stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
UNIX System III

Unix System III on AT&T:n Bell Labsissa kehitetyn Unix-käyttöjärjestelmän ensimmäinen kaupallisesti julkaistu versio. System III:n julkaisi AT&T:n Computer Systems -osasto. 32/V-julkaisun jälkeen AT&T:llä Unixin julkaisut siirtyivät eri osastolle, jonka ensimmäinen julkaisu oli System III.
System III ja sitä seuraava System V olivat perustana useiden muiden "valmistajien" kaupallisille Unixeille.
System III perustui versio 7:lle (7th Editition, System I ja System II eivät koskaan olleet olemassa). System IV ei nähnyt päivänvaloa AT&T:n ulkopuolella.
Uutuuksina julkaisussa olivat muun muassa nimetyt putket.
Monet System III:een perustuneet Unix-johdannaiset päivittivät System V:een sen julkaisun jälkeen kuten HP-UX, IRIX ja Xenix.
Aiheesta muualla

Historiaa: aikajana (englanniksi)
Dokumentaatiota Bitsavers.org-sivustolla (englanniksi)
Urmas Runolinna

Olli Veikko Urmas Runolinna (11. huhtikuuta 1919 Helsinki – 26. kesäkuuta 1991 Tyrväntö) oli suomalainen tekniikan tohtori ja Oulun yliopiston mekaanisen prosessitekniikan professori.
Urmas Runolinnan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Kaarlo Waldemar Runolinna ja Olga Isaksson. Runolinna pääsi ylioppilaaksi 1938 ja hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun vuoriteollisuuden opintosuunnalta vuonna 1947. Runolinna tuli tekniikan lisensiaatiksi 1953 ja hän väitteli tekniikan tohtoriksi magneettisesta kuivarikastuksesta vuonna 1961. Runolinna teki opintomatkoja Pohjois-Amerikkaan 1951 ja 1958 sekä useisiin Euroopan maihin vuodesta 1949 lähtien.
Runolinna oli Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen tutkimusinsinöörinä ja Teknillisen korkeakoulun assistenttina 1946–1951, Otanmäki Oy:n rikastus-osaston päällikkönä 1951–1961 ja Oulun yliopistossa vt. professorina 1961–1963 sekä mekaanisen prosessitekniikan professorina 1963–1972 jääden sitten sairaseläkkeelle. Runolinna oli avainhenkilöitä Otanmäen kaivoksen ja Kärväsvaaran kaivoksen avaamisessa. Oulun yliopistossa hän teki Sotkamon Lahnaslammen talkkiesiintymään liittyneitä rikastustutkimuksia. Runolinna oli Vuorimiesyhdistyksen sihteerinä 1948–1952 ja hallituksen jäsenenä 1947–1959.
72-vuotiaana kesäkuussa 1991 kuollut Urmas Runolinna on haudattu Tyrvännön hautausmaalle. Hänen veljiään olivat liikemies Aarne Runolinna ja Minna Craucherin murhannut ekonomi Olavi Runolinna.
Ulassai

| Ulassai (Ulàssa) |
| --- | --- |

 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Ulassai
 Koordinaatit: 39.811°0′0″N, 9.498°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  122,41 km²
Korkeus:  775 m
Väkiluku:  1 457
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08040
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.ulassai.og.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ulassai (sardiksi Ulàssa) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 457 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 775 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulassai Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Tuulivoimapuisto

Royd Moorin tuulipuisto Englannissa.
Riutunkarin tuulivoimapuisto Oulunsalossa muodostuu kuudesta tuulivoimalasta.
Tuulivoimapuisto eli myös tuulipuisto on joukko tuulivoimalaitoksia, jotka sijaitsevat samalla alueella ja ovat kytkettynä samaan sähkönsiirtoverkostoon. Suuressa tuulivoimapuistossa voi olla kymmeniä tai jopa satoja tuulivoimaloita. Tuulipuisto voi sijaita merelläkin. Suomessa on useita tuulipuistoja kuten esimerkiksi Ajoksen tuulivoimapuisto.
Roscoen tuulipuisto Texasissa Yhdysvalloissa on maailman suurin mantereella sijaitseva tuulipuisto. Thanetin tuulipuisto Pohjanmerellä Kentin edustalla Englannin rannikolla on maailman suurin merituulipuisto.
Tuulipuiston tuulivoimaloiden välinen etäisyys riippuu turbiinin lapojen pituudesta. Kahden megawatin tuulivoimaloilla ja 80 metrin roottorin halkaisijalla, etäisyyksien tulee olla 400–500 metriä. Peukalosääntö on että etäisyyksien tulee olla noin seitsemän kertaa roottorin halkaisija. Tyypillisesti Suomen olosuhteissa tuulivoimaloiden välimatka on 500–600 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuulivoimapuisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
U. L. Lehtonen

Uno Ludvig Lehtonen vuonna 1920.
Uno Ludvig Lehtonen (27. tammikuuta 1870 Akaa – 25. joulukuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja professori, joka oli erikoistunut varsinkin Puolan ja Venäjän historiaan.
U. L. Lehtosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja David Lehtonen ja Ewelina Augusta Hollming. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1891 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898 sekä lisensiaatiksi 1904. Vuosina 1898–1900 hän opiskeli Saksassa. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Helsingin Kallion kansankirjaston hoitajana vuosina 1893–1898 ja Suomen Tiedeseuran kirjastonhoitajana 1897–1898.
Jo opinnoissaan Lehtonen keskittyi Puolan historiaan. Historiantutkijana hän kokosi laajoja arkistoaineistoja selvittäessään erilaisten ilmiöiden taustoja. Baltiansaksalaisen historiantutkijan Theodor Schiemannin innoittamana Lehtonen perehtyi Venäjän 1700-luvun lopun Puolan-politiikkaan, jota käsitteli myös hänen vuonna 1904 ilmestynyt väitöskirjansa Der Untergang Polens in seinen wichtigsten Ursachen dargestellt. Sittemmin hän siirtyi Venäjän Suomen-politiikan tutkimiseen.
Vuonna 1908 ilmestyneessä teoksessa Tilsitistä Haminaan. Tutkimus Aleksanteri I:n ulkopolitiikasta mikäli siitä on johtunut Suomen valloitus Lehtonen asetti Suomen sodan taustat laajempiin eurooppalaisiin yhteyksiin ja osoitti, että Aleksanteri I oli hyökännyt Suomeen vastentahtoisesti eikä valloitushalusta. Johtopäätökset olivat tieteellisiä, mutta sopivat hyvin yhteen myös vanhasuomalaisten politiikan kanssa. Lehtonen luettiin Suomalaisen puolueen kannattajiin, vaikka hän olikin useita muita historiantutkijoita vähemmän poliittinen. Hän suunnitteli mainitulle teokselleen kahta jatko-osaa, jotka olisivat käsitelleet itse Suomen sotaa sekä Haminan rauhaa, mutta ne eivät koskaan valmistuneet.
Lehtonen toimi historian lehtorina Sortavalan reaalilyseossa 1905–1908 ja Tampereen klassisessa lyseossa 1908–1910. Helsingin keisarilliseen yliopistoon perustettiin vuonna 1903 Venäjän historian professuuri, joka täytettiin vuonna 1910 kun Lehtonen nimitettiin siihen. Opetuksessa hän painottui lähinnä yleiseen historiaan, ja vuonna 1924 virka muutettiinkin yleisen historian professuuriksi. Lehtonen hoiti sitä kuolemaansa asti.
Lehtonen oli vuonna 1902 perustamassa Historiallista aikakauskirjaa ja toimi sen päätoimittajana vuodesta 1911. Lehti kasvoi hänen päätoimittajakautenaan. Hän toimi Suomen Historiallisen Seuran puheenjohtajana 1915–1916 ja sihteerinä 1917–1919. Kun järjestö ei hänen pettymyksekseen koonnut yhteen akateemisten piirien ulkopuolisia historian harrastajia, hän perusti Historian Ystäväin Liiton tähän tarkoitukseen. Lehtonen oli lisäksi Turun Suomalaisen Yliopistoseuran yliasiamies 1918–1922 ja organisoi keräyksen Turun yliopiston perustamiseksi. Vuonna 1918 hän toimi myös lyhytaikaisesti Suomen virallisen tietotoimiston johtajana sekä Suomen kenraalikuvernöörinviraston lakkauttamisen valvojana.
Lehtosen puoliso oli Katri Danielson-Kalmari, jonka isä oli valtioneuvos J. R. Danielson-Kalmari, yksi Lehtosen opettajista. Lehtonen kuoli isänsä tavoin sokeritautiin.
Teoksia

Der Untergang Polens in seinen wichtigsten Ursachen dargestellt (väitöskirja), 1904
Die polnischen Provinzen Russlands in den Jahren 1772–1782, 1906
Tilsitistä Haminaan I: Tutkimus Aleksanteri I:n ulkopolitiikasta mikäli siitä on johtunut Suomen valloitus, 1908
Muutamia esityksiä keisari Aleksanteri I:lle Suomesta vuodelta 1808. Historiallinen arkisto 25. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1915
Lisiä kirjoituksiin kansallismielisen nuorisoliiton asiassa. Helsinki 1916
Suomen historiantutkimus nykyhetkellä : huomautuksia ja ehdotuksia. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1916
USM

USM voi tarkoittaa:
USM, Marylandin yliopistojärjestelmä
USM, Etelä-Mainen yliopisto
USM, thaimaalaisen Samuin lentokentän IATA-koodi
USM, Ultimate Soccer Manager -videopeli
USM, Sains Malaysian yliopisto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USM”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
UNMIS

UNMIS (United Nations Mission in Sudan, 'YK:n operaatio Sudanissa') oli vuonna 2011 päättynyt Yhdistyneiden kansakuntien ns. Darfur-operaatio, jonka tarkoituksena oli rauhoittaa Etelä-Sudan sisällissodan jäljiltä. Operaatio oli Yhdistyneiden kansakuntien suoraan itse hoitama operaatio, johon osallistui myös Afrikan yhtenäisyysjärjestö.
Muuta

Suomen osalta käytiin keskustelua operaatioon osallistumiseksi. Kuitenkaan noin 100 000 000 euron vuosiluokkaa olevaan kriisinhallintabudjettiin ei välttämättä olisi mahtunut laajaa osallistumista Darfurin operaatioon. Suomen valtioneuvosto päätti kuitenkin lähettää joukon sijasta alueelle viisi poliisia. Darfurin operaatioon osallistumista kannattivat julkisesti mm. Paavo Arhinmäki ja Erkki Tuomioja.
Aiheesta muualla

UNMIS, United Nations Mission in Sudan
Toukola (Seitsemän veljestä)

Toukola on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen maalaiskylä. Paikka esiintyy Kiven pääteoksessa Seitsemän veljestä (1870).
Sijainti ja esikuva

Seitsemän veljeksen pohjalta laaditussa kartassa Toukola on sijoitettu seitsemän veljeksen omistaman Jukolan maatilan länsipuolelle. Jukolan päätalo sijaitsee aivan Toukolan tuntumassa, Jukolan takamaa Impivaara, jonne veljekset pakenevat yhteiskuntaa, puolestaan sijaitsee kauempana pohjoisessa. Seitsemässä veljeksessä Jukolan veljessarja joutuu useaan kertaan konfliktiin toukolaisten kanssa. Kivi kutsuu Toukolan asukkaita toukolaisiksi.
Toukolan esikuvana on usein pidetty joko Palojoen tai Pukkilan kylää. Kumpainenkin sijaitsee Nurmijärvellä.
Aiheesta muualla

Aleksiskivi-kansalliskirjailija.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Vahevaara

Vahevaara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kaarlo Vahevaara (s. 1932), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Tiina Vahevaara (s. 1965), sopraano
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tunnussävel

| Tunnussävel J>  Karjalainen ja Mustat Lasit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: LP, CD, MC
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 50.57
 Levy-yhtiö: Poko Records
Listasijoitukset
  30. (marraskuu 1983)
J. Karjalaisen muut julkaisut
| Tatsum tisal 1983 | Tunnussävel 1983 | Doris 1985 |
Tunnussävel on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen äänite, joka on äänitetty livenä Tavastia-klubilla 11. elokuuta 1983 ja MTV:n musiikkistudiolla 4. lokakuuta 1983.
Albumi nousi viikoksi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut J. Karjalainen, ellei toisin mainita. Puhallinsovitukset J. Tuovinen.
Tunnussävel (Freddy's Bag) – 1.22 (säv. ja sov. B. Houston)
Rokkijuna – 3.15
Riley – 5.02 (säv. ja sov. J. Karjalainen & J. Tuovinen, san. Jokapojan autokirja)
Jussi olet hyvä – 4.24
Aurinkoon – 2.26
En jaksa enää isä – 5.06 (säv, san. ja sov. J. Karjalainen & P. Hohtari)
Ankkurinappi – 3.38
Neiti Huhtikuu – 2.44
Kaunis kesäyö – 4.36
Suolaa ja mausteita – 4.14 (säv. ja san. J. Karjalainen, sov. J. Tuovinen)
Karilla on saksofoni – 6.05 (säv. ja sov. J. Karjalainen & P. Hohtari, san. J. Karjalainen)
Tunnussävel (Freddy's Bag) – 1.44 (säv. ja sov. B. Houston)
Rytmikone – 3.15
Elina anna tukkasi kasvaa – 3.06 (säv. ja sov. J. Karjalainen & P. Hohtari, san. J. Karjalainen)
Kokoonpano

J. Karjalainen – kitara ja laulu
Pekka "Ajokoira" Lehti – basso
Mikko Kivikari – piano ja urut
Janne Haavisto – rummut
Olli Haavisto – kitara, kissalauta, pedal-steel ja dobro
Jukka Tuovinen – saksofoni
Antero Priha – trumpetti
U. V. Helava -palkinto

U. V. Helava -palkinto on ilmakuvauskartoituksen kehittäjän ja kansainvälisen edelläkävijän Uuno V. Helavan mukaan nimetty palkinto. Palkinnon on perustanut kansainvälinen fotogrammetrian ja kaukokartoituksen seura ISPRS (International Society for Photogrammetry and Remote Sensing) yhdessä Teknillisen korkeakoulun fotogrammetrian ja kaukokartoituksen laboratorion kanssa. Palkinto jaetaan neljän vuoden välein parhaalle ISPRS Journalissa julkaistulle tiedeartikkelille.
Palkintona on rahasumma, jonka arvo on 10 000 Sveitsin frangia (runsaat 8 000 euroa), ja professori Einari Kilpelän suunnittelema mitali. Palkinto on yksi ISPRS:n arvostetuimmista tunnustuksista.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2000.
Kun palkinnon toisen perustajana ollutta laboratoriota ei enää ole, suunnitteilla on että Aalto-yliopiston osuudesta tulee virallinen.
Palkinnon saajat

2000 Martina Sinning-Meister, Armin Gruen, Hanbin Dan
2004 Changno Lee, James S. Bethel
2008 Martin Raubal1, Stephan Winter, Sven Teβmann ja Christian Gaisbauer2
2012 sveitsiläis-saksalais-belgialainen tutkijaryhmä. Konrad Schindler, Andreas Ess, Bastian Leibe ja Luc Van Gool
Aiheesta muualla

The U. V. Helava Award, Isprs.org
Turkki kesäolympialaisissa 1936

| Sija |      |      |      | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. | 1 | 0 | 1 | 2 |
Turkki osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 49 urheilijan voimin. Maa saavutti näissä olympialaisissa kaksi mitalia, molemmat painista: Yaşar Erkan voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 61 kilon sarjassa ja Ahmet Kireççi pronssia vapaapainin 79-kiloisten sarjasta. Kisojen mitalitilastossa Turkki sijoittui 19. sijalle.
Mitalistit > Kultaa

Yaşar Erkan — Kreikkalais-roomalainen paini, sarja 61,0 kg
Mitalistit > Pronssia

Ahmet Kireççi — Vapaapaini, sarja 79,0 kg
Tyrskyliitäjät

| Tyrskyliitäjät |
| --- | --- |
 Tyrskyliitäjä (Bulweria bulwerii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae
Suku::  Tyrskyliitäjät Bulweria  Bonaparte, 1843
Katso myös
   Tyrskyliitäjät Wikispeciesissä   Tyrskyliitäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyrskyliitäjät (Bulweria) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva ulappalintusuku. Tyrskyliitäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Tyrskyliitäjiin kuuluvia lajeja

Sokotrantyrskyliitäjä (Bulweria fallax)
Tyrskyliitäjä (Bulweria bulwerii)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Bulweria (englanniksi)
U. J. Vuorjoki

Uuno Johannes (Hannes) Vuorjoki, sukunimi vuoteen 1906 Wegelius (15. huhtikuuta 1877 Helsinki – 15. kesäkuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja venäjänkielisen kirjallisuuden suomentaja.
Vuorjoen vanhemmat olivat seminaarin lehtori Wilhelm Wegelius ja Hanna Stenbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1897 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1904.
Vuorjoki toimi oppikoulun opettajana Helsingissä 1904–1919 ja vuodesta 1924 hän oli leimaverokonttorin kontrollöörinä.
Vuorjoki oli naimisissa vuodesta 1907 Ellen (Helena) Maria Leanderin kanssa.
Teoksia

Suomalais-venäläinen kauppasanakirja / Finsko-russkïj kommerčeskïj slovar. Otava 1916
Suomennoksia

M. Artsyibashew : Kauhistus : valikoima kertoelmia; venäjän kielestä suomentanut U. J. Vuorjoki. Vihtori Kosonen, Helsinki 1909
Ivan Turgenev : Lemmentarina. E. V. Ponkala, Helsinki 1913
Ivan Turgenev : Valkama. Otava 1913
Pierre Alexis de Ponson du Terrail : Rocambole 4 : Herttasotamies-kerhon salaisuudet. Karisto 1922
USP Terre Haute

USP Terre Hauten sisäänkäynti.
United States Penitentiary, Terre Haute (lyh. USP Terre Haute) on Yhdysvaltain liittovaltion korkean turvatason miesvangeille tarkoitettu vankila Terre Hauten kaupungissa, Indianassa. Laitos on osa FCC Terre Haute -kompleksia ja sitä operoi Yhdysvaltain vankeinhoitolaitos, joka kuuluu Yhdysvaltain oikeusministeriöön. Vankilassa on kuolemaan tuomittujen miesvankien yksikkö, sekä teloituskammio, jossa käytetään myrkkyruisketta. Suurin osa liittovaltion kuolemantuomion saaneista vangeista odottavat teloitusta USP Terre Hautessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USP Terre Haute Wikimedia Commonsissa
UTC+6.30

UTC+6.30:a käyttävät maat on merkitty kirkkaankeltaisella
UTC+6.30 on aikavyöhyke, joka on 6 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään Myanmarissa ja Kookossaarilla.
Tunnusmusiikki

Tunnusmusiikki on sävellys, joka on usein sävelletty erityisesti radio-ohjelmia, televisio-ohjelmia, videopelejä tai elokuvia varten ja jota yleensä soitetaan intron, avaustekstien, päätöstekstien ja joissakin tapauksissa jossain vaiheessa ohjelman aikana. Tunnuslaulun tarkoitus on usein samanlainen kuin johtoaiheen tarkoitus.
Tunnuslaulua tai tunnussävelmää voidaan käyttää myös viittaamaan nimikkolauluun, joka on liitetty erityisesti tiettyyn esiintyjään tai henkilöön, ja jota käytetään usein, kun he saapuvat jonnekin.
Tarkoitus

1950-luvulta lähtien tunnusmusiikista ja erityisesti tunnuskappaleista tuli myös arvokas lisätulon lähde Hollywood-elokuvastudioille. Tänä aikana alkoi järjestelmällisempi musiikin ja elokuvien ristiinmarkkinointi.
Esimerkkejä

"Love and Marriage" televisiosarjasta Pulmuset
"Käy Muumilaaksoon" animaatiosarjasta Muumilaakson tarinoita
”I’ll Be There for You” televisiosarjasta Frendit
"Gonna Fly Now" elokuvasta Rocky
”My Heart Will Go On” elokuvasta Titanic
"Rock Around the Clock" televisiosarjasta Speden spelit
"New York, New York" on nimetty New Yorkin kaupungin tunnuslauluksi.
"Pump Up the Volume" sarjasta Pulttibois
"Love Boat" sarjasta Lemmenlaiva
"The Man with the Golden Gun" elokuvasta 007 ja kultainen ase
"Live and Let Die" elokuvasta Elä ja anna toisten kuolla
"Skyfall" elokuvasta 007 Skyfall
"You Know My Name" elokuvasta Casino Royale
UTC+8.30

UTC+8.30 on aikavyöhyke, joka on 8 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä minkään alueen tai valtion käytössä, mutta sitä on käytetty Koreassa. Etelä-Koreassa se oli käytössä vuosina 1954–1961. Pohjois-Korea otti käyttöönsä UTC+8.30 vuonna 2015, mutta siirtyi takaisin UTC+9:hen vuonna 2018.
Valkeakosken kaupunginkirjasto

| Valkeakosken kaupunginkirjasto |
| --- | --- |
 Valkeakosken kaupunginkirjaston sisäänkäynti Torikeskuksessa
Sijainti:  Hakalantie 1, 37600 Valkeakoski
Koordinaatit:  61.26745°N, 24.03173°E
Tyyppi:  kaupunginkirjasto
Perustettu:  1862
Kotisivut
Valkeakosken kaupunginkirjasto on Valkeakoskella toimiva yleinen kirjasto. Sillä on kaksi toimipistettä: pääkirjasto, kirjasto Valo, sijaitsee Torikeskuksessa kaupungin keskustassa, ja lisäksi kirjastoauto Walle palvelee päiväkoteja, kouluja ja haja-asutusalueita. Kirjastoautotoiminta alkoi Valkeakoskella vuonna 1973.
Valkeakosken kaupunginkirjasto on osa PIKI-kirjastojen kirjastokimppaa, jolla on yhteinen verkkokirjasto, kirjastokortti ja käyttösäännöt.
Kirjastotoiminta alkoi Valkeakoskella vuonna 1862, jolloin Sääksmäen lainakirjasto aloitti toimintansa.
Valkeakosken kihlakunta

Valkeakosken kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Akaa (ennen vuoden 2007 kuntaliitosta Toijala ja Viiala), Kylmäkoski, Urjala ja Valkeakoski. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
U. E. Moisala

Uuno Erkki Moisala (9. maaliskuuta 1923 Paavola – 4. maaliskuuta 2011 Espoo) oli suomalainen liikkeenjohdon asiantuntija, tutkija ja kirjailija.
Moisala osallistui talvisotaan sotapoikana ja jatkosodan aikana hän kävi upseerikoulun ja toimi joukkueenjohtajana JR 11:ssä. Hän osallistui myös Lapin sotaan.
Moisala pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1945 ja opiskeli sitten valtiotieteen maisteriksi ja väitteli vuonna 1975 valtiotieteen tohtoriksi. Moisala toimi Helsingin yliopistossa hallinto-opin dosenttina vuodesta 1977 alkaen.
Moisala oli muun muassa Yksityisyrittäjäin liiton toimitusjohtajana sekä Helsingin Talouskaupan ja Suomen Tupakan markkinointi- ja mainospäällikkönä. Vuonna 1965 hän ryhtyi itsenäiseksi liikkeenjohdon asiantuntijaksi ja oli muun muassa tuomassa laatupiirejä Suomeen 1980. Näistä hän kehitti 1980-luvulla Kokonaisvaltainen laatujohtaminen -järjestelmän jota sovellettiin useissa yrityksissä ja yhteisöissä.
Moisala kirjoitti 1959 yhdessä O. E. Jääskeläisen kanssa tiedotustoiminnan oppikirjan Tiedota oikein. Hän kirjoitti myös useita yritys- ja yhteisöhistoriikkeja sekä 1977 poliittisen satiiriteoksen Presidenttipeli.