stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taxi (vuoden 1998 elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samy Naceri  | … |  Daniel Morales   |
|  Frédéric Diefenthal  | … |  Émilien Coutant-Kerbalec   |
|  Marion Cotillard  | … |  Lilly Bertineau   |
|  Manuela Gourary  | … |  Camille Coutant-Kerbalec   |
|  Emma Sjöberg  | … |  Petra   |
|  Bernard Farcy  | … |  Komisaario Gibert   |
|  Georges Neri  | … |  Joe   |
|  Guy Quang  | … |  Pizza Joe   |
|  Maurice Murcia  | … |  Taksikuski   |
|  Sabine Bail  | … |  toimistovirkailija   |
|  Dan Herzberg  | … |  Paulo   |
|  Sébastien Thiery  | … |  Ajo-opettaja   |
Palkinnot > Voitetut

César
1999: Paras leikkaus
1999: Paras ääni
Golden Slate
2000: Paras elokuva soundtrack
Palkinnot > Ehdokkuudet

César
1999: Paras ohjaus; Gérard Pirès
1999: Paras elokuva
1999: Paras musiikki
1999: Lupaavin näyttelijä; Samy Naceri
1999: Lupaavin näyttelijätär; Marion Cotillard
Kaupallinen menestys

Elokuva aloitti sarjan, jonka kolme ensimmäistä osaa tuottivat yhteensä lähes 200 miljoonaa dollaria globaalisti.
Virilokaalisuus

Virilokaalisuus eli patrilokaalisuus on avioliiton jälkeinen asumismuoto, jossa aviopari asuu miehen sukulaisten kanssa. Lapset varttuvat isänsä yhteisössä, joka voi olla kotitalous, kylä tai muu paikallisyhteisö. Asumismuoto kokoaa yhteen sukulaismiehet, näiden vaimot ja lapset.
Muita asumismuotoja ovat neolokaalisuus (aviopari perustaa oman kotitalouden), uksorilokaalisuus (aviopari asuu vaimon sukulaisten kanssa) ja avunkolokaalisuus (enon luona asuminen).
Virilisaatio

Virilisaatio (virilisatio, virilisoituminen) on lääketieteellinen termi, joka tarkoittaa naisen miesmäistymistä sekä miehen sukupuolitunnusmerkkien kehittymistä naiselle. Virilisaation aiheuttaa naisilla liiallinen androgeenituotanto.
Myös miesten kohdalla voidaan puhua virilisaatiosta mieshormonien aiheuttaessa puberteetin.
Vomtinden

Vomtinden
Vomtinden nähtynä Ankenesista.
| --- | --- |
Sijainti:  Nordland,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 494 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vomtinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Narvikin kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 494 metriä.
Viritetty massavaimennin

Massanvaimentimen toimintaperiaate
Taipei 101 -pilvenpiirtäjän viritetty massavaimennin
Viritetty massavaimennin (engl. tuned mass damper, TMD) tai dynaaminen massavaimennin on laite, joka pyrkii vaimentamaan massan värähtelyä ja tärinää esimerkiksi kulkuneuvoissa, työkoneissa, ja rakennuksissa, kuten silloissa ja pilvenpiirtäjissä. Massavaimentimessa resonanssissa värähtelevä apusysteemi aiheuttaa kiinnityspisteessä rakenteen värähtelyä kumoavan voiman.
Perinteisestä viritetystä massavaimentimesta on olemassa useita muunnoksia:
tavallinen joustavasti ripustettu massa;
heiluri, johon liittyy vaimennin;
nestevaimennin, jossa heilahtelevana massana on nestettä;
iskunvaimennin, jossa on vapaasti liikkuva törmäilevä massa.
Käännös suomeksi
Virihaure

| Virihaure |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Jokimukan kunta
Koordinaatit:  67°23′43″N, 16°33′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Luulajanjoen vesistö
Valuma-alue:  Vuojatädnon valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Miellädno, Duvggejåhkå, Stálojåhkå
Laskujoki:  Vuojatädno
Järvinumero:  SE748094-153100
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  578 m
Rantaviiva:  115 km
Pinta-ala:  112 km²
Tilavuus:  4,42848 km³
Keskisyvyys:  39,4 m
Suurin syvyys:  138 m
Valuma-alue:  1 370 km2 
 fiVirihaure 
Virihaure on ruotsalaisessa Padjelannan kansallispuistossa sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 112 km2 ja korkeus merenpinnasta 580 metriä.
Näkymä Virihaurelta.
Vulcano-tyypin purkaus

Vulcano-tyypin purkaus: 1: purkauspilvi, 2: lapilli, 3: laavasuihku, 4: tuhkaa, 5: vulkaaninen pommi, 6: laavavirta, 7: laava- ja tuhkakerroksia, 8: kerrostumia, 9: kerrosmyötäinen juoni, 10: magmakanava, 11: magmasäiliö, 12:  juoni
Vulcano-tyypin purkaus on tulivuorenpurkaustyyppi, joka on saanut nimensä pienen italialaisen Vulcanon saaren mukaan.
Vulcano-purkaukset alkavat usein lyhyiden tykkimäisten räjähdysten sarjana. Varsinainen purkaus saattaa olla varsin huomaamaton, kun tulivuoresta on ensin räjähdellyt tulppana ollutta kiviainesta. Vulcano-purkauksiin liittyvä magma on andesiittisesta dasiittiseen. Koska näiden viskositeetti on varsin korkea, kaasu ei purkaudu kovin helposti, mikä lopulta johtaa räjähdysmäiseen purkaukseen. Pienimmät Vulcano-purkaukset tuottavat noin 1–2 kilometriä korkean purkauspilven. Suurimmat voivat kohota yli 10 kilometriin ja olla voimakkuudeltaan näin lähes Plinius-purkauksen veroisia.
Vulcano-purkauksissa lentää paljon suuria kiviä ja vulkaanisia pommeja purkausaukon läheisyyteen. Erityisen yleisiä ovat niin sanotut leivänkuoripommit, jotka näyttävät rapealta leivältä, jossa on paljon halkeamia. Tällaisia kappaleita syntyy, kun korkeaviskositeettinen magma sinkoutuu purkausaukosta ja jäähtyy epätasaisesti. Ulkopinta viilenee nopeasti, mutta lämmin sisältö laajenee edelleen ja aiheuttaa halkeamia ulkokerrokseen. Vulcano-purkauksissa purkautuu myös paljon hienojakoista materiaalia ja erityisesti tuhkaa. Niihin liittyy usein myös laavakupoleita.
Velakallionlampi

| Velakallionlampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°06′27″N, 25°45′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.231.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,5 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,758 km  
Pinta-ala:  3,132 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVelakallionlampi 
Velakallionlampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Muuratsalon saaressa sijaitseva lampi. Aiemmin se kuului Muurameen.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,5 metriä mpy.
Vulcano

Vulcano
| --- | --- |
Sijainti:  Lipari Italia
Sijaintipaikka:  Liparisaaret 
Vesialue:  Tyrrhenanmeri 
Korkein kohta:  500  m 
| --- | --- |
Asukasluku:  450
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vulcano on tuliperäinen saari Tyrrhenanmeressä Sisilian pohjoispuolella. Se on eteläisin Liparisaarista, ja sen pinta-ala on 21 neliökilometriä. Vulcano kuuluu Liparin kuntaan ja Messinan metropolikaupunkiin.
Vulcanon saari on noin neljä kilometriä leveä ja luode-kaakko-suunnassa kahdeksan kilometriä pitkä. Se on muodostunut kolmesta tulivuorenhuipusta, Vulcanellosta, Gran Crateresta ja Monte Ariasta. 391 metriä korkea Gran Cratere on edelleen aktiivinen, ja Monte Aria on 500 metriä korkeana saaren korkein huippu. Vulcanello on näistä pienin, ja sen yhdistää muuhun saareen 200 metriä leveä hiekkainen kannas. Gran Crateren viimeinen suuri purkaus on tapahtunut vuosina 1888–1890, mutta sen fumaroleista on sen jälkeen purkautunut jatkuvasti rikkipitoisia kaasuja.
Vulcanon saarella asuu noin 450 ihmistä, ja he saavat leipänsä maanviljelystä ja matkailusta. Vulcanon saaresta tulee moniin kieliin tulivuorta tarkoittava sana, sillä antiikin aikana se tunnettiin Vulkanuksen tai kreikkalaisittain Hefaistoksen pajana. Tulivuoresta nouseva savu viittasi Vulkanuksen olevan työssään. Saari oli aktiivisen tulivuoritoimintansa takia pitkään asumatomana, ja vakituisesti se asutettiin vasta varsin myöhään. Sieltä kuitenkin etsittiin jo aiemmin luonnonvaroja, alunaa, rikkiä ja puutavaraa.
Visuaalinen kulttuuri

Visuaalinen kulttuuri on kuviin ja katsomiseen liittyvää kulttuuria. Visuaalisen kulttuurin ilmenemismuotoja ovat esimerkiksi kuvataide, valokuva, video, televisio, uusmedia ja mainonta.
Suomessa on olemassa yksi erityisesti visuaaliseen kulttuuriin laajassa mielessä sitoutunut maisteriohjelma. Sitä ylläpitää Taide­teollisen korkea­koulun Porin taiteen ja median laitos. Visuaalisen kulttuurin tutkimusta harjoitetaan kuitenkin laajalti Suomen yliopistoissa.
Visuaalisen kulttuurin teoriasta vain osa kulkee nimikkeen ”visuaalisen kulttuurin teoria” alla. Kun visuaalisen kulttuurin teorian käsitettä korostetaan, tarkoitetaan lähinnä yhteiskuntatieteellistä kulttuurintutkimusta. Pyrkimyksenä on kerätä yhteen kuvallista maailmaa koskevia käsityksiä monitieteellisesti. Laajemmassa mielessä visuaalisen kulttuurin teorian piiriin voidaan laskea tästä riippumattomasti taiteen, viestinnän tai kulttuurin tutkimuksen edustajia.
Visuaalisen kulttuurin tutkimus

Suomessa erityistä visuaalisen kulttuurin teoriaa edustavat esimerkiksi Janne Seppäsen tuotanto sekä erilaiset kulttuurintutkimukselliset feministiset näkökulmat, esimerkiksi Leena-Maija Rossi, Anita Seppä ja Annamari Vänskä.
Angloamerikkalaisessa maailmassa Visual Culture tai Visual Studies on Cultural Studiesin, yhteiskuntateoreettisen nykykulttuurintutkimuksen, kuviin erikoistunut osa-alue. Suomen visuaalinen kulttuuri on astetta yleisempi käsite.
Kirjallisuutta

Rossi, Leena-Maija & Seppä, Anita (toim.): Tarkemmin katsoen. Visuaalisen kulttuurin lukukirja.  Helsinki:  Gaudeamus, 2007.  ISBN 978-952-495-009-1.
Seppänen, Janne: Katseen voima. Kohti visuaalista lukutaitoa.  Tampere:  Vastapaino, 2001.  ISBN 951-768-085-6.
Seppänen, Janne: Visuaalinen kulttuuri. Teoriaa ja metodeja mediakuvan tulkitsijalle.  Tampere:  Vastapaino, 2005.  ISBN 951-768-135-6.
Vincemus

| Vincemus |
| --- | --- |

Perustettu:  1991
Paikkakunta:  Hämeenlinna
– Kapasiteetti:  592
Miesten sarjataso:  II-divisioona
Miesten päävalmentaja:  Heikki Rantanen
Vincemus on hämeenlinnalainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2010–2011 II-divisioonaa.
Parhaimmillaan miesten edustusjoukkue on pelannut I-divisioonaa kaudella 2008–2009.
Historia

Seura aloitti toimintansa salibandyliiton sarjoissa kaudella 1991–1992, jolloin sarjatasona oli III-divisioona, joka oli tuolloin alin sarjataso. Seuran nimi tulee latinasta ja se tarkoittaa vapaasti käännettynä "me tulemme voittamaan".
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Seuran kotisivut
Vincenzo Monti

| Vincenzo Monti |
| --- | --- |
 Vincenzo Monti
Henkilötiedot
Syntynyt: 1754
Kuollut: 1828 (73–74 vuotta)
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Pääteokset:  Bassvilliana
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vincenzo Monti (1754 Ravenna –1828 Milano) oli italialainen runoilija.
Monti opiskeli Ferrarassa ja kirjoitti jo nuorena latinan- ja italiankielisiä runoja. Hän lähti 1778 kardinaali Scipione Borghesen mukana Roomaan, missä hänestä tuli ruhtinas Luigi Braschi-Onestin sihteeri (1781). Montin ensimmäinen murhenäytelmä Aristodemo (1787) saavutti suuren menestyksen. Seuraavana vuonna esitetty Galeotto Manfredi sai vähemmän suosiota, vaikka sen henkilöhahmot ovat paremmin piirrettyjä.
Kun Ranskan lähettiläs Hugo Bassville, joka oli saapunut Italiaan levittämään vallankumouksen aatteita ja yllyttämään kanssa kirkkoa ja paavia vastaan, oli saanut 1793 Roomassa surmansa, kun kiihottunut väkijoukko kävi hänen kimppuunsa, Monti kirjoitti vallankumousta vastustavan runoelman Cantica in morte di Ugo Bassville, tavallisesti Bassvilliana. Hänen maineensa jälkimaailman silmissä perustuu lähinnä tähän runoelmaan, joka tosin jäi keskeneräiseksi. Danten Divina commediaa vapaasti mukaillen se kuvaa murhatun sielua kiirastulivaelluksessa kautta vallankumouksen kauhujen.
Monti lähti 1797 Roomasta, kirjoitti jakobiinihenkiset runoelmat Il Fanatismo. La Superstizione ja Il Pericolo ja sai sittemmin professorin paikan Breran akatemiasta. Monti ylisti Napoleonia runoissa Musogonia (1797) ja Prometeo (aloitettu 1797, valmistui 1825). Venäläis-itävaltalaisen armeijan vaeltaessa Italiaan hän pakeni 1800 Pariisiin. Pariisissa hän kirjoitti murhenäytelmän Cajo Gracco (1800). Runoelma Mascheroniana tunnetun matemaatikon Lorenzo Mascheronin kuoleman johdosta ilmestyi 1801.
Monti valittiin 1804 Italian kuningaskunnan runoilijaksi. Tämän arvon velvoittamana hän kirjoitti useita juhla- ja tilapäisrunoja varsinkin keisarillisen perheen kunniaksi. Napoleonin kaaduttua Monti ylisti uutta Italian hallitsijaa Frans I:ä.
Monti oli  muototaituri mutta varsinkin poliittisilta vakaumuksiltaan hyvin häilyvä. Montin teosten kootut laitokset ilmestyivät Milanossa (1839–1842) ja Firenzessä (1857).
Lauri Viljasen suomentama Montin runo "Herra de Montogolfier'lle" on Italian kirjallisuuden kultaisessa kirjassa.
Montia pitivät esikuvanaan 1800-luvulla isänmaalliset kirjailijat, esimerkiksi Alessandro Manzoni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vincenzo Monti Wikimedia Commonsissa
Veneto

| Veneto |
| --- | --- |
 Veronan amfiteatteri Veneton länsiosassa.
 Lippu
 Sijainti
Valtio:  Italia
Maakuntia ja metropolialueita:  6 + 1
Kuntia:  580
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Venetsia
 – Presidentti:  Luca Zaia
Pinta-ala:  18 391 km²
Väkiluku (31.12.2015):  4 915 123 (5.)
 – väestötiheys:  267 as./km²
BKT (2016):  156 mrd. € (3.) 
 – asukasta kohti:  31 700 € (5.) 
 
Alueen kotisivut
Veneto on Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia.
Maantiede

Alueen pinta-ala on 18 381 km² ja asukasluku vajaat viisi miljoonaa. Pinta-alaltaan alue on Italian kahdeksanneksi suurin ja väkiluvultaan viidenneksi suurin.
Hallinto

Alueeseen kuuluu 580 kuntaa, jotka muodostavat seitsemän maakuntatason hallintoaluetta: kuusi maakuntaa ja yhden metropolikaupungin. Ne ovat Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Verona ja Vicenza sekä Venetsian metropolikaupunki.
Talous

Veneton alueen bruttokansantuote on Italian alueista kolmanneksi suurin (156 mrd. € vuonna 2016), noin 10 prosenttia koko maan kansantaloudesta.
Veneto on Italian tuottoisin viinintuotantoalue, jolla tuotetaan useimpina vuosina yli miljardi litraa (yli 10 milj. hehtolitraa) viinejä. Siitä noin kolme neljäsosaa on DOCG- tai DOC-luokiteltuja viinejä. Tunnettuja venetolaisia viinejä ovat muun muassa punaviinit Amarone ja Ripasso, valkoviini Soave ja kuohuviini Prosecco. Valkoviinien osuus tuotannosta, sisältäen Proseccon, on 80 prosenttia. Viljellyimmät rypälelajikkeet ovat Glera (24 % vuonna 2017), Garganega (14 %), Merlot (12 %) ja Corvina (10 %).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veneto Wikimedia Commonsissa
Veneton viralliset kotisivut (italiaksi)
Veneton alueen maakunnat ja metropolikaupungit.
Vando Suvanto

| Vando Suvanto |
| --- | --- |
 Vando Suvanto
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1947 Jyväskylä
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  rock, pop, blues
Yhtyeet:  Mirages (1962-1965)  Steeples (1965-1966)  Silvery (1966-1969)  Mescalero (1975) H.E.C. (1977)  Sahti (1979-1982) Hottoe (1999-2006)  Threshold (1981)  Sue Van Doe(1989-)  Vando Suvanto & (2012-)
Levy-yhtiöt:  Melske, Riskirecords
Aiheesta muualla
www.vandosuvanto.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pekka "Vando" Suvanto (s. 22. marraskuuta 1947 Jyväskylä) on suomalainen rumpali, laulaja ja laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti soittamisen Jyväskylässä 1962 The Mirages-yhtyeessä. Hänen jyväskyläläisistä yhtyeistä parhaiten kansallisella tasolla menestyi vuosina 1966-69 toiminut Silvery, joka säesti myös tunnettuja laulajia kuten Ankia, Jukka Kuoppamäkeä, Arto Sotavaltaa ja Sammy Babitzinia. Muutettuaan vuonna 1970 Helsinkiin Suvanto säesti Muskaa ja Kristiania sekä kesäkiertueella mm.Rauli Badding Somerjokea ja soitti  Hectorin eri kokoonpanoissa kuten H.E.C.-yhtyeessä, Pelle Miljoonan useissa kokoonpanoissa sekä Tumppi Varosen ja Jukka Gustavsonin yhtyeissä. Hän lauloi myös taustoja ja soitti rumpuja mm. edellä mainittujen artistien levyillä. Lisäksi hän toimii laulajana ja lyömäsoittajana muun muassa Mescaleron ja Thresholdin levyillä.
Omia kappaleitaan hän on julkaissut muun muassa yhtyeiden Sue Van Doe ja Silvery kanssa sekä soololevyillä.
90-luvun alusta lähtien Suvanto on tehnyt runsaasti musiikkia teattereihin, esimerkiksi Ari Nummisen, Juha Hurmeen, Esa Kirkkopellon ja Teatteri Rollon tuotantoihin.
Diskografia > Sooloalbumit

Hengenmiehet ei hellitä (1995,  Melske)
Vasenkätinen (2006,  Riskirecords)
Onnenpekka (2012,  Riskirecords)
Ihmisistä ja esineistä (2014,  Riskirecords)
Elämä on ihanaa (2016,  Riskirecords)
Pieninä paloina (2019,  Riskirecords)
Diskografia > Sue Van Doe

Ruma (1993,  Melske)
Elämä (2005,  Riskirecords)
Vinossa (2009,  Riskirecords)
Diskografia > Silvery

Popparin paluu (1995,  Riskirecords)
Myöhässä taas (2003,  Riskirecords)
Vincebus Eruptum

| Vincebus Eruptum Blue Cheer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1967
 Julkaistu: tammikuu 1968
 Tuottaja(t): Abe Kesh
 Tyylilaji: blues rock, heavy metal, psykedeelinen rock
 Kesto: 32.06
 Levy-yhtiö: Philips Records
Blue Cheerin muut julkaisut
|   | Vincebus Eruptum 1968 | Outsideinside 1968 |
Vincebus Eruptum on Blue Cheer -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1968. Levyllä vallitsee julkaisuaikaansa nähden raskas ja psykedeelinen blues rock-soundi. Vincebus Eruptumia pidetään yhtenä varhaisimmista heavy metal -albumeista. Levyn tunnetuin kappale on coverversio Eddie Cochranin kappaleesta Summertime Blues. Vincebus Eruptum on toiminut vuosien saatossa innoittajana monille stoner rock ja doom metal -yhtyeille.
Kappaleet

Summertime Blues – 3.47
Rock Me Baby – 4.22
Doctor Please – 7.53
Out of Focus – 3.58
Parchment Farm – 5.49
Second Time Around – 6.17
Muusikot

Dickie Peterson – laulu, basso
Leigh Stephens – kitara
Paul Whaley – rummut
Vompatit

| Vompatit |
| --- | --- |
 Paljaskuonovompatti (Vombatus ursinus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Vombatiformes
Heimo::  Vompatit Vombatidae  Burnett, 1829
Suvut
 Lasiorhinus  Vombatus  †Phascolonus  †Ramasayia  †Rhizophascolomus  †Warendja 
Katso myös
   Vompatit Wikispeciesissä   Vompatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vompatit (Vombatidae) ovat australialaisia pussieläimiä. Ne ovat yöeläimiä, joita voi tavata Kaakkois-Australiassa elinalueillaan pitkissä maanalaisissa käytävissä, ruohoalueilla ja harvapuisissa metsissä. Vompatit käyttävät ravinnokseen juuria, ruohoa ja sieniä ja kiskovat ruokaa puiden ja kasvien juurista vahvoilla kynsillään. Niiden hampailla ei ole juuria. Vompatit voivat olla 70–120 senttimetrin pituisia ja 15–35 kilogramman painoisia. Ne ovat eläneet Australiassa jo 15 miljoonaa vuotta.
Vompatteja on kolmea lajia. Paljaskuonovompatti (Vombatus ursinus) elää Etelä-Australian ja Tasmanian vuoristoissa, karvakuonovompatti (Lasiorhinus latifrons) Etelä-Australian tasangoilla ja pohjankarvakuonovompatti (Lasiorhinus krefftii) Queenslandissä, Itä-Australiassa.
Pohjankarvakuonovompatti on äärimmäisen uhanalainen. Niitä on jäljellä alle sata yksilöä Epping Forest National Park -luonnonpuistossa. Kaksi muuta lajia ovat kuitenkin suhteellisen yleisiä.
Täysikasvuinen naarasvompatti saa touko-heinäkuussa yhden poikasen, jonka alkukehitys tapahtuu muiden pussieläinten tapaan emon pussissa.
Miljoonia vuosia sitten eli Australiassa jättiläisvompatti Phascolonus.
Vompatin uloste on epätavallisen kuutiomainen.
Aiheesta muualla

Jukka Korpela: Vompatit  (Vombatidae)
Fauna of Australia: Vombatidae (pdf) (englanniksi)
Vincenzo Petrocelli

Vincenzo Petrocelli (6. heinäkuuta 1823 Cervaro, Italia – 2. helmikuuta 1896 Napoli, Italia) oli italialainen taidemaalari. Hän maalasi historiamaalauksia ja muotokuvia.
Italialaiset ansiomerkit

Italian sotilasritarikunnan ritari taiteellisista ansioista
Museo

Savoijin kuningashuone, "Marin Faliero"
Eremitaasi, Pietari
Casertan palatsi, "Bice nel Castello di Rosato"
Quadreria di Palazzo Reale di Napoli.
Italian lippu
Muotokuva Nikolai Borisovits Jusupovista, Museum Eremitaasi, Pietari, Venäjä
Vincenzo Petrocelli, n. 1860, Nikolai Borisovits Jusupovin muotokuva
Salaliittolaiset odottavat Guisen herttuaa.
Nuori perhe
Kosijan tervehdys
Äiti ja lapsi
Pidätys
Von (albumi)

| Von Sigur Rós |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: Post-rock
 Kesto: 71.58
 Levy-yhtiö: Smekkleysa Records
Sigur Rós muut julkaisut
|   | Von 1997 | Von brigði 1998 |
Von (suom. Toivo) on islantilaisen post-rock -yhtyeen Sigur Rósin debyyttialbumi. Levyn nauhoituksiin käytettiin paljon aikaa, ja lopputulos kuulostaa merkittävästi erilaiselta kuin alkuperäiset nauhoitukset. Yhtye harkitsi lopullisten tulosten hävittämistä ja kaiken uudelleen aloittamista, mutta päätti sitten toisin, sillä prosessi olisi ollut aivan liian pitkä. Nauhoitusten lisäksi Sigur Rós maalasi studion, jossa he levyttivät. 
Von keräsi Islannissa lievää tunnustusta kriitikoilta, mutta jäi ulkomailla melko tuntemattomaksi. Julkaisua seuranneena vuonna Von myi vain 313 kappaletta kotimaassaankin. Levy julkaistiin Isossa-Britanniassa kansainvälisten menestysten Ágætis byrjunin ja () :in ilmestymisen jälkeen syyskuussa 2004 ja Yhdysvalloissa kuukautta myöhemmin. Joulukuussa 2005 Vonin ja Ágætis byrjunin myyntimäärät rikkoivat Islannissa platinalevyn rajan.
Vuonna 2006 levystä tehtiin ensimmäistä kertaa vinyyliversio, jota painettiin numeroitu 5000 kappaleen painos.
Kappaleet

”Sigur Rós” (”Voiton ruusu”) – 9:46
"Dögun" ("Aamunkoitto") – 5:50
"Hún jörð..." (karkeasti "Äiti Maa”) – 7:17
"Leit að lífi" ("Elämän etsintä") – 2:33
"Myrkur" ("Pimeys") – 6:14
"18 sekúndur fyrir sólarupprás" ("18 sekuntia ennen auringonlaskua") – 0:18
"Hafssól" ("Meren Aurinko") – 12:24
"Veröld ný og óð" ("Maailma, uusi ja hulluksi tehty") – 3:29
"Von" ("Toivo") – 5:12
"Mistur" ("Usva") – 2:16
"Syndir Guðs (opinberun frelsarans)" ("Jumalan synnit (pelastajan paljastukset)”) – 7:40
"Rukrym" ("Myrkur” takaperin) – 8:59
Vóni

| Vóni Βόνη |
| --- | --- |
 Vónin kylä.
 Vóni
 Koordinaatit: 35°11′41″N, 25°14′47″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Minóa Pediáda
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7106030201
Korkeus:  330 m
Väkiluku (2011):  483
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vóni (kreik. Βόνη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Minóa Pediádan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 483 (vuonna 2011).
Vónin kylä sijaitsee noin 24 kilometriä eteläkaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 330 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisaikaisissa lähteissä vuonna 1583 nimellä Vogni. Osmanivallan aikana 1800-luvulla kylän väki oli pääosin turkkilaisia, ja se tunnettiin nimellä Dedeler Küyü. Kylän pääkirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros). Kylän lähellä sijaitsee Pyhän Marinan eli Margareetan luostari (Moní Agías Marínas).
Vóni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βόνης, Topikí Koinótita Vónis), johon kuuluu varsinaisen Vónin kylän lisäksi Galatáksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 568.
Aiemmin kylä kuului Thrapsanón kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Minóa Pediádan kunnan Thrapsanón kunnallisyksikköön.