Nefi
Mormonin kirjan kertomus > Elämäkerta

»Minä, Nefi, synnyin hyvistä vanhemmista, ja sen tähden minulle opetettiin jonkin verran kaikkea isäni tietämystä; ja nähtyäni monia ahdinkoja elinpäivieni aikana mutta oltuani silti Herran suuressa suosiossa kaikkina elämäni päivinä, – – teen sen tähden aikakirjan siitä, mitä olen elinaikanani toimittanut.» 
(1. Nefi 1:1.)
Mormonin kirjan kaksi ensimmäistä kirjaa ovat ensimmäinen ja toinen Nefin kirja. Niiden päähenkilö ja minä-muotoinen kertoja on Nefi, Lehin poika. Hänet kuvataan isoksi ja vahvaksi mieheksi, ja hän on myös oppinut ja osaa sekä hepreaa että egyptiä. Lehi ja Nefi perheineen elävät Jerusalemissa kuningas Sidkian hallituskaudella, noin vuonna 600 eaa.
Kertomuksen alussa Lehi profetoi Jerusalemin asukkaiden joutuvan tilille synneistään ja näkee ennalta Babylonin pakkosiirtolaisuuden. Juutalaiset eivät usko varoituksia ja alkavat vainota Lehiä. Hän pakenee perheineen erämaahan ja kehottaa poikiaan pysymään kuuliaisina Herralle. Nefi on isälleen uskollinen, mutta hänen isoveljensä Laman ja Lemuel kapinoivat. Siksi Herra määrää Nefin johtamaan myös veljiään.
Lehi näkee unta vaskisista kirjoitustauluista, joihin on kaiverrettu juutalaisten historia ja hänen esi-isiensä sukuluettelo. Hän lähettää poikansa hakemaan vaskilevyjä Jerusalemista, mutta niiden omistaja Laban ei suostu luopumaan niistä. Laban varastaa Lehin omaisuuden ja yrittää tappaa tämän pojat, jotka pakenevat takaisin autiomaahan. Yön tullen Nefi palaa Jerusalemiin, mistä hän löytää juopuneen Labanin. Herran käskystä hän ottaa Labanin miekan ja iskee sillä Labanilta pään irti. Sitten hän pukeutuu Labanin vaatteisiin ja suuntaa tämän aarrekammiolle, missä hän kohtaa Labanin palvelijan Soramin. Labaniksi tekeytyneenä Nefi ottaa vaskilevyt itselleen ja käskee Soramia seuraamaan. Autiomaassa totuus paljastuu, mutta Nefi ei anna Soramin palata Jerusalemiin, jottei hänen perheensä pako paljastuisi. Soram vannoo Lehin perheelle uskollisuutta ja jää heidän seuraansa. Myöhemmin Nefi veljineen palaa Jerusalemiin vielä kerran hakemaan erästä Ismaelia, jonka perheeseen kuuluu naimaikäisiä tyttäriä.
Herran käskystä Nefi valmistaa kaksi aikakirjaa. Nefin isot levyt sisältävät hänen kansansa maallisen historian, pieniin levyihin taas kaiverretaan pyhinä pidetyt asiat. Isänsä tapaan Nefistä tulee huomattava profeetta. Hän näkee ennalta Kristuksen tulon ja kaksitoista apostolia, juutalaisten diasporan ja pakanakristittyjen lankeemuksen. Hän profetoi myös Amerikan löytymisestä ja Mormonin kirjan julkitulosta.
Ismael kuolee erämaassa, ja hänet haudataan Nahom-nimiseen paikkaan. Vaellus jatkuu, kunnes seurue saapuu suuren meren rannalle. Herran opastamana Nefi tovereineen rakentaa laivan ja lähtee purjehtimaan kohti luvattua maata, joka on Amerikan manner. Matkalla Laman, Lemuel ja Ismaelin pojat nousevat kapinaan ja yrittävät ottaa Nefin hengiltä, mutta tämä pelastuu enkelin väliintulon ansiosta. Perille saavuttuaan he asettuvat aloilleen ja alkavat viljellä maata. Lehin kuoltua veljesriidat kärjistyvät. Nefin seuraajat pysyvät uskollisina Jumalalle ja rakentavat Salomon temppelin mallin mukaisen temppelin. Nefi nimitetään heidän kuninkaakseen, ja kansaa aletaan kutsua nefiläisiksi, kun taas Lamanin ja Lemuelin seuraajia nimitetään lamanilaisiksi. He ovat Jumalan kiroamia villi-ihmisiä, jotka vainoavat nefiläisiä.
Vanhoilla päivillään Nefi lukee paljon Jesajan kirjaa ja iloitsee tämän sanoista. Lehin lähdöstä Jerusalemista on kulunut 55 vuotta, kun Nefi vihkii pikkuveljensä Jaakobin ja Joosefin nefiläisten papeiksi ja opettajiksi. Hän antaa pienet levyt Jaakobille ja kehottaa tätä kirjoittamaan niihin kallisarvoisimpina pitämänsä asiat. Maallinen historia tulee kuitenkin kirjoittaa isoihin levyihin. Nefin kuoltua nefiläisten kuninkaat nimittävät itseään toiseksi Nefiksi, kolmanneksi Nefiksi ja niin edelleen.