stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ike Turner
Elämä ja ura

Turner syntyi 5. marraskuuta 1931 Clarksdalessa, Mississippissä. Hän oppi Pinetop Perkinsiltä soittamaan pianolla boogie woogieta jo nuorena. Teini-ikäisenä Turner työskenteli radiotiskijukkana, ja ensimmäisen yhtyeensä hän perusti high school ‑aikoinaan.
Vuonna 1951 Turnerin yhtye The Kings of Rhythm levytti Memphisissä Sam Phillipsin Sun-studiolla laulaja ja saksofonisti Jackie Brenstonin kanssa nimellä Jackie Brenston & His Delta Cats kappaleen ”Rocket 88”, jota jotkut pitävät kaikkien aikojen ensimmäisenä rock and roll ‑kappaleena. Levytyksen jälkeen Turnerin yhtye jatkoi studiomuusikkoina, ja he levyttivät monen tunnetun bluesmuusikon taustalla. Turner vaihtoi pianosta kitaraan. Hän toimi myös kykyjenetsijänä Modern Recordsille. Hän toi julkisuuteen vaikutusvaltaisia bluesartisteja, kuten Robert Nighthawkin, Elmore Jamesin, Otis Rushin ja Sonny Boy Williamsonin.
1950-luvun puolivälissä Turner siirtyi yhtyeineen St. Louisiin, missä he menestyivät paikallisissa rhythm and blues ‑ympyröissä. Turner levytti välillä myös omalla nimellään. Vuonna 1956 Turner tapasi teini-ikäisen Anna Mae Bullockin. Bullock ja tätä kahdeksan vuotta vanhempi Turner muuttivat yhteen Bullockin tultua raskaaksi yhtyeen saksofonistille, ja Turner ja Bullock menivät naimisiin vuonna 1958. He saivat yhteisen lapsen.
Bullock otti nimekseen Tina Turner. Hänen ja Iken duosta tuli hyvin suosittu, ja Ike vaihtoi yhtyeensä nimeksi The Ike & Tina Turner Review. Tina Turner laulajanaan yhtye sai paljon listamenestystä 1960-luvulla. Ike tuli kuitenkin riippuvaiseksi kokaiinista ja muuttui Tinan mukaan väkivaltaiseksi, mikä vaikeutti heidän yhteistyötään. Suosion notkahduksen jälkeen Ike toi 1960-luvun lopulla yhtyeen ohjelmistoon versioitaan tuoreista rock ’n’ roll ‑hiteistä, ja yhtyeen menestys parani jälleen. Yhtyeen versio ”Proud Marysta” toi heille listamenestystä ja Grammyn vuonna 1971. Yhtyeen viimeinen hitti oli ”Nutbush City Limits” (1973). Tina jätti Iken vuonna 1975 ja aloitti soolouran.
Ike Turner jatkoi muusikon uraansa ilman Tinaa, mutta ei koskaan saavuttanut entisen kaltaista menestystä. Hänet pidätettiin monta kertaa huumausainerikoksista. Hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen Tinan kanssa 1991. Hän sai joitain Grammy-ehdokkuuksia vielä 2000-luvulla.
Ike Turner kuoli kotonaan Kaliforniassa 76-vuotiaana 12. joulukuuta 2007. Ruumiinavauksen perusteella hän kuoli kokaiinin yliannostukseen.
Hohnstein

| Hohnstein |
| --- | --- |
 Hohnsteinin linna
 vaakuna
 Sijainti Sächsische Schweiz-Osterzgebirgen piirikunnassa.
 Hohnstein
 Koordinaatit: 50°59′N, 14°07′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi
Piirikunta:  Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
Väkiluku (31.12.2016):  3 335
 
 www.hohnstein.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hohnstein on kaupunki Sächsische Schweiz-Osterzgebirgen piirikunnassa Saksin osavaltiossa Saksassa.
Ensimmäiset maininnat kaupungista löytyvät vuodelta 1333. Vuonna 2016 kaupungissa asui 3 335 ihmistä. Sen pinta-ala on 64,61 km².
Ystävyyskaupungit

Budyně nad Ohří, Tšekki
Louveciennes, Ranska
Meersburg, Saksa
Miltach, Saksa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hohnstein Wikimedia Commonsissa
Hämeenlinnan helluntaiseurakunta

| Hämeenlinnan helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Hämeenlinnan helluntaiseurakunta keskustassa Turuntien varressa.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1929
Johtava pastori:  Heikki Tyrni
Pääkirkko:  Turuntie 12 Hämeenlinna
Jäseniä:  n. 500 (2012)
TV:  UskoTV
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hämeenlinnan helluntaiseurakunta on vuonna 1929 perustettu hämeenlinnalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtava pastori on Heikki Tyrni. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hämeenlinnan keskustassa Turuntiellä. Seurakuntaan kuuluu noin 500 jäsentä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat  jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi opiskelijaillat sekä lapsi- ja nuorisotyö. Lähetystyötä seurakunta tekee Itävallassa, Israelissa ja Venäjän Karjalassa.
Hämeenlinnan helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.
Historia

Helluntaiherätys saapui Hämeenlinnaan 1920-luvulla. Hämeenlinnan helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1929 nimellä Hämeenlinnan Saalem-seurakunta.
Järjestyksessään neljännet helluntaiherätyksen valtakunnalliset kesäjuhlat järjestettiin Hämeenlinnassa heinäkuussa 1948. Tapahtumaan osallistui noin 3 000 vierasta. Ulkomaisena puhujavieraana juhlissa oli ruotsalainen veli Zettersten. Suomalaisia puhujia juhlilla oli yli 40. 1960–1980-luvuilla kesäkonferenssi järjestettiin useaan otteeseen naapurikunta Hattulassa, jossa sijaitsi helluntaiherätyksen raamattuopisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hämeenlinnan helluntaiseurakunta Wikimedia Commonsissa
Infamous: Second Son

| Infamous: Second Son |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sucker Punch Productions
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Now
Ohjaaja:  Nate Fox
Tuottaja:  Brian Fleming
Säveltäjä:  Nathan Johnson
Pelisarja:  Infamous
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:  NA 21. maaliskuuta 2014EU 21. maaliskuuta 2014
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 4
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Infamous: Second Son (muotoiltuina inFAMOUS: Second Son) on Sucker Punch Productionsin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation 4:lle. Peli julkistettiin PS4 -julkistamistilaisuudessa helmikuussa 2013 ja se julkaistiin maaliskuussa 2014. Peli on jatkoa 2009 julkaistulle Infamousille ja vuonna 2011 ilmestyneelle Infamous 2:lle. Aikaisimmista peleistä poiketen pelin päähahmona on Delsin Rowe ja pelin tapahtumat sijoittuvat seitsemän vuoden päähän Infamous 2:n tapahtumista.
Pelin jälkeen on kehitetty itsenäinen laajennus Infamous: First Light.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Aiheesta muualla

inFAMOUS: Second Son MobyGamesissa (englanniksi)
Sucker Punch pelistudion sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ismail Mire

Ismail Mire
Ismail Mire Elmi (1862 Lasadar – 1950 Ogaden) oli somalialainen runoilija ja sotilas. Hän toimi komentajana Diiriye Guure dervishien valtakunnassa.
Ismail Mire vietti nomadin elämää ennen kuin liittyi Dervishin osavaltion johtajan Mohammad Abdille Hassanin joukkoihin. Vuonna 1910 hän ja hänen ratsuväkensä hyökkäsivät Berberan kaupunkiin, brittien hallinnolliseen keskustaan Somaliassa. Tämä rohkea hyökkäys teki suuren vaikutuksen kaupungin väestöön ja oli tärkeä psykologinen voitto dervissijoukoille. Vuonna 1913 Dul Madobassa hän johti Dervish-joukot voittoon Ison-Britannian armeijassa, tappaneen brittiläisen komentajan Richard Corfieldin. Tiedottaakseen Mohammed Abdullah Hassanille taistelusta hän lähetti hänelle runon, jossa hän lauloi voiton.
Mire käytti lahjakkuutensa runoilijana innostaakseen ihmisiä runoillaan Jihadiin siirtomaavaltoja vastaan. Kun hänen vaimonsa valitti, että hän oli niin kaukana, hän kirjoitti runon, jossa hän totesi, että taistelu maansa ja uskontonsa puolesta on tärkeämpää kuin perhe ja hiljainen elämä. Hänen somalialaiset vastustajansa reagoivat myös runoilla, joissa kritisoitiin Surta ja hänen taisteluaan.
Lopulta vuonna 1920 britit voittivat Dervissivaltion, kuninkaalliset ilmavoimat pommittivat pääkaupunkia Talehia ja joitain muita tärkeitä paikkoja. Vaimonsa lisäksi Ismail Miren koko perhe tapettiin. Tappion jälkeen hän ja hänen vaimonsa eläkkeellä nomadina Pohjois-Somaliassa. Siellä hän jatkoi uusien hallitsijoiden kritisointia runoillaan. Vuonna 1936 murhattiin hänen läheinen ystävänsä, joka kehotti häntä kirjoittamaan runoja tästä tapahtumasta. Kun murhatun miehen poika kosti yhdelle murhaan syyllistyneistä vuonna 1946, Ismail Mire pidätettiin väkivallan kehottamisesta runoillansa. Vapautumisensa jälkeen hän asui taas nomadina; noin 1950 hän kuoli Ogadenin alueella.
Ismail Qemali

Ismail Qemali (16. tammikuuta 1844 Vlorë, Albania – 24. tammikuuta 1919 Perugia, Italia) oli Albanian kansallisen liikkeen johtaja, Albanian valtion perustaja ja sen ensimmäisen hallituksen johtaja vuosina 1912–1914.
Qemali kuului albanialaiseen aatelissukuun. Hän pyrki aluksi luomaan virkauran Ottomaanien valtakunnan palveluksessa ja toimi useiden kaupunkien pormestarina eri puolilla Balkania. Edistyksellisen suurvisiiri Midhat paššan syrjäyttämisen jälkeen Qemali joutui olemaan jonkin aikaa karkotettuna Anatoliaan, mutta myöhemmin sulttaani nimitti hänet Beirutin kuvernööriksi. Jouduttuaan uudelleen epäsuosioon hän pakeni vuonna 1900 maasta ja asui sen jälkeen kahdeksan vuotta ulkomailla. Vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen myötä hän palasi ja hänet valittiin Turkin uuteen parlamenttiin. Sittemmin hän kuitenkin omistautui albaaninationalismille.
Qemali johti Vlorëssa kokoontunutta Albanian kansalliskokousta, joka laati 28. marraskuuta 1912 annetun Albanian itsenäisyysjulistuksen. Vlorën kokous myös valitsi hänet Albanian ensimmäisen hallituksen johtajaksi. Qemalin johtama väliaikainen hallitus istui tammikuuhun 1914 asti, mutta sinä aikana Albania ajautui sisäiseen sekasortoon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Qemali asui maanpaossa Pariisissa. Sodan jälkeen hän yritti palata Italian kautta Albaniaan, mutta Italian hallitus esti häntä poistumasta maasta. Hän kuoli asuessaan perugialaisessa hotellissa.
Qemalin kuva on nykyään 500 Albanian lekin setelissä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ismail Qemali
Iosif Grigulevitš

Josip Broz Tito ja Iosif Grigulevitš vuonna 1953.
Iosif Romualdovitš Grigulevitš (ven. Иосиф Ромуальдович Григулевич, 5. toukokuuta 1913 – 2. kesäkuuta 1988) oli neuvostoliittolainen vakooja 1930- ja 1940-luvuilla.
Hän murhasi Josif Stalinin vastustajia, anarkisteja ja trotskilaisia.
Elämä

Iosif Grigulevitš syntyi kriminjuutalaiseen karaiimiperheeseen Vilnassa. Hänen perheensä muutti Argentiinaan, kun Grigulevitš oli pieni poika. Hän opiskeli jonkin aikaa Euroopassa.
Jotkin lähteet väittävät, että vain Grigulevitšin isä olisi muuttanut Argentiinaan ja äiti poikineen olisi jäänyt Puolaan, jossa tämä olisi liittynyt kommunistiseen puolueeseen ja saapunut Argentiinaan vasta vuonna 1934. Grigulevitš opiskeli vuonna 1933 Sorbonnen yliopistossa, kunnes pestautui Neuvostoliiton salaisen poliisin NKVD:n palvelukseen. Hän osasi kieliä, muun muassa jiddišiä, espanjaa, englantia, ranskaa ja venäjää, joten NKVD saattoi käyttää häntä eri tehtävissä.
Iosif Grigulevitš lähetettiin 1930-luvulla Espanjaan, jossa hän toimi marxilaisten joukossa ja auttoi Espanjan sisällissodassa tasavaltalaisia. Hän käytti salanimiä Maks ja Felipe. Vuonna 1938 hän sai siirron Moskovaan ja tammikuussa vuonna 1940 Meksikoon, jossa hänen piti murhata Stalinin pahin vastustaja Lev Trotski, mutta salanimellä "Juzek" esiintynyt Grigulevitš epäonnistui. Meksikosta hän muutti Argentiinaan ja asui siellä koko toisen maailmansodan ajan ja organisoi saksanvastaisia sabotaasitoimia. Hän nai meksikolaissyntyisen neuvostovakoojan Laura Arayo Aguarin.
Vuonna 1949 Grigulevitš sai siirron Roomaan väärällä Costa Rican passilla nimellä Teodoro B. Castro, joka oli kuulemma kuuluisan costaricalaisen liikemiehen poika. Vuonna 1951 hänestä tuli Costa Rican suurlähettiläs Italiaan ja Jugoslaviaan. Grigulevitš oli Costa Rican YK:n delegaation jäsen. Salaa hän sai Neuvostoliiton kansalaisuuden ja NKP:n jäsenyyden.
Vuonna 1953 Grigulevitš määrättiin salamurhaamaan Jugoslavian johtaja Josip Broz Tito. Grigulevitš tapasi Titoa useaan otteeseen, mutta Stalinin kuolema maaliskuussa 1953 keskeytti salamurhasuunnitelmat ja Grigulevitš lopulta kutsuttiin takaisin Moskovaan, mikä merkitsi hänen uransa loppua Neuvostoliiton salaisena edustajana. Costa Rican suurlähettilään äkillinen katoaminen synnytti Roomassa huhuja mafian sekaantumisesta diplomaattisiin piireihin.
Iosif Grigulevitš kuoli vuonna 1988. Hänen NKVD-jäsenyytensä tuli esille vasta, kun Neuvostoliitto hajosi ja kun niin kutsuttu Mitrohinin arkisto tuli 1990-luvun puolivälissä lännessä julkiseksi.
Hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen islamissa

Reliance of the Traveller on englanninkielinen käännös šarialain tärkeistä kirjoituksista. Kirja sisältää Ghazalin esityksen pahan kieltämisestä. Al-Azhar -yliopisto on 1991 hyväksynyt kirjan oikeana kuvauksena sunnimuslimien opeista ja käytännöistä.
Hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen islamissa (arab. الأمر بالمَعْرُوف والنَهي عن المُنْكَر‎, al-’amr bi-l-maʿrūf wa-n-nahy ʿan al-munkar) eli hisba on periaate, jonka mukaan kuka tahansa muslimi, joka näkee vääryyden tapahtuvan, on velvollinen korjaamaan sen. Islamilainen oppinut al-Ghazali totesi 1000-luvulla, että tämä periaate on mitä tärkein uskonnon perustekijä. Jos se poistettaisiin, myös uskonto katoaisi. Šeikki Fadhlalla Haeri katsoo, että periaate on jokaisen sivilisaation perusta. Islamissa periaate on kuitenkin voinut ulottaa muslimien korjaamisvelvoitteen myös väkivallan käyttöön, jolla väärintekijän toimet estetään.
Periaatteen asemaa osoittaa, että ensimmäisen suomenkielisen ja muslimien toimittaman Koraanin nimeksi annettiin Koraani - opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen.
Mu’taziliitit

Islamilaisen teologian (kalam) ensimmäinen koulukunta mu’taziliitit tiivisti oppinsa viiteen periaatteeseen. Niistä yksi oli hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen. Koulukunnan merkittävin oppinut Abd al-Jabbar (k. 1024) katsoi, että periaate velvoitti kaikkia muslimeita, paitsi siinä tapauksessa, että henkilö pelkäsi oman turvallisuutensa puolesta. Koulukunta oli 800-luvulla hetken aikaa ainoa hyväksytty islamin suuntaus, mutta vajosi myöhemmin marginaaliin, vaikkei kadonnutkaan kokonaan.
Al-Ghazali

Persialainen al-Ghazali (1057–1111) oli kuuluisa suufi, muslimiteologi ja shafi’i-imaami, joka antoi periaatteelle uuden islamilaisen tulkinnan. Se muodosti osan hänen yhdestä pääteoksestaan The Revival of the Religious Sciences.  Lyhennelmän al-Ghazalin teksistä laati Hanbali -imaami Ibn Qudama Maqdisi (k. 1253) ja löytyy Kellerin toimittamasta keskiajan lakitekstien kokoelmasta Reliance of the Traveller. Kokoelma antaa al-Azhar -yliopiston vuonna 1991 myöntämän todistuksen mukaan oikean kuvan siitä, mikä on oikeauskoisen sunniyhteisön käytäntö ja usko. Ghazalin teosta kommentoivat kaikkien sunnikoulukuntien lisäksi myös kaikki šiiakoulukunnat, joten siitä tuli muslimien yhteistä perintöä.
Al-Ghazalin mukaan pahan kieltämisessä on kahdeksan tasoa.
Ensimmäinen on rikkomuksen luotettava todentaminen. Ei ole syytä nuuskia, kuuluuko asunnosta huilun ääntä tai haiseeko alkoholi, mutta jos kaksi täysivaltaista todistajaa kertoo, että siellä nautitaan viiniä, on lupa mennä sisään ja aloittaa keskustelu.
Toinen aste on, että rikkeen tekijälle kerrotaan teon vääryys. Rikkojalle on kohteliaasti ja diplomaattisesti kerrottava, että tämä rikkoo šarialakia vastaan. Voi lausua vaikka, että ”ihmiset eivät synny oppineiksi, ja olemme tietämättömiä monista Pyhän lain säännöistä ennen kuin oppineet kertovat niistä meille.  Ehkä kotikaupungissasi ei ole montakaan lainoppinutta?”
Kolmas aste on varoittaa tekijää Jumalan rangaistuksesta. Jos neuvot eivät toimi, rikkojaa varoitetaan Jumalan rangaistuksesta. Myös tässä on pysyttävä kohteliaana ja varottava omaa ylpeyttä.
Neljännellä asteella rikkeen tekijää moititaan voimakkain sanoin. Herjaamista ei saa tehdä vulgaaristi tai valheilla. Sen sijaan voi sanoa: ”Senkin idiootti, tietämätön, etkö pelkää Jumalaa?” ja niin edelleen.
Viides aste on käsiksi käyminen esimerkiksi rikkomalla luvattomat musiikki-instrumentit tai kaatamalla viini maahan.
Kuudes aste on uhkaaminen ja pelottelu väkivallalla. Voidaan sanoa: ”Lopeta, tai muuten---”.  Tämä edeltää sitä, että henkilöä lyödään.
Seitsemäs aste on henkilön lyöminen ja potkiminen ja muut vastaavat keinot, joissa ei vielä käytetä asetta. Tämä luvallista myös yksityishenkilöille edellyttäen, että aiemmat keinot eivät tehoa.
Kahdeksannella asteella turvaudutaan aseisiin ja voidaan hankkia kumppaneita apuun väärintekijää vastaan. Koska myös lainrikkoja voi turvautua ulkopuoliseen apuun, seurauksena voi olla kahakka. Sen takia paras laillinen kanta on, että siihen tarvitaan kalifin lupa. Toisen näkemyksen mukaan kalifin lupaa ei tarvita.
Muslimioppinut al-Tabari (k. 923) katsoi, että ”hyvä” tarkoitti kaikkea sitä, mitä Jumala ja hänen profeettansa ovat käskeneet tekemään ja "paha" kaikkea sitä, minkä šarialaki kieltää. Vallitsevaksi on tullut näkemys, että jos asia on lain mukaan pakollista, on myös pakollista kehottaa siihen. Jos teko on suositeltava, on  suositeltavaa kehottaa siihen. Sen sijaan kaikki väärä on pakollista kieltää.
Yhteys kunniaväkivaltaan

Islamista luopunut somalialainen poliitikko Ayaan Hirsi Ali on kirjoittanut, että ”[ä]ärimuodossaan hyvään käskemisen ja pahan kieltämisen aate tarjoaa oikeutuksen niille isille, veljille, sedille ja serkuille, jotka ’kunniamurhaavat’ naispuolisia sukulaisiaan, mikäli näiden uskotaan tehneen anteeksiantamatonta syntiä.”
Ministeriö Afganistanissa

Vuonna 2021 Afganistanissa valtaan noussut Taliban ilmoitti perustaneensa hyvään kehottamisen ja pahan kieltämisen ministeriön.
Itäinen linja-autoasema

Itäinen linja-autoasema on useilla paikkakunnilla annettu virallinen nimi linja-autoasemalle. Itäinen linja-autoasema sijaitsee tyypillisesti kaupunkikeskustan itäpuolella. Itäinen linja-autoasema voi viitata esimerkiksi seuraaviin linja-autoasemiin:
Itäinen linja-autoasema Valko-Venäjän Minskissä.
Itäinen linja-autoasema Tatarstanin Kazaniin 2010-luvun alussa rakennettu linja-autoasema.
Itäinen linja-autoterminaali Thaimaan Bangkokissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Itäinen linja-autoasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ike Diogu

| Ike Diogu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ikechukwu Somtochukwu Diogu
Syntynyt: 11. syyskuuta 1983 (ikä 41) Buffalo, NY
Kansalaisuus:   Nigeria  Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä/Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  116 kg
Nyk. joukkue:  Capitanes de Arecibo
Sarja:  Puerto Ricon liiga
NBA-varaus:  9. varaus, 2005 Golden State Warriors
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2002–2004:   Arizonan valtionyliopisto
Seurajoukkueet
2005–2007 2007-2008 2008–2009 2009 2009 2010-2011 2012 2012 2012-:   Golden State Warriors  Indiana Pacers  Portland Trail Blazers  Sacramento Kings  New Orleans Hornets  Los Angeles Clippers  San Antonio Spurs  Xinjiang Flyijng Tigers  Capitanes de Arecibo
Maajoukkueet
:   Nigeria
Aiheesta muualla
FIBA
Ikechukwu Somtochukwu "Ike" Diogu (s. 11. syyskuuta 1983 Buffalo, New York) on yhdysvaltalais-nigerialainen koripalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Puerto Ricon pääsarjan Capitanes de Areciboa.
Diogu on urallaan edustanut seitsemää eri NBA-seuraa.
Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Diogu edustaa Nigeriaa. Hänet valittiin Nigerian joukkueeseen vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Diogu oli myös mukana Nigerian hävitessä turnauksen alkulohkossa ennätyksellisesti 156–73 Yhdysvalloille.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Ike Smith

| Ike Smith> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ikeon Deonta Smith
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1997 (ikä 27) Gainesville, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2015–2020:  Georgia Southern
Seurajoukkueet
2021–2022:  Tampereen Pyrintö
Ikeon Deonta Smith (s. 5. heinäkuuta 1997 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa heittävä takamies. Smith pelasi kaudella 2021–2022 Tampereen Pyrinnössä Suomen pääsarjaa jonka kuukauden pelaajaksi hänet valittiin tammikuussa 2022.
Urheilu-ura

Smith pelasi yliopistokoripalloa Georgia Southernin joukkueessa vuosina 2015–2020. Kaudella 2016–2017 hän voitti Sun Belt -konferenssin korikuninkuuden ja nimettiin sen ykköstähdistöviisikkoon.
Syksyllä 2020 Smith käväisi saksalaisessa Gießen 46ersissa josta lähti ennen kauden alkua. Syksyllä 2021 hän oli mukana NBA:n kehistyssarjan joukkue Texas Legendsin joukkueessa. Joulukuussa 2021 Smith siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Tampereen Pyrintöön. Korisliigan piste-ennätyksekseen Smith teki 22. tammikuuta Kouvoja vastaan 34 pistettä. Tammikuu oli Smithin ja Pyrinnön osalta muutenkin menestyksekäs, ja Smith nimettiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi. Pyrintö eteni keväällä 2022 pudotuspeleihin joissa se hävisi puolivälierissä Vilppalle.
Aiheesta muualla

Ike Smith Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Itäinen kylpylä

| Itäinen kylpylä |
| --- | --- |
Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka  Kreikka
Koordinaatit:  37°38′16″N, 21°37′57″E
Rakennustyyppi:  kylpylä
Valmistumisvuosi:  200-luvun alku jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Olympian arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itäinen kylpylä on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta roomalaisesta kylpylästä Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Kylpylä sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen itäpuolella, mistä se on saanut nykyisen nimensä. Se rakennettiin roomalaisella ajalla keisari Septimius Severuksen aikana 200-luvun jaa. alussa noin vuonna 65–67 jaa. rakennetun Neron huvilan paikalle, johon oli myös kuulunut pienempi kylpylä.
Uusi kylpylärakennus säilytti Neron huvilan läntisen julkisivun ja keskuspihan sekä useita sen huoneista. Sisäänkäynti oli etelästä vestibyylin kautta. Lisäksi siihen kuului useita kylmiä (frigidaria) ja kuumia (caldaria) huoneita sekä suuri kahdeksankulmainen lämmin huone (tepidarium), jossa oli holvattu katto ja meriaiheisilla mosaiikeilla koristeltu lattia. Kylpylään kuului myös muun muassa altaita ja puutarhapiha.
Ihalaisen kaivos

Ihalaisen kalkkikaivos sijaitsee samannimisessä kaupunginosassa Lappeenrannassa ja sen omistaa Nordkalk Oy. Kaivoksen ohella alueella on kalkkitehdas sekä paperipigmentin raaka-aineita ja wollastoniittia valmistavat rikastamot. Ihalaisen kaivoksen tuntumassa on myös Finsementti Oy:n sementtitehdas, sekä Suomen Karbonaatti Oy:n kalsiumkarbonaattipohjaisia päällystyspigmenttejä ja täyteaineita valmistava tehdas. Koko Ihalaisen kaivos- ja tehdasalue on kooltaan noin 400 hehtaaria.
Kalkkikiven louhinta alkoi Ihalaisen alueella pienimuotoisena jo 1500-luvulla. Vuonna 1910 rakensi Paraisten Kalkkivuori Oy Ihalaisen alueelle ensimmäisen kalkkikehäuunin. Vuonna 1938 perustettiin sementtitehdas.
Ihalaisen avolouhoksen pinta-ala on noin 40 hehtaaria, leveys 700 metriä, pituus 1,5 kilometriä ja syvyys noin 150 metriä. Kiveä louhitaan vuodessa noin 2,1 miljoonaa tonnia. Kalkkikiveä arvioidaan riittävän ainakin 200 vuodeksi nykyisellä kulutuksella. Vuoteen 2001 mennessä kaivoksesta oli louhittu yhteensä 46 miljoonaa tonnia kalkkikiveä. Kaivos tuottaa kalsiitti- ja wollastoniittirikastetta sekä ohessa sivukiveä ja rikastushiekkaa.
Ihalaisen kaivoksen alueella on myös noin 4 kilometriä 1960-luvulla louhittuja luolia joita käytetään nykyisen varastoina.
Aiheesta muualla

Tulonen, Annu et al: Nordkalkin kalkkitehdas ja Parocin vuorivillatehdas – rakennushistoriaselvitys[vanhentunut linkki]  (pdf) Ramboll Finland, 2015.