stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylva Ekblad
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylva Ekblad Wikimedia Commonsissa
Mehmet Görmez

Mehmet Görmez vuonna 2016.
Mehmet Görmez (s. 1959 Gaziantepin maakunta) on turkkilainen islamilainen uskonoppinut. Hän sai vuonna 2003 nimityksen Turkin Uskonnollisten asioiden viraston varapuheenjohtajaksi ja vuonna 2010 puheenjohtajaksi. Hän on toiminut rukouksen johtajana ja saarnaajana Ankarassa. Görmez on filosofian tohtori ja professori. Hän opiskeli Ankaran yliopistossa ja on sittemmin muun muassa opettanut Ahmet Yesevin yliopistossa sekä tehnyt tutkimustyötä Isossa-Britanniassa. Hän on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (turkiksi)
Turisas

| Turisas |
| --- | --- |

 Turisas Finnish Metal Expossa vuonna 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  folk metal viikinkimetalli battle metal
Kotipaikka:   Hämeenlinna, Suomi
Laulukieli:  englanti, suomi, ruotsi
Jäsenet:  Mathias Nygård, laulu, piano, nokkahuilu   Jussi Wickström, kitara   Jesper Anastasiadis, basso   Kasper Mårtenson, koskettimet   Olli Vänskä, viulu   Jaakko Jakku, rummut, lyömäsoittimet  
Levy-yhtiö:  Century Media  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turisas on  folk metallia ja viikinkimetallia soittava yhtye, jonka perustivat Mathias Nygård ja Jussi Wickström Hämeenlinnassa vuonna 1997. Yhtye on nimetty muinaissuomalaisen sodanjumalan Tursaan mukaan. Yhtyeen tyyliä kutsutaan myös ”battle metaliksi” yhtyeen debyyttialbumin nimen mukaisesti. Yhtyeen kolmas albumi Stand Up and Fight julkaistiin Suomessa 23. helmikuuta 2011.
Yhtye on tunnettu viulun ja harmonikan käytöstä kansanmusiikille ominaisella tavalla.
Yhtye on saavuttanut suosiota erityisesti Manner-Euroopassa, jossa pohjoismainen metallimusiikki on menestynyt 2000-luvun alkuvuosina hyvin. Yhtye on käynyt tutuksi musiikkinsa lisäksi värikkäistä, soturihenkeä huokuvista esiintymisasuistaan ja rankasta show-meiningistään. Yhtyeen nimi "Turisas" perustuu Mikael Agricolan käyttämään Tursas-nimen kirjoitusmuotoon 1500-luvulta.
Huhtikuussa 2020 ilmestyi Markus Laakson kirjoittama ja Liken kustantama Ensiferumista, Moonsorrow’sta, Finntrollista, Turisaksesta ja Korpiklaanista kertova kirja Folk Metal Big 5.
Jäsenet > Nykyiset

Mathias "Warlord" Nygård – laulu
Jussi Wickström – kitara
Jesper Anastasiadis – basso
Jaakko Jakku – rummut
Olli Vänskä – viulu
Kasper Mårtenson - koskettimet
Caitlin De Ville - viulu (live-jäsen Olli Vänskän poissa ollessa)
Jäsenet > Entiset

Robert ''Bob'' Engstrand - koskettimet
Tuomas ''Tude'' Lehtonen - rummut
Jukka-Pekka Miettinen - basso
Georg Laakso – kitara
Tino Ahola – basso
Mikko Törmikoski – basso
Antti Ventola – kosketinsoittimet
Janne "Lizard" Mäkinen – haitari
Antti "Pormestari" Laurila – haitari (ei ole ollut koskaan varsinainen Turisas-yhtyeen jäsen, mutta on toiminut yhtyeen keikkahaitaristina ja soittaa myös joillakin The Varangian Way -albumin kappaleilla.)
Hannes "Hanu" Horma – basso, taustalaulu
Netta Skog - haitari (2007–2011)
Jäsenet > Onnettomuus

Kitaristi Georg Laakso joutui 31. lokakuuta 2005 Hattulassa auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena yhtye vietti kuukausien ajan hiljaiseloa. Tapaus sai julkisuutta, koska poliisi oli käynyt kaksi kertaa onnettomuuspaikalla löytämättä maassa maannutta Laaksoa. Onnettomuuden seurauksena kitaristi halvaantui kenties loppuelämäkseen. Laakso joutui yhdeksän kuukautta myöhemmin jättämään yhtyeen raskain mielin.
Julkaisut > Albumit

Battle Metal (2004)
The Varangian Way (2007) #17
Stand Up and Fight (2011) #5
Turisas2013 (2013)
Julkaisut > Singlet

To Holmgard and Beyond (2007)
Rasputin (2007)
Supernaut (2010)
Stand Up and Fight (2010)
For Your Own Good (2013)
Julkaisut > DVD:t

A Finnish Summer with Turisas (2008)
Julkaisut > Demot

Taiston Tie (1998)
Promo (1999)
The Heart of Turisas (2000)
Julkaisut > Musiikkivideot

"Rasputin" (2007)
"Battle Metal" (2008)
"Stand Up and Fight" (2011)
"Ten More Miles"  (2013)
Kirjallisuus

Laakso, Markus: Folk Metal Big 5.  Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35516-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen viralliset kotisivut
Yhtyeen virallinen mobiiliblogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Turisas Meteli.netissä
Viulisti Olli Vänskä 375 humanistia -sivusto 30.9.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Turisas Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Tuotanto ruodinnassa: Turisas KaaosZine.
Turisas
| --- | --- |
Albumit:   Battle Metal  The Varangian Way  Stand Up and Fight  Turisas2013 
DVD:t:  A Finnish Summer with Turisas
Turisas esiintymässä Jalometalli-festivaaleilla vuonna 2008.
W.A.S.P.

| W> A.S.P. |
| --- | --- |

 W.A.S.P. Stavangerissa Norjassa vuonna 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1982–
Tyylilaji:  heavy metal shock rock hard rock
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Blackie Lawless, Laulu, kitara, bassokitara   Doug Blair, Kitara, taustalaulu   Mike Duda, Bassokitara, taustalaulu   Randy Black, rummut  
Levy-yhtiö:  Napalm Records   Sanctuary Records   Capitol Records   Snapper Music   Castle Records   Demolition Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konsertti Stavangerissa Norjassa
W.A.S.P. on vuonna 1982 perustettu yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. W.A.S.P. tuli tunnetuksi 1980-luvulla kiistanalaisista psykodraamatyylisistä, shock rockia lähentelevistä konserteistaan sekä brutaaleista sanoituksistaan. Myöhemmissä yhtyeen levytyksissä ovat korostuneet politiikka ja uskonto. Blackie Lawless on yhtyeen ainoa sen perustamisesta mukana ollut jäsen. Monet mieltävätkin W.A.S.P.:in lähinnä Lawlessin sooloprojektiksi. Yhtyeen kokoonpano on kuitenkin pysynyt muuttumattomana pisimmillään lähes kymmenen vuotta. Pitkäaikaisin kokoonpano nähtiin vuosina 2006–2015.
Historia > 1980-luku

W.A.S.P. perustettiin Los Angelesissa vuonna 1982. Yhtye solmi levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa vuonna 1984. Yhtyeen ensimmäinen single "Animal (Fuck Like a Beast)" julkaistiin ainoastaan Euroopassa. Debyyttialbumi W.A.S.P. julkaistiin vuonna 1984. Albumi tunnetaan epävirallisesti myös sen työnimellä Winged Assassins.
Vuonna 1985 julkaistiin The Last Command, jonka singlet ja videot "Wild Child" ja "Blind in Texas" saivat paljon esitysaikaa Music Televisionilla. Vuonna 1986 kitaristi Randy Piper oli lähtenyt yhtyeestä ja Blackie Lawless vaihtoi instrumenttinsa bassosta sähkökitaraan. Uudeksi basistiksi palkattiin Johnny Rod ja W.A.S.P. meni studioon nauhoittamaan uutta albumia Inside the Electric Circus. Kolmen ensimmäisen studioalbumin jälkeen julkaistiin ensimmäinen livealbumi Live...In The Raw vuonna 1987. Albumi sisälsi kolme uutta studiokappaletta, joista "Scream Until You Like It" oli Lawlessin ensimmäinen soundtrack-sävellys elokuvaa Ghoulies 2 varten. Neljäs ja samalla yhtyeen myydyin studioalbumi The Headless Children julkaistiin vuonna 1989. Tällä albumilla W.A.S.P. omaksui synkemmän ja raskaamman soundin ja erkani näin aiemmasta glam metal -tyylistään. Levyn sanoitukset olivat aiempaa synkempiä ja kantaa ottavampia.
Historia > 1990-luku

Pian The Headless Childrenin julkaisun jälkeen yhtyeen keulahahmo Blackie Lawless lähti soolouralle ja teki ensimmäisen konseptialbuminsa nimeltä The Crimson Idol, joka julkaistiin vuonna 1992 kuitenkin W.A.S.P.-yhtyeen nimellä levy-yhtiön painostuksesta. Monet kriitikot pitävät tätä albumia W.A.S.P.:in parhaimpana tuotoksena. The Crimson Idol sisälsi myös yhtyeen ensimmäisen radiohitin "Hold on to My Heart".
Vuonna 1995 julkaistiin Still Not Black Enough, jolla on kaikista W.A.S.P.-levyistä terävin soundi. Tämänkin albumin piti olla Lawlessin sooloalbumi, mutta hän tyytyi julkaisemaan albumin W.A.S.P.-yhtyeen nimellä "liian heavy-painotteisena".  Ennen Still Not Black Enoughia julkaistiin vanhan Capitol Recordsin sopimusvelvoitteen täyttämiseksi kokoelma-albumi First Blood Last Cuts, joka sisälsi uudet kappaleet "Sunset And Babylon" ja "Rock and Roll to Death". Jälkimmäinen julkaistiin myös Still Not Black Enough -albumilla.
Vuonna 1997 Lawless halusi tehdä jotakin erilaista. Hän julkaisi albumin K.F.D. (lyh. Kill Fuck Die), joka on raskain ja synkin W.A.S.P.-albumi. K.F.D. oli myös levy, jonka myötä Chris Holmes palasi yhtyeeseen ja Mike Duda liittyi levytyskokoonpanoon. Blackie on kertonut, että levy muodostui kun Holmes tuli "sekopäisten riffien" kanssa Blackien luokse, joka suhtautui materiaaliin aluksi penseästi. Kuunneltuaan riffejä aikansa Blackie tuli kuitenkin toisiin ajatuksiin. K.F.D.:n jälkeen julkaistiin livealbumi Double Live Assassins vuonna 1998. Vuonna 1999 julkaistiin uusi studioalbumi Helldorado.
Historia > 2000-luku

Vuonna 2000 julkaistiin yhtyeen neljäs kokoelma The Best of The Best, joka sisälsi kaksi uutta kappaletta. Samana vuonna markkinoille tuli myös ensimmäinen live-DVD The Sting. Vuonna 2001 julkaistiin albumi Unholy Terror, jonka sanoitukset käsittelevät järjestäytyneiden uskontojen  piirteitä. Seuraavana vuonna 2002 yhtye julkaisi Dying for the World -albumin, joka on Lawlessin vastaus syyskuun 11. päivän tapahtumille. Vuonna 2004 julkaistiin W.A.S.P.-albumit The Neon God Part: 1 - The Rise ja The Neon God: Part 2 - The Demise, jotka kummatkin ovat konseptialbumeja. Vuonna 2007 W.A.S.P. julkaisi Dominator-albumin, joka käsittelee Yhdysvaltain politiikkaa. 12. lokakuuta 2009 julkaistiin studioalbumi Babylon, joka sisältää mm. raamatullisia teemoja.
Pian Babylonin julkaisun jälkeen Blackie Lawless ilmoitti, että hän ei koskaan aio soittaa kappaletta "Animal (Fuck Like A Beast)" enää livenä uskonnollisten vakaumustensa vuoksi. [34] Nämä uskomukset ovat väitetysti olleet Blackie Lawlessin omien sanoitustensa itsesensuurin takana "Babylonin maailmankiertueen" aikana, varsinkin "Chainsaw Charlie (Murders In The New Morgue)" -esityksen aikana.
Historia > 2010-luku

Syksyllä 2011 Blackie Lawless alkoi julkaista yhtyeen sivustolla 30 Years of Thunder -kirjoitussarjaa säännöllisesti kerran kuussa. 15-osaisen sarjan viimeinen osa julkaistiin vuoden 2012 lopulla. Tekstit käsittelevät enimmäkseen yhtyeen historiaa, mutta mukaan mahtui ajankohtaisiakin aiheita, kuten Blackien Clifford-veljen kuolema syksyllä 2012.
W.A.S.P. aloitti 30 Years of Thunder -nimisen 30-vuotiskiertueen 21. syyskuuta 2012 eli päivälleen 30 vuotta yhtyeen ensimmäisen esiintymisen jälkeen. Kiertue ulottui eri puolille Eurooppaa ja jatkui saman vuoden joulukuuhun asti.
Rumpali Mike Dupke erosi yhtyeestä heinäkuussa 2015. Kokoonpano Lawless–Duda–Blair–Dupke oli toiminnassa vuosina 2006–2015 ja on yhtyeen historian pitkäaikaisin.
Yhtyeen viidestoista studioalbumi Golgotha julkaistiin 2. lokakuuta 2015. Albumilla kristillisyys tuli esiin jopa entistä selvemmin.
Vuonna 2017 W.A.S.P. ilmoitti, että The Crimson Idol -levyn 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi järjestetään Re-Idolized-kiertue, jolla W.A.S.P. soittaa levyn kokonaan – sekä kolme levylle tarkoitettua, mutta pois jätettyä laulua. Lisäksi kiertueella soitetaan tunnettuja lauluja yhtyeen muilta levyiltä. The Crimson Idol -albumin ohessa oli 1990-luvulla suunniteltu julkaistavan noin 50-minuuttinen elokuva levyn päähenkilön vaiheista, mutta elokuvaa ei kuitenkaan ole virallisesti julkaistu ennen levyn 25-vuotisjuhlavuotta 2017, jolloin Napalm Records julkaisee sen eri formaateissa. Pätkiä elokuvasta oli nähty W.A.S.P.-keikoilla taustakankaalla 2000-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä lähtien. Re-Idolized-kiertue alkoi Göteborgista 25. syyskuuta 2017 ja päättyi Moskovaan 30. marraskuuta 2017.
Historia > 2020-luku

Yhtye esiintyi huhtikuussa 2022 Oulussa, Tampereella, sekä Helsingissä.
Yhtyeen maine

W.A.S.P. aiheutti 1980-luvulla Yhdysvalloissa paljon kohua ja huomiota lavaesiintymisensä vuoksi. Kahden ensimmäisen albumin kiertueilla teatraalisen lavaesiintymisen ohjelmanumeroita olivat muun muassa raa'an lihan heittely yleisön joukkoon, naisten sitominen ja "silpominen" sekä yhtyeen jäsenten väliset teatraaliset "rakastelukohtaukset".
Yhtyeen sanoitukset olivat jatkuvasti Tipper Goren johtaman Parents Music Resource Centerin tarkkailulistalla, minkä ansiosta single "Animal (Fuck Like a Beast)" joutui PMRC:n julkaisemalle viidentoista haitallisimman kappaleen Filthy Fifteen -listalle. Yhtyeen jäsenet voidaan nähdä vuoden 1985 elokuvassa The Dungeonmaster soittamassa "Tormentor"-kappalettaan.
Jäsenet > Nykyiset

Blackie Lawless – laulu, kitara (basso 1982–1986) (1982–)
Doug Blair – kitara, taustalaulu (1992, 2001, 2006–)
Mike Duda – bassokitara, taustalaulu (1996–)
Aquiles Priester – rummut (2017–)
Jäsenet > Entiset

Rik Fox – bassokitara (1982)
Randy Piper – kitara (1982–1986)
Tony Richards – rummut (1982–1984)
Don Costa – bassokitara (1982)
Chris Holmes – kitara (1983–1990, 1996–2001)
Steve Riley – rummut (1984–1987)
Johnny Rod – bassokitara (1986–1989, 1992–1993)
Frankie Banali – rummut ja lyömäsoittimet (1989–1990, 1992, 1995, 2001, 2004)
Bob Kulick – kitara (1991–1995)
Stet Howland – rummut (1991–2005)
Darrell Roberts – kitara (2001–2006)
Mike Dupke – rummut, laulu, lyömäsoittimet (2006–2015)
Patrick Johansson – rummut (kiertuerumpali) (2006, 2015)
Randy Black – rummut (kiertuerumpali) (2015)
Diskografia > Studioalbumit

W.A.S.P. (1984)
The Last Command (1985)
Inside the Electric Circus (1986)
The Headless Children (1989)
The Crimson Idol (1992)
Still Not Black Enough (1995)
Kill Fuck Die (1997)
Helldorado (1999)
Unholy Terror (2001)
Dying for the World (2002)
Neon God: Part I The Rise (2004)
Neon God: Part II The Demise (2004)
Dominator (2007)
Babylon (2009)
Golgotha (2015)
Re-Idolized (2018)
Esiintymiset Suomessa

| --- | --- |
 10. lokakuuta 1984 – Helsinki, Lepakko  12. lokakuuta 1984 – Huittinen, Huhkolinna  13. lokakuuta 1984 – Kaavi  12. marraskuuta 1986 – Helsinki, Jäähalli  20. toukokuuta 2004 – Rauma, hotelli Raumanlinna  21. toukokuuta 2004 – Turku, Caribia  22. toukokuuta 2004 – Helsinki, Tavastia  23. toukokuuta 2004 – Helsinki, Tavastia – peruuntui keikkapäivänä Blackien menetettyä äänensä  24. toukokuuta 2004 – Tampere, Pakkahuone  12. marraskuuta 2004 – Tampere, Pakkahuone  13. marraskuuta 2004 – Helsinki, Jäähalli  21. toukokuuta 2005 – Vuokatti, RockKatti  10. kesäkuuta 2006 – Tampere, Sauna Open Air  22. syyskuuta 2006 – Oulu, Club Teatria  23. syyskuuta 2006 – Jyväskylä, Jyväskylän Paviljonki Areena, Lutakko  24. syyskuuta 2006 – Helsinki, Kulttuuritalo  30. kesäkuuta 2007 – Helsinki, Tuska Open Air  29. heinäkuuta 2008 – Turku, DBTL  31. heinäkuuta 2008 – Tampere, Pakkahuone  1. elokuuta 2008 – Oulu, Teatria  2. elokuuta 2008 – Vantaa, Korso, Ankkarock  21. lokakuuta 2009 – Tampere, Pakkahuone  22. lokakuuta 2009 – Joensuu, Joensuu areena  23. lokakuuta 2009 – Helsinki, Kulttuuritalo :  24. lokakuuta 2009 – Oulu, Club Teatria  4. heinäkuuta 2010 – Helsinki, Tuska Open Air  9. joulukuuta 2010  – Helsinki, Kulttuuritalo  10. joulukuuta 2010 – Tampere, Pakkahuone  11. joulukuuta 2010 – Oulu, Club Teatria  27. heinäkuuta 2011 – Helsinki, Apollo Live Club  28. heinäkuuta 2011 – Turku, DBTL  29. heinäkuuta 2011 – Kuopio, Kuopiorock  30. heinäkuuta 2011 – Rauma, Unaja Open Air  17. lokakuuta 2012 – Helsinki, The Circus  18. lokakuuta 2012 – Tampere, Tampere-talo  19. lokakuuta 2012 – Turku, Logomo  20. lokakuuta 2012 – Seinäjoki, Rytmikorjaamo  7. kesäkuuta 2014 – Tampere, South Park  21. kesäkuuta 2014 – Kauhajoki, Nummirock  17. heinäkuuta 2015 – Uusikaupunki, Karjurock  7. lokakuuta 2015 – Seinäjoki, Rytmikorjaamo  9. lokakuuta 2015 – Helsinki, Kulttuuritalo  10. lokakuuta 2015 – Oulu, Areena  11. lokakuuta 2015 – Tampere, Pakkahuone  28. syyskuuta 2017 – Tampere, Pakkahuone  29. syyskuuta 2017 – Seinäjoki, Rytmikorjaamo  30. syyskuuta 2017 – Helsinki, The Circus  12. heinäkuuta 2019 – Tampere, Sauna Open Air  13. huhtikuuta 2023 – Tampere, Pakkahuone  14. huhtikuuta 2023 – Helsinki, Kulttuuritalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta W.A.S.P. Wikimedia Commonsissa
W.A.S.P. Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Blackie Lawless, W.A.S.P.
W.A.S.P.
| --- | --- |
Studioalbumit:   W.A.S.P.  The Last Command  Inside the Electric Circus  The Headless Children  The Crimson Idol  Still Not Black Enough  Kill Fuck Die  Helldorado  Unholy Terror  Dying for the World  Neon God: Part I The Rise  Neon God: Part II The Demise  Dominator  Babylon  Golgotha 
Livealbumit:   Live...In the Raw  Double Live Assassins  The Sting  Live...Animal  Live in Japan 1986 
Kokoelmat:   First Blood Last Cuts  The Best of the Best: 1984-2000, Vol. 1  The Best Of The Best  The 7 Savage: 1984-1992
Natriumhydroksidi

| Natriumhydroksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
Muut nimet:  Lipeä Kaustinen sooda Natronlipeä (22)  Natriumhydraatti
CAS-numero:  1310-73-2
PubChem CID:  14798
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NaOH
Moolimassa:  39,998 g/mol
Ulkomuoto:  Läpikuultavan valkea kiinteä aine
Sulamispiste:  318 °C (591 K)
Kiehumispiste:  1 390 °C (1 663 K)
Tiheys:  2,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  109 g / 100 ml (20 °C)
  
Natriumhydroksidi (NaOH), arkikielessä lipeä tai natronlipeä, on natrium- (Na+) ja hydroksidi-ioneista (OH-) koostuva vahva emäs, joka liuetessaan veteen vapauttaa lämpöä eli reagoi eksotermisesti. Natriumhydroksidi on puhtaana läpikuultavan valkea, vetistyvä (ilman kosteuteen osittain liukeneva), hajuton kiinteä aine. Aine absorboi ilmasta hiilidioksidia ja vettä. Huoneenlämpötilassa 50-prosenttinen natriumhydroksidin vesiliuos on neste, mutta väkevämmät vesiliuokset ovat joko erittäin viskooseja nesteitä tai kiinteitä. Natriumhydroksidi ja sen vesiliuokset eivät ole syttyviä eivätkä ylläpidä palamista. Vahvat hapot reagoivat natriumhydroksidin kanssa kiivaasti. Aine syövyttää metalleja kuten sinkkiä, magnesiumia ja alumiinia vapauttaen syttyvää vetykaasua.
Käyttö

Natriumhydroksidia käytetään yleensä erivahvuisina vesiliuoksina. Natriumhydroksidin liuetessa veteen vapautuu paljon lämpöä. Liuokset ovat emäksisiä ja väkevinä myös syövyttäviä. Natriumhydroksidi on tärkeä teollisuuskemikaali, jota käytetään suuria määriä muun muassa paperin ja sellun valmistuksessa sekä petrokemikaalien, tekstiilien, saippuan ja pesuaineiden tuotannossa.
Natriumhydroksidi on kaliumhydroksidin ohella monien viemäriputkien tukosten avaamiseen tarkoitettujen tuotteiden ja suurtalouskonetiskiaineiden tehoaine. Sitä löytyy esimerkiksi päivittäistavarakaupoissa myytävistä viemäriputkien avaamiseen tarkoitetuista tuotteista yleensä 10 % liuoksena. Rautakaupoissa myytävät vastaavat tuotteet ovat usein rakeisina tai jauhemaisina pitoisuudeltaan liki 100 %.lähde? Natriumhydroksidi syövyttää alumiinia muodostaen vetykaasua, minkä vuoksi se ei sovellu alumiiniastioiden pesuun. Natriumhydroksidia käytetäänkin yleisesti alumiinin työstämiseen etsaamalla ja osana pintakäsittelyä anodisoimalla.
Vielä 1940-luvulla natriumhydroksidia käytettiin yleisesti myös pyykinpesuaineena, ja sitä sanottiinkin myös pyykkilipeäksi. Sellaisena sitä käytettiin korvaamaan saippuaa, joka oli selvästi kalliimpaa ja josta toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen vallitsi usein pulaakin. Pyykkilipeä oli kuitenkin syövyttävyytensä vuoksi vaarallista ja aiheutti usein onnettomuuksiakin, ja tästä käytöstä sen ovatkin 1950-luvulta lähtien syrjäyttäneet erilaiset pesupulverit ja nestemäiset pesuaineet.
Valmistus

Natriumhydroksidia valmistetaan ruokasuolasta eli natriumkloridista (NaCl) elektrolyyttisesti. Natriumkloridiliuokseen johdetaan  sähkövirta, jonka vaikutuksesta natriumionit pelkistyvät katodilla natriummetalliksi (Na) ja kloridi-ionit hapettuvat anodilla alkuaineklooriksi (Cl2). Natrium reagoi edelleen veden kanssa, jolloin vapautuu vetyä ja syntyy hydroksidi-ioneja. Kloori ja vety muodostavat räjähtävän seoksen, joten anodi- ja katoditila on pidettävä erillään. Kun liuoksesta haihdutetaan vesi pois, saadaan kiinteää natriumhydroksidia. Kaupallisena suurkemikaalina natriumhydroksidi on yleensä 50-prosenttisena vesiliuoksena. Tällainen lipeäliuos on väritön, 12 °C:n lämpötilassa jähmettyvä neste, jonka tiheys on 1,5 kg/dm3.
Suomessa natriumhydroksidia valmistavat Kemira Chemicals Oy Äetsässä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Natriumhydroksidin kansainvälinen kemikaalikortti
Natriumhydroksidin OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Sodium Hydroxide (englanniksi)
ChemBlink: Sodium hydroxide (englanniksi)
Inchem: Sodium Hydroxide CAS N°: 1310-73-2 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Lipeä poltti lapsen sisälmykset kuin tuli (valistusfilmi v. 1949)
Muhamed Mehmedbašić

Muhamed Mehmedbašić ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Muhamed Mehmedbašić (1887 Stolac, Bosnia ja Hertsegovina – 29. toukokuuta 1943 Sarajevo, Itsenäinen Kroatian valtio) oli bosnialainen serbinationalisti. Hän oli mukana toteuttamassa Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhahanketta kesäkuussa 1914.
Elämä

Mehmedbašić oli ammatiltaan puuseppä ja kotoisin arvostetusta mutta köyhästä bosniakkiperheestä. Vuonna 1914 hän liittyi Nuori Bosnia -järjestöön, ja lyhyen jäsenyyden jälkeen hänet käskettiin kenraali Oskar Potiorekin salamurhayrityksen toimeenpanijaksi. Tämä salamurha kuitenkin epäonnistui. Pian sen jälkeen Danilo Ilić värväsi hänet murhaamaan arkkiherttua Frans Ferdinandin. Mehmedbašić oli ensimmäinen kuudesta salamurhaajasta, jotka asettuivat Sarajevossa Ferdinandin reitille kaupungintaloa kohti. Mehmedbašić alkoi kuitenkin tuntea stressiä ja päästi auton menemään ohitseen. Myöhemmin hän kertoi poliisin seisoneen hänen takanaan ja pelänneensä joutuvansa pidätetyksi ennen kuin ehtisi heittää pommin. Mehmedbašić ehti paeta Montenegroon ennen kuin hänet saatiin kiinni.
Mehmedbašić pidätettiin Montenegrossa 12. heinäkuuta 1914, mutta hän pakeni Nikšićin vankilasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Mehmedbašić palasi Sarajevoon ja sai vuonna 1919 armahduksen roolistaan salamurhassa.
Ustaša tappoi Mehmedbašićin toisen maailmansodan aikana 29. toukokuuta 1943.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muhamed Mehmedbašić Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Muhamed Mehmedbašić
Käännös suomeksi
Flauto Dolce -nokkahuiluyhtye

Flauto Dolce (ital. suloinen huilu, nokkahuilu) on vuonna 1968 perustettu espoolaisen musiikinopettajan Aarne Porkon harrastelijanokkahuiluyhtye. Yhtyeen soittimina toimivat nokkahuilut sopraninosta subbassoihin asti.
Yhtyettä johtaa Satu Marjamäki (ent. Parkkonen), ja Flauto Dolce on ollut osa Vantaan musiikkiopiston toimintaa vuodesta 2016. Kukin yhtyeen 12 jäsenestä soittaa vähintään kolmea eri vireistä nokkahuilua. Yhtye soittaa monin eri kokoonpanoin duoista monikuoroisiin teoksiin. Ohjelmisto koostuu lähinnä nokkahuilun kulta-ajan eli renessanssin ja barokin ajan yhtyemusiikista. Omien konserttien lisäksi yhtye esiintyy musiikkiopiston tapahtumissa, jumalanpalveluksissa ja yksityistilaisuuksissa.
Historia

Flauto Dolcen perusti vuonna 1968lähde? musiikinopettaja Aarne Porko (1922–1995) Espoossa. Harjoitukset pidettiin Porkon kotona Tapiolassa. Yhteensä jopa 20 lasta, nuorta ja heidän vanhempaansa kokoontui viikoittain kolmeksi tunniksi Porkon ateljeehen, kahden flyygelin äärelle soittamaan nokkahuiluilla sovituksia klassisen musiikin merkkiteoksista. Usein yhtyettä säesti Porkon piano-oppilas ja sovituksissa käytettiin rytmisoittimia. Aluksi yhtyeen jäsenet soittivat vain pienempiä nokkahuiluja, mutta pian he opettelivat soittimet sopraanosta bassoon.
Soittajien vanhemmat perustivat Flauto Dolcen toimintaa tukemaan Nokkahuilumusiikin ystävät ry:n vuonna 1984. Yhdistyksen kanssa Porko järjesti myös kaikille avoimia nokkahuilun yhtyesoiton viikonloppukursseja Espoossa ja Nurmijärvellä, ja kurssi- ja konserttimatkoja tehtiin myös ulkomailla.
Aiheesta muualla

Flauto Dolcen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Flauto Dolce Facebook.fi -sivustolla