stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercedes-Benz CLS-sarja
Aiheesta muualla

Mercedes Benz.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:  A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:  AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:  600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:  Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:  CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:  Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000) 
Mercedes-Benz W219 takaa
Mercedes-Benz CLS W218 takaa
Mercedes-Benz CLS W218 sisältä
Shooting Brake-malli
Out of Exile

| Out of Exile Audioslave |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 2004 – tammikuu 2005
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2005
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: Alternative rock
 Kesto: 53.38
 Levy-yhtiö: Interscope, Epic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Audioslaven muut julkaisut
| Audioslave 2002 | Out of Exile 2005 | Revelations 2006 |
Singlet albumilta Out of Exile
 ”Be Yourself” Julkaistu: 2. helmikuuta 2005  ”Your Time Has Come” Julkaistu: 3. toukokuuta 2005  ”Doesn't Remind Me” Julkaistu: 5. heinäkuuta 2005  ”Out of Exile” Julkaistu: marraskuu 2005
Out of Exile on Audioslaven toinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. toukokuuta 2005. Albumilta nousi neljä hittiä: "Be Yourself" , "Your Time Has Come", "Doesn't Remind Me" ja "Out of Exile". Out of Exile nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kriitikot suhtautuivat albumiin myönteisesti. Jotkut faneista pitivät albumia parempana kuin yhtyeen edellistä levyä, kun taas jotkut faneista pettyivät Out of Exilen rauhallisempaan tunnelmaan. Albumin kappale "Doesn't Remind Me" sai parhaan hard rock -esityksen Grammy-ehdokkuuden.
Albumin kappaletta "Be Yourself" on käyetty WWE-diiva Ashley Massaron sisääntulomusiikkina.
Kappalelista

Your Time Has Come – 4.15
Out of Exile – 4.51
Be Yourself – 4.39
Doesn't Remind Me – 4.15
Drown Me Slowly – 3.53
Heaven's Dead – 4.36
The Worm – 3.57
Man or Animal – 3.53
Yesterday to Tomorrow – 4.33
Dandelion – 4.38
1 Zero – 4.59
The Curse – 5.09
Kaikki albumin kappaleet ovat Chris Cornellin sanoittamia ja Audioslaven säveltämiä ja sovittamia.
Kappalelista > UK bonuskappaleet

Like a Stone (live) – 4.24
Kappalelista > B-puoli

Super Stupid (Funkadelic cover) – 3.26
Like a Stone (live) – 4.24
Singlet

Be Yourself (2005)
Your Time Has Come (2005)
Doesn't Remind Me (3. tammikuuta 2006)
Out of Exile (2006)
Arviot

Allmusic:
Entertainment Weekly: C+
Imperiumi: 8-/10
Metacritic: 67/100
Soundi:
Suolivesi (Petäjävesi)

| Suolivesi Piesasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°11′57″N, 25°10′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Tulouomat:  Piesalanjoki Petäjävedestä, Pirttijoki, Rajapuro, Kärmepuro
Laskujoki:  Suolijoki Salosveteen
Järvinumero:  14.524.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,5 m  
Pituus:  5,2 km  
Leveys:  1,6 km  
Rantaviiva:  25,1953 km  
Pinta-ala:  2,62678 km²  
Tilavuus:  0,00715765 km³  
Keskisyvyys:  2,72 m  
Suurin syvyys:  14,21 m  
Valuma-alue:  769 km²  
Keskivirtaama:  7,6 m³/s  
Saaria:  7 
:  Vasikkosaari, Palosaari, Pinkkaniemi
 fiSuolivesi 
Suolivesi eli Piesasjärvi on Keski-Suomessa Petäjävedellä sen kirkonkylässä sijaitseva järvi. Se muodostaa osan Jämsän reitin pääuomasta ja järven kautta kulkee Wanhan Witosen melontareitti.
Luontoarvoja

Suoliveden vedenlaatua on seurattu ainakin vuosina 1992–2007. Vedenlaadun muutoksia voidaan seurata jakamalla mittaustulokset peräkkäisiin kausiin 1992–1999 ja 2000–2007. Tänä aikana on päällysveden näkösyvyys pudonnut 1,43 metristä 0,89 metriin. Veden sameusarvot ovat parantuneet 7,28 FNU:sta 1,23 FNU:hun, mikä on edelleen heikko arvo. Humuspitoisuudesta yleensä johtuva vedenvärin arvot ovat pysytelleet korkeina, ensin 175,00 mg Pt ja myöhemmin 153,33 mg Pt. Veden happamuustason keskiarvo on ollut ensin pH 6,02 ja sitten pH 6,17. Veteen liuenneen hapen määrät riippuvat voimakkaasti vuodenajoista. Kesällä ne ovat korkealla lähellä 80 %, mutta talvella ne pienenevät jään alla. Vaikka Suolivesi on läpivirtausjärvi, pysyttelevät hapen kylläisyysasteet alhaisina, ensin 39,6 % ja myöhemmin 45,8 %. Hapen kulumiseen vaikuttavat yleensä humuspitoisuudet ja järven sisäinen kuormitus. Veden ravinnepitoisuudet ovat fosforin osalta ensin 29,7 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja sitten 22,0 μg/l. Typpiravinteita on aluksi esiintynyt 590 μg/l ja myöhemmin 660 μg/l. Klorofyllipitoisuudet ovat vastaavasti olleet 11,8 μg/l ja 27,5 μg/l. Klorofyllipitoisuudella mitataan vedessä elävien yhteyttävien levien määrää. Suoliveden vedenlaatu jää tyydyttävään luokkaan.
Vesistösuhteet

Suolivesi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) järvi kuuluu. Järvi kuuluu Jämsän reitin pääuomaan, jonka läpivirtausjärvi se on. Lähes kaikki yläpuoliset vedet tulevat siihen Petäjäveden alueelta (14.53) Petäjävedestä alkavaa Piesalanjokea myöten. Lisäksi merkittäviä määriä vettä tulee järven länsirantaan Pirttijoen valuma-alueelta (14.527) Pirttijoen laskujokea myöten. Sen valuma-alueella sijaitsevat järvet Kukkarojärvi, Lautalammi (eteläinen), Lautalammi (pohjoinen), Pirunhautojen lampi, Mustalammi, Salmijärvi (eteläinen) ja Salmijärvi (pohjoinen). Näiden lisäksi järven pohjoisosaan laskee Hirvilammesta alkava Rajaoja, jonka valuma-alueella sijaitsee vielä Aholampi. Pieni Kärmeoja laskee lännestä järveen alkaen Huipparista ja Kukkarolammesta. Suoliveden vedenpinnan korkeus on 108,5 metriä mpy. Järven laskujoki Suolijoki alkaa Ravunkoskelta, jossa vesi putoaa 0,2 metriä sen lyhyessä koskessa. Suolijoki laskee lopuksi neljän kilometrin päässä Salosveteen, jonka vedenpinta on 102,5 metriä mpy. Joen virtaama on annetulla tarkkuudella sama kuin Suolijoellakin, eli 7,6 kuutimetriä sekunnissa .
Luettelo Driven saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Aiheesta muualla

Drive Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Altim Control

| Altim Control |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  aluksi kommandiittiyhtiö, sitten osakeyhtiö
Perustettu:  1979
Kotipaikka:  Varkaus
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  teollisuuden ohjaus- ja valvontajärjestelmät
Henkilöstö:  140 (1980) 850 (1992)
Emoyhtiö:  Ahlström
Yrityksen työntekijöitä vuonna 1989. Kuva Harri Eronen
Altim Control oli Varkaudessa toiminut teollisuusautomaatioyritys. Se aloitti toimintansa suomalaisessa Ahlström-konsernissa 1. kesäkuuta 1979. Moniin maihin laajentuneen, lopuksi Ahlstrom Automation -nimellä toimineen yhtiön asiakaskunnan muodostivat paperi- ja selluteollisuus, muu prosessiteollisuus, painotalot ja Suomen puolustusvoimat. Ahlström myi yhtiön pääosan vuonna 1992 amerikkalaiselle Honeywell-teknologiajätille. Toiminnan päättyessä liikevaihto oli 110 miljoonaa euroa ja henkilöstöä 850.
Juuret

Ahlströmin paperiteollisuuden lippulaivatehdas sijaitsi Varkaudessa. Siellä hyödynnettiin edistyksellistä automaatio- ja tietotekniikkaa, ja 1960-luvulta alkaen alettiin kehittää paperinvalmistuksen tehokkuuslaskentaa IBM-tietokoneilla. Tätä tekivät muutkin paperitehtaat, ja Varkaus oli kehityksen eturintamassa. Vuonna 1976 tehtaalle hankittiin Euroopan ensimmäinen hajautettu digitaalinen automaatiojärjestelmä Honeywell TDC2000. Avainhenkilöksi nousi filosofian tohtori Olavi Lehtikoski, joka kohosi 1970-luvulla Ahlströmin paperiteollisuuden toimialajohtajaksi. Hänelle kehittyi visio uudesta liiketoiminnasta perustuen Ahlströmin itse valmistamiin automaatio- ja tietojärjestelmiin.
Alku

Olavi Lehtikoski palkkasi DI Seppo Ropposen kesällä 1976 tutkimaan 1971 esitellyn mikroprosessoritekniikan soveltuvuutta tietojärjestelmiin. Jo tammikuussa 1977 valmistui ensimmäinen sovellus, paperikoneen konerullan viivakooditunnistin. Näitä tampurintunnistimiksi kutsuttuja järjestelmiä pilotoitiin Ahlströmin Kämmererin paperitehtaalla Saksassa.
Kevättalvella 1977 Varkauden sahan jälkikäsittelylaitos paloi pysäyttäen sahan toiminnan. Laitteistotoimittaja ei kyennyt tarpeeksi nopeasti toimittamaan uutta tuotannon rekisteröinnin tietojärjestelmää, mikä olisi tarkoittanut pitkää ja kallista tuotantokatkoa. Olavi Lehtikoski päätti uuden järjestelmän kehittämisestä talon sisällä, uusi jälkikäsittelylaitteisto tarvitsi sellaisen jo elokuussa. Tarvittavan tietokone-elektroniikan kehitys aloitettiin saman tien. Ohjelmointi Intelin Assembler-kielellä päästiin aloittamaan vasta kesäkuun alussa vasta palkatun teekkarikaksikon saavuttua.  Ensimmäinen Varkaudessa rakennettu tietokonejärjestelmä lähti toimimaan 1.8.1977.
Seuraava haaste oli kertaluokkaa isompi. Keväällä 1977 Ahlströmin Varkauden paperitehtaalla käynnistynyt, Valmetin valmistama Paperikone 4 oli uusi Suomen suurin. Se kärsi kuitenkin pituusleikkurin ohjausjärjestelmän aiheuttamista tuotantokatkoksista. Lehtikoski päätti toistaa menestysreseptinsä nimittämällä pakettirekisteriprojektin pienen miehistön kehittämään pituusleikkurille digitaalisen ohjausjärjestelmän. Lokakuussa työt aloitettiin, ja vappuna 1978 seisokit jäivät historiaan.
Nämä onnistumiset sinetöivät Olavi Lehtikosken luottamuksen uuteen mikroprosessoriteknologiaan ja henkilöstön osaamiseen. Hän sai konsernilta mandaatin perustaa automaatioliiketoiminta.
Toiminta ja tuotteet

Altim Control Ky aloitti toimintansa 1.6.1979. Aluksi kehitettiin koneohjauksia, mittaus- ja toiminnanohjausjärjestelmiä. Ohjelmistoalustaksi luotiin reaaliaikakäyttöjärjestelmä, AX (Altim Executive), . Paperitehtaan toiminnanohjaussovelluksia toteutettiin edelleen IBM:n minitietokoneilla. Liikevaihdon kasvattamiseksi valittiin strategiaksi keskittyä prosessiautomaatioon. Ensimmäinen Alcont-järjestelmä toimitettiin  Ahlströmin Kauttuan lämpövoimalaitokselle 1981 ja seuraava Sunilan sellutehtaalle.[4]  Se mahdollisti asiakkaille ainoana automaatiojärjestelmänä luoda ja muokata säätö- ja logiikkasovelluksia ilman järjestelmätoimittajaa ja vieläpä käynnin aikana. Jo siinä oli mahdollista valita kohteita ruudulta sormella osoittamalla. 1989 julkaistiin Alcont 2, jonka käyttöliittymään kuului mm. nykyisin puhelimissa ja tableteissa käytetyn kaltainen kuvaruudun sormikosketus eli kosketusnäyttö.
Jo varhain käynnistettiin vienti Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan. Keski-Euroopassa liiketoiminta kasvoi ripeästi. 
Merkittävin yrityshankinta oli paperikoneen online-laatumittauksia valmistanut Lippke-yhtiö 1990 Saksan Neuwiedissa.
Paperiteollisuuden toiminnanohjausjärjestelmät tunnettiin nimillä Packman ja Millman. Printa-painokoneautomaatio saavutti ison jalansijan lehtipainoissa monissa maissa.
Puolustusvoimille Altim Control kehitti ja toimitti monenlaisia asejärjestelmien ohjauksia.
Kaikki elektroniikka valmistettiin omassa tehtaassa monikerroskorttien mikropiirien automaattiladonnasta alkaen.
Enimmillään Altimin palkkalistoilla Varkaudessa oli lähes 600 henkilöä. [6]
Johto

Ensimmäinen toimitusjohtaja oli Simo Koivisto 1979-1986. Häntä seurasi Risto Louhenperä 1987-1991. Viimeisenä toimitusjohtajana toimi Kari Valve 1992.
Toiminnan päättyminen

Ahlström alkoi 1980-luvun puolivälissä keskittyä konepajateollisuuteensa ja myi lippulaivapaperitehtaansa Varkaudessa Enso-Gutzeitille. Osana tätä keskittymistä se päätti luopua Altimistakin. Toukokuussa 1992 Ahlström ja Honeywell saivat päätökseen yrityskauppaneuvottelunsa, ja liiketoiminnan pääosa siirtyi Honeywellille 1.1.1993. [2]
Teollinen perintö

Ahlströmille jäänyt elektroniikan sopimusvalmistus päättyi Varkaudessa vuonna 2000. Yritysostojen kautta elektroniikan sopimusvalmistuksesta tuli myöhemmin Ahlströmille merkittävä liiketoiminta.
Honeywellille myyty osa integroitiin sen teollisuusautomaatioliiketoimintaan. Käytyään välillä Kuopiossa se toimii nykyään Varkaudessa. Sen palveluksessa on edelleen monia Altimilla aloittaneita.
Puolustusvoimille suunnattu liiketoiminta pieneni vähitellen eri omistajien myötä ja sulautui lopulta ruotsalaiseen Saab-konserniin.
Altimistit

Vuonna 2014 muodostettiin Altimin henkilöstön perinnekerho Altimistit. Se on kokoontunut vuosittain Altimin entisessä toimitalossa Varkaudessa. Lisäksi kerho on koonnut tuotteita ja muuta aineistoa, joita se säilyttää yksityisessä museossa tuossa rakennuksessa.
Olavi Lehtikoski
Simo Koivisto
Rumpler C.VIII

| Rumpler C> VIII |
| --- | --- |

Tyyppi:  koulukone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Rumpler Flugzeugwerke
Ensilento:  1917
Esitelty:  1917
Rumpler C.VIII oli Rumpler Flugzeugwerken valmistama jatkokoulutuskone, joka esiteltiin 1917 kuuluen siten ensimmäisiin ilmasotataitojen opettamiseen suunniteltuja koulukonita.
Konetyypin kehitys

Rumpler C.VIII kehitettiin yhtenä ensimmäisistä taistelukoulutukseen tarkoitetuista lentokonetyypeistä. Konetyyppi pohjautui tehtaan aikaisempiin menestyneisiin tiedustelukoneisiin ja erosi niistä lähinnä matalatehoisemman moottorinsa osalta. Tyyppi otettiin käyttöön Saksan armeijassa vuoden 1917 lopulla.
Käyttö Suomessa

Ensimmäinen Suomeen Saksasta hankittu C.VIII saapui Uttiin kesäkuussa 1918, mistä se siirrettiin saman vuoden marraskuussa Sortavalaan. Kone lähti sotalennolle Aunukseen 21. huhtikuuta 1919, mutta joutui palaamaan öljyvuodon takia. Seuraavana päivänä kone teki pakkolaskun Viiteleen. Kone vaurioitui vielä tämänkin jälkeen useita kertoja, vajoten esimerkiksi jäihin Santahaminassa tammikuussa 1922. Käytössä se oli vuoteen 1924 saakka, ja poistettiin ilmailuvoimien luetteloista 6. helmikuuta 1925, jolloin koneella oli lennetty kaikkiaan 52 tuntia ja 17 minuuttia. Kone käytti käyttöikänsä aikana tunnuksia F28, C.74/18, 2.B.350 ja 2.C.350.
Käyttäjät

Alankomaiden ilmavoimat
Luftstreitkräfte
Suomen ilmavoimat
Puolan ilmavoimat
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.0200008,02 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.018000012,18 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.02000003,20 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&036.020000036,20 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0874.&&&&00874 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&01374.&&&&001 374 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Argus As III -nestejäähdytteinen kuusisylinterinen rivimoottori; &&&&&&&&&&&&0134.&&&&00134 kW (&&&&&&&&&&&&0180.&&&&00180 hv)
Suoritusarvot
Lentoaika: 4 h
Aseistus
1 x 7,92 mm Parabellum MG 14 -konekivääri tähystäjällä
4 x 12,7 kg pommia
Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Golden Globe)

| Golden Globe -palkinto parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa |
| --- | --- |
Palkitaan:  naisnäyttelijälle parhaasta suorituksesta pääroolissa musikaali- tai komediaelokuvassa
Palkinnon antaja:  Hollywood Foreign Press Association
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen palkinto:  1950
Useimmin palkittu:  Julie Andrews (3) Rosalind Russell (3)
Viimeisin palkittu:  Demi Moore The Substance (2024)
Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa on yksi Golden Globe -palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan: esimerkiksi vuoden 1999 paras naispääosa julkaistiin vuoden 2000 seremoniassa.
Vuoden 2025 gaalasta alkaen Demi Moore on kaikkein tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa The Substance (2024).
Voittajat ja ehdokkaat > 1950-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Judy Holliday | Eilen syntynyt |  Spring Byington – Rakkaus ei ikää katso  Betty Hutton – Annie mestariampuja |
| 1951 | June Allyson | Liian nuori suutelemaan |  |
| 1952 | Susan Hayward | Laulu sydämessäni |  Katharine Hepburn – Amor sekaantuu peliin   Ginger Rogers – Rakas, minä nuorrun |
| 1953 | Ethel Merman | Rouva lähettiläs |  |
| 1954 | Judy Garland | Tähti on syntynyt |  |
| 1955 | Jean Simmons | Enkeleitä Broadwaylla |  |
| 1956 | Deborah Kerr | Kuningas ja minä |  Judy Holliday – Dollarityttö  Machiko Kyō – Elokuun teehuone  Marilyn Monroe – Bussipysäkki  Debbie Reynolds – Ilopakkaus |
| 1957 | Taina Elg Kay Kendall | Les Girls Les Girls |  Cyd Charisse – Silkkisukat   Audrey Hepburn – Arianen lemmentarina  Jean Simmons – Tänä iltana kenties... |
| 1958 | Rosalind Russell | Jännittävä tätini |  Ingrid Bergman – Hätävalhe  Leslie Caron – Gigi  Doris Day – Lemmen tunnelissa  Mitzi Gaynor – South Pacific |
| 1959 | Marilyn Monroe | Piukat paikat |  Dorothy Dandridge – Porgy ja Bess  Doris Day – Kaikki alkoi puhelimesta  Shirley MacLaine – Joka tyttö sen tietää  Lilli Palmer – Unelmieni sihteeri |
Voittajat ja ehdokkaat > 1960-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Shirley MacLaine | Poikamiesboksi |  Lucille Ball – Kommelluksia kerrakseen  Capucine – Rakkauden unelma  Judy Holliday – Langat kuumina   Sophia Loren – Romanssi Caprilla |
| 1961 | Rosalind Russell | Teetä Tokiossa |  Bette Davis – Taskullinen ihmeitä  Audrey Hepburn – Aamiainen Tiffanylla  Hayley Mills – Ansa vanhemmille  Miyoshi Umeki – Lootuskukka |
| 1962 | Rosalind Russell | Gypsy, striptease-kuningatar |  Doris Day – Maailman ihanin tyttö  Jane Fonda – Sopeutumisen aika  Shirley Jones – Musiikkimies   Natalie Wood – Gypsy, striptease-kuningatar |
| 1963 | Shirley MacLaine | Irma la Douce – pikku pariisitar |  Ann-Margret – Kaikkien tyttöjen sankari  Doris Day – Sänky kolmelle  Audrey Hepburn – Charade – vaarallinen peli  Hayley Mills – Kesän taikaa  Molly Picon – Jos vuoteeni voisi kertoa  Jill St. John – Jos vuoteeni voisi kertoa  Joanne Woodward – Uudenlaista rakkautta |
| 1964 | Julie Andrews | Maija Poppanen |  Audrey Hepburn – My Fair Lady  Sophia Loren – Avioliitto italialaisittain  Melina Mercouri – Topkapi  Debbie Reynolds – Verraton Molly Brown  |
| 1965 | Julie Andrews | The Sound of Music |  Jane Fonda – Paukkurauta-Kati  Barbara Harris – Narri tuhannesta  Rita Tushingham – Temppu – ja miten se tehdään  Natalie Wood – Pop-tyttö  Jane Fonda – Any Wednesday |
| 1966 | Lynn Redgrave | Keinoista paras |  Elizabeth Hartman – Olet jo iso poika  Shirley MacLaine – Ahtaat paikat  Vanessa Redgrave – Morgan – toivoton tapaus |
| 1967 | Anne Bancroft | Miehuuskoe |  Julie Andrews – Moderni Millie  Audrey Hepburn – Peukalokyydillä vihille  Shirley MacLaine – Naisen 7 houkutusta  Vanessa Redgrave – Camelot |
| 1968 | Barbra Streisand | Funny Girl |  Julie Andrews – Star!  Lucille Ball – Sinun, minun ja meidän  Petula Clark – Finianin sateenkaari  Gina Lollobrigida – Buona sera, Signorina |
| 1969 | Patty Duke | Natalie |  Ingrid Bergman – Kaktuksen kukka  Dyan Cannon – Bob & Carol & Ted & Alice  Kim Darby – Generation  Mia Farrow – John ja Mary  Shirley MacLaine – Sweet Charity  Anna Magnani – Santa Vittorian salaisuus  Barbra Streisand – Hello, Dolly! |
Voittajat ja ehdokkaat > 1970-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1970 | Carrie Snodgress | Hupsun kotirouvan päiväkirja |  Julie Andrews – Darling Lili  Sandy Dennis – Pinna piukalla  Angela Lansbury – Something for Everyone  Barbra Streisand – Huuhkaja ja kissimirri |
| 1971 | Twiggy | The Boy Friend |  Sandy Duncan – Star Spangled Girl  Ruth Gordon – Harold ja Maude  Angela Lansbury – Hokkus pokkus taikaluudalla  Elaine May – Kun mies on mies |
| 1972 | Liza Minnelli | Cabaret |  Carol Burnett – Petteri ja Tilta  Goldie Hawn – Vapaa kuin perhonen  Juliet Mills – Avanti!  Maggie Smith – Tädin kanssa maailmalla |
| 1973 | Glenda Jackson | Samppanjaa ja syrjähyppyjä |  Yvonne Elliman – Jesus Christ Superstar  Cloris Leachman – Kauppias ja enkeli  Tatum O’Neal – Paperikuu  Liv Ullmann – 40 karaattia |
| 1974 | Raquel Welch | Kolme muskettisoturia |  Lucille Ball – Mame  Diahann Carroll – Claudine  Helen Hayes – Riemukupla rullaa taas   Cloris Leachman – Frankenstein Junior |
| 1975 | Ann-Margret | Tommy |  Julie Christie – Shampoo  Goldie Hawn – Shampoo  Liza Minnelli – Viskiseikkailu Lucky Ladyllä  Barbra Streisand – Funny Lady |
| 1976 | Barbra Streisand | Tähti on syttynyt |  Jodie Foster – Freaky Friday  Barbara Harris – Perintö  Barbara Harris – Freaky Friday  Goldie Hawn – Hempukka ja hunsvotti  Rita Moreno – Remuhotelli |
| 1977 | Diane Keaton  Marsha Mason | Annie Hall Rakkaus ei sula sateessa |  Sally Field – Konna ja Koukku  Liza Minnelli – New York, New York  Lily Tomlin – Viimeinen näytös  |
| 1978 | Ellen Burstyn Maggie Smith | Samaan aikaan ensi vuonna Viikonloppu Kaliforniassa |  Jacqueline Bisset – Kuolema korjaa kokit   Goldie Hawn – Tyttö joka tiesi liikaa  Olivia Newton-John – Grease |
| 1979 | Bette Midler | The Rose |  Julie Andrews – 10 – nainen kuin unelma  Jill Clayburgh – Yritetään yhdessä, aloitetaan alusta  Shirley MacLaine – Tervetuloa, Mr. Chance!  Marsha Mason – Toinen luku |
Voittajat ja ehdokkaat > 1980-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Sissy Spacek | Kaivosmiehen tytär |  Irene Cara – Fame  Goldie Hawn – Tyttö joka kävi intin  Bette Midler – Show elää  Dolly Parton – Yhdeksästä viiteen |
| 1981 | Bernadette Peters | Pennejä taivaasta |  Blair Brown – Nimeni on Kotkis  Carol Burnett – Neljä vuodenaikaa  Jill Clayburgh – Ensimmäinen maanantai lokakuussa  Liza Minnelli – Arthur |
| 1982 | Julie Andrews | Victor/Victoria |  Carol Burnett – Annie  Sally Field – Suutele minua jäähyväisiksi  Goldie Hawn – Parhaat kaverukset – eli tyttö joka ei halunnut naimisiin  Dolly Parton – Texasin paras pikku porttola   Aileen Quinn – Annie |
| 1983 | Julie Walters | Tunnit Ritan kanssa |  Anne Bancroft – Ollako vai eikö olla - siinä leffa!  Jennifer Beals – Flashdance  Linda Ronstadt – The Pirates of Penzance  Barbra Streisand – Jentl |
| 1984 | Kathleen Turner | Vihreän timantin metsästys |  Anne Bancroft – Garbo Talks  Mia Farrow – Broadway Danny Rose  Shelley Long – Inhimilliset erot  Lily Tomlin – Paripeli |
| 1985 | Kathleen Turner | Prizzin kunnia |  Rosanna Arquette – Missä olet, Susan?  Glenn Close – Maxie  Mia Farrow – Kairon purppuraruusu  Sally Field – Murphyn romanssi |
| 1986 | Sissy Spacek | Kolme sydäntä |  Julie Andrews – Elämänmenoa  Melanie Griffith – Vaarallinen tyttöystävä  Bette Midler – Beverly Hillsin pummi  Kathleen Turner – Peggy Sue meni naimisiin |
| 1987 | Cher | Kuuhullut |  Jennifer Grey – Dirty Dancing – kuuma tanssi  Holly Hunter – Broadcast News – suora lähetys  Diane Keaton – Kuka kutsui haikaran?  Bette Midler – Posketonta porukkaa |
| 1988 | Melanie Griffith | Working Girl – tieni huipulle |  Jamie Lee Curtis – Kala nimeltä Wanda  Amy Irving – Romanssi Manhattanilla  Michelle Pfeiffer – Gangsterin heila  Susan Sarandon – Vamppi ja veteraani |
| 1989 | Jessica Tandy | Palveluksessanne, Miss Daisy |  Pauline Collins – Shirley Valentine  Meg Ryan – Kun Harry tapasi Sallyn  Meryl Streep – Naispaholainen  Kathleen Turner – Ruusujen sota |