stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Kokko (raviohjastaja)
Ura > Menestysvuodet

Vuonna 1956 uransa aloittaneen Kokon suurimmat menestysvuodet olivat 1960-luvulla. Hänen tunnetuimpia hevosiaan ovat 139 kertaa voittaneen Helättimen lisäksi venäläinen lämminverinen Kometa, jolla hän ohjasti 131 ykkössijaa, sekä vuosien 1969 ja 1974 kuningatarkilpailussa kolmanneksi sijoittunut 113 voiton suomenhevostamma Uskotin. Vuonna 1966 Kokko palkittiin vuoden raviohjastajana. Suomen Hippoksen tietokannan mukaan hän on vuodesta 1977 lähtien ohjastanut hieman yli 800 ravilähtöä ja voittanut niistä vajaat 90. Tietokonejärjestelmää edeltävältä ajalta Kokolla on noin 3 000 ajettua lähtöä ja yli 500 voittoa, mutta niistä ei ole olemassa nykyisenkaltaista tilastointia.
Ura > Paluu kilparadoille

Lauri Kokko joutui lopettamaan kilpailemisen helmikuussa 2001 täytettyään 72 vuotta, joka oli tuolloin raviohjastajien yläikäraja. Euroopan komissiolle tehdyn ikäsyrjintäkantelun vuoksi Euroopan raviurheilun keskusjärjestö UET joutui kuitenkin poistamaan ikärajat ja näin Kokko pääsi tekemään paluun kilparadoille maaliskuussa 2014. Sitä ennen hän joutui uudelleen suorittamaan ajolupaan vaadittavan kurssin. Elokuussa 2014 Kokko voitti Vieremän raveissa hevosella Nice Kometa ja hänestä tuli toistaiseksi vanhin ravilähdön voittanut suomalainen ohjastaja. Kokko ajoi viimeisen kilpailunsa syyskuussa 2016 ollessaan 87-vuotias.
Suurkilpailuvoittoja

Ravikuningatar: Helätin (1964, 1965, 1966)
Pohjola Grand Prix: Kometa (1971)
Tammer-ajo: Kometa (1972)
Aiheesta muualla

Lauri Kokko Suomen Hippoksen tietokannassa
Lorenzo Ebecilio

Lorenzo Ebecilio maaliskuussa 2011.
Lorenzo Ebecilio (s. 24. syyskuuta 1991) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa AFC Ajaxia ja Hollannin alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Ebecilio aloitti uransa VV de Blokkersissa, hoornilaisessa amatööriseurassa.
Leppälammi (Janakkala)

| Leppälammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°59′11″N, 24°46′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sääjärvenojan valuma-alue (35.84)
Laskuoja:  oja Kesijärveen 
Järvinumero:  35.840.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,1 m  
Rantaviiva:  1,966 km  
Pinta-ala:  19,502 ha  
 fiLeppälammi 
Leppälammi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa  Kirinmyllyn kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 19,5 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja se rannat ovat tiheästi ojitettua suota. Lampi on autio, vaikka sen itärantaa ohittaa metsäautotie, jolle pääsee Janakkalasta lähtevältä seututieltä 292.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Sääjärvenojan valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,1 metriä mpy. Lampeen on johdettu ympäröivältä Leppälamminsuolta sen kuivatusojat. Sen kautta laskevat myös Pahakorven kuivatusvedet. Lammen laskuoja laskee Kesijärveen.
Lohjan Kaikkien pyhien tsasouna

| Kaikkien pyhien tsasouna |
| --- | --- |
 Tsasouna elokuussa 2013
Sijainti:  Metsolan hautausmaa, Lohja
Koordinaatit:  60.240833°N, 24.064167°E
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta
Seurakunta:  Helsingin ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1995
Suunnittelija:  Sakari Siitonen
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  karjalaistyylinen rukoushuone
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaikkien pyhien tsasouna on Lohjalla, Metsolan hautausmaalla sijaitseva Helsingin ortodoksisen seurakunnan tsasouna eli rukoushuone. Rakennuksen on suunnitellut Sakari Siitonen, ja se valmistui vuonna 1995, pääosin talkootyönä. Lohja kuuluu Helsingin ortodoksisen seurakunnan alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lohjan Kaikkien pyhien tsasouna Wikimedia Commonsissa
Kaikkien pyhien tsasouna Lohjan kaupungin sivuilla
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Lorenzo Capicchioni

Lorenzo Capicchioni (s. 19. tammikuuta 2002) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Italiassa Empolin ja Cesenan junioreissa ja on sittemmin edustanut Riminiä, United Riccionea ja tammikuusta 2023 alkaen Cosmosta. Capicchioni on pelannut San Marinon maajoukkueessa marraskuusta 2022 alkaen neljä maaottelua.
Louis Alexandre Piccinni

Louis Alexandre Piccinni (1779 Pariisi – 1850) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen sukujuurensa olivat italialaiset, ja hänen isoisänsä oli säveltäjä Niccolò Piccinni.
Piccinni opiskeli pianonsoittoa, pääsi sitten Pariisin konservatorioon ja sai sävellysopetusta Jean-François Le Sueurilta. Vuosina 1803–1816 Piccinni oli Théâtre de la Porte Saint-Martinin kapellimestari, ja vuosina 1804–1818 hän osallistui Ludvig XVIII:n hovin musiikkielämään säestäjän tehtävissä. Piccinni opetti laulua ja pianonsoittoa Pariisissa vuoteen 1836. Tämän jälkeen hän työskenteli opettajana ja johtajana konservatorioissa Toulousessa. Myöhemmin hän muutti Strasbourgiin ja johti Baden-Badenin konsertteja. Piccinni palasi Pariisiin vuonna 1849 ja kuoli seuraavana vuonna.
Piccinnin tuotantoon kuuluu yli 200 näyttämöteosta, joiden joukossa on 25 koomista oopperaa. Hän laati myös melodraamoja, baletteja ja muita teoksia. Piccinni teki lisäksi pianosovituksen Jean-François Le Sueurin teoksesta Ossian, ou Les bardes.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Liidin

Liidin on ilmassa liikkumiseen tarkoitettu enintään kaksipaikkainen moottoroimaton tai moottoroitu ilmaa raskaampi laite, jonka tyhjämassa on korkeintaan 70 kg, ja jonka lentoonlähtö ja laskeutuminen tapahtuvat jaloin.
Suomessa käytettävät liitimet ovat varjoliidin ja riippuliidin.
Moottoroitu varjoliidin on kevein itsenäinen lentolaite.
Lincoln Bank Tower

| Lincoln Bank Tower |
| --- | --- |
 Lincoln Bank Tower
Sijainti:  Indiana, Yhdysvallat
Koordinaatit:  41°04′45″N 85°08′20″W﻿ / ﻿41.0792°N 85.1388°W﻿ / 41.0792; -85.1388
Rakennustyyppi:  Pankkikiinteistö (d)
Suunnittelija:  Alvin M. Strauss (en)
Valmistumisvuosi:  1930
 fiLincoln Bank Tower 
  
Lincoln Bank Tower on toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä Fort Waynen kaupungissa Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennusta ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1929 ja se valmistui vuonna 1930. Rakennus on 95 metriä korkea. Arkkitehtina toimi arkkitehtitoimisto Walker & Weeks. Lincoln Bank Tower oli Indianan osavaltion korkein rakennus aina vuoteen 1962 asti, ja Fort Waynen korkein rakennus vuoteen 1970, jolloin rakennettiin 103-metrinen Fort Wayne National Bank (nykyään PNC Center).[lähde? ] Rakennus edustaa art deco -tyyliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincoln Bank Tower Wikimedia Commonsissa
Liaoyang

| Liaoyang (辽阳市, Liáoyáng Shì) |
| --- | --- |
 Liaoyangin sijainti Liaoningissa, alla sijainti Kiinassa.
 Liaoyang
 Koordinaatit: 41°16′N, 123°11′E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Liaoning
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4 741 km²
Väkiluku (2010):  1 858 768
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  111000
Suuntanumero(t):  0419
Rekisterikilpi:  辽K
 
 www.liaoyang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liaoyang (kiin. 辽阳市, pinyin: Liáoyáng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Liaoningin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 60 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shenyangista etelälounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 4 741 neliökilometriä ja väkiluku 1,86 miljoonaa (2010).
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Shenyangin, idässä Benxin, kaakossa Dandongin, etelässä ja lännessä Anshanin prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 7 osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Galleria

Valkoinen pagodi (Baita) Liaoyangissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liaoyang Wikimedia Commonsissa
Liaoyangin hallinnollinen jako.
Lincoln Burrows Jr.

Lincoln Burrows Jr. (lempinimeltään L.J.) on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Pako. Burrowsia näyttelee Marshall Allman.
Elämäkerta

Burrows on sarjan alkaessa 15-vuotias hyvin koulussa menestyvä poika, joka asuu äitinsä Lisa Rixin ja tämän uuden miesystävän kanssa Chicagossa. Lincolnin isä, Lincoln Burrows on vankilassa ja poika on menettänyt uskonsa kaikkeen. Hän ajautuukin hankaluuksiin huumeiden kanssa ja koulunumerotkin alkavat huonontua nopeasti. Burrows saa syytteen äitinsä ja isäpuolensa kaksoismurhasta, kun hänet lavastetaan. Lincoln kuitenkin vapautetaan ja hän matkaa vankilasta paenneen isänsä kanssa viranomaisia kaihtaen. Toisella tuotantokaudella hän aloittaa taas koulunkäynnin isoisänsä tuttujen avulla ja jää Yhdysvaltoihin, kun isä pakenee Panamaan. Kolmannella tuotantokaudella Lincoln kidnapataan, mutta hänen isänsä onnistuu pelastamaan hänet. Lincoln jää Panamaan asumaan isänsä uuden naisystävän Sofia Lugon kanssa, kun isä lähtee takaisin Yhdysvaltoihin puhdistamaan maineensa ja auttamaan veljeään. Toinen Pako-sarjan päähenkilöistä, Michael Scofield, on Lincolnin setä.
Leijamies

Leijamies (eng. Kite Man) oikealta nimeltään Charles "Chuck" Brown on superroisto, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Häntä kuvataan yleisesti Batmanin vihollisena, joka käyttää leijapohjaisia ​​aseita rikosten tekemiseen. Hänen nimensä on kunnianosoitus Tenavat-päähenkilölle Charlie Brownille. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Batman #133 tarinassa elokuussa 1960 ja hänet loivat Bill Finger ja Dick Sprang. Hahmoa on pidetty yleisesti vitsinä muihin superpahiksiin verrattuna hänen erikoisvoimien puutteensa, hämärän persoonallisuuden ja hauraan keskeisen konseptin vuoksi, joka uskoo hänen identiteettiinsä superrikollisena. Tämän jälkeen häntä käytettiin ensisijaisesti sivuhahmona, kunnes Tom King ja Ivan Reis esittelivät hänet Batman-juoksussaan DC Rebirth -aikakaudella.
Muussa mediassa > Animaatio

Leijamies esiintyy animaatiosarjassa Batman: The Brave and the Bold, ääninäyttelijänä Jeffrey Combs. Tällä versiolla oli lapsena pakkomielle Benjamin Franklinista ja yritti luoda hänen kuuluisan leijakokeilunsa uudelleen. Hän ei kuitenkaan ryhtynyt riittäviin turvatoimiin, ja sitä seurannut sähköisku traumatisoi hänet henkisesti ja pakotti hänet leijakeskeiseen rikolliseen elämään. Jakson "Terror on Dinosaur Island!" takaumassa, hän johti joukkoa varkaita, jotka oli varustettu huipputeknologian purjelentokoneilla, rikosharrastuksessa, kunnes Batman pysäytti hänet, ja hänen entinen kätyrinsä Muovimies todisti häntä vastaan ​​oikeudessa. Jaksossa "Lain pitkä käsi!", Kite Man varastaa näytteen Plastic Manista valmistaakseen theta-sädeaseen, jonka avulla kuka tahansa voi kopioida Plastic Manin voimia tai kivettää jonkun, jolla on elastisia voimia. Leijamies saa myös kuminaulan ja venytysvoimia teetasäteen altistumisesta ennen kuin hän taistelee Batmania ja Plastic Mania vastaan, kunnes hän ja Rubberneck sotkeutuvat yhteen ja theta-sädease muuttaa heidät kiveksi. Lisäksi nimetön, sankarillinen, vaihtoehtoinen universumiversio Kite Manista esiintyy sanomattomassa cameo-roolissa jaksossa "Deep Cover for Batman!".
Leijamies esiintyy merkittävänä sivuhahmona Harley Quinn animaatiosarjan kahdella ensimmäisellä kaudella, joissa häntä ääninäyttelee Matt Oberg. Tämä versio on tylsä, mutta yleensä hyvää tarkoittava rikollinen, joka tunnetaan tunnuslauseestaan ​​"Kite Man, hell yeah!" ja yrittäessään poimia naisia. Lisäksi hän on metainhimillisten vanhempien Darryl ja Wendy Brownin poika, jotka ovat pettyneitä poikaansa, koska hänellä ei ole heidän kaltaisia ​​voimia. Kahden ensimmäisen kauden aikana hän toimii Myrkkymuratin rakkauskohteena, kunnes hän eroaa hänestä tajuttuaan, että Ivy ei todellakaan vastaa hänen tunteisiinsa. Kolmannesta kaudesta lähtien hän on alkanut seurustella Golden Gliderin kanssa. Leijamies tulee esiintymään pääroolissa spin-off sarjassa Kite Man: Hell Yeah!, joka keskittyy hahmoon itseensä.
Leijamies esiintyy cameo-roolissa DC Super Hero Girls sarjan jaksossa "#LeagueOfShadows".
Leijamies esiintyy pienessä roolissa animaatioelokuvassa The Lego Batman Movie.
Videopeleissä

Leijamies esiintyy pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Jeffrey Combs. Tämä versio on Tuomion Legioonan jäsen.
Laura Soinne

Suomalaisia näytelmäkirjailijoita vuonna 1932. Laura Soinne eturivissä toisena oikealta.
Laura Soinne (vuodesta 1939 oik. Soinne-Vuorela; 6. helmikuuta 1897 Tuusula – 17. maaliskuuta 1992 Tuusula) oli erityisesti näytelmiä ja satuja kirjoittanut suomalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1939 lähtien naimisissa runoilija Einari Vuorelan kanssa.
Teoksia

Varjojen linnan prinssit ja muita satuja, kuvittanut Astrid Jung.  Kirja, Helsinki 1918
Mustat helmet ja muita satuja, kuvittanut Ilmari Virkkala.  Otava 1920
Hukkasaari: 4-näytöksinen satunäytelmä. WSOY 1923
Kupariavain, lastennäytelmä. 1925
Valkoinen lootus: Muinaisintialainen tarina, näytelmä. 1926
Eeva antoi – ja minä söin... romaani. WSOY 1927
Koululaisnäytelmiä. WSOY 1927
Jörö-Jukan seikkailut, lastennäytelmä. 1928
Synnin puumerkki: Romaani. WSOY 1928
Emäntä-vainaan kellonvitjat: Kaksinäytöksinen farssi. 1929
Hopearisti: Kolminäytöksinen karjalaisaiheinen kansannäytelmä. WSOY 1930
Pikavalokuvaaja: Yksinäytöksinen pila. 1930
Amorin narrit: 3-näytöksinen iloittelu. Kansanvalta 1931
Seikkailusatuja: "Varjojen linnan prinssit" ja muita satuja, kuvittanut Unto Kaipainen. WSOY 1931
Miehen vankina: Romaani. Karisto 1932
Veto: 1-näytöksinen suojeluskuntahuvinäytelmä. Hakkapeliitta, Helsinki 1933
"Kirjeenvaihtoon halutaan...": Yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1934
Naisvihaaja: 1-näytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1935
Kuka sinä olet? Romaani. WSOY 1936
Apson kaksoisveljekset, näytelmä. 1937
Susimetsän ahne peikko, lastennäytelmä. 1939
Satuja, kuvittanut Maija-Kaarina Nenonen. WSOY 1946
Vuorenhaltijan lahja, kuvitus Leena Puranen. WSOY 1953
Herra Kurjenmiekan rakkauden draama – eli sano se oikein kauniisti, komedia. 1963
Löytötavara, komedia. 1971
Meidän fröökynä, komedia. 1972
Satuja.  (3., uudistettu painos (1. painos 1946). Kuvittanut Maija-Kaarina Nenonen)  Helsinki, 1976.  ISBN 951-0-07444-6.
Tuulitunturin jättiläinen, kuvitus Hannu Lukkarinen. WSOY 1979
Elokuvasovituksia

Synnin puumerkki, ohjaus Jorma Nortimo 1942 (samannimisestä romaanista)
Miehen vankina, ohjaus Aarne Kivimäki 1943  (samannimisestä romaanista)
Kahden ladun poikki, ohjaus Armand Lohikoski 1958 (Soinne teki elokuvaan käsikirjoituksen Einari Vuorelan kanssa tämän romaanin pohjalta)
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1980
Aiheesta muualla

Laura Sointeen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Laura Soinne Elonetissä.
Lorenzo De Silvestri

Lorenzo De Silvestri
Lorenzo De Silvestri (s. 23. toukokuuta 1988 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa. Hänen aiempia pääsarjaseurojaan ovat olleet Lazio, Fiorentina, Sampdoria ja Torino.
De Silvestrin yleisin pelipaikka on oikea puolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskikentällä. Hän on syntyperäinen roomalainen ja edusti vuoteen 2009 saakka kotikaupunkinsa Laziota. Hänen debyyttinsä Lazion ykkösjoukkueessa tapahtui 17-vuotiaana vuoden 2005 heinäkuussa Intertoto Cupin kolmannen kierroksen toisessa osaottelussa vieraissa Tampere Unitedia vastaan Ratinan stadionilla hänen tullessaan loppuhetkillä vaihdosta kentälle Christian Manfredinin tilalle.
Ensimmäistä kertaa Italian liigassa De Silvestri pääsi kentälle vuoden 2007 huhtikuussa kotipelissä Fiorentinaa vastaan hänen korvatessaan toisella puoliajalla Manuel Bellerin. De Silvestri oli lähellä maalintekoa ensimmäisellä kosketuksellaan, mutta Fiorentinan maalivahti Sebastien Frey torjui hänen yrityksensä.
Syksyllä 2007 päävalmentaja Delio Rossi nosti De Silvestrin Lazion edustusjoukkueen vakituiseksi pelaajaksi osittain puolustuksen lukuisten loukkaantumisten johdosta, ja hän pelasi vakuuttavasti ikäänsä nähden. Valon Behramin kuntouduttua De Silvestri joutui kuitenkin useimmiten tyytymään vaihtopenkillä istuskeluun. Joulukuussa 2007 De Silvestri teki ensimmäisen maalinsa Lazion paidassa Italian cupissa Napolia vastaan laitettuaan vapaapotkun jälkitilanteessa tulleen paluupallon maalin. Maalin jälkeen De Silvestri lähetti terveiset kohti taivasta kuukausi aiemmin poliisin harhaluotiin menehtyneelle hyvälle ystävälleen ja Lazion kannattajalle Gabriele Sandrille.
Kevätkaudella 2008 De Silvestri valloitti paikan avauskokoonpanossa, ja hänelle kertyi koko kauden 2007–2008 aikana 24 Serie A -ottelua, joissa hän oli 17 kertaa avauksessa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi 21 Serie A -ottelua ja niistä 12 ottelua avauskokoonpanossa. Lazio voitti vuonna 2009 Italian cupin, ja De Silvestri pelasi tuolla kaudella seitsemän cup-ottelua, joissa neljä kertaa avauskokoonpanossa.
De Silvesti edusti kaudet 2009–2012 Fiorentinaa, jossa hän pelasi 74 Serie A -ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän edusti Sampdoriaa kaudet 2012–2016, joista kaksi ensimmäistä kautta lainasopimuksella. Noiden neljän vuoden aikana hän pelasi 109 Serie A -ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavat neljä kautta hän edusti Torinoa, jossa hän pelasi 112 Serie A -ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Bolognassa hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 83 Serie A -ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
De Silvestri pelasi useissa Italian nuorisomaajoukkueessa. Hän pelasi kaksi ottelua Italian joukkueessa Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Hän on pelannut Italian A-maajoukkueessa kuusi ottelua: ensimmäisen syyskuussa 2010, seuraavan lokakuussa 2013, yhden ottelun marraskuussa 2014, yhden ottelun kesäkuussa 2015 ja kaksi ottelua maaliskuussa 2016.
Lincoln College

| Lincoln College |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1427
Opiskelijoita:  300
Jatko-opiskelijoita:  300
Sijainti:  Oxford, Englanti  Yhdistynyt kuningaskunta
Osoite:  Turl Street Oxford OX1 3DR
Yhteistyö:  Downing College (Cambridge)
Sivusto:  www.linc.ox.ac.uk
Lincoln College on yksi Oxfordin yliopiston 38 collegesta. Sen perusti vuonna 1427 Richard Fleming, Lincolnin piispa. Kuninkaallisen erioikeuden collegen perustamiseksi myönsi kuningas Henrik VI. Ruusujen sota 1400-luvulla uhkasi collegen olemassaoloa, sillä perustamisluvan oli myöntänyt Lancaster-sukuinen hallitsija. Collegen perusti toiseen kertaan piispa Thomas Rotherham, joka hankki vuonna 1478 kuninkaallisen erioikeuden York-sukuiselta hallitsijalta Edvard IV:ltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincoln College Wikimedia Commonsissa
Oxfordin yliopiston colleget
All Souls
Balliol
Brasenose
Christ Church
Corpus Christi
Exeter
Green Templeton
Harris Manchester
Hertford
Jesus
Keble
Kellogg
Lady Margaret Hall
Linacre
Lincoln
Magdalen
Mansfield
Merton
New
Nuffield
Oriel
Pembroke
Queen’s
St Anne’s
St Antony’s
S Catherine’s
St Cross
St& Edmund Hall
St Hilda’s
St Hugh’s
St John’s
St Peter’s
Somerville
Trinity
University
Wadham
Wolfson
Worcester
Live at the Dynamo

| Live at the Dynamo Skyclad |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Dynamo Open Air, 1995
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Kevin Ridley
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 52.31
 Levy-yhtiö: Burning Airlines
Skycladin muut julkaisut
| Another Fine Mess 2001 | Live at the Dynamo 2002 | History Lessens 2002 |
Live at the Dynamo on Skycladin toinen livealbumi. Se sisältää samoja kappaleita kuin Another Fine Mess, johtuen siitä että albumi nauhoitettiin samalla keikalla. Albumin vain julkaisi eri levy-yhtiö, Burning Airlines.
Kappaleet

Intro – 1.57
Another Fine Mess – 4.37
Cardboard City – 4.40
Art Nazi – 3.50
The Wickedest Man in the World – 3.57
The One Piece Puzzle – 6.01
Still Spinning Shrapnel – 4.28
Just What Nobody Wanted – 5.29
The Widdershins Jig – 3.35
The Declaration of Indifference – 4.01
The Cradle Will Fall – 6.46
Spinning Jenny – 3.08
Aiheesta muualla

Live at the Dynamo discogs.com -sivustolla
Leppälammi (Hämeenlinna)

| Leppälammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°10′19″N, 24°51′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  metsäoja Oksjärveen 
Järvinumero:  35.788.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,7 m  
Rantaviiva:  0,409 km  
Pinta-ala:  0,893 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLeppälammi 
Leppälammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,7 metriä mpy.
Luciano Posillipo

Luciano Posillipo on suomalainen jalkapallovalmentaja, joka valmentaa FC Hongan naisten liigajoukkuetta.
Posillipo on toiminut kausilla 2011 ja 2012 FC Hongan Veikkausliiga-joukkueen fysioterapeuttina ja fyysisenä valmentajana. Kausilla 2013 ja 2014 Posillipo toimi Timo Lounion apuvalmentajana FC Hongan naisten liigajoukkueessa.
Lorenzo Carcaterra

Lorenzo Carcaterra (s. 16. lokakuuta 1954 Hell’s Kitchen, New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Katuvarpuset (alk. Sleepers), jonka on väitetty perustuvan kirjailijan omakohtaisiin kokemuksiin. Carcaterran omaan lapsuuteen perustuu ainakin teos A Safe Place: The True Story of a Father, a Son, a Murder, jossa hän käsittelee vaikeaa suhdetta isäänsä.
Aiheesta muualla

Lorenzo Carcaterran kotisivut
Lorenzo Carcaterra Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lisbeth Palme

Lisbeth Palme helmikuussa 2016
Anna Lisbeth Christina Palme (o.s. Beck-Friis) (14. maaliskuuta 1931 – 18. lokakuuta 2018) oli ruotsalainen lastenpsykologi, Unicefin puheenjohtaja ja vuonna 1986 murhatun Ruotsin pääministeri Olof Palmen leski. Hän avioitui Olof Palmen kanssa vuonna 1956. Heillä on kolme poikaa, Joakim, Mårten ja Mattias. Lisbeth Palme oli palaamassa miehensä kanssa elokuvista Tukholman keskustassa 28. helmikuuta 1986, kun aseistautunut mies hyökkäsi ja ampui Olof Palmea kahdesti selkään.
Lohjan Jääankat

| Lohjan Jääankat |
| --- | --- |

Perustettu:  1992
Kaupunki:   Lohja, Suomi
Kotiareena:  Lohjan jäähalli
Värit:           
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jääankkojen vanha logo
Lohjan Jääankat, lyhyemmin Ankat on vuonna 1992 perustettu lohjalainen jääkiekkojoukkue. Jää-ankat pelasi kauden 2008–2009 II-divisioonan etelälohkossa, ja nousi kauden päätteeksi Suomi-sarjaan. Nousu varmistui 11. maaliskuuta, kun Kirkkonummen Salamat hävisi Porvoon Huntersille Suomi-sarjan karsintaottelussa.