stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Tieyhdistys

Tähtiniemen silta Heinolassa
Suomen Tieyhdistys on tie- ja liikennealan etu-, yhteistyö- ja asiantuntijajärjestö. Yhdistyksen virallinen nimi on Suomen Tieyhdistys ry, Vägföreningen i Finland rf.
Yhdistys toimii sääntöjensä mukaisesti maan tie- ja liikenneolojen kehittämiseksi sekä edistää liikenteen taloudellisuuden, tieympäristön laadun, tehokkuuden, turvallisuuden ja liikennekulttuurin parantamista.
Yhdistyksen tehtävänä on
vakuuttaa päätöksentekijät tieliikenteen infrastruktuurin tärkeydestä koko yhteiskunnalle
vaikuttaa siihen, että teiden, katujen ja liikenteen sujuvuutta kehitetään
pyrkiä siihen, että tieliikenteen infrastruktuurin ylläpitoon, perusparantamiseen ja kehittämiseen osoitetaan riittävä rahoitus
mahdollistaa yhdistyksen jäsenkunnan tie- ja liikennealan tietojen ja taitojen koheneminen
Suomen Tieyhdistys on Euroopan vanhin toimiva kansallinen tieyhdistys[lähde? ]. Se perustettiin vuonna 1917 edistämään teiden rakentamista kasvavaa automobiililiikennettä varten sekä vaikuttamaan tienpitovastuun siirtämiseksi maanomistajilta valtiolle. Alkuperäiset tavoitteet ovat monin verroin täyttyneet, mutta kehittyneen yhteiskunnan tuomat uudet haasteet ovat astuneet tilalle.
Kansainvälisen Tieliiton (International Road Federation - IRF) jäsen yhdistys on ollut jo vuodesta 1952. Yhdistys on myös Pohjoismaiden Tieteknillisen Liiton (PTL) perustajajäsen (1935) ja toimii muun muassa auto- ja tieliikennemuseo Mobiliaa ylläpitävässä säätiössä.[lähde? ]
Jäsenistö

Yhdistyksen jäseninä on sekä yhteisöjä että henkilöitä. Jäsenistö kattaa kaikki tieliikenteen toimialat. Yhdistyksen ylintä päätösvaltaa käyttää vuosikokous sekä 13-jäseninen hallitus ja sen työvaliokunta. Hallitus voi asettaa avukseen työryhmiä ja toimikuntia.
Yhteisöjäseninä on mm.:
Julkisia yhteisöjä kuten Liikennevirasto, ELY-keskuksia, kaupunkeja, kuntia, maakuntaliittoja
Tiealan urakoitsijoita
Konsulttitoimistoja
Koneiden ja laitteiden valmistajia ja maahantuojia
Yksityistiekuntia ja muita alan toimijoita, kuten TIKO-tieisännöitsijöitä
Kaupallisen autoalan ja eri tienkäyttäjäryhmien yrityksiä ja yhteisöjä
Vakuutusyhtiöitä, asianajotoimistoja
Muita järjestöjä ja yhteisöjä
Henkilöjäseninä on mm.:
Valtion  ja kuntien tie- ja liikenneviranomaisia – suunnittelijoita, rakentajia ja kunnossapitäjiä
Konsulttitoimistojen ja urakointiliikkeiden henkilökuntaa
Muiden yritysten ja järjestöjen henkilökuntaa
Tie- ja liikennealan opettajia, tutkijoita ja opiskelijoita
Julkaisuja > Lehdet

Tie & Liikenne on Suomen Tieyhdistyksen jäsenlehti, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa.
Yksityistie Uutiset on tiedotuslehti ja se lähetetään kaikille valtionapuun oikeutetuille tie­kunnille sekä mm. kuntien yksityistievastaaville, metsä­keskuksille ja maan­mittaus­toimistoille. Lehden painos on yli 20 000 kpl. Liikennevirasto ja ELY-keskukset ovat tärkeitä yhteistyökumppaneita tässä hankkeessa.[lähde? ]
Julkaisuja > Kirjoja ja oppaita

Yksityisteiden hallinto - Tiekunta ja tieosakas 2013
on yksityistiekuntien toimihenkilöille ja tieosakkaille, kuntien yksityistieasioita hoitaville toimihenkilöille ja lautakuntien jäsenille, maanmittaustoimistoille ja metsäkeskuksille, metsäyhtiöiden puunhankinnasta vastaaville ja kaikille yksityisteitä käyttäville tarkoitettu kirja.
Kirja korvaa Tiekunta ja tieosakas -kirjan aiemmat versiot. Siinä käydään yksityiskohtaisesti läpi tiekunnan ja sen toimielinten tehtävät ja päätösvalta sekä  tieyksiköinnin perusteita, tiemaksuja ja käyttömaksuja koskevat säännökset. Kirja sisältää myös yksityisteiden tiekäytön pelisäännöt, asiakirjamalleja sekä yksityistielain kokonaisuudessaan.   Lainsäädäntöä on seurattu vuoden 2013 alkuun.
Yksityistien kunnossapito - Kunnossapitotöiden suunnittelun ja toteuttamisen perusteet
on opas yksityisteiden tiekunnille, tieisännöitsijöille, kunnille ja muille tienpidon vastuunkantajille. Kirja käsittelee yksityistien kunnossapitoa uudenlaisessa, vuosikierron mukaisessa järjestyksessä.
Yksityistien parantaminen
on vuonna 2010 ilmestynyt opaskirja,joka kokoaa yhteen teiden parantamisen suunnittelu- ja toteutusohjeita. Kirja sisältää perustietoa yksityistien parantamisesta suunnittelijoille, rakentajille, urakoitsijoille.
Yksityisteiden tienkäytön pelisäännöt
Vihkonen, jossa käsitellään yksityisteiden tienkäytön luvanvaraisuutta, tie- ja käyttömaksujen perusteita sekä miten menetellä vahinkotapauksissa ja kenen on vastuu. Sisältää uusimman Fingrid Oyj:n kanssa solmitun suositussopimuksen. Tienkäyttösopimus liitteenä, 18 sivua.
Kaiken maailman moottoritiet - Juhlajulkaisu 2012
Moottoriteitä Suomessa 50 vuotta - Suomen Tieyhdistys 95 vuotta
Pekka Rytilän kirjoittama kertomus maailman moottoriteistä. Suomessa moottoriteiden kausi alkoi, kun Turunväylä jakso Tarvo–Gumböle vihittiin käyttöön 16.12.1962. Kaikkiaan 8-osainen artikkelisarja on julkaistu Tie & Liikenne -lehdessä vuosina 2011 ja 2012.
Tie- ja liikennesanasto
on 540-sivuinen nelikielinen sanasto (suomi/ruotsi/englanti/saksa). Noin 4 150 sanaa, tie- ja liikennetekniikan perussanasto, ilmestynyt vuonna 1985.
Suomen teiden historia
on (silloisen) Tie­laitoksen kanssa yhteistyönä valmistunut historiateos maan tieverkon kehittymisestä. Osa 1 kertoo teiden esihistoriasta ja ajasta Suomen itsenäistymiseen asti. Osa 2 kattaa itsenäisyyden ajan noin 1970-luvulle (loppuunmyyty).
Lumiaura
on Mobilian kanssa julkaistu talvikunnossapidon historiateos, kirjoittanut museonjohtaja Kimmo Levä. Kaksikielinen (suomi/ruotsi) ja 174-sivuinen teos ilmestyi vuonna 1992 kun yhdistys täytti 75 vuotta.
Neljä linjaa
on teos, joka sisältää tuokiokuvia yhdistyksen taipaleelta 1917-1992, kirjoittanut tekn.lis. Pekka Rytilä.
Tapahtumat

Talvitiepäivät on perinteinen liikenneväylien, yleisten alueiden ja kiinteistöalueiden talvihoidon kysymyksiin keskittyvä tapahtuma. Ohjelman runko muodostuu näyttelystä, työnäytöksistä ja kongressista. Talvitiepäivät järjestetään joka toinen vuosi.
Väylät ja Liikenne sai alkunsa vuonna 1985, silloin Tie ja Liikenne -päivät nimisenä. Vuonna 2000 nimi muutettiin Väylät ja Liikenne-tapahtumaksi, josta lähtien ohjelman sisältö on kattanut koko liikenneinfrastruktuurin kentän.[lähde? ]
Tieyhdistys on ollut mukana Yhdyskuntatekniikkanäyttelyn järjestäjänä vuodesta 1991. Näyttely on osa laajan Yhdyskuntatekniikan viikon ohjelmaa. Yhdistys on yleensä järjestänyt  seminaarin näyttelyn yhteydessä. Tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi.
Alueelliset Yksityistiepäivät pidetään eri puolella maata 10-15 paikkakunnalla, yleensä joka toinen vuosi. Ne ovat yleensä päivän mittaisia koulutustilaisuuksia yksityisteitä koskevista ajankohtaisista asioista. Osanottajat edustavat mm. tiekuntia, kuntia, maanmittaustoimistoja, metsäkeskuksia ja eri yksityisteiden käyttäjäryhmiä, kuten metsäyhtiöitä.
Tapahtumat > Muut tapahtumat

Tieyhdistys järjestää vuosittain eri tyyppisiä valtakunnallisia ja maakunnallisia seminaareja, koulutus- ja keskustelutilaisuuksia. Seminaareista mainittakoon Toimihenkilöpäivät ja Kunnosta on kysymys- seminaari. Koulutuksesta esimerkkinä monenlainen yksityisteihin liittyvä toiminta, kuten TIKO-tieisännöitsijäkoulutus. – Rajoitetusti järjestetään myös tilauksesta räätälöityä koulutusta, esim. yhden kunnan yksityisteiden edustajille.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Liikenne- ja viestintäministeriö
Pohjoismaiden tie- ja liikennefoorumi PTL (Arkistoitu – Internet Archive)
Tieliikennemuseo Mobilia
Yhdyskuntatekniikka-näyttely
Suomen Yksityistiepalvelu Oy[vanhentunut linkki]
Kansainvälinen Tieliitto - IRF
World Road Association - PIARC
Kantatie 98

Vaajakosken moottoritie
Kaupunkibussi Turussa
Adlersparre

Adlersparre-suvun vaakuna
Adlersparre on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1988, jonka yksi haara on korotettu vapaaherralliseen (numero 337) ja kreivilliseen (numero 130) arvoon. Valtionkonttorin sihteerin, komissaari Christoffer Christoferssenin (1682–1743) ja hänen vaimonsa Sophia Nordlindin lapset Christoffer (1718–1799), Johanna (1720–1776) ja Hedvig (1729–1790) aateloitiin vuonna 1757 nimellä Adlersparre. Pojanpoika Georg (1760–1835) eteni amiraaliksi läntisessä laivastossa ja hänet korotettiin vapaaherraksi 1809 ja kreiviksi 1816. Vuonna 1809 hän johti Värmlannissa kuningas Kustaa IV Aadolfin vastaista kapinaa. Georgin poika Carl August (1810–1853) tuli kuuluisaksi salanimellä Albanon julkaistujen runojensa ansiosta.
Suvun tunnettuja jäseniä

Georg Adlersparre (1760–1835), upseeri, kirjailija
Sophie Adlersparre (1823–1895, o.s. Leijonhufvud), ruotsalainen feministi, kustantaja, leikkaaja ja kirjailija
Surullisten sinkkujen seura

| Surullisten sinkkujen seura> Crush |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Mckay
Käsikirjoittaja:  John McKay
Säveltäjä:  Kevin Sargent
Kuvaaja:  Henry Braham
Pääosat:   Andie MacDowell  Imelda Staunton  Anna Chancellor  Kenny Doughty  Bill Paterson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Saksa, Yhdysvallat
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Surullisten sinkkujen seura (Crush) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut John Mckayn ohjaama elokuva, jonka pääosia esittävät Andie MacDowell ja Imelda Staunton.
Adi Stenroth

Adi Stenroth ratsastaa aasilla (vasemmalla).
Adlay Gideon ”Adi” Stenroth (1896 – 23. toukokuuta 1931 Hanoi, Ranskan Indokiina) oli suomalainen Ranskan muukalaislegioonan sotilas. Hän on tiettävästi ainoa suomalainen, joka on ylennyt legioonassa upseerin arvoon saakka.
Stenroth oli kotoisin rautatieläisen perheestä, hänen isänsä toimi Värtsilän asemapäällikkönä. Stenroth kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen yhteiskoulusta vuonna 1915. Hänen tiedetään olleen varsin kielitaitoinen mies. Ruotsi lienee ollut hänen kotikielensä, minkä lisäksi hän osasi luonnollisesti suomea, saksaa ja venäjää. Hän aloitti opinnot Kauppakorkeakoulussa, mutta opinnot keskeytyivät Suomen sisällissodan alkaessa. Hän osallistui sodassa Helsingin jääkäriprikaatin joukoissa muun muassa Helsingin valtaukseen. Sodan johdosta sotilasura alkoi kiinnostaa Stenrothia, ja hän hakeutui sodan jälkeen Suomen tykistökouluun Lappeenrantaan. Hän osallistui samalle tykistökurssille tulevan kenraaliluutnantin A. F. Airon kanssa.
Tykistökoulun jälkeen Stenroth palveli kenttätykistörykmentti 2:ssa, ennen kuin erosi yllättäen helmikuussa 1920, mahdollisesti raha-asioissaan olleiden sotkujen vuoksi. Hänen upseerinuransa oli juuri lähtenyt suotuisasti käyntiin, ja häntä luonnehdittiin “täydelliseksi vikurivarsaksi, sanan oikeassa merkityksessä”. Hän lähti Ranskaan, ja liittyi muukalaislegioonaan viiden vuoden sopimuksella Arrasin kaupungissa huhtikuussa 1920, aloittaen palveluksensa sotamiehenä. Hän toimi ensimmäiset vuodet taisteluvälinealiupseerina, ennen osallistumistaan upseerikurssille vuonna 1924, jolla hän tiettävästi oli priimus. Hänen kurssiarvosanansa oli 18/20. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi heinäkuussa 1924. Hän lienee tuossa vaiheessa osannut hyvin ranskaa, sillä sitä varten vaadittiin erinomaista ranskan kielen taitoa.
Vuosina 1925–1926 Stenroth osallistui Rifin sotaan Pohjois-Afrikassa, missä hän taisteli muun muassa karismaattisen marokkolaisen Abd el-Krimin berberijoukkoja vastaan, jotka Stenrothin luonnehdinnan mukaan olivat “uskomattoman rohkeita ja kuolemaa halveksuvia”. Hänen luultiin jo kuolleen, mutta todellisuudessa hän pääsi pakenemaan berbereiltä. Eräs taistelupaikka sai hänen mukaansa uuden nimen, Fort Stenroth. Hänet palkittiin ansioistaan sodassa Croix de Guerrella, ja hänet ylennettiin luutnantiksi, ja hänet mainittiin päiväkäskyssä, mitä asiaa pidetään Ranskassa suuressa arvossa.
»on loistavien ominaisuuksiensa kautta tulen alla tullut mainioksi miestensä johtajaksi — on aina vapaaehtoinen vaarallisia tehtäviä varten. … Heinäkuun 3. päivänä hän on loistavasti vienyt joukkueensa eteen antaen kaikille esimerkin mitä täydellisimmästä välinpitämättömyydestä vaaraan nähden.»
Vuosina 1928–1930 Stenroth palveli Libyassa ja Syyriassa. Lokakuussa 1930 hänet lähetettiin Hải Phòngiin Ranskan Indokiinaan, minne hän saapui huhtikuussa 1931 taltuttamaan siellä leimahtaneita levottomuuksia. Hän kuitenkin sairastui heti saavuttuaan johonkin trooppiseen tautiin, jolloin hänet siirrettiin sairaalaan Hanoihin, missä hän kuoli 23. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Kaarlo Kurko : Joulu luutnanti Stenrothin seurassa Marokossa, Suomen aliupseeri : Suomen aliupseeriliiton äänenkannattaja, 17.12.1934, nro 23-24, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
54509 YORP

| 54509 YORP |
| --- | --- |
 2000 PH5 
 Tutka ja 3D kuvaa YORP:ista
Löytäminen
Löytäjät:  LINEAR
Löytöaika:  3. elokuuta 2000
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  1,01 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  0,77 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  1,24 AU
Eksentrisyys:  0,230
Kiertoaika Auringon ympäri:  368 päivää 1,01 vuotta
Inklinaatio:  1,60°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  0,085–0,190 km
Pyörähdysaika:  0,20 h
Absoluuttinen kirkkaus:  22,56
54509 YORP on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-tyypin asteroideihin. Se löydettiin LINEAR-ohjelmalla vuonna 2000. Pikkuplaneetta sai nimensä YORP-ilmiön mukaan, sillä se oli ensimmäinen pikkuplaneetta, jossa havaittiin suoraan ilmiön mukainen pyörimisen muutos. Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 2000 PH5. Koska YORP:in absoluuttinen magnitudi (H) on 22,56, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 85–190 metriä. Tämän pikkuplaneetan pyörähdysaika on hyvin lyhyt, vain noin 0,20 tuntia.
Sydänmaanlampi (Mikkeli, Väisälänsaari)

| Sydänmaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°47′48″N, 26°52′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.923.1.183
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,3 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,467 km  
Pinta-ala:  0,84 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSydänmaanlampi 
Sydänmaanlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Väisälänsaaren lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä mpy.
Svetloje (järvi Alolin valuma-alueella Pustoškan piirissä)

| Svetloje Светлое |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoškan piiri
Koordinaatit:  56°30′41″N, 29°02′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Mjasovskin valuma-alue
Laskujoki:  Kolpinka Alolin Mjasovskijiin 
Järvinumero:  01030000111102000025847
Mittaustietoja
Pituus:  1,6 km 
Leveys:  0,9 km 
Pinta-ala:  68,9 ha 
Tilavuus:  0,0039 km³ 
Keskisyvyys:  5,7 m 
Suurin syvyys:  21,5 m 
Valuma-alue:  6,9 km² 
Saaria:  2 
 fiSvetloje 
Svetloje (ven. Светлое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Järven nimessä osa svetlo tarkoittaa kirkkaasti tai valoisasti se antaa yhdyssanoissa merkityksen vaalea- tai kirkas-. Järven nimi Ozero Svetloje voidaan silloin suomentaa vapaasti Valkeajärvi. Suomessa tämän nimiset järvet ovat yleensä kirkkaita tai niiden vesi on väritöntä.
Maantietoa

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 69 hehtaaria. Järvellä ei ole varsinaista selkää, koska sen kaksi saarta rikkovat sen. Saarien yhteispinta-ala on 1,4 hehtaaria ja ne ovat lähes samankokoiset. Järven länsiosa jää etelärannasta työntyvän niemen suojaan ja sen pohjoisosa työntyy edelleen pohjoiseen päin. Järven ympäristö on metsämaata, mutta osa rannoista on soistunutta hetteikköä. Ainoa asuttu kulmakunta on sen koillispuolella sijaitseva Serpuniha (ven. Серпуниха), mutta sekään ei ulotu järven rantaan asti. Lounaispuolella sijaitsevan Notšlegovon kylän (ven. Ночлегово) läpi kulkee Pustoškan ja Opotškan välinen pikatie (M-22 eli E-95). Pikatieltä haarautuu kaksi pikkutietä järven eri puolille.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, muikku, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, salakka, ruutana ja kuha, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja. Järven pohja on hiekkapohja, jonka päällä on paikoin liejua.
Vesistösuhteita

Svetloje sijaitsee Aloljan sivujoen Mjasovskin valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen koko on 6,9 neliökilometriä . Sen laskuoja yhtyy idässä ohittavaan Bolšoje Kolpinon laskuojaan Kolpinka (ven. Колпинка) lähtee kaakkoispään lahdesta ja se laskee Alolin pohjoispäähän. Alolin laskuoja on lyhyt Mjasovskij (ven. Мясовский), joka yhtyy heti vieressä virtaavaan Aloljaan sen alajuoksulla.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Sydänmailla (yhdysvaltalainen televisiosarja)

| Sydänmailla> Hart of Dixie |
| --- | --- |

Tyyli:   komedia  draama 
Kestoaika:  42 min.
Luoja(t):  Leila Gerstein
Pääosissa:   Rachel Bilson  Jaime King  Cress Williams  Wilson Bethel  Scott Porter 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Yhdysvallat The CW  Suomi MTV3 
Esitetty:  26. syyskuuta 2011 – 27. maaliskuuta 2015
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  76
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Leila Gerstein  Josh Schwartz  Stephanie Savage  Jason Ensler  Len Goldstein 
Tuotantoyhtiö(t):   Warner Bros. Television  CBS  Fake Empire Productions 
Aiheesta muualla
IMDb 
Sydänmailla (Hart of Dixie) on Leila Gersteinin luoma yhdysvaltalainen komedia-draamasarja, jota esitettiin The CW -kanavalla yhteensä neljä tuotantokautta vuosina 2011–2015. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3.
Juoni

Vastavalmistunut lääkäri Zoe Hart on miettinyt kaiken valmiiksi – valmistuttuaan luokkansa parhaana hän seuraa isänsä jalanjälkiä sydän- ja rintaelinkirurgian pariin. Kun hänen unelmansa kuitenkin kariutuvat, hän päättää hyväksyä tuntemattomalta tri Harley Wilkesiltä saamansa tarjouksen työskennellä tämän toimipisteessä Bluebellin kaupungissa, Alabamassa. Zoe saapuu pieneen Meksikonlahden rannalla sijaitsevaan kaupunkiin ja saa kuulla Harleyn menehtyneen ja jättäneen toimipisteensä testamentissaan Zoelle.
Pian Zoe kuitenkin oppii, ettei Etelä ole aina niin vieraanvaraista seutua – kaupungin toinen lääkäri, Brick Breeland, ei ole mielissään joutuessaan jakamaan praktiikkansa nuoren ulkopuolisen kanssa. Brickin tytär Lemon on kaunotar, jonka makea ulkokuori paljastuu happamaksi tämän tavatessa Zoen. Zoen ainoat liittolaiset ovat kaupungin pormestari ja entinen jalkapallotähti Lavon Hayes, hänen naapurinsa Wade Kinsella sekä komea asianajaja George Tucker – joka sattuu olemaan Lemonin sulhanen. Zoe ei ole elementissään ja on jo valmis pakkaamaan laukkunsa, mutta yllätysvierailu hienohelmaiselta äidiltään johtaa Zoen jäämään Bluebelliin toistaiseksi, kokeilemaan pikkukaupungissa elämistä sekä itseään etsimään.
Näyttelijäkokoonpano

Rachel Bilson – Tri Zoe Hart; Zoe haaveilee olevansa kuin isänsä ja havittelee uraa sydän- ja rintaelinkirurgina. Suoritettuaan neljän vuoden harjoitteluajan newyorkilaisessa sairaalassa Zoe ei saakkaan haluamaansa stipendiä, minkä seurauksena hän hyväksyy tarjouksen muuttaa Etelään ja työskennellä pienessä toimitilassa Bluebellin kaupungissa. Bluebellissä Zoe saa selville biologisen isänsä jättäneen hänelle osuutensa praktiikasta; Hart päättää jäädä kaupunkiin oppiakseen tältä.
Jaime King – Lemon Breeland; tri Brick Breelandin tytär, joka on kihloissa George Tuckerin kanssa ja joka kuitenkin näyttää olevan kateellinen Lavonin tuodessa Zoen seuralaisenaan tämän ja Georgen kihlajaisiin. Sarjan edetessä viitataan, että Lemonilla ja Lavonilla oli aikaisemmin suhde.
Cress Williams – Lavon Hayes; NFL:ssä kymmenen vuotta pelannut entinen tukimies sekä Bluebellin nykyinen pormestari, joka omistaa lemmikkikrokotiilin. Sarjan edetessä vihjataan tällä olleen aikaisemmin suhde Lemon Breelandiin, joka on kihloissa toisen miehen kanssa. Lavon ystävystyy Zoe Hartin kanssa.
Wilson Bethel – Wade Kinsella; baarimikko ja Zoen naapuri.
Scott Porter – George Tucker; George on kihloissa Lemon Breelandin kanssa ja työskenteli aikaisemmin asianajajana suuressa lakifirmassa New Yorkissa ennen muuttoaan takaisin kotikaupunkiin, Bluebelliin. George tapaa törmätä usein Zoeen, joka ihastuu tähän. George kertoo Zoelle menevänsä Lemonin kanssa naimisiin, koska tämä oli ihana ihminen high school -aikoina parin tavatessa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Hart of Dixie TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sydänmailla (Arkistoitu – Internet Archive), MTV3
335 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 400-luku eaa. · 300-luku eaa. · 200-luku eaa.
Vuosikymmenet: 400-luku eaa. · 390-luku eaa. · 380-luku eaa. · 370-luku eaa. · 360-luku eaa. · 350-luku eaa. · 340-luku eaa. · 330-luku eaa. · 320-luku eaa. · 310-luku eaa. · 300-luku eaa. · 290-luku eaa.
Vuodet: 400 eaa. · 399 eaa. · 398 eaa. · 397 eaa. · 396 eaa. · 395 eaa. · 394 eaa. · 393 eaa. · 392 eaa. · 391 eaa. · 390 eaa. · 389 eaa. · 388 eaa. · 387 eaa. · 386 eaa. · 385 eaa. · 384 eaa. · 383 eaa. · 382 eaa. · 381 eaa. · 380 eaa. · 379 eaa. · 378 eaa. · 377 eaa. · 376 eaa. · 375 eaa. · 374 eaa. · 373 eaa. · 372 eaa. · 371 eaa. · 370 eaa. · 369 eaa. · 368 eaa. · 367 eaa. · 366 eaa. · 365 eaa. · 364 eaa. · 363 eaa. · 362 eaa. · 361 eaa. · 360 eaa. · 359 eaa. · 358 eaa. · 357 eaa. · 356 eaa. · 355 eaa. · 354 eaa. · 353 eaa. · 352 eaa. · 351 eaa. · 350 eaa. · 349 eaa. · 348 eaa. · 347 eaa. · 346 eaa. · 345 eaa. · 344 eaa. · 343 eaa. · 342 eaa. · 341 eaa. · 340 eaa. · 339 eaa. · 338 eaa. · 337 eaa. · 336 eaa. · 335 eaa. · 334 eaa. · 333 eaa. · 332 eaa. · 331 eaa. · 330 eaa. · 329 eaa. · 328 eaa. · 327 eaa. · 326 eaa. · 325 eaa. · 324 eaa. · 323 eaa. · 322 eaa. · 321 eaa. · 320 eaa. · 319 eaa. · 318 eaa. · 317 eaa. · 316 eaa. · 315 eaa. · 314 eaa. · 313 eaa. · 312 eaa. · 311 eaa. · 310 eaa. · 309 eaa. · 308 eaa. · 307 eaa. · 306 eaa. · 305 eaa. · 304 eaa. · 303 eaa. · 302 eaa. · 301 eaa. · 300 eaa. · 299 eaa.
Tapahtumia

Theban taistelu - makedonialaiset joukot valtasivat Theban. Kaupunki tuhottiin Aleksanteri Suuren käskystä.
Marcus Valerius Corvus valittiin neljännen kerran konsuliksi.
Aristoteles perusti Lykeionin
Kuolleita

Eubulos, ateenalainen poliitikko.
Hiketas, kreikkalainen filosofi.
335

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409