stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Higgins (DDG-76)
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1996. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1997 ja otettiin palvelukseen 24. huhtikuuta 1999.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Higgins (DDG-76) Wikimedia Commonsissa
V-League

| V-League |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Vietnam
Perustettu:  1980
Joukkueita:  14
Sarjataso:  1
V.League on Vietnamin jalkapallon korkein sarjataso. Sarjaa on pelattu vuodesta 1980 lähtien. Maan pääsarja pelataan 14 joukkueen sarjana, jonka voittaja on maan mestari. Mestarijoukkue selviytyy AFC:n mestarieen liigaan ja sarjan viimeinen putoaa alemmalle sarjatasolle.
Vastasyntynyt

Vastasyntyneeksi kutsutaan ihmistä tai muuta olentoa, joka on juuri syntynyt. Vastasyntynyt vauva nukkuu suurimman osan ajasta, noin 20 tuntia vuorokaudessa.
Užur

Užurin lippu
Kirkko Užurissa
Užur (ven. Ужу́р) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Trans-Siperian radan varrella 339 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Krasnojarskista lounaaseen. Užurin historia alkaa perustamisvuodesta 1760, ja se sai kaupungin aseman neuvostoaikana 1953.
Užurin asukasluku on noin 16 200 (2006). Siellä on muun muassa kotiseutumuseo.
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Užventis

| Užventis |
| --- | --- |
 Užventisin keskustaa
 vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Šiauliai
Kunnallispiiri:  Kelmėn kunnallispiiri
Ensimmäinen maininta:  1527
Kaupunginoikeudet:  1746
Väkiluku (2010):  813
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Užventis on Liettuan länsiosassa, Šiauliain läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Kelmėn kunnallispiiriä. Venta-joki virtaa kaupungin läpi. Užventis sijaitsee 25 kilometriä luoteeseen Kelmėstä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 813 asukasta, mikä tekee siitä yhden pienimmistä kaupungeista Liettuassa.
USS Hornet (CV-12)

| USS Hornet (CV-12) |
| --- | --- |
 USS Hornet
Perustiedot
Alustyyppi:  Lentotukialus
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Dry Dock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  3. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  30. elokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  29. marraskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  26. kesäkuuta 1970
Loppuvaihe:  museolaiva
Tekniset tiedot
Uppouma:  27 100 t
Pituus:  266 m
Leveys:  45 m
Syväys:  10,4 m
Koneteho:  4 x Westinghouse turbiinimoottoria 150 000 shp (110 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  2 600
Aseistus
Aseistus:  90–100 lentokonetta
USS Hornet (runkonumerot CV/CVA/CVS-12) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus, joka osallistui Tyynenmeren taisteluihin toisessa maailmansodassa. Sotatoimien päättymisen jälkeen se osallistui Operaatio Magic Carpetiin, jonka tarkoitus oli kotiuttaa joukot rintamilta. Se poistettiin palveluskäytöstä vuonna 1970, ja se on nykyään historiallinen maamerkki ja museolaiva Alamedassa Kaliforniassa.
USS Hornet ankkuroituna Alamedassa
Valmistus

Alus tilattiin nimellä USS Kearsage Newport News Shipuilding and Dry Dock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1942. Aluksen nimeksi vaihdettiin USS Hornet 20. lokakuuta 1942 Santa Cruzin taistelussa uponneen USS Hornetin kunniaksi. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta 1943 kumminaan Yhdysvaltain puolustusministerin Frank M. Knoxin puoliso ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Miles M. Browning.
Palvelus

Hornetin lentokoneet hyökkäsivät 11. kesäkuuta 1944 Tinianille ja Saipanille, pommittivat Guamia ja Rotaa seuraavana päivänä sekä tulittivat 15. kesäkuuta Iwo Jiman ja Chichijiman lentokenttiä. Filippiinienmeren taistelu alkoi 19. kesäkuuta Hornetin pommitettua japanilaisten lentokenttiä.
Aluksen lentokoneet osallistuivat 6. huhtikuuta taistelulaiva Yamaton upottamiseen. Sen lentokoneet tuhosivat 1 410 japanilaista lentokonetta. Vain USS Essex pystyi parempaan.
Hornet poimi 25. elokuuta 1966 merestä AS-202-testilennon Apollo-komento- ja huoltomoduulin, joka on näytteillä museoidun aluksen kannella. Hornet osallistui ensimmäisen miehitetyn kuulennon, Apollo 11:n, miehistön kuljetukseen lennon jälkeen.
Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1970 ja siirrettiin reserviin. Kun se oli ollut lähes kaksi vuosikymmentä ankkurissa, se poistettiin alusluettelosta 25. heinäkuuta 1989. Alus myytiin romutettavaksi huhtikuussa 1993. Kansalaisliike sai aluksen kuitenkin pelastetuksi, ja se lahjoitettiin 26. toukokuuta 1998 The Aircaft Carrier Hornet Foundationille museoalukseksi. Hornet-museo avattiin yleisölle 17. lokakuuta Alamedassa suljetulla Alamedan laivaston lentoasemalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
USS Hornet -museo (englanniksi)
Historic Naval Ship Association - USS Hornet (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Essex-luokan lentotukialukset
Neil A. Armstrong, Michael Collins, Edwin Aldrin, oikealla presidentti Richard Nixon
Valkoporonjäkälä

| Valkoporonjäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Torvijäkälät Cladoniaceae
Suku::  Torvijäkälät Cladonia
Laji::  arbuscula
Kaksiosainen nimi
 Cladonia arbuscula  (Wallr.) Flot. 
Synonyymit
 Cladina arbuscula 
Katso myös
   Valkoporonjäkälä Wikispeciesissä   Valkoporonjäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkoporonjäkälä (Cladonia arbuscula) on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä, joka on Suomen toiseksi yleisin poronjäkälälaji. Lisäksi se on merkittävä poron ravintojäkälä harmaaporonjäkälän ohella.
Jäkälä muodostaa laajoja 5–10 senttimetriä korkeita tiheähaaraisia mattoja. Väriltään se on kellertävän vaaleanharmaa. Latvahaarat ovat samaan suuntaan kääntyneitä. Kärkiosat ovat tummettuvia. Kasvaa kuivissa kangasmetsissä, kalliolla, kivillä ja lahopuilla. Se on jäkäläkankaiden valtalajeja. Hyvin yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa niukempi.
Saattaa sekoittua mietoporonjäkälään (Cladonia mitis), jonka kanssa se mahdollisesti risteytyy, mutta välimuotoja on ainakin havaittu. Lajit erottaa yleensä siitä, että valkoporonjäkälällä on rotevampi pääranka sekä haarainen ja taipunut latvus.
Valkoporonjäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy hyvin harvoin puuttuvaa usniinihappoa (C18H16O7) ja harvoin puuttuvaa fumaariprotoketraarihappoa (C22H16O12).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valkoporonjäkälä (Cladonia arbuscula)
Luopioisten kasvisto: Valkoporonjäkälä (Cladonia arbuscula)
UniProt: Taxonomy - Cladonia arbuscula (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cladonia arbuscula (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Cladonia arbuscula (englanniksi)
Fungi of Great Britain and Ireland: Cladonia arbuscula (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Cladonia arbuscula (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Cladina arbuscula (englanniksi)
Vastasyntyneiden seulonta

Laboratoriohoitaja ottaa vastasyntyneen kantapäästä verinäytettä seulontaa varten.
Vastasyntyneiden seulonnalla (engl. neonatal screening, myös newborn screening ja infant screening) tarkoitetaan vastasyntyneen kantapääverinäytteestä tutkittavia harvinaisia mutta vakavia perinnöllisiä ja synnynnäisiä tauteja. Näitä sairauksia on vaikea tunnistaa alkuvaiheissaan, mutta niiden hoito olisi tärkeää aloittaa mahdollisimman varhain.
Eräissä vakavissa synnynnäisissä aineenvaihduntataudeissa nopea oikea hoito voi estää kehitysvammaisuuden tai jopa kuoleman. Useimmat näitä hyvin harvinaisia tauteja sairastavat lapset näyttävät vastasyntyneinä täysin terveiltä. Jotta hoitoon päästäisiin jo ennen oireiden ilmaantumista ja ennen kuin pysyvää haittaa on ehtinyt kehittyä, näiden sairauksien varhaisimpia merkkejä etsitään seulontatutkimuksilla. Testaamalla kaikki vauvat todennäköisesti löydetään nämä harvat sairaat lapset, joille varhainen taudin tunnistaminen ja hoito ovat elintärkeitä.
Seulontaprosessi toimii yleensä siten, että tutkimus tehdään muutamasta veritipasta, jotka otetaan imupaperille yleensä, kun vauva on n. 2 vrk ikäinen. Jos seulonnassa herää epäily jostakin sairaudesta, vauva kutsutaan lastenlääkärin tutkittavaksi, otetaan uusintanäyte ja selvitetään diagnostisin menetelmin, onko havaittu epäily taudista aiheellinen. Tarvittaessa aloitetaan hoito.
Suomessa seulonta tehdään sekä napaverestä että kantapääverinäytteestä, joka tutkitaan synnynnäisten aineenvaihduntasairauksien seulontakeskuksessa.
Vastasyntyneiden seulonta auttaa ehkäisemään tiettyjen hoidettavissa olevien synnynnäisten sairauksien haittoja. Nämä sairaudet ovat harvinaisia, ja mitä todennäköisimmin vauva on terve. Niillä harvoilla vauvoilla, joilla on jokin näistä taudeista, seulonta ja varhainen diagnoosi voivat radikaalisti vaikuttaa koko elämään.
Toivo Waltari

Toivo Kustaa Waltari (13. elokuuta 1880 Helsinki – 17. elokuuta 1939 Pöytyä)  oli suomalainen pappi, merimieslähetyksen johtaja ja hengellinen kirjailija.
Waltarin vanhemmat olivat muurari Kustaa Waltari ja Hedda Lovisa Väkeväinen. Hänen nuorempi veljensä Toimi Waltari oli Sörnäisten kuritushuoneen saarnaajana ja Helsingin diakonissalaitoksen apulaissaarnaajana.  Kirjailija Mika Waltari oli Toimi Waltarin poika.
Toivo Waltari pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1898, suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1902. Pastoraalitutkinnon Waltari suoritti 1911. Hän opiskeli myös ulkomailla Hampurin ja Kielin yliopistoissa.
Waltari toimi merimiespappina Hampurissa Saksassa 1902–1906 ja merimieslähetyksen matkasaarnaajana Suomessa 1906–1912.  Hän oli Kuopion kaupungin seurakunnan kappalaisena 1912–1914, merimieslähetyksen apulaissihteerinä 1914–1918 sekä merimieslähetyksen sihteerinä ja lähetysjohtajana 1918–1928. Viimeksi Waltari toimi Pöytyän kirkkoherrana 1929–1939. Hän sai rovastin arvon 1924 ja hänestä tuli Helsingin yliopiston teologian kunniatohtori 1925.
Toivo Waltari toimitti Merimiehen ystävä -lehteä ja hän kirjoitti myös useita uskonnollisia kirjoja. Toivo Waltari toimi myös kasvatti-isänä Mika Waltarille.
Waltari oli muun muassa Suomen merimieslähetysseuran johtokunnan jäsen ja merimieskotiyhdistyksen sihteeri sekä johtokunnan jäsen.  Hän toimi myös Kotimaa-lehden johtokunnan varapuheenjohtajana ja Pöytyän kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Toivo Waltari oli naimisissa vuodesta 1903 Alma Matilda Mandelinin (1880–1940) kanssa.  Alma Mandelinin sisar oli arkkitehti ja muotoilija Aino Aalto.
Suomennoksia

Herman Råbergh : Muistoja ja kokemuksia 1–2.     WSOY 1906-1907
A. Kolmodin : Nouse pyhään taisteluun! : herätys- ja rohkaisusanoja  Jumalan valtakunnan työssä.     WSOY 1906
J. Rubanovitsch : Ota vaarin itsestäsi!.        Karjalan kirjakauppa, Sortavala 1906
Thomas De Witt Tallmage : Epäuskoa ja epäilystä vastaan!.         Karjalan kirjakauppa, Sortavala 1907, 3. painos 1908
B. Bohlin :  Merimieslähetyksen toivo ; mukaillen suomensi Toivo Valtari.       Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1907
B. Bohlin :  Merimieslähetyksen velvollisuus ; mukaillen suomensi Toivo Valtari.       Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1907
A. Kolmodin : Maailmanlähetys kristinuskon puolustajana.       Suomen lähetysseura, Helsinki 1908
O. F. Walton : Mereltä pelastettu ; nuorisolle suomen mukaillen Toivo Waltari.       Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1908
Ferdinand Brockes : Paavalin toveri Gaius Derbeläinen.      WSOY 1916, 2. painos 1924
F. Bettex : Ihme.              Karjalan kirjakauppa, Sortavala 1919
Carl Fr. Petersen : Jumalan ääni merellä y. m. kertomuksia merimiestemme maailmasta  ; mukaillen suom. Toivo Valtari.         Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1923
Fr. Petersen : Heidän enkelinsä.        Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1924
Sv. Schartum :  Ihmeellisiä teitä.           Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1924
Erik Eggert : Merimies ja yhteiskunta.           Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1926
Sv. Schartum :  Joululaulu merellä : elämänkokemuksia ja -kohtaloita.      Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1926
Sv. Schartum : Vihdoinkin löytynyt.     Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1926
Carl Fr. Peterson : Karien keskeltä satamaan.       Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1927
Aiheesta muualla

Pastori Toivo Winter : Tunnelinrakentaja, Suomen Kuvalehti, 20.03.1926, nro 12, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
RCD Espanyol

Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona on espanjalainen urheiluseura, jonka kotipaikka on Barcelona Kataloniassa. Se on jalkapalloseura, ja lisäksi sillä on ollut toimintaa muun muassa koripallossa, lentopallossa ja maahockeyssa.
Seuran jalkapallon reservijoukkue on RCD Espanyol B ja paikallisvastustaja FC Barcelona.
Historia

Seuran perusti 28. lokakuuta 1900 Ángel Rodríguez -niminen insinööriopiskelija Barcelonan yliopistosta. Seuran alkuperäinen kotipaikka on Sarriàn kaupunginosassa. Seuran  alkuaikojen nimi oli Sociedad Española de Football. Se oli Espanjassa ensimmäinen jalkapalloseura, jonka perustivat espanjalaiset eivätkä ulkomaalaiset maahanmuuttajat, kuten esimerkiksi vuotta aikaisemmin perustetun FC Barcelonan. Seura pelasi aluksi keltaisissa asuissa, kun seuran perustajiin kuuluneelta tekstiililiiketoiminnassa mukana olleelta henkilöltä oli jäänyt kyseistä väriä. Vuonna 1901 seura vaihtoi nimekseen Club Español de Futbol.
Vuonna 1906 seuran toiminta lakkasi hetkellisesti talousvaikeuksien vuoksi. Vuonna 1909 seura perustettiin uudelleen nimellä Club Deportivo Español. Vuonna 1910 seura otti käyttöön nykyiset sinivalkoiset värinsä Roger de Llúrian kunniaksi. Vuonna 1912 Español sai kuningas Alfonso XIII:ltä luvan käyttää vaakunassaan kuninkaallista tunnusta kruunua ja oikeuden kutsua itselleen kuninkaalliseksi. Niinpä seura muutti nimensä muotoon Real Club Deportivo Español.
Vuonna 1928 Español oli perustamassa jalkapallon kansallista pääsarjaa Primera Divisiónia. Kuningas Alfonson vallasta luopumisen ja Espanjan toisen tasavallan perustamisen seurauksena seurat herkesivät käyttämästä kuninkaallista merkitsevää Real-etuliitettä nimessään. Toisen tasavallan aikana seura muutti nimensä katalaaninkieliseen muotoon Club Esportiu Espanyol, ja kun katalaanin käyttö kiellettiin sisällissodan jälkeen, palasi seura jälleen käyttämään entistä, kuninkaallista nimeään Real Club Deportivo Español. Nykyisen katalanaaninkielisen nimensä seura otti käyttöön virallisesti vuoden 1995 helmikuussa.
Jalkapallo

Espanyolin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Vaikka Espanyol usein jääkin isomman paikallisvastustajansa FC Barcelonan varjoon, on se Espanjan kuudenneksi menestynein jalkapalloseura. Se on voittanut Espanjan cupin vuosina 1929, 1940, 2000 ja 2006. Vuonna 2007 se pelasi UEFA Cupin loppuottelussa, mutta hävisi lopulta rangaistuspotkukilpailussa.
Jalkapallo > Stadion

Espanyolin ensimmäinen stadion oli Sarrià, joka sijaitsi seuran synnyinsijoilla samannimisessä kaupunginosassa. Espanyol pelasi Sarriàlla vuodesta 1923 vuoteen 1997, jolloin se joutui talousvaikeuksien vuoksi myymään stadionin. Sarriàlta seura muutti Montjuïcin kukkulalla sijaitsevalle Lluís Companysin olympiastadionille, jolla järjestettiin myös vuoden 1992 kesäolympialaiset. Kaudeksi 2009–2010 seura siirtyi Cornellàn ja El Pratin kuntien rajalle rakennuttamalleen uudelle Cornellà-El Pratin stadionille.
Seuran harjoituskeskus sijaitsee Barcelonan naapurikunnassa Sant Adrià de Besòsissa.
Jalkapallo > Entisiä pelaajia

Daniel Jarque
Iván de la Peña
Raúl Tamudo
Jalkapallo > Entisiä valmentajia

Javier Aguirre
Constantin Gâlcă
Pablo Machín
Mauricio Pochettino
Quique Sánchez Flores
Saavutuksia > Jalkapallo

Espanjan cupin voitto 1928–1929, 1939–1940, 1999–2000 ja 2005–2006
Katalonian-mestaruus 1903, 1903–1904, 1911–1912, 1914–1915, 1917–1918, 1928–1929, 1932–1933, 1936–1937 ja 1939–1940
Katalonian cupin voitto 1994–1995, 1995–1996, 1998–1999
Saavutuksia > Koripallo

Miesten Espanjan cupin voitto 1941
Naisten Espanjan cupin voitto 1943
Naisten Katalonian liigan mestaruus 1981
Saavutuksia > Maahockey

Miesten Espanjan cupin voitto 1944, 1947, 1948, 1949, 1951, 1954, 1955, 1956, 1957, 1961 ja 1962
Saavutuksia > Lentopallo

Naisten Espanjan liigamestaruus 1985, 1988 ja 1991
Naisten Espanjan cupin voitto 1985, 1986, 1990 ja 1992
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Primera División 2024–2025
Alavés
Athletic
Atlético Madrid
Barcelona
Celta
Espanyol
Getafe
Girona
Las Palmas
Leganés
Mallorca
Osasuna
Rayo Vallecano
Real Betis
Real Madrid
Real Sociedad
Sevilla
Valencia
Valladolid
Villarreal
Vuonna 2009 kuollut Espanyolin kapteeni Daniel Jarque.
Tori (Viro)

| Tori |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  282,1 km²
Väkiluku (2006):  2 538
 – Väestötiheys:  9 as./km²
 
 www.torivald.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tori (saks. Torgel) on entinen kunta Virossa. Se sijaitsi Pärnunjoen varrella parikymmentä kilometriä Pärnun kaupungista koilliseen. Torin keskustaajama on nimeltään Tori.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Aren, Saugan ja Torin kunnat sekä Sindin kaupunki yhdistettiin uudeksi Torin kunnaksi.
Väestö

Vuonna 2011 Torin kunnassa oli 2 249 asukasta, joista 2 199 (97,8 %) oli virolaisia, 24 (1,1 %) venäläisiä ja 21 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Nähtävyydet

Torin helvetti -luola (viroksi Tori Põrgu) on noin 2 metriä korkea, 4,8 metriä leveä ja 7,4 metriä syvä hiekkakiviluola, jonka edessä on noin 25-metrinen kanjoni. Luola on alun perin luonnon muovaama. Luolien alue käsittää kaksi hehtaaria ja on suojeltu vuonna 1959.
Torin kartanon päärakennus on vuonna 1738 valmistunut puinen barokkitalo, johon lisättiin siipirakennukset 1800-luvulla. Sivurakennuksista monet on rakennettu kivestä, samoin kuin komeat tallinportit. Aitta, viinanpolttimo, krouvi (Viron kolmanneksi suurin) ja riihi ovat 1800-luvun alkupuolelta. Vuodesta 1854 Torilla keskityttiin hevosjalostukseen. Vuonna 1919 siitä tuli valtiontila, neuvostokaudella se oli sovhoosi. Niin sanottu torinhevonen periytyy Friedrich von Bergin Puolasta ostamasta jalostustamma Hetmanista. Tämän kunniaksi kesällä 2003 paljastettiin Torin kirkon vieressä Viron ensimmäinen ratsastajapatsas. Kuvanveistäjä Mati Karmimin tekemä patsas esittää ratsun selässä istuvaa Pyhää Jüriä eli Yrjöä tappamassa lohikäärmettä.
Valkopilkkahai

| Valkopilkkahai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Tiikerihait Carcharhinidae
Suku::  Täplähait Carcharhinus
Laji::  longimanus
Kaksiosainen nimi
 Carcharhinus longimanus  (Poey, 1861) 
 Valkopilkkahain levinneisyys
Katso myös
   Valkopilkkahai Wikispeciesissä   Valkopilkkahai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkopilkkahai, aikaisemmalta nimeltään valkotäplähai (Carcharhinus longimanus) on suurikokoinen ulappavesien hailaji, joka elää kaikissa maailman lämpimissä merissä.
Valkopilkkahain ruumis on roteva ja sillä on luonteenomaisen pitkät rintaevät ja pitkä, pyöreäkärkinen selkäevä. Evien päät ovat lajinimen mukaisesti valkoiset. Lajin tieteellinen nimi longimanus taas viittaa evien pituuteen. Kala tulee sukukypsäksi vajaan parin metrin mittaisena ja kasvaa yleensä kolmimetriseksi, suurimmat tavatut ovat olleet lähes nelimetrisiä.
Valkopilkkahai elää kaikkialla valtamerten ulapoilla, missä lämpötila on yli 18 °C; runsaimmillaan se on 20–28 °C:ssa vesissä. Se liikkuu pintavesissä alle 150 metrin syvyydessä. Laji on vivipaarinen eli se synnyttää eläviä poikasia, 1–15 poikasta kerrallaan. Parittelu tapahtuu alkukesästä ja kantoaika on vuoden mittainen.
Valkopilkkahai syö pääasiassa luukaloja ja mustekaloja. Muukin ravinto kelpaa ja sen tiedetään syöneen myös keihäsrauskuja, merikilpikonnia, merilintuja, kotiloita, äyriäisiä, valaiden ulosteita ja laivoista mereen heitettyjä roskia.

Valkopilkkahai ui yleensä rauhallisesti ravintoa etsien mutta saaliin havaitessaan se on peloton, määrätietoinen ja aggressiivinen. Se on yksi neljästä useimmin ihmisen kimppuun hyökkäävästä hailajista ja sen uskotaan koituneen lukuisten haaksirikkoisten kohtaloksi. Esimerkiksi Jacques Cousteau on luonnehtinut sitä vaarallisimmaksi kaikista hailajeista.
Valkopilkkahain lihaa on käytetty ihmisravintona niin tuoreena, savustettuna, kuivattuna kuin suolattuna; myös sen nahkaa ja maksaöljyä hyödynnetään kaupallisesti. Valkopilkkahaita saadaan enimmäkseen muun kalastuksen sivusaaliina. Erityisesti sen evät ovat kysyttyä haineväkeiton raaka-ainetta; ne otetaan talteen vaikka ruho jätettäisiin käyttämättä. Tämä on johtanut kantojen romahtamiseen.
Valkopilkkahai on historiallisesti ollut trooppisten merien yleisimpiä hailajeja, mutta sen määrä on laskenut niin hälyttävästi 1900-luvun puolivälin jälkeen, että Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin maailmanlaajuisesti äärimmäisen uhanalaiseksi.
Aiheesta muualla

ITIS: Carcharhinus longimanus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Carcharhinus longimanus, Nigano shark (englanniksi)
USS Hornet (1940)

| USS Hornet |
| --- | --- |
 USS Hornet

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding
Kölinlasku:  25. syyskuuta 1939
Laskettu vesille:  14. joulukuuta 1940
Palveluskäyttöön:  20. lokakuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  27. lokakuuta 1942
Loppuvaihe:  upposi 27. lokakuuta 1942 Santa Cruzin saarten taistelussa
Tekniset tiedot
Pituus:  253 m
Leveys:  33 m
Syväys:  8,8 m
Koneteho:  120 000 hv (90 MW)
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  2 919
Aseistus
Aseistus:  8 × 5" (127 mm) ilmatorjuntatykkiä 16 × 1,1" (28 mm) ilmatorjuntatykkiä 24 × .5" (12,7 mm) konekivääriä 90 × lentokonetta
USS Hornet (runkonumero CV-8) oli Yhdysvaltain laivaston Yorktown-luokan lentotukialus, joka osallistui toiseen maailmansotaan.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding & Dry Dock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 25. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1940 kumminaan Yhdysvaltain laivastoministeri Frank M. Knoxin puoliso ja otettiin palvelukseen 20. lokakuuta 1941 Norfolkissa ensimmäisenä päällikkönään Marc A. Mitscher.
Hylky

Aluksen hylky löytyi Tyynenmeren pohjasta viiden kilometrin syvyydestä.
Toivo parasta ja pelkää pahinta

| Toivo parasta ja pelkää pahinta Petos |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Petos, Hullukoira, ADR Lavey, R2
 Tyylilaji: gangsta rap, horrorcore
 Kesto: 50.13
 Levy-yhtiö: 3rd Rail Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 48.
Petoksen muut julkaisut
| Törkeimmät petokset 2006 | Toivo parasta ja pelkää pahinta 2010 | Testamentti 2016 |
Toivo parasta ja pelkää pahinta on rap-artisti Petoksen 14. huhtikuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Se julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta.
Taustaa

Albumi nousi ilmestymisviikollaan (16/2010) Suomen virallisen albumilistan sijalle 48. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban albumilistalla levy nousi samalla viikolla sijalle 6.
Albumin kappaleesta "Synkkä Sörkka" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2009. Videolla zombiet kulkevat pitkin Helsinkiä ja käyvät vartijan kimppuun. Videolla esiintyy myös rap-artisti Pikkupiru.
"Alibi-ainesta" -kappale löytyy myös vuonna 2008 julkaistulta Redrum-187 kokoelmalta.