stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tasha Reign
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tasha Reign Wikimedia Commonsissa
Tasha Reign Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Expedition Robinson

| Expedition Robinson |
| --- | --- |
Luoja(t):   Harald Treutiger (1997–1998)  Anders Lundin (1999–2003)  Robert Aschberg (2004–2005)  Linda Lindorff (2009, 2015)  Paolo Roberto (2009–2012)  Anders Öfvergård (2018) 
Kehittäjä(t):  Charlie Parsons
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   SVT1 (1997–2003)  TV3 (2004–2005)  TV4 (2009–2012)  Sjuan (2015) 
Tuotantokausia:  16
Tuotanto
Tuottaja(t):   Mikael Hylin  Mattias Olsson  Hasse Aro  Pontus Gårdinger  Mia Berg  ym. 
Säveltäjä(t):  Jon Rekdal
Tuotantoyhtiö(t):   Strix Television (1997–2005)  Silverback/ITV Studios & Castaway (2009–2012) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Expedition Robinson tai lyhyemmin Robinson on ruotsalainen tositelevisio-ohjelma, jota lähetettiin Ruotsin televisiossa vuosina 1997–2004 SVT:llä, 2004–2005 TV3:lla sekä 2009–2012 TV4:llä. Kuudestoista kausi tuotettiin marraskuussa 2014 Sjuanilla, joka on TV4:n sisarkanava. Kausi näytettiin myöhemmin keväällä 2015. Ohjelmassa asutaan autiolla trooppisella saarella ja kilpaillaan. Kaksi tai useampi joukkue kohtaa toisensa erilaisissa kilpailuissa. Hävinnyt joukkue joutuu heimoneuvostoon, jossa joukkue äänestää pois yhden jäsenen. Vuonna 1998 voittajajoukkue äänesti pois yhden häviäjäjoukkueesta. Kilpailun voittaja saa niin kutsutun Robinson-patsaan ja tietyn rahasumman.
Formaatti

Englantilainen Charlie Parsons loi formaatin, mutta mikään englantilainen tv-kanava tai tuotantoyhtiö ei uskonut ideaan. Ruotsalainen tuotantoyhtiö Strix Television kuitenkin uskoi siihen, ja siitä tuli ensimmäinen ohjelmaa tuottanut yhtiö. Robinsonista tuli nopeasti hyvin suosittu, ja se on nykyään Ruotsin suosituin tv-ohjelma kautta aikojen. Ohjelmaa on tuotettu myös Unkarissa, Turkissa, Belgiassa, Tanskassa, Virossa, Suomessa, Ranskassa, Kreikassa, Israelissa, Latviassa, Liettuassa, Alankomaissa, Norjassa, Puolassa, Venäjällä, Saksassa, Romaniassa ja Yhdysvalloissa. Yhdessä Big Brotherin kanssa Expedition Robinson -konsepti on kansainvälisesti laajimmalle levinnein tositelevisiosarja.
Formaatti > Tunnusmusiikki

Ensimmäisen tunnusmusiikin sävelsi Jon Rekdal. TV3:lla käytetyn tunnusmusiikin sävelsivät Mikael Anderfjärd ja Andreas Nordqvist. Suurin osa ohjelman aikana käytetystä musiikista otettiin elokuvasta The Rock (1996). Kun TV4 alkoi lähettää Robinsonia keväällä 2009, tunnusmusiikista vastasi Snowdrop-yhtye. Ennen TV4:n ensimmäistä kautta Dead by April -yhtye otti vastuun trailerin musiikista, ja kun TV4 näytti Robinsonia syksyllä 2009 oli Corroded-yhtye vastuussa trailerin musiikista.
Tapahtumia Robinsonin ympärillä > Itsemurha

Siniša Savija (syntynyt 1963, kuollut 11. heinäkuuta 1997 Norrköpingissä) oli ensimmäinen kilpailija, joka äänestettiin ulos Robinsonista. Tultuaan kotiin Norrköpingiin hän teki itsemurhan makaamalla junaraiteilla ja antamalla junan ajaa ylitseen. Muutama päivä ennen ensi-iltaa Savijaksen leski, Nermina Savija, pyysi lakimiehensä kautta että ohjelma lopetettaisiin sillä säännöt aiheuttivat kuolemantapauksen. SVT kieltäytyi ja näytti sarjan katsojien protesteista huolimatta. Lehdistö syytti Robinsonia fasistisuudesta ja kiusaamisesta.
Tapahtumia Robinsonin ympärillä > Maailmanennätys

Viidennentoista kauden aikana osallistuja Robert Andersson, jota myös Robinson-Robbaniksi kutsuttiin, löi maailmanennätyksen pisimmästä ajasta autiolla saarella vietettynä sarjan kuvausten aikana. Aikaisempi maailmanennätys oli 117 päivää, minkä Andersson onnistui lyömään vietettyään 27 päivää saarella kaudella 15. Andersson on siis istunut autiolla saarella 125 päivää, yli neljän tuotantokauden aikana.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (ruotsiksi)
Expedition Robinson Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tosimiehet (televisiosarja)

| Tosimiehet |
| --- | --- |
Tyyli:  tositelevisio viihde
Kestoaika:  42 minuuttia
Verkko:  MTV
Esitetty:  5. syyskuuta 2017 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):   Nenna Summanen 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Jari Kaarre 
Ohjaaja(t):   Ilmo Pietarinen 
Tuotantoyhtiö(t):  Endemol Shine Finland
Aiheesta muualla
IMDb
Tosimiehet on MTV-kanavalla syksyllä 2017 esitetty tositelevisio-ohjelma, jossa viisi suomalaista miestä käyvät läpi kuntoremontin fysiikkavalmentajansa Thomas Tallbergin kanssa.
Samantha Saint

| Samantha Saint |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1987 (ikä 37)
Pornonäyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Silmien väri:  Vihreä
Pituus:  173 cm
Paino:  55 kg
Aiheesta muualla
www.samanthasaint.com
IMDb
Samantha Saint (s. 8. kesäkuuta 1987 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Lokakuussa 2012 hän oli Penthousen kansikuvatyttönä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Samantha Saint Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Laurent Müller

| Laurent Müller> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. toukokuuta 1978 (ikä 46) Bern, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2006
Seurat:  Fribourg-Gottéron (NLA) SC Bern (NLA) ZSC Lions (NLA) EHC Basel (NLA) HC Davos (NLA) JYP (SML)
Laurent Müller (s. 28. toukokuuta 1978 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan National League A:ssa yhteensä 361 runkosarjaottelua tehopistein 62+90=152 ja keräten 317 jäähyminuuttia sekä 109 playoff/karsintasarjaottelua tehopistein 8+11=19 ja keräten 78 jäähyminuuttia. Müller piipahti myös kymmenen ottelun verran SM-liigajoukkue JYPissä kaudella 2005–2006.
Ura > Seuraura

Müller oli EHC Worbin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 17-vuotiaana Fribourg-Gottéronissa kaudella 1995–1996, jolloin Müller pelasi Nationalliga A:ssa kolme runkosarja- ja neljä karsintasarjaottelua. Kaudeksi 1996–1997 hän siirtyi SC Berniin, jossa Müller pelasi NLA:n tulokaskautensa tehden 22 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5 sekä 13 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden. Müller edusti kauden aikana Berniä myös EHL:ssä, kuten myös seuraavalla kaudella 1997–1998.
Kaudeksi 1998–1999 Müller siirtyi ZSC Lionsin paitaan. Hän löi itsensä läpi NLA:ssa tehden liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+21=37. Müller oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Claudio Michelin kanssa. Hän voitti Zürichissä Sveitsin-mestaruuden vuosina 2000 ja 2001. Kaudeksi 2001–2002 Müller palasi Berniin ja kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 EHC Baselin riveihin. Kauden 2004–2005 Müller pelasi HC Davosissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, joka päättyi voittoon.
Kauden 2005–2006 kynnyksellä Müller siirtyi kuukauden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin, jonne hänet houkutteli aiemmin Zürichistä tuttu joukkueen päävalmentaja Matti Alatalo. Mülleristä tuli liigan kaikkien aikojen ensimmäinen sveitsiläispelaaja. Hän palasi lyhyen sopimuksensa jälkeen takaisin kotimaahansa Fribourg-Gottéronin joukkueeseen ja jatkoi pelaamisen ohella opintojaan. Müller lopetti pelaajauransa kevääseen 2006.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 1998 | jääkiekko |  |
Müller edusti Sveitsiä MM-kilpailuissa vuonna 1999. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1996, 1997 ja 1998, joista viimeisin turnaus päättyi pronssiin.
Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 1995 ja 1996. Hän toimi jälkimmäisessä turnauksessa Sveitsin kapteenina ja oli joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton René Stüssin kanssa tehoilla 2+4=6.
Muuta

Müllerin isoveli Philippe pelasi myös omalla urallaan yli 200 NLA-ottelua.
Pelastakaa julkut

Pelastakaa julkut (engl. I’m a Celebrity, Get Me Out of Here!) on alun perin brittiläinen tosi-TV-sarja, jossa joukko vähemmän tunnettuja julkisuuden henkilöitä elää ja kilpailee viidakossa alkeellisissa olosuhteissa. Formaattia on toistettu lukuisia kertoja kertaa brittitelevisiossa, ja lisäksi  Yhdysvalloissa, Unkarissa, Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Tyypillisiä osallistujien nimikkeitä ovat entinen laulaja, laulajan entinen poikaystävä, televisiojuontaja, poliitikon tytär, malli, entinen urheilija ja entisen urheilijan entinen vaimo.
Britanniassa sarja on saanut National Television Awards-palkintoja, 2012 parhaan tositelevisio-ohjelman ja 2013 parhaan viihdeohjelman palkinnon.
Syksyllä 2021 tiedottettiin, että ohjelmasta on tulossa suomalainen versio, jonka juontajina nähdään Aku Hirviniemi ja Janne Kataja. Ohjelman esittäminen alkoi MTV3-kanavalla tammikuussa 2022.
Toinen teollinen vallankumous

Pariisin maailmannäyttelyn konesali vuonna 1900.
Eri maiden kansantuotteen osuus koko maailman tuotannosta pitkällä aikavälillä. Kaaviosta näkyy, kuinka teollinen vallankumous siirsi maailman tuotannollisen painopisteen 1800-luvulla Kiinasta ja Intiasta Länsi-Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin.
Kansantuote henkeä kohden eri maissa 1700-luvulla vuoteen 2008. 1800-luvulla teollistuneet maat ovat yhä rikkaimpien joukossa.
Toinen teollinen vallankumous on taloushistoriassa käytetty termi, jolla tuodaan esiin teollistumisessa 1800-luvun loppupuolella havaittavaa toista kehityspyrähdystä. Kehityksen nopeutuminen oli seurausta uusista keksinnöistä ja teollisen tuotannon etenemisessä uusille maantieteellisille alueille ja valtioihin. Samoin kuin ensimmäisessä teollisessa vallankumouksessa toisessakin uudet tekniikat tuottivat uusia materiaaleja, parempia menetelmiä tuottaa energiaa ja hyödyntää sitä sekä uusia tapoja tuotannon organisointiin. Tieteen ja tekniikan kehitys sitoutuivat yhä enemmän toisiinsa. Koulutuksen merkitys kasvoi. Uudet keksinnöt tulivat suurelta osin uusista teollisuusmaista, Saksasta ja Yhdysvalloista. Toisen teollisen vallankumouksen voidaan katsoa alkaneen 1860-luvulla ja päättyneen 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä tai viimeistään ensimmäiseen maailmansotaan. Toisen teollisen vallankumouksen keksinnöt kuten sähköenergian tuotanto, sähkövalo ja sähkömoottori, polttomoottori, puhelin, radio, auto ja lentokone ohjasivat paljolti 1900-luvun kehitystä ja loivat perustan modernille teollisuusyhteiskunnalle.
1700-luvun loppupuolella Britanniassa alkanut teollinen vallankumous oli levinnyt Eurooppaan Napoleonin sotien jälkeen 1800-luvun alkupuolella Belgian Vallonian johdolla. Toisen teollisen vallankumouksen alkaessa rautatiet yhdistivät jo monia Euroopan kaupunkeja. Yhdysvalloissa rautatie yhdisti itä- ja länsirannikon 1869. Atlantin poikki saatiin pysyvä lennätinyhteys 1866. Teolliset kankaat olivat syrjäyttäneet kotikutoiset. Höyrykone kehittyi vielä 1800-luvun lopulla ja sitä käytettiin yhä 1900-luvun puolella laajasti teollisessa toiminnassa samoin kuin vesivoimaakin. Uusien keksintöjen läpimurto vei aikaa ja näitä kehittämään muodostui uusia kasvuyrityksiä, joista jotkut, kuten Siemens ja General Electric, ovat edelleen merkittäviä yrityksiä.
Teollistumisen taustaa ja seurauksia 1800-luvulla poliittis-taloudellisesta näkökulmasta > Porvariston vuosisata

1800-lukua kuvataan porvariston vuosisadaksi, jolloin ajan henki oli tasavaltalainen, tulevaisuususkoinen ja kapitalistinen. Englannista 1700-luvun puolessa välissä käynnistynyt teollinen vallankumous alkoi voimalla muuttaa yhteiskuntaa 1820-luvulta alkaen ensin Britanniassa ja vuosisadan toisella puoliskolla Euroopassa laajemmin. Toinen maailmaa muuttanut vallankumous oli Ranskan suuri vallankumous ja sitä seuranneet Napoleonin sodat, minkä seurauksena useaan Euroopan maahan jäi vapaamielinen lainsäädäntö. Wienin kongressi 1814–1815 etsi Eurooppaan tasapainoa, joka säilyi muutaman vuosikymmenen. Napoleonin sotien jälkeen sodat Euroopassa olivat alueellisia ja lyhytaikaisia ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Sotien koettiin haittaavan taloudellista kasvua. Suurimmat poliittiset kiistakysymykset aiheutti eri kansakuntien vähittäinen siirtyminen maatalousvaltaisesta taloudesta teollistuneiksi maiksi. Teollistuminen muutti myös ihmisten maailmankuvaa ja vuosisadan toisella puoliskolla usko luonnontieteisiin oli luja. Muutamaa vuosikymmentä ennen ensimmäistä maailmansotaa usko porvarilliseen maailmankäsitykseen alkoi horjua, kun työväenluokka alkoi muodostua voimakkaammaksi. Myös kulttuurin ilmiöt kirjallisuudessa ja kuvataiteessa kyseenalaistivat porvarillisen lineaarisen maailmankuvan. Tieteessä Albert Einsteinin suhteellisuusteoria järisytti. Lopullisesti porvariston vuosisata ja sen kukoistusvaihe, Belle Époque, päättyivät ensimmäiseen maailmansotaan.
Teollistumisen taustaa ja seurauksia 1800-luvulla poliittis-taloudellisesta näkökulmasta > Euroopan modernisaatio

Wienin kongressissa Napoleonin sotien voittajavaltiot sopivat määräaikaisista konferensseista käsittelemään Euroopan tilannetta. Kongressin tavoitteena oli säilyttää 1700-luvulla vallinnut tasapainopolitiikka ja vanhat yhteiskuntajärjestykset. Yhteiskunnallinen kehitys kongressin jälkeen pysähtyi hetkeksi, mutta Yhdysvaltain perustuslaki kohosi Euroopan vapaustaistelijoiden ihanteeksi. Euroopassa yleisin valtiomuoto oli monarkia ja jos parlamenttivaaleja järjestettiin, niin äänestysoikeus oli vain hyvin pienellä ihmisryhmällä maanomistajia ja varakkaimpia porvareita. Hallinto oli myös byrokraattista, joten reagointi teolliseen vallankumoukseen, porvariston nousuun, nopeaan väestön kasvuun ja demokratiavaatimuksiin oli hidasta. Seurauksena oli useita kansannousuja 1820-luvulla eri maissa, usein armeijan upseereiden johdolla, kuten Venäjän Dekabristikapina. Näistä vain harva, kuten Kreikan vapaustaistelu onnistui. Vuosina 1830–1833 oli toinen kumousaalto, joka alkoi Pariisista ja onnistui Länsi-Euroopassa. Ranska siirtyi perustuslailliseen monarkiaan ja Belgia pääsi irti Hollannista. Myös Englannissa vaihdettiin valtiosääntöä. Vuonna 1848 alkanut kolmas kumousaalto loi käsitteen Euroopan hullu vuosi. Vaikka kumoukset eivät onnistuneet, niin Euroopan poliittinen tasapainotilanne, Euroopan konsertti, särkyi: Ranska ja Englanti olivat nyt liberaaleja valtioita ja Preussi, Itävalta ja Venäjä konservatiivisia. Vaikka hallitukset näyttivät voittavan, niin Euroopan modernisaatio eteni.
Osmanien valtakunnalla oli 1800-luvun alussa hallussaan laajoilla alueita Balkanilla, mutta se ajettiin vuosisadan aikana pois alueelta niin, että sille jäi Eurooppaan vain pieni alue Istanbulin ympärillä. Osmanien valtakunnan ongelmana oli, että sen hallitsemilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä paikalliset eliitit valtasivat jalansijaa hallinnossa ja valtion yhtenäisyys alkoi hajota. Lainsäädäntöä ei saatu kehitetty tukemaan teollistumista. Esimerkiksi 1900-luvun alussa Euroopassa vain Osmanien valtakunnassa ja Venäjällä tarvittiin valtion lupa osakeyhtiön perustamiseen. Euroopan lähialueena Osmanien valtakunnan eräät osat kuten Beirutin ympäristö vaurastui Euroopan taloudellisen kasvun mukana. Osmanit veivät Eurooppaan maataloustuotteita kuten silkkiä, puuvillaa ja tupakkaa. Valtio pysyi koossa Brittien tuella ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lähi-idän alueet jaettiin Ranskan ja Britannian kesken. Turkin modernisaation toteutti sitten Kemal Atatürkin johtama hallinto 1920-luvulla.
Teollistumisen taustaa ja seurauksia 1800-luvulla poliittis-taloudellisesta näkökulmasta > Aatteiden vuosisata

Kolme aatetta, nationalismi, liberalismi ja sosialismi alkoivat 1800-luvulla saada laajoja kannattajajoukkoja ja synnyttivät seuraavalla vuosisadalla sotia. Romantiikan ajan ajattelulle nationalismi oli jonkinlaista uskonnollisuutta. Nationalismi kasvoi alistetuiksi itsensä tuntevien kansojen piirissä merkittäväksi voimaksi. Läheisessä vuorovaikutuksessa nationalismin kanssa oli liberalismi, joka vetosi erityisesti porvaristoon tukiessaan teollisen vallankumouksen ja vapaakaupan leviämistä. Liberalismin levittäjiä Saksassa ja pohjoismaissa olivat yliopistot, Venäjällä upseeristo, Ranskassa ja Englannissa lehdistö ja parlamentti, Yhdysvalloissa erilaiset kansalaisjärjestöt. Sosialismin teorian kiteyttivät Karl Marx ja Friedrich Engels vuonna 1848 julkaistussa Kommunistisessa manifestissa. Siitä alkoi työväenliikkeen järjestäytyminen. Vuonna 1871 Englannin hallitus laillisti ammattiliitot. Lakot kuitenkin saivat merkitystä vasta vuosisadan lopulla.
Teollistumisen taustaa ja seurauksia 1800-luvulla poliittis-taloudellisesta näkökulmasta > Euroopan poliittisen tasapainon järkkyminen

Saksan yhdistyminen loi Eurooppaan uuden suurvallan. "Rautakansleri" Otto von Bismarck, josta tuli Preussin pääministeri 1860, yhdisti Saksan sopimuksilla ja muutamalla harkitulla sodalla, joista ensimmäinen oli Sota Tanskaa vastaan Schleswig-Holsteinin omistuksesta 1866 ja toinen Saksan–Ranskan sota 1870–1871, jossa Saksa sai haltuunsa Elsass-Lothringenin. Sodilla Bismarck saavutti päämääränsä yhtenäisestä Preussin johtamasta Saksasta ilman Itävaltaa. Sodat nostattivat Saksassa nationalismia ja loivat yhteenkuuluvuuden tunnetta. Bismarck sopi erikseen kunkin Euroopan suurvallan kanssa liittolais- ja hyökkäämättömyyssopimuksia, jotka olivat keskenään ristiriitaisia. Bismarck, joka tunnisti Euroopan voimatasapainon eikä halunnut häiritä sitä, joutui eroamaan 1890 kaksi vuotta sen jälkeen, kun nuori ja kunnianhimoinen keisari Vilhelm II tuli valtaan. Vilhelm toisen kaudella Saksa siirtyi nationalistisempaan politiikkaan. Saksa aloitti 1890-luvulla laivastokilpailun Britannian kanssa, mikä johti Ranskan ja Britannian väliseen Entente cordiale-sopimukseen. Tässä oli luotu jako, joka toteutui ensimmäisessä maailmansodassa.
Teollistumisen taustaa ja seurauksia 1800-luvulla poliittis-taloudellisesta näkökulmasta > Kapitalismin uudet muodot

1870-luvun pitkä lama aiheutti yritysten käyttäytymisen muutosta siten, että alettiin luoda suuria, pääoman keskittämiseen tarkoitettuja yritysryhmiä, kartelleja, konserneja ja holdingyhtiöitä. Voimien kokoamisen tarkoituksena oli suojautua suhdanteiden romahdukselta. Lisäksi haluttiin rajoittaa kilpailua tai jopa estää se kokonaan. Toimintaa johtivat suurliikemiehet kuten John D. Rockefeller, jonka rakentama öljyalan suurkonserni Standard Oil sai alkunsa 1870-luvulla. Saksassa Emil Kirdorf loi Gelsenkirchenissä toimivan hiilikaivostoiminnan ympärille vuonna 1893 Reininmaan ja Westfalenin hiilisyndikaatin. Pankit tukivat keskittymistä, luopuivat varovaisuudesta ja investoivat valtavia summia teollisuuteen. Yhteistyö ja sitoutuminen tehtailijoiden kanssa sinetöitiin vastavuoroisilla paikoilla yritysten hallituksissa. Näin syntyi ennennäkemättömiä rikkauden keskittymiä Yhdysvaltoihin. Näitä rikkaita olivat Rockefellerin lisäksi Andrew Carnegie, Cornelius Vanderbilt, James Buchanan Duke ja Leland Stanford, joita jo aikalaiset nimittivät rosvoparoneiksi. Monopolien estämiseksi syntyi 1895 ensimmäinen antitrustilaki, Sherman Antitrust Act. Kapitalismia alettiin ohjailla valtion toimesta.
Uudet keksinnöt, teollisen toiminnan organisoituminen ja teollisen yhteiskunnan synty > Teräksen aikakausi

Ensimmäinen teollinen vallankumous oli jo tuottanut uusia menetelmiä raudan tuotantoon, kuten koksin käyttämisen puuhiilen sijaan. Tuotantomäärät olivat kasvaneet, mutta raudan eri seosaineiden ja kiderakenteen merkitystä ei ymmärretty. Tuotettu rauta oli joko korkean hiilipitoisuuden vuoksi kovaa ja haurasta, valuraudan tyyppistä tai sen hiilipitoisuus oli mellotuksella saatu pieneksi, jolloin rauta oli suhteellisen pehmeää ja taipuisaa. Lujaa ja sitkeää, teräksen kaltaista rautaa saatiin aikaan varsin työläästi kuumentamalla takorautaa ja takomalla sitä vesi- tai höyryvasaroilla niin, että hiilipitoisuus saatiin sopivaksi.
Ensimmäinen teräksen valmistuksen mullistava menetelmä oli 1855 patentoitu Bessemer-prosessi, jonka avulla pystyttiin tuottamaan suuria määriä edullisesti. Bessemer-prosessissa takkiraudan sisältämää hiiltä käytetään polttoaineena, kun sulan läpi puhalletaan ilmaa. Menetelmän huonopuoli oli se, että se ei voinut käyttää fosforipitoista rautamalmia, jolloin siihen kelpasivat vain ruotsalainen tai espanjalainen malmi. Manner-Euroopan puolella teräksen valmistuksen kehityksessä sovellettiin kemian tietämystä. Siemens-Martin-prosessissa (1864) masuuni vuorattiin piihappopitoisilla tiilillä, jolloin lämpötila saatiin pysymään sopivana takoraudan ja valuraudan sekoitukselle ja teräksen laatua voitiin valvoa paremmin. Tämäkään menetelmä ei kyennyt käyttämään fosforipitoisia malmeja. Tämän ongelman ratkaisi Thomas-menetelmä, jossa masuuni peitettiin kalkkitiilillä. Kalkki reagoi fosforin kanssa ja muodosti emäksistä kuonaa, joka pystyttiin erottamaan sulasta. Kuonaa kutsutaan tuomaskuonaksi ja sitä voitiin käyttää lannoitteena.
Rautateiden rakentaminen oli luonut valtavan kysynnän teräksen tuotannolle ja kun edullista terästä saatiin markkinoille, se vaikutti suuresti maailman infrastruktuurin rakentamiseen 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä. Terästä riitti siltoihin ja rakennuksiin. Höyrykoneista voitiin tehdä parempia. Teräksiset valtamerihöyryt, joista varsinkin sotalaivoissa alettiin käyttämään höyryturbiineja, syrjäyttivät purjelaivat ja mahdollistivat lähes säistä riippumattoman merenkulun. Rautateiden rakentaminen kiihtyi. Maailmankaupassa kuljetettavien tonnien määrä kasvoi valtavasti.
Uudet keksinnöt, teollisen toiminnan organisoituminen ja teollisen yhteiskunnan synty > Standardointi ja massatuotanto

Halpa ja laadukas teräs synnytti uuden konepajateollisuuden, joka pystyi tekemään hyvin monimutkaisia koneita. Höyrykoneiden painetta voitiin nostaa ja saada niistä enemmän tehoa. Maatalouskoneet alkoivat kehittyä, ompelukoneet saivat suuren suosion, käsiaseita tehtiin suuria määriä ja myös työstökoneita, kuten entistä tarkempia sorveja, jyrsimiä ja poria. Koneellistuminen alkoi edetä nopeammin ja saavutti konttorit, josta esimerkkinä on kirjoituskone. Tarkkuuden parantuessa voitiin alkaa tehdä laajemmin vaihdettavia osia. Koneiden rakenneosien, koneenelimien standardointia oli tapahtunut jo aikaisemmin, esimerkiksi Whitworth-kierre, mutta massatuotanto lisäsi vaatimuksia. Erityisesti Yhdysvallat voimakkaasti kasvavana taloutena, jossa ihmisten tulot nousivat nopeammin kuin muualla, johti massatuotannon kehittymistä. Ensimmäisenä teollisuustuotteena vaihdettavuuden hyväksikäytössä oli aseteollisuus, kuten Colt ja seuraavana merkittävänä olivat ompelukoneet. Isaac Merritt Singer perusti Singer-ompelukoneita valmistavan yrityksen, jossa hän panosti voimakkaasti vaihdettavuuteen. Tästä yrityksestä tuli yksi ensimmäisistä maailmanlaajuisista valmistajista. Yhdysvallat pysyi pitkään rationalisoinnin kärjessä kasvavilla markkinoilla aseille, ompelukoneille, maatalouskoneille ja monille muille työkaluille. 1800-luvun lopulla muissakin maissa päästiin kasvavien maailmanmarkkinoiden ja parantuneiden yhteyksien vuoksi kasvattamaan vientituotteita valmistavia konepajateollisuuden yrityksiä. Standardointi sai jatkossa järjestelmällisempiä muotoja. Ensimmäinen kansallinen standardointikomitea perustettiin Britanniassa 1901. Standardointi, mittatarkkuus ja vaihdettavuus olivat toisen teollisen vallankumouksen ominaisia piirteitä.