stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avoin sisältö

Creative Commons -lisenssit ovat yksiä käytetyimpiä avoimen sisällön lisenssejä.
Avoin sisältö (engl. open content) on sisältöä, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen, jopa kaupallisesti. Avoin sisältö lisensoidaan avoimella lisenssillä, joka antaa luvan käyttää sisältöä edellä kuvatulla tavalla.
Maailman suurin avoimen sisällön hanke on Wikipedia.
Vapaa sisältö

Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin.
Lisenssejä

Creative Commons -lisenssit (11 versiota)
Design Science License
Free Creations License (katso freecreations.org)
GNU Free Documentation License
Open Content License
Open Directory Project License — jota käyttää Open Directory Project
Open Gaming License — Open Gaming Foundation:n lisenssi, jonka on kirjoittanut Wizards of the Coast
Open Publication License — Open Content Projectin käyttämä lisenssi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Openverse, hakukone avoimen sisällön etsimiseen
Brenda Vaccaro

| Brenda Vaccaro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Brenda Buell Vaccaro
Syntynyt: 18. marraskuuta 1939 (ikä 84) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Guy Hector
Näyttelijä
Aktiivisena:  1963–
Merkittävät roolit:  Linda Riggs (Kerta ei riitä koskaan)
Palkinnot
 Emmy (1974)  Golden Globe (1976) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Brenda Buell Vaccaro (s. 18. marraskuuta 1939 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Golden Globe ja Emmy-palkittu näyttelijä, joka on saanut myös Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Kerta ei riitä koskaan.
Vaccaro on tehnyt urallaan myös muutamia äänirooleja muun muassa Jetsoneihin, Smurffeihin ja Johnny Bravoon.
Elämäkerta

Vaccaro syntyi Brooklynissa italialais-amerikkalaiseen perheeseen Christine M. ja Mario A. Vaccarolle. Hän kuitenkin kasvoi Texasissa, jossa Vaccaron vanhemmat perustivat ravintolan Mario's Restaurant. Hän valmistui Thomas Jefferson High Schoolista vuonna 1958, jonka jälkeen Vaccaro palasi New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä. Vuonna 1961 hän teki ensiesiintymisensä Broadwaylla komedianäytelmässä Everybody Loves Opal.
Ura

Vaccaro on tehnyt useita äänirooleja. Hän on myös näytellyt Gloria Tribbiania Frendeissä yhden jakson ajan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Brenda Vaccaro TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Brenda Vaccaro Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
CD San Roque de Lepe

Club Deportivo San Roque de Lepe on espanjalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Seuran kotipaikka on Lepe Huelvan maakunnassa Andalusiassa.
Seura perustettiin vuonna 1956 yhdistämällä Amigos de San Roquen ja katolisen nuorisojärjestön Acción Católican joukkueet. Nimi San Roque tulee kaupungin suojeluspyhimyksestä Rochista. Seura nousi ensimmäistä kertaa kansallisiin sarjoihin ja tuolloin kolmanneksi korkeimpana sarjatasona toimineeseen Tercera Divisióniin kaudeksi 1966–1967. 1970-luvun lopulla perustetussa Segunda División B:ssä se pelasi ensimmäistä kertaa vuosina 1992–1995, ja kaudeksi 2009–2010 se nousi sarjaan uudelleen. Samalla kaudella seura voitti Copa RFEF:n.
Seuran kotistadion on vuonna 2011 avattu Estadio Ciudad de Lepe, jolla on runsaat 3 500 katsojapaikkaa.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (espanjaksi)
Berde

Liikunta- ja kulttuuriseura Berde ry on vuodesta 1995 toiminut somaliyhdistys. Se rekisteröitiin virallisesti elokuussa 2004. Yhdistyksen tehtävä on integroida somalialaisia suomalaiseen yhteiskuntaan ja säilyttää somalikulttuurin piirteitä Suomessa. Yhdistys järjestää vuosittain monikulttuurisen itsenäisyyspäiväjuhlan Yhteinen itsenäisyys. Yhdistyksen puheenjohtaja on Abdirahim Hussein Mohamed ja varapuheenjohtaja varapuheenjohtaja Ahmed Ali Hassan.
Sen toimintamuotoja on muun muassa nuorten jalkapallojoukkue FC-Safari.
Entiset puheenjohtajat

2005 Hagi Abdullahi Omar
2007 Hassan Ahmed Ali
2008 Saacid Ibrahim Sheihk
2009 Abdirahim Hussein Mohamed
Palkinnot ja tunnustukset

Liikunnan yhdenvertaisuuspalkinnot 2007
CD Móstoles

Club Deportivo Móstoles espanjalainen jalkapalloseura Móstolesista Madridin alueelta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Móstoles perustettiin vuonna 1955. Seuran joukkue nousi alimmalle kansalliselle sarjatasolle Tercera Divisióniin kaudeksi 1981–1982, missä se on siitä lähtien pääasiassa pelannut. Joukkue on pelannut myös kuusi kautta Segunda División B:ssä, jossa sen paras sijoitus on kymmenes kaudelta 1998–1999. Tercera Divisiónin lohkonsa joukkue on voittanut kahdesti, kausina 1989–1990 ja 2003–2004.
Móstolesin kotistadion on 14 000 -paikkainen El Soto. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on 15 juniorijoukkuetta. Seuran tunnetuin entinen pelaaja on Euroopan-mestari Rubén de la Red, joka edusti Móstolesia juniorina.
Aiheesta muualla

CD Móstolesin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Blut & Eisen Productions

| Blut & Eisen Productions |
| --- | --- |
Emoyhtiö:  World Terror Committee
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  black metal
Kotimaa:  Saksa
Sijainti:  Nordhausen
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blut & Eisen Productions on saksalainen itsenäinen levy-yhtiö, jota johtaa Torsten Hollstein. Se on levy-yhtiön World Terror Committeen alamerkki.
Yhtyeitä

Azaghal
Horna
Kadotus
Buoidenjunni

Buoidenjunni
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 210 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Buoidenjunni on Skandeilla sijaitseva vuorenhuippu Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Skibotndalenin eteläpuolella. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 210 metriä.
Benedetto Croce

Benedetto Croce.
Benedetto Croce (25. helmikuuta 1866 – 20. marraskuuta 1952) oli italialainen filosofi, poliitikko ja kriitikko. Hän kirjoitti useista aiheista, kuten historianfilosofiasta ja estetiikasta. Filosofisesti hän edusti uushegeliläisyyttä, poliittisesti liberalismia, vaikkakin hän vastusti laissez-faire -tyyppistä vapaakauppaa. Croce on vaikuttanut erityisesti Antonio Gramsciin.
Teoksia

Materialismo storico ed economia marxistica (1900)
L’Estetica come scienza dell’espressione e linguistica generale (1902)
Logica come scienza del concetto puro (1909)
Breviario di estetica (1912)
Saggio sul Hegel (1912)
Teoria e storia della storiografia (1917)
Manifesto degli intellettuali fascisti (La Critica, 1. toukokuuta 1925)
Ultimi saggi (1935)
La poesia (1936)
La storia come pensiero e come azione (1938)
Il carattere della filosofia moderna (1941)
Filosofia e storiografia (1949)
Aiheesta muualla

Online Books by Benedetto Croce (englanniksi)
Benedetto Croce teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Benedetto Croce
Käännös suomeksi
Béla Jávorszky

Béla Jávorszky vuonna 2015.
Béla Jávorszky (s. 1940) on unkarilainen kirjailija, kääntäjä ja diplomaatti. Hän oli Unkarin suurlähettiläs Helsingissä 1990–1994 ja Tallinnassa 1999–2002.
Jávorszky on esseisti, ja hän on kääntänyt unkariksi suomalaista kirjallisuutta, sekä suomenkielistä että ruotsinkielistä, ja hän esittelee suomalaista kulttuuria Unkarissa. Tästä työstä hän sai neljä kertaa E. W. Ponkalan säätiön tunnustuspalkinnon sekä Antti Wihurin Säätiön pääpalkinnon. Vuonna 1976 Jávorszky sai Suomen valtion ulkomaisen kääntäjäpalkinnon. Hänen töitään ovat muun muassa Ulla-Leena Lundbergin Isin ja Marsipansoldatenin, Kjell Westön Hägring 38:n, Rosa Liksomin teosten Hytti nro 6 ja Everstinna, Leena Krohnin romaanin Erehdys sekä monien suomalaisen runoantologioiden kääntäminen unkariksi.
Energia-ase

Energia-ase on ase, joka kohdistaa energiavirran johonkin suuntaan eri tavoin kuin ammuksena. Se siirtää energiaa kohteeseen halutulla tavalla. Jotkut näistä aseista ovat oikeasti toteutettavissa, jotkut ovat sci-fiä. Energiaa voidaan kehittää ja siirtää monella tavalla:
Sähkömagneettisena säteilynä yleensä laserilla, maserilla, suurtehoklystronilla tai EMP:llä.
Massan omaavien hiukkasten avulla esim: hiukkaskiihdytin, neutronipommi.
Kuvitteelliset aseet käyttävät usein jotain hiukkasta tai säteilyä jota ei ole olemassa
Jotkut näistä aseista tunnetaan kuolonsäteinä tai sädeaseina, joiden näytetään ampuvan energiaa kohteeseen tuhotakseen tai tappaakseen sen.
Joitakin tappavia energia-aseita tutkitaan ja kehitetään, mutta suuri osa on fiktiivisiä.
Tyypit

Energia-aseet voidaan karkeasti ottaen jakaa ryhmiin käytetyn energiatyypin perusteella ja sen perusteella, mihin tarkoitukseen niitä käytetään (kohteiden tuhoaminen, häirintä, lamauttaminen jne.).
Tämä artikkeli käsittelee aseita, joiden tarkoituksena on tuottaa vahinkoa sähkömagneettisella säteilyllä tai hiukkassäteillä. Muutamia aseita, jotka voidaan sekoittaa energia-aseisiin:
Laserdesignaattorit ovat useimmiten infrapunalasereita, joita käytetään kohteiden osoittamiseen täsmäaseille.
Sähköaseet ovat joko aseita, jotka aiheuttavat sähköiskuja kosketuksesta tai aseita, jotka ampuvat sähköistettyjä ammuksia.
Laserit

Laserit ovat tunnettuja sci-fissä sädeaseena. Oikeasti lasereita käytetään lähinnä kohteiden etsintään, etäisyyden mittaukseen ja tähtäykseen; näin lasersäde itse ei ole tulivoiman lähde.
Lasereilla ammutaan usein lyhyitä pulsseja. Megajoulen laserpulssi vapauttaa saman verran energiaa kuin 200 grammaa räjähdettä, ja vaikutus kohteeseen on samantapainen. Pääosa vahingosta tapahtuu, kun kohteen pintaosat haihtuvat räjähtäen.
Useimmat nykyiset aseina käytettävät laserit ovat dynaamisia kaasulasereita.
Lasereita on tutkittu myös lamauttavina aseina.
Laserit > Taktiset edut

Lasereilla on neljä pääetua verrattuna tavalliseen aseistukseen:
Lasersäde etenee valon nopeudella, joten useimmilla etäisyyksillä ei tarvitsisi ottaa ennakkoa eli ampua liikkuvan kohteen eteen
Painovoimalla on minimaalinen vaikutus lasersäteeseen, jolloin sitä ei tarvitse ottaa huomioon pitemmillä etäisyyksillä
Jotkut laserit käyvät sähköllä, jota on halpa tuottaa. Tämä vähentäisi kalliiden ja tilaa vievien ammuksien tarvetta. Ongelmana tosin on se, että tarvittaisiin tehokas, liikuteltava energianlähde
Laserien rekyyli on lähes olematon
Koska laserit voivat teoreettisesti pysäyttää tykistö- ja ohjushyökkäyksiä, mikä tahansa osasto saisi merkittäviä etuja taistelussa, niin maa-, meri-, ilma- kuin avaruustaistelussa. Tutkan avulla lasereilla on pystytty ampumaan alas lennossa olevia tykistön ammuksia, myös kranaatinheittimen ammuksia. Tämän perusteella onkin sanottu, että laserien pääkäyttö voisi olla puolustuksessa.
Nykyisten laserien suurimpia ongelmia on tarvittavien peilijärjestelmien kalleus ja hauraus.
Joskus oletetaan, että heijastavien pintojen ja muiden vastatoimien avulla voitaisiin vähentää laserien tehoa, mutta tätä ei ole todistettu. Pienetkin vauriot peilin pinnassa vastaanottavat energiaa ja vauriot levittäytyvät helposti laajemmalle alueelle. Suojaavien peilien tehoa voitaisiin vähentää tarkoituksella vahingoittamalla niitä. Myös pöly ja lika vähentävät peilien tehoa.
Laserit > Laserien ongelmat > Energian hajoaminen

Lasersäteet aiheuttavat ilman plasmahajoamista, kun energiaa on noin megajoule kuutiosenttimetrissä. Tämä aiheuttaa lasersäteen "hajoamisen", jolloin se menettää energiaa. Jos ilmassa on sumua, savua tai pölyä, hajoaminen voi olla suurempaa.
On olemassa tapoja, joilla hajoamista voidaan vähentää:
Säde voidaan jakaa suuren peilin alueelle, joka heijastaa säteen kohteeseen. Energian määrä kuutiosenttimetriä kohden on näin pienempi ja hajoamista ei tapahdu. Tähän tarvitaan suuri, erittäin tarkka ja hauras peili, jonka kohdistamiseen tarvittaisiin raskas koneisto.
Voidaan käyttää vaiheistettua antenniryhmää. Tarvittaisiin miljardeja mikrometrin kokoisia antenneja, ja tällaisia ei nykyisellään pystytä rakentamaan. Vaiheistettua antenniryhmää käyttämällä ei tarvittaisi peilejä.
Voidaan käyttää vaiheis-konjugaattilaseria. Näissä kohdistuslaserilla "maalataan" kohde. Kohteessa olevat heijastavat kohdat heijastavat valoa takaisin, jolloin aseen päävoimavahvistin huomaa sen. Päävoimavahvistin vahvistaa takaisin tulevat aallot ja tuhoaa kohteen šokkiaalloilla, jotka syntyvät räjähtävästi haihtuvista heijastavista kohdista. Hajoamista ei tällöin tapahdu, koska takaisin heijastuvat aallot näyttävät päälaserille tien. Tätä tapaa käyttävissä, kokeellisissa lasereissa on kaasujen avulla muodostettu "vaiheis-konjugaattinen peili". Useimmissa laitteissa peili ylikuumenee pahasti.
Kun ammutaan hyvin lyhytaikainen laserpulssi, hajoamista ei ehdi tapahtua.
Säätelemällä pulssin ajoitusta, voimaa ja/tai aallonpituutta voidaan saada aikaan šokkiaalto, joka työntää ilman pois lasersäteen tieltä. Tähän tarvitaan vaikeasti saavutettava, suurehko voima.
Käyttämällä laseraseita vain tyhjiössä, kuten avaruudessa
Laserit > Laserien ongelmat > Haihtunut materiaali

Toinen ongelma laseraseiden käytössä on se, että haihtunut materiaali haittaa lasersäteen etenemistä kohteen pinnalle. Tapoja eliminoida tämä ovat:
Jatkuvat šokkiaallon luominen haihtumapilven läpi. Šokkiaalto jatkaisi vahingon tekemistä
Teoriassa on mahdollista saada toinen laser säätelemään toisen läpipääsyä. Toinen laser säädetään niin, että pilvi absorboi sitä ja aiheuttaa populaatioinversion. Tällöin voidaan tietyillä taajuuksilla päästä pilven läpi
Laserit > Laserien ongelmat > Suuri energiankulutus

Yksi ongelmista sekä lasereissa että muissa energia-aseissa on niiden suuri energiankulutus. Nykyiset energiansäilytys-, johtavuus-, muunto- ja ohjausmenetelmät ovat riittämättömät käyttökelpoisen käsiaseen rakentamiseksi. Nykyisten laserien energianhukka lämpönä on suuri ja ne tarvitsevat suuria jäähdytyslaitteita. Ilmajäähdytys on riittämätön pitämään järkevän tulinopeuden yllä. Näiden ongelmien vaikutuksia voidaan vähentää:
Halvoilla korkeassa lämpötiloissa toimivilla suprajohtimilla
Parempi tapa varastoida ja/tai tuottaa suuria määriä energiaa
Jos suprajohteita ei olisi, osa energiasta voitaisiin käyttää aseen jäähdyttämiseen.
Energiankulutus ei ole ongelma kemiallisissa lasereissa, joissa energia saadaan kemiallisista reaktioista. Happi-jodi-laser ja deuterium-fluoridi-laser ovat esimerkkejä jatkuvaan megawattiluokan ampumiseen pystyvistä lasereista. Näillä lasereilla on kemiallisten aineiden kuljetukseen liittyvät ongelmat sekä jäähdytysongelmat.
Tämä ongelma ei olisi niin suuri, jos lasereita käytettäisiin vain voimaloiden läheisyydessä tai mahdollisesti ydinvoimalla toimivissa avaruusaluksissa ja sotalaivoissa.
Laserit > Laserien ongelmat > Ilmassa oleva muu aines

Sade, lumi, pöly, sumu, savu ja samanlaiset visuaaliset esteet voivat hajottaa lasersädettä.
Laserit > Laserien ongelmat > Ei epäsuoraa tulta

Koska painovoima vaikuttaa valoon vain häviävän vähän, ja epäsuora tuli perustuu painovoiman käyttämiseen hyväksi ammuttaessa esteen yli tai alueelle, johon ei ole näköyhteyttä, laseraseilla ei voida ampua epäsuoraa tulta. Tämän voi tosin kiertää sijoittamalla laseraseen esimerkiksi lentokoneeseen tai avaruuteen, jolloin ollaan esteen yläpuolella.
Laserit > Sähkölaser

Sähkölaserissa hajoamisen annetaan tapahtua ja sitten lähetetään voimakas sähkönpurkaus muodostunutta ionisoitua "käytävää" pitkin. Tällainen ase toimisi kuin pitkän kantaman tainnutusase.
Laserit > Mikroaallot

Ihmisiä vahingoittavia mikroaaltoaseita eli masereita on mahdollista rakentaa.
Active Denial System on Yhdysvaltain asevoimien kehittämä mikroaaltoase, joka lämmittää ihon alla olevaa vettä tuottaen lamauttavaa kipua. Vahinko ei ole pysyvä, mutta saattaa voida tuottaa pysyvää vahinkoa silmille. Aseella voidaan tuhota suojaamattomia sähkölaitteita.
HPM-aseilla voidaan tuhota suojaamattomia sähkölaitteita. Mikroaaltoaseeseen tarvittavia osia - energianlähteitä, mikroaaltogeneraattoreita ja antenneja - on saatavilla helposti, ja siviilitkin ovat rakentaneet yksinkertaisia mikroaaltoaseita.
Yhdysvallat on yhteistyössä Kanadan kanssa rakentanut ja testannut mikroaaltotykkiä. Sitä testattiin sitä halunneeseen sotilaaseen. Testi näytettiin USAn ja Kanadan televisioissa.
Laserit > Pulssienergia-ase

Pulssienergia-aseilla ammutaan infrapunalaserpulssi, joka synnyttää laajenevaa plasmaa osuessaan kohteeseen. Tästä syntyvät ääni-, šokki- ja sähkömagneettiset aallot tuottavan kohteelle kipua ja lamauttavat hänet. Asetta kehitetään ja sitä tullaan käyttämään ei-tappavana lamautusaseena.
Laserit > MIRACL

Mid-Infrared Advanced Chemical Laser eli kehittynyt kemiallinen infrapunalaser on USAn laivaston kehittämä deuterium-fluoridi-laser, jota testattiin ilmavoimien satelliitteja vastaan vuonna 1997.
Laserit > THEL

Tactical High-Energy Laser eli taktinen suurienergialaser on USAn ja Israelin yhteishanke. Se on deuterium-fluoridi-laser, ja on suunniteltu ampumaan alas lentokoneita ja ohjuksia. Katso myös National Missile Defense eli USAn kansallinen ohjuspuolustusjärjestelmä.
Laserit > Airborne laser

Airborne laser eli ilmavoimien laser (toiselta nimeltään Advanced Tactical Laser eli kehittynyt taktinen laser) oli Boeing 747-400F-lentokoneen nokkaan asennettava ohjuspuolustukseen tarkoitettu kemiallinen happi-jodi-laser. Projekti lakkautettiin 2010-luvun alussa.
Laserit > Ultraviolettilaser

San Diegossa sijaitseva HSV Technologies kehittää laserasetta, jolla voidaan lamauttaa eläimiä ja myöhemmin mahdollisesti myös ihmisiä. Ase toimii lasersäteen synnyttämän sähkövarauksen perusteella. Se on ultraviolettilaser, ei sähkölaser (ks. yllä).
Radioaallot

HERF-aseet (High Energy Radio Frequency weapons eli suurienergiaiset radiotaajuusaseet) toimivat samalla periaatteella kuin mikroaallot.
Tammikuussa 2007 Yhdysvaltain asevoimat testasi Active Denial Systemiä muistuttavaa asetta, jolla saatiin 450 metrin päässä olevat ihmiset tuntemaan lämpötilaksi noin 130 astetta. Vielä ei olla varmoja, pystyttäisiinkö aseella polttamaan tai tappamaan. Tällaisen aseen täysimittainen tuotanto ei ole arvioiden mukaan mahdollista ennen vuotta 2010.
Sähkönpurkaus tyhjiössä

Tyhjiössä kulkeva sähkönpurkaus voisi päästä mahdollisesti rajattoman matkan alivalonnopeudella. Tämä johtuu siitä, että tyhjiössä ei ole lainkaan resistanssia. Tällaisilla järjestelmillä voitaisiin tuhota avaruusalusten ja satelliittien elektronisia laitteita. Tyhjiössä sähkönpurkaus ei voi kulkea laseria pitkin ja tarvitsee näin jonkin muun keinon pysyäkseen kasassa.
Hiukkassäteet

Hiukkassäteissä voidaan käyttää joko varauksellisia tai varauksettomia hiukkasia, ja niitä voidaan käyttää sekä ilmakehässä että avaruudessa. Hiukkassädeaseet ovat mahdollisia rakentaa, mutta käytännöllisiä malleja ei ole rakennettu. Joidenkin hiukkassäteiden ominaisuudet tekevät ne itsetarkentuviksi ilmakehässä käytettynä.
Hajoaminen ei ole vain lasereiden ongelma, vaan myös hiukkassäteiden. Kohteeseen muuten tarkentunut energia hajoaakin ilmakehään ja säde menettää tehoaan.
Lämpöhajoaminen tapahtuu sekä varauksellisissa että neutraaleissa hiukkassäteissä, ja tapahtuu, kun hiukkaset törmäilevät toisiinsa lämpövärähdellessään, tai törmäävät ilmamolekyyleihin
Sähköistä hajoamista tapahtuu vain varauksellisissa säteissä, koska saman varauksen omaavat ionit hylkivät toisiaan
Plasma-aseet

Plasma-aseet ampuvat plasmaa, eli ainetta, jossa elektronit ovat irronneet atomien ytimiä kiertämästä. Esimerkkejä ovat:
MARAUDER (Magnetically Accelerated Ring to Achieve Ultra-high Directed Energy and Radiation eli magneettisesti kiihdytetty rinki äärimmäisen korkeiden energioiden ja säteilyn saavuttamiseksi), järjestelmä on mahdollinen ilmatorjunnassa
Pallosalama saattaa olla plasmaa. Jos tätä pystyttäisiin käyttämään aseissa, voitaisiin luoda panssarintorjuntaohjuksen tapainen, hakeutuva plasma-ase
Plasmakivääri on tavallinen ase scifissä. Se on voinut saada vaikutteita oikeasta plasmasoihdusta, jota käytetään metallin leikkaamiseen
Perutun Shiva Star-projektin tarkoituksena oli luoda plasmaa ampuva ohjuksentorjuntajärjestelmä, jonka ampuman plasman nopeus olisi 3000 - 10 000 kilometriä sekunnissa
MEDUSA (Mobile Energy Device United States of America eli USAn liikuteltava energialaite). Normaalisti elektroneja kerätään tyhjiöputken kärkeen, mutta kun niiden annetaan virrata voimakkaaseen mikroaalto- ja laserkenttään, niistä tulee vaarallisia "ammuksia" ja ne pystyvät tuhoamaan sekä orgaanista että epäorgaanista ainetta. Laitteen käyttämisestä käydään keskustelua.
Urbaanilegendat > Moottorinpysäyttäjäsäteet

Moottorinpysäyttäjät ovat fiktiivisiä aseita. Englannissa kerrottiin 1930-luvulla tarinoita Saksassa käyvistä turisteista, joiden auton moottori yhtäkkiä sammui ja sotilas tuli heidän luokseen kertomaan, että heidän tuli odottaa. Sotilas palasi vähän ajan kuluttua ja kertoi, että moottori toimisi taas. Näiden tarinoiden mahdollinen lähde saattoi olla televisiolähettimen testaus Feldbergissä. Koska autojen moottorien värähtely haittasi lähetyksen voimakkuuden mittausta, sotilaat pysäyttivät läheisen liikenteen testauksen ajaksi.
Olalta laukaistava moottorinpysäyttäjä oli keskeinen juonielementti BBC:n vakoiludraamasarjasta Bugs, episodista 303, jossa sitä kutsuttiin "moottorien tappajaksi".
Katso myös Sähkömagneettinen pulssi.
Alhaisen tehon laserit

Nämä eivät ole aseita, mutta sisältyvät tähän artikkeliin täydellisyyden vuoksi. On olemassa haulikon imitaatio, joka ampuu heikkotehoisen lasersäteen, joka heijastuu kohteen heijastavista pinnoista takaisin aseeseen. Tämä kelpaa vain harjoitteluun ilman ammuksia. Aseen huonona puolena on se, että laser etenee valon nopeudella suoraviivaisesti, jolloin harjoittelija ei saa harjoitusta liikkuvaan kohteeseen ampumisesta ennakkoa ottamalla eikä tuulen huomioon ottamisesta.
Historia > Mytologia

Ennen modernin teknologian kehitystä monet mytologiat kertoivat jumalista tai demoneista, jotka käyttivät salamoita luovia aseita, esimerkiksi Zeuksen ja Jupiterin salamat, Thorin vasara Mjolnir ja Indran keihäs.
Historia > Muinaiset keksijät

Myyttien mukaan "palavan peilin" tai "kuolemansäteen" käsitteen keksi Arkhimedes, joka kehitti Syrakusan puolustukseen peilijärjestelmän, jolla heijastettiin auringonvaloa hyökkääviin roomalaislaivoihin, jotka syttyivät tuleen. Historiankirjoittajat ovat panneet merkille, että ensimmäisissä kirjoituksissa taistelusta ei mainittu peileistä; vain Arkhimedeksen nerous ja tapa heittää tulta mainittiin. Eräs bysanttilainen kirjoittaja saattoi kuvitella aseen satoja vuosia myöhemmin. Jotkut yrityksen tehdä tällainen ase ovat onnistuneet jossain määrin (vaikkakaan ei MythBusters-ohjelma), esimerkiksi MIT:n opiskelijoiden tekemä koe osoitti laitteen olevan mahdollinen, joskaan ei käytännöllinen.
Historia > Grindell-Matthews

Ensimmäisen maailmansodan teknologisen kehityksen jälkeen energia-aseista alkoi olla enemmän puhetta. Harry Grindell-Matthews yritti myydä sädeaseen Britannian hallitukselle, mutta epäonnistui sen toiminnan näyttämisessä. Ase kuljetettiin ehkä johonkin Ranskaan, mutta se ei ole ilmestynyt mistään. Niinpä erilaisia salaliittoteorioita on olemassa siitä, missä se on ja onko joku kehittänyt sitä.
Historia > Robert Watson-Watt

Vuonna 1935 Brittiläinen ilmailuhallitus kysyi Robert Watson-Wattilta onko "kuolemansäde" mahdollinen. Hän ja kollegansa Arnold Wilkins päättelivät sen olevan mahdoton rakentaa, mutta sen sijaan ehdottivat radioaaltojen käyttämistä lentokoneiden havaitsemisessa, jolloin tutka kehitettiin.