stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malskoje
Maantietoa

Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, alle 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 63,8 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 6,5 metriä ja sen syvänteessä on 11 metriä vettä. Järvessä ei ole saaria. Se on muodostunut kapeaan luode-kaakko-suuntaiseen laaksoon ja sen keskikohdassa on salmimainen kapeikko, joka on vain 80 metriä leveä. Järveä ympäröi lähes joka puolelta peltomaat. Järven lounaispuolella on kaksi kylää Maly ja Rogovo (ven. Рогово), ja sen koillispuolella on kylä Zahnovo (ven. Захново). Sen rannat ovat soistuneet niin, että monilla rannoilla on pitkät laiturit.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, sorva, ruutana, made, allikkosalakka, mutakala, törö, made, pasuri, säyne, rantanuoliainen ja kymmenpiikki, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järvessä on mutapohja, mutta rannoilta paljastuu hiekkapohja. Rannat ovat viistot ja paikoitellen jyrkät, mutta soistuneilla osuuksilla rannoilla kasvaa turvetta kelluvina hetteikkönä.
Vesistösuhteita

Malskoje sijaitsee Obdjohin valuma-alueella. Obdjoh laskee Peipsijärven eteläosaan Pihkovanjärveen ja kuuluu siten Peipsijärven alueeseen, joka muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 10,3 neliökilometriä . Malskojeen tulee karttojen mukaan vain yksi merkittävä oja Smolka (ven. Смолка). Se virtaa etelässä sijaitsevan Gorodištšenskojen kautta. Järven laskujoki on Obdjoh, joka laskee 19 kilometrin mittaisena Molotškovo-Dubenetsin (ven. Молочково-Дубенец) ja Krivskin (ven. Кривск) luonna olevaan Pihkovanjärven lahteen.
Huomautuksia

↑  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Обдёх, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2 3  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Мальское, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Miten enkeleitä vietellään

| Miten enkeleitä vietellään Monna Kamu, Anneli Saaristo, Liisa Tavi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Eero Ojanen, Pekka Aarnio
 Levymerkki: Pyramid
Miten enkeleitä vietellään: lauluja Bertolt Brechtin runoihin rakkaudesta on suomalainen vuonna 1989 julkaistu musiikkialbumi, jolla Monna Kamu, Anneli Saaristo ja Liisa Tavi esittävät suomennoksia Bertolt Brechtin varhaisista eroottisista runoista. Tekstejä ovat laatineet monet suomentajat ja sävellyksiä useammat suomalaissäveltäjät. Kappaleet on sovittanut Eero Ojanen, joka myös tuotti albumin yhdessä Pekka Aarnion kanssa.
Albumi perustuu Työväen Musiikkitapahtumassa Valkeakoskella kesällä 1987 ensiesityksensä saaneeseen musiikkiteatteriesitykseen, jonka ohjasi Laura Jäntti. Produktiota esitettiin sittemmin ainakin Helsingin Savoy-teatterissa, ja vuonna 1989 Yle TV1 esitti siitä televisioon sovitetun, Erkki Kuparin ohjaaman version nimellä Kuinka enkeleitä vietellään.
Kappaleet > A-puoli

Marie A:n muistolle – 3.28 (säv. Pekka Tegelman, san. Brita Polttila, es. Anneli Saaristo, Liisa Tavi, Monna Kamu)
Lemmentottumuksia – 2.28 (säv. Henrik Otto Donner, san. Liisa Ryömä, es. Anneli Saaristo, Liisa Tavi, Monna Kamu)
Mennyt aika – 4.04 (Immer wieder wenn ich dieser Mann ansehe, säv. Toni Edelmann, san. Rauni Paalanen, es. Monna Kamu)
Revyytytön mietteitä riisuutuessaan – 3.29 (Gedanken eines Revuemädchens während des Entkleidung, säv. Jarmo Savolainen, san. Rauni Paalanen, es. Liisa Tavi, Monna Kamu, Anneli Saaristo)
Sonetti 19 – 4.00 (säv. Esa Kaartamo, san. Kaj Chydenius, es. Anneli Saaristo)
Miten enkeleitä vietellään – 4.20 (Über die Verführung von Engeln, säv. Eero Ojanen, san. Rauni Paalanen, es. Liisa Tavi, Monna Kamu, Anneli Saaristo)
Kappaleet > B-puoli

Merimieslaulu – 3.12 (Matrosenlied, säv. Liisa Akimof, san. Kaj Chydenius, es. Liisa Tavi, Anneli Saaristo, Monna Kamu)
Seitsemän ruusua – 2.43 (Sieben Rosen hat der Strauch, säv. Toni Edelmann, san. Kaj Chydenius, es. Monna Kamu, Liisa Tavi, Anneli Saaristo)
Balladi hukkuneesta tytöstä – 3.31 (Die Ballade von getrunkene Mädchen, säv. Eero Ojanen, san. Brita Polttila, es. Liisa Tavi)
Kun et tullut – 3.54 (An M, säv. Eero Ojanen, san. Rauni Paalanen, es. Anneli Saaristo)
Balladi seikkailijoista – 3.31 (Die Ballade von der Manne Baal, säv. Eero Ojanen, san. Sinikka Köpfer, es. Monna Kamu)
Katkennut köysi – 3.04 (Der abgerissenen Strick, säv. Eero Ojanen, san. Rauni Paalanen, es. Anneli Saaristo, Liisa Tavi, Monna Kamu)
Muusikot

Heikki Virtanen – basso
Seppo Rauteva – rummut
Markku Kanerva – kitara
Pepa Päivinen – puhaltimet
Reino Laine – lyömäsoittimet
Eero Ojanen – piano
Arto Piispanen – syntesoija
Moscháto

| Moscháto Μοσχάτο |
| --- | --- |
 Moscháton kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Moscháto
 Koordinaatit: 37°56′52″N, 23°40′37″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Etelä-Ateena
Kunta:  Moscháto-Távros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  480601
Väkiluku (2011):  25 441
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  183 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moscháto (kreik. Μοσχάτο; kath.kreik. Μοσχάτον, Moscháton) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Moscháto-Távroksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μοσχάτου, Dimotikí Enótita Moschátou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 25 441 (vuonna 2011). Moscháto on Moscháto-Távroksen kunnan kuntakeskus.
Moscháton kaupunkia.
Moscháto sijaitsee Saroninlahden rannalla Kallithéan ja Pireuksen kaupunkien välissä noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta lounaaseen ja se on käytännössä Ateenan esikaupunki. Kaupungissa sijaitsee Moscháton metroasema.
Moscháto oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Moscháto-Távroksen kunnaksi yhdessä Távroksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moscháto Wikimedia Commonsissa
Lukija (elokuva)

| Lukija> The Reader |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Daldry
Käsikirjoittaja:  David Hare
Perustuu:  Bernhard Schlinkin romaaniin Lukija (1995)
Tuottaja:  Anthony Minghella  Sydney Pollack Scott Rudin
Säveltäjä:  Nico Muhly
Kuvaaja:  Chris Menges  Roger Deakins
Leikkaaja:  Claire Simpson
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Pääosat:  Kate Winslet  Ralph Fiennes  David Kross
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Saksa
Tuotantoyhtiö:  The Weinstein Company
Levittäjä:  The Weinstein Company Budapest Film
Ensi-ilta:   10. joulukuuta 2008  27. maaliskuuta 2009
Kesto:  124
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $32 milj.
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lukija (The Reader) on vuoden 2008 yhdysvaltalais-saksalainen lähihistoriallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Stephen Daldry. Se perustuu Bernhard Schlinkin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosissa ovat Kate Winslet, Ralph Fiennes ja David Kross.
Juoni

Elokuva kertoo saksalaisesta, toisen maailmansodan aikoihin syntyneestä Michael Bergistä, joka 1950-luvun puolivälissä kohtaa itseään parikymmentä vuotta vanhemman salaperäisen naisen nimeltä Hanna Schmitz. Tämä alkaa opettaa lukioikäistä Michaelia rakkauden taidossa. Poika puolestaan lukee naiselle klassista kirjallisuutta, kuten Homerosta ja Tšehovia.
Sitten nainen katoaa. Berg lähtee opiskelemaan lakia, jossa hänen opettajansa on oikeusfilosofiasta kiinnostunut professori Rohl (Bruno Ganz). Vuonna 1966 tämä vie opiskelijansa seuraamaan kohuttua oikeudenkäyntiä, jossa joukkoa entisiä SS-naisvartijoita syytetään sotarikoksesta; nämä ovat keskitysleirin evakuoimista seuranneella kuolemanmarssilla teljenneet vankijoukon kylän kirkkoon, kun paikkakuntaa on alettu pommittaa. Vartijat eivät ole päästäneet vankeja ulos, vaikka kirkko on syttynyt palamaan, ja kaikki vangit kahta lukuun ottamatta kuolivat. Nämä ovat avaintodistajina oikeudenkäynnissä, jossa joukon johtajaksi tulkittu Hanna Schmitz tuomitaan elinkautiseen muiden sotarikollisten saadessa lyhyempiä tuomioita. Oikeudenkäynnissä Michael Berg oivaltaa, ettei Hanna osaa lukea tai kirjoittaa ja on siksi pyytänytkin poikaa lukemaan itselleen. Myös sodan aikana Hanna on vartijana määrännyt naisvangit lukemaan itselleen.
Michael nai opiskelutoverinsa, mutta eroaa 1970-luvun puolivälissä. Hän alkaa lähettää Hannalle vankilaan kasetteja, joille on lukenut samoja avainteoksia, jotka ovat tulleet kaksikolle tutuiksi jo 1950-luvun lemmenhetkien aikana. Äänikirjeiden perusteella Hanna opettelee viimein lukemaan vankilan yksinäisyydessä ja hankkii itselleenkin kirjoja. 1980-luvun lähetessä loppuaan Hanna aiotaan armahtaa parinkymmenen vankilavuoden jälkeen. Korkeaan juristinvirkaan kohonnut Michael on hänen ainut kontaktinsa ulkomaailmassa ja mies järjestääkin hänelle asunnon ja työpaikan. Vapautumisen alla Hanna hirttäytyy selliinsä. Rahat hän testamenttaa ainoalle uhrille, joka pelastui sodan ajan kirkkopoltosta. Michael lähtee kuljettamaan rahoja tälle Yhdysvaltoihin, mutta vain naisen tytär on elossa ja kieltäytyy perinnöstä. He päättävät antaa rahat lukutaitoa edistäviin tarkoituksiin, vaikka kuten nainen huomauttaa, lukutaito ei varsinaisesti ole ollut juutalaisen kansan ongelma. Lopussa Michael alkaa kertoa vaiettua elämänvaihettaan tyttärelleen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ralph Fiennes  | … |  Michael Berg   |
|  Kate Winslet  | … |  Hanna Schmitz   |
|  David Kross  | … |  nuori Michael Berg   |
|  Alexandra Maria Lara  | … |  nuori Ilana Mather    |
|  Bruno Ganz  | … |  professori Rohl    |
|  Lena Olin  | … |  Rose Mather/Ilana Mather    |
|  Hannah Herzsprung  | … |  Julia    |
|  Karoline Herfurth  | … |  Marthe   |
Tuotanto

Miramax Films hankki Bernhard Schlinkin romaanin Lukija tuotanto-oikeudet huhtikuussa 1998. Elokuvan kuvaukset aloitettiin 2007, kun ohjaaja Stephen Daldry sekä mies- ja naispääosan esittäjät Ralph Fiennes ja Nicole Kidman oli kiinnitetty tuotantoon. Kidman jätti kuitenkin Hanna Schmitzin roolin raskautensa takia. Hänen tilalleen rooliin valittiin Kate Winslet, joka oli ollut myös alkuperäinen valinta hahmon esittäjäksi. Winslet oli joutunut jättämään tuotannon, kun kuvausaikataulu olisi mennyt päällekkäin Revolutionary Roadin aikataulun kanssa. Lukijan kuvauksia oli kuitenkin jouduttu lykkäämään Kidmanin edellisen elokuvan Australian kuvausten viivästyttyä, joten Winslet pystyi liittymään uuden aikataulun myötä Lukijan tuotantoon.
Romaanin kirjoittaja Bernhard Schlick vaati, että elokuva tehtäisiin englanniksi eikä saksaksi. Daldry ja elokuvan käsikirjoittaja David Hare kiertelivät romaanin paikkoja, katselivat dokumentteja Saksan historiasta tuolta ajalta ja lukivat kirjoja sekä artikkeleita naisista, jotka olivat olleet keskitysleireillä SS-vartijoina. Hare ei halunnut käyttää käsikirjoituksessa kertojaääntä romaanin pitkien sisäisten monologien aikana ja hän muutti myös loppua.
Scott Rudin, yksi elokuvan tuottajista, jätti elokuvan johtuen erimielisyyksistä julkaisupäivästä. Hän poistatti myös nimensä elokuvan lopputeksteistä. Rudin oli eri mieltä Harvey Weinsteinin kanssa. Weinstein ei halunnut kampanjoida Lukijaa Oscar-kisassa, vaan keskittyi elokuvien Doubt – Epäilys ja Revolutionary Road promotoimiseen. Elokuvan kaksi muuta alkuperäistä tuottajaa Anthony Minghella ja Sydney Pollack kuolivat ennen elokuvan ensi-iltaa.
Vastaanotto > Palkinnot

Winslet sai roolistaan useita palkintoja. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kuudetta kertaa ja voitti ensimmäisen palkintonsa. Winslet voitti lisäksi muun muassa Golden Globen, Baftan ja SAG-palkinnon.
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset kotisivut (englanniksi)
Lukija Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lukija Elonet.
Elokuvan arvosteluita Metacritic.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Stephen Daldryn ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Eight (1998)
2000-luku: Billy Elliot (2000) · Tunnit (2002) · Lukija (2008)
2010-luku: Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011) · Trash (2014)
NK Hrvatski Dragovoljac

Nogometni klub Hrvatski dragovoljac on jalkapalloseura Zagrebista, Novi Zagrebin kaupunginosasta. Seura pelaa kaudella 2021-2022 Kroatian korkeimmalla sarjatasolla 1. HNL:ssä, jonne nousi pelattuaan Kakkosliigassa kaudella 2021-22. Seura pelasi kolmesti vuosina 1997-99 Intertoto Cupia.
Miguel Ángel Guerra

| Miguel Ángel Guerra> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Argentiina
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1981
Talli(t):  Osella
Kilpailuja:  4 (1 startti)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1981
Viimeinen kilpailu:  San Marinon Grand Prix 1981
Miguel Ángel Guerra (s. 31. elokuuta 1953) on entinen Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta.
Hän osallistui neljään Grand Prix -osakilpailuun ajaen Osella-tallin autolla. Ensimmäinen osakilpailu, johon hän osallistui oli Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 15. maaliskuuta 1981. Hän ei kuitenkaan selviytynyt itse kilpailuun kolmessa ensimmäisessä osakilpailussa, ja viimeisessä hän keskeytti onnettomuuteen.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Osella Squadra Corse | Osella  FA1B | Cosworth  V8 | USW DNQ | BRA DNQ | ARG  DNQ | SMR Kesk. | BEL | MON | ESP | FRA | GBR | GER | AUT | NED | ITA | CAN | CPL | - | 0 |
NK Osijek

Nogometni Klub Osijek on jalkapalloseura Osijekin kaupungista Itä-Kroatiasta. Seura on pelannut Kroatian korkeimmalla sarjatasolla 1. HNL:ssä sarjan perustamisesta lähtien. Joukkueen kotistadion on Stadion Gradski vrt. Seura on voittanut kertaalleen Kroatian cupin vuonna 1999.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952

Helsingin kesäolympialaisissa 1952 miekkailussa kilpailtiin seitsemässä lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat ainoastaan henkilökohtaisessa kilpailussa floretilla.
Miekkailumitaleista kilpailtiin 12 päivän ajan Espoon Westendin tennishallissa. Kilpailuihin osallistui 250 miestä ja 37 naista 32 maasta. Unkari, Ranska ja Italia olivat hallitsevat maat, sillä kaikki kultamitalit menivät näihin valtioihin.
Kilpailutapahtumat > Miehet

Floretin joukkuekilpailussa Ranska ja Italia olivat ylivoimaisia. Ranskalle meni lajin mestaruus. Kaikki finalistit olivat mukana myös henkilökohtaisessa kilpailussa, jonka voitti Ranskan Christian d’Oriola.
Kalvassa ranskalaiset epäonnistuivat yllättäen todella pahasti. Lontoon mestaruuttaan puolustaneet ranskalaiset tippuivat joukkuekilpailussa jo toisella kierroksella, eikä henkilökohtaisessa kilpailussa yksikään ranskalainen yltänyt finaalikierroksille. Italia voitti joukkuekilpailun ja henkilökohtaisen kilpailun ykkönen oli Edoardo Mangiarotti, joka oli ollut floretissakin toisena. Edoardon veli Dario sijoittui kalvassa hopealle.
Italia haastoi säilässä Unkarin jota oli yrittänyt tiputtaa lajin valtaistuimelta jo neljännesvuosisadan ajan. Helsingissä kilpailu oli tasainen, mutta Unkari otti jälleen joukkuemestaruuden. Henkilökohtaisessa kilpailussa unkarilaiset veivät kolmoisvoiton järjestyksessä Pál Kovács, Aladár Gerevich ja Tibor Berczelly, joka oli ratkaissut joukkuekilpailun.
Kilpailutapahtumat > Naiset

Naisten ainoassa lajissa floretissa koettiin yllätys, kun kaksinkertainen olympiavoittaja Unkarin Ilona Elek jätettiin hopealle. Italialainen Irene Camber kaatoi hänet finaalissa. Camber ei ollut yltänyt Lontoossa edes välieräkierroksille, eikä ollut olympialaisten välilläkään erityisesti kunnostautunut. Helsingissä hänet kuitenkin kruunattiin olympiavoittajana.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Hopeaa: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- |
| Miesten floretti tulokset | Christian d’Oriola  Ranska | Edoardo Mangiarotti  Italia | Manlio Di Rosa  Italia |
| Miesten floretin joukkuekilpailu tulokset |  Ranska Jehan Buhan Christian d’Oriola Adrien Rommel Claude Netter Jacques Noël Jacques Lataste |  Italia Giancarlo Bergamini Antonio Spallino Manlio Di Rosa Giorgio Pellini Renzo Nostini Edoardo Mangiarotti |  Unkari Endre Tilli Aladár Gerevich Endre Palócz Lajos Maszlay Tibor Berczelly József Sákovics |
| Miesten kalpa tulokset | Edoardo Mangiarotti  Italia | Dario Mangiarotti  Italia | Oswald Zappelli  Sveitsi |
| Miesten kalvan joukkuekilpailu tulokset |  Italia Dario Mangiarotti Edoardo Mangiarotti Franco Bertinetti Carlo Pavesi Giuseppe Delfino Roberto Battaglia |  Ruotsi Bengt Ljungquist Berndt-Otto Rehbinder Sven Fahlman Per Carleson Carl Forssell Lennart Magnusson |  Sveitsi Otto Rüfenacht Paul Meister Oswald Zappelli Paul Barth Willy Fitting Mario Valota  |
| Miesten säilä tulokset | Pál Kovács  Unkari | Aladár Gerevich  Unkari | Tibor Berczelly  Unkari |
| Miesten säilän joukkuekilpailu tulokset |  Unkari Bertalan Papp László Rajcsányi Rudolf Kárpáti Aladár Gerevich Pál Kovács Tibor Berczelly |  Italia Vincenzo Pinton Mauro Racca Roberto Ferrari Gastone Darè Renzo Nostini Giorgio Pellini |  Ranska Jacques Lefèvre Jean Laroyenne Maurice Piot Jean Levavasseur Bernard Morel Jean-François Tournon |
| Naisten floretti tulokset | Irene Camber  Italia | Ilona Elek  Unkari | Karen Lachmann  Tanska |
Mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalien määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Italia | 3 | 4 | 1 | 8 |
| 2. |  Unkari | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3. |  Ranska | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4. |  Ruotsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Sveitsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6. |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 1 |
Minttu Vesala

Minttu Vesala (s. 1973 tai 1974) on suomalainen stylisti. Vesala on työskennellyt radiossa, muotikuvauksissa, teatterissa, elokuvissa, musiikkivideoissa ja muotinäytöksissä. Vuonna 2008 Vesala toimi  Louis Vuittonin pr-managerina ketjun tullessa Suomeen. Vesala on työskennellyt Radio Helsingissä, jossa hänellä oli vuonna 2014 Fashion Show -ohjelma ja 2020 ajankohtaisia aiheita käsitellyt Ajan henki -ohjelma. Vuonna 2022 hän sai julkisuutta olemalla Balenciagan mallina Pariisin muotiviikoilla.
Vesalan äiti on TV-ohjaaja Mervi Pohjanheimo ja isä jazzmuusikko Edward Vesala.
Mai-otome

| Mai-otome |
| --- | --- |
舞-乙HiME   (Mai-otome)
Genre: toiminta, draama 
TV-anime
Ohjaaja: Masakazu Obara
Studio: Sunrise
Lähetyskanavat: TV Aichi, TV Osaka, TV Tokyo
Alkuperäinen lähetyskierros: 6.10.2005 – 30.3.2006
Jaksojen määrä: 26 
Manga
Tekijä: Hajime Yatate (tarina)   Ken’etsu Satō (kuvitus)
Julkaisija: Akita shoten
Sarjajulkaisulehti: 
Ensimmäinen painatus: 8.11.2005 – (kesken)
Kirjojen lukumäärä: 4 (kesken) 
Läheisesti yhteydessä olevia teoksia
 Mai-HiME 
Mai-otome (jap. 舞-乙HiME) on Sunrisen tuottama animesarja, joka esitettiin TV Tokyolla lokakuusta 2005 maaliskuuhun 2006 asti. Sarjan tarina sijoittuu näennäisesti Mai-HiMEn kaukaiseen tulevaisuuteen. Sarja uudelleenkäyttää joitakin Mai-HiMEn hahmoja, mutta sijoittaa ne rajusti erilaiseen maailmaan ja muuttaa joidenkin hahmojen persoonallisuutta.
Hahmot

Jos hahmon etunimi on sama kuin HiMEssä, niin voidaan olettaa muutamin poikkeuksin, että kyseinen hahmo on samantyyppinen kuin alkuperäisessä.
Arika Yumemiya (アリカ・ユメミヤ) (Ääninäyttelijä: Mika Kikuchi)
Nina Wang (ニナ・ウォン) (Ääninäyttelijä: Ami Koshimizu)
Erstin Ho (エルスティン・ホー) (Ääninäyttelijä: Minami Kuribayashi)
Irina Woods (イリーナ・ウッズ) (Ääninäyttelijä: Kumiko Higa)
Tomoe Marguerite (トモエ・マルグリット) (Ääninäyttelijä: Rie Tanaka)
Lilie Adean (リリエ・アディーン) (Ääninäyttelijä: Akiko Kimura)
Yayoi Alter (ヤヨイ・オールター) (Ääninäyttelijä: Kimiko Koyama)
Miya Clochette (ミーヤ・クロシェット) (Ääninäyttelijä: Yui Itsuki)
Akane Soir (アカネ・ソワール) (Ääninäyttelijä: Junko Iwao)
Chie Hallard (チエ・ハラード) (Ääninäyttelijä: Mitsuki Saiga)
Shiho Huit (シホ・ユイット) (Ääninäyttelijä: Sakura Nogawa)
Juliet Nao Zhang (ジュリエット・ナオ・チャン) (Ääninäyttelijä: Yūka Nanri)
Natsuki Kruger (ナツキ・クルーガー) (Ääninäyttelijä: Saeko Chiba)
Shizuru Viola (シズル・ヴィオーラ) (Ääninäyttelijä: Naomi Shindō)
Maria Graceburt (マリア・グレイスバート) (Ääninäyttelijä: Yōko Matsuoka)
Yukariko Steinberg (ユカリコ・シュタインベルグ) (Ääninäyttelijä: Kikuko Inoue)
Yōko Helene (ヨウコ・ヘレネ) (Ääninäyttelijä: Akiko Kimura)
Mashiro Blan de Windbloom (マシロ・ブラン・ド・ヴィントブルーム) (Ääninäyttelijä: Yukana Nogami)
Aoi Senou (アオイ・セノー) (Ääninäyttelijä: Ryōko Shintani)
Nagi Dái Artai (ナギ・ダイ・アルタイ) (Ääninäyttelijä: Akira Ishida)
Sergay Wang (セルゲイ・ウォン) (Ääninäyttelijä: Katsuyuki Konishi)
Yukino Chrysant (ユキノ・クリサント) (Ääninäyttelijä: Mamiko　Noto)
Haruka Armitage (ハルカ・アーミテージ) (Ääninäyttelijä: Ryōka Yuzuki)
Midori (ミドリ) (Ääninäyttelijä: Yukari Tamura)
Takumi Tokiha (鴇羽巧海) (Ääninäyttelijä: Yūgo Takahashi)
Mai Tokiha (鴇羽舞衣) (Ääninäyttelijä: Mai Nakahara))
Akira Okuzaki (尾久崎晶) (Ääninäyttelijä: Sanae Kobayashi)
Anime > Alku- ja loppumusiikit

Alkumusiikit
Dream Wing
Esittäjä, sanoittaja ja säveltäjä: Minami Kuribayashi
Sovittaja: Masaaki Iizuka
Crystal Energy
Esittäjä, sanoittaja ja säveltäjä: Minami Kuribayashi
Sovittaja: Masaaki Iizuka
Loppumusiikki
Otome wa Do My Best desho? (乙女はDO MY BESTでしょ？), 
Esittäjät: Mika Kikuchi ja Ami Koshimizu
Sävellys: Hitoshi Haba
Sanoitus: Aki Hata
Sovitus: Kaoru Ōkubo
Anime > Jaksot

| Jakso | Nimi | Alkuperäinen näytöspäivä  |
| --- | --- | --- |
| 1 | Yume no arika | 6.10.2005 |
| 2 | Otome no sono o kakeru kaze | 13.10.2005 |
| 3 | Hajimete no ke-i-ke-n | 20.10.2005 |
| 4 | Honō no tennyūsei!! | 27.10.2005 |
| 5 | Gakuen to seifuku to atashi | 3.11.2005 |
| 6 | Nina, makareru... orz | 10.11.2005 |
| 7 | Ao no mai / Otome no chigiri | 17.11.2005 |
| 8 | Unmei no kubiki | 24.11.2005 |
| 9 | Umi-mizugi+sōnan=? | 1.12.2005 |
| 10 | Sore ga otome no ichidaiji | 8.12.2005 |
| 11 | Happy Birthday | 15.12.2005 |
| 12 | Kamenbutōkai? | 22.12.2005 |
| 13 | Akaneiro no sora ni... | 5.1.2006 |
| 14 | Otome no S.O.S | 12.1.2006 |
| 15 | Arika, naku. | 19.1.2006 |
| 16 | ”Yakusoku da yo!” | 26.1.2006 |
| 17 | Ao no mai / omoi, chiru toki | 2.2.2006 |
| 18 | Whiteout | 9.2.2006 |
| 19 | Shukumei no 17-sai | 16.2.2006 |
| 20 | Nīna to yobanaide | 23.2.2006 |
| 21 | Shiroki hime, mezameru toki | 2.3.2006 |
| 22 | Horobi no uta | 9.2.2006 |
| 23 | Fushigi no tani no Arika | 16.3.2006 |
| 24 | Anata no tame ni... | 23.3.2006 |
| 25 | Sōten no otome | 30.3.2006 |
| 26 | Dream Wing – Yume no Arika | 30.3.2006 |
Manga

Mai-otomesta on tehty myös sarjakuvaversio, mutta kuten Mai-HiMEnkin tapauksessa, sen juoni, alkuasetelmat ja jossakin määrin jopa hahmojen persoonallisuudet poikkeavat animen vastaavista. Sarjakuvaa ei ole julkaistu Japanin ulkopuolella.
Manga > Kirjojen julkaisupäivämäärät

8.11.2005
10.1.2006
7.4.2006
8.6.2006
Aiheesta muualla

my-zhime.net - Sunrisen Mai-otomen viralliset nettisivut (japaniksi)