stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nero-julistus
Määräyksen sisältö

Keskeisin osa Nero-käskyä:
»Olisi virhe kuvitella, että liikennöinti- ja viestintäasemia, tehdasrakennuksia ja elintarvikevarastoja, joita ei ole tuhottu tai jotka ovat vain väliaikaisesti poistettu käytöstä, voitaisiin käyttää meidän itsemme hyväksi tilanteessa, jossa jälleenrakennus valloitetuilla alueilla on alkanut. Vihollinen ei tule jättämään meille muuta kuin palaneen maan vetäytyessään, näyttämättä pienintäkään armoa väestölle. Tämän vuoksi määrään: 

1) Kaikki sotilaalliset liikennöinti- ja viestintäasemat, tehdas­alueet ja elintarvikevarastot, niin kuin myös muut arvokkaat kohteet Valtakunnan alueella, joita vihollinen voisi käyttää välittömästi tai lähi­tulevaisuudessa sodan kulussa, on tuhottava.»
Toimeenpano

Vastuu määräyksen toteuttamisesta lankesi varusteluministeri Albert Speerille. Oman kuvauksensa mukaan Speer järkyttyi käskystä ja menetti uskonsa Hitleriin ja päätti Choltitzin tavoin jättää tahallaan noudattamatta käskyä. Saatuaan käskyn Speer pyysi, että valta suunnitelman toteuttamisesta keskitettäisiin hänelle, mutta käyttikin sitten tätä valtaa vakuuttaakseen kenraalit ja gauleiterit jättämään käskyn huomiotta.
Hitler ei ollut tietoinen Speerin päätöksestä jättää käsky noudattamatta. Vasta sodan lopulla Speer paljasti asian itse Hitlerille vieraillessaan tämän luona Berliinin bunkkerissa. Hitler suuttui, mutta antoi Speerin silti lähteä bunkkerista. Hitler teki itsemurhan 42 päivää käskyn antamisen jälkeen 30. huhtikuuta 1945. Pian sen jälkeen Saksan armeija antautui.
Aiheesta muualla

Hitlers „Verbrannte Erde“ Befehl (Nero-Befehl) (19. März 1945) und Albert Speers Antwort (29. März 1945) Deutsche Geschichte in Dokumenten und Bildern (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nero Decree
Käännös suomeksi
Kofun

Andonyaman kofun.
Kofun (jap. 古墳) tarkoittaa 200–600-luvuilla rakennettuja megaliittisia hautoja tai tumuluksia Japanissa. Ne ovat antaneet nimen Japanin historian Kofun-kaudelle. Suurin osa kofuneista on avaimenreiän muotoisia kumpuja, lähes ainutlaatuisia muinaiselle Japanille.
Kofuneiden päälle ja ympärille asetettiin niitä suojaamaan ja rajamaan haniwa-terrakottaveistoksia.
Historiaa

Kofunit olivat Japanin Yamato-kauden ylimystön hautoja. Kofuneita tehtiin erityisen paljon Kofun-kaudella 300–552. Kofunien rakentaminen aloitettiin jo hieman aiemmin. Vanhimman japanilaisen kofunin on sanottu olevan Hokenoyaman kofun Sakuraissa 200-luvulta. Avaimenreiän muotoisten kofuneiden rakentaminen levisi koko maan alueelle Yamatosta (Tōhokua lukuun ottamatta) 400-luvulla. 
Kofuneiden leviämisen uskotaan todistavan Yamaton hovin vallan laajenemisesta. Mutta joidenkin mukaan se liittyy yksinkertaisesti kulttuurin leviämiseen. Tällöin sillä olisi juuri poliittista merkitystä. Kofuneita rakennettiin myös 400-luvulla Gayassa Korean eteläosassa.
Mozun–Furuichin kofun-ryhmä on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2019.
Kofunien ominaisuudet

Yleisin kofun-tyyppi muistuttaa ylhäältä katsoen avaimenreikää. Niitä kutsutaan japanissa nimellä zempō-kōen-fun.
Mutta kofun voi olla myös ylhäältä katsoen pyöreä (empun), neliömäinen (hōfun) tai kahden suorakaiteen yhdistelmä (zempō-kōhō-fun).
Kofuneiden koot vaihtelevat muutamien metrien kokoisista kummuista yli 400 metriin. Suurin kofun on Daisen kofun Sakaissa Osakan prefektuurissa. Sen on sanottu olevan keisari Nintokun hauta. Vuonna 1972 Asukasta löydetty ryöstämätön Takamatsuzukan kofun paljasti joitakin yksityiskohtia. Kofunin sisälle oli maalattu värikkäitä kuvia, jotka esittävät hovia tai tähtikuvioita. Kiviarkku oli laitettu hautakammioon ja esineitä, miekkoja ja pronssipeilejä, asetettu siihen ja sen ulkopuolelle.
Erilaisa kofuneja

Kondagobyōyaman kofun, joka on tumulus. Se on avaimenreikätyyppiä.
Shogunyama Kofun.
Ishibutain kofun, joka on megaliitti.
Pieni, pyöreä kofun.
Kivistä tehty kofun.
Mibu-Kurumazuka Kofun.
Shionjiyama Kofunin malli.
Atagozuka Kofun sisältä.
Kiviarkku eräässä kofunissa.
Imashirozukan kofunin haniwa-patsaita.
Kamiishizu misanzai kofun ilmasta
Kamiishizu misanzai kofun vallihaudan reunalta.
Sakin kofun-ryhmä ja Heijō-palatsin alue Narassa.
Ishibutain kofun, Soga no Umakon hauta Asukassa.
Danpusan kofunin 3-ulotteinen malli.
Käännös suomeksi
Elvin

| Elvin |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  9. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Alvin
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaisenglantilainen Ælfwine tai Æthelwine
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elvin on alkuperältään englantilainen miehen etunimi. Nimi on mahdollisesti peräisin muinaisenglantilaisesta nimestä Ælfwine, jonka alkuosa on joko eräänlaista maanalaista olentoa tarkoittava sana alf ja loppuosa ystävää tarkoittava sana wine, tai toisen selityksen mukaan Æthelwine, joka tarkoittaa jalosukuista ystävää tai parasta ystävää.
Suomessa nimi Elvin on helmikuuhun 2024 mennessä annettu noin 280 miehelle ja ainakin yli kymmenelle naiselle. Vuodesta 2025 lähtien Elvinin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 9. maaliskuuta.
Tunnettuja Elvin-nimisiä

Elvin Hayes (s. 1945), yhdysvaltalainen koripalloilija
Elvin Jones (1927–2004), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Kauhajoen Karhu

| Kauhajoen Karhu |
| --- | --- |

Koko nimi:  Kauhajoen Karhu
Perustettu:  1910
Entiset nimet:  Kauhajoen Karhu  1910-
Kaupunki:  Kauhajoki
Kenttä:  SOP-Areena
Miesten sarjataso:  Maakuntasarja
Naisten sarjataso:  Maakuntasarja
Miesten SM-mitalit
Pronssia:  1 (1922)
Naisten SM-mitalit
Hopeaa:  1 (1970)
Pronssia:  2 (1971, 1972)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pesäpallojaoston logo
Kauhajoen Karhu on Kauhajoella toimiva urheiluseura, jolla on noin 1 700 jäsentä. Seura perustettiin vuonna 1910 nimellä "Voimistelu- ja urheiluseura Karhu".
Karhun urheilijoista Kaarlo Maaninka saavutti olympiahopeaa 10 000 ja -pronssia 5 000 metrillä Moskovassa 1980. Samoissa kisoissa painija Reijo Haaparanta sijoittui viidenneksi. Helinä Marjamaa juoksi 100 metrillä kuudenneksi Helsingin MM-kisoissa 1983. Hän on toistaiseksi ainoa suomalainen pikajuoksija, joka on juossut 100 metrin MM-finaalissa. Arvo Ojalehto oli painonnoston olympiaedustaja 1980, 1984 sekä 1988 ja saavutti lisäksi EM-pronssia 1987. Heli Koivula (nyk. Kruger) saavutti EM-hopean kolmiloikassa Münchenissä 2002. Ampumahiihtäjä Vesa Hietalahti sijoittui normaalimatkalla MM-hopealle 2003. Painija Jani Haapamäki voitti kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan mestaruuden 55 kilon sarjassa 2009.
Kauhajoen Karhun Suvi Koskinen kilpailee moukarinheitossa Pariisin olympialaisissa.
Ennätykset

Kauhajoen Karhun seuraennätyksistä voimassa olevia yleisurheilun suomenennätyksiä ovat:
Helinä Marjamaa (100 m 11,13)
Heli Koivula-Kruger (3-loikka 14,39)
Etelä-Pohjanmaan piiriennätyksiä edellisten lisäksi:
Kaarlo Maaninka (10000 m 27.44,28)
Jari Kuoppa (kuula 20,46)
Helinä Marjamaa (200 m 22,86)
Heli Koivula-Kruger (pituus 665)
Merja Säntti (kuula 14,98)
Sijoituksia

| Karhun sijoitukset palloilulajien pääsarjoissa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Miehet
|   | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 1920 |  |  | 3. |  |  | 9. |  |  |  |  |
1930: 
1940: 
1950: 
1960: 
| 1970 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 11. |
| 1980 |  | 12. |  |  |  |  |  |  |  |  |
1990: 
| 2000 |  |  |  |  |  |  |  |  | 12. |  |
| 2010 | 10. | 7. | 5. | 4. | 5. | 4. | 6. | 4. |  |  |
2020: 
Naiset
| 1960 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5. | 4. |
| 1970 | 2. | 3. | 3. | 9. |  |  | 7. | 11. | 12. |  |
| 1980 |  | 9. | 7. | 5. | 3. | 5. |  |  |  |  |

Pesäpallo mustalla, koripallo punaisella ja lentopallo vihreällä.
Jaostot

Kauhajoen Karhulla on jaostoja seuraavissa lajeissa:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ampumahiihto  Cheerleaders  Hiihto  Jalkapallo  Judo  |  Koripallo  Lentopallo  Maraton  Naisjaosto  Paini  |  Painonnosto  Pesäpallo  Pyöräily  Salibandy  Soutu  |  Suunnistus  Tukijaosto  Uinti  Voimanosto  Yleisurheilu  |
Jaostot > Koripallojaosto

Kauhajoen Karhun miesten koripallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 kuudetta kauttaan Korisliigassa. Joukkue nousi vuonna 2000 Koripallon I-divisioonaan ja on siitä lähtien pelannut Suomen kahdella ylimmällä miesten koripallon sarjatasolla. I-divisioonan mestaruuden Karhu on voittanut kahdesti, kausina 2006–2007 ja 2008–2009. Korisliigassa Karhu on pelannut nyt yhtäjaksoisesti syksystä 2009 lähtien.
Jaostot > Jalkapallojaosto

Kauhajoen Karhun edustusjoukkue pelaa Vitosessa.  Joukkuetta valmentavat Teppo Pättikangas ja Tuomo Vesala. Seura on tunnettu vilkkaasta juniorityöstä ja järjestämistään jalkapalloturnauksista, kuten kesällä järjestettävä Kauhajoki Cup ja syksyllä järjestettävä Messu Cup. Karhu on myös vilahdellut valtakunnallisessa televisiossa AC Milan Junior European Campia järjestäessään, mikä toi lukuisia huippuvalmentajia Suomeen ja toi näkyvyyttä yritteliäälle seuralle. Miesten edustusjoukkue on myös pelannut vuodet 1995 ja 2002 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Kakkosessa.
Jaostot > Lentopallojaosto

Kauhajoen Karhu pelasi naisten lentopallon SM-sarjassa 1980-luvulla ja saavutti pronssia 1984.
Jaostot > Pesäpallojaosto

Kauhajoen Karhu pelasi miesten pesäpallon SM-sarjassa vuosina 1979 ja 1981 mutta putosi kummankin kauden päätteeksi sarjasta. Paras saavutus on kuitenkin vuodelta 1922, jolloin ei vielä pelattu sarjamuotoista kilpailua. Tuolloin Karhun miehet nappasivat SM-pronssia joukkueella Tauno Aro, Urho Mattila, V.J. Marttila, Vihtori Kuutti, Jussi Rinne, Arvo Ketola, Jaakko Yli-Harja, Armas Havunen ja Leuto Ketomäki.
Naisten SM-sarjassa Karhu on pelannut historiansa aikana kymmenen kautta. Vuonna 1968 se sijoittui viidenneksi ja seuraavalla kaudella neljänneksi. Vuonna 1970 joukkue voitti SM-hopeaa ja kahtena seuraavana kautena SM-pronssia. Vuonna 1973 se sijoittui yhdeksänneksi ja putosi sarjasta. Tämän jälkeen se on pelannut SM-sarjassa vuosina 1976–1978 saavuttaen sijoitukset 7, 11 ja 12 sekä viimeisen kerran vuonna 1981, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi. Kauden 2007 jälkeen Kauhajoen Karhun miesten joukkue luopui Ykköspesis paikastaan. Paikan sai Alajärven Ankkurit.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Hopeaa | 1982 | 1 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Kultaa | 1982, 1984 | 2 |  |
| D-tytöt |  Hopeaa | 1974, 1976, 1988, 1992 | 4 |  |
| D-tytöt |  Pronssia | 1975 | 1 |  |
E-tytöt: 
| E-tytöt |  Kultaa | 1973, 1974, 1975, 1979 | 4 |  |
| E-tytöt |  Hopeaa | 1978, 1985, 1986 | 3 |  |
| E-tytöt |  Pronssia | 1977, 1980 | 2 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 17 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä–Länsi-valinnat

Marja Ahtiainen (1967)
Eila Jerkku (1968)
Ritva-Liisa Äijö (1969, 1970, 1971, 1976)
Marjatta Myllyniemi (1970, 1971, 1972)
Tarja Mäki-Jouppila (1971, 1972)
Helena Hietarinta (1972, 1978)
Vuokko Järvinen (1972)
Jaana Lyly-Yrjänäinen (1981)
Aiheesta muualla

Kauhajoen Karhun kotisivut
Kauhajoen Karhun yleisurheilusivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauhajoen Karhun jalkapallojaosto
Karhun miesten joukkueen historiaa
Jalkapallon pelaamiseen soveltuva Nuotti Areena -kuplahalli
Jalkapallojaoston logo.
Alenka Dovžan

| Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Slovenia> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | alppiyhdistetty |  |
Alenka Dovžan (s. 11. helmikuuta 1976 Mojstrana, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti.
Dovžan saavutti pronssia alppiyhdistetyssä Lillehammerin olympialaisissa 1994 Pernilla Wibergin ja Vreni Schneiderin jälkeen. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa oli Vailin 1999 kisojen pujottelun 12. tila.
Maailmancupissa Dovžan voitti supersuurpujottelun Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1994. Se jäi hänen ainoaksi palkintokorokesijoituksekseen. Kauden 1993–1994 supersuurpujottelucupissa hän oli neljäs.
Melanie

| Melanie |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  5. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Mel 
Vastineita eri kielissä:  Malanja, Melane, Mélanie, Melany, Mellony 
Nimen alkuperä:  Melania
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melanie on naisen etunimi. Se on muunnos nimestä Melania (kreik. ’musta’).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Melanie on elokuuhun 2023 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 520 naisella. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Nimipäivä

Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Melanie-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025.. Nimipäivä on 5. toukokuuta.
Tunnettuja Melanie-nimisiä

Melanie Amaro (s. 1992), yhdysvaltalainen laulaja
Melanie Appelby (1966–1990), brittiläinen dance pop -muusikko, Mel & Kim -duon jäsen
Mélanie Astles (s. 1982), ranskalais-brittiläinen taitolentäjä
Melanie Behringer (s. 1985), saksalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
Melanie Blatt (s. 1975), brittiläinen laulaja
Melanie Brown (s. 1975), englantilainen laulaja
Melanie Chisholm (s. 1974), Melanie C, englantilainen laulaja
Mélanie Disdier (s. 1974), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Mélanie Doutey (s. 1978), ranskalainen näyttelijä
Melanie Griffith (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
Melanie Klaffner (s. 1990), itävaltalainen tennispelaaja
Melanie Klein (1882–1960), itävaltalainen psykoanalyytikko
Melanie Kok (s. 1983), kanadalainen soutaja ja olympiamitalisti
Melanie Laine (s. 1975), kanadalainen laulaja
Mélanie Laurent (s. 1983), ranskalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Melanie Leupolz (s. 1994), saksalainen jalkapalloilija  ja olympiavoittaja
Melanie Lynskey (s. 1977), uusiseelantilainen näyttelijä
Melanie Martinez (s. 1995), yhdysvaltalainen laulaja
Mélanie Meillard (s. 1998), sveitsiläinen alppihiihtäjä
Melanie Milburne, australialainen kirjailija
Melanie Oudin (s. 1991), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Mélanie René (s. 1990), sveitsiläinen laulaja
Melanie Safka (1947–2024), Melanie, yhdysvaltalainen laulaja
Melanie South (s. 1986), brittiläinen tennispelaaja
Melanie Stokke (s. 1996), norjalainen tennispelaaja
Melanie Tem (1949–2015), yhdysvaltalainen kirjailija
Melanie Thornton (1967–2001), yhdysvaltalainen laulaja
Mélanie Turgeon (s. 1976), kanadalainen alppihiihtäjä
Melanie Valerio (s. 1969), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Melanie Winiger (s. 1979), sveitsiläinen näyttelijä ja missi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Etunimien taivutus: Melanie (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Chamonix

| Chamonix |
| --- | --- |
 Chamonix’n keskustaa ja Mont Blanc nähtynä la Flégèrestä
 lippu:  vaakuna
 Chamonix
 Koordinaatit: 45°55′23.16″N, 6°52′10.92″E 
Valtio:  Ranska
Région:  Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Savoie
 
 www.chamonix.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chamonix-Mont-Blanc tai yleisemmin Chamonix on kylä ja kunta itäisessä Ranskassa, Haute-Savoien departementissa Mont Blancin juurella.
Chamonix on erittäin suosittu talviurheilukeskus. Vuoden 1924 talviolympialaiset pidettiin Chamonix’ssa. Paikallinen jääkiekkojoukkue, Chamois de Chamonix, on Ranskan kaikkien aikojen menestyksekkäin seura. Se on voittanut maansa mestaruuden 30 kertaa.
Talviurheilukeskus

Chamonix’n talviurheilukeskuksessa on hoidettuja rinteitä 170 kilometriä, ja hissillä pääsee 3 824 metrin korkeuteen. Aiguille du Midin asemalta alkaa yksi maailman kuuluisimmista off-piste-reiteistä, Vallée Blanche, joka on korkeuseroltaan 2 800 metriä.
Panoraama Chamonix'n laaksosta
Aiheesta muualla

Chamonix’n rinteet, hissit ja muut yleistiedot Lumipallo.fissä (suomeksi)
Chamonix’n viralliset kotisivut (ranskaksi) (englanniksi)
Hyvät Chamonix’sta kertovat nettisivut (ranskaksi) (englanniksi)
Web-kamera Sivustolla olevan nettikamera kuvaa Mont Blancia
Olympialaisten talvikisojen kilpakenttäin varsilta. Kuvia Chamonix'sta, Suomen Kuvalehti, 02.02.1924, nro 5, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Talviolympialaisten isäntäkaupungit
World Taekwondo

| World Taekwondo |
| --- | --- |
Laji:   taekwondo 
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  WT
Perustettu:  1973
Sijainti:   Soul, Etelä-Korea
Varapresidentti:  Chungwon Choue
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
World Taekwondo (lyh. WT) on kansainvälinen taekwondon kattojärjestö. Liittoon kuuluu 213 kansallista jäsenyhdistystä. WT:n päämaja sijaitsee Soulissa, Etelä-Koreassa.
World Taekwondo on perustettu 28. toukokuuta 1973. Järjestö liittyi GAISF:n vuonna 1974 ja tunnustettiin Kansainvälisen olympiakomitean toimesta vuonna 1980. Ensimmäisen kerran taekwondo oli olympialaji vuoden 1988 Soulin olympialaisissa ja laji virallistettiin olympiaohjelmaan vuoden 2000 Sydneyn olympiakisoissa.
Hämeenlinnan seudun joukkoliikenne

| Hämeenlinnan seudun joukkoliikenne |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  kuntayhtymä
Kotipaikka:   Hämeenlinna, Suomi
Toiminta-alue:  Hämeenlinna, Hattula, Janakkala
Toimiala:  joukkoliikenne
Omistaja:  Hämeenlinnan kaupunki
Kotisivu:  www.hameenlinna.fi/joukkoliikenne/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hämeenlinnan seudun joukkoliikenteellä tarkoitetaan Hämeenlinnan ja sen ympäryskuntien alueella tapahtuvaa linja-autoliikennettä. Hämeenlinna muodostaa yhdessä Janakkalan ja Hattulan kanssa Hämeenlinnan seudullisen joukkoliikennealueen, jonka bussiliikenne järjestetään yhteistyössä liikenteenharjoittajien kanssa. Joukkoliikenteessä otettiin 4.6.2017 käyttöön linjastouudistus.
Lippujärjestelmä

Joukkoliikennejärjestelmässä on käytössä lippu- ja maksujärjestelmä Waltti. Waltti-järjestelmään siirryttiin 11.8.2016. Käytettäviä lipputyyppejä ovat kertaliput, sekä Waltti-korteille ladattavat arvo- ja kausiliput. Bussiliikenteessä on käytössä vyöhykepohjainen hinnoittelu, joka jakaa Hämeenlinnan alueen kolmeen vyöhykkeeseen A, B ja C.
A-vyöhyke Kanta-Hämeenlinnan alue
B-vyöhyke Kanta-Hämeenlinnan ympäristö, lisäksi Eteläinen, Lepaa, Mervi, Parola, Renko, Turenki.
C-vyöhyke Hämeenlinnan seutu kuntarajoille asti.
Linjat > Kaupunkiliikenteen linjat

Kaupunkiliikenteen päälinjat 1-5 ovat joka päivä ajettavia. Linjat 10-14 sekä 16 ja 17 ovat arkipäiväliikenteeseen painottuvia bussilinjoja. Kaikki kaupunkilinjat ajavat Hämeenlinnan linja-autoaseman ja rautatieaseman kautta. Kaupunkiliikenteessä toimii myös yksi palvelulinja, linja 7 (palvelulinja Seiska). Kaupunkiliikenteen linjoilla on kolme liikennöitsijää: Inter Kuljetus Oy (linjat 2, 4, 12, 13), Länsilinjat Oy (linjat  5, 10, 14, 16, 17) ja Vekka Liikenne Oy (linjat 1, 3, 7, 11).
Päälinjat
1 Loimalahti – Keskussairaala – Keskusta – Kukostensyrjä
1S Loimalahti – Keskussairaala – Keskusta – Kukostensyrjä – Siiri
2 Visamäki – Keskusta - Aulanko / 2U Visamäki – Aulanko – Aulangon ulkoilumaja
3/ 3K/ 3S/ 3X Loimalahti – Keskussairaala –  Keskusta – Harvoilanmäki – (Siiri)
4 (Rautaruukintie) – Tarvasmäki – Katuma – Hätilä – Keskusta – Kettumäki
5 Turenki – Keskusta – Tiiriö – Parola – Parolannummi
Lisälinjat
10/10T Turenki – Keskusta – Tiiriö – Vähänummi – Parola
11 Loimalahti – Sairaala – Keskusta – Katinen – Katuma – Tarvasmäki – Äikäälä
11T Äikäälä – Tarvasmäki – Katuma – Katinen – Keskusta – Sairaala – Loimalahti – Hirsimäki – Vuorentaka
13 Miemala – Kankaantausta – Keskusta – Hätilä – Laaniitty
14 Rautatieasema – Keskusta – Hirsimäki – Vuorentaka – Mäkelä – Tiiriö
16 Rautatieasema – Keskusta – Poltinaho – Moreeni – Karanoja
17 Rautatieasema – Keskusta – Kettumäki – Mäkelä – Tiiriö
Palvelulinjat
7 Palvelulinja Seiska
Myöhemmin mahdollisesti aloittavat linjat 15 Turenki – Kankaantausta – Keskussairaala sekä 18 Visamäki – Keskussairaala – Kettumäki. Aiemmin olivat käytössä  linja 5L reitillä Rastikangas – Turenki – Hämeenlinna – Parola – Parolannummi sekä 12 reitillä Siiri – Hätilä – Keskusta – Tampereentie – Kettumäki.
Linjat > Seutuliikenne > Janakkalan sisäiset (100-sarja)

Linjat 150-151 Turenki – Kuumola – Kiipula – Leppäkoski – Tervakoski
150 Tervakoski – Leppäkoski – Kiipula-Kuumola-Turenki
151 Tervakoski alakoulu – Tervakoski – Leppäkoski – Kiipula – Kuumola – Turenki
Linjat 161 – 168 Turenki – Tervakoski
161 Hakoistentie th – Tarinmaa – Kiianlinna th – Turenki
162 Turenki – Kiianlinna th – Tarinmaa – Hakoistentie th
163 Turenki – Tarinmaa – Hyvikkälä – Rehakka – Tervakoski
164 Tervakoski alakoulu – Rehakka – Hyvikkälä – Lauttiankulma – Virala – Tarinmaa – Turenki
165 Tervakoski – Vähikkälä – Rehakka – Hyvikkälä – Lauttiankulma – Virala – Tarinmaa – Turenki
166 Turenki – Virala – Lauttiankulma – Hyvikkälä – Rehakka – Vähikkälä – Tervakoski koulu – Tervakoski las
168 Virala – Tarinmaa – Turenki
Linjat > Seutuliikenne > Turengin suunta/Janakkalan sisäiset (200-sarja)

200 Turenki – Rastikangas – Miemala – Visamäki – Tavastia – Hämeenlinna
201 Turenki – Harviala – Heinäjoki – Turenki
202 Turenki – Kauriinmaa – Heinäjoki koulu – Turenki
211 Saloinen – Jokimaa – Mallinkainen – Tanttala – Turenki
251 Turenki – Heinäjoki – Mallinkainen – Tanttala – Jokimaa – Löyttymäki – Saloinen – Heinäjoki/Lammintie – Turenki
252 Turenki – Kerkkola – Löyttymäki – Tanttala – Heinäjoki – Turenki
262 Turenki – Tarinmaa – Hyvikkälä – Virala – Turenki
Linjat > Seutuliikenne > Tervakosken suunta (300-sarja)

310 Hämeenlinna – Tavastia – Visamäki – Tervakoski
311 Hämeenlinna – Tavastia – Visamäki – Tervakoski – Tervakoski koulu
312 Hämeenlinna – Tavastia – Visamäki – Tervakoski – Vähikkälä
320 Hämeenlinna – Tavastia – Visamäki – Uhkoila – Tervakoski – Tervakoski koulu
321 Hämeenlinna – Tavastia – Visamäki – Uhkoila – Tervakoski
Linjat > Seutuliikenne > Tervakoski – Punkka – (Riihimäki), Tervakoski – Vähikkälä (350-sarja)

351 Punkka – Tervakoski
352 Tervakoski – Punkka – Tervakoski
353 Tervakoski – Punkka – (Riihimäki)
355 Tervakoski alakoulu – Tervakoski – Punkka – (Riihimäki)
361 Tervakoski – Vähikkälä – Tervakoski
363 Tervakoski – Ryttylä – Turkhauta – (Riihimäki)
364 Tervakoski koulu – Tervakoski las – Ryttylä – Turkhauta – (Riihimäki)
365 (Forssa – Loppi) – Riihimäki – Punkka – Tervakoski – (Hattelalanharju – Hämeenlinna)
366 (Hämeenlinna – Hattelmalanharju) – Tervakoski – Vähikkälä – (Loppi)
371 Uhkoila – Tervakoski
372 Hallakorpi – Uhkoila – Tervakoski
373 Tervakoski – Uhkoila – Hallakorpi – Punkka
Linjat > Seutuliikenne > Rengon suunta (400-sarja)

400 Hämeenlinna – Renko
401 Hämeenlinna – Renko – Ahoinen – Vehmainen – Kaloinen – Asemi – Renko – Hämeenlinna – (Verkatehdas)
402 Hämeenlinna – Renko – Nummenkylä
403 Loppi – Renko – Hämeenlinna
900/901 (Turku) – Renko – Hämeenlinna
Linjat > Seutuliikenne > Iittalan suunta (500-sarja)

500 Hämeenlinna – Sattula – Iittala
501 Taljalan tienhaara – Iittala – Sattula – Hämeenlinna
510 Hämeenlinna – Sattula – Kankainen – Iittala
Linjat > Seutuliikenne > Hattulan suunta (600-sarja)

Linjat 620 ja 621 ajavat Hämeenlinnasta Pekolan, Parolan ja Lepaan kautta Tyrväntöön. Linja 621 ajaa lisälenkin Parolan koulukeskuksen kautta. Linjoja 620 ja 621 ajetaan arkisin yhteensä seitsemän vuoroa kumpaankin suuntaan ja lauantaisin kaksi. Lisäksi arkiaamuina ajetaan yksi vuoro linjalla 622 Tyrvännöstä Hämeenlinnaan Tavastian kampukselle.
620 Hämeenlinna – Aulanko – Pekola – Parola – Lepaa – Tyrväntö
621 Hämeenlinna – Aulanko – Pekola – Parolan koulut – Parola – Lepaa – Tyrväntö
622 Tyrväntö – Lepaa – Parolan koulut – Parola – Aulanko – Hämeenlinna – Tavastian kampus (Hattelmalantie)