli vasta vuoden 1964 alussa.
Viimeisen kesän aikana pataljoonaan muistivat monet Vaasan ja Pohjanmaan vaikuttajat ja lähtöparaateja pidettiin osin haikeissa tunnelmissa. Jääkäreiden pääosa nousi pyörille Vaasassa varhain heinäkuun 29. päivän aamuna kello 5.00. Marssi Sodankylään alkoi. Jo tätä ennen oli kuitenkin 3JK siirtynyt Sodankylään 1.7.1964. Samaan aikaan kun pataljoonan pääosa lähti Vaasasta marssille, vannoivat 3JK:n alokkaat sotilasvalansa varuskunnan uuden ruokalan pihalla.
Pataljoonan pääosat saapuivat pyöräillen Sodankylään 2.8.1964. Uuden kotikunnan asukkaat olivat suurin joukoin tien molemmin puolin kunniakujana pataljoonaa vastaanottamassa. Siitä alkoi jääkäreiden elämä, koulutus ja harjoitukset Sodankylässä ja ympäri Lappia ja Pohjois- Suomea. Pataljoonan nimi muutettiin uuteen kotipaikkaan sopivammaksi, kun se 1.7.1966 sai nimen Lapin Jääkäripataljoona.
Pataljoona menetti itsenäisen joukko-osaston asemansa 1. lokakuuta 1979, kun se liitettiin joukkoyksikkönä vasta perustettuun Jääkäriprikaatiin.
Komentajat

Lähde:
Komentajat > PPP1

14.05.1921 - 27.03.1924 jääkärieverstiluutnantti J H Heiskanen
27.03.1924 - 25.04.1925 jääkärieverstiluutnantti J V Arajuuri
25.04.1925 - 31.08.1926 jääkärieverstiluutnantti S E Isakson
31.08.1926 - 30.12.1926 jääkärieverstiluutnantti T Ilmoniemi
30.12.1926 - 10.09.1927 viransijaisena majuri A Hagelberg
10.09.1927 - 23.12.1927 viransijaisena Majuri A Kemppi ja Kapteeni R Heinonen
23.12.1927 - 15.06.1928 jääkärieverstiluutnantti T Ilmoniemi
15.06.1928 - 29.06.1933 jääkärieverstiluutnantti H F Siilasvuo (alkujaan Strömberg)
29.06.1933 - 25.06.1938 jääkärieverstiluutnantti K A Heiskanen
Komentajat > JP1

16.5.1936–25.6.1938 jääkärieverstiluutnantti Kaarlo A. Heiskanen
25.6.1938–15.1.1940 everstiluutnantti Ilmari J. Karhu
15.1.1940–5.8.1943 jääkärieverstiluutnantti F. Ragnar Wahlbäck
5.8.1943–3.1.1945 majuri Jorma T. Vetre
3.1.1945–2.1.1950 eversti Lauri Sotisaari
2.1.1950–3.7.1952 everstiluutnantti Tapio N. Peitsara (Blässar)
3.7.1952–31.12.1956 everstiluutnantti Solmu Salonmies
Komentajat > PohmJP

1.1.1957–11.12.1958 everstiluutnantti Solmu Salonmies
11.12.1958–27.7.1963 everstiluutnantti Otto Ylirisku
27.7.1963–9.2.1965 everstiluutnantti Paavo Junttila
9.2.1965–30.6.1966 everstiluutnantti Erkki Koivisto
Komentajat > LapJP

1.7.1966–3.10.1967 everstiluutnantti Erkki Koivisto
3.10.1967–10.9.1971 everstiluutnantti Kauko Kuismanen
10.9.1971–29.11.1973 everstiluutnantti Kalevi Maunula
29.11.1973–4.1.1974 majuri Lauri Kymäläinen
4.1.1974–20.8.1976 everstiluutnantti Martti Alatalo
20.8.1976–30.9.1979 everstiluutnantti Hannu Särkiö
1.10.1979–31.5.1983 everstiluutnantti Ilkka Ilmola
1.6.1983–26.5.1984 everstiluutnantti Esa Pietikäinen
27.4.1984–26.5.1987 everstiluutnantti Lauri Korhonen
27.5.1987–31.8.1989 everstiluutnantti Jorma Ahlholm
1.9.1989–31.7.1990 everstiluutnantti Paavo Kuronen
1.8.1990–10.1.1991 majuri Ilkka Asteljoki
11.1.1991–18.2.1993 everstiluutnantti Timo Vitikainen
19.2.1993–30.9.1996 everstiluutnantti Juha Myyryläinen
1.10.1996–15.1.1999 everstiluutnantti Markku Aherto
16.1.1999–30.6.2000 everstiluutnantti Timo Karonen
1.7.2000–31.3.2002 everstiluutnantti Kari Veijalainen
1.4.–30.6.2002 majuri Jyrki Vaaramo
1.7.2002–31.10.2004 everstiluutnantti Pasi Virta
1.11.2004–31.3.2006 everstiluutnantti Marko Ekström
1.4.–31.5.2006 majuri Esko Raaterova
1.6.2006–31.7.2008 everstiluutnantti Heikki Taavitsainen
1.8.2008–31.12.2010 everstiluutnantti Arto Vaarala
1.1.2011–31.12.2012 everstiluutnantti Aki Sund
1.1.2013–31.12.2014 everstiluutnantti Oula Asteljoki
1.1.2015–31.12.2016 everstiluutnantti Ari Mure
1.1.2017–31.03.2018 everstiluutnantti Jussi Viinamäki
1.4.2018–31.7.2020 everstiluutnantti Ville Valkeinen
1.8.2020-1.8.2022 everstiluutnantti Mikko Kuokka
1.8.2022- everstiluutnantti Sini Kouri
Aiheesta muualla

Suomen puolustusvoimat: Jääkäriprikaati[vanhentunut linkki]
https://sotapolku.fi/sotapolut/jkripataljoona-1/
Polkupyöräpataljoona 1:n ja myöhemmin Jääkäripataljoona 1:n tunnus
Lapin Jääkäripataljoonan joukko-osastotunnus vuosina 1967–1983
Al Bano & Romina Power

Al Bano & Romina Power vuonna 1976
Al Bano & Romina Power on italialais-yhdysvaltalaisen avioparin Albano Carrisin ja Romina Powerin muodostama popduo, jonka aktiivisin vaihe kesti 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun puoliväliin. Duo on Italian lisäksi ollut suosittu saksankielisessä Euroopassa. Sen kiertuehistoriaan kirjattiin Euroopan lisäksi muun muassa Japani ja Etelä-Amerikka. Duo tunnetaan myös nimellä Al Bano & Romina.
Al Bano & Rominan ensimmäinen vaihe päättyi avioeroon 1990-luvulla. Duo aktivoitui jälleen 2010-luvulla.
1970-luku

Apulian maakunnassa Etelä-Italiassa 1943 syntynyt Albano Carrisi oli aloittanut soolouransa laulajana 1960-luvulla. Vuonna 1967 hän tapasi yhdysvaltalaisen näyttelijän Romina Powerin (s. 1951) ja hääkellot soivat kesällä 1970. Samana vuonna julkaistiin Al Bano & Romina Powerin ensimmäinen yhteinen single, "Storia di due innamorati"/"Quel poco che ho". Pariskunnan esikoinen, Ylenia syntyi marraskuussa 1970. Toinen lapsi syntyi 1973. Al Bano & Romina Powerin ensimmäinen albumi, Atto 1 julkaistiin 1975. Sitä seurasi parin vuosikymmenen aikana useita menestyslevyjä, joita on maailmanlaajuisesti myyty kymmeniä miljoonia kappaleita. 1976 duo edusti Italiaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "E fu subito amore" ja sijoittui seitsemänneksi. Al Bano & Romina levyttivät italian ja englannin lisäksi myös ranskaksi ja espanjaksi. Vuonna 1976 ilmestyi ranskankielinen LP Des nuits entiéres ja 1981 espanjankielinen Sharazan.
1980-luku

Vuonna 1982 duo sijoittui toiseksi Sanremon musiikkijuhlilla kappaleella "Felicità", josta tuli vuoden kesähitti muun muassa Saksassa. Vuonna 1984 Al Bano & Romina voittivat Sanremon laulufestivaalin kappaleella "Ci sarà". Vuonna 1985 he edustivat toistamiseen Italiaa Eurovision laulukilpailussa, tällä kertaa kappaleella "Magic Oh Magic" ja sijoittuivat jälleen seitsemänneksi. Saman vuoden joulukuussa syntyi pariskunnan kolmas lapsi. Vuonna 1986 duo siirtyi levy-yhtiö WEAn leipiin ja samana vuonna julkaistiin studioalbumi Sempre sempre, joka oli kaupallinen menestys Euroopassa. Keväällä 1987 duo otti osaa Sanremon festivaaleihin kappaleella "Nostalgia canaglia" ja sijoittui kolmanneksi. Carrisin ja Powerin nuorin tytär syntyi kesäkuussa 1987 ja saman vuoden lopulla julkaistiin studioalbumi Libertà, jolla parin esikoinen, Ylenia laulaa yhdessä Romina Powerin kanssa kappaleen "Abbi fede". Vuonna 1988 ilmestyneellä studioalbumilla Fragile Power esittää kappaleen "A Miracle" yhdessä velipuolensa Tyrone Power Jr:n kanssa. Vuonna 1989 Al Bano & Romina Power osallistuivat Sanremon festivaaleille kappaleella "Cara terra mia" ja sijoittuivat jälleen kolmanneksi.
1990-luku

Vuonna 1990 Al Bano & Romina Power julkaisivat studioalbumin Fotografia di un momento. Seuraavana vuonna duo osallistui Sanremon festivaaleihin kappaleella "Oggi sposi", joka julkaistiin samana vuonna ilmestyneellä kokoelmalla Le più belle canzoni. Edelleen vuonna 1991 Carrisi ja Power julkaisivat kirjan Autoritratto dalla A alla R sekä samannimisen video-ohjelman. Vuonna 1992 ilmestyi kokoelma Vincerai, jossa duon vanhoja hittejä oli sovitettu uuteen asuun. Alkuvuonna 1993 duo vieraili Suomen Lapissa Miss Suomi -televisio-ohjelman yhteydessä. Al Bano & Romina esittivät ohjelmassa kappaleet "Tu soltanto tu" ja "Ci sarà". Samana vuonna ilmestyi jälleen uutta tuotantoa sisältävä studioalbumi, Notte e giorno.
Vuonna 1995 ilmestyi albumi Emozionale, jolla Al Bano esittää dueton "Cantico" katalonialaisen oopperalaulaja Montserrat Caballén kanssa. Levyllä on myös uusi versio 1970-luvun hitistä "Na, na, na", jossa vierailee espanjalainen flamencokitaristi Paco de Lucía. Emozionalea Power ja Carrisi luonnehtivat albumiksi, jollaisen he jo kauan aikaa olivat halunneet tehdä, albumiksi joka on poikkeuksellisen intensiivinen ja henkilökohtainen.
Vuonna 1996 julkaistiin kokoelma, Ancora...Zugabe, jolla on uusia versioita pariskunnan vanhoista hiteistä. Tämän jälkeen duo hajosi ja Albano Carrisi palasi soolouralle. Hajoamisen taustalla oli se, että heidän tyttärensä Ylenia Carrisi oli kadonnut New Orleansissa 1994 ja etsinnät olivat jääneet tuloksettomiksi. Tragedia oli pahaksi pariskunnan suhteelle, ja he erosivat maaliskuussa 1999.
2010-luku–

Duo Al Bano & Romina oli vuosikausia jäähyllä. 2010-luvulla Carrisi ja Power löysivät toisensa jälleen säveltaiteellisessa mielessä. He konsertoivat Italiassa ja muualla Euroopassa. Talvella 2020 he julkaisivat ensimmäisen albuminsa neljännesvuosisataan: päivänvalon näki Raggocli l'attimo.
Käännösiskelmiä

Al Bano & Romina Powerin kappaleita on julkaistu Suomessa myös käännösiskelminä. Vuoden 1987 "Libertà"-kappaleesta julkaistiin käännösversio "Haavemaa" vuonna 1988. Timo Kosonen teki kappaleesta "Ci sarà" suomenkielisen version "Paina jäljet kasteeseen", jonka esittivät Marion Rung ja Reijo Taipale. "We'll Live It All Again" kääntyi suomeksi nimelle "Sen eläisin uudelleen" vuonna 1976. Duon eniten versioituja sävelteoksia ovat muun muassa 1980-luvun suurmenestykset "Felicità", "Sharazan" ja "Sempre sempre". Niistä on tehty esimerkiksi useita saksankielisiä versioita, instrumentaaliversioita ja erityyppisiä miksauksia. Kappaleen "Sempre sempre" Al Bano Carrisi esitti lavalla Moskovassa Julija Natšalovan kanssa.
Diskografia 2020–

Raccogli l'attimo (2020)
Aiheesta muualla

Albano Carrisin viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Romina Powerin viralliset sivut
Ihailijasivu
Anglikaaninen kirkkoyhteisö

Anglikaaninen kirkkoyhteisö (engl. Anglican Communion) on ehtoollisyhteydessä olevien anglikaanisten kirkkojen muodostama kansainvälinen yhteistyöelin. Kirkkoyhteisöön kuuluu nykyisin maailmanlaajuisesti 42 virallista jäsenkirkkoa eli provinssia sekä viisi muuta paikalliskirkkoa. Anglikaanisen kirkkoyhteisön nimellisenä johtohahmona toimii Englannin kirkon Canterburyn arkkipiispa.
Helmikuussa 2023 anglikaanisen kirkkoyhteisön sisällä toimiva globaalia etelää edustavien konservatiivisten anglikaanikirkkojen järjestö Global South Fellowship of Anglican Churches (GSFA) teki päätöksen, ettei se enää tunnusta Canterburyn arkkipiispan johtoasemaa. Taustalla oli Englannin kirkossa tehty päätös, jossa hyväksyttiin samaa sukupuolta olevien avioliittojen kirkollinen siunaaminen. GSFA:n jäsenkirkot ovat edelleen virallisesti osa anglikaanista kirkkoyhteisöä, mutta katsovat ehtoollisyhteyden ”heikentyneen”.
Latitudinarismi

Latitudinaarit olivat vapaamielinen kirkollinen suunta Englannissa, joka pyrki aikaansaamaan sovintoa maan eri kirkollisten ryhmien välillä. Suunta sai alkunsa 1600-luvun uskonnollisissa taisteluissa ja oli teologialtaan lähinnä arminiolaisten kannalla. Asettuessaan yhteyteen ajan hengen ja filosofian kanssa latitudinaarit saivat usein kuulla syytöksiä indifferentismistä ja vapaa-ajattelusta. Suunnan ensimmäisiä johtomiehiä olivat: William Chillingworth (1602-44), filosofi Ralph Cudworth (1617-88) ja Henry More (1614-87). Nykyajan kirkollisista suunnista latitudinaarit ovat lähinnä "väljäkirkollisia" (broad church).
Latitudinaarit olivat 1500-luvun humanistien, kuten Erasmus Rotterdamilaisen hengellisiä jälkeläisiä ja 1800-luvun broad church -puolueen edeltäjiä. Vuoden 1688 vallankumouksen jälkeen latitudinaristit pyrkivät lopettamaan uskonnolliset kiistat, tekemään valtionkirkosta mahdollisimman kattavan, tarjoamaan suvaitsevaisuutta erimielisyyksille ja minimoimaan opin ja jumalanpalvelusmuotojen merkityksen "järkevyyden" nimissä. Vaikka monet latitudinaareista, kuten Cambridgen platonistit ja heidän älyllinen seuraajansa John Locke, omasivat syvää persoonallista hurskautta, jotkut latitudinaarit olivat taipuvaisia ​​uskonnon suhteen deismiin. He pitivät kirkkoa valtion osa-alueena ja välttämättömänä moraalin säilyttämiseksi ja edistämiseksi sekä protestanttisen monarkian tukemiseksi. Gilbert Burnetin Exposition of the Thirty-Nine Articles (1699) on kirjoitettu tästä näkökulmasta.
Mobiilisäteilyn terveysvaikutukset

Matkapuhelimet ja matkapuhelinverkon tukiasemat lähettävät radiotaajuista mikroaaltosäteilyä, jolle matkapuhelimen käyttäjä altistuu erityisesti silloin, kun puhelin on lähellä kehoa tai kun hän puhuu huonossa kentässä.
Säteilyn biologiset vaikutukset

Vuonna 2014 julkaistun vertaisarvioidun tieteellisen tutkimuskatsauksen mukaan matkapuhelinsäteilylle altistuminen heikentää jonkin verran miesten tuottamien siittiöiden liikkuvuutta ja lyhentää niiden elinaikaa.
Joissain tutkimuksissa on saatu näyttöä siitä, että matkapuhelinsäteilyn aikaansaamat muutokset solukalvon läpäisevässä kalsiumionien virrassa saattavat johtaa melatoniinin ja prolaktiinin sekä kilpirauhasen toimintaa kiihdyttävän TSH-hormonin ja AGTH- ja GH- hormonien aineenvaihdunnallisiin muutoksiin.
Soluviljelmillä tehdyissä kokeissa, joita on tehty runsaasti myös esimerkiksi Säteilyturvakeskuksessa (STUK) (ks. esim. EU:n rahoittama laaja REFLEX-projekti ) on saatu viitteitä siitä, että matkapuhelinsäteily voisi aiheuttaa tilapäisiä muutoksia solujen toiminnassa kuten geenien toiminnassa, proteiinien aktiivisuudessa ja solun sisäisten kemiallisten viestien välityksessä. Jo tunnin altistus matkapuhelimen säteilylle aiheuttaa altistuneiden proteiinien fosforylaatiomuutoksia. Yksi tällainen proteiini, jossa fosforylaatio-muutoksia tapahtuu on heat shock protein-27 eli hsp27. Myös hsp27:n ekspressio lisääntyy altistumisen seurauksena. Hsp27:n fosforylaatio ja ekspression lisääntyminen kertoo stressireaktiosta. Hsp27:n aktivaatio voi helpottaa aivosyövän kehittymistä inhiboimalla sytokromi c/ kaspaasi 3:n apoptooppista reittiä tai helpottaa veriaivoesteen läpäisevyyttä stabiloimalla endoteelisia stressisyysoluja. Hsp27:n fosforylaation tiedetään säätelevän F-aktiini polymerisaatiota ja stabiloivan stressisyysoluja.lähde?
Säteilyturvakeskuksen tutkijoiden tekemissä vuonna 2004 julkaistuissa tutkimuksissa löytyi rakenneproteiinien ryhmään kuuluvan vimentin-nimisen proteiinin muutoksia säteilyn vaikutuksesta. Vimentiini on 57 kDa:n kokoinenvälifilamentti-proteiini, joka ekspressoituu ensimmäisenä solun muutoksissa. Kaikki solut ekspressoivat vimentiiniä, ja vimentiini esiintyy usein yhdessä sytokeratiinin ja S-100-proteiinin kanssa. Tutkimus julkaistiin kansainvälisessä Proteomics-tiedelehdessä.
Säteilyturvakeskuksessa vuonna 2002 tehdyssä tutkimuksessa huomattiin, että kännykän säteily vaikutti solun tukirangan aktiinin toimintaan. Solun tukiranka ylläpitää solujen muotoa, avustaa erilaisissa kuljetustapahtumissa ja vastaa solun liikkeistä. Tämän seurauksena matkapuhelinten säteily voi siis muuttaa solujen toimintaa.
Enimmäisarvot

Mikroaaltosäteilyaltistumisen määrää voidaan mitatata ihmiseen kohdistuvan säteilyenergian yhteismääränä tai ihmisen kudoksiin imeytyvän energian ominaisabsoptionopeutena (specific absorption rate, SAR). Säteilyenergian yhteismäärä ilmoitetaan esimerkisi watteina neliösentille, kun taas SAR-arvo kertoo, kuinka paljon lämpöenergiaa puhelimen aiheuttamasta radiotaajuisesta sähkömagneettisesta kentästä imeytyy enimmillään käyttäjän kudokseen. Pään SAR-arvo kertoo aivokudokseen imeytyvän säteilyn voimakkuuden, kun matkapuhelin on korvalla ja vartalon SAR-arvo kertoo vartaloon imeytyvän säteilyn määrän, kun matkapuhelin on puolen sentin päässä vartalosta.
Yhdysvalloissa, Englannissa, Ranskassa ja Saksassa on käytetty mikroaaltosäteilyn enimmäisarvona kymmentä milliwattia neliösentille (10 mW/cm2). Venäjällä ja Puolassa taas on käytössä tätä huomattavasti alhaisemmat altistumisajasta riippuvat enimmäisarvot. Kahdeksan tunnin altistus ei saa ylittää näissä maissa 0,01 milliwattia neliösentille, mutta jos päivittäinen altistus jää 15-20 minuuttiin, sallitaan yhden milliwatin suuruinen säteilytaso. Tuhatkertainen ero eri maiden enimmäisarvoissa johtuu siitä, että pienempi raja-arvo perustuu pelkästään mikroaaltosäteilyn aiheuttamiin lämpövaikutuksiin, kun taas jälkimmäisessä raja-arvossa on huomioitu myös säteilyn aivo- ja keskushermostovaikutukset.
Kansainvälinen säteilysuojelutoimikunta (ICRP) on määritellyt mikroaaltosäteilyn turvalliseksi enimmäis-SAR-arvoksi kaksi wattia kilolle, mikä on sama kuin   Suomen sosiaali- ja terveysministeriön antaman asetuksen raja-arvo. Yhdysvalloissa raja-arvona käytetään 1,6 wattia kilolle.
Kuuttakymmentätuhatta jäsentä edustava Amerikan lastenlääkäreiden Akatemia kiinnitti vuonna 2013 viranomaisten huomiota siihen, että enimmäis-SAR-arvoa pitäisi laskea, jotta sitä voisi soveltaa myös raskaana oleviin ja lapsiin, koska he ovat muita väestöryhmiä herkempiä saamaan ympäristöaltisteiden aiheuttamia haitallisia terveysvaikutuksia.
Tukiasemien lähellä asuvat suomalaiset saavat Suomen säteilyturvakeskuksen mukaan enintään noin puoli prosenttia Suomessa sallitusta säteilymäärästä, tyypilliset suomalaiset kymmenestuhannesosan. Sisätilojen pienten tukiasemien säteilyteho on samaa luokkaa kuin matkapuhelinten. Eri sukupolvien (GSM, 3G, 4G) tukiasemat tuottavat samantasoisen altistuksen.
Ranskan viranomaisten vuonna 2019 suorittamissa valvontamittauksissa paljastui, että Nokian valmistama Nokia 6.1 TA-1043:n SAR-arvo vartalolle oli lähes kaksi kertaa sallittua suurempi. SAR-arvon ylitys oli alusta alkaen valmistajan tiedossa, sillä kyseisen mallin käyttöohjeessa kehotetaan pitämään kännykkää vähintään puolentoista sentin päässä vartalosta. On todennäköistä, että myös Nokian mallit Lumia 630 RM-979, RM-977 ja RM-976 sekä Lumia 630 Dual SIM RM-978) säteilevät liikaa, koska niidenkin SAR-arvot perustuvat 1,5 sentin eikä puolen sentin päästä tehtyihin mittauksiin.
Terveysriskin pienentäminen muissa maissa

Matkapuhelimien käytön yleistyminen ja älypuhelimien tulo markkinoille on kasvattanut huolta voimakkaasti lisääntyneen mikroaaltoaltistuksen terveysvaikutuksista. Jotkut maat, kuten esimerkiksi Ranska, Kanada ja Venäjä ovat rajoittaneet siksi matkapuhelinten käyttöä ja niiden mainostamista. Ranskassa astui vuonna 2015 voimaan laki, joka kieltää WiFi-verkon asentamisen lastentarhoihin ja rajoittaa sen käyttöä peruskouluissa.
Sveitsiläisen Geneven kantonin parlamentti päätti vuonna 2019, että sen alueella sijaitsevat 5G-hankkeet keskeytetään ja että niitä saa jatkaa vasta, jos saadaan mobiiliteollisuudesta riippumatonta tutkimusnäyttöä 5G:n vaarattomuudesta ihmiselle ja eliöstölle.
Tutkimuksia matkapuhelinten terveysvaikutuksista > Aivokasvaimet

Vuonna 2017 julkaistiin vertaisarvioitu tieteellisten tutkimusten yhteenveto, jossa käytiin läpi siihen asti kertynyt aivokasvaimia koskeva tieteellinen tutkimusnäyttö. Tuloksena oli, että matkapuhelimen käytön ja aivokasvainten välistä yhteyttä selvittäneiden tutkimusten tieteellinen laatu korreloi saatujen tulosten kanssa siten, että huolellisemmin laadituista tutkimuksissa saatiin tulokseksi suurempi riskin lisääntyminen kuin huonommin laadituista. Hyvin laaditut tutkimukset olivat kestäneet muun muassa riittävän kauan, sillä kasvainten esiintymisriski alkaa nousta vasta sen jälkeen, kun matkapuhelimessa on puhuttu keskimäärin yli 1 600 tuntia, mikä vastaa keskimäärin kymmentä vuotta matkapuhelimen käyttöä. Näin pitkä käyttö nosti aivokasvainriskiä keskimäärin kolmanneksella. Vuonna 2006 julkaistun ruotsalaistutkimuksen tuloksena oli, että kymmenen vuotta jatkunut matkapuhelimen käyttö tunnin päivässä kasvatti aivosyövän riskin jopa yli kaksinkertaiseksi.
Matkapuhelinta runsaasti käyttävillä on havaittu etenkin kohonnut gliooma-nimisen aivosyövän riski. Maailman terveysjärjestön (WHO) kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC (International Agency for Research on Cancer) luokitteli vuonna 2011 mikroaaltosäteilyn tämän perusteella mahdollisesti syöpää aiheuttavaksi. Vuonna 2024 WHO:n tilaaman tutkimuksen mukaan ei ole löydetty yhteyttä aivosyöpään eikä aivosyöpien määrä ole lisääntynyt lisääntyneestä langattoman teknologian käytöstä huolimatta.
Tutkimuksia matkapuhelinten terveysvaikutuksista > Päänsärky

Tiedelehti Scientific Reports julkaisi vuonna 2017 maailman ensimmäisen matkapuhelimen käytön ja päänsäryn yhteyttä tarkastelevan tutkimuskatsauksen. Meta-analyysiin sisällytettyjen tutkimusten otoksiin kuului yhteensä 20 000 ihmistä. Katsaukseen kelpuutettiin ainoastaan tutkimuksia, jotka saivat Newcastlen-Ottawan laatuasteikolla vähintään viisi pistettä maksimaalisesta seitsemästä pisteestä. Tuloksena oli, että yli 15 minuuttia tai yli neljä puhelua matkapuhelimessa päivittäin puhuvilla esiintyy päänsärkyä 2,5 kertaa todennäköisemmin kuin niillä, jotka puhuvat matkapuhelimeen alle kaksi minuuttia tai alle kaksi puhelua päivässä. Aineisto koostui siihen asti julkaistuista väestöseurantatutkimuksista. Väestöseurantutkimuksilla voidaan osoittaa matkapuhelinaltistuksen ja päänsäryn esiintyvyyden välinen korrelaatio eli tilastollinen yhteys. Jonkin ilmiön syy-yhteyden todistaminen vaatii kokeellisia tutkimuksia.
Vuonna 2019 julkaistussa laajassa väestöseurantatutkimuksessa ei löytynyt yhteyttä matkapuhelimeen puhumisen ja päänsäryn välillä. Tutkimusaineistosta oli kuitenkin poistettu kaikki ne henkilöt, joilla esiintyi tutkimuksen alussa säännöllisesti päänsärkyä tai esimerkiksi tinnitusta. Tutkimus oli osa COSMOS-tutkimushanketta, ja siihen osallistui yli 24 000 ihmistä Suomesta ja Ruotsista.
Tutkimuksia matkapuhelinten terveysvaikutuksista > Muistihäiriöt

Sveitsin kansanterveyslaitos julkaisi vuonna 2018 tutkimuksen, jonka mukaan matkapuhelimeen puhuminen heikentää teini-ikäisten näkömuistia. Vaikutus oli selvin niillä tutkimukseen osallistuneilla, jotka pitivät puhelinta oikealla korvalla. Tämän ajatellaan selittyvän sillä, että säteilyä kulkeutui heillä visuaalisesta hahmottamisesta vastaavaan oikeaan aivopuoliskoon. Tutkimusta pidetään luotettavana, koska käyttötiedot kerättiin suoraan operaattoreilta.