stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Näytelmäkirjailija

Näytelmäkirjailija on draamakirjallisuutta kirjoittava kirjailija. Näytelmäkirjailija tuottaa tekstejä teattereiden käyttöön, mutta draamakirjallisuus on myös itsenäinen kirjallisuuden lajinsa, jota voidaan lukea täysin itsenäisenä teoksena. Kirjailija voi olla erikoistunut kirjoittamaan yksin näytelmiä, mutta hän voi tämän lisäksi kirjoittaa myös muuta kirjallisuutta, kuten proosaa ja lyriikkaa. Näytelmäkirjailija voi myös toimia esimerkiksi muissa teatterialan ammateissa, kuten dramaturgina tai ohjaajana.
Varhaisimmat näytelmäkirjailijat, joiden töitä on säilynyt, elivät 400-luvulla eaa.
Suomessa näytelmäkirjailijoita koulutetaan Teatterikorkeakoulussa osana dramaturgian koulutusohjelmaa. Draaman kirjoittamista voi opiskella lisäksi osana Turun yliopiston luovan kirjoittamisen ja Jyväskylän yliopiston avoimen yliopiston kirjoittamisen oppiaineita; nämä aineet eivät kuitenkaan voi olla tutkinnossa pääaineena.
Tunnettuja näytelmäkirjailijoita

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Livius Andronicus  Aristofanes  Samuel Beckett  Bertolt Brecht  Elias Canetti  Karel Čapek  Agatha Christie  Jean Cocteau  T. S. Eliot  Euripides  |  Rainer Werner Fassbinder  Gustave Flaubert  Dario Fo  John Galsworthy  Johann Wolfgang von Goethe  Günter Grass  Václav Havel  Henrik Ibsen  Eugène Ionesco  Elfriede Jelinek  |  Federico García Lorca  Menandros  Arthur Miller  Molière  Eugene O'Neill  Plautus  Nelly Sachs  Jean-Paul Sartre  Friedrich Schiller  William Shakespeare  |  George Bernard Shaw  Sofokles  Wole Soyinka  August Strindberg  Anton Tšehov  Derek Walcott  Oscar Wilde  Tennessee Williams  William Butler Yeats  Guillén de Castro  |
Tunnettuja näytelmäkirjailijoita > Suomalaisia näytelmäkirjailijoita

Minna Canth
Maria Jotuni
Aleksis Kivi
Mika Myllyaho
Sofi Oksanen
Jussi Parviainen
Laura Ruohonen
Pirkko Saisio
Juha Siltanen
Mika Waltari
Hella Wuolijoki
Nuorgam

Nuorgam marraskuussa 2012
Pulmankijärventie
Nuorgam (pohjoissaameksi Njuorggán) on Suomen ja Euroopan unionin pohjoisin kylä (70° 5′ pohjoista leveyttä). Se sijaitsee Utsjoen kunnassa Tenojoen rannalla.
Yhteydet

Nuorgamissa on Suomen ja Norjan välinen rajanylityspaikka. Utsjoen kirkonkylästä Nuorgamiin on matkaa 47 kilometriä Tenon rantaa kulkevaa seututietä 970. Tenon toisella puolella kulkee Norjan valtatie E6. Nuorgamin kylässä on noin 130 asukasta. Etäisyys Lapin maakuntakeskukseen Rovaniemelle on noin 510 kilometriä ja Ivaloon, missä sijaitsee lähin Suomen puolella sijaitseva lentoasema, matkaa on 210 kilometriä. Nuorgamista on päivittäinen linja-autoyhteys Rovaniemelle. Kylässä on myös huoltoasema, Matkahuollon piste, lääkekaappi, kaksi rautakauppaa, ruokakauppa, Alko, asiamiesposti, alakoulu, päiväkoti ja rukoushuone. Vuonna 2010 koulussa oli 14 oppilasta ja kolme opettajaa, joista yksi opettaa saamenkielisiä.
Nuorgamin lähistöllä Tenon rannassa noin viisi kilometriä Utsjoen keskustan suuntaan on Nivajoki–Alajalve-museotie. Kylässä puhutaan suomen lisäksi pohjoissaamea ja norjaa. Jäämeren rannalle on matkaa vain noin 30 kilometriä.
Nuorgam on Norjan läheisyyden vuoksi hankala alue myös radio- ja televisioyhteyksien järjestämiselle. Koska Inarin yleisradiolähetysasema ei ole kyennyt kattamaan Nuorgamia ja sen lähialueita, on Nuorgamissa oma lähetin.
Elinkeinot > Rajakauppa

Kyläläiset saavat elantonsa hyvin pitkälti Norjan rajakaupasta ja matkailusta. Kun Alko perusti Nuorgamiin myymälänsä, se sai suurimmat asiakasmääränsä Norjan puolelta, koska siellä on Norjan Vinmonopoletin hintatasoon verrattuna halpoja alkoholijuomia. Nuorgamin Alkon vuosimyynti oli vuonna 2002 noin 3,4 miljoonaa euroa, mikä on noin kolmannes Alkon suurimman myymälän myynnistä. Nuorgamissa on EU:n pohjoisin elintarvikeliike, K-Market Auralan Säästö, jonka asiakkaista suurin osa tulee Norjan puolelta, ja pohjoisin pikaruokala, Scanburger.
Elinkeinot > Matkailu

Joka kesä paikalle saapuu paljon ihmisiä paitsi ihailemaan yötöntä yötä myös kalastamaan lohia Tenojoesta, jonka kuuluisin kalastusalue on Alaköngäs. Tunturijärvillä voi kalastusonneaan kokeilla talvisin vaikkapa rautupilkillä.
Kaldoaivin erämaa-alue on kylän eteläpuolella. Ympäristö on sopivaa retkeilymaastoa. Nuorgamin ja Sevettijärven välillä kulkevat retkeily-, hiihto- ja vaellusreitit, ja talvisin on tarjolla 300 kilometriä merkittyä moottorikelkkareittiä. Hiljaisuutta ja Lapin aitoa luontoa riittää. Talvella on mahdollisuus lähteä jopa noin 60 kilometrin mittaiselle Nuorgamin ja Sevettijärven väliselle hiihtoreitille. Kesäreitti on 60–70 kilometriä pitkä. Vaellusreiteillä on autiotupia kymmenen kilometrin välein. Reitit kulkevat Pulmankijärven ohi, joka on jokilaaksoineen vanhaa Jäämeren vuonoa. Automatkalla Pulmankijärvelle voi ihailla Isonkivenvaaran puutonta ylänköä, joka on lähellä Nuorgamin kylää ja niin ollen tavoitettavissa helposti myös kävellen. Nuorgamista on myös hyvät mahdollisuudet tehdä päiväretkiä Norjaan ja Jäämeren rannalle noin 30 kilometrin päähän. Iijärveltä lähtee erämaa-alueen läpi melontareitti pitkin Näätämöjokea aina Barentsinmereen saakka.
Kesällä Nuorgamiin saapuu matkailijoita runsaasti, minkä vuoksi paikalliset yritykset tarvitsevat kesäisin myös kausityöntekijöitä.
Kuvia

Revontulet Nuorgamissa.
Nuorgamin alakoulu ja päiväkoti.
Tenojoki.
Nuorgamin kylänäkymä.
Suomen ja Euroopan unionin pohjoisin piste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nuorgam Wikimedia Commonsissa
Nuorgamin Lomakeskus
Tenojoki
Alma Arktika Nuorgamissa
Nuorgam - Suomen "huippu". Kylä, jonka kaikki asukkaat ovat Holmbergejä, Kuva, 30.03.1938, nro 7, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Reetta Gröhn-Soininen

| Reetta Gröhn-Soininen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1969 (ikä 54–55) Joensuu
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kuvanveistäjä
Taiteilija
Ala:  kuvanveisto
Aiheesta muualla
Kotisivut
Reetta Gröhn-Soininen (s. 1969 Joensuu) on suomalainen kuvanveistäjä. Gröhn-Soininen on opiskellut kuvanveistoa Joutsenon Opiston kuvataidelinjalla 1988–1989, Limingan Taidekoulussa 1989–1990 ja Turun piirustuskoulussa 1990–1993. Lisäksi hän opiskeli Jyväskylän Ammattiopettajakorkeakoulussa 2006–2010 ja on myös toiminut opettajana. Hän on osallistunut yli 50 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn ja pitänyt vuoden 1995 jälkeen 14 yksityisnäyttelyä. Gröhn-Soininen asuu Joensuussa.
Gröhn-Soinisen veistosten materiaalina on pääasiassa puu, jonka hän kokee omimmaksi materiaalikseen. Hän on tehnyt veistoksia myös betonista. Yksi Reetta Gröhn-Soinisen julkinen puuveistos on vuonna 2000 valmistunut Pennistä Marjalantalon edustalla. Veistoksen penniä heittävien poikahahmojen materiaali on mänty. Veistokset on maalattu.
Pennistä, 2000, Joensuu.
Oksasilppuri

Kotipuutarhan oksasilppuri
Oksasilppuri on moottorikäyttöinen työkalu, joka pienii puiden ja pensaiden oksia hakkeeksi, murskaksi tai pieneksi silpuksi. Monissa oksasilppureissa on automaattinen oksien sisäänveto ja pakki, joka työntää tarvittaessa liian paksut oksat pois. Oksasilppureita on saatavilla sähkö- tai polttomoottorisina ja ne voivat olla rouhivaa tai leikkaavaa tyyppiä. Niiden tyypillinen käyttöympäristö on kotipuutarha. Kotikäyttöön riittää usein edullisempi sähkökäyttöinen malli,  järeämmät polttomoottoriset ovat kalliimpia. Oksasilppurin tuottamaa silppua voidaan käyttää esimerkiksi komposteissa.
Aiheesta muualla

Yhteishyvä: Oksasilppuri - opas ostajalle (Arkistoitu – Internet Archive)
Natasha Bedingfield

| Natasha Bedingfield |
| --- | --- |
 Natasha Bedingfield Tribecan elokuvajuhlilla 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1981 (ikä 42) Sussex, Englanti
Ammatti:  laulaja, sanoittaja
Muusikko
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  pop, R&B, poprock
Levy-yhtiöt:  Phonogenic Records Epic Records
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.natashabedingfield.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Natasha Anne Bedingfield (s. 26. marraskuuta 1981 Sussex, Englanti, Britannia) on englantilainen poplaulaja.
Bedingfieldin esikoisalbumi Unwritten julkaistiin vuonna 2004. Se menestyi kansainvälisesti hyvin ja myi triplaplatinaa Isossa-Britanniassa, yhtenä kolmen joukossa ensimmäisen kerran Euroopan platinaa, sekä kultaa Yhdysvalloissa. Vuonna 2007 Bedingfield oli Grammy-ehdokkaana kappaleellaan ”Unwritten”. Hänen vuonna 2007 julkaistun toisen albuminsa N.B. kappaleita olivat muun muassa ”I Wanna Have Your Babies”, ”Soulmate” ja ”Say It Again”. Bedingfieldin kappaleista viisi on päässyt Britanniassa kymmenen parhaan joukkoon ja huhtikuuhun 2008 mennessä hänen levyjään ja singlejään oli myyty maailmanlaajuisesti yli kymmenen miljoonaa kappaletta.
Elämä

Bedingfield syntyi Surreyssa uusiseelantilaissyntyisille Molly ja John Bedingfieldille. Bedingfieldin vanhemmat tukivat Natashaa tämän kiinnostuksessa musiikkiin ja hän kävi nuorena piano- ja laulutunneilla. Teini-iässä Bedingfield perusti sisarustensa Nikolan ja Danielin kanssa kristillistä musiikkia esittäneen DNA Algorithm -yhtyeen. Yhtye antoi Bedingfieldille mahdollisuuden tunnustella erilaisia musiikkityylejä ja kehittää sanoitustaitojaan.
Bedingfield opiskeli vuoden psykologiaa Greenwichin yliopistossa ennen kuin keskittyi laulamiseen ja sanoittamiseen.
Bedingfield meni naimisiin liikemies Matt Robinsonin kanssa maaliskuussa 2009.
Musiikkiura

Bedingfieldin on kuvaillut itseään surumieliseksi. Bedingfield mainitsee ihmisten pitävän iloisista kappaleista enemmän, mikä on syynä niiden korkeampaan määrään albumeilla. Bedingfield on maininnut hakevansa vaikutuksia myös alternativen ja Jamaikalaisen musiikin suunnalta, ja kokevan näiden tyylien sisällyttämisen pop-musiikkiinsa olevan kuin "sota itsensä kanssa". Bedingfield kertoi kappaleiden luomisprosessin olevan vapaamuotoinen. Hän yrittää olla suodattamatta etukäteen mitään, ja palaavansa vasta jälkeenpäin muokkaamaan kappaletta.
BBC:n arviossa Unwritten-albumia kuvailtiin tyyliltään monipuoliseksi. Bedingfieldin kappaleiden kerrottiin menevän pop-musiikista hip-hopiin, sekä hänen käyttäneen hyväkseen gospel- ja funk-tyylejä. Lopuksi arviossa kerrottiin albumin olevan "malliesimerkki pop-albumista", jota kantaa Bedingfieldin vahva ääni.
BBC:n arviossa N.B.-albumia kuvailtiin uudenlaiseksi, funk-tyyliseksi ja urbaaniksi. Kappaleita kuvailtiin meneviksi, sekä niiden sisältävän osittain reggaen ja elektronisen musiikin vivahteita. Stylus Magazine kuvaili N.B.-albumin arviossa Bedingfieldin ääntä hieman karheaksi, pehmeäksi ja voimakkaaksi.
Stephen Erlewinen kuvaili Bedingfieldin albumia Strip Me tyyliltään turvallisemmaksi kuin edellisiä. Erlewine kuvaili albumin sisältävän soul-tyylisiä balladeja "aikuiseen makuun" (engl. adult contemporary).
Musiikkiura > 2003–2006: Unwritten

Bedingfield solmi levytyssopimuksen BMG:n kanssa vuonna 2003. Hänen esikoisalbuminsa Unwritten julkaistiin syyskuussa 2004 ja sillä on tehty yhteistyötä monien henkilöiden, kuten Steve Kipnerin, Danielle Briseboisin, Wayne Wilkinsin ja Patrick Leonardon kanssa. Albumi sisältää pop-rock-kappaleita ja se on saanut vaikutteita R&B-musiikista. Bedingfieldin sanoitukset keskittyivät pääasiassa itsenäisyyteen, opportunismiin ja naisten voimaan. Yleisesti ottaen albumin saamat arvostelut olivat positiivisia ja Allmusic kutsui sitä "hyvin tehdyksi uuden vuosituhannen pop-albumiksi". Unwritten nousi Ison-Britannian albumilistan sijalle yksi ja pääsi kolmenkymmenen parhaan joukkoon Yhdysvalloissa. Albumi myi hyvin, saavuttaen Britanniassa multiplatinaan ja Yhdysvalloissa kultaan oikeuttavan määrän. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli ”Single”, joka pääsi Britannian singlelistan kolmen parhaan joukkoon. Kappaleen sanoitukset ja niitä myötäilevä musiikkivideo kuvaavat Bedingfieldin sinkkuelämän tyyliä. Unwritten-albumin toinen single oli ”These Words”. Se oli Bedingfieldin ensimmäinen listaykkönen Britanniassa ja Yhdysvalloissa single sijoittui kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Kolmas julkaistu single oli ”Unwritten” ja siitä tuli Yhdysvalloissa vuoden 2006 toiseksi soitetuin kappale radiossa. Unwritten soi Obaman vaalikampanjassa, mistä Bedingfield ei ollut tiennyt etukäteen. Hän kuitenkin ilmoitti olleensa innoissaan asiasta ja kertoi sen olleen "äärimmäinen kehu". Kappale kuultiin myös Pantene Pro-V -hiustenhoitotuotteen mainoskampanjassa. Jo ennen tätä kampanjaa Bedingfield oli levy-yhtiön parhaiten lisenssituloja tuottava artisti. Unwritten-albumilta julkaistiin vielä neljäs single, ”I Bruise Easily”, mutta se ei menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, sijoittuen kuitenkin 12. Britanniassa.
Vuoden 2005 Brit Awards -palkintogaalassa Bedingfieldillä oli neljä ehdokkuutta, mutta hän ei voittanut palkintoja. Bedingfield oli ehdolla parhaana naisartistina, parhaasta pop-esityksestä, brittiläisenä läpimurtoartistina, sekä singlellään These Words parhaasta singlestä.
Hän oli ehdokkaana parhaana naisartistina myös vuoden 2006 Brit Awardsissa, ja vuoden 2007 Grammy Awardsissa parhaasta pop-laulusuorituksesta (engl. Best Female Pop Vocal Performance), mutta niilläkään kerroilla hän ei voittanut palkintoa. Grammy-palkinnon Bedingfield hävisi Christina Aguileran Ain't No Other Man -kappaleelle. Haastattelussaan Bedingfield kertoi ottaneensa ehdokkuuden tunnustuksena, ja pitävänsä Grammy-palkintojen musiikille antamasta tuesta.
Vuonna 2006 Bedingfield julkaisi Live in New York City -dvd:n, mikä sisälsi sekä live-esiintymisiä, musiikkivideoita ja dokumentteja. Samassa kuussa hän äänitti elokuvaan Rocky Balboa Still Here -kappaleen, joka ei kuitenkaan ollut elokuvan soundtrackillä.
Musiikkiura > 2007–2008: N.B. ja parhaan pop-artistin palkinto

Bedingfieldin toinen albumi N.B. julkaistiin Euroopassa huhtikuussa 2007. Pohjois-Amerikassa levy julkaistiin tammikuussa 2008 nimellä "Pocketful of Sunshine". Tällä kertaa Bedingfield teki yhteistyötä Even, Wayne Wilkins ja Maroon 5 -yhtyeen laulajan Adam Levinen kanssa. Albumi sai vaikutteita muun muassa R&B:stä, reggae:sta ja elektronisesta musiikista. Bedingfield kertoi sen eroavan Unwritten-albumista kuvaamalla sinkkuna olemisen sijaan häntä etsimässä kumppania ja sitä Herra Oikeaa. Albumi sai kriitikoilta vaihtelevia arvosteluja ja se oli sijalla yhdeksän Isossa-Britanniassa.
Albumin johtosingle I Wanna Have Your Babies kertoi etsimisestä oikeaa miestä hänen lapsilleen, ja niin kriitikot kuin fanitkin kritisoivat sitä. Kappale menestyi kohtalaisesti, sijoittuen Isossa-Britanniassa seitsemänneksi ja Irlannissa kahdeksanneksi. Albumilta toinen julkaistu single oli Soulmate ja se, kuten edeltäjänsäkin, oli Isossa-Britanniassa sijalla seitsemän. Say It Again, albumin kolmas single, julkaistiin 8. lokakuuta 2007, mutta se ei päässyt listoille.
Syyskuussa 2007 ilmoitettiin, ettei I Wanna Have Your Babies -singleä julkaistaisi Yhdysvalloissa N.B.-albumin ensimmäisenä singlenä, vaan sen tilalle tulisi uusi kappale Love Like This. Kyseinen kappale, jolla esiintyy myös jamaikalainen Sean Kingston, ei ole N.B:n alkuperäisellä versiolla. Bedingfield avasi haastattelussaan Digital Spy -sivustolle kappaleen merkitystä, ja kertoo Sean Kingstonin mukaan ottamisesta kappaleelle.
Pohjois-Amerikan versio Bedingfieldin toisesta albumista sisälsi kuusi kappaletta N.B:ltä, sekä seitsemän uutta kappaletta. Albumi julkaistiin 22. tammikuuta 2008 johtosinglen Love Like This jälkeen. Bedingfield kertoo kappaleiden vaihdon syyksi sen, että oli kirjoittanut useita uusia kappaleita ennen Yhdysvaltojen levyn ilmestymistä. Hänen mielestään ne olivat parempia, ja halusi sen vuoksi käyttää niitä.
Lokakuussa 2007 Bedingfield voitti parhaan pop-artistin palkinnon BT Digital Music Awardsissa. Hän esitti siellä myös Say It Again -kappaleensa.
Bedingfield esiintyi vuonna 2007 Justin Timberlaken FutureSex/LoveShow -kiertueella aloitusesiintyjänä. Ensimmäinen keikka oli 22. toukokuuta Pariisissa, ja viimeinen 27. heinäkuuta, hänen olleen yhteensä 21 konsertissa mukana. Bedingfield kertoi kokemuksen olleen mahtava ja Timberlaken olevan omistaunut faneillensa.
Musiikkiura > 2008–2012: Strip Me

Bedingfield kertoi blogissaan aloittavansa uuden albuminsa työstämisen vuoden 2009 alussa. Hänen vahvistettiin kirjoittavan uutta albumiaan Uudessa-Seelannissa. Bedingfieldin kerrottiin työskentelevän yhdessä Brian Kennedyn kanssa, joka tuotti Rihannan kappaleen ”Disturbia”. Albumin vahvistettiin olevan valmis vuoteen 2010 mennessä.
Bedingfieldin kolmannen albumin nimeksi vahvistui Strip Me. Bedingfield painotti kuitenkin, ettei kyse ole vaatteiden riisumisesta, vaan ihmisen näkeminen sinä, minä pohjimmiltaan on. Albumi julkaistiin 7. joulukuuta 2010. Bedingfieldin mukaan albumin nimi viittaa myös yksinkertaiseen kappaleiden rakenteisiin. Monesti live-estiintymisissä hän käyttää laulun taustana vain pianoa tai kitaraa. Bedingfield kiersi Yhdysvaltain radioasemia mainostaakseen uutta albumiaan. Strip Me ei siitä huolimatta saanut kovin hyvää vastaanottoa verrattuna Bedingfieldin edellisiin albumeihin. Parhaimmillaan albumi oli Saksan albumilistan sijalla 45, sekä Sveitsin albumilistan sijalla 42. Yhdysvalloissa albumi sai myytyä 10 000 kappaletta, ja jäi Pocketful of Sunshine -levyn myyntimäärästä 40 000 kappaleella. Levystä julkaistiin toukokuussa 2011 kansainvälinen versio nimeltään Strip Me Away, jossa oli hieman erilainen kappalerakenne.
Huhtikuussa 2011 Bedingfield ilmoitti aloittavansa kesällä kiertueen Less is More. Kiertueen sponsorina oli Freschetta, jonka markkinointipäällikkö kuvaili Bedingfieldin tyyliä, "raikas, viisas ja aito", yhteneväksi heidän brändinsä kanssa. Kiertuella olivat mukana Kate Voegele ja Andy Grammer, joista edellinen oli tunnettu sarjasta Tunteet pelissä ja jälkimmäistä Billboard Magazine oli kuvaillut yhdeksi vuoden 2011 nousevista artisteista. Kiertue koostui 29 konsertista eri kaupungeissa Yhdysvalloissa. Kiertue alkoi 5. kesäkuuta Northamptonissa ja loppui 16. heinäkuuta Fort Lauderdalessa. Kiertue sai Billboard Touring Award -ehdokkuuden promootio- ja markkinointikategoriassa (engl. Concert Marketing & Promotion Award).
Bedingfield oli kolmannen albuminsa ohella vierailujen kautta mukana hiphop- ja country-kentällä. Hän vieraili Rascal Flattsin ja Nicki Minajin kappaleissa, kertoen pitävänsä kaikentyylisestä musiikista.
Musiikkiura > 2014: The Next Chapter ja Disney-elokuva

Bedingfieldin kotisivujen päivityttyä alkoivat spekulaatiot uuden levyn työstämisnimestä. The Next Chapter -niminen levy on tarkoitus julkaista maailmalla yhtäaikaisesti, toisin kuin Bedingfieldin edelliset albumit.  Bedingfield kertoi Facebook-sivullaan 8. joulukuuta 2013, että on aloittanut uuden albumin tuottamisen. Samassa kirjoituksessa hän kertoo kappaleiden olevan valmiina, mutta kokonaisuuden kokoamisen olevan vielä kesken. Neljä päivää myöhemmin, 12. joulukuuta, Bedingfield ilmoitti Twitterissä uuden albumin olevan viimeistelyn alla. Bedingfield on kertonut haastattelussa, että levyllä on yhtenäinen teema, mutta ei paljastanut vielä sitä tarkemmin.
Bedingfieldin kappale Who I Am on Disneyn vuoden 2014 Helinä-keiju ja merirosvokeiju -elokuvan tunnuskappaleena. Bedingfieldin kappale Weightless on myös kyseisen elokuvan ääniraidalla. Bedingfield kertoi haastattelussaan elokuvassa mukana olemisen olleen helppo valinta. Hän kertoi samaistuvansa keijuihin niiden sisukkaan luonteen vuoksi, ja pitävän Disneyn musiikin tasoa korkeana.
Tuotanto

Bedingfield on julkaissut 3 studioalbumia, ja alkoi työstämään neljättä vuonna 2012. Singlejä Bedingfield on julkaissut 12, joista parhaiten on menestynyt These Words. Bedingfield on esiintynyt 20 musiikkivideossa, joista yksi oli hyväntekeväisyyteen.
Ei-musiikilliset projektit

Bedingfield on myös hyväntekijä, joka on lahjoittanut aikaa ja rahaa erinäisille hyväntekeväisyysjärjestöille. Yksi näistä on Global Angels, Bedingfieldin äidin, Molly Bedingfieldin, perustama kansainvälinen lasten hyväksi toimiva hyväntekeväisyysjärjestö. Bedingfieldistä tuli järjestön yhteistyökumppani vuonna 2006 julkisuudenhenkilön asemansa vuoksi, mitä hän voisi käyttää hyödyksi "auttaessaan ihmisiä ympäri maailmaa, erityisesti lapsia, jotka asuivat sellaisissa olosuhteissa, jotka kauhistuttaisivat meitä".
Bedingfield on Global Angelsin lähettiläs ja marraskuussa 2006 hän vieraili Intiassa kolmen viikon ajan tehdäkseen hyväntekeväisyystyötä. Hän kävi Kalkutan orpokodissa ja Mumbain pakolaisleirillä, ja kertoi myöhemmin kohtaamastaan järkytyksestä. Vuoden 2007 alussa Bedingfieldin viralliselle nettisivulle laitettiin matkan aikana kuvattu videopäiväkirja. Bedingfield on myös edustaja Stop the Traffik -yhdistykselle, joka tekee töitä lopettaakseen ihmiskaupan, ja (RED) campaignin jäsen.
Vuonna 2004 Bedingfield osoitti kiinnostusta näyttelemiseen ja hänen äänensä kuultiin seuraavana vuonna ilmestyneessä James Bond -videopelissä From Russia with Love, jossa hän antoi äänensä Elizabeth Starkille, Britannian pääministerin tyttärelle. Bedingfieldin mukaan hän näyttelisi mielellään enemmän, jos vain elokuva ja rooli sopisivat hänelle.
Bedingfield on esiintynyt myös kanadalaisen Degrassi: The Next Generation -televisiosarjan seitsemännen kauden päätösjaksossa ja vierailevana tähtenä NBC:n Lipstick Jungle -sarjassa. Marraskuussa 2009 Bedingfield esiintyi Nickelodeonin True Jackson, VP -sarjassa, jossa hän lauloi kappaleensa ”These Words”.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Natasha Bedingfieldin virallinen kotisivu
Natasha Bedingfield Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Natasha Bedingfield
| --- | --- |
Studioalbumit:   Unwritten  N.B.  Pocketful of Sunshine  Strip Me  Strip Me Away  The Next Chapter 
Konserttitallenteet:   Live in New York City 
Singlet:   "Single"  "These Words"  "Unwritten"  "I Bruise Easily"  "I Wanna Have Your Babies"  "Soulmate"  "Love Like This"  "Say It Again"  "Pocketful of Sunshine"  "Angel"  "Touch"  "Strip Me" 
Singlet vierailijana:   "Last Chance"  "Jet Lag"  "Easy"  "Between the Raindrops" 
Konserttikiertueet:   Verizon VIP Tour (2008)  Less is More 
Muuta:   Diskografia 
Natasha Bedingfield esiintymässä Austellissa, Georgiassa vuonna 2008.
Natasha Bedingfield vuonna 2006.
Nunatsiavut

| Nunatsiavut |
| --- | --- |
 Lippu
 Nunatsiavutin sijainti Kanadassa.
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Newfoundland ja Labrador
Perustettu:  2005
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  hallinnollinen Nain lainsäädännöllinen Hopeldale
Pinta-ala:  72 520 km²
Väkiluku (2016):  2 588
 
Verkkosivu
Nunatsiavut on Kanadan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa sijaitseva vuonna 2005 perustettu Labradorin inuitien itsehallinnollinen alue. Sen hallitus vastaa esimerkiksi terveys-, koulutus- ja kulttuuripolitiikasta.
Maantiede

Nunatsiavut sijaitsee Kanadaan kuuluvan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa. Nimi Nunatsiavut tarkoittaa suomeksi ”kaunis maamme”. Itsehallinnolliseen alueeseen kuuluu 72 520 km² maata ja 44 030 km² merioikeuksia. Inuitit eivät varsinaisesti omista koko aluetta, mutta heillä on siihen käyttöoikeus. Omistettuun alueeseen kuuluu noin 16 000 km² ja käyttöoikeusalueeseen noin 44 000 km².
Historia

Nykyiset Labradorin inuitit (Labradormiut) polveutuvat niin sanotusta Thulen kulttuurista, jonka edustajat lienevät muuttaneet itään Kanadan arktisilta alueilta 1000-luvun paikkeilla. Labradorininuitiesta tuli eri inuitiryhmistä eteläisimpiä, mutta heillä on kulttuurilliset ja kielelliset siteet pohjoisempiin ryhmiin. Eurooppalaisia alkoi saapua alueelle 1500-luvulta lähtien ja vuonna 1763 Labrador liitettiin Isoon-Britanniaan. Herrnhutilaiset lähetyssaarnaajat perustivat alueelle lähetysasemia siirtomaahallinnon tuella. Toisen maailmansodan jälkeen monet inuiteista muuttivat alueen muutamiin asutuskeskuksiin ja 1950-luvulla väestönsiirtoja teki myös keskushallinto. Muuttoliikkeiden seurauksena pysyvät inuitiyhteisöt katosivat nykyisen Nainin pohjoispuolelta.
Vuonna 1973 Labradorin inuitit perustivat Labradorin inuit-järjestön Labrador Inuit Association eli LIA. Jo vuonna 1977 järjestö teki vaatimuksen Labradorin inuitien omasta autonomisesta alueesta, mutta neuvottelut vaatimusta koskien alkoivat vasta vuonna 1988. Inuitien maa-vaatimukset ratkaistiin vuonna 1997 ja Nunatsiavutin itsehallinnollinen alue perustettiin vuonna 2005.