stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NGC 4349-127 b

| NGC 4349-127 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Mayor et al.
Löytöpäivä:  21. kesäkuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  NGC 4349-127
Tähden etäisyys Auringosta:  7 097 vv
Tähden massa:  3,9 M☉
Tähden ikä:  0,21 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  2,38 AU
Eksentrisyys:  0,19
Kiertoaika:  1,857 v (677,8 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  19,8 MJ
NGC 4349-127 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 21. kesäkuuta 2007. Se kiertää punaista jättiläistähteä NGC 4349-127 noin 7 097 valovuoden päässä Maasta, Etelän ristin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,38 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 678 päivää. Planeetan massa vastaa noin 19,8 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Mystery Tracks – Archives Vol. 3

| Mystery Tracks - Archives Vol>  3 Steve Vai |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Steve Vai
 Tyylilaji: Instrumental Rock
 Kesto: 58.49
 Levy-yhtiö: Favored Nations
Steve Vain muut julkaisut
| The Elusive Light and Sound, volume 1 2002 | Mystery Tracks - Archives Vol. 3 2003 | The Infinite Steve Vai: An Anthology 2003 |
Mystery Tracks - Archives Vol. 3 on kitaravirtuoosi Steve Vain kokoelma-albumi.
Kappalelista

Speed – 3.45
Just Cartilage – 4.18
San-San-Nana-Byoushi – 3.33
Sofa – 3.52
Essence – 5.50
Wipeout 2000 – 3.41
Feathers – 5.10
Opposites Attract, Pt. 1 – 3.52
Misfits – 6.12
Selfless Love – 3.27
Maple Leafs – 2.25
The Murder – 3.21
Opposites Attract, Pt. 2 (The Indulgent Version) – 9.23
Mystery House

| Mystery House |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sierra Entertainment
Julkaisija:  On-Line Systems
Suunnittelija:  Roberta Williams
Käsikirjoittaja:  Roberta Williams
Ohjelmoija:  Ken Williams
Pelisarja:  Hi-Res Adventure
Julkaistu:  1980
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Apple II
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Mystery House (myös nimellä Hi-Res Adventure #1: Mystery House) on Roberta Williamsin käsikirjoittama seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 1980 Apple II:lle. Pelin on julkaissut On-Line Systems, josta myöhemmin tuli Sierra On-Line Systems.
Williams sai inspiraation pelin kehittämiseen jäätyään "koukkuun" Colossal Cave Adventure -peliin.
Peli on musta-valkoista grafiikkaa sisältävä interaktiivinen fiktio, jossa pelaaja käyttää tekstipohjaista komentoparseria, jolla annetaan yksinkertaisia käskyjä. Peli sijoittuu nimensä mukaisesti taloon, jossa pelaajan tehtävä on selvittää vieraita murhaava henkilö dekkarin tapaan.
Peli on yksi ensimmäisiä graafisia seikkailupelejä ja se oli aikanaan myyntimenestys myyden kymmeniä tuhansia kappaleita.
Mystery House -pelin kuva.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hi-Res Adventure #1: Mystery House MobyGamesissa (englanniksi)
Myh’ailo Semenko

| Myh’ailo Semenko> Михайль Семенко |
| --- | --- |
 Myh’ailo Semenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1892 Kybyntsi, Myrhorodin piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 23. lokakuuta 1937 (44 vuotta) Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Esikoisteos:  Préludes
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Myh’ailo Semenko (31. joulukuuta 1892 Kybyntsi, Myrhorodin piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 23. lokakuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija ja ukrainalaisen futurismin perustaja ja teoreetikko.
Elämäkerta

Semenkon äiti oli kirjailija Marija Proskurivna. Semenko opiskeli Pietarissa Psyko-neurologisessa instituutista. Hän julkaisi vuonna 1913 ensimmäisen kokoelmansa Préludes, johon hän oli saanut vaikutteita Ukrainska hatan piiriin kuuluvilta runoilijoilta. Kahdella seuraavalla kokoelmalla sekä toisessa niistä julkaisemallaan manifestilla Semenko pani alkuun ukrainalaisen ”kverofuturismin” eli ”etsimisen taiteen” aikana, jolloin Ukrainassa harrastettiin venäläistä kubofuturismia ja egofuturismia. Hän julkaisi 1918 muutamia kokoelmia, ja seuraavana vuonna hänen kokoelmiaan julkaisi Fljamingo, joka oli Semenkon perustaman saman nimisen futuristiryhmän kustantamo. Hän julisti 1919 alkavaksi "vallankumouksellisen futurismin" jota edustavat runot ”Tovaryš Sontse” (”Toveri aurinko”) ja ”Dvi poezofilmy” (”Kaksi runoelokuvaa”). Hän työskenteli myös aikakauskirjan Mystetstvo päätoimittajana.
Semenko perusti 1921 Futuristirunoilijoiden sokkiprikaatin, myöhemmin: Panfuturistien yhdistys (Aspanfut), joka julkaisi credonsa ja manifestinsa kirjallisessa kalenterissa Semafor u maibutnje (1922, ”Semaforeja tulevaisuuteen”) ja sanomalehdessä Katafalk iskusstva (1922). Vastauksena kritiikkiin Semenko ilmoitti uudistaneensa asenteensa muotoon ”vasemmistorintama”, ja 1924 Aspanfutin nimeksi tuli Komunkult. Hän työskenteli 1924–1927Odessan taiteellisessa elokuvastudiossa. Runojen lisäksi hän teki 1925 runoelokuvan Step (”Aro”).
Semenko perusti 1927 uuden futuristiyhdistyksen Nova Generatsija. Jouduttuaan ankaran kritiikin kohteeksi hän hylkäsi futurismin ja liittyi bolsevikkivallankumouksellisiin runoilijoihin. Hän tunnusti 1930-luvun alussa aiemman ”virheellisen” asenteensa ja kirjoitti ”uudistunutta” asennetta edustavia kokoelmia. Hänet kuitenkin pidätettiin 1937 ja teloitettiin muiden ukrainalaisten kirjailijoiden mukana. Suojasään aikana 1957 hänen maineensa puhdistettiin.
Varhaisissa futuristisissa runoissaan Semenko liikkuu urbaanissa maailmassa. Teemoihin ja aiheisiin hän sai vaikutteita futurismin perustajalta Filippo Tommaso Marinettilta. Hän teki runoissaan muotokokeiluja ja kielellisiä kokeiluja, joilla hän järkytti lukijaa. Hän hylkäsi klassiset ja aikalaiskirjallisuuden saavutukset ja sai vaikutteita modernin ukrainalaisen runouden kehityksestä. Semenkon koko tuotanto ilmestyi Harkovassa kolmiosaisena vuosina 1929–1931. Postuumi laitos ilmestyi 1985 nimellä Poezi.
Elämäkerta > Kuolema

NKVD teloitti Semenkon Sandarmohissa Stalinin puhdistuksissa..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myh’ailo Semenko Wikimedia Commonsissa
NGC 4414

| NGC 4414 |
| --- | --- |

NGC 4414 on kierteisgalaksi noin 62 miljoonan valovuoden päässä Bereniken hiusten tähdistössä.  Vuonna 1974 galaksissa havaittiin supernova (SN 1974G) joka säilyi ainoana havainnoituna supernovana aina 7. kesäkuuta 2013 saakka, jolloin magnitudin 14 SN 2013df esiintyi.
Galaksin kuvasi tarkasti Hubble-avaruusteleskooppi vuonna 1995 osana laajempaa etäisyysmittausprojektia ja uudelleen vuonna 1999. Galaksia on tutkittu edelleen sen sisältämien kefeidi-tähtien vuoksi. NGC 4414:n uloimmat osat näyttävät sinisiltä niissä syntyvien tähtien ja mahdollisen kirkkaan sinisen muuttujan vuoksi.
NGC 4414 on varsin eristyksissä oleva galaksi, eikä sillä vaikuta olevan menneisyydessäkään olleen vuorovaikutusta muiden galaksien kanssa. Vaikkei se olekaan tähtiryöppygalaksi, NGC 4414 vaikuttaisi sisältävän paljon kaasua.
NGC 4414 kuuluu Coma I -ryhmään, (ei siis Coman galaksijoukkoon), joka sijaitsee Neitsyen superjoukon sisällä.
Mystery Science Theater 3000

| Mystery Science Theater 3000 |
| --- | --- |
Tyyli:  tieteiskomedia
Kestoaika:  92 min
Luoja(t):  Joel Hodgson
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   KTMA-TV (1988–1989)  Comedy Central (1989–1996)  Sci-Fi Channel (1997–1999)  Netflix (2017–2018) 
Esitetty:  24. marraskuuta 1988 – 22. marraskuuta 2018
Tuotantokausia:  12
Jaksoja:  217
Tuotanto
Tuottaja(t):   Kevin Murphy (1997–1999)  Ivan Askwith (2017–2018)  David Soldinger (2017–2018)  Jonah Ray (osatuottaja, 2017–2018) 
Palkinnot
Voitetut:  Peabody (1993)
Ehdokkuudet:  Emmy (1994, 1995)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Mystery Science Theater 3000 on Joel Hodgsonin luoma amerikkalainen tieteiskomediasarja, jonka tuotti Best Brains -tuotantoyhtiö. Sarja sai ensiesityksensä marraskuussa 1988 KTMA-TV -nimisellä paikalliskanavalla Minneapolisin/Saint Paulin alueella. Myöhemmin sarjaa tuotettiin kaapelitelevisiossa Comedy Central -kanavalle vuosina 1989–1996 ja Sci-Fi Channelille vuosina 1997–1999.. Sarjaan tuotettiin uusi tuotantokausi Netflix-suoratoistopalvelulle vuonna 2017.
Mystery Science Theater 3000 kertoo avaruusasemalle vangitusta miehestä, joka rakentamiensa robottitovereiden kanssa pakotetaan katsomaan huonoja elokuvia. Jaksossa esitetään yksi elokuva roolihahmojen humorististen kommenttien säestyksellä. Sen välissä nähdään lyhyitä sketsejä, jotka usein liittyvät kyseiseen elokuvaan.
Päähenkilöä (nimeltään Joel Robinson) esitti aluksi sarjan luoja Hodgson, mutta kun hän jätti sarjan viidennen kauden puolivälissä, uutta avaruusaseman vankia Mike Nelsonia alkoi esittää sarjan pääkäsikirjoittaja Michael J. Nelson. Robottihahmot Crow T. Robot, Mike Servo ja Gypsy on toteutettu nukkeina, joiden esittäjät ovat myös vaihtuneet sarjan aikana.
Sarjaa on tuotettu 217 jaksoa ja siitä on myös tehty vuonna 1996 julkaistu elokuva Mystery Science Theater 3000: The Movie, joka esitettiin Suomessa Sub-kanavalla vuonna 2003. Mystery Science Theater 3000 on voittanut arvostetun Peabody-palkinnon ja se on ollut kaksi kertaa Emmy-ehdokkaana.
Nikita Magalov

Nikita Magalov
Nikita Magalov (8. helmikuuta 1912 Pietari – 26. joulukuuta 1992 Vevey) oli venäläissyntyinen pianisti. Hän opiskeli säveltämistä Sergei Prokofjevin johdolla, ja Maurice Ravel oli hänen ihailijansa. Hän konsertoi useimpien aikansa tärkeimpien kapellimestarien ja orkesterien kanssa. Hänestä tuli ensimmäinen Frédéric Chopinin koko pianotuotannon levyttänyt muusikko. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Franz Lisztin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin, Gabriel Faurén, Prokofjevin, Sergei Rahmaninovin, Igor Stravinskyn, Aleksandr Skrjabinin ja muiden teoksia.
Magalovin perhe pakeni tämän ollessa 6-vuotias vallankumouksen tieltä. Ensin perhe matkusti Suomeen ja sitten Yhdysvaltoihin ennen Pariisiin asettumista vuonna 1922. Magalov opiskeli Pariisin konservatoriossa pääasiallisena opettajanaan Isidor Philipp.
Pariisissa Magalov tapasi Prokofjevin, Ravelin ja Rahmaninovin, joiden musiikki vaikutti merkittävästi hänen uraansa. Hän myös ystävystyi Joseph Szigetin kanssa siellä. Hän teki yhteistyötä Szigetin kanssa ja meni naimisiin tämän tyttären kanssa. Vuosina 1949–1959 hän piti säännöllisesti mestarikursseja Genevessä. Hänen useimmat levytyksensä ovat vuoden 1960 jälkeen tehtyjä. Vielä kaudella 1990–1991 Magalov piti kuuden konsertin sarjan, jossa hän esitti lähes koko Chopinin tuotannon. Hän kuoli syöpään 1992.
Nicolas Voutilainen

Nicolas Voutilainen on helsinkiläinen radio- ja televisiotoimittaja sekä -juontaja. Hänet muistetaan parhaiten radio YleX:stä iltapäivä- ja viikonloppujuontajana. Tätä ennen Voutilainen työskenteli silloisessa Radiomafiassa toimittajana. Tähän aikaan Voutilainen käytti etunimenään toista virallista etunimeään, Johannesta. Hän on  kirjoittanut vuosia Demi-lehteen ja myös muihin aikakauslehtiin. Hän on juontanut ohjelmia MTV3- ja Sub-kanavilla, muun muassa Viihdeuutisissa.
Nikita Nikitin

| Nikita Nikitin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Traktor Tšeljabinsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  6
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Avangard Omsk (RSL/KHL) Peoria Rivermen (AHL) St. Louis Blues (NHL) Columbus Blue Jackets (NHL)
NHL-varaus:  136. varaus, 2004 St. Louis Blues
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2012 |  |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2006 |  |  |
Nikita Aleksandrovitš Nikitin (ven. Никита Александрович Никитин; s. 16. kesäkuuta 1986 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskissa.
Nikitin syntyi Venäjän (tuolloin Neuvostoliitto) Omskissa ja hän vietti junioriuransa Avangardissa. Nikitin oli vakiopelaaja Venäjän U18- ja U20-joukkueissa, hänen kykynsä huomattiin ja St. Louis Blues varasi hänet vuoden 2004 varaustilaisuudessa. Kesäkuussa 2011 Nikitin teki sopimuksen Bluesin kanssa. Hän teki ensimmäisen maalinsa Dan Ellisin selän taakse. Blues myi Nikitinin marraskuussa 2011 Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Kris Russelliin. Kesäkuussa 2014 Nikitin teki Edmonton Oilersin kanssa kaksivuotisen 9 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Vuonna 2016 hän siirtyi KHL-seura Avangard Omskiin, jossa hän pelasi kaksi kautta. 2017–18 kaudeksi Nikitin siirtyi pelaamaan toiseen venäläiseen seuraan, Traktor Tšeljabinskiin.
Mo Williams

| Mo Williams |
| --- | --- |
 Williams vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Maurice ”Mo” Williams
Syntynyt: 19. joulukuuta 1982 (ikä 41) Jackson, Mississippi, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
NBA-varaus:  47. varaus 2003 (Utah Jazz)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2001–2003:  Alabaman yliopisto
Seurajoukkueet
2003–2004 2004–2008 2008–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015 2015–2017:  Utah Jazz Milwaukee Bucks Cleveland Cavaliers Los Angeles Clippers Utah Jazz Portland Trail Blazers Minnesota Timberwolves Charlotte Hornets Cleveland Cavaliers
Maurice ”Mo” Williams (s. 19. joulukuuta 1982 Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa vuosina 2003–2017. Hän voitti NBA:n mestaruuden Cleveland Cavaliersissa vuonna 2016, ja vuonna 2009 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun.
Ura

Utah Jazz varasi pelintekijänä tai heittävänä takamiehenä pelanneen Williamsin NBA:han 47. vuorolla vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Tätä ennen hän pelasi kaksi kautta Alabaman yliopiston joukkueessa. Williams edusti urallaan useita NBA-seuroja, pisimpään Cleveland Cavaliersia ja Milwaukee Bucksia. Vuonna 2009 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun. Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersissa NBA:n mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mo Williams Wikimedia Commonsissa
Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams

Päävalmentaja Tyronn Lue 

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
Nicolas Trigault

Trigault kiinalaiseen asuun pukeutuneena. Kuvan on tehnyt taiteilija Peter Paul Rubens.
Nicolas Trigault (3. maaliskuuta 1577 Douai - 14. marraskuuta 1628 Hangzhou) oli ranskalainen jesuiitta, joka tunnetaan parhaiten Kiinassa toimineena lähetyssaarnaajana. Hänen nimensä tunnetaan myös latinalaistettuina muotoina Trigautius tai Trigaultius.
Trigault syntyi nykyisen Ranskan alueella sijaitsevassa Douaissa. Jesuiittoihin hän liittyi jo ennen 1500-luvun loppua, ja 1600-luvun alkupuoliskolla suuntasi lähetyssaarnaajana Kaukoitään. Lähetyssaarnauksen lisäksi Trigault sai myöhempinä vuosina tehtäväkseen palata Eurooppaan raportoimaan lähetystoiminnan onnistumisesta paavi Paavali V:lle, minkä jälkeen hän kierteli Euroopassa keräämässä rahaa jesuiittojen työlle Aasiassa. Euroopan-matkansa jälkeen hän palasi lähetystyöhön. Trigault kuoli vuonna 1629 Kiinan Hangzhoussa.
Kidō senshi Gundam Age

| Kidō senshi Gundam Age |
| --- | --- |
機動戦士ガンダムAGE   (Kidō senshi Gundam Age)
Genre: mecha, perhe 
TV-anime
Ohjaaja: Susumu Yamaguchi
Studio: Sunrise
Lähetyskanavat: Mainichi hōsō, TBS-ketju, Bandai Namco Live TV, BS11
Alkuperäinen lähetyskierros: 9.10.2011 – 23.9.2012
Jaksojen määrä: 49 
Kidō senshi Gundam Age (jap. 機動戦士ガンダムAGE, myös Mobile Suit Gundam Age) on 9. lokakuuta 2011 alkanut japanilainen televisioanimaatiosarja ja siihen perustuva media-franchise. Sarjaa on näytetty Mainichi hōsō - ja 1. tammikuuta 2012 lähtien myös BS11-kanavilla. Se kuuluu Gundam-sarjaan, jossa kuvataan pääasiassa ihmisten ohjaamilla roboteilla käytävää avaruussotaa. Sarjan sloganina on ”Mittsu no unmei ga rekishi ni naru” (kolmesta kohtalosta tulee historiaa). Sarjan kesti vajaan vuoden (4 lähetysneljännestä).
Yleistä

Kidō senshi Gundam Age on 14. Gundam-televisiosarja. Sen tekoon osallistui videopeliyhtiö Level-5, ja se oli ensimmäinen Gundam-sarja, josta oli alusta pitäen suunniteltu tehtävän myös peli. Paitsi että suunnitteilla on Level-5:n tietokoneroolipelit ”Kidō senshi Gundam Age Universe Accel / Cosmic Drive”, julkaistu on myös lapsille suunnattu, sarjan robottien pienoismalleja ja figuureita hyödyntävä Gage-ling Battle Base -kolikkopeli. Sarjaan pohjautuvaa sarjakuvaa julkaistaan myös Corocoro Comic -sarjakuvalehdessä, jolla on ennestään vahvat kytkökset Level-5:een. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun Gundam-sarjaa julkaistaan Shōgakukanin sarjakuvalehdessä.
Tarina käsittää sata vuotta ja kolme sukupolvea, jona aikana pääosa-mobile suit Gundamia ohjaa kolme eri toisilleen sukua olevaa sankaria. Tänä aikana Gundam kehittyy Age-1:stä Age-2:ksi, Age-3:ksi ja Age-FX:ksi. Koska useammalle sukupolvelle sijoittuvan tarinan ja hahmojen suunnittelu on työlästä, on tällaista kerrontaa käytetty melko harvoin televisioanimaatioissa. Uudemmissa Gundam-sarjoissa oli myös alusta asti ollut mukana useampia Gundam-robotteja, mutta tällä kertaa tarinan alkaessa vain päähenkilöllä on käytössään Gundam. Tällä tavalla Gundam saatiin tarinassa erityisasemaan. Gundam muuttaa kuitenkin tarinan edetessä muotoaan vaihto-osien ja kehityksen vuoksi, mikä lisää tuotteistusmahdollisuuksia leluissa, kuten muovisissa pienoismalleissa (Gunpla).
Sarja pyrittiin tähtäämään laajalle katsojakunnalle, johon kuuluisivat paitsi lapset, jotka eivät vielä ole nähneet Gundam-sarjoja, myös isät, jotka ovat vanhetessaan etääntyneen nuorempina näkemistään sarjoista. Gundam Agessa pyrittiin kertomaan aiempien, aikuisille suunnattujen Gundam-sarjojen tyylinen tarina lapsienkin ymmärtämällä tavalla, ja käsikirjoituksissakin pyrittiin välttämään erikoissanaston liikakäyttöä. ”Great Mechanics” -lehden kesäkuun 2012 numeron haastattelussa todettiin, että taustatarinaan on tarkoituksella jätetty aukkoja, jotka ensimmäisen Gundam-sarjan tavoin mook-kirjaset ja fanit voivat täyttää.
Ulkoisesti sarjan design muistuttaa lastenanimaatiota, mutta mukana on myös vakavia teemoja, kuten taisteluissa kärsivien nuorten henkistä tuskaa, jotta vanhemmat Gundam-fanit eivät pettyisi. Tarinassa on myös siellä täällä kunnianosoituksia aiemmille Gundam-teoksille.
Suunnittelu

Gundam Age päätettiin suunnata laajalle katsojajoukolle lapsista asti, sillä vuonna 2011 oli selvää, että Gundam-sarjojen katsojat ovat vanhenneet, eivätkä lapset enää tunne Gundamia. Tarkoituksena oli myös erottaa sarja vanhoille faneille suunnatusta Kidō senshi Gundam UC:sta. Mainichi hōsōn tuottaja Hiroo Maruyaman mukaan konseptina ei ollut niinkään ”lapsille suunnattu”, vaan pikemminkin ”lapsillekin sopiva”. Toiveena oli, että uusi sarja toimisi esittelynä Gundamin maailmaan.
Koska uuden Gundamin toivottiin paitsi vetoavan laajaan katsojakuntaan myös levittäytyvän muuallekin kuin vain animaatiomaailmaan, palkattiin sarjan suunnittelijaksi Level-5:n johtaja, pelintekijä Akihiro Hino. Koska sarjan alkuvaiheessa 2011 elettiin videomyynnin murroskohdassa DVD-julkaisujen vaihtuessa blu-ray:hin, asetettiin videojulkaisuja suuremmat rahalliset odotukset pelimyyntiin.
Hino asetti osallistumisensa ehdoksi sen, että hän saisi olla mukana jo uuden Gundamin suunnitteluvaiheesta asti. Sata vuotta ja kolme sukupolvea käsittävä tarina oli Hinon idea. Arvoituksellinen vastustajaorganisaatio taas oli ohjaaja Susumu Yamaguchin ajatus, kun taas Hino oli enemmän alkuperäisen Kidō senshi Gundamin perinteisillä linjoilla. Lopulta sarjassa nähdään tyypillisiä Gundam-elementtejä, kuten avaruussiirtokuntia ja avaruustaisteluita.
Hino oli aiemmin puhunut ensimmäisen Kidō senshi Gundamin luojan Yoshiyuki Tominon kanssa, ja tämä oli kertonut Gundamin suosion syyksi sen, että se ”kuvaa kaikkien sisällä olevaa heikkoutta”. Tämän Hino halusi välittää nuoremmille katsojille. Ensimmäisissä suunnitteluasiakirjoissa sarjan tarina koostui irtonaisista tapahtumista pelin tyyliin, ja tämä asia kaipasi korjausta. Skenaarion ja sarjan juonen yksityiskohdista sopiminen vei sarjan tekijöiltä lopulta pitkän aikaa.
Vastaanotto > Ennen sarjan alkua

Uudet Gundam-sarjan teokset ovat yleensä jakaneet voimakkaasti vanhojen fanien mielipiteet julkistuksensa yhteydessä, eikä Gundam Age ollut poikkeus. Kun sarjan päähahmojen kuvat julkistettiin, arveltiin heti niiden tyylin perusteella, että uusi sarja olisi suunnattu aiempaa nuoremmalle katsojakunnalle, mikä polarisoi mielipiteitä jo ennen sarjan alkua. Monet olivat sitä mieltä, että sarjan tekijät olivat hylänneet vanhat Gundam-fanit. Sarjan tekijät olivatkin varautuneet tällaiseen reaktioon, mutta ovat virallisissa kommenteissa kieltäneet tällaisen tarkoituksen. Level5:n aiempaan Danbōru sensō -animaatiosarjaan ja -videopeliin perustuneet pienoismallit olivat olleet kaupallinen menestys, joten pienoismalliteollisuudella oli korkeat odotukset sarjan suhteen Sarjan alun yhteydessä julkaistut pienoismallit olivatkin korkealuokkaisia, ja niiden myynti käynnistyi hyvin.
Hino paljasti ensimmäisen jakson lähetyksen aikoihin Twitter-tilillään, että sarjan rakenteeseen sisältyisi yllätyksiä katsojille, ja sanoi odottavansa innolla sitä, miten katsojat niihin reagoisivat. Hino myös vastasi kritiikkiin toivomalla, että kaikki katsoisivat sarjaa ainakin jaksoon 3 asti, jolloin juonessa tapahtuisi suuri käännekohta. Sarjan toisen jakson lähetyspäivänä pidetyssä tapahtumassa mainittiin, että Hino oli kiinnostunut vakavasti internetin kritiikistä.
Sarjan hahmojen ääninäyttelijät pidettiin tiukasti salaisuuksina aina sarjan alkuun asti, ja promootiovideoiden pohjalta internetin arvailusivustoilla liikkui myös virheellistä tietoa ääninäyttelijöistä. Myös suuri osa sarjan tuotantohenkilöstöstä pidettiin tuntemattomina sarjan alkuun asti.