stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bandyliigakausi 1997–1998
Puolivälieräkarsinnat

| Joukkue #1 | Voitot | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Botnia | 11–1 | Kulosaaren Vesta |
| Jyväskylän Seudun Palloseura | 7–3 | Veitsiluodon Vastus |
Puolivälierät

| Joukkue #1 | Voitot | Joukkue #2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 0-2 | Botnia | 5-8 | 5-7 |
| Tornion Palloveikot | 2-0 | Jyväskylän Seudun Palloseura | 3-2 ja. | 8-6 |
| Helsingin IFK | 2-0 | Oulun Luistinseura | 6-2 | 4-1 |
| Porin Narukerä | 2-0 | Lappeenrannan Veiterä | 4-3 | 11-2 |
Välierät

| Joukkue #1 | Voitot | Joukkue #2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 | Ottelu 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tornion Palloveikot | 1-2 | Helsingin IFK | 4-7 | 5-2 | 1-6 |
| Porin Narukerä | 1-2 | Botnia | 3-8 | 6-1 | 2-3 |
Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Tornion Palloveikot | 2-3 | Porin Narukerä |
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 4-2 | Botnia |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Helsingin IFK
2.: Botnia
3.: Porin Narukerä
4.: Tornion Palloveikot
Suomen mestarit

HIFK: Ron Johnsson, Patrik Åkerdahl, Mikko Julkunen, Heikki Halonen, Juha Laitinen, Mika Sirkkiö, Harri Turunen, Tommi Paajanen, Timo Wallius, Peter Standertskjöld-Nordenstam, Jarno Rantala, Teijo Laitinen, Kari Koivikko, Teemu Laitinen, Ilkka Jurvainen, Niko Hintikka, Jaakko Suni, Ville Sarja, Tomi Niemikorpi ja Jukka Rautiainen. Valmentajat: Tuomo Säävälä, Veikko Niemikorpi ja Tapio Säävälä. Joukkueenjohtaja: Olli Kivi
Finnevikinsilta

| Finnevikinsilta |
| --- | --- |
 Finnevikinsilta Matinkylästä päin nähtynä.
Ajokaistoja:  2
Ylittää:  Finnoonlaakson kosteikkoalueen
Sijainti:  Finnoo, Espoo
Ylläpitäjä:  Espoon kaupunki
Siltatyyppi:  jännitetty betoninen palkkisilta
Pituus:  365 m
Avattu liikenteelle:  2015
Koordinaatit:  60°09′23.5″N, 024°43′12.3″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Finnevikinsilta (ruots. Finneviksbron) yhdistää Matinkylän ja Finnoon asuinalueet Finnobäckenin laakson yli Etelä-Espoossa. Sillan pituus on 365 metriä, eli se on Espoon pisin silta. Silta on osa länsimetroon liittyvää infrarakentamista, ja se tulee palvelemaan erityisesti Matinkylän metroasemalle kohdistuvaa liityntäliikennettä Suomenojantien jatkeena. Sillalla on myös kevyen liikenteen väylät. Etelänpuoleinen kevyen liikenteen väylä on poikkeuksellisen leveä, joten sille voi pysähtyä ihailemaan lintukosteikon elämää liikennettä häiritsemättä.
Sillan eteläpuolella sijaitseva lintuallas ja lähes umpeen maatunut merenlahti ovat merkittäviä lintujen pesimäalueita. Siltaa rakennettaessa pidettiin noin puolen vuoden tauko rakennustöistä, jotta lintujen pesimäkautta ei häiritä.
Sillan rakennuskustannukset olivat noin 12 miljoonaa euroa. Lisäksi tieyhteyksiä rakennettiin noin viidellä miljoonalla eurolla. Sillan rakenteisiin käytettiin noin miljoona kiloa terästä ja lähes 9 000 kuutiota betonia.
Finnevikinsilta avattiin käyttäjille 29. elokuuta 2015, avajaisohjelmassa oli nauhan katkaisu ja kansanjuhla sillalla. Ajoneuvoliikenne pääsi sillalle 31. elokuuta 2015.
Silta on tyypiltään betoninen jännitetty palkkisilta. Sen on suunnitellut WSP Finland ja urakoinut Graniittirakennus Kallio Oy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finnevikinsilta Wikimedia Commonsissa
Franz Welser-Möst

Franz Welser-Möst vuonna 2020.
Franz Welser-Möst (s. 16. elokuuta 1960) on itävaltalainen kapellimestari. Hän on ollut Clevelandin orkesterin johtajana vuodesta 2002; tätä aiemmin hän oli johtanut Lontoon filharmonikkoja ja Zürichin oopperaa. Hänen kauttaan Clevelandissa on jatkettu vuoteen 2018 saakka, jolloin orkesteri täyttää sata vuotta.
Welser-Möst nimitettiin Wienin valtionoopperan ylikapellimestariksi syksystä 2010 alkaen. Hän johti myös Wienin filharmonikkojen uudenvuoden konsertin vuosina 2011, 2013 ja 2023.
Frederik Nielsen

| Frederik Nielsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Tanska
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  76 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  1 272 931 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  190. (15.8.2011)
Voitot/tappiot:  27–33
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  22. (24.9.2012)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  98–80
Grand Slam -turnauksissa
Wimbledon:  voitto (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2012)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Frederik Nielsen (s. 27. elokuuta 1983 Lyngby) on tanskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 190 elokuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 22 syyskuussa 2012. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen nelinpelissä.
Nielsen voitti nelinpelimestaruuden Wimbledonissa 2012 yhdessä Jonathan Marrayn kanssa.
Nielsenin isoisä oli kaksinkertainen Wimbledonin voittaja Kurt Nielsen.
Aiheesta muualla

Frederik Nielsen ATP:n sivuilla (englanniksi)
Frederik Nielsen ITF:n sivuilla (englanniksi)
Frederik Nannestad

| Frederik Nannestad |
| --- | --- |

Oslon piispa
 1758–1773 
Nidarosin piispa
 1748–1758 
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1693 Eidsberg, Norja
Kuollut: 11. elokuuta 1774 (80 vuotta) Kristiania, Norja
Muut tiedot
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto
Frederik Nannestad (21. lokakuuta 1693 Eidsberg – 11. elokuuta 1774 Kristiania) oli norjalainen teologi, joka toimi Nidarosin piispana 1748–1758 ja Oslon piispana 1758–1773.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederik Nannestad Wikimedia Commonsissa
Frederik Holst

| Frederik Holst |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1791 Holmestrand, Norja
Kuollut: 4. kesäkuuta 1871 (79 vuotta) Kristiania, Norja
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Opinnot:  Kööpenhaminan yliopisto Oslon yliopisto
Tutkimusalue:  lääketiede
Frederik Holst (14. elokuuta 1791 Holmestrand – 4. kesäkuuta 1871 Kristiania) oli norjalainen lääkäri ja lääketieteen professori, joka kehitti Norjan psykiatrista terveydenhoitoa ja vankilajärjestelmää 1800-luvulla. Hän opiskeli aluksi Kööpenhaminan yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vastaperustetusta Oslon yliopistosta vuonna 1817. Vuonna 1833 hän oli perustamassa Norjan lääketieteellistä yhdistystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederik Holst Wikimedia Commonsissa
Forgive Her...

| ”Forgive Her> ..” Swallow the Sun |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 2005
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 09.02
 Levy-yhtiö: Firebox Records
Swallow the Sunin muut singlet
|   | ”Forgive Her...” 2005 | ”Don’t Fall Asleep” 2007 |
Forgive Her... on Swallow the Sunin single, jonka Firebox Records julkaisi vuonna 2005. Single julkaistiin ainoastaan Suomessa ja se ylsi listalla sijalle neljä. Suomalaisen Reverend Bizarren laulaja Albert Witchfinder vieraili levyn kappaleella "Solitude".
Kappaleet

Forgive Her... – 9.02
Solitude – 6.04 (Candlemass-cover)
Kokoonpano

Mikko Kotamäki – laulu
Markus Jämsen – kitara
Juha Raivio – kitara
Matti Honkonen – bassokitara
Pasi Pasanen – rummut
Aleksi Munter – kosketinsoitin
Sir Albert Witchfinder – laulu (kappale "Solitude")
Sami Kokko – äänittäjä, miksaaja
Minerva Pappi – masteroija
Tuomo Lehtonen – grafiikka
Aiheesta muualla

Albumi Forgive Her... Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Frederik Ndoci

Frederik ja Aida Ndoci.
Frederik Ndoci (s. 9. helmikuuta 1960 Shkodër, Albanian sosialistinen kansantasavalta) on albanialainen laulaja, joka edusti maatansa Eurovision laulukilpailussa Helsingissä 2007 kappaleella Hear My Plea. Hän ei päässyt semifinaalista finaaliin.
Aiheesta muualla

Frederik Ndocin kotisivut
Frank Forde

| Frank Forde |
| --- | --- |
 Joshua Smithin muotokuva Frank Fordesta vuodelta 1947
Australian pääministeri
 6. heinäkuuta 1945 – 13. heinäkuuta 1945  
Edeltäjä:  John Curtin
Seuraaja:  Ben Chifley
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1890 Mitchell, Uusi Etelä-Wales
Kuollut: 28. tammikuuta 1983 (92 vuotta) Brisbane
Ammatti:  opettaja rautatietyöläinen
Arvonimi: The Right Honourable
Puoliso:  Veronica Catherine O’Reilly
Tiedot
Puolue:  Australian työväenpuolue
Francis Michael ”Frank” Forde (18. heinäkuuta 1890 – 28. tammikuuta 1983) oli australialainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi eri ministerin tehtävissä 1930- ja 1940-luvuilla, sekä maan pääministerinä kahdeksan päivän ajan heinäkuussa 1945. Hänen pääministerikautensa on Australian historian lyhyin.
Forde syntyi Mitchellissä Queenslandissa kuusilapsisen perheen toiseksi vanhemmaksi lapseksi. Hänen vanhempansa olivat John Forde ja Ellen Quirk, jotka olivat molemmat irlantilaista syntyperää.
Nuoruudessaan Forde toimi opettajana ja rautatietyöläisenä. Hän päätyi työnsä vuoksi vuonna 1914 Rockhamptoniin, missä hän vaikutti useissa järjestöissä. Hänet valittiin vuonna 1917 Australian parlamenttiin Rockhamptonista sen nuorimpana jäsenenä. Joulukuussa 1922 hänet valittiin parlamenttiin Capricornian vaalipiiristä. Hän säilytti tämän paikkansa vuoteen 1946 asti.
Forde toimi Australian kauppa- ja tulliministerinä vuodet 1931–1932. Vuonna 1935 hän hävisi äänin 11–10 John Curtinille äänestettäessä työväenpuolueen uudesta puheenjohtajasta.
John Curtin kuoli heinäkuussa 1945, jolloin varapääministerin tehtävässä olleesta Fordesta tuli pääministeri. Hän ei pysynyt pääministerinä kauaa, sillä hän hävisi työväenpuolueen puheenjohtajavaalin karismaattisemmalle Ben Chifleylle. Hän toimi tämän jälkeen vielä Australian puolustusministerinä elokuusta marraskuuhun 1946 sekä Australian Kanadan-suurlähettiläänä vuodesta 1946 vuoteen 1953.
Forden miniä Leneen Forde toimi vuodet 1992–1997 Queenslandin kuvernöörinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frank Forde Wikimedia Commonsissa
Australian pääministerit
Edmund Barton
Alfred Deakin
Chris Watson
George Reid
Andrew Fisher
Joseph Cook
Billy Hughes
Stanley Bruce
James Scullin
Joseph Lyons
Earle Page
Robert Menzies
Arthur Fadden
John Curtin
Frank Forde
Ben Chifley
Robert Menzies
Harold Holt
John McEwen
John Gorton
William McMahon
Gough Whitlam
Malcolm Fraser
Bob Hawke
Paul Keating
John Howard
Kevin Rudd
Julia Gillard
Tony Abbott
Malcolm Turnbull
Scott Morrison
Anthony Albanese
Floora (nimi)

| Floora, Flora |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Floora: 13. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  Flora: 13. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Fflur, Florine, Flower
Nimen alkuperä:  latinan kukka
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Floora on suomalainen naisen etunimi. Se on suomalaisversio kansainvälisestä nimestä Flora, jota myös käytetään Suomessa. Flora on johdos latinankielisestä sanasta flos, joka merkitsee kukkaa.
Flooran nimipäivä on 13. toukokuuta. Flooran päivä eli kukanpäivä on Helsingin yliopiston ylioppilaiden perinteinen juhlapäivä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Flora on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 227 henkilöä, kaikki naisia. Sen sijaan Floora-nimisiä on vain muutamia kymmeniä.
Tunnettuja Floria

Flora Duffy (s. 1987), bermudalainen triathlonisti
Flora Gomes (s. 1949), guineabissaulainen elokuvaohjaaja
Flora Olivia Lindbohm, Viivi Paarmio (1867–1952), suomalainen kuvanveistäjä
Flora Nwapa (1931–1993), nigerialainen kirjailija
Flora Purim (s. 1942), brasilialainen laulaja
Flora Robson (1902–1984), englantilainen näyttelijä
Flora Tristan (1803–1844), perulais-ranskalainen kirjailija, aktivisti, sosialisti ja feministi
Kuvitteellisia Flooria ja Floria

Floora, elävä auto animaatioelokuvassa Autot (2006)
Floora tai Flora, hyvä haltiatar tarinassa Prinsessa Ruusunen
Flora, muinainen roomalainen kukkien ja kevään jumalatar
Flora, keijukainen italialaisessa animaatiosarjassa Winx Club
Flora, Vilijonkan lehmä Muumipeikko-sarjakuvissa
Flora Bervoix, sopraanohahmo Giuseppe Verdin oopperassa La Traviata
Flora Cameron, Mae Marshin roolihahmo mykkäelokuvassa Kansakunnan synty (1915)
Flora Gutiérrez, poliisi, toinen päähenkilöistä chileläisessä televisiosarjassa Helga y Flora
Flora McGrath, Anna Paquinin esittämä mykkä pianistityttö elokuvassa Piano (1993)
Flora McLachlan, lastenhoitaja Debi Gliorin fantasiakirjasarjassa Magiaa
Feiled

Feiled oli suomalainen metal-yhtye Tampereelta.
Feiledillä oli levytyssopimus Poko Rekordsin kanssa. Sen ensimmäinen albumi oli Midnight Poems vuodelta 2005. Tammikuussa 2007 ilmestyi Testify, jolta julkaistiin singlenä The Cure -cover "Just Like Heaven".
Feiledin keulahahmo oli laulaja-lauluntekijä Anton Laurila (ent. Niko Rapakko). Kitaraa yhtyeessä soitti myös Apulannan ja Damen kiertuekitaristina toiminut Masi Hukari. Kokoonpano vaihteli aika ajoin. Koskettimia yhtyeessä soitti Martti Lindholm, bassoa Panu Halme (Keskinen) ja rumpuja Henrik "Fränk" Mannio.
Yhtye esiintyi Saksassa PopKomm-messuilla 19. syyskuuta 2007.[lähde? ]
Feiled ilmoitti hajoamisestaan kotisivuillansa marraskuussa 2007.[lähde? ]
Toisin kuin Feiledin Testify-levyn kansitiedoissa lukee, todellisuudessa levyllä soittaa Feiledin alkuperäinen kokoonpano, lisättynä kitaristi Masi Hukarilla ja uudella rumpalilla Henrik Manniolla.[lähde? ]
Jäsenet

Anton Laurila‎ – laulu
Miika Partala ‎– kitara
Jakob Grajewski ‎– bassokitara
Janne-Jussi Kontoniemi ‎– rummut
Entiset jäsenet:
Hannes Pirilä
Martti Lindholm
Tero Roininen
Panu Halme
Henri Ukkonen
Henrik Mannio
Miika Colliander
Masi Hukari
Markus Tourunen
Diskografia > Studioalbumit

Midnight Poems (2005,  Gaga Goodies)
Testify (2006,  Gaga Goodies)
Diskografia > Singlet

Lost (2005,  Gaga Goodies)
Lycantrophy (2007,  Gaga Goodies)
Aiheesta muualla

Feiled discogs.com -sivustolla
Everything Is It

| Everything Is It Heikki Sarmanto |
| --- | --- | --- |

Albumin mainosjuliste
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 1972, Finnvox Studio, Helsinki
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Raimo Henriksson
 Tyylilaji: jazz, Big Band
 Levy-yhtiö: EMI Odeon
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| Like a Fragonard 1971 | Everything Is It 1972 | Onnen aika 1973 |
Everything Is It on Heikki Sarmanto Big Bandin albumi vuodelta 1972. Sen laulusolistina esiintyy Taru Valjakka. Instrumentaalisolisteja levyllä ovat Eero Koivistoinen (tenori- ja sopraanosaksofoni), Juhani Aaltonen (huilu), Heikki Sarmanto (flyygeli, sähköpiano) ja ruotsalainen Bertil Lövgren (flyygelitorvi).
Studioalbumin A-puoli perustuu Helsingin Juhlaviikoilla kesällä 1970 Temppeliaukion kirkossa esitettyyn Sarmannon neliosaiseen teokseen sopraanolle ja isolle orkesterille, nimeltään tuolloin Stymied Exercise on a Course, tällä albumilla Marat. Teoksen laulutekstit kertovat ranskalaisen vallankumoushahmon Jean-Paul Marat’n kuolemasta.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien jazzkriitikon Lauri Karvosen mielestä teos oli jo Juhlaviikoilla 1970 kuultuna parasta suomalaista musiikkia isolle kokoonpanolle mitä koskaan oli esitetty, ja tämä albumi yltää lähes tuon konserttikokemuksen tasolle. Kriitikon mukaan orkesterin käyttö kun albumilla virkistävän monipuolista: ”Pysähdyksiä, teeman ja tempon vaihdoksia älykkäästi käytettyinä. Ja kaikki etevään harmonian tajuun kytkettynä.” Karvonen kehuu etenkin Taru Valjakan dramaattista vaikuttavuutta ja ruotsalaisen Bertil Lövgrenin suoritusta muun muassa albumin päätöskappaleen ”The Death” riipaisevan kauniissa flyygelitorvisoolossa.
Kappaleet > A-puoli

Marat (Suite in Four Parts): I – Introduction – 3.20 (säv. Heikki Sarmanto)
II – The Pawn – 13.31 (säv. Sarmanto)
III – The Player – 2.38 (säv. Sarmanto)
IV – The Game – 8.51 (säv. Sarmanto)
Kappaleet > B-puoli

The Dream of It – 7.15 (säv. Sarmanto)
The Death – 11.22 (säv. Sarmanto)
Muusikot

Heikki Sarmanto – Fender Rhodes, celesta, piano
Pekka Sarmanto – basso
Juhani Aaltonen – huilu
Esko Rosnell – rummut (vasen kanava)
Craig Herndon – rummut (oikea kanava)
Bertil Lövgren – flyygelitorvi
Eero Koivistoinen – sopraninosaksofoni, sopraanosaksofoni, tenorisaksofoni
Mircea Stan – pasuuna
Seppo Peltola – pasuuna
Bertil Lövgren – trumpetti
Kaj Backlund – trumpetti
Ossi Runne – trumpetti
Taru Valjakka – laulu
Muusikot > Tuotanto

Raimo Henriksson – tuottaja
Antti Joki – ääinitys
Heikki Sarmanto – sovitus
Aiheesta muualla

Everything Is It discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Gaumii salaam

| Gaumii salaam |
| --- | --- |

Valtio:  Malediivit
Säveltäjä:  Pandit Wannakuwattawaduge Don Amaradeva
  
Gaumii salaam (ޤައުމީ ސަލާމް, "Kansallinen tervehdys") on Malediivien kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Mohamed Jameel Didi vuonna 1948 ja sen on säveltänyt srilankalainen säveltäjä Pandit Wannakuwattawaduge Don Amaradeva 1972. Laulu on Malediivien kansallistunteen ja maan islamilaisen uskon ylpeä ilmaus ja samalla kunnianosoitus maan puolesta kaatuneille.
Vuoteen 1948 Malediivien kansallislauluna soitettiin Salaamathi-niminen sanaton fanfaari. Tuolloin päätettiin, että maalle on saatava uusi kansallislaulu, jossa on myös sanat. Sanat kirjoitti nuori runoilija Mohamed Jameel Didi, josta myöhemmin tuli maan Korkeimman oikeuden puheenjohtaja. Didi käytti esikuvanaan urdunkielistä ja vanhaa arabialaista runoutta. Didi päätti, että hänen isänmaallinen runonsa tulee laulaa vanhan skottilaisen kansansävelmän Auld Lang Syne sävelellä - hän oli kuullut setänsä kellon soittavan tätä sävelmää. Kun Ison-Britannian kuningatar Elisabeth II vieraili maassa vuonna 1972, ajatteli Malediivien hallitus skottisävelmän kuitenkin olevan sopimaton itsenäisen maan kansallislauluksi. Se pyysi kiireessä maestro P. w. Amaradevaa laatimaan maan kansallislauluun uuden sävelen. Samalla laulun sanoja muutettiin hieman, sillä poliittinen tilanne maassa oli muuttunut - entisestä sultanaatista oli tullut tasavalta 1968.
Firostefáni

| Firostefáni Φηροστεφάνι |
| --- | --- |
 Firostefánin kylää Imerovíglistä nähtynä.
 Firostefáni
 Koordinaatit: 36°25′30″N, 25°25′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Thíra
Kunta:  Thíra
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Firostefáni (kreik. Φηροστεφάνι, kath.kreik. Φηροστεφάνιον, Firostefánion) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on nykyisin kasvanut kiinni Santorínin pääkaupunkiin Firáan, eikä sen väkilukua ole tilastoitu erikseen (vuonna 2011).
Firostefánin kylää.
Firostefáni sijaitsee Firán ja Imerovíglin välissä ensin mainitun pohjoispuolella Thíran saaren länsilaidalla eli korkealla kalderan puolen reunalla. Kylän nimi tarkoittaa ”Firán kruunua”, mikä viittaa sen sijaintiin muuta Firáa korkeammalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Firostefáni Wikimedia Commonsissa
Feijoa

| Feijoa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Myrttikasvit Myrtaceae
Suku::  Feijoat Acca
Laji::  sellowiana
Kaksiosainen nimi
 Acca sellowiana  (O. Berg) Burret 
Synonyymit
 Orthostemon sellowianus O.Berg  Feijoa sellowiana (O.Berg) O.Berg 
Katso myös
   Feijoa Wikispeciesissä   Feijoa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Feijoa (Acca sellowiana) on guavan sukulainen, ja joskus sitä kutsutaankin ananasguavaksi.
Lajikuvaus

Feijoakasvi on pieni hitaasti kasvava ikivihreä puu, joka voi kasvaa 4,5 metriä korkeaksi ja leveäksi. Puuaines on painavaa, kovaa ja haurasta. Lämpimissä maissa puita kasvatetaan myös koristekasveina. Kaksineuvoisilla kukilla on pitkät, punaiset heteet, joiden päässä on paljon keltaista siitepölyä. Kukissa on neljästä kuuteen terälehteä, jotka ovat valkovioletteja. Hedelmä on vihreän kananmunan muotoinen. Massa on mehukas, makea ja aromaattinen, maistuu ananaksen, omenan ja mintun sekoitukselta. Rakeinen, läpinäkyvä, hyytelömäinen liha on samanlainen kuin guavalla.
Levinneisyys

Feijoa on alun perin kotoisin eteläisen Brasilian, Argentiinan koillisosan ja Uruguayn alueelta. Se on kuitenkin levinnyt istutettuna lämpimille alueille ympäri maailmaa.
Elinympäristö

Feijoa pitää lämpimistä kesistä (27–32 °C) ja viileistä talvista. Sitä kasvatetaan niillä alueilla, joilla lämpötila pysyy yli −9 °C:ssa. Viileys on kasville tärkeää, sillä jos lämpötila ei laske nollan alapuolelle yli viideksikymmeneksi tunniksi, kasvi kukkii heikosti. Myös hedelmän maku on huomattavasti parempi niillä alueilla, joilla on talvella pakkasta. Kasvi kestää myös suolaista maaperää.
Käyttö

Hapanimelän aromaattista feijoaa syödään sellaisenaan tai käytetään hedelmäsalaatteihin ja leivonnaisiin omenan tapaan soseena tai viipaleina. Hedelmästä voi valmistaa myös marmeladia tai hyytelöä. Tavallisesti hedelmä halkaistaan ja nautitaan lusikalla puolikkaista tai kuoritaan ja paloitellaan jälkiruokiin. Jo raa'assa hedelmässä on hyvin voimakas tuoksu, joka on pitkäkestoinen.
Freccia-luokka

| Freccia-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 225 t (standardi) 2 150 t (kuormattu)
Pituus:  96,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,75 m
Syväys:  3,15 m
Koneteho:  44 000 hv (32 800 kW)
Nopeus:  38 solmua (70 km/h)
Miehistöä:  185
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 6 × 533 mm torpedoputkea 54 × miinaa
Ilmatorjunta:  2 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä
Freccia-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1929-1932 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dardo | Cantieri navali Odero, Sestri Ponente | 23. tammikuuta 1929 | 6. syyskuuta 1930 | 25. tammikuuta 1932 | syyskuusta 1943 alkaen Saksan laivaston TA31 |
| Freccia | Cantieri del Tirreno, Riva Trigoso | 20. helmikuuta 1929 | 3. elokuuta 1930 | 21. lokakuuta 1931 | upotettu 8. elokuuta 1943 |
| Saetta | Cantieri del Tirreno | 27. toukokuuta 1929 | 17. tammikuuta 1932 | 10. toukokuuta 1932 | upotettu 3. helmikuuta 1943 |
| Strale | Odero | 20. helmikuuta 1929 | 26. maaliskuuta 1931 | 6. helmikuuta 1932 | haaksirikkoutunut 21. kesäkuuta 1942 |
Frans Wiertz

Wiertz (2016)
Franciscus Jozef Maria Wiertz (s. 2. joulukuuta 1942 Kerkrade) on alankomaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Roermondin hiippakuntaan 30. maaliskuuta 1968. Hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 10. heinäkuuta 1993, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 25. syyskuuta Adrianus Johannes Simonis, jota avustivat Joannes Gerardus ter Schure ja Alphonsus Maria Henricus Antonius Castermans.
Ennen papiksi kouluttautumista Wiertz opiskeli vuoden historiaa Nijmegenin katolisessa yliopistossa. Hän on järjestyksessä 23. Roermondin piispa.
Flood

| Flood |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bullfrog Productions
Julkaisija:  Electronic Arts
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Amiga, Atari ST
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Flood on Bullfrog Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 Amigalle ja Atari ST:lle.