Tarja Cronberg
Poliittinen ura

Cronberg oli 1970-luvulla sekä Ruotsin että Suomen sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen.
Cronberg kiinnostui vihreydestä vaihtoehtoliikkeiden kautta ja harjoitti 1980-luvulla luomuviljelyä Pohjois-Karjalassa. Cronbergin harjoittamassa politiikassa näkyvät hänen työnsä Pohjois-Karjalan maakuntajohtajana, Kööpenhaminan rauhantutkimuslaitoksen johtajana sekä asuinaluetutkijana. Maakuntajohtajana Cronberg johti pikemminkin työympäristöön liittyvien edellytysten kehittämistä kuin painopistehankkeita.
Eduskuntaan Cronberg valittiin vuoden 2003 vaaleissa Pohjois-Karjalan vaalipiiristä. Vihreiden vuoden 2005 puheenjohtajavaalissa Cronbergiä pidettiin maakuntien vaihtoehtona helsinkiläisvihreille, joita edustivat esimerkiksi Osmo Soininvaara ja Anni Sinnemäki. Cronberg on kuitenkin elänyt syntyperäisenä helsinkiläisenä suurimman osan elämästään suurissa kaupungeissa Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ja muutti Pohjois-Karjalaan vasta myöhempinä vuosina.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Cronberg sai 9,2 prosentin kannatuksen muttei tullut valituksi, koska Pohjois-Karjalan Vihreät olivat menettäneet vaaliliittonsa Keskustan Pohjois-Karjalan piirin kanssa. Cronberg sai 7 804 ääntä, mikä oli vaalipiirin toiseksi suurin henkilökohtainen äänimäärä. Vihreiden kokonaiskannatus jäi kuitenkin niin alhaiseksi, ettei edes suuri henkilökohtainen äänimäärä riittänyt eduskuntapaikkaan. Tämä oli yksi osavaikutin vuoden 2013 vaalipiiriuudistukseen, jossa pienennettiin laskennallista äänikynnystä yhdistämällä itäisen Suomen neljä vaalipiiriä kahdeksi.
Cronberg jatkoi eduskunnasta putoamisen jälkeenkin vihreiden puheenjohtajana, ja hänet valittiin huhtikuussa 2007 työministeriksi. 800 vuorokautta ministerinä toiminut Cronberg pitää kestävimpänä saavutuksenaan joustoturvan periaatteista sopimista. Hänet yllätti se, että vihreät olivat usein keskustan kanssa samoilla linjoilla. Etukäteen Cronberg oli odottanut kaupunkipuolueiden SDP:n ja kokoomuksen olevan lähempänä vihreitä.
Euroopan parlamentissa Cronberg istui Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä. Hän oli parlamentin Iran-suhteista vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan lisäksi ulkoasiainvaliokunnan, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnan ja valtuuskuntien puheenjohtajakokouksen jäsen, sekä varajäsen Venäjä- ja Nato-suhteista vastaavissa valtuuskunnissa. Työssään Iran-valtuuskunnan puheenjohtajana Cronberg muun muassa johti Euroopan parlamentin valtuuskunnan matkaa Teheraniin joulukuussa 2013. Valtuuskunta tapasi matkan aikana korkea-arvoisten poliitikkojen lisäksi myös ihmisoikeuksien puolestapuhujia. Cronberg osallistui kautensa aikana myös kansainvälisen Parlamentaarikot ydinaseiden leviämistä vastaan ja ydinaseriisunnan puolesta -yhteistyöjärjestön työhön. Venäjän miehitettyä Krimin 2014 Cronberg vastusti Venäjälle asetettuja pakotteita. Cronbergin mukaan kärsijöinä olivat muun muassa venäläiset ostosmatkailijat, joiden määrä oli vähentynyt esimerkiksi Lappeenrannassa. Cronberg näki että pahimmillaan Venäjä olisi voinut myös asettaa vastapakotteita. Cronbergin mielestä tilanteessa olisi pitänyt keskittyä neuvotteluihin ja diplomatiaan Venäjän kanssa.
Cronberg oli ehdolla myös vuoden 2014 eurovaaleissa muttei tullut valituksi jatkokaudelle. Tuloksen myötä hän kertoi jättävänsä politiikan mutta jatkavansa Euroopan turvallisuusasioiden parissa. Toukokuussa 2024 Venäjä-kohun yhteydessä vihreiden puoluesihteeri Anna Moring totesi, että Cronberg ei ole enää vuosiin ollut puolueen jäsen.