stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karma (Taylor Swiftin kappale)
Aiheesta muualla

Remix-version musiikkivideo
Alkuperäisen version lyriikkavideo
Komputationaalinen toksikologia

Komputationaalinen toksikologia on poikkitieteellinen tutkimushaara, jota hyödynnetään lääkekehityksen varhaisessa vaiheessa ennustamaan lääkekandidaattien turvallisuutta ja mahdollisia myrkyllisyyksiä. Se yhdistää in silico -menetelmät, eli tietokonepohjaiset mallit, in vivo - eli eläinkokeet ja in vitro - eli solupohjaiset lähestymistavat, jotta saavutetaan tehokkaampi, luotettavampi ja eettisesti vastuullisempi toksikologinen arviointiprosessi. Komputationaalisen toksikologian keskeisiä osa-alueita ovat seuraavat: varhainen turvallisuuden ennustaminen, mekanismipohjainen mallinnus, yhdistäminen kokeellisiin lähestymistapoihin ja rakenteeseen perustuvat algoritmit. Sean Ekins on alansa edelläkävijä komputationaalisessa toksikologiassa muiden alojen ohella.
Historiallinen kehitys

Komputationaalisen toksikologian juuret ulottuvat 1960- ja 1970-luvuille, jolloin kehitettiin varhaisia kvantitatiivisia rakenne-aktiivisuus-suhteet (QSAR) -malleja. Näiden mallien tarkoituksena oli ennustaa kemikaalien biologista aktiivisuutta niiden molekulaaristen rakenteiden perusteella. Tällä ajanjaksolla tapahtunut laskentatehon kehitys mahdollisti yhä monimutkaisempia simulointeja ja analyysejä, jotka loivat pohjan nykyaikaisille komputationaalisille lähestymistavoille. 1980- ja 1990-luvuilla ala laajeni molekulaarisen dokaamisen, kemiantekniikan ja bioinformatiikan työkalujen kehityksen myötä. Suuren läpimenon seulontateknologioiden nousu tarjosi valtavia tietomääriä, jotka lisäsivät komputationaalisten menetelmien tarvetta monimutkaisten toksikologisten tietojen hallintaan ja tulkintaan.
2000-luvun alussa Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston (EPA) ToxCast-ohjelman perustaminen merkitsi tärkeää virstanpylvästä. ToxCast-ohjelma pyrki yhdistämään komputationaaliset ja kokeelliset tiedot parantaakseen toksisuuden ennustamista ja vähentääkseen eläinkokeiden tarvetta. Tänä aikana koneoppimisen ja tekoälyn edistysaskeleet muokkasivat edelleen alaa mahdollistamalla suurten tietomäärien analysoinnin ja tarkempien ennustavien mallien kehittämisen. Nykyään komputationaalinen toksikologia jatkaa kehittymistään, ja sen edistysaskelia vauhdittavat innovaatiot omiksiteknologioissa, suurten tietomäärien analytiikassa ja säädöstekniikassa. Se näyttelee keskeistä roolia riskinarvioinnissa, lääkekehityksessä ja ympäristönsuojelussa, tarjoten nopeampia ja eettisesti kestävämpiä vaihtoehtoja perinteisille toksikologisille testeille.
Viittaukset

↑  Merlot, Cédric (January 2010). "Computational toxicology—a tool for early safety evaluation". *Drug Discovery Today*. **15** (1–2): 16–22. Genyotex SA, Chemin des Aulx 14, 1228 Plan-les-Ouates, Geneva, Switzerland. DOI:10.1016/j.drudis.2009.11.016.
↑  Kavlock, Robert J., Ankley, Gerald, Blancato, Jerry, Breen, Michael, Conolly, Rory, Dix, David, Houck, Keith, Hubal, Elaine, Judson, Richard, Rabinowitz, James, et al. (May 2008). "Computational Toxicology—A State of the Science Mini Review". *Toxicological Sciences*. **103** (1): 14–27. Published by Oxford University Press. DOI:10.1093/toxsci/kfm297.
↑  Ekins, Sean (Editor). *Computational Toxicology: Risk Assessment for Chemicals (Wiley Series on Technologies for the Pharmaceutical Industry)*. 1st ed., Wiley, February 13, 2018. ISBN: 978-1119282563.
1 2  Rusyn, I., & Daston, G. P. (2010). Computational Toxicology: Realizing the Promise of the Toxicity Testing in the 21st Century. Environmental Health Perspectives, 118(8), 1047–1050. https://doi.org/10.1289/ehp.1001925
Jevgeni Pljuštšenko

| Jevgeni Pljuštšenko |
| --- | --- |
 Pljuštšenko vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1982 (ikä 42) Solnetšnyin piiri, Habarovskin aluepiiri, Venäjän SFNT
Kansalaisuus:   Venäjä
Taitoluistelija
Pituus:  178 cm
Valmentaja(t):  Aleksei Mišin
Luisteluseura:  Jubileinyi
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  261,23 EM-kilpailut 2012
Lyhytohjelma:  91,30 EM-kilpailut 2010
Vapaaohjelma:  176,52 EM-kilpailut 2012
Aiheesta muualla
www.evgeni-plushenko.com
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten taitoluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2006 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | yksinluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2001 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Washington 2003 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Dortmund 2004 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1999 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Minneapolis 1998 | yksinluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 2000 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Bratislava 2001 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Malmö 2003 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Torino 2005 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Lyon 2006 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Tallinna 2010 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Sheffield 2012 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Milano 1998 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Praha 1999 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Budapest 2004 | yksinluistelu |  |
Jevgeni Viktorovitš Pljuštšenko (ven. Евгений Викторович Плющенко, s. 3. marraskuuta 1982 Solnetšnyi, Habarovskin aluepiiri, Venäjä) on venäläinen taitoluistelija. Kansainvälisesti hänet tunnetaan nimellä Evgeni Plushenko.
Lapsuus ja uran alkuvaiheet

Pljuštšenko aloitti luistelemisen nelivuotiaana. Perhe muutti Volgogradiin, josta hän muutti 11-vuotiaana Pietariin Aleksei Mišinin valmennettavaksi. Vuonna 1997 hän voitti taitoluistelun nuorten maailmanmestaruuden. Vuonna 1998, ollessaan vasta 15-vuotias, hän menestyi aikuisten arvokisoissa saaden EM-hopeaa ja MM-pronssia.
Ura

Pljuštšenko on nelinkertainen olympiamitalisti: kultaa Torinon talviolympialaisissa 2006 ja Sotšissa 2014 joukkuekilpailussa sekä hopeaa Salt Lake Cityssä 2002 ja Vancouverissa 2010. Hän on myös kolminkertainen maailmanmestari (2001, 2003 ja 2004), seitsenkertainen euroopanmestari (2000, 2001, 2003, 2005, 2006, 2010 ja 2012) sekä kymmenkertainen Venäjän-mestari (1999–2002, 2004–2006, 2010 ja 2012-2013).
Torinon olympiavoiton jälkeen, keväällä 2006, Pljuštšenko vetäytyi kilpajäiltä, joilla hänet nähtiin seuraavan kerran vasta syksyllä 2009, yli kolmen ja puolen vuoden tauon jälkeen.
Vancouverin olympialaisten jälkeen, kesäkuussa 2010 kansainvälinen luisteluliitto ISU epäsi Pljuštšenkolta kilpailuoikeuden ISU:n alaisiin kilpailuihin tämän rikottua ISU:n kelpoisuussääntöä osallistumalla ammattilaisnäytöksiin ilman Venäjän taitoluisteluliiton lupaa. Kilpailukielto astui voimaan valitusajan umpeuduttua, koska Pljuštšenko ei valittanut päätöksestä. ISU purki yksimielisellä päätöksellään  kilpailukiellon 12. kesäkuuta 2011 .
Pljuštšenko oli ensimmäinen luistelija, joka teki kilpailussa neloistulppi-kolmoistulppi-kaksoisritti- ja neloistulppi-kolmoistulppi-kolmoistulppi-yhdistelmät. Hän on harjoituksissa tehnyt onnistuneesti myös neloislutzin, mutta ei ole tehnyt sitä toistaiseksi kilpailuissa.
Oman luistelu-uransa jälkeen Pljuštšenko on valmentanut muita. Aljona Kostornaja ja Aleksandra Trusova siirtyivät vuonna 2020 Pljuštšenkon valmennettavaksi Eteri Tutberidzen tallista mutta palasivat seuraavana vuonna.
Jään ulkopuolella

18. kesäkuuta 2005 Pljuštšenko meni naimisiin sosiologian opiskelijan Marija Ermakin kanssa, ja heille syntyi vuotta myöhemmin poika Jegor Jevgenjevitš. Pariskunta erosi helmikuussa 2008. Syyskuussa 2009 Pljuštšenko avioitui Yana Rudkovskajan kanssa.
Pljuštšenko nähtiin vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa yhdessä laulaja Dima Bilanin ja viulisti Edvin Martonin kanssa, Bilanin esittäessä Venäjän voittokappaleen ”Believe”. Lavalle oli asetettu pieni pala synteettistä jäätä, jolla Pljuštšenko luisteli osana esitystä. Pljuštšenko on myös tehnyt Edvin Martonin kanssa pitkään yhteistyötä kilpailumusiikkien osalta ja he ovat esiintyneet yhdessä luistelunäytöksissä.
Kun Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– sai aikaan urheiluboikotteja, Pljuštšenko kommentoi tilannetta harmistuneena sosiaalisessa mediassa, ja vakuutti tukeaan Vladimir Putinille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jevgeni Pljuštšenko Wikimedia Commonsissa
http://evgeni-plushenko.com/eng/ Virallinen sivusto
ISUn profiili
Miesten yksinluistelun olympiavoittajat
1908: Ulrich Salchow
– 1920: Gillis Grafström
– 1924: Gillis Grafström
– 1928: Gillis Grafström
– 1932: Karl Schäfer
– 1936: Karl Schäfer
– 1948: Dick Button
– 1952: Dick Button
– 1956: Hayes Alan Jenkins
– 1960: David Jenkins
– 1964: Manfred Schnelldorfer
– 1968: Wolfgang Schwarz
– 1972: Ondrej Nepela
– 1976: John Curry
– 1980: Robin Cousins
– 1984: Scott Hamilton
– 1988: Brian Boitano
– 1992: Viktor Petrenko
– 1994: Aleksei Urmanov
– 1998: Ilja Kulik
– 2002: Aleksei Jagudin
– 2006: Jevgeni Pljuštšenko
– 2010: Evan Lysacek
– 2014: Yuzuru Hanyū
– 2018: Yuzuru Hanyū
– 2022: Nathan Chen
Taitoluistelun maailmanmestaruuden voittaneet miehet
Miesten yksinluistelun Euroopan-mestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia 
Edvin Marton, Dima Bilan ja Jevgeni Pljuštšenko Euroviisuissa
Pljuštšenko ottaa kuvaa Sergei Shoigun kanssa 2017
Jin Jong-oh

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jin Jong-oh Lontoon olympialaisten kultamitali kaulassaan vuonna 2012. |  Jin Jong-oh Lontoon olympialaisten kultamitali kaulassaan vuonna 2012. |  Jin Jong-oh Lontoon olympialaisten kultamitali kaulassaan vuonna 2012. |  |
Maa:   Etelä-Korea
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 50 m pistooli |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 50 m pistooli |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | 50 m pistooli |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 50 m vapaapistooli |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 10 m ilmapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2010 | 50 m pistooli,joukkue |  |
|  Pronssia | München 2010 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Pronssia | München 2010 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
Jin Jong-oh (hangul: 진종오; hanja: 秦鍾午; uudistettu latinisaatio: Jin Jong-o; s. 24. syyskuuta 1979 Soul) on eteläkorealainen pistooliammunnan olympiavoittaja.
Olympialaisissa Jin on saavuttanut pistooliammunnassa kolme kultaa (2008, 2012) ja kaksi hopeaa (2004, 2008). MM-kilpailuista hän on saanut joukkuekultaa 50 metrin pistoolista ja pronssia sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa 10 metrin ilmapistoolissa Münchenissä 2010.
Kilpailut > Olympialaiset

Jin saavutti Ateenan kesäolympialaisissa 2004 50 metrin pistoolissa olympiahopeaa tuloksella 661,5 (567+94,5). Neljä vuotta myöhemmin Pekingin olympialaisissa Jin voitti hopeaa ilmapistoolin 10 metrin kilpailussa yhteistuloksella 684,5. Seuraavassa lajissaan Pekingissä Jin ampui olympiakultaan, kun hän voitti 50 metrin pistooliammunnan.
Kilpailut > Maailmanmestaruuskilpailut

| Laji | 2002 | 2006 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmapistooli | 9. 581 | 63. 572 |  Pronssia 689,1 (587+102,1) |
| 10 m ilmapistooli | — | 15. 1716 |  Pronssia 1742 |
| 50 m pistooli | 52. 540 | 6. 657,0 (562+95,0) | 24. 556 |
| 50 m pistooli | 52. 540 | 560 | 562 |
| 50 m pistooli | — | 7. 1655 |  Kultaa 1686 |
Jin ei ole menestynyt MM-kilpailuissa yhtä hyvin kuin olympialaisissa. Hän on päässyt kahdesti finaaliin, mutta hän voitti joukkuekultaa 50 metrin pistoolissa sekä pronssia 10 metrin ilmapistoolin henkilökohtaisesta että joukkuekilpailusta Münchenissä 2010. Hän on edustanut maataan MM-kilpailuissa myös Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006.
Kilpailut > Maailmancup

| Laji | 2003> Zagreb | 2003> München | 2003> Changwon | 2004> Ateena | 2004> Milano | 2004> Finaali Bangkok | 2005> Changwon | 2005> Fort Benning | 2005> München | 2005> Milano | 2005> Finaali München | 2006> Guangzhou | 2006> München | 2006> Milano |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmapistooli | 5. 683,7 (586+97,7) | 4. 684,1 (582+102,1) | 33. 571 | 15. 579 | 5. 684,2 (582+102,2) | — | 13. 580 | 9. 581 | 5. 684,2 (587+97,2) |  Pronssia 681,8 (582+99,8) | 6. 681,2 (587+94,2) |  Kultaa 685,8 (587+98,8) | 45. 575 | 9. 581 |
| 50 m pistooli | 14. 557 | 18. 554 |  Pronssia 653,4 (563+90,4) | 26. 551 |  Hopeaa 665,2 (567+98,2) | 7. 657,3 (556+101,3) | 14. 555 | 10. 562 | 10. 559 | 10. 561 | — |  Kultaa 662,6 (569+93,6) | 51. 545 | 4. 657,8 (561+96,8) |
| Laji | 2008> Peking | 2008> Finaali Bangkok | 2009> Changwon | 2009> München | 2009> Finaali Wuxi | 2010> Sydney |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmapistooli | 17. 581 | 5. 683,0 (581+102,0) |  Hopeaa 689,7 (594 ME+95,7) |  Kultaa 689,4 (586+103,4) |  Kultaa 691,0 (591+100,0) |  Kultaa 682,4 (583+99,4) |
| 50 m pistooli | 42. 550 |  Kultaa 667,2 (570+97,2) |  Kultaa 674,6 (575+99,6) | 33. 551 |  Kultaa 671,8 (575+97,2) |  Hopeaa 661,9 (566+95,9) |
| 50 m pistooli | 564 |  Kultaa 667,2 (570+97,2) |  Kultaa 674,6 (575+99,6) | 564 |  Kultaa 671,8 (575+97,2) |  Hopeaa 661,9 (566+95,9) |
Jin on ampunut maailmancupin osakilpailuissa viisi kultaa, kolme hopea, kaksi pronssia ja 15 finaalipaikkaa. Maailmancupin finaaliin hän on päässytneljästi. Sieltä Jin on saavuttanut kolme kultan ja kuusi finaalipaikkaa.
Maailmanennätykset

|  Maailmanennätyksen haltija  |
| --- | --- |
Laji:: 10 m ilmapistooli
Sarja:: Miehet
Tulos:: 594
Päivämäärä:: 12.4.2009
Paikka:: Changwon
Kilpailu:: MC
Kauppinen

Kauppinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarne Kauppinen (1889–1927), kansanedustaja
Aki Kauppinen, urheiluselostaja ja snookervalmentaja
Antti Kauppinen (s. 1972), filosofi, professori
Ari Kauppinen (s. 1980), pikajuoksija
Arvo Kauppinen (1898–1969), jääkärikapteeni
Aulis Kauppinen (1903–1989), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Eino Kauppinen (Kauppi, vuosina 1920–1988 Kauppinen, 1910–2001), professori ja kirjallisuudentutkija
Erkki Kauppinen (1948–2017), näyttelijä
Hannele Kauppinen ( o.s. Suominen, taiteilijanimi Taiska, s. 1955), laulaja ja teatteriohjaaja
Hannes Kauppinen (1900–1993), rovasti
Heikki Kauppinen (Kauppis-Heikki, 1862–1920), kirjailija
Isto Kauppinen (s. 1999), pesäpallovalmentaja
Jaakko Kauppinen (s. 1970), basisti, säveltäjä, sanoittaja ja levy-yhtiön toimitusjohtaja
Janiina Lammi (ent. Kauppinen), vuorikiipeilijä ja bloginpitäjä
Jari Kauppinen (1960–2011), kirjallisuudentutkija ja filosofi
Jarkko Kauppinen (s. 1982), ampumahiihtäjä
Juha Kauppinen (1944–2020), pappi ja tietokirjailija
Juha Kauppinen (s. 1975), tutkiva toimittaja ja kirjailija
Juha Kauppinen (s. 1986), moukarinheittäjä
Jukka O. Kauppinen (s. 1970), tietotekniikan journalisti
Justus Kauppinen (s. 1997), jalkapalloilija
Jyrki Kauppinen (s. 1944), fyysikko, emeritusprofessori
Kauko Kauppinen (1940–2023), koripalloilija
Liisa Kauppinen (o.s. Salokorpi, s. 1939), järjestöjohtaja, järjestöneuvos
Markku Kauppinen (1949–2019), poliitikko (Keskusta), kunnan- ja kaupunginjohtaja ja opettaja
Marko Kauppinen (s. 1979), jääkiekkoilija
Matias Kauppinen (s. 1998), pesäpalloilija
Matti Kauppinen (1843–1936), kansakoulunopettaja, sanomalehtimies, museonjohtaja ja arkeologi
Mika Kauppinen (s. 1971), jääkiekkoilija
Mikko Kauppinen (s. 1982), stand up -koomikko
Minna Kauppinen (o.s. Meriluoto, s. 1985), jalkapalloilija
Otto Kauppinen (s. 1999), pesäpalloilija
Paavo E. Kauppinen (1911–2004), merikapteeni, filosofian ja yhteiskuntatieteiden tohtori
Pasi Kauppinen, basisti
Pekka Kauppinen (s. 1966), viulisti
Perttu Kauppinen (s. 1978), toimittaja
Petri Kauppinen, varatoimitusjohtaja, Sotkamon ent. kunnanjohtaja
Pirjo Kauppinen (1961–2018), toimittaja
Päivi Kauppinen (s. 1973), kestävyysjuoksija
Raimo Kauppinen (1936–2001), jalkapalloilija
Riitta Kauppinen (s. 1946), lääkäri ja kansanedustaja
Santeri Kauppinen (taiteilijanimeltään MD$), musiikkituottaja
Sievä Kauppinen (o.s. Nordling, 1906–2008), taidemaalari ja graafikko
Sirkka Kauppinen (o.s. Talvensaari, s. 1937), kiekonheittäjä
Sirpa Kauppinen (s. 1972), vihreiden poliitikko
Tatu Kauppinen (s. 2000), sellisti
Tero J. Kauppinen (s. 1949), toimitusjohtaja ja kanslianeuvos, kirjailija
Toivo Kauppinen (nimimerkit Topias ja Lauri Yrjänä, 1907–1987), kirjailija
Tommi Kauppinen (s. 1985), jalkapalloilija
Veli Kauppinen (1933–2024), biotekniikan tutkimusprofessori
Veli Kauppinen (s. 1976), kulttuuritoimittaja ja muusikko
Ville Kauppinen (s. 1993), jalkapallomaalivahti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aleksanterin muuri

Aleksanterin muurin väitetty sijainti on vaihdellut Gorganista Darialiin ja Derbentiin
Aleksanterin muuri tai Aleksanterin portit on nimitys legendaariselle puolustusrakenteelle, jonka Aleksanteri Suuren kerrotaan rakennuttaneen Persiaan suojaksi pohjoisesta tulevia paimentolaishyökkäyksiä vastaan.
Darialin sola 1906
Kreikkalaiset ja latinalaiset ensimmäisen vuosisadan jaa. lähteet väittävät Aleksanteri Suuren rakentaneen portteja Kaukasukselle estämään maahantunkeutumista. Tarina löytyy jo 100-luvulta juutalaiselta historioitsijalta Josephukselta, joka kertoo Aleksanterin rakentaneen rautaiset portit suojaksi hunneja vastaan. Tavallisesti lähteet kertoivat porttien sijainneen Darialin solassa.
Kuusisataaluvulla, vähän ennen Aleksanterin legendan kirjoittamista, porttien oletettu sijaintipaikka siirtyi Derbentiin, minne sassanidikuninkaat olivat 500-luvulla rakentaneet esteeksi suojamuureja Kaspianmeren pinnan laskettua alemmaksi ja paljastettua tasaista maata. Myös turkkilaisten heimojen hyökkäys tätä kautta vuosina 626–630 vaikutti tähän muutokseen muurin oletetussa sijainnissa.
Noin vuonna 630 kirjoitetussa Aleksanterin legendassa kerrotaan, että Aleksanteri Suuri rakennutti egyptiläisten seppien avulla raudasta ja vaskesta muurin estämään Gogin ja Magogin johtamien hunnilaumojen maahantunkeutumisen.  Tämä 21 sivua pitkä kertomus sai aikanaan laajan levikin, ja sitä lainattiin useissa myöhemmissä lähteissä, joista yksi on Koraanin suura Al-Kahf (18:83-102). Koraanin tarinassa Aleksanteri on muuttunut "Kaksisarviseksi", joka rakentaa raudasta ja kuparista muurin hunneja vastaan kahden vuoren väliin.
Myös Gorganissa sijaitsevaa sassanidien rakentamaa lähes 200 kilometriä pitkää muuria on Iranissa kutsuttu "Aleksanterin muuriksi".
Tuholaiseläimet

Tuholaiseläimet ovat kasveja vahingoittavia eläimiä. Viljaa ja hyötypuutarhan kasveja vioittaessa ne saattavat heikentää tai huonontaa
satoa. Jotkut eläimet vioittavat myös lehtiä ja versoja ja näin ne vahingoittavat myös koristekasveja. Myös metsätalouden puun tuotanto kärsii ajoittain esimerkiksi mäntypistiäisen toukkien aiheuttamista vioituksista. Monet hyönteislajeista vahingoittavat kasveja toukkina, mutta jotkut hyönteiset vahingoittavat kasveja myös aikuisina. Myös etanat sekä myyrät ja jotkut muut pienet nisäkkäät aiheuttavat vahinkoa maanviljelylle ja puutarhanhoidolle. Tuholaiseläimiä torjutaan erilaisilla viljelymenetelmillä, joita ovat kasvivuorottelu, maan muokkaus, tasapainoinen
lannoitus, oikea kylvöaika sekä kateharson ja kestävien lajikkeiden käyttö.
Tuholaiseläinlajeja

Koristekasvilajeja vioittavat muun muassa lehtikirvat ja kempit. Erityisesti kirvojen vioituksia esiintyy seljoissa, orapihlajassa, tuomessa ruusuissa, jasmikkeissa ja humalassa. Toukkina kasveja vahingoittavia hyönteisiä ovat tammikääriäinen, ruusunversopistiäinen ja tuomenkehrääjäkoi.
Ansarijauhiainen vaivaa alppiruusuja ja on yleinen tuholaiseläin myös kasvihuoneessa. Jotkut hyönteiset vioittavat kasveja naaraan muniessa.
Esimerkiksi pusillapistiäisnaaraan muniessa lehti kiertyy rullalle. Muita tuholaishyönteislajeja ovat ruusupistiäinen, äkämäpistiäiset kehrääjäpunkki, ja 
ruusuetanainen.
Myyristä kasveja vahingoittavat vesi- ja peltomyyrä. Myös jänikset vahingoittavat talvella puita ja pensaita.
Alabaman yliopisto

| Alabaman yliopisto> The University of Alabama |
| --- | --- |
  
Opiskelijoita:  36 000
Jatko-opiskelijoita:  6 000
Sijainti:  Tuscaloosa, Alabama  Yhdysvallat
Sivusto:  www.ua.edu
Alabaman yliopisto (University of Alabama) on Tuscaloosassa, Alabaman osavaltiossa sijaitseva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1831. Yliopistossa opiskelee runsas 36 000 opiskelijaa.
Englanninkielisen Forbes-lehden amerikkalaisten korkeakoulujen vertailussa Alabaman yliopisto sijoittui sijaluvulle 253. Yliopisto ei yltänyt maailman 500 huippuyliopiston Shanghai-vertailuun vuonna 2014.
Alabama Crimson Tiden logo
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Alabama Crimson Tiden nimellä kulkevat joukkueet. 2000-luvulla yliopistolla on ollut vahva edustus etenkin amerikkalaisessa jalkapallossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alabaman yliopisto Wikimedia Commonsissa
1993

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1993 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
Suomessa valmistauduttiin vuoden 1994 presidentinvaaleihin.
Tapahtumia > Helmikuu

1. helmikuuta – Suomi, Ruotsi ja Itävalta aloittivat liittymisneuvottelut Euroopan yhteisön (myöhemmin Euroopan unioni) kanssa.
1. helmikuuta   – Arkkipiispa John Vikström vihki Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnan tuomiorovastin Voitto Huotarin Mikkelin hiippakunnan uudeksi piispaksi Mikkelin tuomiokirkossa. Huotarin edeltäjä Kalevi Toiviainen jäi eläkkeelle.
12. helmikuuta – Merseysidessa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa kaksi kymmenvuotiasta poikaa kaappasi kaksivuotiaan James Bulgerin äidiltään, pahoinpitelivät hänet kuoliaaksi ja jättivät junaradalle.
14. helmikuuta – Iran uudisti kirjailija Salman Rushdielle langetetun kuolemantuomion ja korotti hänen tappamisestaan maksettavan palkkion kahteen miljoonaan dollariin.
22. helmikuuta – Babylon 5 -televisiosarjan pilottijakso The Gathering esitettiin Yhdysvalloissa.
24. helmikuuta – Paraguayssa paljastui vuodelta 1961 peräisin ollut asiakirja, jonka mukaan Adolf Hitlerin sijainen Martin Bormann olisi kuollut Paraguayssa 15. helmikuuta 1959. Todellisuudessa Bormannin luuranko oli löydetty Berliinistä vuonna 1972 ja tieto vahvistettiin DNA-testillä vuonna 1998. Bormann oli kadonnut Natsi-Saksan kukistuessa toukokuun alussa 1945 ja hänet oli tuomittu Nürnbergin oikeudenkäynnissä poissaolevana kuolemaan.
24. helmikuuta   – Pankinjohtaja Ulf Sundqvist erosi SDP:n puheenjohtajan paikalta. Varapuheenjohtaja, kansanedustaja Antero Kekkonen valittiin väliaikaiseksi puheenjohtajaksi kesän puoluekokoukseen saakka.
25. helmikuuta – Hallitus teki äänin 11–6 periaatepäätöksen luvan myöntämisestä viidennelle ydinvoimalalle ja antoi asian eduskunnan päätettäväksi.
26. helmikuuta – New Yorkissa pommi-isku World Trade Centeriin tappoi kuusi ihmistä ja yli tuhat haavoittui.
28. helmikuuta – ATF:n agentit hyökkäsivät Daavidin oksa -kultin maatilalle Wacossa Texasissa pidättääkseen kulttijohtaja David Koreshin. Neljä agenttia ja viisi kultin jäsentä kuoli hyökkäyksessä, joka johti 51-päiväiseen saartoon.