stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A New World Record

| A New World Record Electric Light Orchestra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Musicland Studios, orkesteri ja kuoro De Lane Lea Studios
 Julkaistu: marraskuussa 1976
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jeff Lynne
 Tyylilaji: sinfoninen rock pop rock progressiivinen pop
 Kesto: 36.33
 Levy-yhtiö: Jet Records
Electric Light Orchestran muut julkaisut
| Face the Music 1975 | A New World Record 1976 | Out of the Blue 1977 |
Singlet albumilta A New World Record
 ”Livin’ Thing” Julkaistu: lokakuu 1976  ”Rockaria!” Julkaistu: helmikuu 1977  ”Do Ya” Julkaistu: helmikuu 1977  ”Telephone Line” Julkaistu: toukokuu 1977
A New World Record on Electric Light Orchestran kuudes pitkäsoitto. Levy julkaistiin vuonna 1976. Vaikka Yhdysvalloissa yhtye oli ollut suosittu jo pidemmän aikaa, A New World Record teki Electric Light Orchestran viimein tunnetuksi myös kotimaassaan Britanniassa.
Kappaleet

Tightrope – 5.05 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Telephone Line – 4.40 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Rockaria – 3.13 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Mission (A World Record) – 4.28 (säv. ja san. Jeff Lynne)
So Fine – 3.56 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Livin' Thing – 5.49 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Do Ya – 3.45 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Shangri-La – 5.37 (säv. ja san. Jeff Lynne)
Kokoonpano

Jeff Lynne – laulu, kitara
Richard Tandy – kosketinsoittimet, kitara
Mik Kaminski – viulu
Hugh McDowell – sello
Melvyn Gale – sello
Kelly Grocutt – bassokitara, taustalaulu
Bev Bevan – rummut, taustalaulu
London Records

| London Records |
| --- | --- |
Perustettu:  1947
Tyylilajit:  Erilaisia
Kotimaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
London Records on brittiläinen vuonna 1947 perustettu, Warner Music Groupin alaisuudessa toimiva levy-yhtiö. London Records on julkaissut esimerkiksi Bananaraman, Rolling Stonesin, The Kinksin ja ZZ Topin levyjä.
Abazan piiri

Abazan piiri Karatšai-Tšerkessian kartalla.
Abazan piiri (ven. Абази́нский райо́н, Abazinski raion, abazaksi Абаза район, Abaza raion) on kunnallinen itsehallintoalue Karatšai-Tšerkessian tasavallassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 182 neliökilometriä. Asukkaita on 13 300 henkeä (vuonna 2010).
Abazan piiri sijaitsee Karatšai-Tšerkessian keskiosassa. Se rajoittuu Adyge-Hablin, Ust-Džegutan ja Habezin piireihin sekä Tšerkesskin kaupunkiin.
Piiri on perustettu vuonna 2006 abazojen perinteiselle asuinalueelle. Siihen kuuluu viisi kylää (maalaiskuntaa): Elburgan, Inžitš-Tšukun, Kara-Pago, Kubina ja Psyž. Hallinnollinen keskus on Inžitš-Tšukun. Asukkaista 85,2 % on abazoja, 7,3 % tšerkessejä, 3,2 % venäläisiä ja 2,3 % karatšaita.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkein tuotantolaitos on maatalousyritys Južnyi.
Piirissä toimii kolme lastentarhaa, viisi yleissivistävää koulua, lukio, lasten luomistyön keskus, urheilukoulu ja taidekoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, keskuskirjasto sekä kylien kulttuuritalot ja kirjastot. Terveyspalvelut käsittävät poliklinikan, kaksi ensiapuasemaa ja kaksi lääkärin vastaanottoa.
Aiheesta muualla

Abazan piirin sivusto (venäjäksi)
Abaza •
Adyge-Habl •
Habez •
Karatšajevsk •
Karatšajevsk •
Nogaitsy •
Prikubanske •
Tšerkessk •
Urup •
Ust-Džekuta •
Vähä-Karatšajevsk •
Zelentšukskaja
(Sittin’ On)

| ”(Sittin' On) The Dock of the Bay” Otis Redding |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Dock of the Bay
 Äänitetty : Stax Studios, 22. marraskuuta ja 8. joulukuuta 1967
 Julkaistu: 8. tammikuuta 1968
 Formaatti: 7" single
 Tuottaja(t): Steve Cropper
 Tyylilaji: soul
 Kesto: 02.38
 Levy-yhtiö: Volt (Stax)
Otis Redding muut singlet
| ”"Knock on Wood"” 1967 | ”(Sittin' On) The Dock of the Bay” 1968 | ”"The Happy Song (Dum Dum)"” 1968 |
(Sittin' On) The Dock of the Bay on yhdysvaltalaisen Otis Reddingin alun perin nimellä "The Dock of the Bay" kirjoittama (yhdessä kitaristi Steve Cropperin kanssa) ja esittämä soul-kappale. Stax Records julkaisi sen laulajan kuoleman jälkeen Volt-levymerkillä tammikuussa 1968.
"(Sittin' On) The Dock of the Bay" nauhoitettiin Staxin studioilla Memphisissä 22. marraskuuta 1967, 8. joulukuuta tehtiin vielä jälkiäänityksiä. Tuloksena oli kappale, joka poikkesi tyyliltään useimmista Reddingin muista levytyksistä, laulaja itse oli kuitenkin hyvin tyytyväinen lopputulokseen. Levytysten jälkeen Redding jatkoi esiintymisiään, mutta 10. joulukuuta häntä kuljettanut Beechcraft-pienkone putosi Lake Monona -järveen Madisonissa, Wisconsinissa surmaten Reddingin, hänen managerinsa, pilotin ja neljä Reddingin taustayhtyeen muusikkoa. "(Sittin' On) The Dock of the Bay" nousi heti ilmestyttyään seuraavassa kuussa R&B-listojen kärkeen ja seuraavan kesän alussa pop-listan ykköseksi. Kappale voitti kaksi Grammy-palkintoa.
Marraskuussa 2004 Rolling Stone -lehden "The 500 Greatest Songs of All Time" -listalla "(Sittin' On) The Dock of the Bay" oli kahdeskymmeneskahdeksas. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa "(Sittin' On) The Dock of the Bayn" seitsemänneksi. Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”(Sittin’ On) The Dock of the Bay” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 45.
Aiheesta muualla

BBC: Sold On Song Top100
ARA Salta (1932)

| ARA Salta |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tosi
Laskettu vesille:  17. tammikuuta 1932
Palveluskäyttöön:  1932
Poistui palveluskäytöstä:  5. huhtikuuta 1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  775 t (pinnalla) 920 t (sukelluksissa)
Pituus:  66,24 m
Leveys:  6,68 m
Syväys:  5,05 m
Koneteho:  diesel: 3 000 bhp sähkö: 1 400 hv
Propulsio:  2-akselinen, Tosi-dieselmoottorit sähkömoottorit
Nopeus:  17,5 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  40
Aseistus
Aseistus:  8 x 533 mm torpedoputkea 1 x 4" tykki 1 × 37 mm tykki
ARA Salta oli Argentiinan laivaston Santa Fe -luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Tosilta. Se laskettiin vesille 17. tammikuuta 1932 ja otettiin palvelukseen saman vuoden lopulla.
Palvelus

Alus teki tuhannen sukelluksensa 3. elokuuta 1960 ja poistettiin palveluksesta 5. huhtikuuta 1961.
Abayudayat

Abayudayat tai vain bayudayat ovat juutalaisuutta harjoittava uskonnollinen ryhmä Ugandassa. Yhteisön jäseniä oli vuonna 2015 noin 1 000 ja heitä asuu etenkin Ugandan Mbalen alueen kylissä. Yhteisön perusti Samei Kulungulu 1900-luvun alussa ja sen jäsenet kääntyivät juutalaisuuteen kristinuskosta.
Historia

Abayudayat ovat pääsääntöisesti lähtöisin ganda-heimosta. Juutalaisen ryhmän muodosti gandojen parissa poliitikkona ja soturina tunnetuksi tullut Samei Kulungulu. Samei Kulungulu oli alun perin kääntynyt prostestanttiseen kristinuskoon. Hän palveli brittien alaisuudessa alistaen johtamiensa sotilaiden kanssa muslimien tuolloin hallitseman Bukendin ja Busogan alueet siirtomaavaltaan. Hänestä tehtiin edelleen alueiden brittihallinnon alainen päällikkö, mutta myöhemmin hän ajautui välirikkoon brittien kanssa ja siirtyi Gangamaan. Gangamassa Kulungulu alkoi lukea Raamatun Vanhaa testamenttia ja omaksui seuraajineen paikallisen maki-sektin kristinuskon. Suurin piirtein vuoden 1919 paikkeilla hän päätyi harjoittamaan juutalaisuutta. Kulungulun mukana juutalaisuuteen kääntyivät hänen seuraajansa. Seuraajineen hän rakennutti pienen temppelin ja Kulungulun kuollessa vuonna 1928 abayudaya-yhteisö käsitti noin 2 000 henkilöä.
Abayudayat noudattivat alun perin uskonnollisia tapoja, joita voidaan kuvailla sekoitukseksi kristittyjä ja juutalaisia tapoja. He pitivät sapattia, eviätkä he syöneet porsaanlihaa. Kuitenkin uudet yhteisön jäsenet kastettiin ja Jeesus oli uskonnollinen merkkihenkilö, joskaan ei kristinuskon tapaan Jumalan poika. Kulungulu oli eläessään kirjoittanyt 90-sivuisen teoksen Ebigambo Ebivaa Mukitabo Ekitukuvu, jossa hän luetteli luomansa uskonnollisen yhteisön sääntöjä. Vuonna 1925 eräs briteille työskennellyt juutalainen kertoi yhteisölle, että kaste ei ollut juutalaisuudessa tarpeellista.  Sen sijaan hänen ohjeidensa perusteella omaksuttiin ympärileikkaus ja eläinten košer-teurastus. Jotkut yhteisön jäsenet oppivat myös heprealaisen kirjaimiston.
Kulungulun kuoleman jälkeen yhteisö jakautui esimerkiksi johtajuutta ja teologiaa koskeneiden kiistojen takia. Osa yhteisöstä kääntyi takaisin kristinuskoon. Vuonna 1965 yhteisöllä oli vielä noin 300 jäsentä. Tyypillinen piirre oli, että juutalaisten miesten puutteen takia naiset avioituivat yhteisön ulkopuolelle. 1970-luvulla yhteisö joutui myös Ugandan diktaattori Idi Aminin hallinnon vainon kohteeksi. Sittemmin yhteisö on pyrkinyt eheytymään luomalla yhteyksiä juutalaisiin Ugandan ulkopuolella. He rakennuttivat uuden synagogan, jolle saatiin toorakääröjä Yhdysvalloista. 2000-luvun alusta lähtien monet ovat alkaneet harjoittamaan ortodoksijuutalaisuutta. Yhteisö on jälleen sittemmin kasvanut ja vuonna 2015 se käsitti noin 1 000 jäsentä.
Yhteisön synagoga.
A New Day Yesterday

| A New Day Yesterday Jethro Tull |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1969-1993
 Julkaistu: 1993 (VHS), 2003 (DVD)
 Tuottaja(t): Trevor Dann
 Ohjaaja: Trevor Dann
 Tyylilaji: Progressiivinen rock
 Kesto: 01.30.00
Jethro Tullin muut julkaisut
|   | A New Day Yesterday  |   |
A New Day Yesterday - 25th Anniversary Collection 1969-1994 on Jethro Tullin DVD-julkaisu vuodelta 2003. Alun perin materiaali julkaistiin nimellä 25th Anniversary Video vuonna 1993. DVD keskittyy yhtyeen 25-vuotisjuhliin vuonna 1993 lontoolaisessa pubissa arkistomateriaalilla höystettynä. Ekstroja lukuun ottamatta kappaleet eivät ole kokonaisia.
Sisältö

Introduction / Living in the Past (Bryssel 1993)
Nothing is Easy (Isle of Wight 1970)
25-vuotisjuhlakokoontuminen
Teacher (Ranskan TV 1970)
The Witch's Promise (Top of the Pops 1970)
The Story of the Hare Who Lost His Spectacles (1973)
Minstrel in the Gallery (Pariisi 1975)
Aqualung (BBC Sight and Sound 1977)
Thick as a Brick (harjoituksista 1992)
Thick as a Brick (Madison Square Garden 1978)
Songs from the Wood (Lontoo 1980)
Too Old to Rock'N'Roll: Too Young to Die! (promo 1980)
Kissing Willie (promo 1989)
25-vuotisjuhlakiertueen harjoitukset (1992)
Rocks on the Road (promo 1991)
A New Day Yesterday (Bryssel 1993)
Ekstrat

Teacher (Ranskan TV 1970)
The Witch's Promise (Top of the Pops 1970)
The Story of the Hare Who Lost His Spectacles (1973)
Aqualung (BBC Sight And Sound 1977)
Kissing Willie (promo 1989)
Rocks on the Road (promo 1991)
Living in the Past (Bryssel 1993)
The Witch's Promise (Ranskan TV 1970, piilotettu bonusraita)
Jethro Tull
| --- | --- |
Studioalbumit:   This Was  Stand Up  Benefit  Aqualung  Thick as a Brick  A Passion Play  War Child  Minstrel in the Gallery  Too Old to Rock 'N' Roll: Too Young to Die!  Songs from the Wood  Heavy Horses  Stormwatch  A  Broadsword and the Beast  Under Wraps  Crest of a Knave  Rock Island  Catfish Rising  Roots to Branches  J-Tull Dot Com  The Jethro Tull Christmas Album  The Zealot Gene  RökFlöte 
Livealbumit:   Bursting Out  Live at Hammersmith '84  A Little Light Music  Living with the Past  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Aqualung Live  Live at Montreux 2003 
Kokoelmat:   Living in the Past  M.U. - The Best of Jethro Tull  Repeat - The Best of Jethro Tull - Vol II  A Classic Case  Original Masters  20 Years of Jethro Tull  25 Anniversary Box Set  The Best of Jethro Tull - The Anniversary Collection  Nightcap  The Very Best of Jethro Tull  Essential  The Best of Acoustic Jethro Tull  Jethro Tull Essential 
Videojulkaisut:   Slipstream  20 Years of Jethro Tull  25th Anniversary Video  Living with the Past  A New Day Yesterday  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Live at Montreux 2003  Jack in the Green - Live in Germany 1970-93  Their Fully Authorised Story  Live At Madison Square Garden 1978
Agentti X-9

Agentti X-9 oli Semicin vuosina 1973-1994 julkaisema lehtikooste agentti- ja etsiväsarjakuvista. Lehdessä ilmestyi mm. Modesty Blaisen, Rip Kirby:n, Garthin, Johnny Hazardin, Axan, Phil Corriganin seikkailuja. Agentti X-9:ää julkaistiin myös albumeina ja Semicin sarjakirjan numeroissa 63, 76, 89, 96, 104, 111, 116, 118 (Johnny Hazard) ja 121.
Alun perin Agentti X-9 sarjakuvat ovat peräisin Yhdysvalloista (julkaisijana  King Features), mutta se ilmestyi myös Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa. Vuosina 1995-1997 sitä seurasi X-lukemisto -niminen sarjakuvajulkaisu.
Vuoden 2010 alussa Egmont aloitti lehden julkaisemisen uudelleen, mutta julkaiseminen lopetettiin vain kuuden numeron jälkeen.
Agentti X9-julkaisut suomeksi

| --- | --- |
 Lehdet: 162 kpl 1973 – 76 11 nroa juoksevasti  1977 6 nroa  1978 4 nroa  1979 3 nroa  1980 4 nroa  1981 4 nroa  1982 4 nroa  1983 6 nroa  1984 6 nroa  1985 6 nroa  1986 10 nroa  1987 10 nroa  1988 10 nroa  1989 12 nroa  1990 12 nroa  1991 12 nroa  1992 12 nroa  1993 12 nroa  1994 12 nroa  2010 6 nroa :  X-lukemisto: 9 kpl 1995 4  1996 4  1997 1 Semicin sarjakirjat 1981 - 87: 8 kpl Nrot 63, 76, 89, 96, 104, 111, 116, 121 Albumit: 3 kpl 1986 2  1991 1 Pokkarit: 15 kpl 1988 2  1989 2  1990 5  1991 2  1992 2  1993 2 Jalavan Agentti X-9-albumit: 2 kpl 1984 1  2012 1 Yhteensä 199 julkaisua.
Abel Pacheco de la Espriella

| Abel Pacheco de la Espriella |
| --- | --- |
 Abel Pacheco de la Espriella vuonna 2005.
Costa Rican presidentti
 8. toukokuuta 2002 – 8. toukokuuta 2006  
Edeltäjä:  Miguel Ángel Rodríguez Echeverría
Seuraaja:  Óscar Arias
Kansanedustaja
 1998–2002  
Ryhmä/puolue:  PUSC
Vaalipiiri:  San José
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1933 (ikä 90) San José
Puoliso:  Elsa María Muñoz Batha Leila Rodríguez Stahl
Tiedot
Puolue:  PUSC
Koulutus:  Lääketieteen tohtori
Abel Pacheco de la Espriella (s. 22. joulukuuta 1933 San José) on costaricalainen poliitikko. Hän oli maansa presidentti 2002–2006, edustaen Sosiaalisen Kristillisen Yhtenäisyyden Puoluetta (Partido Unidad Social Cristiana – PUSC). Hänet valittiin toisella vaalikierroksella, jossa hän sai 58 prosenttia äänistä huhtikuussa 2002.
Elämäkerta > Perhe

Abel Pacheco ja hänen ensimmäinen vaimonsa, Elsa Maria Muñoz Bathan, saivat viisi lasta. Pacheco meni naimisiin vuonna 1975 toisen vaimonsa, Leila Rodríguez Stahlin kanssa. Vaimo on entinen Miss Costa Rica.
Elämäkerta > Ura

Pacheco on lääketieteen tohtori, joka valmistui Universidad Nacional Autónoma de Méxicosta, ja opiskeli psykiatriaa myös Louisianan osavaltionyliopistossa. Hän työskenteli lääkärinä vuodesta 1959 ja johti psykiatrian keskussairaalaa vuosina 1973–1976.
Pacheco oli 1970–1990-luvuilla suosittu televisiojuontaja. Tänä aikana hän jatkoi opettamista University of Costa Ricassa ja samaan aikaan palveli asiakkaita omistamassaan vaateliikkeessä El Palacio del Pantalón. Hän myös kirjoitti useita romaaneja ja popmusiikkia.
Hänen poliittinen uransa alkoi vasta 64-vuotiaana, 1. helmikuuta 1998, kun hänet valittiin eduskuntaan PUSC-puolueen listoilta.
Valmistauduttaessa vuoden 2002 presidentinvaaleihin hänet valittiin PUSCin ehdokkaaksi puoluekokouksessa ylivoimaisella 76 % äänimäärällä.[lähde? ] Hänen ehdokkuutensa nähtiin puolueen uudistushenkisten voittona.
Pachecon teemoina olivat itseluottamuksen palauttaminen costaricalaisille, valmistautuminen globalisaatioon ja korruption ja köyhyyden kitkeminen.
Valien ensimmäisellä kierroksella Pacheco sai 38,6 % äänistä, kun suoraan läpimenoon olisi tarvittu 40 %. Toisella kierroksella Pacheco sai 58 % äänistä, vastustaja sosiaalidemokraatti Rolando Araya hävisi niukalla marginaalilla.
Valtakaudellaan Pachecon oli vaikea saada uudistuksia läpi, sillä hänen puolueellaan ei ollut enemmistöä parlamentissa. Pachecon kiivaasti ajama verouudistus tuli eduskunnan harkittavaksi vasta hänen seuraajansa Óscar Ariasin aikana.
Los Menucos

Los Menucos on kylä Río Negron maakunnassa Argentiinassa. Kylän asukasluku oli 5 187 vuonna 2010. Kylä sijaitsee 803 metriä merenpinnan yläpuolella.
Abel Resino

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Abel Resino González
Syntymäaika: 2. helmikuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Velada, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
: Toledo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1979–1980 | Toledo |  ? | (?) |
| 1980–1982 | Ciempozuelos |  ? | (?) |
| 1982–1986 | Atlético Madrid B | 42 | (0) |
| 1986–1995 | Atlético Madrid | 243 | (0) |
| 1995–1996 | Rayo Vallecano | 21 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 306 | (0) |
Maajoukkue
| 1991 | Espanja | 2 | (0) |
Valmennusura
2005–2006: Ciudad Murcia
2007: Levante
2008–2009: Castellón
2009: Atlético Madrid
2010–2011: Valladolid
2012: Granada
2013: Celta
2015: Granada
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Abel Resino González (s. 2. helmikuuta 1960) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Abel pelasi suurimman osan urastaan Atlético Madridissa, jota hän myöhemmin myös valmensi. Abel pelasi kaksi ottelua Espanjan maajoukkueessa.
Hän on toiminut viimeksi espanjalaisseura Granadan päävalmentajana.
Ura

Pelaajana Abel pitää hallussaan Espanjan pääsarjan ennätystä. Hän piti maalinsa puhtaana yhteensä 1 275 minuutin ajan, pelatessaan Atlético Madridissa. Putken katkaisi Sporting de Gijónissa pelannut Luis Enrique 19. maaliskuuta 1991. Ennätys oli myös samalla Euroopan pisin yhden kauden sisällä aina vuoteen 2009 asti, kunnes Manchester Unitedin Edwin van der Sar rikkoi ennätyksen 64 minuutilla kotiottelussa Fulhamia vastaan.
Vuonna 2005 Abel aloitti valmentamisen Espanjan toiseksi korkeimman sarjatason joukkueesta Ciudad de Murciasta. Hän valmensi Ciudad de Murciaa yhden vuoden ja kauden päätteeksi joukkue jäi vain yhden sijan päähän pääsarjaan noususta. Seuraavaksi hän siirtyi Levanteen, jossa hän korvasi Juan Ramón López Caron.
Valmennettuaan kaudella 2008–2009 Castellónia Resino palasi helmikuussa 2009 Atlético Madridiin, tällä kertaa valmentajaksi. Resinon asema seurassa muuttui kuitenkin syksyllä 2009 tukalaksi Atléticon vajottua pelilliseen kriisiin kotimaassa ja europeleissä. 4–0-tappio Chelsealle Mestarien liigassa lokakuun lopulla oli liikaa seurajohdollekin ja Resino sai potkut tehtävistään. Myöhemmin Atléticon entinen pelaaja Maniche haukkui Resinoa ja kertoi että Resino olisi valehdellut Manichen polvivammasta.
Joulukuun 2010 alussa hänet palkattiin Segunda Divisiónissa pelanneen Valladolidin päävalmentajaksi.  Hän ei onnistunut nostamaan seuraa takaisin Primeraan ja jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
22. tammikuuta 2012 hän siirtyi Granadan päävalmentajaksi, potkut saaneen Fabrin tilalle. Resinon johdolla Granada säilytti paikkansa La Ligassa, mutta hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Helmikuussa 2013 Resino palasi valmennustehtäviin Celta Vigon uutena päävalmentajan. Hänen johdollaan Celta säilytti niukasti sarjapaikkansa ollen 17:s.
19. tammikuuta 2015 Resinosta tuli Granadan päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Hän korvasi tehtävästä potkut saaneen Joaquín Caparrósin. Hänet erotettiin tehtävästä kuitenkin vain vajaa neljä kuukautta myöhemmin huonojen tulosten johdosta.
Saavutukset

Copa del Rey: 1991, 1992
Zamora-palkinto: 1991
Þiðrekr Berniläisen saaga

Kuva Þiðrekrin saagan käsikirjoituksesta Stock. Perg. fol. no 4.
Þiðrekrin saaga tai Þiðrekr Berniläisen saaga [thi:drekr] (isl. Þiðreks saga af Bern) on keskiaikainen saaga, joka on laadittu todennäköisesti Bergenissä 1200-luvun puolivälin tienoilla. Saagan keskeinen hahmo on Þiðrekr Berniläinen, jolla viitataan Italiaa hallinneeseen ostrogoottien kuninkaaseen Teoderik Suureen. Tämän tarina kerrotaan nuoruudesta aina viimeisiin hetkiin saakka, jolloin Þiðrekr katoaa mystisesti, paholaiseksi identifioidun mustan ratsun selässä. Sen lisäksi saaga sisältää Þiðrekrin elämäntarinan välissä lukuisia muita kertomuksia sankareista, jotka ovat joko Þiðrekrin sukulaisia tai liittyvät tämän elämään jollain muulla tavoin.  Þiðrekr Berniläisen saagaa ei ole suomennettu.
Yhteys muinaissaagoihin ja ritarisaagoihin

Þiðrekr Berniläisen saagaa voidaan pitää kokoelmana yleensä muinaissaagoihin luettuja sankarisaagoja (saks. Heldensagas), sillä saagassa kerrotaan useista sellaisista hahmoista, jotka tunnetaan germaaniselle perinteelle pohjautuvista muinaissaagoista, kuten Völsungain saagasta, tai edda-runoudesta (esim. seppä Völundr). Luultavasti tästä johtuen Þiðrekr Berniläisen saaga on ajoittain luettu muinaissaagoihin. Toiset tutkijat taas ovat katsoneet sen edustavan  ritarisaagoja,  ja osa tutkijosita pitää saagaa kumpaankin kategoriaan sopimattomana. On kuitenkin osoitettu, että Þiðrekr Berniläisen saaga muistuttaa ritarisaagoja erityisesti kielellisesti ja tyylillisesti. Erityisen lähellä Þiðrekr Berniläisen saaga on  frankkilaiselle ja karolingiselle tarinaperinteelle sekä chanson de geste -sankarilauluperinteelle pohjautuvia käännettyjä ritarisaagoja, kuten Kaarle Suuresta ja tämän sotureista kertovaa Karlamagnús sagaa.
Alkuperä

Þiðrekr Berniläisen saagan kirjoittajaa ei tunneta. Tutkijat eivät myöskään ole olleet yksimielisiä siitä, onko kirjoittaja ollut islantilainen vai norjalainen. Itse saagassa annetaan ymmärtää, että se pohjautuisi saksalaisperäisille  tarinoille tai lauluille. Saagassa esiintyvät nimet viittaavatkin pohjoissaksalaiseen alkuperään, ja esimerkiksi Völsungain saagasta tunnetun tarinamateriaalin osalta Þiðrekr Berniläisen saaga mukailee usein eteläistä, esimerkiksi Nibelungenliedistä (suom. Nibelungeinlaulu) tunnettua versiota siitä hieman poikkeavan skandinaavisen version sijaan.


Koska Bergenillä oli Hansan seurauksena vilkkaat suhteet Pohjois-Saksaan, on pidetty mahdollisena, että saaga pohjautuisi joko saksalaisilta kauppiailta kuulluille tarinoille tai jollekin tuntemattomalle saksalaiselle käsikirjoitukselle. Tutkijat eivät kuitenkaan ole yksimielisiä siitä, onko saaga pohjautunut suullisesti kuulluille kertomuksille, vai onko se jostain tekstistä tehty käännös. Saagan synty on viimeksi mainitun näkökulman osalta yhdistetty kuningas Haakon IV Haakoninpojan valtakauteen ja tämän toimeenpanemaan vilkkaaseen eurooppalaisen kirjallisuuden käännöstoimintaan. Tällöin esille on otettu esimerkiksi Haakonin ystävälliset suhteet saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaan Fredrik II:een ja Haakonin Kristína-tyttären avioliitto Kastilian kuninkaan Alfonso X Viisaan veljen kanssa ja sen myötä yhteydet Kastilian hoviin, joiden kautta myös kirjalliset vaikutteet ovat voineet siirtyä.
Käsikirjoitukset

Saagasta on säilynyt kolme pääkäsikirjoitusta. Näistä vanhin on norjalainen Stock. Perg. fol. no 4, joka on peräisin 1200-luvun loppupuolelta mutta jossa on useassa kohdin aukkoja. Islannista säilyneistä käsikirjoituksista merkittävimmät ovat täydellisinä säilyneet AM 177 fol (Arkistoitu – Internet Archive) ja AM 178 fol (Arkistoitu – Internet Archive), jotka kumpikin ovat 1600-luvulta.

Þiðrekrin saagasta on säilynyt myös Ruotsissa 1400-luvun puolivälissä tehty käännös. Se tunnetaan nimellä Didrikskrönikan. Käännös pohjautuu norjalaiselle käsikirjoitusversiolle, edellä mainitulle käsikirjoitukselle Perg. fol. no 4, jonka Bergenin piispana vuosina 1305-1314 toiminut Árni Sigurðsson lähetti Vadstenan luostariin vuonna 1314. Didrikskrönikan on säilynyt paperikäsikirjoituksessa cod. Skokloster 115-116.
Þiðrekrin saaga ja historia

Þiðrekrin saagalla voidaan katsoa olevan historiallinen ydin, sillä siinä on joitain yhtymäkohtia Teoderik Suuren (493-526) elämäntarinaan, ja osalla muistakin saagassa esiintyvistä hahmoista on ollut historiallinen esikuva. Saagassa nämä hahmot esiintyvät kuitenkin kaikki Þiðrekrin aikalaisina, huolimatta siitä, että hahmojen esikuvat ovat eläneet eri aikoina. Tällaisia ovat esimerkiksi Þiðrekrin sukulaismieheksi mainittu ostrogoottien aiempi kuningas Ermanarik, joka kuoli noin 376, tai hunnipäällikkö Attila, joka kuoli hieman ennen historiallisen Teoderikin syntymää.