Ksenia Aleksandrovna Romanova
Suku ja koulutus

Suuriruhtinatar Ksenian isä keisari Aleksanteri III oli keisari Aleksanteri II:n ja tämän puolison Maria Aleksandrovnan poika. Ksenian äiti Maria Fjodorovna oli Tanskan kuningas Kristian IX:n ja kuningatar Louisen tytär. Ksenian ja hänen isoisänsä Aleksanteri II:n suhteet olivat hyvin läheiset. Ksenialla oli kolme vanhempaa sisarusta: Nikolai Aleksandrovitš, Aleksandr Aleksandrovitš ja Georgi Aleksandrovitš. Myöhemmin perheeseen syntyi vielä kaksi lasta: Mihail Aleksandrovitš vuonna 1878 ja Olga Aleksandrovna vuonna 1882.
Helmikuussa vuonna 1880 joukko nihilistiaktivisteja räjäytti pommin Talvipalatsin ruokasalissa. Pommi tuhosi lähes koko huoneen. Kukaan ei loukkaantunut. Ksenian isä muutti perheineen Jelaginin palatsiin Mistulansaarelle. Ksenia oli kuusivuotias, kun isoisä Aleksanteri II sai 13. maaliskuuta 1881 surmansa pommi-iskussa, jonka takana olivat narodnikkiterroristit. Ksenian isästä tuli uusi keisari, ja perhe muutti turvallisuutensa takia Hatsinan palatsiin, joka sijaitsee 48 kilometrin päässä Pietarista. Hatsina oli rakennettu Aleksanteri I:n isälle, keisari Paavali I:lle. Virallisten tilaisuuksien yhteydessä Pietarissa asuttiin Anitškovin palatsissa.
Hänet kasvatettiin spartalaisesti sisarustensa kanssa englantilaiseen tapaan. He nukkuivat telttavuoteissa, nousivat kuudelta ja ottivat yleensä kylmiä kylpyjä, toisinaan heille annettiin lämmin kylpy äitinsä kylpyhuoneessa. Aamiainen oli yleensä puuroa ja mustaa leipää, lounas lampaankyljyksiä tai paahtopaistia herneitten ja uuniperunoitten kanssa ja teeaikaan leipää, voita ja hilloa. Asuinhuoneet olivat kaikki yksinkertaisesti sisustettuja. Ainoa näyttävä esine oli ikoni, jota ympäröivät helmet ja jalokivet. Vanhempiensa onnellisen avioliiton ansiosta hänet kasvatettiin rakkauden ja turvallisuuden ilmapiirissä, joka tuohon aikaan puuttui monista kuningasperheistä.
Muiden sisarustensa tavoin Ksenia sai hyvän koulutuksen yksityisopettajien oppilaana. Hän oli hyvin kielitaitoinen. Äidinkielensä venäjän lisäksi hän puhui sujuvasti englantia, ranskaa ja saksaa. Ksenia vietti perheensä kanssa suuren osan lomista äitinsä kotimaassa Tanskassa sekä risteilyillä Suomen suuriruhtinaskunnan rannikolla, etenkin Aleksanteri III:n Langinkosken kalastusmajalla, joka valmistui vuonna 1889 Kymijoen rantaan Kotkaan. Kesäisin perhe asui Aleksanterin palatsissa, Livadijan palatsissa Krimillä tai kävi joskus myös peurametsällä Puolassa Łowiczin ruhtinaskunnassa.
Serkku Aleksandr 'Sandro' Mihailovitš oli hänen lapsuudenystävänsä, jonka kanssa hän oli leikkinyt jo 1880-luvulla. Aleksandr oli suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin ja suuriruhtinatar Olga Fjodorovnan poika. Kun Ksenia oli vasta 15-vuotias hän ja Aleksandr halusivat jo mennä naimisiin.
Vuonna 1893 Aleksandr pyysi 18-vuotiaan Ksenian kättä tämän vanhemmilta. Hänen vanhempansa olivat vastahakoisia, koska Ksenia oli liian nuori ja eivätkä he olleet varmoja 27-vuotiaan Aleksandrin luonteesta. Keisarinna Maria Fjodorovna oli valittanut Aleksandrin olevan ylimielinen ja töykeä. Vasta 12. tammikuuta 1894 Ksenian vanhemmat hyväksyivät kihlauksen, kun Aleksandrin isä, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitš puuttui asiaan ja taivutteli keisarinnan. Aleksanteri III antoi lupansa vastahakoisesti avioliitolle, kenties aavistaen lähestyvän kuolemansa.
Pariskunta oli hyvin kiintynyt toisiinsa. Ksenian vanhin veli Nikolai kirjoitti kirjeessään veljelleen Georgille: "Heistä on tullut melko mahdottomia, luultavasti pitkäaikaisen kaipauksen ja toisiinsa tottumisen vuoksi. He viettävät koko päivän suutelemalla, syleillen ja makaamalla huonekalujen päällä mitä sopimattomalla tavalla. Etenkin Ksenia on täysin mahdoton." Georgi vastasi: "He melkein rikkoivat ottomaani-jakkaran ja käyttäytyivät yleensäkin mitä sopimattomimmalla tavalla. He esimerkiksi makasivat toistensa päällä, jopa minun läsnä ollessani, jota voisi kutsua yritykseksi leikkiä isää ja äitiä."