stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sirkus Magenta
Toiminta > Kotisirkus

Vuonna 2021 alkanut iäkkäiden ihmisten liikkumista ja kulttuuritoimintaa edistävää Kotisirkus-hanke sisältää iäkkäiden omia sirkusryhmiä, etäopetusta, työpajoja, asukastapahtumia ja esityksiä pihoilla ja puistoissa. Toiminta toteutetaan yhteistyössä Roihuvuoren, Laajasalon ja Myllypuron seniori- ja palvelukeskusten, Sateenkaariseniorit ry:n sekä Lämpiön kanssa. Yksi Kotisirkus-hankkeen toiminnoista on ikärikkaiden ilma-akrobatiaryhmä Vapaat. Vapaisiin kuuluu viisi naista, ja ryhmä esiintyy erilaisissa tilaisuuksissa.
Toiminta > Säkenöivä sirkus

Säkenöivä sirkus on kehitysvammaisten ja autismikirjolla olevien nuorten aikuisten sirkus- ja teatteriryhmä, joka toteuttaa syksyllä 2024 seitsemännen esityksensä. Säkenöivä sirkus tarjoaa osallistujille elämyksellistä, saavutettavaa ja yhteisöllistä taidetoimintaa ja tuo kehitysvammaisten ja autismikirjon nuorten tekemää esittävää taidetta näkyväksi kulttuuriareenoille. Yhteistyökumppaneina toimivat Helsingin kaupungin nuorisopalvelut, Musiikkikeskus Resonaari ja Kehitysvammatuki 57 ry.
Toiminta > Sateenkaarisirkus

Sirkus Magenta järjestää sateenkaarisirkusta nuorille ja senioreille.
Sosiaalinen sirkus

Sosiaalinen sirkus on matalan kynnyksen toimintaa, jossa yhdistyy sirkustaide ja luova liikunta. Se toimii välineenä henkisen ja fyysisen hyvinvoinnin vahvistamiseen. Sirkuksen avulla harjoitellaan mm. epäonnistumisen sietämistä, itsetuntemusta ja vuorovaikutustaitoja. Sosiaalinen sirkuksen kohderyhmänä ovat kaikenikäiset erityistä tukea tarvitsevat ihmiset.
Sosiaalinen sirkus on taloudellisesti, sosiaalisesti ja alueellisesti saavutettavaa, ja sitä viedään ihmisten luo lähiöihin, lastenkoteihin, nuorisotaloille, palvelutaloihin ja oppilaitoksiin. Sirkus Magenta tekee tiivistä yhteistyötä sosiaali-, kulttuuri- ja nuorisotoimijoiden kanssa. Sosiaalisen sirkuksen toimintaa rahoittavat säätiöt, rahastot, kaupungit, valtio ja EU.
Palkinnot

Sirkus Magenta on palkittu hyvinvointia ja tasa-arvoa edistävästä työstä seuraavilla palkinnoilla:
2019 Nuorisotyön menetelmät (Allianssi ry)
2019 Urlus-säätiön palkinto
2017 Sirkuksen lumo (Sirkuksen tiedotuskeskus)
2017 Tanssin ja sirkuksen mainetekopalkinto (Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat STST ry)
2016 Members of the Global Family (Liikkukaa! – Sports for All ry, Rasmus ry ja KanSu ry)
2012 Uusimaa-palkinto (Uudenmaan liitto)
Aiheesta muualla

Sirkus Magentan kotisivut
↑  Musiikkikeskus Resonaari
↑  Esittely Sirkus Magenta. Viitattu 30.8.2024.
What Is This Thing Called Love?

Musiikkinäyte
Frank Sinatran äänitys vuodelta 1955.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”What Is This Thing Called Love?” on Cole Porterin säveltämä ja sanoittama kappale musikaalinäytelmästä Wake Up and Dream. Sen esitti ensimmäisenä englantilainen laulaja Elsie Carlisle maaliskuussa 1929. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi ja yksi Porterin soitetuimpia sävellyksiä.
Wake Up and Dream jatkui Lontoossa 263 näytöksen ajan. Musikaali herätti huomiota New Yorkin teatteripiireissä kriitikoiden ylistäessä Tilly Loschin tulkintaa kappaleesta. Näytelmä tuotettiin joulukuussa 1929 myös Broadwayllä; amerikkalaisessa versiossa ”What Is This Thing Called Loven” lauloi Frances Shelley. Ginny Simms esitti kappaleen Porterin elämästä kertovassa elokuvassa Yö ja päivä vuonna 1946.
Kappaleesta tuli nopeasti osa jazzmuusikoiden repertuaaria. Ben Bernien ja Fred Richin levytykset nousivat Yhdysvaltojen singlelistalle vuonna 1930, ja kappaleen levyttivät myös muun muassa stride-pianisti James P. Johnson, klarinetisti Artie Shaw ja kitaristi Les Paul. Kappale esitetään tavallisesti nopeasti; Clifford Brownin, Max Roachin ja Sonny Rollinsin versio vuodelta 1956 on yksi tunnetuimmista nopeista instrumentaaliversioista. Saksofonisti Sidney Bechet levytti sen balladitempolla vuonna 1941 trumpetisti Charlie Shaversin kanssa.
Kappaleen harmonia vaihtelee yllättävästi duurin ja mollin välillä.  Säveltäjä Alec Wilder sanoi kappaleesta: ”Jos minulle annettaisiin pelkät soinnut ilman melodiaa, olisin ymmälläni yrittäessäni keksiä niille uskottavaa melodiaa.” Harmoniaa on tutkittu ja käytetty paljon kappaleen julkaisemisen jälkeen, ja sointukulun päälle on sävelletty useita jazzkappaleita, tunnetuimpana Tadd Dameronin bebop-standardi ”Hot House”.
Samuel Pepys

Samuel Pepys vuonna 1666
Samuel Pepys (23. helmikuuta 1633 Lontoo – 26. toukokuuta 1703 Lontoo) oli englantilainen amiraliteetin eli laivastoministeriön virkamies ja parlamentaarikko. Hänet tunnetaan erityisesti päiväkirjoistaan.
Pepys kirjoitti eräänlaisella pikakirjoituksella äärimmäisen pikkutarkkaa, avomielistä ja kulttuurihistoriallisesti arvokasta päiväkirjaa vuosina 1660–1669. Osa päiväkirjoista on julkaistu suomeksi vuonna 1966. Pepys lopetti kirjoittamisen sokeutumisen pelossa, mutta ei koskaan menettänyt näköään.
Pepys oli Royal Societyn puheenjohtaja vuosina 1684–1686.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samuel Pepys Wikimedia Commonsissa
The Diary of Samuel Pepys
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Keravan taidemuseo

| Keravan taidemuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Taidemuseo, kulttuurihistoriallinen museo 
Sijainti:  Taide- ja museokeskus Sinkka, Kultasepänkatu 2, 04250 Kerava
Perustettu:  1990
Johtaja:  Arja Elovirta
Kotisivut:  Museon kotisivut
Koordinaatit:  60°24′04″N, 25°06′32″E
 fiKeravan taidemuseo 
   
Keravan taidemuseo on Keravalla sijaitseva taidemuseo, joka on keskittynyt suomalaiseen ja kansainväliseen nykytaiteeseen. Museon perustaja on Taiteen kerääjä Aune Laaksonen, joka toimi sen ensimmäisen johtajana.
Keravan Taidesäätiön ylläpitämä museo on perustettu vuonna 1990, ja se toimi aluksi vuokratiloissa Klondyke-talossa. Taidemuseo järjestää vuosittain 8–14 vaihtuvaa näyttelyä. Museon omiin kokoelmiin kuuluu arviolta 1 300 teosta, joista 517 on Keravan kaupungin ja 158 Keravan Taide- ja Kulttuuriyhdistyksen lahjoittamia.
Keravan taidemuseo on Suomen museoliiton jäsenmuseo.
Museossa on myös kahvila ja museokauppa.
Aiheesta muualla

Keravan taidemuseo Taide- ja museokeskus Sinkka -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Kerava |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Helsingin seutukunta 
| Kaupunginosat |  Ahjo  Alikerava  Jokivarsi  Kaleva  Kaskela  Keskusta  Kilta  Savio  Sompio  Ylikerava  |  |
| n k Perustiedot Wikidatassa: Taide- ja museokeskus Sinkka (Q11870983)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: taidemuseo, kulttuurihistoriallinen museo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kerava
katuosoite: Kultasepänkatu 2, 04250 Kerava
koordinaatit: 60°24′03″N 25°06′31″E﻿ / ﻿60.40095°N 25.10866°E﻿ / 60.40095; 25.10866
Suuntapiirrin

Suuntapiirtimiä.
Suuntapiirrin, suunturi, riiksmotti, riimotti (ruotsin sanasta ett ritsmått) on työkalu, jonka avulla voidaan piirtää työkappaleeseen sen sivujen suuntaisia apuviivoja. Suuntapiirtimen avulla voidaan esimerkiksi merkitä kappaleeseen työstettävän uran tai siitä muuten poistettavan osan rajat, jos ne ovat työkappaleen jonkin sivun kanssa yhdensuuntaiset. Suuntapiirtimen piirtokärki tekee kappaleeseen uran, joka voidaan vahvistaa kynällä paremmin näkyväksi viivaksi.
Suuntapiirtimeen kuuluvat seuraavat osat:
pääpuu
aisat
kiila
piirtokärjet
Pääpuussa on kutakin aisaa varten reikä. Reiässä aisaa voidaan liikutella oikean piirtokohdan säätämiseksi, kunnes aisa lukitaan paikoilleen kiilan avulla. Piirtokärjet ovat metallia. Puisessa kansanomaisessa suunturissa piirtokärkinä voidaan käyttää pieniä nauloja.
Stanley- ja Veritas- työntöpiirtopuikot.
Samaan tehtävään käytettävästä variantista käytetään myös nimityksiä työntöpiirtopuikko eli viirutin.
Aiheesta muualla

Museosuomi: suuntapiirrin (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  Bilteman luettelo (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  Slöjd detaljer
Rødvenin kirkko

| Rødvenin kirkko Rødven kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2000.
Sijainti:  Rauma, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1907
Suunnittelija:  Jens Kielland
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  120
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rødvenin kirkko (norj. Rødven kirke) on Rauman kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rødvenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Ström

Ström- tai Strøm-nimisiä henkilöitä ovat:
Anna Odine Strøm (s. 1998), norjalainen mäkihyppääjä
Anne-Karine Strøm (s. 1951), norjalainen laulaja
Anne-Grete Strøm-Erichsen (s. 1949), norjalainen tietokoneinsinööri, poliitikko ja ministeri
Axel Ström (1889–1943), jääkäriluutnantti ja liikemies
Carl-Erik Ström (s. 1938), ruotsinsuomalainen valokuva-, installaatio- ja käsitetaiteilija ja kirjailija
Elina Ström (1915–2015), suomalainen lausuntataiteilija ja ilmaisutaidon opettaja
Eva Ström (s. 1947), ruotsalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja lääkäri
Fredrik Ström (1880–1948), ruotsalainen vasemmistolainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija
Gunnar Ström (1881–1940), Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen toimitusjohtaja
Gunnar Ström (1930–2024), ruotsalainen pikaluistelija
Harald Strøm (1897–1977), norjalainen pikaluistelija ja jalkapalloilija
Johan Strøm (1898–1958), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Keijo Ström (1920–1985), suomalainen arkkitehti
Rolf Greger Strøm (1940–1994), norjalainen ohjaskelkkailija
Ted Ström (s. 1944), ruotsalainen laulaja, säveltäjä ja taidemaalari
Veikko Ström (1915–1988), ekonomi, toimittaja, suomentaja, elokuvakäsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija.
Pertti Ström, poliisi Leena Lehtolaisen Maria Kallio-kirjoissa sekä Epe Heleniuksen salanimi
Steen & Strøm, norjalainen tavarataloketju
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Palimpsest (elokuva)

| Palimpsest |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hanna Västinsalo
Käsikirjoittaja:  Hanna Västinsalo
Tuottaja:  Cyril Jacob Abraham
Säveltäjä:  Linda Ilves, äänisuunnittelu Samuli Kivelä
Kuvaaja:  Henry Dhuy
Leikkaaja:  Tarek Karkoutly
Lavastaja:  Jonathan Maxwell
Pääosat:   Riitta Havukainen  Emma Kilpimaa  Krista Kosonen  Kaisu Mäkelä  Leo Sjöman  Antti Virmavirta 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Thinkseed Films
Ensi-ilta:  2022 (Venetsian elokuvajuhlat)
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palimpsest on Hanna Västinsalon ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draama- ja fantasiaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2022 Venetsian elokuvajuhlilla.
Elokuvassa Tellu ja Juhani osallistuvat kehitteillä olevaan geeniterapiaan, joka kääntää heidän elimistönsä vanhemisprosessin ja saa heidät nuorentumaan.
Elokuvan budjetti oli 150 000 euroa. Sen rahoitti Venetsian elokuvajuhlien Biennale College Cinema -hanke, joka on aiemmin rahoittanut esimerkiksi Hannaleena Haurun elokuvan Fucking With Nobody (2020). Suomen elokuvasäätiö tuki elokuvan levitystä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krista Kosonen  | … |     |
|  Leo Sjöman  | … |     |
|  Riitta Havukainen  | … |     |
|  Antti Virmavirta  | … |     |
|  Emma Kilpimaa  | … |     |
|  Milo Tamminen  | … |     |
|  Kaisu Mäkelä  | … |     |
Arvosteluja

Jouni Vikman, Episodi
Pekka Luokkala, Katso
Leena Virtanen, Aamulehti
Pauliina Savola, Film-o-Holic
Aiheesta muualla

Biennale College Cinema 2022 - Palimpsest (trailer) BiennaleChannel / Youtube. Viitattu 20.12.2022. (suomeksi), (englanniksi)
Kinnunen, Kalle: Pienen budjetin suomalainen tieteiselokuva sai innokkaat aplodit Venetsiassa – Palimpsest on Hanna Västinsalon ensimmäinen pitkä elokuva Salon Seudun Sanomat.  7.9.2022. Viitattu 20.12.2022.
Balaga, Marta: ‘Palimpsest’ Helmer Hanna Västinsalo Readies ‘Space Hobos,’ New Series ‘Heaven’ (Exclusive) Variety.  3.9.2022. Viitattu 20.12.2022. (englanniksi)
Hugo (pelihahmo)

Hugo esitteillä Suomen pelimuseossa.
Hugo on alun perin televisiopelien hahmoksi Tanskassa vuonna 1990 luotu fiktiivinen peikko, josta on tehty monenlaisia tietokone- ja videopelejä. Alkuperäisissä peleissä Hugon suomenkielisinä ääninä toimivat Harri Hyttinen, Jarkko Tamminen ja Puntti Valtonen.
Juoni

Hugo on pieni peikko, joka eli onnellisesti perheensä kanssa, kunnes ilkeä noita Scylla (tunnettu myös nimillä Hexana tai Tarastella) kidnappasi hänen kolme lastaan ja vaimonsa Hugolinan. Scylla toivoo itselleen ikuista kauneutta ja valtavaa voimaa. Eniten hän halveksuu peikkoja, joiden toivoo kuolevan sukupuuttoon. Hugo lähtee pelastamaan Hugoliinaa ja lapsiaan, mutta joutuu seikkailemaan ansoja täynnä olevien maiden läpi, jotta pääsisi Scyllan salaiseen paikkaan Pääkallovuorelle.
Televisio-ohjelmat

Hugo-televisiopeliohjelmaa on esitetty 40 maassa kuten muun muassa Suomessa, Tanskassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Espanjassa, Singaporessa sekä Puolassa Viidakkoseikkailu versiona. Suomessa Hugoa esitettiin vuosina 1993–1995 Taru Valkeapään, myöhemmin Marika Saukkosen juontamana. Ohjelmaan liittyen K-Tel Internation Finland Oy julkaisi Lastenklinikoiden kummeja tukevan hyväntekeväisyys-albumin nimeltä DJ Hugo ja Hugosta esitettiin myös hyväntekeväisyys-jaksoja, joissa suomalaiset julkkikset pelasivat lapsiensa kanssa Hugoa studiossa ja lahjoittivat voittopottinsa Lastenklinikoiden kummeille. Eräs toinen Hugo-teemainen ohjelma oli Hugo Safari, jossa Hugo kertoo lapsilleen villieläimistä ja esittelee niiden elämää.
Pelit

Hugo-peli oli alun perin toteutettu Amigalle ja siitä on julkaistu monia Amiga-, Windows-, PlayStation- ja Game Boy -pelejä, joissa yleensä Hugo taistelee Skyllan monia erilaisia taikoja vastaan. Pelit on suomennettu ja Amigalle julkaistut Hugo-pelit ovat tanskan- ja suomenkielisiä.
Hugoa edelsi toinen Amiga-peli nimeltä Oswald (julkaistu 1988), jota pelattiin niin ikään Tanskan TV:ssä, mutta jota ei nähty Suomen TV:ssä. Peli oli kuitenkin tuttu joillekin suomalaisille Amiga-käyttäjille. Oswaldissa ohjattiin jääkarhua, joka hyppeli jäälautoilta toiselle. Pelin toinen versio, Super Oswald (1989), sisälsi kaksinpelin ja se käännettiin myös Commodore 64:lle.
1990-luvulla julkaistu Hugo-aiheisia lautapelejä.
Nykyisin oikeudet Hugo-peikkoon omistaa tanskalainen yritys 5th Planet Games. Hugo-peikko esiintyy yrityksen mobiilialustoille kehitetyissä peleissä.
Pelit > PC > Klassiset tietokonepelit

Hugo Classic #1–8
Hugo Gold
Hugo Platin
Hugo Viidakkoseikkailu #1-2
Hugo Talvipelit #1–3
Hugo XL (PlayStationille julkaistun Hugo-pelin Windows-versio)
Pelit > PC > Opetuspelit

Hugo Taikatammi
Hugo Taikamatka
Hugo Taikajuoma
Hugo Taikavuoristorata
Hugo ja meren eläimet
Hugo ja savannin sankarit
Hugo ja luonnonvoimat
Hugo avaruudessa
Pelit > PC > Muut

Hugo ja kadonneet jalokivet
Hugo: Musta timanttikuume
Hugo: Ilkeä peili
Hugo Bukkazoom!
Hugo Palloralli
Hugo Runamukka
Hugo: CannonCruise
Hugo Penguin Battle
Agent Hugo
Agent Hugo: RoboRumble
Agent Hugo: Lemoon Twist
Agent Hugo: Hula Holiday
Hugo: Peikkometsän taika
Hugo: Tornin arvoitus
Hugo: Ensimmäiset merkit
Hugo Retro Mania
Pelit > PlayStation

Hugo (1998)
Hugo 2 (2000)
Hugo ja kadonneet jalokivet (2000)
Hugo: Musta timanttikuume (2001)
Hugo sammakkojahdissa (2002)
Hugo: Ilkeä peili (2003)
Pelit > PlayStation 2

Hugo Bukkazoom! (2003)
Hugo: CannonCruise (2004)
Agent Hugo (2005)
Agent Hugo: RoboRumble (2006)
Agent Hugo: Lemoon Twist (2007)
Agent Hugo: Hula Holiday (2008)
Hugo: Peikkometsän taika (2009)
Pelit > Käsikonsolipelit

Hugo (Game Boy)
Hugo 2 (Game Boy, Game Boy Color)
Hugo 2 1/2 (Game Boy Color)
Hugo: Musta timanttikuume (Game Boy Color)
Hugo: Ilkeä peili (Game Boy Color, Game Boy Advance)
Hugo Bukkazoom! (Game Boy Advance)
Pelit > Mobiilipelit

Hugo Retro Mania (iOS, Android, Symbian OS, Windows Phone)
Hugo Troll Race (iOS)
Hugo Troll Wars (Android, iOS, Windows Phone)
Hugo World (iOS)
Ronaldo & Hugo: Superstar Skaters (iOS, Android)
Hugo Troll Race 2 (iOS, Android)
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Saksan sivu (saksaksi)
Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Hugo
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Klassikkopelit: PC: Hugo Classic • Hugo Viidakkoseikkailu • Hugo Talvipelit PlayStation: Hugo • Hugo 2
Opetuspelit: Hugo Taikatammi • Hugo Taikamatka • Hugo Taikajuoma • Hugo Taikavuoristorata • Hugo ja meren eläimet • Hugo ja savannin sankarit • Hugo ja luonnonvoimat • Hugo avaruudessa
2000–2005: Hugo ja kadonneet jalokivet • Hugo: Musta timanttikuume • Hugo sammakkojahdissa • Hugo: Ilkeä peili • Hugo Bukkazoom! • Hugo Palloralli • Hugo Runamukka • Hugo: CannonCruise • Hugo Penguin Battle
Agent Hugo: Agent Hugo • Agent Hugo: RoboRumble • Agent Hugo: Lemoon Twist • Agent Hugo: Hula Holiday
2009-2010: Hugo: Peikkometsän taika • Hugo: Tornin arvoitus • Hugo: Ensimmäiset merkit
Mobiilipelit: Hugo Retro Mania • Hugo Troll Race • Hugo Troll Wars • Hugo World • Ronaldo & Hugo: Superstar Skaters • Hugo Troll Race 2
Kirsti Tulonen-Seppänen

Kirsti Marketta Tulonen-Seppänen (o.s. Tulonen) on eläkkeellä oleva toimittaja ja kirjailija. Hän oli vuodesta 1970 töissä Yleisradion Koulu-TV:ssä ja käsikirjoitti sekä ohjasi useita Koulutelevision ohjelmia, kuten Robotti von Rosenbergin tutkimukset, Kuka minä olen?, Kertomuksia kaatopaikalta, Kotitallilla, Me vehkeilijät ja Avaruusarkki.
Vuonna 2006 opetusministeriö myönsi Tulonen-Seppäselle Tiedonjulkistamispalkinnon Ullakkokomppania-näytelmäsarjasta.
Tulonen-Seppänen on poliitikko Esko Seppäsen puoliso, ja taikuri Iiro Seppäsen äiti.
Analyyttinen funktio

Analyyttinen funktio on funktio, joka voidaan paikallisesti esittää suppenevana potenssisarjana. On olemassa reaalisia analyyttisiä funktioita ja kompleksisia analyyttisiä funktioita.
Toinen tapa määritellä analyyttinen funktio on todeta, että funktio on analyyttinen, jos se on differentioituva jokaisessa joukon  G pisteessä.
Analyyttinen reaalifunktio

Muodollisesti funktio  f on reaalinen analyyttinen funktio reaaliakselin avoimessa joukossa  D, jos missä tahansa joukon  D pisteessä  x voidaan kirjoittaa
{\begin{aligned}f(x)&=\sum _{n=0}^{\infty }a_{n}(x-x_{0})^{n}\\&=a_{0}+a_{1}(x-x_{0})+a_{2}(x-x_{0})^{2}+a_{3}(x-x_{0})^{3}+\dots ,\end{aligned}}
missä kertoimet  a_{0},a_{1},\dots  ovat reaalilukuja ja sarja suppenee kohti funktiota  f(x), kun  x on valittu pisteen  x_{0} ympäristöstä.
Analyyttinen funktio voidaan määritellä myös toisella tavalla. Analyyttinen funktio on äärettömästi derivoituva funktio, jonka määrittelyalueen missä tahansa pisteessä  x_{0} kehitetty Taylorin sarja
T(x)=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {f^{(n)}(x_{0})}{n!}}(x-x_{0})^{n}
suppenee kohti funktiota  T(x), kun  x on valittu pisteen  x_{0} ympäristöstä (keskineliömielessä).
Kaikkien reaalisten analyyttisten funktioiden joukkoa annetussa määrittelyjoukossa  D merkitään usein kirjoittamalla  C^{\omega }(D). Jossakin reaaliakselin osajoukossa määritelty funktio  f on reaalinen analyyttinen funktio pisteessä  x, jos on olemassa kyseisen pisteen ympäristö  D, jossa funktio  f on reaalianalyyttinen.
Analyyttinen kompleksifunktio

Kompleksilukujen joukossa tai jossakin sen joukossa määritelty funktio on analyyttinen kompleksitason alueessa A, jos sillä on derivaatta tässä alueessa. Funktio on analyyttinen pisteessä z, jos sillä on derivaatta jossakin tämän pisteen ympäristössä.  Analyyttisia kompleksifunktioita tutkii funktioteoria.
Voidaan osoittaa, että jos funktio on analyyttinen jollakin alueella, sillä on kaikkien korkeampienkin kertalukujen derivaatat ja se voidaan esittää Taylorin sarjana
f(z)=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {f^{(n)}(z_{0})}{n!}}(z-z_{0})^{n}
Analyyttisen funktion derivaatta ja kaikki korkeampien kertalukujen derivaatat ovat myös analyyttisia funktioita.
Jos analyyttisen funktion derivaatta jossakin pisteessä ei ole nolla, funktio on samalla konformikuvaus jostakin tämän pisteen ympäristöstä johonkin kompleksitason alueeseen.
Analyyttisen funktion reaali- ja imaginaariosa ovat jollakin tasoalueella määriteltyjä harmonisia funktioita.
Esimerkkejä

Useimmat erikoisfunktiot ovat analyyttisiä ainakin jossakin kompleksitason osassa. Tyypillisiä esimerkkejä analyyttisista funktioista ovat seuraavat.
Kaikki (reaaliset tai kompleksiset) polynomit ovat analyyttisia funktioita. Jos polynomin aste on  n, niin Taylorin sarjassa kaikki  n:ää korkeampiasteiset termit ovat nollia, jolloin sarja suppenee triviaalisti. Jokaisen polynomin Maclaurinin sarja on myös polynomi itse.
Eksponenttifunktio on analyyttinen sekä reaali- että kompleksilukujen joukossa. Määritelmän mukaan riittää, että funktion Taylorin sarja suppenee riittävän läheltä pistettä  x_{0} valituissa pisteissä  x, mutta eksponenttifunktion Taylorin sarja suppenee kaikissa muuttujan  x reaali- tai kompleksiarvoilla.
Trigonometriset funktiot, logaritmi ja potenssifunktiot ovat analyyttisiä missä tahansa määrittelyalueensa avoimessa osajoukossa.
Tyypillisiä esimerkkejä funktioista, jotka eivät ole analyyttisiä ovat puolestaan seuraavat.
Itseisarvofunktio (reaali- tai kompleksiluvuilla määriteltynä) ei ole kaikkialla analyyttinen, koska se ei ole differentioituva pisteessä  0. Paloittain määritellyt funktiot (jotka määritellään eri kaavoilla määrittelyjoukon eri osissa) eivät tyypillisesti ole analyyttisia niissä kohdissa, joissa palaset yhtyvät.
Kompleksikonjugaattifunktio  z\to z^{*} ei ole kompleksinen analyyttinen funktio. Sen rajoittuma eli restriktio reaaliakselille on identiteettifunktio, joka puolestaan on reaalisesti analyyttinen funktio joukosta  \mathbb {R} ^{2} joukkoon  \mathbb {R} ^{2}.
Kirjallisuutta

Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis: Complex Variables.  Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009.  ISBN 978-0-07-161570-9
Väisälä, Kalle: Matematiikka IV.  (141, 10. painos)  Espoo:  Otakustantamo, 1986 (1965).  ISBN 951-671-087-5
Lehto, Olli: Funktioteoria I–II.  Helsinki:  Limes ry, 1985 (1980).  ISBN 951-745-077-X
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Analytic function
Käännös suomeksi
Kuvataide

Johannes Vermeer, Maalauksen allegoria, 1667.
Kuvataide kuvaa, yhdistelee ja sommittelee silmällä havaittavia elementtejä, kuten muotoja, ulottuvuuksia, valoa ja värejä. Kuvataiteen perinteisiä lajeja ovat kuvanveisto, maalaus, piirustus, taidegrafiikka ja valokuvataide. Kuvataiteisiin tai visuaalisiin taiteisiin luetaan toisinaan myös arkkitehtuuri, mutta ei yleensä käyttöesineisiin kohdistuvaa muotoilua, joka yhdistetään taideteollisuuteen.
Kaksiulotteisen kuvan ohella kuvan kolmas ulottuvuus, tila, on mukana esimerkiksi kuvanveistossa ja ympäristötaiteessa. Myös neljäs ulottuvuus, aika, on mukana muun muassa videotaiteen ja performanssin teoksissa.
Vapaat ja soveltavat taiteet

Kuvataiteet kuuluvat niin sanottujen vapaiden taiteiden tai kaunotaiteiden (ransk. beaux-arts, engl. fine arts) perinteeseen. Niiden ohella puhutaan myös soveltavista taiteista. Muun muassa taideteollisuuden eri alat ovat soveltavia taiteita. Kaunotaiteet eivät ole sidoksissa varsinaiseen teolliseen tuotantoon, kun taas taideteollisuuden tuotteet suunnitellaan tavallisesti sarjoina, jotka valmistetaan joko käsin tai teollisesti. Kaunotaiteet poikkeavat myös käsityön eri aloista siinä, että käsityönä tehtävät esineet syntyvät perinteiden mukaan tehtyinä painotetusti käden taidoilla.
Kuvataiteen teoksia käytetään usein lähtökohtina erilaisissa yhteyksissä, kuten graafisessa suunnittelussa tai elokuvissa. Nykytaide on tekemisissä erilaisten tutkimusalojen, kuten filosofian, estetiikan, sosiologian tai psykologian kanssa.