stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiburi (1944)
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1942 hankinnoissa Hitachi Zōsenilta Sakurajimasta, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1944. Se laskettiin vesille 10. huhtikuuta ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta.
Palvelus

Alus upposi 22. elokuuta 1944 torpedoituna Manilanlahden edustalla ja poistettiin alusluettelosta 10. lokakuuta.
Hetku

Hetku on Suomen Linja-autohistoriallisen Seuran jäsenlehti, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Lehden sisältönä on kaikkea linja-autoliikenteeseen ja sen historiaan liittyvää. Lehteä on julkaistu vuodesta 1978. Lehden päätoimittajana on Tom Rönnberg.
Hetku oli alun perin mustavalkoinen julkaisu, nykyään lehti painatetaan kirjapainotekniikalla, jonka ansiosta lehden ja kuvien laatu on kohonnut. Lehteä tehdään talkootyönä.
Aiheesta muualla

Suomen Linja-autohistoriallinen Seura r.y
Hibiki (1906)

| Hibiki / 響 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  28. syyskuuta 1905
Laskettu vesille:  31. maaliskuuta 1906
Palveluskäyttöön:  6. syyskuuta 1906
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1928
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  460 t
Pituus:  72 m
Leveys:  6,57 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 4 × 8 cm/28 -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Hibiki (jap. 響) oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 28. syyskuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1906. Alus valmistui vielä samana vuonna 6. syyskuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Helmi ja Heikki

Helmi ja Heikki eli Touhulan perhe (engl. Blondie) on Murat Bernard "Chic" Youngin kehittämä ja King Features Syndicaten levittämä sarjakuva. Youngin kuoleman jälkeen 1973 sarjaa alkoi piirtää hänen poikansa Dean Young. Helmi ja Heikki ilmestyy yksirivisenä strippinä ja viikonloppuisin myös nelirivisenä. Sarjaa julkaisee noin 2 300 lehteä 55 maassa 35 kielellä. Helmi ja Heikki on esiintynyt suomeksi myös nimillä Akseli ja Anni ja Tipsa ja Totti.
Ensimmäinen Blondie-strippi julkaistiin Yhdysvalloissa 8. syyskuuta 1930. Vuonna 2005 sarjakuva juhlisti 75-vuotista ilmestymistään sarjalla, jossa esiintyi muiden sarjojen piirroshahmoja.
Sarjakuvan maailma

Päähenkilöt ovat Heikki Heikkinen (Akseli Touhula, Dagwood Bumstead) ja tämän vaimo Helmi Heikkinen (Anni Touhula, Blondie Bumstead, o.s. Boopadoop). He menivät naimisiin stripissä 17. helmikuuta 1933 ja saivat kaksi lasta, tytön Kikin (Cookie) ja pojan Aleksanterin (Alexander, alun perin Baby Dumpling). Heillä on myös koira Sirkka (Daisy). Miljonäärin poika Heikki jäi perinnöttömäksi ja työskentelee Julius Tiitisen (Julius C. Dithers, vaimo Veera Tiitinen/Cora Dithers) firmassa ja Helmillä on oma pitopalvelu naapurinsa Tytti Nuutisen (Tootsie Woodley, mies Paavo Nuutinen/Herb Woodley) kanssa. Naapurustossa on myös eloisa pikkupoika Elmo (Elmo Tuttle). Muita hahmoja ovat postinkantaja (Mr. Beasley), kuppilan kokki, kolme työntekijätoveria, jotka kulkevat Heikin kanssa kimppakyydissä (yksi näistä on naapuri Paavo Nuutinen), ja Heikin parturi.
Helmi ja Heikki Suomessa

Suomen Kuvalehdessä Helmi ja Heikki alkoi ilmestyä 21. tammikuuta 1956. Sarjakuva ilmestyy 15 eri lehdessä, kuten Suomen Kuvalehdessä kokosivun sarjakuvana viimeisellä sivulla. Monissa sanomalehdissä (muun muassa Aamuposti, Etelä-Suomen Sanomat, Karjalainen, Kaleva, Kymen Sanomat, Turun Sanomat, Warkauden lehti ym.) sarjakuva ilmestyy nimellä Touhulan perhe.
Animaatio

Yhdysvalloissa tehtiin kaksi animoitua tv-spesiaalia perustuen näyteltyyn Blondie-sarjaan. Molemmat jaksot on julkaistu myös Suomessa vhs:llä 1990-luvulla Golden Voicen suomenkielisellä jälkiäänityksellä nimillä Helmi ja Heikki ja Helmi & Heikki - hääpäivä ja rankka päivä.
Toistuvia teemoja

Heikki viivästyttää kimppakyytiä myöhästymällä aamulla.
Heikki tönäisee postimiehen kumoon kiirehtiessään töihin.
Naapuruston pikkupoika Elmo tulee häiritsemään kysymyksillään Heikin nokkaunia.
Tiitinen hermostuu Heikkiin.
Heikki tekee korkeita kerrosvoileipiä.
Heikki ei saa illalla unta.
Monikerroksiset kerrosvoileivät tunnetaan Yhdysvalloissa nimellä Dagwood sandwich sarjan päähenkilön mukaan.
Aiheesta muualla

Blondie and Dagwood - Virallinen kotisivu
Featuresin Blondie-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Dagwood sandwich -mallinen kerrosvoileipä.
Hell Ride

| Hell Ride |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Larry Bishop
Käsikirjoittaja:  Larry Bishop
Tuottaja:   Quentin Tarantino  Shana Stein  Michael Steinberg  Larry Bishop 
Säveltäjä:  Daniele Luppi
Kuvaaja:  Scott Kevan
Leikkaaja:   Blake West  William Yeh 
Pääosat:   Larry Bishop  Michael Madsen  Vinnie Jones  David Carradine  Dennis Hopper 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dimension Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hell Ride on Larry Bishopin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 2008.
Elokuva esitettiin Sundancen elokuvajuhlilla, ja se kuuluu tuottajan Quentin Tarantinon nimeä kantavaan sarjaan ”Quentin Tarantino Presents”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eric Balfour  | … |  Comanche / Bix   |
|  Larry Bishop  | … |  Pistolero   |
|  Michael Madsen  | … |  The Gent   |
|  Leonor Varela  | … |  Nada   |
|  Dennis Hopper  | … |  Eddie Zero   |
|  Vinnie Jones  | … |  Billy Wings   |
|  David Carradine  | … |  The Deuce   |
|  Laura Cayouette  | … |  Dani   |
|  Michael Beach  | … |  Goody Two Shoes   |
|  David Grieco  | … |  Dr. Cement   |
|  Lee Alfred  | … |  Joint   |
|  Julia Jones  | … |  Cherokee Kisum   |
|  Dean Delray  | … |  Ape-Shit   |
|  Steve McCammon  | … |  Bob the Bum (nimellä Steve Mccammon)   |
|  Kanin Howell  | … |  Opium   |
|  Michael Macecsko  | … |  Shyster (nimellä Mike Macecsko)   |
|  Theresa Alexandria  | … |  Carmen   |
|  Andrea Fellers  | … |  Echo   |
|  Terry Fradet  | … |  Holy Smoke   |
|  Alyson Sullivan  | … |  Gigi (nimellä Alyson Kiperman)   |
|  Tracy Phillips  | … |  Yvonne   |
|  Maja Mandzuka  | … |  Danka   |
|  Bonnie Aarons  | … |  Mud Devils Ref   |
|  Francesco Quinn  | … |  Machete   |
|  Cristos  | … |  Speed   |
|  Pete Randall  | … |  St. Louie   |
|  Cassandra Hepburn  | … |  Maria   |
|  Allison McAtee  | … |  The Swede (nimellä Allison Mcatee)   |
|  Austin Galuppo  | … |  Sonny   |
Vastaanotto

Kriitikko Arto Pajukallio arveli, että Tarantinon kädenjälki näkyy elokuvassa ja on tuottanut onnistuneen lopputuloksen, jota hän luonnehti ”prätkäeksploitaation ironiseksi pastissiksi” ja prätkäwesterniksi. Musiikki sai kiitosta suorastaan mestarillisena. Kokonaisuutena elokuva on kriitikon näkemyksen mukaan lajityyppiin kohdistuvan kunnianosoituksen ja parodian rajamailla.
Aiheesta muualla

Gautam: Anatomy of a Tarantino Film. BrokenProjector.com.  20.8.2007. Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 5.10.2021. (englanniksi)
Mojo. (englanniksi)
Hillary Wolf

Hillary Wolf (s. 7. helmikuuta 1977 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja judoka. Hän voitti nuorten judomaailmanmestaruuden vuonna 1994 ja osallistui olympialaisiin vuosina 1996 ja 2000.
Elokuvat

A Matter of Principle (1984)
First Steps (1985)
Help Wanted: Kids (1986)
Sunday Drive (1986)
I'll Take Manhattan (1987) (minisarja)
Murder Ordained (1987)
Waiting for the Light (1990)
Yksin kotona (1990)
Big Girls Don't Cry... They Get Even (myös Stepkids) (1992)
Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa (1992)
Aiheesta muualla

Hillary Wolf Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hukkinen

Hukkinen on suomenkielinen sukunimi. Hukkinen-nimisiä henkilöitä ovat:
Eino I. Hukkinen (1883–1956), toimittaja ja kääntäjä
Hugo Hukkinen (1896–1982), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos
Janne Hukkinen (s. 1957), ympäristöpolitiikan professori
Nina Hukkinen (o.s. Hedström,, s. 1965), näyttelijä
Paavo Hukkinen (1911–1988), suomalais-saksalainen näyttelijä, Eino I. Hukkisen poika
Toivo Hukkinen (1891–1967), lakimies ja Etsivän keskuspoliisin ensimmäinen päällikkö
Yrjö Hukkinen (1886–1946), maataloustieteilijä, Eino I. Hukkisen veli.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hibiki (1932)

| Hibiki / 響 |
| --- | --- |
 Hibiki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Maizurun laivastoarsenaali
Kölinlasku:  21. helmikuuta 1930
Laskettu vesille:  16. kesäkuuta 1932
Palveluskäyttöön:  31. maaliskuuta 1933
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,5 m
Leveys:  10,4 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  233
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 kaksiputkisina Malli B -asennuksina 2 × 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 × 61 cm torpedoputkea
Hibiki (jap. 響) oli keisarillisen Japanin laivaston Akatsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Maizurun laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1930. Alus laskettiin vesille 16. kesäkuuta 1932 ja valmistui 31. maaliskuuta 1933.
Palvelus

Alus muodosti Tyynenmeren sodan alkaessa sisaralustensa kanssa 6. hävittäjäviirikön, jonka mukana se osallistui Malesiaan ja Alankomaiden Itä-Intiaan tehtyihin maihinnousuihin sekä Midwayn taisteluun. Alus liitettiin viirikön mukana 4. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli toimittaa täydennyksiä Guadalcanalille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hibiki (1932) Wikimedia Commonsissa
Akatsuki-luokan hävittäjät
–
–
–
Hugo Nousiainen

| Hugo Nousiainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. toukokuuta 1913 Viipuri
Kuollut: 12. elokuuta 1957
Ammatti:  kirjailija, poliisi
Hugo Olavi Nousiainen (25. toukokuuta 1913 Viipuri – 12. elokuuta 1957) oli suomalainen rikoskirjailija. Vuosina 1945–1951 hän julkaisi kolme romaania, Murhattiinko hänet?, Kello 21:n jälkeen ja Yöpäivystäjät.
Nousiainen toimi rikosetsivänä Viipurissa 1936–1940. Näitä aikoja hän kuvasi myöhemmin kirjassaan Varjon puolella Viipurissa (1954). Sotien jälkeen hän siirtyi Helsinkiin, jossa hän toimi Rikostutkimuskeskuksen laboratorion assistenttina ja Suomenlinnassa toimineen Valtion poliisikoulun tuntiopettajana. Vuonna 1954 hän siirtyi poliisitehtävistä  Viikkosanomien toimittajaksi ja ehti olla myös Uuden Suomen toimittajana ennen kuolemaansa.
Nousiaisen pääteoksena on pidetty 1949 ilmestynyttä romaania Yöpäiviystäjät joka kertoo yhden työvuoron tapahtumista Helsingin Sofiankadun poliisiaseman yöpäivystyksessä. Juha Nevalainen kirjoitti sen perusteella käsikirjoituksen, josta Edvin Laine on ohjannut elokuvan Yhden yön hinta (1952).
Teoksia

Helsingin poliisi-voimailijat v. 1921–1941, toimittanut Hugo Nousiainen. Helsingin poliisi-voimailijat 1941
Murhattiinko hänet? : rikosromaani. Kaski-kirja, Helsinki 1945
Helsingin poliisi-voimailijat v. 1921–1946, toimittanut Hugo Nousiainen. Helsingin poliisi-voimailijat 1946
Hälytys murtoryhmään : suomalaisten rikospoliisimiesten muistelmia. Kansankirja, Helsinki 1947, uusi painos Seaflower, Helsinki 2000
Yöpäivystäjät : kuvaus Helsingin yöelämästä. Tammi 1949, 2. painos Seaflower, Helsinki 1999
Talossa tapahtuu : pienoisromaani. Gummerus 1951
Varjon puolella Viipurissa. Karisto 1954
Herttakuningas ja muita jännitysnovelleja. Seaflower, Helsinki 2000
Opaalisormus ja muita jännitysnovelleja. Seaflower, Helsinki 2000
Vasenkätinen murhaaja. Seaflower, Helsinki 2000
Hidradenitis suppurativa

Hidradenitis suppurativa eli märkäinen hikirauhastulehdus tai hidradeniitti tai taiveakne on krooninen, tulehduksellinen ihosairaus, joka johtuu immuunijärjestelmän häiriöstä. Sitä sairastaa arviolta noin 1 prosentti eurooppalaisesta väestöstä.
Hidradenitis suppurativa oireilee tavallisesti toistuvina tulehduksina paikoissa, joissa on runsaasti hikirauhasia, kuten kainaloiden ja nivusten ympärillä sekä paikoissa, joissa iho hankaa yhteen, kuten rintojen alla, pakaroissa ja sisäreisissä. Vaikeammalle tautimuodolle on tyypillistä kivuliaat märkäpesäkkeet ja niitä yhdistävät ihonalaiset ontelot, joista saattaa erittyä pahanhajuista nestettä.
 Hidradenitis suppurativan on osoitettu vaikuttavan alentavasti tautia sairastavan elämänlaatuun ja työ- ja toimintakykyyn.
Etiologia

Sairauden tarkkaa syytä ei tunneta, mutta tutkimustulokset osoittavat, että karvatupen immunologiset tai rakenteelliset poikkeavuudet saattavat vaikuttaa taudin kehittymiseen. Hidradenitis suppurativa ei tartu eikä se ole infektion aiheuttama. Se ei myöskään liity huonoon hygieniaan, mikä on yleinen väärinkäsitys.
Tutkimustulosten mukaan hidradenitis suppurativan aiheuttamat paiseet johtuvat karvatuppien tukkeutumisesta muun muassa kainaloiden ja nivusten alueella sekä ympäröivän kudoksen kroonisesta tulehduksesta. Taudin yleisimmät riskitekijät ovat ylipaino ja tupakointi. Näiden riskitekijöiden ja taudin vaikeusasteen välillä näyttäisi olevan yhteys.
Hidradenitis suppurativa puhkeaa yleensä nuorilla aikuisilla ja noin 30 prosentilla tautia esiintyy myös suvussa. Naiset sairastuvat noin kolme kertaa todennäköisemmin kuin miehet. Naisilla tauti aktivoituu usein kuukautisten yhteydessä. Suurimmalla osalla potilaita hidradenitis suppurativa oireilee jaksoittaisesti ja taudin aktiivisessa vaiheessa tyypillisimmät oireet ovat kipu ja vuotavat  paiseet. On myös viitteitä siitä, että joillakin hidradenitis suppurativaa sairastavilla tauti on etenevä, jolloin oireet ajan myötä lisääntyvät tai yleistyvät.
Oireet

Hidradenitis suppurativa alkaa tavallisesti vähitellen aiheuttaen kutinaa ja punoitusta ja mahdollisesti myös liikahikoilua. Tämän jälkeen ilmestyy usein yksi tai muutama punoittava pinnallinen, pieneltä paiseelta vaikuttava kivulias kyhmy. Kyhmy kasvaa ja saattaa märkiä. Useat kyhmyt voivat muodostaa yhtenäisen ihonalaisen märkäontelon, jossa on yksi tai useampia aukkoja.
Lievissä tapauksissa hidradenitis suppurativa aiheuttaa yksittäisiä paiseita, kivuliaita kyhmyjä ja märkää erittäviä pesäkkeitä kainaloissa, nivusissa, rintojen alla, pakaroissa tai sisäreisissä. Kyhmyt ovat usein aluksi kiinteitä ja herneenkokoisia ja usein sairautta saatetaan virheellisesti luulla akneksi.
Keskivaikeissa tapauksissa hidradenitis suppurativa aiheuttaa uusiutuvia paiseita useilla alueilla. Tauti voi myös aiheuttaa arpimuodostusta, jos se on oireillut pitkäaikaisesti tai toistuvasti samassa kohdassa.
Vaikeissa tapauksissa hidradenitis suppurativa aiheuttaa laajalle alueelle levinneitä paiseita ja märkäpesäkkeitä, jotka voivat olla kivuliaita ja kehittyä syviksi nestettä kerääviksi ihon alla yhdistyviksi märkäonteloiksi. Kyseiset ihoalueet voivat puhjetessaan erittää epämiellyttävän hajuista märkää.
Samanaikaisesti hidradenitis suppurativan kanssa esiintyy usein myös muita sairauksia, niin sanottuja liitännäissairauksia. Näitä voivat olla muun muassa masennus, akne, metabolinen oireyhtymä, Crohnin tauti, spondylartropatiat, haavautuva ihotulehdus (pyoderma gangrenosum) ja okasolusyöpä.
Hoito

Taudin aiheuttamat paiseet voivat uusiutua ja muuttua pahemmiksi ajan myötä. Siksi on tärkeää, että tauti diagnosoidaan ja asianmukainen hoito aloitetaan mahdollisimman varhain. Oireista kannattaa kertoa ihotautilääkärille, joka pystyy tekemään tarkan diagnoosin.
Tällä hetkellä ei ole lääkettä, jolla olisi virallinen, viranomaisten myöntämä ja tutkimusnäyttöön perustuva käyttöaihe hidradenitis suppurativan hoitoon. Tämän sairauden hoidossa käytetään kuitenkin erilaisia antibiootti-valmisteita. Naiset voivat joskus hyötyä mieshormonien vastavaikuttavasta (antiandrogeenisesta) ehkäisyvalmisteesta. Kookkaimmat paiseet pyritään avaamaan kirurgisesti. Paiseisiin voidaan myös ruiskuttaa kortisonia (esim. triamsinolonia) tulehduksen rauhoittamiseksi.
Vaikeammissa tapauksissa käytettäviä hoitoja ovat muun muassa rifampisiini- klindamysiini -antibioottiyhdistelmähoito, dapsoni, asitretiini, suun kautta otettava kortisoni sekä siklosporiini. Valikoiduissa tapauksissa koko märkivä alue voidaan avata ja/tai poistaa kirurgisesti . Lääkkeellisen hoidon ja kirurgian yhdistelmä on vaihtoehto laajasti levinneelle taudille.
Lääkkeellisen hoidon tavoitteena on oireiden lievitys. Kirurginen hoito rauhoittaa parhaimmillaan taudin pysyvästi leikkauskohdasta, mutta oireet voivat palata leikkausalueen ulkopuolelle. Krooniseen sairauteen voi liittyä masennusta, jonka hoito on myös huomioitava.
Hukkumisreaktio

Hukkumisreaktio on ihmisen vaistomainen toiminto, joka syntyy kun ihminen on hukkumaisillaan. Hukkumisreaktio poikkeaa yleisestä käsityksestä hukkumisesta, sillä reaktion alaisuudessa oleva henkilö ei huuda apua tai huido käsillään. Koska tuolloin ihminen yrittää vaistomaisesti pitää itseään hengissä, ei muille toiminnoille (avun huutaminen, uiminen, eleet) jää sijaa. Hengittäminen ja/tai suussa oleva vesi estää avun huutamisen, ja käsiä käytetään pinnalla pysymiseen huitomisen sijaan.
Hukkumisreaktiolle on ominaista:
Ei huuda apua tai kykene muuhunkaan kommunikaatioon
Ei käsien huitomista
Ei pysty tarttumaan köysiin tai pelastusrenkaisiin
Silmät ovat kiinni
Hiukset ovat naaman päällä
Hyperventilaatio
Vaistomainen hukkumisreaktio kestää noin 20–60 sekuntia, kunnes henkilö hukkuu, jollei ulkopuolista apua ole saatavilla.
Honkamäki

Honkamäki on asuinalue Siilinjärvellä. Honkamäki sijaitsee noin kahden kilometrin päässä Siilinjärven keskustasta itään. Alueen asuinrakennukset ovat omakoti- ja rivitaloja.
Honkamäki rajoittuu etelässä Leppäkaarteeseen, lännessä Päivärinteeseen, pohjoisessa Tynnöriseen ja idässä alkavaan maaseutualueeseen.
Alueen pääkatu on Leppäkaarteesta alkava Honkamäentie. Katu kulkee Honkamäen ja Tynnörisen läpi ja päättyy kantatiehen 75.
Hell at Hammersmith

| Hell at Hammersmith Venom |
| --- | --- | --- |

VHS-kotelon kansi.
Livealbumin tiedot
 Julkaistu: joulukuu 1985
 Formaatti: VHS, 12" EP
 Tyylilaji: brittiläisen heavy metalin uusi aalto, black metal
 Kesto: 56.08 (VHS) 12.17 (EP)
 Levy-yhtiö: Castle Music Video (VHS) Neat (EP)
Muut kannet
 Hell at Hammersmith – Alive in 85 -vinyylilevyn kansi.
Hell at Hammersmith on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin live-VHS ja -EP vuodelta 1985. Kappaleet äänitettiin Venomin ensimmäisellä Britannian-kiertueella syksyllä 1985, ja konserttitaltiointi julkaistiin kiirellä saman vuoden joulumarkkinoille.
Howard Johnson arvosteli Hell at Hammersmith -EP:n Kerrang!-lehden numerossa 113: ”En ole koskaan pitänyt Venomista – ainoana poikkeuksena loistelias ’Manitou’ – ja tuskinpa koskaan pidänkään. Luultavasti hekään eivät pidä minusta, mutta minä en sentään piinaa maailmaa tällaisilla äänitteillä. Pari näyttävää ilotulitusta ei vielä tee rock & roll -bändistä suurta, eikä liene liian röyhkeää arvata, että EP:n 10 000 kappaleen ’rajoitettu painos’ osoittautuu enemmän kuin riittäväksi.”
Alkuperäiskitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunn jätti Venomin pian Hell at Hammersmithin julkaisun jälkeen. Kokoonpanolta ilmestyi kuitenkin vielä livealbumi Eine Kleine Nachtmusik.
»Moni yhdistää alkuaikojen Venomin ja ison konserttiproduktion toisiinsa, lähinnä joulukuussa 1985 ilmestyneen – – livevideon takia. Toki ikuisena haaveenamme oli tarjota show, jota olisi voinut verrata hyvillä mielin vaikkapa KISSin keikkaan, mutta taloudelliset realiteetit tulivat lähes aina vastaan. Olimme hetken ajan suhteellisen iso bändi, mutta emme kuitenkaan niin isoja… Totuus onkin, että Lontoossa taltioitu Hell at Hammersmith -keikka oli ainoa todella ison kokoluokan Venom-veto 1980-luvulla.» 
(Jeff ”Mantas” Dunn, Venomin kitaristi 1979–1986)
Kappaleet

| --- | --- |
 VHS Too Loud – 2.09  Black Metal – 4.03  Nightmare – 3.52  Countess Bathory – 4.36  Seven Gates of Hell (bass solo) – 7.45  Buried Alive – 3.32  Don’t Burn the Witch – 4.00  In Nomine Satanas – 3.37  Welcome to Hell – 5.03  Warhead (guitar solo) – 2.37  Schizo – 2.05  Satanarchist – 1.58  Bloodlust – 3.49  Witching Hour – 7.22 :  12" EP A-puoli Witching Hour – 4.17 B-puoli Teacher’s Pet / Poison / Teacher’s Pet medley – 8.00
Kokoonpano

Conrad ”Cronos” Lant – bassokitara, laulu
Jeffrey ”Mantas” Dunn – kitara
Anthony ”Abaddon” Bray – rummut
Aiheesta muualla

Hell at Hammersmith Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hell at Hammersmith Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Welcome to Hell  Black Metal  At War with Satan  Possessed  Calm Before the Storm  Prime Evil  Temples of Ice  The Waste Lands  Cast in Stone  Resurrection  Metal Black  Hell  Fallen Angels  From the Very Depths  Storm the Gates 
Livealbumit:   Official Bootleg  Eine Kleine Nachtmusik  Second Coming (Live at Dynamo 1996)  Bitten  Witching Hour  Live from the Hammersmith Odeon Theatre 
Kokoelmat:   From Hell to the Unknown...  The Singles 80–86  Acid Queen  In Memorium  The Book of Armageddon  Kissing the Beast  Leave Me in Hell  Skeletons in the Closet  Old, New, Borrowed and Blue  Black Reign  From Heaven to the Unknown  New Live & Rare  Buried Alive  The Collection  The Court of Death  The Venom Archive  Greatest Hits & More  Darkest Hour  Kissing the Beast  Lay Down Your Soul!  In League with Satan  Witching Hour – The Best of Venom  The Seven Gates of Hell – Singles 1980-1985  MMV  In Nomine Satanas – The Neat Anthology (40 Years in Sodom)  Sons of Satan: Rare and Unreleased 
EP:t:   Canadian Assault  American Assault  French Assault  Hell at Hammersmith – Alive in 85  Scandinavian Assault  Japanese Assault  German Assault  Tear Your Soul Apart  Venom ’96  100 Miles to Hell
Holappa

Holappa on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Esa Henrik Holappa (s. 1985), Suomen Vastarintaliikkeen perustaja ja ensimmäinen johtaja
Lauri Holappa (s. 1982), taloustieteilijä
Mauri Holappa (s. 1965), jalkapalloilija
Pentti Holappa (1927–2017), kirjailija, runoilija, ministeri ja päätoimittaja
Kuvitteelliset henkilöt

Holappa, toinen päähenkilö Aki Kaurismäen elokuvassa Kuolleet lehdet
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hell Is for Heroes

Hell Is for Heroes oli englantilainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin Camdenissa, Lontoossa vuonna 2000. Yhtyeen levy-yhtiö oli Burning Heart Records. Yhtye hajosi vuonna 2008.
Diskografia > Studioalbumit

The Neon Handshake (2003)
Transmit Disrupt (2005)
Hell Is for Heroes (2007)
Diskografia > Singlet

Sick/Happy/Cut Down (2001)
You Drove Me to it (2002)
I Can Climb Mountains (2002)
Night Vision (2002)
You Drove Me to it (re-issue) (2003)
Retreat (2003)
One of Us (2004)
Kamichi (2004)
Models For the Programme (2004)
You've Got Hopes (2007)
Diskografia > DVD:t

Live At The Sheffield Leadmill (Dir: Oli Cole) (2004)
Jäsenet

Justin Schlosberg – laulu
William McGonagle – kitara
Tom O’Donghue – kitara
James Findlay – basso
Joe Birch – rummut
Holbon

Holbon (ven. Холбо́н) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Šilkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilka-joen varrella 15 kilometriä Šilkan kaupungista itään. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1800-luvun alussa perustetusta postiasemasta. Vuonna 1887 sen läheltä löydettiin kivihiiliesiintymä, jota hyödynnettiin rautatien tarpeisiin. Vuosina 1931–1933 rakennettiin sähkövoimala. Vuonna 1938 Holbonista tuli kaupunkimainen taajama. 1960-luvun alussa perustettiin sähköverkkoyhtiö, joka oli taajaman tärkein työnantaja.
Nykyään Holbonissa toimii Tšitaenergon sähköverkkolaitos ja maatalousyritys. Taajamassa on keskikoulu, kulttuuritalo ja sairaala.
Aiheesta muualla

Holbon Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Hugo Paynsilainen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Paynsilainen Wikimedia Commonsissa