stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kohina
Kohina valokuvauksessa

Valokuvissa kohina näkyy satunnaisesti ympäristöä vaaleampina ja tummempina pisteinä. Digitaalikameralla otettujen valokuvien kohina johtuu suurelta osin valon satunnaisesta luonteesta. Kameran kennon osuus kohinaan voi näkyä lähinnä kuvan kaikkein heikoimmin valotetuissa osissa. Valon kohina seuraa Poissonin jakaumaa, jonka mukaan valon määrän nelinkertaistuessa signaalin ja kohinan suhde kaksinkertaistuu - eli kansankielellä kohina puolittuu.
Kohinaa voidaan suodattaa pois kuvasta jälkikäteen ohjelmallisesti erilaisilla metodeilla jotka tyypillisesti alentavat kuvan erottelukykyä. Kohinan subjektiivista määrää voidaan tavallisesti vähentää vähentämällä valikoidusti värikylläisyyttä – tällöin erottelukyky ei välttämättä kärsi.
Kohinan hyödyntäminen signaalin suojauksessa

UWB- ja WCDMA-signaalinsiirrossa (3G-mobiililaitteet) sekä monissa sotilaslaitteissa koodausmenetelmänä käytetään lähetys-vastaanottoavainperiaatetta, jossa hyötysignaali levitetään (moduloidaan) niin laajalle kaistalle, että sen spektraalinen tehotiheys jää kohinarajan alle. Tällöin hyötysignaali peittyy kohinaan ja sitä on mahdoton kuunnella ilman vastaanottoavainta. Vastaanotossa signaali kerätään takaisin alkuperäiselle kaistalle koodausavaimen avulla, jolloin näin saatu alkuperäinen signaali ylittää kohinatehon ja signaali voidaan tulkita.
Kohinaa vanhassa mustavalkotelevisiossa.
Kameran kennon kohinaa. Kuvan perusteella kuvausvälineen kenno ei ole yhtä herkkä kaikkialla.
Kulttuurilehti

Kulttuurilehti on kulttuuriaiheisiin keskittyvä aikakauslehti ja mielipidelehti. Niiden levikki on yleensä pienehkö, Suomessa muutamista sadoista kymmeniin tuhansiin. Suomalaisten kultturilehtien yhteisjärjestönä toimii Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry.
Kirjallisuutta

Tuusvuori, Jarkko S.: Kulttuurilehti 1771–2007.  SKS, 2007.
Klientti

Klientti (lat. cliens) oli antiikin Rooman yhteiskunnassa vapaasyntyinen henkilö, joka oli toisen henkilön, patronuksen tai toisen suvun suojeluksessa. Vastaavasti klientti auttoi patronusta tarvittaessa, esimerkiksi äänestämällä häntä virkoihin. Klienttijärjestelmä lienee syntynyt jo 800-luvulla eaa.
Kulttuurimatkailu

Kulttuurimatkailijoita khmerien valtakunnan aikaisen Pre Rup -temppelin raunioilla Angkorissa
Kulttuurimatkailu on matkailua, jossa tutustutaan paikalliseen kulttuuriin, saadaan siitä elämyksiä, opitaan siitä, tai osallistutaan siihen.
Kulttuuriksi voidaan kokea paikan henki sekä kaikki ihmisen siellä aikaansaama ja muokkaama tieteessä, taiteessa, teknologiassa ja elinkeinoissa. Kulttuurimatkailun perustaa ovat alueellinen kulttuuritarjonta, rakennettu ja rakentamaton ympäristö, festivaalit ja tapahtumat, tilaisuudet ja näyttelyt. Siihen voi sisältyä vierailut eri kohteissa ja menneisyyden monumenteilla, mutta myös matkakohteiden nykyisen kulttuurin ja elämäntavan kuluttamista.
Kulttuurimatkailupalvelujen tuottamisen tavoitteena voi olla ihmisten identiteetin rakentumisen vahvistaminen ja oman sekä muiden kulttuurien ymmärryksen ja arvostuksen lisääminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kulttuurimatkailu Wikimedia Commonsissa
Käärmesaari

Käärmesaari voi tarkoittaa seuraavia:
Käärmesaari, Ostriv Zmijinyi, saari Ukrainassa Mustallamerellä
Käärmesaari, Golem Grad, saari Makedoniassa Prespajärvessä
Käärmesaari, saari Suomenlahdella Espoossa Suomessa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Käärmesaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kirjallisuusvuosi 1919

Kirjallisuusvuosi 1919 käsittelee vuoden 1919 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Singerin taloon Pietarissa avattiin kirjakauppa Дом Книги (Dom knigi), josta kehittyi kaupungin suurin kirjamyymälä.
Kirjailija Vladimir Nabokov muutti perheineen pois Venäjältä.
Kirjailija T. E. Lawrence hukkasi suuren osan muistelmiensa Seven Pillars of Wisdom käsikirjoituksesta vaihtaessaan junaa Readingissa.
Julkaisuja

Juhani Aho – Hajamietteitä kapinaviikoilta
Santeri Alkio – Ihminen ja kansalainen
Santeri Alkio – Yhteiskunnallista ja valtiollista
Santeri Alkio – Maalaispolitiikkaa I-II
Jean Cocteau – Le Potomak (esikoisteos)
Hermann Hesse – Demian
Hermann Hesse – Kleind und Wagner
Johan Huizinga – Herfsttij der Middeleeuwen (suom. Keskiajan syksy, 1951)
Arvid Järnefelt – Nuoruuteni muistelmia
Arvi Järventaus – Kirkonlämmittäjä
Ilmari Jäämaa – Nuorten kokeilijain ja keksijäin kirja (13 painosta vuoteen 1958 saakka)
Joel Lehtonen – Putkinotkon metsäläiset
Eino Leino – Bellerophon
Eino Leino – Elina. Murroskauden kertomus
Eino Leino – Juhana Herttuan ja Catharina Jagellonican lauluja. Nil nisi mors
Eino Leino – Lemmen lauluja
Eino Leino – Simo Hurtta. Runosikermä Isonvihan ajoilta, toinen sarja
Artturi Leinonen – Nuori Tuomaala
Thomas Mann – Herra ja koira
L. M. Montgomery – Sateenkaarinotko
Juhani Siljo – Selvään veteen
Frans Emil Sillanpää – Hurskas kurjuus
Frans Emil Sillanpää – Rakas isänmaani
Anni Swan – Ollin oppivuodet
Edith Södergran – Rosenaltaret (suom. Ruusualttari)
Palkintoja

Carl Spitteler
Booth Tarkington
Koyaanisqatsi

| Koyaanisqatsi |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Godfrey Reggio
Käsikirjoittaja:  Ron Fricke Michael Hoenig Godfrey Reggio Alton Walpole
Tuottaja:  Godfrey Reggio
Säveltäjä:  Philip Glass
Kuvaaja:  Ron Fricke
Leikkaaja:  Ron Fricke Alton Walpole
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  IRE Productions Institute for Regional Education, Santa Fe
Levittäjä:  ITunes
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  87 minuuttia 85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  -
Seuraaja:  Powaqqatsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koyaanisqatsi: Life Out of Balance (laus. [ˈkojaːnisˌk̠atsi]) on Godfrey Reggion dokumentaarinen elokuva vuodelta 1982. Se koostuu enimmäkseen hidastetuista ja ajastetun kuvauksen menetelmällä nopeutetuista otoksista ympäri Yhdysvaltoja. Elokuvassa nähdään otoksia muun muassa Canyonlandsin kansallispuistosta, Navajon hiilivoimalasta, ruuhkasta Los Angelesin moottoritiellä, New Yorkin pilvenpiirtäjistä ja Pruitt-Igoen epäonnistuneesta asuntoprojektista Saint Louisissa. Elokuva ei sisällä lainkaan dialogia, ainoastaan laulua hopi-intiaanien kielellä. Elokuvan nimi Koyaanisqatsi tarkoittaa ”tasapainotonta elämää”. Musiikin on säveltänyt Philip Glass.
Yhdysvaltalaisen julkisen palvelun CBP/PBS-televisioyhtiön tuottama elokuva voitti vuonna 1985 Prix Italia -kilpailun musiikkiohjelmien sarjan.
Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa, Powaqqatsi (1988) ja Naqoyqatsi (2002). Koyaanisqatsin kuvaaja Ron Fricke on ohjannut elokuvan Baraka (1992), joka on hyvin samankaltainen kuin ”Qatsi-trilogia”.
Aiheesta muualla

Koyaanisqatsi.org
Spirit of Baraka
Lähde, Antti: Koyaanisqatsi näytti jo 40 vuotta sitten teknologian läpäisemän maailman, jota yhä useampi haluaa paeta. Yle.fi 1.1.2023.
Kleísovan laguuni

| Kleísovan laguuni> Λιμνοθάλασσα Κλείσοβας |
| --- | --- |
 Kleísovan laguunia Mesolóngista Tourlídaan johtavalta pengertieltä nähtynä.
  Kleísovan laguuni 
Koordinaatit:  38°20′53″N, 21°26′47″E
Sijainti:  Mesolóngi, Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka
Valtio:  Kreikka
Merialue:  Patraksenlahti, Joonianmeri, Välimeri
Vesialue:  Mesolóngin–Aitolikón laguunit
Pinta-ala:  30 km²
Keskisyvyys:  1–2 m
Kleísovan laguuni (kreik. Λιμνοθάλασσα Κλείσοβας, Limnothálassa Kleísovas) on laguuni Patraksenlahden pohjoisrannikolla Aitolia-Akarnaniassa Kreikassa. Se on osa Mesolóngin–Aitolikón laguuneja, jotka muodostavat kansallispuiston ja Natura 2000 -alueen.
Mesolóngista Tourlídaan johtava pengertie keskellä Kleísovan laguunia.
Kleísovan laguuni sijaitsee suuremman Mesolóngin laguunin itäpuolella etelään Mesolóngin kaupungista. Se käsittää Mesolóngin–Aitolikón laguunien kaakkoisosan ja sen pinta-ala on noin 3 000 hehtaaria. Pitkät ja kapeat saaret erottavat laguunit toisistaan sekä Patraksenlahdesta. Suurimmalla Tourlídan saarella sijaitsee samanniminen kylä. Sinne pääsee mantereelta pengertietä pitkin. Keskellä laguunia sijaitsee pieni Kleísovan saari. Laguunin syvyys on pääosin noin 1–2 metriä.
Kirjallisuusvuosi 1914

Kirjallisuusvuosi 1914 käsittelee vuoden 1914 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Runoilija Ezra Pound julkaisi imagismin ohjelman 1914 Poetry-lehdessä. Imagismi hylkäsi mitallisuuden ja jälkiromantiikan tunnustuksellisuuden, ja katsoi runon perusyksikön olevan kuva (imago).
Venäläinen kirjailija Maksim Gorki sai luvan palata kotimaahansa kahdeksan vuotta kestäneestä maanpaosta.
Ensimmäinen maailmansota alkoi.
Julkaisuja

Jalmari Finne – Kiljusen herrasväki (ensimmäinen kertomus Kiljusen perheestä)
André Gide – Les Caves du Vatican
Hermann Hesse – Rosshalde
Maria Jotuni – Martinin rikos
Maria Jotuni – Miehen kylkiluu
James Joyce – Dubliners (suom. Dublinilaisia, 1965)
Eino Leino – Mesikämmen : Joulutarina vanhoille ja nuorille
Eino Leino – Painuva päivä
Eino Leino – Pankkiherroja : Kuvaus nykyaikaisesta suomalaisesta liike-elämästä
Artturi Leinonen – Kapituliherra
Jack London – Elsinoren kapina
Natsume Soseki – Kokoro
Anni Swan – Tottisalmen perillinen
Pjotr Demjanovitš Uspenski – A New Model of the Universe
Palkintoja

ei jaettu
Kubilay Türkyılmaz

Kubilay Türkyılmaz
Kubilay "Kubi" Türkyılmaz (s. 4. maaliskuuta 1967 Bellinzona, Sveitsi)  on turkkilais-sveitsiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Häntä pidetään yhtenä 1990-luvun parhaista sveitsiläispelaajista.
Türkyılmaz edusti urallaan seuratasolla vuosina 1985–2002 kotimaassaan Bellinzonaa, Servetteä, Grasshopperia, Locarnoa ja Luzernia, Italiassa Bolognaa ja Bresciaa sekä Turkissa Galatasarayta.
Türkyılmaz on Max Abegglenin ohella Sveitsin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 34 maalia 62:ssa ottelussa vuosina 1988–2001. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa.
Aiheesta muualla

Maaottelutilastot (englanniksi)
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Pascolo |
2 Hottiger |
3 Quentin |
4 Henchoz |
5 Geiger |
6 Wicky |
7 Fournier |
8 Sylvestre |
9 Grassi |
10 Sforza |
11 Chapuisat |
12 Lehmann |
13 Jeanneret |
14 Türkyılmaz |
15 Vega |
16 Koller |
17 Vogel |
18 Rothenbühler |
19 Sesa |
20 Comisetti |
21 Bonvin |
22 Corminboeuf |
Valmentaja Artur Jorge
Klidoúra

| --- | --- |
Muut nimet:  Kleidoúra (Κλειδούρα)
Sijainti:  36°53′20″N, 25°32′33″E, Náxos ja Pienet Kykladit Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pienet Kykladit, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,007 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Klidoúra (kreik. Κλιδούρα) eli Kleidoúra (Κλειδούρα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja sijaitsee Schoinoúsan saaren koillispuolella sen ja Káto Koufonísin saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Klidoúra kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kirjallisuusvuosi 1918

Kirjallisuusvuosi 1918 käsittelee vuoden 1918 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Suomen sisällissodan aikana alkuvuonna 1918 Suomessa palattiin ankaraan sensuuriin: punaiset lakkauttivat kaikki porvarilliset sanomalehdet hallitsemiltaan alueilta. Vastaavasti valkoisten hallitsemilla alueilla lakkautettiin sosialistiset lehdet. Sensuurista luovuttiin vähitellen sodan loputtua, ja sananvapaus kirjattiin vuoden 1919 hallitusmuodon kymmenenteen pykälään.
Ranskalainen runoilija Guillaume Apollinaire kuoli 9. marraskuuta espanjantautiin.
Venäjän kielen oikeinkirjoitusta yksinkertaistettiin esimerkiksi poistamalla käytöstä neljä kirjainta.
Julkaisuja

Bertolt Brecht – Baal (ensimmäisen näytelmän käsikirjoitus)
Elsa Beskow – Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin (suom. 1973)
Edgar Rice Burroughs – Tarzan and the Jewels of Opar (suom. Tarzan ja Oparin aarteet, 1923)
Alfred Döblin – Wadzeks Kampf mit der Dampfturbine
Maria Jotuni – Kultainen vasikka
Arvi Järventaus – Uusi pirtti
Ilmari Kianto – Hakkaa päälle! Sotarunoja valkoiselle armeijalle
Ilmari Kianto – Suomi suureksi, Viena vapaaksi: sotakesän näkemyksiä
Ilmari Kianto – Vielä niitä honkia humisee
Joel Lehtonen – Kuolleet omenapuut
Eino Leino – Vapauden kirja
Eino Leino – Ahven ja kultakalat. Tarina syvyyksistä
Eino Leino – Helsingin valloitus. Muistelmia ja vaikutelmia
Eino Leino – Vöyrin sotakoulu. Haastatteluja ja historiikkia
Artturi Leinonen – Ilkan ja Putun pojat
Lu Xun – Kuángrén Rìjì
Martti Pihkala – Minkälainen Suomi meidän on luotava?
Oswald Spengler – Der Untergang des Abendlandes (alkuosa, II osa 1922, suom. Länsimaiden perikato 1961)
Edith Södergran – Septemberlyran : Dikter (suom. Syyskuun lyyra)
Jun’ichirō Tanizaki – Gold and Silver (金と銀)
Palkintoja

ei jaettu
Ernest Poole
Alive (Pearl Jamin kappale)

| ”Alive” Pearl Jam |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ten
 Julkaistu: 1991
 Tuottaja(t): Rick Parashar, Pearl Jam
 Tyylilaji: grunge
 Kesto: 05.40
 Levy-yhtiö: Epic
Pearl Jamin muut singlet
|   | ”Alive” 1991 | ”Even Flow” 1992 |
”Alive” on yhdysvaltalaisen rockyhtye Pearl Jamin kappale, joka julkaistiin yhtyeen ensimmäisenä singlenä. Kappale oli mukana Pearl Jamin vuonna 1991 ilmestyneellä esikoisalbumilla Ten. ”Aliven” on säveltänyt yhtyeen kitaristi Stone Gossard. Se oli alun perin instrumentaalikappale demolla, joka oli tehty yhtyeen etsiessä laulajaa. Laulaja Eddie Vedder sai demonauhoituksesta kopion ja kirjoitti kappaleelle osittain omaelämäkerrallisen sanoituksen, jossa kappaleen esittäjälle kerrotaan, ettei hänen isänään pitämänsä mies ole oikeasti hänen biologinen isänsä.
Kappaleen synty

Kitaristi Stone Gossard sävelsi kappaleen ”Dollar Short” ollessaan vielä Mother Love Bone -yhtyeen jäsen. VH1 Storytellers -ohjelman haastattelussa Gossard kertoi, että Mother Love Bonen johtaja Andrew Wood on jopa laulanut kappaletta. Woodin kuoltua heroiinin yliannostukseen Gossard ja bändikaveri Jeff Ament alkoivat soitella kitaristi Mike McCreadyn kanssa ajatuksenaan perustaa uusi yhtye. ”Dollar Short” oli yksi viidestä kappaleesta Stone Gossard Demos '91:ksi kutsutulla nauhalla, jota he jakelivat löytääkseen yhtyeeseen laulajan ja rumpalin.
Demonauha kulkeutui laulaja Eddie Vedderille, joka työskenteli huoltamoapulaisena San Diegossa, Kaliforniassa. Hän kuunteli nauhan vähän ennen lähtemistään surffaamaan, jolloin hän keksi kappaleelle sanat. ”Alive” oli ensimmäinen kappale, johon Vedder äänitti laulun. Vedder lähetti nauhan Seattleen, jonka jälkeen yhtye pyysi häntä tulemaan Seattleen ja liittymään yhtyeeseen.
Yhtye kutsui itseään nimellä Mookie Blaylock ja se äänitti ”Aliven” demosessiossa London Bridgen studiolla tammikuussa 1991. Tämä versio laulusta julkaistiin myöhemmin yhtyeen esikoisalbumilla Ten ja Aliven promo-EP:llä. Albumin miksaussessioissa Englannissa kesäkuussa 1991 miksaaja Tim Palmer sai McCreadyn soittamaan kappaleen loppuun soolon. McCready teki soolosta useita versioita ja Palmer kasasi niistä yhden soolon. Kitaristi ei kuitenkaan pitänyt lopputuloksesta vaan soitti vielä yhden yrityksen, jota käytettiin sellaisenaan.
Sävellys

Alivessa on kitarasoolo kolmannen kertosäkeen jälkeen (3:38). McCreadyn esittämä soolo on Guitar Worldin ”100 Greatest Guitar Solos” -listan sijalla 44 ja Total Guitarin ”100 Hottest Guitar Solos” -listan sijalla 26. Kun McCreadya haastateltiin kuuluisasta soolostaan, hän kertoi ”käytännössä kopioineensa Ace Frehleyn soolon kappaleesta ’She’, joka on kopioitu Robby Kriegerin soolosta The Doorsin kappaleella 'Five to One'”. Tämän lisäksi McCreadyn soitto oli ottanut vaikutteita Jimi Hendrixilta.
Sanoitus

Laulu on ensimmäinen osa kolmesta kappaleesta, jota Vedder kuvaili myöhemmin minioopperaksi ”Mamasan”. Trilogiaan kuuluvat Aliven lisäksi ”Once” ja ”Footsteps”. Alive kertoo nuoresta miehestä, jolle kerrotaan että hänen isänsä on oikeasti isäpuoli. Hänen äitinsä suru johtaa insestinomaiseen suhteeseen isäänsä muistuttavan poikansa kanssa.
»"Son," she said, "Have I got a little story for you
What you thought was your Daddy was nothin' but a 
While you were sittin' home alone at age thirteen 
Your real Daddy was dyin', sorry you didn't see him but I'm glad we talked.»
”Oncessa” mies tulee hulluksi tappajaksi ja ”Footstepissa” mies katsoo taaksepäin elämäänsä istuessaan vankisellissä odottamassa teloitustaan.
Vedder on myöhemmin kertonut kappaleen sanoituksen olevan "todellisuuteen perustuvaa fiktiota". Kertosäkeen I'm still alive (suom. ”Olen yhä elossa”) oli hänen kirouksensa, kun hän kamppaili vaikean isäpuolisuhteensa kanssa ja sen tosiasian kanssa, että hänen oikea isänsä on kuollut. VH1 Storytellersissä Vedder kertoi, että myöhemmin hän on alkanut fanien kautta pitämään kertosäettä positiivisena asiana. Vedderin äiti erosi Eddien ollessa yksivuotias ja isäpuoli kasvatti Vedderin pojan tietämättä erosta. Vedder jopa tapasi oikean isänsä eikä tiennyt heidän biologisesta suhteestaan. Oikea isä Edward Louis Severson Jr. kuoli MS-tautiin vuonna 1981 ennen kuin Vedder ehti tapaamaan tätä uudelleen. Tämä on ”Aliven” omaelämäkerrallinen osuus. Vihaansa isäpuoltaan kohtaan Vedder purki myöhemmin kappaleella ”Better Man”.
Julkaisu ja vastaanotto

Alive julkaistiin kansainvälisesti vuonna 1992, mutta Yhdysvalloissa vasta 27. kesäkuuta 1995. Ennen kaupallista julkaisuaan Alive ilmestyi promo-CD:na ja -kasettina, joilla oli erilainen kansikuva ja B-puolet. ”Wash” oli B-puolena molemmilla versioilla, mutta The Beatles -laina ”I've Got a Feeling” oli mukana vain promoversiolla. Singleversion kitarasoolo poikkesi myös albumiversiosta ja näiden kahden välillä on muitakin eroja. ”Wash” on mukana Tenin Eurooppa-version bonuskappaleena ja vaihtoehtoisena versiona kokoelma-albumilla Lost Dogs (2003).
”Alive” nousi Billboardin Mainstream Rock Tracks -listalla sijalle 16 ja Modern Rock Tracks -listalla sijalle 18. Vaikka myöhemmät singlet toivat yhtyeelle enemmän listamenestystä, ”Alive” oli tärkeä kappale yhtyeen tunnetuksi tekemisessä erityisesti videon näkyessä MTV:n myöhäisilloissa.
Allmusicin Steve Huey sanoo Alivessa olevan "ison, stadioneille valmiin kertosäkeen" ja että se on "hienovaraisempi, vähemmän macho ja vähemmän mahtipontinen kuin todellinen stadion-rock". Kitarasoolosta Huey toteaa, että "se lisää mahtavan loppusilauksen lauluun, koska sen lyriikkakeskeinen osa ei ole riittävä täydellisen katarsiksen saavuttamiseen."
Q-lehden vuoden 2003 The 1001 Best Songs Ever -listalla ”Alive” on sijalla 497 ja Kerrang!-lehden vuoden 2002 listalla 100 Greatest Singles of All Time sijalla 51.
Musiikkivideo

Gossardin lapsuusajan ystävä Josh Taft ohjasi ”Aliven” musiikkivideon. Myöhemmin Taft oli ohjaajana Pearl Jamin ”Even Flown” ja ”Oceansin” videoilla. Mustavalkoinen video on kuvattu 3. elokuuta 1991 Pearl Jamin keikalla RKCNDY:ssa, Seattlessa. Video tehtiin halvalla, alle 20 000 dollarin budjetilla, sillä yhtyeellä ei juurikaan ollut rahaa. Videolla on käytetty normaalin huulisynkronin sijaan live-musiikkia. Live-esityksen energian välittävällä musiikkivideolla nähdään yleisössä crowd surfingia ja stage divingia ja Vedder roikkumassa valaistusrakennelmista.
Videolla rumpuja soittaa Matt Chamberlain. Chamberlain jätti yhtyeen pian videon jälkeen ja liittyi Saturday Night Liven yhtyeeseen. Pearl Jamin tuleva rumpali Dave Abbruzzese oli kuvauksissa yleisön seassa. Tämä oli yhtyeen ja Abbruzzesen ensimmäinen tapaaminen. Dave Abbruzzese oli tullut Teksasista Chamberlainin suosituksesta ja tiesi ennestään vain ”Aliven” singlebiisit. MTV Video Music Awardseissa vuonna 1992 video oli ehdolla vuoden parhaaksi vaihtoehtomusiikkivideoksi (Best Alternative Video, palkinnon voitti Nirvanan ”Smells Like Teen Spirit”).
Live-esitykset

”Aliven” ensimmäinen live-esitys oli Seattlen Off Ramp Caféssa 22. lokakuuta 1990. Pearl Jam esitti kappaleen myös MTV Unplugged -sessiossa vuonna 1992. ”Alive” esitettiin myös Saturday Night Livessa Tenin promotoimiseksi huhtikuussa 1992. Kappaletta on esitetty livenä yli 630 kertaa ja sitä enemmän yhtye on soittanut ainoastaan ”Even Flowta” (yli 700 kertaa).
Kun yhdeksän katsojaa kuoli kesäkuussa 2000 Roskilden festivaaleilla Pearl Jamin esityksen aikana, yhtye ei soittanut ”Alivea” vuoden 2000 Pohjois-Amerikan kiertueella ennen kuin viimeisenä iltana Seattlessa. Pearl Jam esitti kappaleen VH1 Storytellersissä vuonna 2006.
Aliven live-versioita on Tenin Euroopan painoksella, kokoelma-albumilla Stanley, Son of Theodore: Yet Another Alternative Music Sampler, Oceans-singlellä, Dissident/Live in Atlanta-boksilla, monilla bootleg-levyillä, live-albumeilla Live in NYC 12/31/92 ja Live at Lollapalooza 2007, Live at the Gorge 05/06 -boksilla ja Tenin uudelleenjulkaisun Super Deluxe -version Drop in the Park LP -albumilla. Kappale on mukana myös Immagine in Cornice -DVD:llä ja Tenin uudelleenjulkaisun MTV Unplugged DVD:llä.
Kappalelistaukset

Kaikki kappaleet Eddie Vedder ja Stone Gossard ellei erikseen mainita.
"Alive" – 5:40
"Once" – 3:51
"Alive" – 5:40
"Once" – 3:51
"Wash" (Ament, Gossard, Krusen, McCready, Vedder) – 3:34
"Alive" (live) – 4:57
"Even Flow" (re-recorded) – 5:07
"Wash" (Ament, Gossard, Krusen, McCready, Vedder) – 3:35
"Dirty Frank" (Abbruzzese, Ament, Gossard, McCready, Vedder) – 5:39
"Alive" (edit) – 4:20
"Alive" (live) – 4:55
"Alive"  – 5:41
"Wash" (Ament, Gossard, Krusen, McCready, Vedder) – 3:34
"I've Got a Feeling" (Lennon–McCartney) – 3:37
Listasijoitukset

| Lista(1992) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australian ARIA Singles Chart: 9
Dutch Singles Chart: 19
German Singles Chart: 44
Irish Singles Chart: 13
New Zealand RIANZ Singles Chart: 20
Polish Radio 3 Chart: 16
UK Singles Chart: 16
US Billboard Mainstream Rock Tracks: 16
US Billboard Modern Rock Tracks: 18
| Lista (2009) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
US Billboard Digital Songs: 66
Aiheesta muualla

Sanoitus Pearl Jamin virallisilla kotisivuilla
Aliven musiikkivideo YouTubessa (virallinen)
Pearl Jam
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ten  Vs.  Vitalogy  No Code  Yield  Binaural  Riot Act  Pearl Jam  Backspacer  Lightning Bolt  Gigaton  Dark Matter 
Livealbumit ja kokoelmat::   Live on Two Legs  Official Bootlegs  Lost Dogs  Live at Benaroya Hall  Rearviewmirror: Greatest Hits 1991–2003  Live in NYC 12/31/92  Live at Easy Street  Live at the Gorge 05/06 
Videot::   Single Video Theory  Touring Band 2000  Live at the Showbox  Live at the Garden  Immagine In Cornice 
Muuta::   Pearl Jam Twenty
Angiotensiini

Ihmisen angiotensiini I
Ihmisen angiotensiini II
Angiotensiinit (AT) ovat peptidejä ja hormoneita, joita on ihmisillä 4 päätyyppiä: I, II, III ja IV. Näistä AT II supistaa verisuonia eniten kohottaen siten verenpainetta. Se myös lisää verenpainetta lisäävän aldosteronin tuottoa. Angiotensinogeeni on maksassa muodostuva AT:iden esiaste, joka pilkkoutuu munuaisista tulleen veren reniinin avulla AT I:ksi. AT I pilkkoutuu AT II:ksi angiotensiinikonvertaasilla. AT II pilkkoutuu yhä muiksi AT:iksi.
Reniini, aldosteroni ja lähinnä AT II ovat osa verenpainetta säätävää reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmää. Järjestelmä on kaikilla selkärankaisilla ja on niiden verenpainetta säätelevistä järjestelmistä usein keskeisin, muttei ainoa. Järjestelmän yksityiskohdat vaihtelevat lajeittain. Esimerkiksi angiotensinogeenin ja AT:iden rakenne on lajikohtaista.
Angiotensinogeeni

Angiotensinogeeniä muodostuu pääosin vain maksassa, josta se erittyy vereen. Ihmisillä angiotensinogeenin pituus on 485 aminohappoa, jonka N-terminaalista poistuu 33:n aminohapon signaalisekvenssi angiotensinogeenin muodostumisen eli translaation jälkeen. Ihmisten angiotensinogeenin geeni on AGT ja se on kromosomi 1:ssä.
Ihmisillä reniini poistaa angiotensinogeenin N-terminaalista 10 aminohapon pätkän. Pätkä on angiotensiini I.