stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juustilanselkä
Vesistöalue > Vesistöaluejako

Suomessa vuodesta 1993 käytössä olevassa vesistöalueluokituksessa Juustilanselkään laskevista vesistä Juustilanjoen vesistö yhdessä Saimaan kanavan kanssa luetaan omaksi vesistöalueekseen ja Venteläänselkään laskevat vedet omaksi vesistöalueekseen.
Tämän Ventelänselkään laskevan vesistöalueen nimenä on Suomen vuoden 1993 valumajaossa "Rokkalanjoen vesistö". Nimitys on virheellinen, koska Rokkalanjoki (ven. Гороховка, Gorohovka) sijaitsee etelämpänä Karjalan kannaksella eikä sen vesistöalue ulotu Suomen nykyiselle alueelle. Joki, jonka latvavesiin Suomen alueelle ulottuva vesistöalueen osa kuuluu, on todellisuudessa nimeltään Kilpeenjoki (ven. Петровка, Petrovka).
Vielä 1930-luvulla ja sitä aiemmin tehdyissä suomalaisissa vesistöalueluokituksissa kaikki Juustilanselkään laskevat vedet luettiin Saimaan kanavan vesistöjärjestelyjä edeltäneen tilanteen mukaisesti samaan vesistöön.
Aiheesta muualla

Meurman, Otto-I.: Viipurin pitäjän historia. 3, Kartanot.  [Hyvinkää]:  Viipurin pitäjäsäätiö, 1985.
Loving You (albumi)

| Loving You Elvis Presley |
| --- | --- | --- |

Vuoden 2008 uusintajulkaisu-CD:n kansikuva.
Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : tammi-helmikuussa 1957
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 1957
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Steve Sholes
 Tyylilaji: elokuvamusiikki
 Kesto: 26.32
 Levy-yhtiö: RCA
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #1
Elvis Presleyn muut julkaisut
| Elvis 1956 | Loving You 1957 | Elvis' Christmas Album 1957 |
Loving You on Elvis Presleyn kolmas albumi ja se ilmestyi monofonisena RCA Victor -levymerkillä heinäkuussa 1957. Julkaisupäivämäärää 1. heinäkuuta ei ole vahvistettu. Luettelotunnus on LPM 1515.
Äänityssessiot pidettiin julkaisuvuoden tammikuun 15.–18. päivinä Paramount-elokuvayhtiön tiloissa sekä tammikuun 12.–13. ja 19. sekä helmikuun 23.–24. Radio Recorders -studioilla Hollywoodissa.
Sessiot ovat ensimmäiset joissa tuottajaksi on virallisesti nimetty Steve Sholes.
Ilmestyttyään albumi oli kymmenen viikkoa ykkössijalla Billboard-lehden albumilistalla.
Recording Industry Association of America (R.I.A.A) vahvisti albumin myyneen kultaa 9. huhtikuuta 1968.
Sisältö

Soundtrack sisältää seitsemän laulua, jotka on kirjoitettu varta vasten Elviksen tähdittämään samannimiseen elokuvaan. Laulunkirjoittajat työskentelivät Elviksen ja tämän managerin "Eversti" Tom Parkerin omistamien julkaisuyhtiöiden Elvis Presley Music ja Gladys Music palkkalistoilla. Kahdeksas elokuvaan tarkoitettu laulu, "Don't Leave Me Now", on mukana albumilla, mutta ei kuitenkaan itse filmissä. Kappaleesta on uusi äänitys Elviksen seuraavan elokuvan Jailhouse Rock soundtrackilla.
Albumi sisältää aikaisemmin julkaistun singlen, jolla oli Presleyn ykköshitti "(Let Me Be Your) Teddy Bear" kääntöpuolellaan elokuvan nimikappale "Loving You". Elokuvatuottaja Hal Wallis piti "Teddy Bearista" niin paljon, että hän vaati sen sisällyttämistä elokuvaan. Elokuvasävelmien rinnalle lisättiin kappaleita albumikokonaisuuden muodostamiseksi. Näistä yksi on swing-kauden suosikki "Blueberry Hill", josta on tehty lukuisia versioita ja jolla Fats Domino oli edellisenä vuonna saanut uransa suurimman hitin.
"Have I Told You Lately That I Love You" on laulu vuodelta 1945 ja sen olivat levyttäneet aiemmin Sons of the Pioneers sekä Bing Crosby The Andrews Sistersien kanssa.
Cole Porterin viimeinen suuri standardikappale "True Love" on kirjoitettu vuoden 1956 musikaalielokuvaan High Society ja se päätyi myös Elviksen tälle albumille. Se edustaa suoraviivaista romanttisuutta ja antaa Presleylle ja The Jordanaires -lauluyhtyeelle tilaisuuden stemmalaulantaan.
RCA:n tapa lisätä muuten vajaamittaisiksi jääville soundtrack-äänitteille ylimääräisiä lauluja studiosessioista LP-levyn aikaansaamiseksi tuli tavanomaiseksi Presleyn elokuvalevytyksillä läpi 1960-luvun.
Uudelleenjulkaisut

Albumi julkaistiin uudelleen ja laajennettuna CD-levynä 15. huhtikuuta 1997. Sillä on kahdeksan bonuskappaletta. Ne ovat kaikki peräisin samoista sessioista ja mukana on kolme vaihtoehtoista ottoa. Lisäksi mukana on jäljelle jäänyt kappale EP-levyltä Just For You, kolme singleuraa: "Tell Me Why", joka sai odottaa lähes yhdeksän vuotta julkaisua, sekä uusi versio Elviksen Sun-kantanauhasta "When It Rains, It Really Pours". Kappale julkaistiin myöhemmin vuoden 1965 LP-levyllä Elvis for Everyone.
Tammikuun 11. päivänä vuonna 2005 Sony BMG julkaisi albumin jälleen uudelleen käyttäen Direct Stream Digital (DSD) -teknologiaa. Mukana on kuusi bonusraitaa.
Seuraavan vuoden tammikuun 12. päivänä keräilijöille suunnattu levymerkki Follow That Dream julkaisi albumin tupla-CD-levynä ja mukana on bonusraitoja ja lukuisia vaihtoehtoisia ottoja.
Vuonna 2008 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassaan Original Album Classics 5xCD (RCA 88697295572CD3). Sisältää samat bonusraidat kuin yhtiön vuoden 2005 julkaisu.
Kokoonpano

Elvis Presley – laulu, kitara
Scotty Moore – kitara
Tiny Timbrell – kitara
Dudley Brooks – piano
Gordon Stoker – piano
Hoyt Hawkins – piano, urut
Bill Black – kontrabasso
D.J. Fontana – rummut
The Jordanaires – taustalaulu
George Fields – huuliharppu
Albumin arvosteluja

All Music Guide:
Kappalelista

Listasijoitukset saatu Billboardin single- ja albumilistalta sekä EP-levylle EPA 4041 vastaperustetulta vuoden 1957 EP-listalta.
Kappalelista > Sivu 1

| Raita | Äänitetty | Luettelo | Julkaistu | Listasijoitus | Kappale | Tekijä(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 13.1.1957 |  |  |  | Mean Woman Blues | Claude Demetrius | 2:15 |
| 2. | 24.1.1957 | 47-7000 | 11.7.1957 | #1 | (Let Me Be Your) Teddy Bear | Kal Mann ja Bernie Lowe | 1:45 |
| 3. | 24.2.1957 | 47-7000b | 11.7.1957 | #28 | Loving You | Jerry Leiber ja Mike Stoller | 2:12 |
| 4. | 12.1.1957 |  |  |  | Got a Lot o' Livin' to Do | Aaron Schroeder ja Ben Weisman | 2:31 |
| 5. | 15.1.1957 |  |  |  | Lonesome Cowboy | Sid Tepper ja Roy C. Bennett | 3:07 |
| 6. | 18.1.1957 |  |  |  | Hot Dog | Jerry Leiber ja Mike Stoller | 1:17 |
Kappalelista > Sivu 2

| Raita | Äänitetty | Kappale | Tekijä(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 22.1.1957 | Party | Jessie Mae Robinson | 1:26 |
| 2. | 19.1.1957 | Blueberry Hill | Vincent Rose, Al Lewis, Larry Stock | 2:39 |
| 3. | 23.2.1957 | True Love | Cole Porter | 2:05 |
| 4. | 23.2.1957 | Don't Leave Me Now | Aaron Schroeder ja Ben Weisman | 1:58 |
| 5. | 19.1.1957 | Have I Told You Lately that I Love You | Johnny Russell ja Scott Wiseman | 2:31 |
| 6. | 23.2.1957 | I Need You So | Ivory Joe Hunter | 2:37 |
Kappalelista > Vuosien 1997, 2005 ja 2008 uudelleenjulkaisujen bonusraidat

| Raita | Äänitetty | Alkuperäinen   LP/EP-julkaisu | Luettelo | Julkaistu | Listasijoitus | Kappale | Tekijä(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12.1.1957 |  | 47-8740 | 3.12.1965 | #33 | Tell Me Why | Titus Turner | 2:05 |
| 2. | 19.1.1957 | Just For You | EPA 4041 | 4/1957 | #16 | Is It So Strange | Faron Young | 2:28 |
| 3. | 1/1957 |  | 47-7410 | 21.10.1958 | #4 | One Night (of Sin) (vaihtoehtoinen otto) | Dave Bartholomew, Pearl King, Anita Steiman | 2:29 |
| 4. | 24.2.1957 | Elvis for Everyone | LSP 3450 | 10.8.1965 | #10 | When It Rains, It Really Pours (Versio 2) | William Emerson | 1:47 |
| 5. | 13.1.1957 |  | 47-7150b | 7.1.1958 | #8 | I Beg of You (vaihtoehtoinen otto) | Rose Marie McCoy ja Cliff Owens | 1:50 |
| 6. | 22.1.1957 | ennenjulkaisematon |  |  |  | Party (vaihtoehtoinen otto) | Jessie Mae Robinson | 1:07 |
| 7. | 14.2.1957 | The King of Rock 'n' Roll: The Complete 50s Masters | RCA 66050-2 | 23.6.1992 | #159 | Loving You (Nopea versio) | Jerry Leiber ja Mike Stoller | 1:25 |
| 8. | 12.1.1957 | ennenjulkaisematon |  |  |  | Got a Lot o' Livin' to Do (Finale) | Aaron Schroeder ja Ben Weisman | 1:20 |
Sertifikaatiot

| Lista | Vuosi | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Britannian albumilista | 1957 | 1 |
Aiheesta muualla

Loving You / The Elvis Presley Record Research Database. Viitattu 22.4.2012. (englanniksi)
Loving You: FTD Special Edition Movie Soundtrack 2 CD (Arkistoitu – Internet Archive) Elvis Presley Shop: For Elvis Fans Only. shop.elvis.com. Viitattu 22.4.2012. (englanniksi)
Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen

Oikeuden vaaka
Rikos
Rikosvastuu
Vastuu
Tahallisuus
Huolimattomuus
Laiminlyöntirikos
Syyksiluettavuus
Oikeudenvastaisuus
Tunnusmerkistö
Syyllisyys
Vastuuvapausperusteet
Syyntakeisuus
Syyntakeettomuus
Hätävarjelu
Pakkotila
Rikosprosessi
Rikosilmoitus
Esitutkinta
Syyteharkinta
Vanhentuminen
Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen on Suomen rikoslain 17 luvun 6 §:n tarkoittama rikos yleistä järjestystä vastaan. Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen on rangaistussäännöksenä toissijainen, eli sitä ei sovelleta, jos tekijä voi samanaikaisesti saada ankaramman rangaistuksen jostakin toisesta teosta.
Rikosnimike on suhteellisen uusi, sillä se tuli rikoslakiin vasta vuonna 1998. Säädöksen tarkoitus on suojata oikeudellisesti tiettyjä ihmisryhmiä, jotka työnsä puolesta joutuvat ylläpitämään järjestystä mutta joilla ei ole virka-aseman antamaa erityistä lain suojaa. Ennen lain voimaantuloa tässä suojassa oli vakava puute, kuten esimerkiksi hiukan erikoiselta vaikuttava Korkeimman oikeuden ratkaisu KKO 1998:159 osoittaa.
Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen on rangaistavaa vain tahallisena. Henkilön on siis tiedettävä vastustavansa henkilöä, jonka työnkuvaan järjestyksenpito kuuluu. Lisäksi vastustamisen on tapahduttava tavalla, jossa tekijä tiedostaa toimintansa aiheuttavan haittaa tai estävän toimenpidettä. Lähes aina järjestystä ylläpitävän henkilön asema käy ilmi hänen työasustaan ja siihen liittyvistä tunnuksista. Sen lisäksi vartijoilla, järjestyksenvalvojilla ja lipuntarkastajilla on työtehtävässä oltava hallussaan myös heidän toimivaltaansa osoittava kortti. Toimivaltaa osoittavan kortin näkemiseen toimenpiteen kohde on oikeutettu silloin, kun tilanne ei estä sen esittämistä. Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamiseen voi syyllistyä myös joku muu kuin toimenpiteen kohde itse.
Säädös Suomen rikoslaissa

Suomen rikoslain 17 luvun 6 pykälän (24.7.1998/563) mukaan:
»Joka käyttämällä tai uhkaamalla käyttää väkivaltaa estää tai yrittää estää järjestystä ylläpitävää henkilöä suorittamasta hänelle lain tai asetuksen nojalla kuuluvaa tehtävää tai muuten vaikeuttaa sanotun tehtävän suorittamista, on tuomittava, jollei laissa muualla säädetä ankarampaa rangaistusta, järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamisesta sakkoon tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi.
Järjestystä ylläpitävällä henkilöllä tarkoitetaan tässä pykälässä:
Järjestystä ylläpitävä henkilö

Pykälän toisen momentin mukaan laissa tarkoitettuja järjestystä ylläpitäviä henkilöitä ovat siis:
vartijat
järjestyksenvalvojat
joukkoliikenteen matkalipuntarkastajat
joukkoliikenteen kuljettajat tai heihin lainsäädännössä rinnastettavat henkilöt, kuten konduktöörit
joukkoliikenteen matkustajat, jotka kuljettaja (tai häneen rinnastettava henkilö) on erikseen valtuuttanut avustamaan järjestyksenpidossa.
Soveltaminen

Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamiseen syyllistyy siis henkilö, joka väkivaltaa käyttämällä tai uhkaamalla sillä joko estää tai edes yrittää estää järjestystä ylläpitävää henkilöä suorittamasta hänelle kuuluvaa tehtävää. Rangaistavaa on myös, jos joku tahallaan muilla tavoin vaikeuttaa järjestystä ylläpitävää henkilöä suorittamasta tehtäväänsä. Tekijän ei tarvitse olla toimenpiteen kohde itse. Tähän rikokseen syyllistyy esimerkiksi ravintolan asiakas, joka pyrkii estämään järjestyksenvalvojaa poistamasta järjestystä häiritsevää ystäväänsä ravintolasta.
Järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen voi olla joko väkivaltaista tai väkivallalla uhkaavaa taikka väkivallatonta eli haitanteon tapaista. Väkivalta ja sillä uhkaaminen ovat aktiivista toimintaa, joka välittömästi tai välillisesti kohdistuu järjestystä ylläpitävään henkilöön. Oikeuskäytännössä väkivallalla uhkaamiseksi katsotaan myös tilanne, jossa väkivaltaa tultaisiin käyttämään myöhemmin kuin juuri sillä hetkellä. Aktiivista vastustamista on myös esimerkiksi tarttuminen kiinni asioihin tai esineisiin paikalta poistamisen estämiseksi. Samoin rikoksen tunnusmerkistön täyttävää vastustamista ovat esimerkiksi heittäytyminen maahan, tarttuminen järjestyksenpitäjän vaatteisiin sekä asiakirjojen tai työvälineiden riistäminen järjestystä ylläpitävältä henkilöltä.
Lain esitöiden perusteella pelkkä passiivinen suhtautuminen järjestystä ylläpitävän henkilön antamaan kehotukseen ei ole järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamista. Toisaalta se on suora oikeutus voimakeinojen käytölle, sillä monissa tilanteissa yhtenä järjestystä ylläpitävän henkilön voimankäytön oikeutuksena erityisesti mainitaan poistumiskehotukseen passiivisesti suhtautuvan henkilön poistaminen toimialueelta.
Kieltäytyminen matkalipun esittämisestä mainitaan lain esitöissä erikseen rikoksen tunnusmerkistön täyttävänä tekona.
Kieltäytyminen henkilötietojen esittämisestä on lain esitöissä rajattu pois rikoksen tunnusmerkistön piiristä. Joukkoliikenteessä se voi kuitenkin täyttää joukkoliikenteen tarkastusmaksuista annetun lain 12§ mukaisen tarkastajan tai järjestyksenvalvojan erehdyttämisen tunnusmerkistön, jolloin tuloksena on rikosoikeudellinen seuraamus. Vaikka tässä henkilötietojen esittämisestä kieltäytyminen ei ole rikos, se kuitenkin johtaa tilanteeseen, jossa asiakas ei saa haluamaansa tuotetta tai palvelua. Esimerkiksi ikärajavalvonnasta ei voi poiketa. Rikosepäilyssä poliisi voi käydä toteamassa kohdehenkilön henkilöllisyyden.lähde?
Kohdehenkilön pakeneminen tilanteesta ei ole järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamista, paitsi silloin, jos kyseessä on joukkoliikenteen liputon matkustaja, jonka kohdalla on ehditty aloittaa liputtomasta matkustamisesta seuraavat toimenpiteet. Myöskään kiinniotetun henkilön pakeneminen tilanteesta ei ole järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamista mutta oikeuttaa kenet tahansa pakkokeinolain mukaiseen voimankäyttöön kiinnioton toimeenpanemiseksi.lähde?
Jättisukeltaja

| Jättisukeltaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Petokuoriaiset Adephaga
Heimo::  Sukeltajat Dytiscidae
Suku::  Suursukeltajat Dytiscus
Laji::  latissimus
Kaksiosainen nimi
 Dytiscus latissimus  Blunck, 1923 
Katso myös
   Jättisukeltaja Wikispeciesissä   Jättisukeltaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jättisukeltaja (Dytiscus latissimus) on vedessä elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on unionin alueella hyvin harvinainen. Sitä tavataan Pohjois- ja Itä-Euroopassa ja Siperian länsiosissa. Suomessa jättisukeltajaa tavataan suurissa järvissä Etelä- ja Keski-Suomessa. Jättisukeltaja on Suomessa rauhoitettu.
Jättisukeltaja on suuri ja leveä, kasvaa yli neljä senttiä pitkäksi.
Se on väriltään tumman vihertävän ruskea, kilpeä kiertää keltainen reunus. Jättisukeltaja on sopeutunut uimaan, sen takajalat ovat airomaiset, mutta se on myös hyvä lentäjä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jättisukeltaja (Dytiscus latissimus)
ITIS: Dytiscus latissimus
Kuva Zin.ru
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q906785  Wikispecies: Dytiscus latissimus  BioLib: 4775  CoL: 38BDP  EoL: 3479105  EPPO: DTSCLT  EUNIS: 121  Fauna Europaea: 119207  Fauna Europaea (new): 285915a7-980b-4c93-b138-62d055c643ca  GBIF: 4470292  iNaturalist: 99648  IRMNG: 11582399  ITIS: 812287  IUCN: 6970  NBN: NHMSYS0020704728  NCBI: 469493  Observation.org: 19361  Laji.fi: MX.188452
Juudaksenpuu

| Juudaksenpuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Varsinaiskaksisirkkaiset Rosopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Juudaksenpuut Cercis
Laji::  siliquastrum
Kaksiosainen nimi
 Cercis siliquastrum  L.  
Katso myös
   Juudaksenpuu Wikispeciesissä   Juudaksenpuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juudaksenpuu (Cercis siliquastrum) eli palestiinanjuudaksenpuu on hernekasvien heimoon ja juudaksenpuiden sukuun kuuluva kesävihanta puu, joka on peräisin Välimeren alueelta ja Länsi-Aasiasta. Se on suosittu koristekasvi runsaan ja kauniin punaisen kukintansa ansiosta. Vanhan uskomuksen mukaan Juudas Iskariot hirttäytyi juudaksenpuuhun ja antoi sille siten nimensä.
Ulkonäkö ja koko

Juudaksenpuu on pieni, harvaoksainen pensas tai puu, joka kasvaa 3–12 metriä korkeaksi ja jopa 10 metriä leveäksi. Sillä on yläviistot oksat sekä avoin ja epäsäännöllinen, usein toispuolinen latvus. Vanhemmiten oksat kasvavat vaakatasossa ja taipuvat ylöspäin vain kärjistään. Kaarna on nuoressa puussa harjanteista ja punertavaa mutta alkaa harmaantua kasvin ikääntyessä, jolloin siihen ilmestyy myös ruskeita halkeamia.
Kuluvan vuoden kasvainranka on kalju ja sitä täplittävät huomaamattomat korkkihuokoset; se on nuorena tummanpunaruskea mutta muuttuu vähitellen harmaaksi. Kapean kartiomaiset ja tummanpunaiset talvisilmut ovat 3–5 millimetrin mittaisia ja sijaitsevat aivan lehtiruodin tyvessä. Lehdet sijaitsevat varrella kierteisesti ja niissä on 5 senttimetrin mittainen ja kellanvihreä, tyvestä tummanpunaruskea lehtiruoti. Lehtilapa on 6–10 senttimetriä pitkä, 10–12 senttimetriä leveä, munuaismainen tai leveän vastaherttainen ja ehytlaitainen tai aavistuksen aaltolaitainen. Sen pinta on kalju ja aluksi väriltään punaruskea mutta muuttuu vähitellen himmeän harmaanvihreäksi ja alta vahapintaiseksi.
Juudaksenpuu kukkii maalis–toukokuussa ennen lehtien puhkeamista – levinneisyysalueensa joissain osissa myös toisen kerran loka–marraskuussa, jolloin kukat jäävät lehtien kätköön. Kaksineuvoiset kukat puhkeavat vanhoihin oksiin ja runkoon ja muodostavat 3–6 kukan terttuja. Yksittäisen kukan läpimitta on 1,5–2 senttimetriä, ja siihen kuuluu 5 purppuranpunaista verhiönlehteä ja 5 vaalean- tai purppuranpunaista terälehteä. Kukissa on runsaasti mettä, minkä vuoksi ne houkuttelevat mehiläisiä ja joitakin lintulajeja, kuten medestäjiä. Hedelmä on litteä, 7–15 senttimetrin pituinen palko, joka on raakana purppuranvihreä ja kypsänä ruskea. Palot pysyvät puussa pitkälle talveen ja aukeavat vasta maahan pudottuaan. Niiden sisälle kätkeytyy 8–12 litteää, ruskeaa siementä, jotka itävät helposti.
Levinneisyys

Juudaksenpuu on kotoisin Välimeren itäosista ja Länsi-Aasiasta. Sen levinneisyysalue ulottuu Euroopassa Itä-Bulgariaan ja Turkkiin ja Aasiassa Iraniin, Irakiin, Israeliin, Jordaniaan, Libanoniin ja Syyriaan. Sitä on istutettu paljon koristekasviksi myös luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolella.
Elinympäristö

Lähisukulaistensa lailla juudaksenpuu kasvaa varjoisilla paikoilla, virtaavien vesien läheisyydessä ja metsien aluskasvillisuudessa. Se on melko vaatimaton maaperän suhteen ja menestyy niin hiekassa, kosteassa hiesussa kuin kalkkimaannoksissakin – ei kuitenkaan märässä savimaassa.
Juudaksenpuu kestää jopa −15 asteen pakkasta vaikka ei olekaan yhtä talvenkestävä kuin pohjoisamerikkalainen sukulaisensa amerikanjuudaksenpuu. Jos pakkanen pääsee vaurioittamaan sitä pahoin, se alkaa kasvattaa tyvestään runsaasti vesoja.
Käyttö

Juudaksenpuuta on jo pitkään kasvatettu koristepuuna luonnollisella levinneisyysalueellaan ja kauempanakin – esimerkiksi Britteinsaarille se tuotiin jo ennen 1600-lukua. Lisäksi siitä valmistetaan puuviilua, sillä sen puuaines on kauniin väristä, hienosyistä ja kovaa.
Kasvitaudit ja -tuholaiset

Juudaksenpuun tavallisimpia tauteja ovat punapahkasieni, lakastumistauti (Verticillium dahliae) ja erilaiset ruostetaudit. Sen yleisimpiä tuholaisia ovat kilpikirvat, kääpiökaskaat, sarvikaskaat ja kempit.
Nimen etymologia

Suvun nimi Cercis tulee kreikan kielen sanasta Kerkis eli sukkula, jota kreikkalaisen Theofrastoksen mukaan juudaksenpuiden litteät palkohedelmät muistuttivat. Juudaksenpuun tieteellinen lajinimi siliquastrum tulee latinan kielen sanasta siliqua, joka viittaa sen siemenkodan suureen kokoon.
Yleiskieliselle nimelle on esitetty ainakin kaksi selitystä. Ranskassa lajista käytettiin aikaisemmin nimitystä juudeanpuu, sillä se oli hyvin yleinen kasvi Juudean kukkuloilla (nykyisen Israelin ja Palestiinan alueella). Shakespearen aikoihin mennessä kasvin nimeksi oli kuitenkin jo vakiintunut juudaksenpuu. Nimitys on peräisin vanhasta uskomuksesta, jonka mukaan puulla oli alun perin valkoiset kukat, mutta ne muuttuivat häpeästä punaisiksi, kun Juudas hirttäytyi sen oksanhaaraan kavallettuaan Jeesuksen. Tämän vuoksi puuta pidettiin entisaikoina petoksen symbolina ja siihen suhtauduttiin pelolla ja epäluulolla.
Galleria

Lehti (Cercis siliquastrum )
Lehti (Cercis siliquastrum )
Kaarna (Cercis siliquastrum )
Lehdet (Cercis siliquastrum )
Juudaksenpuun kukkia ja lehtiä.
Cercis siliquastrum
Juudaksenpuun kukat voivat puhjeta suoraan rungosta, minkä vuoksi sen arvellaan olevan alkuperältään trooppinen.
Syksyllä juudaksenpuun oksista roikkuu runsaasti ruskeita palkohedelmiä.
Jänönvihma

| Jänönvihma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Vihmat Cytisus
Laji::  scoparius
Kaksiosainen nimi
 Cytisus scoparius  L. 
Katso myös
   Jänönvihma Wikispeciesissä   Jänönvihma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jänönvihma (Cytisus scoparius) eli jänönpapu on monivuotinen, kesävihanta ja yksikotinen pensas, joka kuuluu vihmojen sukuun ja hernekasvien heimoon. Se on kotoisin Euroopasta mutta on levinnyt ihmisen avustamana myös muualle maailmaan.
Ulkonäkö ja koko

Jänönvihma on pysty tai koheneva, runsashaarainen ja piikitön pensas, jonka korkeus on tavallisesti 60–100 senttimetriä ja enimmillään 2 metriä. Sillä on kalju, viisisärmäinen haararanka, johon on kiinnittynyt kierteisesti kolmilehdykkäisiä lehtiä. Nuorilla yksilöillä on karvainen haararanka ja ehyet lehtilavat. Yksittäinen lehdykkä on vihreä, 6–20 millimetriä pitkä, soikeanpitkulainen tai vastapuikea ja kalju tai myötäkarvainen.
Jänönvihmalla on kaksineuvoiset, vastakohtaiset kukat, jotka puhkeavat lehtihankoihin yksittäin tai pareittain huhti–kesäkuussa. Niissä on keltainen teriö, 5 millimetrin pituinen kalju verhiö, 10 millimetrin pituinen perä ja 10–14 millimetrin pituinen purje. Muiden hernekasvien tapaan sen hedelmät ovat palkoja.
Levinneisyys

Jänönvihman luontainen levinneisyysalue Euroopassa ulottuu pohjoisessa Britteinsaarille ja Skandinavian eteläosiin, idässä Puolaan ja Romaniaan ja etelässä Iberian niemimaalle. Se on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin, missä se luokitellaan nykyään haitalliseksi vieraslajiksi. Suomessa sitä kasvatetaan joskus koristepensaana aivan eteläisimmällä rannikolla ja Ahvenanmaalla.
Elinympäristö

Jänönvihma menestyy lauhkealla ja osin myös subtrooppisella vyöhykkeellä, lievästi mantereisissa olosuhteissa. Se kasvaa yleensä hiekkaisella maaperällä ja aurinkoisilla paikoilla.