stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kai Nordlund

| Kai Nordlund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. marraskuuta 1969 (ikä 54) Helsinki
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FM 1993, FT 1995)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kai Henrik Nordlund (s. 3. marraskuuta 1969 Helsinki) on Helsingin yliopiston laskennallisen materiaalifysiikan professori vuodesta 2003. Hän on toiminut Helsingin yliopiston vararehtorina vuodesta 2022. Hän oli myös matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani 2018–2022 ja varadekaani 2014–2017.
Nordlund valmistui ylioppilaaksi 1988 ja maisteriksi 1993. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1995. Nordlund työskenteli tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston kiihdytinlaboratoriossa vuodesta 1994 lähtien ja postdoc-tutkijana Illinois'n yliopistossa Yhdysvalloissa 1996–1997. Hän on toiminut Helsingin yliopiston fysiikan professorina vuodesta 2003. Nordlundin tieteellisiä julkaisuja on ilmestynyt muun muassa Nature-lehdessä. Vuonna 2007 Suomen Tiedeseura myönsi Nordlundille 12 000 euron arvoisen Magnus Ehrnroothin säätiön fysiikan palkinnon.
Aiheesta muualla

Kai Nordlund Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Just for Love

| Just for Love Quicksilver Messenger Service |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko–kesäkuu 1970
 Julkaistu: elokuu 1970
 Tuottaja(t): John Palladino
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, acid rock
 Kesto: 39.50
 Levy-yhtiö: Capitol (SMAS-498)
Quicksilver Messenger Service muut julkaisut
| Shady Grove 1969 | Just for Love 1970 | What About Me 1970 |
Just for Love on Quicksilver Messenger Servicen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1970 levymerkillä Capitol Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Jesse Oris Farrow ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Wolf Run (Part 1) – 1.10
Just for Love (Part 1) – 2.55
Cobra – 4.20 (säv. John Cipollina)
The Hat – 10.30
Kappaleet > B-puoli

Freeway Flyer – 3.45
Gone Again – 7.10
Fresh Air – 5.20
Just for Love (Part 2) – 1.35
Wolf Run (Part 2) – 2.05
Kokoonpano

Dino Valenti – laulu, kitara, huilu, conga
John Cipollina – kitara, laulu, steel-kitara, slide-kitara
Gary Duncan – laulu, kitara, basso, marakassit, wood block
David Freiberg – basso, laulu, kitara
Greg Elmore – rummut, lyömäsoittimet
Nicky Hopkins – piano, kosketinsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Just for Love discogs.com -sivustolla
Vuorenpää

Vuorenpää on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Eeva Angelina Vuorenpää (1939–2023), televisio-ohjaaja, kirjailija
Harri Vuorenpää (s. 1982), poliitikko ja perussuomalaisten puoluesihteeri
Joona Vuorenpää (s. 1967), toiminnanjohtaja ja tietokirjailija
Mikko Vuorenpää (s. 1972), varatuomari, oikeustieteilijä ja professori
Sirkka-Liisa Landry, o.s. Vuorenpää (1926−2008), shakinpelaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Walter E. Williams

Walter E. Williams vuonna 2013.
Walter E. Williams (31. maaliskuuta 1936 – 2. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja kommentaattori. Williams kannatti vapaata markkinataloutta ja vastusti sosialistisia interventioita. Williams tuli myös tunnetuksi kiinnittämällä huomiota afroamerikkalaisten ongelmiin ja vähimmäispalkan vastustuksesta, joka Williamsin mukaan katkaisee tikapuiden alimmat oksat mustilta nuorilta. Vuonna 1982 julkaistiin Williamsin dokumentti Good Intentions, jossa hän käsitteli mustien ongelmia ja vähimmäispalkkaa.
Williams toimi tutkijana George Mason Universityssä.
Williamsin viimeiseksi jäänyt dokumentti on Suffer No Fools vuodelta 2014.
Aiheesta muualla

Good Intentions YouTubessa (englanniksi)
Jäähdytysneste

Jäähdytysneste on lämmön siirtoon tarkoitettua nestettä. Jäähdytysneste kiertää tarkoitusta varten rakennetussa jäähdytysjärjestelmässä. Jäähdytysnesteitä käytetään hyvin monissa sovelluksissa: esimerkiksi voimalaitoksissa, polttomoottoreissa ja työstökoneissa.
Jäähdytysnesteen koostumus > Polttomoottorit

Moottoreissa jäähdytysnesteellä tasataan sylinterilohkon lämpötilaa sekä siirretään liiallinen lämpöenergia pois. Jäähdytysnesteellä voidaan myös johtaa lämpöenergiaa ajoneuvon ohjaamon lämmittimeen. Yksinkertaisimmillaan jäähdytysneste voi olla pelkkää vettä, mutta veden taipumus aiheuttaa korroosiota sekä olematon pakkaskestävyys rajoittavat sen käyttöä.
Varsinainen jäähdytysneste voi olla esimerkiksi etyleeniglykolia tai propyleeniglykolia. Seostamalla etyleeniglykolipohjaista nestettä veteen 50:50-seossuhteella, saadaan seoksen pakkaskestävyydeksi -36 celsiusastetta. Jäähdytysnesteeseen voidaan lisätä mm. korroosiota, jäätymistä, syöpymistä ja vaahtoamista estäviä lisäaineita.
Jäähdytysnesteen koostumus > Työstökoneet

Työstökoneissa jäähdytysneste (myös leikkuuneste) voi olla esimerkiksi vesi-mineraaliöljy seos. Jäähdytysnestettä suihkutetaan työstettävän kohteen pintaan, josta se sitoo lämpöä itseensä.
Aiheesta muualla

Pakkas- vai jäähdytysnestettä? 21.08.2019, Juha Kiiskinen, Suomen Autoteknillinen Liitto.
Auton jäähdytysnesteen lämpömittari (vasen).
Jäähdytysnesteen suihkutus työstökoneessa.
Jurayn kieli

| Juray> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Odisha
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  801 000 (2000)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  mundakielet
ISO 639-3:  juy
 Ohje 
Juray on mundakieli, jota puhutaan Intian Odishan osavaltiossa. Se on hyvin läheistä sukua soran kielelle, ja itse asiassa jurayta voi pitää eräänä soran kielen etnisesti erilaisena murteena.
Justin Hartley

| Justin Hartley |
| --- | --- |
 Justin Hartley 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Justin Scott Hartley
Syntynyt: 29. tammikuuta 1977 (ikä 47) Knoxville, Illinois, [[]Yhdysvallat]]
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Fox Crane (Passions) Oliver Queen (Smallville) Kevin (This is us) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Justin Scott Hartley (s. 29. tammikuuta 1977 Knoxville, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi saippuasarjasta Passions, josta hän sai kaksi Soap Opera Digest -ehdokkuutta vuonna 2005. Sittemmin Hartley on vierailut Oliver Queenin roolissa Smallvillessä.
Elämäkerta

Justin syntyi Knoxvillessä mutta kasvoi Orland Parkissa Illinoisissa. Hänen sisaruksiaan olivat lisäksi vanhempi veli Nathan ja kaksi nuorempaa siskoa Megan ja Gabriela. Justin valmistui Carl Sandburgin high schoolista, jonka jälkeen hän opiskeli Etelä-Illinoisin yliopistossa teatteria ja historiaa.
Hartley meni 2004 naimisiin näyttelijä Lindsay Hartley kanssa, ja heillä on tytär.
Elämäkerta > Ura

Hartleyn näyttelijänura televisiossa alkoi vuonna 2002, kun hän näytteli saippuasarjassa Passions vuosien 2002–2006 aikana. Hartley sai siitä kaksi Soap Opera Digest -ehdokkuutta. Sarjan jälkeen Hartley on näytellyt vuodesta 2006 lähtien vierailevana näyttelijänä Smallvillessä, josta hänet kenties tunnetaan parhaiten näytellessään sarjakuvasankari Vihreää Nuolta. Tämän ohella hän vieraili vuonna 2007 televisiosarjoissa CSI: New York ja Todistettavasti syyllinen.
Aiheesta muualla

Justin Hartley TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vuorenpeikko

Vuorenpeikko
Vuorenpeikko eli vuoripeikko on monissa tarinoissa ja kertomuksissa taruolento peikon isompi ja hurjempi sukulainen. J.R.R. Tolkienin kirjoissa vuorenpeikko on tavalliseen isoon peikkoonkin verrattuna jättikokoinen. Vuorenpeikko viihtyy yleensä vuoristoseuduilla.
Suomalaisessa kansantarustossa vuorenpeikko on mahdollisesti muiden suomalaisten peikkotarinoiden alkuperäinen hahmo. Peikko tarkoitti aluksi ehkä piileskelijää, rosvoa tai neidonryöstäjää. Vuorella piileskelevän ruman taruolennon nimeksi annettiin vuorenpeikko, tarkoittaen kutakuinkin "vuoren piileskelijää" tai "vuoren roistoa". Myöhemmin sana peikko alkoi tarkoittaa tämänkaltaista taruolentoa alkuperäisten merkitysten sijaan.
Eräässä suomalaisessa kansantarinassa salmen toisella puolella asui vuorenpeikko perheineen, toisella taas suomalainen perhe. Suomalaiset alkoivat hävittää häiritseväksi koettua vuorenpeikkoa erilaisin tavoin ja saivat sen lopulta ajettua tiehensä. Tämän tarinan vuorenpeikkojen kohtalo vertautuu muiden tarinoiden hiisien, jättiläisten, jatulien ja lappalaisten kohtaloon joutua vetäytymään suomalaisasutuksen tieltä.
Walking with Strangers

| Walking with Strangers The Birthday Massacre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu:  11. syyskuuta 2007  21. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): The Birthday Massacre Dave Ogilvie
 Tyylilaji: elektroninen rock, goottirock
 Kesto: 49.40
 Levy-yhtiö: Metropolis
The Birthday Massacren muut julkaisut
| Violet 2004 | Walking with Strangers 2007 | Looking Glass EP 2008 |
Singlet albumilta Walking with Strangers
 ”Red Stars” Julkaistu: 21. elokuuta 2007  ”Looking Glass” Julkaistu: 6. toukokuuta 2007
Walking with Strangers on kanadalaisen The Birthday Massacre -yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa 11. syyskuuta 2007 ja Euroopassa 21. syyskuuta.
Kappale ”To Die For” on uudelleenäänitetty versio yhtyeen ensimmäisen albumin samannimisestä kappaleesta.
Kappaleet

Kill The Lights – 3.55
Goodnight – 4.02
Falling Down – 4.12
Unfamiliar – 3.18
Red Stars – 3.41
Looking Glass – 4.26
Science – 4.04
Remember Me – 4.07
To Die For – 5.05
Walking with Strangers – 3.55
Weekend – 3.53
Movie – 5.03
Kokoonpano

Chibi – laulu
Rainbow – kitara, syntetisaattori/lyömäsoitinohjelmointi, laulu
Michael Falcore – kitara, syntetisaattori/lyömäsoitinohjelmointi
O.E. – basso, laulu
Rhim – rummut
Owen – kosketinsoitin
Arvostelut

Metal.de: 9/10
Volkssturm

Volkssturm-miehiä Frankfurtissa, Oderjoen rannalla 12. helmikuuta 1945. Aseistuksena muun muassa VG 1-5 -kivääri ja MG-42-konekivääri.
Toisin kuin Hitler lupasi ennen sotaa, myös naiset kelpasivat mukaan natsi-Saksan viimeisiin taisteluihin. Volkssturmin naissotilas harjoittelee panssarinyrkin käyttöä.
Volkssturm-miehiä, Berliinin puolustajia keväällä 1945. Miesten varusteina on käsivarsinauha ja panssarinyrkki.
Eläkeläiset osallistumassa Volkssturmin harjoituksiin.
Volkssturm, kirjaimellisesti kansanrynnäkkö, oli natsi-Saksan viimeisinä kuukausinaan nostama kansallinen puolisotilaallinen organisaatio, eräänlaiset kodinturvajoukot. Se oli suurimman osan henkilöstöresursseistaan loppuun kuluttaneen Saksan viimeinen hätäkeino toisen maailmansodan lopussa, vihollisen tunkeutuessa Saksaan sekä idästä että lännestä.
Volkssturmia ei tule sekoittaa Volksgrenadiereihin, jotka olivat Wehrmachtin alaisia jalkaväkidivisioonia, ja jotka oli koottu sotilaskoulutuksen saaneista mutta alun perin kenttäpalvelukseen kelpaamattomiksi katsotuista miehistä.
Taustaa

Jo marraskuussa 1943 Saksan asevoimien pääesikunta laati alustavia suunnitelmia täydennysmiesten löytämiseksi rintamalle sodan käännyttyä tappiolliseksi.
Vuoden 1944 kesällä liittoutuneet tekivät suuren läpimurron sekä idässä että lännessä. Neuvostoliiton joukot olivat kesähyökkäyksensä tuloksena edenneet Itä-Preussin rajoille ja olivat tunkeutumaisillaan idästä Saksan alueelle. Lännessä oli tehty maihinnousu Ranskaan ja syksyllä brittiläiset sekä yhdysvaltalaiset saapuivat Saksan rajalle Aachenin kohdalla. Saksaa vaivasi sekä materiaalin että miehistön osalta vakava resurssipula ja Saksan sodanjohto etsi kuumeisesti keinoja välttää edessä häämöttävä sotilaallinen tappio.
Perustaminen

Adolf Hitler antoi määräyksen Volkssturm-joukkojen muodostamisesta 18. lokakuuta 1944. Taistelijat kutsuttiin kokoon niiden joukosta, joita ei ollut aikaisemmin värvätty Wehrmachtin riveihin. Käytännössä tämä tarkoitti kaikkien jäljellä olevien 16–60-vuotiaiden miesten nostamista aseisiin.
Hitler antoi yksiköiden kokoamisen Martin Bormannin vastuulle, jonka oli määrä koota aseisiin kuusi miljoonaa sotilasta. Tätä määrää ei kuitenkaan käytännössä saavutettu. Suurin osa Volkssturmin riveistä kerättiin Hitler-Jugendista tai taisteluissa invalidisoituneista Wehrmachtin sotilaista ja miehistä, jotka oli määritelty palvelukseen kelpaamattomiksi.
Nostoväki oli jaettu neljään erilaiseen luokkaan. Ensimmäinen luokan muodostivat kaikki ne 20–60-vuotiaat miehet, jotka eivät työskennelleet ratkaisevan tärkeässä toimessa kotiseudulla. Toinen luokka koostui tärkeässä siviilitoimessa olleista miehistä samalla ikäskaalalla. Näiden kahden ryhmän välinen ero oli osittain tulkinnanvarainen.
Kolmas nostoväkiluokka käsitti ne vuosina 1925–1928 syntyneet 16–19-vuotiaat nuorukaiset, joita ei vielä oltu kutsuttu Wehrmachtiin, työpalvelujoukkoihin tai ilmavoimien tukitehtäviin. Neljännen luokan muodostivat ne aiemmin rintamapalvelukseen kelpaamattomiksi määritellyt, jotka nyt katsottiin kelpaavaksi erilaisiin vartio- ja tukitehtäviin.
Aseet ja koulutus

Joukkojen koulutus oli vähäistä, heille annettiin ainoastaan nopea asekoulutus jalkaväen perusaseisiin ja panssarinyrkkien käyttöön. Tämän jälkeen he vannoivat valan Hitlerille ja heidät lähetettiin rintamalle. Alun perin tarkoitus oli käyttää Volkssturmin sotilaita ainoastaan heidän kotialueillaan, mutta käytännössä heidät lähetettiin suoraan taisteluun tykinruoaksi. Volkssturmin sotilaiden koulutuksesta ja varustamisesta sekä huollosta oli vastuussa täydennysarmeija (saks. Ersatzheer).
Volkssturm aseistettiin saatavilla olleella kalustolla; yleensä rintamakäyttöön sopimattomilla vanhentuneilla aseilla, sotasaaliilla tai varsinkin loppuvaiheessa aseromusta haalituista osista kootuilla kivääreillä. Jossain määrin valmistettiin myös juuri Volkssturmille tarkoitettuja hyvin yksinkertaisia automaattiaseita, muun muassa Sten-konepistoolin MP 3008 -kopiota ja 7,92 × 33 mm Kurz -kaliiperista itselataavaa VG 1-5 -kivääriä.
Volkssturmia varten tuotettiin myös materiaalipulan oloissa suunniteltua ”kansankäsikranaattia” Volkshandgranate 45, jossa oli pahvikuoren sisällä olevaa sementtiin valettua rautaromua, jonka keskellä oli räjähdyspanos. Tämä käsikranaatti oli usein yhtä vaarallinen heittäjälleen kuin viholliselle.
Sotilasarvot ja univormut

Volkssturmille ei jaettu univormuja, vaan ainoastaan musta käsivarsinauha, jossa luki ”Deutscher Volkssturm”. Kansainvälisen oikeuden mukaan joukot olivat siten sotilashenkilöitä eivätkä esimerkiksi partisaaneja. Siviilivaatteiden käyttäjien lisäksi ne, jotka käyttivät työssään univormuja pukeutuivat niihin, ja myös ensimmäisen maailmansodan aikaisia palvelusunivormuja nähtiin vanhojen veteraanien päällä. Volkssturmin sotilasarvot kertoivat yksinkertaisesti sotilaan aseman armeijan hierarkiassa.
Tammikuun 1945 ensimmäisellä viikolla toteutettiin Volksopfer 1945 -tarvikekeräys, johon siviiliväestö toi tarpeettomia vaatteita, kankaita, univormuja ja kaikenlaista muuta tarpeellista tavaraa toimitettavaksi rintamalle armeijan ja Volkssturmin käyttöön.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Volkssturmin sotilasarvo | Käännös | Kaulus |
Volkssturmin sotilasarvo: 
| Bataillionsführer | Pataljoonan komentaja |  |

| Kompanieführer | Komppanianpäällikkö |  |

| Zugführer | Joukkueenjohtaja |  |

| Gruppenführer | Ryhmänjohtaja |  |

| Volkssturmmann | Kansanmyrskyn sotilas |  |
Toiminta

Volkssturmin yksiköt taistelivat kykyjensä mukaan ja etenkin puna-armeijaa vastaan taistelleet sotivat henkensä kaupalla, koska eivät halunneet antautua venäläisten vangiksi. Lännessä sen sijaan antautuneiden määrä oli merkittävä, koska monet tiesivät jo sodan olevan hävitty ja halusivat ennen kaikkea välttää puna-armeijan vangiksi joutumisen.
Volkssturm-yksiköt taistelivat viimeisen kerran Breslaussa 1945. Yleisesti uskotaan, että näiden yksiköiden vaikutus sodan kulkuun oli hyvin marginaalinen. Volkssturm-joukot toimivat sodan loppuvaiheissa paikoin myös keskitysleirien vartijoina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkssturm Wikimedia Commonsissa
Amerikkalaisen sotilastiedustelun raportti Volkssturmista
Volkssturmin käsivarsinauha
Ville Wahlbeck

| Ville Wahlbeck |
| --- | --- |
 Ville Wahlbeck vuoden 2009 WSOP:ssa
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Suomi
Pokerinpelaaja
Sponsori:  PokerStars
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  10 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  1 402 187
Päivitetty:  3. kesäkuuta 2011
Ville Wahlbeck (s. 1976) on suomalainen pokeriammattilainen. Wahlbeck voitti ensimmäisenä suomalaisena World Series of Poker -turnauksen oltuaan ensimmäinen vuoden 2009 WSOP:ssa 10 000 dollarin sisäänoston mixed-pelien maailmanmestaruusturnauksessa. Kaksinpelissä kukistui nelinkertainen rannekevoittaja David Chiu. Samassa WSOP-sarjassa Wahlbeck sijoittui aiemmin kolmanneksi seitsemän kortin avopokerin maailmanmestaruusturnauksessa ansaiten 152 914 dollaria ja rannekevoittonsa jälkeen toiseksi 2-7 lowballin maailmanestaruusturnauksessa sekä kuudenneksi 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.:n MM-turnauksessa. Kaikkiaan vuoden 2009 WSOP:ssa Wahlbeck saavutti rannekkeen lisäksi neljä finaalipöytäsijoitusta, kuusi rahasijaa ja kaikkiaan yli miljoona dollaria palkintorahoja.
Helsingin Grand Casinon turnaussarjoista Wahlbeckilla on kolme voittoa: vuonna 2005 voitti hän voitti Helsinki Midnight Sunin 100 euron rebuy-turnauksen, kesäkuussa 2010 Midnight Sunin 600 euron seven card stud -turnauksen ja elokuussa 2010 Suomen mestaruuden 2000 euron pot limit omahassa.
Wahlbeck tunnetaan lempinimellä ”Isokala”[lähde? ]. Hän edusti aiemmin Unibetin pokerihuonetta, nykyisin Wahlbeckia sponsoroi PokerStars. Wahlbeck kuuluu Team PokerStars Pro -ammattilaisjoukkueeseen. Wahlbeck esiintyi televisioidussa Pokeritähti-pokeriturnauksessa ensin pelaajana vuonna 2007 ja sen jälkeen asiantuntijakommentaattorina vuonna 2008.
Kesäkuussa 2011 Wahlbeckin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,4 miljoonaa dollaria.
WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2009 | $10,000 World Championship Mixed Event | 492 375 |
Aiheesta muualla

Wahlbeckin blogi Pokerisivut.com:lla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ville Wahlbeck The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Pokeritähti 2008 pelaajaesittely
Walter Dornberger

Walter Dornberger (vas.)
Walter Dornberger (6. syyskuuta 1895 Gießen, Saksa – 27. kesäkuuta 1980 Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan toisen maailmansodan aikaisen V2-ohjuksen kehitystyötä johtanut tykistön upseeri. Vuonna 1943 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Dornberger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, oli muun muassa ranskalaisten sotavankina  ja luki sodan jälkeen konetekniikan  diplomi-insinööriksi (valmistui 1930). Hänelle myönnettiin vuonna 1935 tekniikan kunniatohtorin arvo. Vuonna 1930 Dornberger määrättiin tutkimaan sotilaskäyttöön ja massatuotantoon sopivan nestekäyttöisen raketin kehittämistä tykistöön. Keväällä 1932 Dornberger vieraili Saksan avaruuslentoyhdistyksen VfR:n rakettien lennätyspaikalla Raketenflugplatzissa. Saman vuoden joulukuussa yhdistyksen Dornbergerille lupaama rakettikoe epäonnistui, mutta Dornberger uskoi rakettitutkijoiden tulevaisuudessa onnistuvan kokeissaan. Vuonna 1933 VfR:n toiminta lakkasi, ja monet sen jäsenet kuten Wernher von Braun jatkoivat toimintaansa armeijan rakettitutkimuskeskuksessa Kummersdorfissa. Vuonna 1937 tutkimuspaikka siirrettiin Itämeren rannalle Peenemündeen. Syksyllä 1942 Dornberger koordinoi lentävän pommin V1:n ja ohjusraketti V2:n tuotantoa.
Maaliskuussa 1945 Dornberger, von Braun ja viisi muuta johtavaa saksalaista rakettimiestä pyöräilivät saksalaisten puolelta amerikkalaisten luokse. Tämän jälkeen Dornberger joutui Isossa-Britanniassa pariksi vuodeksi vankilaan, koska hänen johtamansa V-aseita valmistavat tehtaat olivat käyttäneet orjatyövoimaa. Dornberger joutui Yhdysvaltain armeijan Operaatio Paperclipin mukana Yhdysvaltain ilmavoimien töihin. Vuodesta 1950  vuoteen 1965 hän työskenteli Bell Aircraft Corporationilla konsultoiden muun muassa X-20 Dyna-Soarin suunnittelua. Eläkkeelle jäätyään hän muutti takaisin Saksaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walter Dornberger Wikimedia Commonsissa
http://www.specialcamp11.co.uk/Generalmajor_Dr_Walter_Dornberger.htm
Walter Dix

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Walter Dix Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 2008  |  Walter Dix Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 2008  |  Walter Dix Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 2008  |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 100 m |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 200 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Daegu 2011 | 100 metriä |  |
|  Hopeaa | Daegu 2011 | 200 metriä |  |
Walter Dix (s. 31. tammikuuta 1986 Coral Springs, Florida) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Dix voitti NCAA:n mestaruuden 100 metrillä 2005 ja 2007 sekä 200 metrillä 2006, 2007 ja 2008. NCAA:n hallimestaruuden hän voitti 200 metrillä 2006 ja 2007. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 200 metrillä 2008. Pekingin olympialaisissa hän saavutti pronssia 100 metrillä tuolloisella ennätyksellään 9,91. Dix nousi pronssikorokkeelle myös 200 metrin juoksussa. Hän sijoittui alun perin juoksun viidenneksi, mutta Wallace Spearmonin ja Churandy Martinan hylkäysten jälkeen nousi pronssille. Spearmon hylättiin heti kilpailun jälkeen ratarikon takia ja Martina Yhdysvaltain jättämän protestin jälkeen samasta syystä.
Dix voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 100 metrillä 2010 ja 2011 sekä 200 metrillä 2011. Hän sai Daegun MM-kilpailuissa 2011 hopeaa 100 metrillä ajalla 10,08 ja 200 metrillä ajalla 19,70.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat
100 metriä – 9,88 (2010)
200 metriä – 19,53 (2011)
Sisäradat
55 metriä – 6,19 (2007)
60 metriä – 6,58 (2010)
200 metriä – 20,27 (2006)
Wall End

| Wall End> Wallend |
| --- | --- |
 Newhamin kartta, johon on merkitty kunnan piirit. Wall End itäreunalla.
Kaupunki:  Newham, Lontoo
Koordinaatit:  51.530773°N, 0.066884°E
Pinta-ala:  1,38 km² 
Väkiluku:  14 846 ((2011))
Väestötiheys:  10 763 as./km²
Postinumero(t):  E6
Wall End eli Wallend on asuinalue Lontoon Newhamissa, East Hamin ja Barkingin välissä. Alueen väkiluku on 14 846 (2011), pinta-ala 1,38 km² ja väestötiheys 10 763 as./km². Wall End sijaitsee Rodingjoen vieressä. Se rajoittuu pohjoisessa Hammersmith & City Line sekä District Line -metrolinjojen rataan, idässä A406-kehätiehen, etelässä Flanders Road -katuun sekä lännessä Wellington Road, Altmore Avenue ja Keppel Road -katuihin.
Suur-Lontoon poliisitoimella on Wall Endissa turvallisen naapuruston ryhmä (Safer Neighbourhood Team, SNT). Elokuussa 2017 alueella tapahtui 4 rikosta 1 000 asukasta kohden, siinä missä koko Newhamissa niitä tapahtui 9 ja koko Lontoossa 8 jokaista 1 000 asukasta kohden. Wall Endissä sijaitsevat East Hamin rautatievarikko, academy-tyypin Langdon Academy -koulu ja St Paulin kirkko. Rodingjoen varrella on kevyttä teollisuutta.
Historia

Wall End tunnetaan keskiajalta pienenä, erillisenä kylänä East Hamin laidalla tai liepeillä Barkingiin vievän tien varrella. Kylä sai nimensä siitä, että se oli East Hamin lopussa (end) ja sen kohdalla oli Rodingjoen tulvien leviämistä estävä patopenger (wall).
1800-luvun alusta tunnetaan alueen ensimmäinen Duke’s Head -pubi Barking Roadin ja St Olave’s Roadin risteyksestä. 1800-luvun puolessavälissä Wall Endissä oli noin 20 taloa. Suurin osa nykyisistä rakennuksista valmistui 1880–1910. Suuren kasvun aikana Duke’s Head rakennettiin uudelleen laajennettuna vuonna 1900. Pubi suljettiin vuonna 2010; alueen kulttuuriin ei enää kuulunut pubissa käynti.