stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muulon silta

| Muulon silta |
| --- | --- |

Ajokaistoja:  2
Ylittää:  Espoonlahti
Sijainti:  Kivenlahti, Espoo - Sarvvik, Kirkkonummi
Siltatyyppi:  teräksinen nivelpalkkilevysilta
Pituus:  133 m
Leveys:  6 m
Avattu liikenteelle:  1937
Koordinaatit:  60°09′25.6″N, 024°36′39.3″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Espoonlahden ylittävät sillat. Oikealla Espoonlahdensilta, vasemmalla vuonna 1937 valmistunut Muulon silta
Muulon silta eli Bastvikinsilta (ruots. Bastvikbron)  on Espoon­lahden yli johtava silta Espoon ja Kirkko­nummen rajalla. Silta valmistui vuonna 1937 osana Helsingistä länteen johtanutta Jorvaksentietä, joka oli osa kanta­tietä 51. Silta on 133 metriä pitkä, ja se on Suomen pisin maailman­sotien välisenä aikana valmistunut teräs­levy­palkki­silta.
Muulon silta on Tiehallinnon sillasta käyttämä nimi, joka johtuu läheisen Muulon kylän nimestä.  Espoossa sillasta käytetään myös nimeä Bastvikinsilta..
Vuosina 1944–1956 Espoonlahti oli Neuvosto­liiton hallinnassa olleen Porkkalan vuokra-alueen itä­rajana, ja tällöin Muulon silta toimi tiukasti vartioituna rajanylityspaikkana. Kun Porkkalan alue 26. tammikuuta 1956 palautettiin Suomelle, raja­puomi nostettiin klo 15, minkä jälkeen suomalaiset sotilaat marssivat sillan yli palautetulle alueelle. Tapahtumaa seuraamaan sillan Espoon-puoleiseen päähän oli kokoontunut pari­sataa lehti­miestä, radio- ja televisiotoimittajaa sekä suuri joukko yleisöä.  Silta esiintyy­kin lukuisissa Porkkalan vuokra-aikaa käsittelevissä filmeissä, valokuvissa ja dokumentti­taltioinneissa.
Espoon alueella Jorvaksen­tie levennettiin 1960-luvulla moottoritieksi, joka rakennettiin osittain vanhan tien kohdalle, osittain hieman sen pohjois­puolelle. Vuonna 1969 moottori­tie, Länsiväylä, oli valmis Espoon­lahdelle saakka, ja sen länsi­päähän, vanhan sillan pohjois­puolelle rakennettiin uusi silta. Vanha Muulon silta jäi tällöin vähä­liikenteiseksi rinnakkais­tien sillaksi, jolle johtavan tien nimi Espoon puolella on nykyisin Vanha Jorvaksen­tie.
Vuonna 2008 alettiin rakennus­työt moottori­tien jatkamiseksi Kirkko­nummelle. Alku­peräisen suunnitelman mukaan vanha Muulon silta olisi purettu ja tilalle rakennettu uusi paikallis­liikenteen silta moottoritie­sillan viereen. Museovirasto piti vanhaa siltaa kuitenkin historiallisesti arvokkaana, osittain rakennus­historiallisista mutta ennen kaikkea Porkkalan vuokra-alueen historiaan liittyvistä syistä, minkä vuoksi suunnitelmaa muutettiin. Länsiväylän Espoonlahdensilta päätettiin siirtää hieman entistä pohjoisemmaksi, jolloin sen ja Muulon sillan väliin mahtuu vielä uusi paikallis­liikenteen silta. Alkuperäinen Muulon silta on suojeltu. Silta on nykyään käytössä kevyen liikenteen väylänä.
Mary Jane Kelly

Poliisivalokuva murhapaikalta
Kellyn kuolintodistus
Mary Jane Kelly (1863? – 9. marraskuuta 1888) oli Viiltäjä-Jackin viides ja viimeinen varmana pidetty uhri.
Kellyn vaiheista tiedetään varsin vähän. Hän syntyi Limerickissä, Irlannissa, ja perhe muutti pian Walesiin. Hänen isänsä nimen uskotaan olleen John Kelly.
Kelly oli noin vuodesta 1879 naimisissa Mr. Daviesin kanssa. Mies sai kuitenkin surmansa työtapaturmassa muutama vuosi myöhemmin.
Kelly lähti Cardiffista Lontooseen 1884 ja vieraili välillä ilmeisesti myös Ranskassa palaten kuitenkin lopulta Lontooseen. Hän oli prostituoitu ja joutui sarjamurhaaja Viiltäjä-Jackin uhriksi marraskuussa 1888. Ruumis löydettiin pian kello 10:45 jälkeen aamupäivällä 9. marraskuuta.
Misha Collins

| Misha Collins |
| --- | --- |
 Misha Collins San Diegon Comic-Conissa 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Misha Dmitri Tippens Krushnic
Syntynyt: 20. elokuuta 1974 (ikä 50) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä tuottaja
Puoliso:  Victoria Vantoch (2001–)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Castiel (Supernatural)
Aiheesta muualla
IMDb 
Misha Collins (oik. Misha Dmitri Tippens Krushnic, s. 20. elokuuta 1974 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Collins on esiintynyt muun muassa Castiel-enkelinä televisiosarjassa Supernatural.
Biografia > Nuoruus

Käytyään Greenfieldin keskuskoulua Collins valmistui Northfield Mount Hermonista vuonna 1992. Seuraavana vuonna Collins keskittyi puolivuotiseen työhön National Public Radion päämajassa, minkä jälkeen Collins lähti opiskelemaan Chicagon yliopistoon, jossa hän opiskeli yhteiskuntateoriaa. Yliopistoaikanaan Collins otti vuoden vapaata ja lähti Nepaliin ja Tiibetiin viettäen useita kuukausia munkkiluostarissa.
Yksityiselämä

Vuonna 2002 Collins nai kouluaikaisen rakkautensa, Victoria Vantochin. Pariskunta sai ensimmäisen lapsensa syyskuussa 2010. Toinen lapsi syntyi syyskuussa 2012.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva/sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1998 | Legacy | Andrew |
| 1999 | Liberty Heights | (uncredited) |
| 1999 | Vuosi nuoruudestani | Tony |
| 1999 | Siskoni on noita | Eric Bragg |
| 2000 | NYPD Blue | Blake DeWitt |
| 2001 | Seven Days | Sergei Chubais |
| 2002 | 24 | Alexis Drazen |
| 2002 | Par 6 | Al Hegelman |
| 2003 | Moving Alan | Tony Derrick |
| 2003 | Finding Home | Dave |
| 2004 | The Crux | Hirttäytynyt mies |
| 2005 | C.S.I. | Vlad |
| 2005–2006 | Teho-osasto | Bret |
| 2006 | NCIS Rikostutkijat | Justin Ferris |
| 2006 | Monk | Michael Karapov |
| 2006 | Kodinpuolustaja | Todd Monroe |
| 2006 | Karla | Paul Bernardo |
| 2007 | Ilman johtolankaa | Chester Lake |
| 2007 | C.S.I. New York | Morton Brite |
| 2007 | Reinventing the Wheelers | Joey Wheeler |
| 2008 | Over Her Dead Body | Brian |
| 2008 | The Grift | Buster |
| 2008– | Supernatural | Castiel; Jimmy Novak, Misha Collins, Jumala, leviatan, Emmanuel, Lucifer |
| 2009 | Muodon vuoksi | Manny Skerritt |
| 2010 | Stonehenge Apocalypse | Jacob |
| 2011 | Divine: The Series | Father Christoper |
| 2012 | Ringer | Dylan Morrison |
| 2016 | Timeless | Eliot Ness |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Misha Collins Wikimedia Commonsissa
Misha Collins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miehet jotka vihaavat naisia (elokuva)

| Miehet jotka vihaavat naisia> Män som hatar kvinnor |
| --- | --- |
 Blu-ray-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Niels Arden Oplev
Käsikirjoittaja:  Stieg Larsson (romaani) Rasmus Heisterberg Nicolaj Arcel
Tuottaja:  Søren Stærmose
Säveltäjä:  Jacob Groth
Kuvaaja:  Jens Fischer, Eric Kress
Leikkaaja:  Anne Østerud
Tuotantosuunnittelija:  Niels Sejer
Pääosat:  Michael Nyqvist Noomi Rapace Lena Endre
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Bird Films
Levittäjä:  BiM Distribuzione Budapest Film
Ensi-ilta:   27. helmikuuta 2009  27. maaliskuuta 2009
Kesto:  152 min (elokuva) 2×90 min (TV-sarja)
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Katsojat:  86 515 (Suomessa)
Seuraaja:  Tyttö joka leikki tulella
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miehet jotka vihaavat naisia (ruots. Män som hatar kvinnor) on  tanskalaisen elokuvaohjaajan Niels Arden Oplevin ohjaama elokuva vuodelta 2009. Elokuvan käsikirjoitus pohjautuu ruotsalaisen kirjailijan Stieg Larssonin menestysromaaniin Miehet jotka vihaavat naisia. Kirjasta muodostui sittemmin rikosromaanitrilogian ensimmäinen osa. Myös kaksi jatko-osaa on sovitettu elokuvaksi: Tyttö joka leikki tulella (2009) ja Pilvilinna joka romahti (2009). Elokuva on julkaistu myös kaksiosaisena TV-sarjana, joka on kokonaiskestoltaan noin puoli tuntia pitempi kuin teatterielokuva. Elokuva julkaistiin Suomessa DVD:llä ja Blu-raylla elokuussa 2009 ja TV-sarja heinäkuussa 2010.
Elokuvasta on tehty yhdysvaltalainen versio, jonka nimi on The Girl with the Dragon Tattoo. Elokuvan ohjasi David Fincher (mm. Fight Club), ja pääosissa nähdään Daniel Craig ja Rooney Mara sekä sivuosissa Stellan Skarsgård, Robin Wright ja Christopher Plummer.
Juoni

Teoksen päähenkilö, toimittaja Mikael "Kalle" Blomkvist on tuomittu liikemies Wennerströmin herjauksesta, ja hän tuntee olevansa Tukholmassa rasite toimittamalleen yhteiskunnalliselle ja kriittiselle Millennium-lehdelle. Asianajaja Dirch Frode valtuuttaa Milton Security turvallisuusalan yrityksen tutkimaan Blomkvistin taustan, asialle laitetaan paras tutkija, Lisbeth Salander.
Sukufirman entiseltä johtajalta Henrik Vangerilta hän saa näennäisesti tehtäväksi kirjoittaa Vangerin perheen sukuhistorian, mutta tosiasiassa Vanger haluaa hänen tutkivan tarkemmin veljentyttärensä Harrietin merkillistä katoamista elokuisena iltapäivänä vuonna 1966. Suvun ahneet ja omaa etuaan ajavat jäsenet juonittelevat toisiaan vastaan. Vangerin mielestä joku näistä 1966 ryhmäkuvassa näkyvistä 22:sta on syyllinen Harrietin mahdolliseen murhaan.
Blomkvist majoittuu Vangerin yksityissaarella olevaan mökkiin ja saa tutkittavakseen valtavan tausta-aineiston, mukaan lukien poliisin aiemmin keräämän aineiston, katoamispäivänä kuvatun kaitafilmin ja paikallisen lehden valokuvaajan ottamia kuvia sekä Harrietin päiväkirjan. Tapausta aikoinaan tutkinut poliisi Morell oli joutunut umpikujaan. Juttu ei näytä edistyvän mihinkään, kunnes Blomkvist saa tuntemattomasta osoitteesta sähköpostiviestin, jossa ehdotetaan selittämättömän koodin ratkaisua.
Blomkvist saa näin yllättäen avukseen nuoren ja epäsovinnaisen, sisäänpäinkääntyneen hakkerin Lisbeth Salanderin, jonka menneisyyteen tuntuu niin ikään mahtuvan arvoituksellisuutta. Hänen valokuvan tarkka muistinsa on tutkimuksessa ratkaiseva tekijä. Holhouksen alaisena vielä aikuisiässäkin pidetty Lisbeth on itse kokenut raakaa väkivaltaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä.
Vangerin perheen menneisyyteen kaivautuessaan he sotkeutuvat synkempään ja verisempään tarinaan kuin olisivat voineet kuvitellakaan. Molempien henki on vaarassa useaan otteeseen. Mukana on natsimenneisyyttä, mahtisuvun sisäisiä ristiriitoja, sairasta mielivaltaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Nyqvist  | … |  Mikael Blomkvist   |
|  Noomi Rapace  | … |  Lisbeth Salander   |
|  Lena Endre  | … |  Erika Berger, Milleniumin toimittaja   |
|  Sven-Bertil Taube  | … |  Henrik Vanger   |
|  Peter Haber  | … |  Martin Vanger   |
|  Gösta Bredefeldt  | … |  Harald Vanger   |
|  Gunnel Lindblom  | … |  Isabella Vanger   |
|  Julia Sporre  | … |  Harriet Vanger nuorena   |
|  Linn Björlund  | … |  Anita Vanger   |
|  Ewa Fröling  | … |  Harriet Vanger   |
|  Marika Lagercrantz  | … |  Cecilia Vanger   |
|  Ingvar Hirdwall  | … |  Dirch Frode   |
|  Björn Granath  | … |  Gustav Morell   |
|  Peter Andersson  | … |  Nils-Erik Bjurman   |
|  Michalis Koutsogiannakis  | … |  Dragan Armanskij   |
|  Annika Hallin  | … |  Annika Giannini   |
|  Sofia Ledarp  | … |  Malin Eriksson, Milleniumin toimittaja   |
|  Tomas Köhler  | … |  Plague   |
|  David Dencik  | … |  Janne Dahlman   |
|  Stefan Sauk  | … |  Hans-Erik Wennerström   |
|  Yasmine Garbi  | … |  Miriam 'Mimmi' Wu   |
|  Nina Norén  | … |  Agneta Sofia Sjölander Salander, Lisbethin äiti    |
Mary Jackson

Mary Jackson vuonna 1979.
Mary Jackson (o.s. Winston, 9. huhtikuuta 1921 – 11. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja ilmailutekniikan insinööri NACA:ssa josta vuonna 1958 tuli osa NASA:aa. Hän työskenteli valtaosan urastaan Langleyn tutkimuskeskuskessa Hamptonissa, Virginiassa. Hän aloitti laskijana afroamerikkalaisten naisten ryhmässä vuonna 1951, ohjaajanaan Dorothy Vaughan.
Vuonna 1953 Jackson siirtyi Kazimierz Czarneckin ryhmään, joka teki kokeellista tutkimusta tuulitunnelissa. Czarneckin rohkaisemana Jackson haki jatkokoulutukseen insinööriksi. Rotuerottelun vuoksi hänen täytyi hakea erityislupaa voidakseen osallistua valkoisten oppitunneille. Vuonna 1958 hänestä tuli ensimmäinen afroamerikkalainen nainen, joka työskenteli NASA:ssa insinöörinä.
Vuonna 1978, todettuaan johtotehtäviin etenemisen mahdottomaksi, Jackson hakeutui HR-tehtäviin. Näissä tehtävissä hän työskenteli auttaakseen muita naisia ja vähemmistöjen edustajia eteenpäin urallaan.
Jackson on yksi keskushahmoista Margot Lee Shetterlyn kirjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa Hidden Figures - varjoon jääneet.
Mokša (hindulaisuus)

Historia
Jumalat
Suuntaukset
Mytologia
Uskomukset ja tavat
Dharma
Artha
Kaama
Mokša
Karma
Samsara
Jooga
Bhakti
Mayasura
Puja
Mandir
Suuntaukset
Shaivismi
Vaishnavismi
Veerashaivismi
Smartismi
Reformihindulaisuus
muut suuntaukset
Tekstit
Veda-kirjat
Upanishad
Ramayana
Mahabharata
Bhagavad Gita
Purana
muut tekstit
Katso myös
Krishna-liike
Kastilaitos
Kalenteri
Hindulaisuuden kritiikki
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Mokša (sanskritia; devanagari: मोक्ष; IAST: mokṣa) on elämän päämäärä hindulaisuudessa. Ihmisen sielu (atman) yhtyy maailmansieluun (brahman). Näin ihminen vapautuu jälleensyntymän syklistä (samsara).
Hindulaiset askeetit eli sadhut omistavat koko elämänsä mokšan tavoittelulle. Muiden ihmisten elämä hindulaisuudessa on tasapainottelua velvollisuuksien täyttämisen eli dharman ja mokšan tavoittelun välillä.
Murat Kardanov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten Kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten Kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten Kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten Kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 76 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1993 | 76 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk 1998 | 76 kg |  |
|  Pronssia | Istanbul 1993 | 76 kg |  |
|  Pronssia | Moskova 2000 | 76 kg |  |
Murat Nausbijevitš Kardanov (s. 4. tammikuuta 1971 Kabardi-Balkarian ASNT) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Kardanov voitti olympiakultaa 2000 Sydneyn kisoista 76 kilogramman painoluokasta. Loppuottelussa oli vastassa yhdysvaltalainen Matt James Lindland. Vuonna 1998 hän voitti EM-kultaa Minskin kisoista. Hänellä on lisäksi MM-pronssia 1993 Tukholmasta sekä EM-pronssia 1993 Istanbulista ja 2000 Moskovasta. Vuonna 1995 Kardanov voitti 82-kiloisissa sotilaiden maailmanmestaruuden.
Kardanov lopetti uransa Sydneyn olympialaisiin.
Aiheesta muualla

Murat Kardanov FILA:n tietokannassa
Munkbron

Liikennettä Munkbronilla 1964.
Munkbron on Tukholman vanhankaupungin länsiosassa Riddarhustorgetin ja Munkbroledenin välissä sijaitseva aukio. Se on saanut nimensä paikalta aikoinaan Gråmunkeholmenille (nykyinen Riddarholmen) johtaneesta sillasta. Sijainti Riddarholmenia vastapäätä suojassa tuulelta teki Munkbronista hyvän satama- ja markkinapaikan, mutta metron ja Centralbron-moottoritiesillan rakentaminen 1950-luvulla hiljensivät sen.
Kuvia

Petersenin talo rakennettiin 1640-luvulla.
Piperin palatsi on alun perin Nicodemus Tessin vanhemman suunnittelema, mutta rakennettu uudelleen 1760-luvulla.
Simon de la Valléen suunnittelema Ryningin palatsi.
Riddarholmenille johtaneiden siltojen muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munkbron Wikimedia Commonsissa
Monarkianismi

Jeesuksen siunaus (El Greco 1541–1614)
Monarkianismi on kristinuskossa esiintynyt kristologinen näkemys, joka torjui ajatuksen, että Logos olisi itsenäinen persoona tai substanssi. Se korosti Jumalan ykseyttä ja sitoutui vahvasti monoteismiin. Vaikka monarkianistit pitivät Jeesusta Vapahtajana, tämä ei vaikuttanut Jumalan ykseyteen. Monarkianismin kaksi tyyppiä olivat dynaaminen monarkianismi eli adoptianismi sekä modalistinen eli sabellianistinen monarkianismi. Monarkianismi syntyi 100-luvulla ja yleistyi 200-luvulla. 300-luvun loppuun mennessä se oli yleisesti tuomittu harhaopiksi.  Monarkianismi oli nimitys, jonka otti käyttöön oppia vastustanut Tertullianus.
Modalistinen monarkianismi

Noetos Smyrnalainen opetti 100-luvun lopulla Vähä-Aasiassa oppia, jonka mukaan Isä  ja Poika olivat vain saman Jumalan eri puolia. Suhteessa maailmaan Jumala oli Isä, ilmestymisessään ihmiskunnalle Poika. Oppia julisti Praxeas Vähä-Aasiassa  200-luvun alussa. Sitä vastaan Tertullianus kirjoitti traktaatin Adversus Praxean (n. 213), jossa puolusti kolminaisuusoppia.
Dynaaminen monarkianismi

Dynaaminen monarkianismi opetti, että Kristus oli vain ihminen, mutta häntä kutsuttiin Jumalan Pojaksi korkean asemansa takia. Kyse ei ollut Kristuksen olemusta koskevasta ilmaisusta kuten Nikean uskontunnustuksessa, vaan kunnianimestä, joka perustui Jeesuksen jumalalliseen viisauteen ja valtaan. Oppia edusti Roomassa 100-luvulla Theodotus. Myöhempiä julistajia olivat Artemon ja Paavali Samosatalainen 260-luvulla.
Syyriassa sassanidien valtakunnassa opin edustaja oli Aphrapat (n. 280– n. 345). Hän ei tuntenut Nikean konsiilin (325) päätöksiä vaan nojautui Vanhaan Testamentin profeettaoppiin. Jeesus oli Logos ja Jumalan Poika, jonka esikuva nöyryydestä tarjosi ihmisille tien pelastukseen.
Dynaaminen monarkianismi Koraanissa

Kirkkohistorioitsija K-H. Ohlig katsoo, että Koraanin teologia on esinikealaista syyrialaista teologiaa, jollaista edusti etenkin Aphrahat. Oppi oli vallitsevana vuoteen 410 asti itäisen Syyrian kirkossa.  Oleellista siinä oli tiukka monarkianismi: valta kuului yksin Jumalalle eikä hänellä ollut poikaa. Tässä ”dynaamisessa monarkianismissa”  Logos ja ”Jumalan poika” olivat voimia, jotka olivat Jumalan toimintaa, eivät erillisiä hypostaaseja eli Jumalan henkilöitymiä.
Kirjallisuutta

Ohlig, Karl-Heinz: Syrian and Arabian Christianity and the Quran Teoksessa: K-H. Ohlig & Gerd-R. Puin (toim.) The Hidden Origin of Islam, s. 361–401.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2010.  ISBN 978-1-59102-634-1.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Miracle on Ice

Yhdysvaltain vuoden 1980 joukkue sytytti olympiatulen Salt Lake Cityssä 2002.
Maalivahti Jim Craigin varusteet Hockey Hall of Famessa.
Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueen saavutusta voittaa olympiakulta vuoden 1980 Lake Placidin talviolympialaisissa kutsutaan nimellä Miracle on Ice (suom. ihme jäällä).
Olympiakullan voiton ratkaisseessa viimeisessä ottelussa Yhdysvallat voitti Suomen maajoukkueen. Aiemmin samassa turnauksessa Yhdysvallat oli voittanut Neuvostoliiton sensaatiomaisesti.
Yhdysvaltain joukkueen saavutuksesta on tehty myös vuonna 2004 ensi-iltansa saanut elokuva nimeltä Miracle.
Yhdysvaltain joukkue 1980

| P | # | Pelaaja | Kotikaupunki | Yliopisto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MV | 30 | Jim Craig | Easton, Massachusetts | Bostonin yliopisto |
| MV | 1 | Steve Janaszak | Saint Paul, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| P | 3 | Ken Morrow | Flint, Michigan | Bowling Greenin osavaltionyliopisto |
| P | 5 | Mike Ramsey | Minneapolis, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| P | 6 | Bill Baker | Grand Rapids, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| P | 23 | Dave Christian | Warroad, Minnesota | Pohjois-Dakotan yliopisto |
| P | 17 | Jack O’Callahan | Charlestown, Boston, Massachusetts | Bostonin yliopisto |
| P | 20 | Bob Suter | Madison, Wisconsin | Wisconsinin yliopisto |
| H | 24 | Rob McClanahan | Saint Paul, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 8 | Dave Silk | Scituate, Massachusetts | Bostonin yliopisto |
| H | 9 | Neal Broten | Roseau, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 10 | Mark Johnson | Madison, Wisconsin | Wisconsin Badgers |
| H | 11 | Steve Christoff | Richfield, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 21 | Mike Eruzione | Winthrop, Massachusetts | Bostonin yliopisto |
| H | 28 | John Harrington | Virginia, Minnesota | University of Minnesota Duluth |
| H | 16 | Mark Pavelich | Eveleth, Minnesota | University of Minnesota Duluth |
| H | 25 | Buzz Schneider | Babbitt, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 19 | Eric Strobel | Rochester, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 27 | Phil Verchota | Duluth, Minnesota | Minnesotan yliopisto |
| H | 15 | Mark Wells | St. Clair Shores, Michigan | Bowling Greenin osavaltionyliopisto |
* Varamaalivahti Steve Janaszak ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Yhdysvaltain ottelut > Alkusarja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2.1980 |  Ruotsi | 2–2 |  Yhdysvallat | Lake Placid |  |
17:21: 
| 17:21 | (1–0, 0–1, 1–1)  | (1–0, 0–1, 1–1)  | (1–0, 0–1, 1–1)  |  |  |
| 17:21 |   Sture Andersson  Thomas Eriksson |   1–0 1–1 2–1 2–2 |    Dave Silk  Bill Baker |  |  |
| 17:21 |   | Jäähyt |   |  |  |
| 17:21 | 8 min |  | 6 min |  |  |
17:21: 
17:21: 
17:21: 
17:21: 




| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.2.1980 |  Yhdysvallat | 7–3 |  Tšekkoslovakia | Lake Placid |  |
20:30: 
| 20:30 | (2–2, 2–0, 3–1)  | (2–2, 2–0, 3–1)  | (2–2, 2–0, 3–1)  |   Tuomarit: Lindgren |  |
| 20:30 |   Mike Eruzione (4:39) Mark Pavelich (5:45)  Buzz Schneider (24:33) Mark Johnson (35:28) Phil Verchota (42:59) Buzz Schneider (43:59)  Rob McClanahan (50:54) |  0–1 1–1 2–1 2–2 3–2 4–2 5–2 6–2 6–3 7–3 |  (02:23) Jaroslav Pouzar   (12:07) Marián Šťastný     (45:36) Jiří Novák |   Tuomarit: Lindgren |  |
| 20:30 |   | Jäähyt |   |   Tuomarit: Lindgren |  |
| 20:30 | 10 min |  | 10 min |   Tuomarit: Lindgren |  |
20:30: 
20:30: 
20:30: 
20:30: 




| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.2.1980 |  Yhdysvallat | 5–1 |  Norja | Lake Placid |  |
13:00: 
| 13:00 | (0–1, 3–0, 2–0)  | (0–1, 3–0, 2–0)  | (0–1, 3–0, 2–0)  |   Tuomarit:  Kaisla |  |
| 13:00 |   YV Mike Eruzione (20:41) Mark Johnson (24:51) Dave Silk (33:31) Mark Wells (44:28) Ken Morrow (51:29) |  0–1 1–1 2–1 3–1 4–1 5–1 |  (04:19) Geir Myhre |   Tuomarit:  Kaisla |  |
| 13:00 |   | Jäähyt |   |   Tuomarit:  Kaisla |  |
| 13:00 | 16 min |  | 18 min |   Tuomarit:  Kaisla |  |
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 




| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.2.1980 |  Yhdysvallat | 7–2 |  Romania | Lake Placid |  |
20:30: 
| 20:30 | (2–0, 2–1, 3–1)  | (2–0, 2–1, 3–1)  | (2–0, 2–1, 3–1)  |   Tuomarit: Dombrovski |  |
| 20:30 |  Buzz Schneider (12:03) Eric Strobel (15:52) Mark Wells (29:34)  Buzz Schneider (37:05) YV Steve Christoff (43:14)  Neal Broten (56:12) Rob McClanahan (58:09) |  1–0 2–0 3–0 3–1 4–1 5–1 5–2 6–2 7–2 |     (33:40) Doru Tureanu YV   (52:48) Alexandru Halauca |   Tuomarit: Dombrovski |  |
| 20:30 |   | Jäähyt |   |   Tuomarit: Dombrovski |  |
| 20:30 | 6 min |  | 10 min |   Tuomarit: Dombrovski |  |
20:30: 
20:30: 
20:30: 
20:30: 




| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.2.1980 |  Länsi-Saksa | 2–4 |  Yhdysvallat | Lake Placid |  |
20:30: 
| 20:30 | (2–0, 0–2, 0–2)  | (2–0, 0–2, 0–2)  | (2–0, 0–2, 0–2)  |  |  |
| 20:30 |  Horst-Peter Kretschmer (01:50) YV Udo Kießling (19:45) |  1–0 2–0 2–1 2–2 2–3 2–4 |    (27:40) Rob McClanahan (38:31) Neal Broten (41:17) Rob McClanahan (44:17) Phil Verchota |  |  |
| 20:30 |   | Jäähyt |   |  |  |
| 20:30 | 8 min |  | 16 min |  |  |
20:30: 
20:30: 
20:30: 
20:30: