stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oasis-luokan risteilijä
Teknisiä yksityiskohtia

Aluksen voima tulee kuudesta keskinopeasta dieselmoottorista, joista kolme on 16-sylinteristä Wärtsilä 16V46D yhteispaineruiskutus-moottoria tuottaen 18 860 kilowattia (25 290 hv) per moottori ja kolme 12-sylinteristä Wärtsilä 12V46D moottoria tuottaen 13 860 kilowattia (18 590 hv) per moottori. Päämoottorin polttoaineenkulutus täydellä teholla on 5 213 litraa polttoainetta moottoria kohden tunnissa ja pienemmät 12-sylinteriset kuluttavat 3 910 litraa polttoainetta moottoria kohden tunnissa. Moottoreiden kaikki teho, n. 98 000 kilowattia (n. 131 400 hv), muutetaan sähköksi, joka käytetään kaikkiin laivan toimintoihin ja työntövoimaan. Työntövoima tuotetaan kolmella 20 000 kilowatin (26 800 hv) ruoripotkurilla. Ruoripotkurit on asennettu perän alle, joissa sähkömoottorit pyörittävät 6-metrisiä potkureita. Koska ne ovat käännettäviä, peräsimiä ei tarvita laivan ohjaukseen. Satamassa auttaa neljä 5 500 kilowatin (7 380 hv) keulapotkuria.
Aluksessa on 18 pelastusvenettä, joihin mahtuu 370 ihmistä per pelastusvene, eli kaikkiin yhteensä 6 660 ihmistä. Ilmatäytteiset pelastuslautat luovat lisätilaa muille matkustajille ja miehistön jäsenille.
Alukset

| Nimi | Tila | Käyttöönotto | Bruttotonnit | Kotisatama | Huomioita | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oasis of the Seas | Käytössä | 5. joulukuuta 2009 | 226 838 | Port Everglades, Florida (2009–4. marraskuuta 2016)   Port Canaveral, Florida (5. marraskuuta 2016–) | Yksi maailman suurimmista risteilyaluksista. |  |
| Allure of the Seas | Käytössä | 1. joulukuuta 2010 | 225 282 | Port Everglades, Florida | Yksi maailman suurimista risteilyaluksista. Noin 50 mm pidempi kuin edeltäjänsä Oasis of the Seas. |  |
| Harmony of the Seas | Käytössä | 22. toukokuuta 2016 | 227 700 | Port Everglades, Florida |  |  |
| Symphony of the Seas | Käytössä | 31. maaliskuuta 2018 | 228 081 | Miami, Florida |  |  |
| Wonder of the Seas | Käytössä | 2022 | 235 600 |  |  |  |
| Utopia of the Seas | Käytössä | 2024 | 236 473 |  |  |  |
| N.N. | tilattu | 2028 |  |  |  |  |
Jan Schugk

Jan Schugk on tunnettu suomalainen lääkäri, jolla on ollut runsaasti luottamustehtäviä. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja toimi Lääketieteenkandidaattiseuran puheenjohtajana 1991 ja Nuorten lääkärien yhdistyksen puheenjohtajana ja myöhemmin Helsingin alumniyhdistyksen hallituksessa. Työelämässään hän toimi asiantuntijalääkärinä Elinkeinoelämän keskusliitossa, josta hän siirtyi vuonna 2019 eläkevakuutusyhtiö Varman ylilääkäriksi.
Schugk on pohtinut paljon eläköitymiseen johtavia diagnooseja, ja kyseenalaistaa sellaisia toiminnallisiin häiriöihin perustuvia diagnooseja kuten krooninen väsymysoireyhtymä, koska niitä kuvaavia todentavia tutkimuksia ei ole, puuttuu vain hoitojärjestelmä. Hän kysyy myös, onko hoidon priorisointi edes mahdollista Suomen perustuslain puitteissa. Hän myös arvostelee lääkärien työajan lyhyyttä huomauttamalla, että osa-aikaisen lääkärin kouluttaminen maksaa saman kuin kokopäivätyötä tekevän.
Pohjoisesplanadi

Pohjoisesplanadi itäpäästään Katajanokan kanavan rannalta katsottuna. Oikealla etualalla Presidentinlinna, sen jälkeen Korkein oikeus, Lampan talo, Ruotsin suurlähetystö, Govinuksen talo ja kaupungintalo. Vasemmalla etualalla Kauppatori, kauempana Esplanadin puisto.
Pohjoisesplanadin länsipää: Stockmann ja Ruotsalainen teatteri.
Vuonna 2023 Esplanadit muutettiin yksikaistaisiksi kesäkatukokeilun yhteydessä. Pohjoisesplanadille rakennettiin 2–3,5-metrisiä levennysalueita jalankululle ja oleilulle.
Pohjoisesplanadi (ruots. Norra Esplanaden) on noin kilometrin pituinen katu Helsingin keskustassa. Se ulottuu Katajanokan kanavalta Mannerheimintielle. Kadun itäosa kulkee Kauppatorin, länsiosa Esplanadin puiston pohjoisreunaa pitkin. Katu on Kaartinkaupungin pohjoisrajana Kruununhakaa ja Kluuvia vastaan. Sen länsiosa on yksisuuntainen idästä länteen; päinvastaiseen suuntaan ajetaan Esplanadin puiston toisella puolella olevaa Eteläesplanadia pitkin.
Sen enempää Pohjois- kuin Eteläesplanadillakaan ei juuri ole asuntoja. Vuoden 1970 Helsingin Sanomien juttuun löydettiin kahdeksan taloutta, joiden osoitteena on Esplanadi, heistäkin monet talonmiehiä. Vuonna 2015 asukkaita oli enää neljä.
Nimen alkuperä

Pohjois- ja Eteläesplanadi ovat saaneet nimensä niiden välissä olevan Esplanadin puiston mukaan. Sana esplanadi tarkoittaa alun perin linnoituksen ympärillä olevaa avointa aluetta, mutta myös kahden kadun välissä olevaa puistovyöhykettä. Ruotsinkielisessä muodossa Esplanaden se vahvistettiin Helsinkiin suunnitellun puistovyöhykkeen nimeksi vuonna 1820. Puiston reunaa pitkin kulkevat kadut saivat vuonna 1836 erilliset nimet Norra Esplanadgatan ja Södra Esplanadgatan, joille vuonna 1909 vahvistettiin suomenkieliset vastineet Pohjoinen ja Eteläinen Esplanaadikatu.  Vuonna 1965 kirjoitusasut muutettiin kielenhuollon ohjeiden mukaisesti muotoon Pohjoinen ja Eteläinen Esplanadikatu. Nykyiseen muotoonsa sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi  lyhennettiin vuonna 1972.
Rakennukset

Aivan Esplanadin länsipäässä olevaa Ruotsalaista teatteria lukuun ottamatta Pohjoisesplanadin varrella on rakennuksia vain kadun pohjoispuolella, ja kaikkien muiden rakennusten osoitenumerot ovat parittomia. Monet rakennukset ovat historiallisesti ja arkkitehtonisesti merkittäviä. Monet Kauppatorin ja Kappeliesplanadin kohdalla olevat rakennukset ovat empiretyylisiä, ja huomattavimpia niistä ovat Carl Ludvig Engelin suunnittelema Helsingin kaupungintalo, entinen hotelli Seurahuone, sekä aivan kadun itäpäässä sijaitseva Presidentinlinna. Kadun keskiosan varrella on Theodor Höijerin suunnittelemia uusrenessanssityylisiä rakennuksia, joista suurimpia ovat Grönqvistin talo sekä alkuperäisen näköiseksi uudelleen rakennettu Hotelli Kämp. Kadun länsipään varrella on myös moderneja liikerakennuksia, kuten Alvar Aallon suunnittelema Akateeminen kirjakauppa sekä vuonna 1989 valmistunut Stockmannin tavaratalon laajennus. Huomattava osasta vanhoista rakennuksista on säilyttänyt pelkän julkisivunsa, kun niiden taakse on rakennettu moderneja toimisto- ja liiketiloja. Esimerkiksi kaupungintalon sisätilat uudistettiin lähes täysin 1960-luvulla, ja Kämp purettiin kellaria myöten vuonna 1967.
Poikkikadut ja rakennukset

| eteläpuoli |  | pohjoispuoli |
| --- | --- | --- |
Mannerheimintie
| Pohjoisesplanadi 2,  Svenska Teatern | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 41,  Argoksen talo (osa Stockmannin tavarataloa) |
| Pohjoisesplanadi 2,  Svenska Teatern | P o h j o i s e s p l a n a d i | Keskuskatu |
| Pohjoisesplanadi 2,  Svenska Teatern | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 39,  Akateeminen kirjakauppa |
| Teatteri- esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 37 |
| Teatteri- esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 35,  Wreden pasaasi |
| Korkeavuorenkatu | P o h j o i s e s p l a n a d i | Mikonkatu |
| Runebergin esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 33,  Merkuriuksen liikepalatsi eli Böckermannin talo |
| Runebergin esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 31,  Catanin talo |
| Runebergin esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 29,  Hotelli Kämp |
| Runebergin esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Kluuvikatu |
| Runebergin esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 25-25, Grönqvistin talo |
| Fabianinkatu | P o h j o i s e s p l a n a d i | Fabianinkatu |
| Kappeli- esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 23,  Palmqvistin talo |
| Kappeli- esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 21,  Cavoniuksen talo |
| Kappeli- esplanadi | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 19,  Uschakoffin talo (Jugendsali) |
| Unioninkatu | P o h j o i s e s p l a n a d i | Unioninkatu |
| HavisAmandan aukio | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 17, Aschanin talo |
| HavisAmandan aukio | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 15, Brofeldtin talo |
| Eteläranta | P o h j o i s e s p l a n a d i | Sofiankatu |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 11-13,  Helsingin kaupungintalo |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Katariinankatu |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 9,   Govinuksen talo, ent. Hotelli Kleineh |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 7,  Ruotsin suurlähetystö |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 5,   Lampan talo |
| Kauppatori | P o h j o i s e s p l a n a d i | Helenankatu |
| Linnanallas | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 3,  Korkein oikeus |
| Linnanallas | P o h j o i s e s p l a n a d i | Pohjoisesplanadi 1,  Presidentinlinna |
| Linnanallas | P o h j o i s e s p l a n a d i | Mariankatu,  Päävartiontori |
| Linnanallas |  | Katajanokan kanava |
Lähde nimille:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjoisesplanadi Wikimedia Commonsissa
Pohjoisesplanadi Unioninkadun risteyksestä länteen katsottuna. Oikealla Aschanin, Cavoniuksen, Palmqvistin ja Grönqvistin talot, vasemmalla Esplanadin puiston puita.
Grönqvistin talo
Hotelli Kleineh (Pohjoisesplanadi 9) noin vuonna 1900.
Pohjoisesplanadin itäpään (Kauppatorin) varrella olevat talot Kolera-altaan toiselta puolelta katsottuna itsenäisyyspäivänä 2011. Vasemmalta: Helsingin kaupungintalo, Goviniuksen talo (huputettu), Ruotsin suurlähetystö, Lampan talo, Korkein oikeus ja Presidentinlinna.
DHL

| DHL |
| --- | --- |

Perustettu:  1969
Kotipaikka:  Bonn, Saksa
Toimiala:  logistiikka
Liikevaihto:  81,7 mrd. USD (2021)
Henkilöstö:  n. 380 000
Emoyhtiö:  Deutsche Post
Kotisivu:  www.logistics.dhl
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
DHL International GmbH on maailmanlaajuisesti toimiva, alun perin yhdysvaltalainen, kuljetus- ja kuriiripalveluyhtiö, joka on osa saksalaista Deutsche Post -konsernia.
DHL perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1969. Yhtiön nimi muodostuu yrityksen kolmen perustajan sukunimien ensimmäisistä kirjaimista: Adrian Dalsey, Larry Hillblom ja Robert Lynn. DHL:n verkosto kasvoi nopeasti maailmanlaajuiseksi: toiminta Itä-Aasiassa ja Tyynenmeren alueella alkoi vuonna 1971, Euroopassa 1974, Etelä-Amerikassa 1977 sekä Lähi-idässä ja Afrikassa 1978.
Deutsche Post hankki vähemmistöosuuden DHL:stä 1998, minkä jälkeen yhteistyö yhtiöiden välillä alkoi tiivistyä. Neuvottelujen jälkeen Deutsche Post sai luvan enemmistöosuuden hankkimisesta yhtiössä vuoden 2002 alussa. Heinäkuussa 2002 Deutsche Post hankki Lufthansa Cargon 25 %:n osuuden DHL:stä, minkä jälkeen se omisti yhtiöstä jo 75 prosenttia. DHL:stä tuli Deutsche Post -konsernin kokonaan omistama tytäryhtiö joulukuussa 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DHL Wikimedia Commonsissa
DHL[vanhentunut linkki]
Dorgon

| Dorgon 多爾袞 |
| --- | --- |
 
Kiinan ensimmäisen luokan prinssi Rui
Valtakausi:  1643–1650
Edeltäjä:  Kiinan hallitsijana Chongzhen,  Mantšurian hallitsijana  Hong Taiji
Seuraaja:  Qing Shunzhi

Syntynyt:  17. marraskuuta 1612 Yenden, nyk Fushun, Liaoning
Kuollut:  31. joulukuuta 1650 (38 vuotta) Kratahotun, nyk. Chengde, Hebei
Suku:  Aisin Gioro
Isä:  Nurhaci
Äiti:  Abahai
Dorgon (kiin. 多爾袞, mantšuksi ; nimi merkitsee mantšun kielellä mäyrää) (17. marraskuuta 1612 – 31. joulukuuta 1650) oli mantšulainen prinssi ja Kiinaa hallinneen Qing-dynastian alkuvaiheessa merkittävä hallitsijanvallan käyttäjä.
Syntyperä

Dorgon syntyi mantšujen hallitsija Nurhachin neljäntenä­toista poikana. Nurchachi nimitti hallitsija­sukuaan Myöhemmäksi Jin-dynastiaksi katsoen olevansa Kiinaa vuosina 1122–1234 hallinneen Jin-dynastian seuraaja, mutta hänen seuraajansa Hong Taiji nimesi dynastian myöhemmin uudelleen Qing-dynastiaksi. Dorgonin äiti oli Nurhachin ensisijainen puoliso Abahai. Ajige ja Dodo olivat hänen täys­veljiään ja Hong Taiji hänen veli­puolensa. Dorgon oli Nurhacin pojista vaikutus­valtaisimpia, ja hänellä oli keskeinen osa mantšujen valloittaessa Ming-dynastian pää­kaupungin Pekingin vuonna 1644. Hong Taijin hallitsessa Dorgon osallistui moniin sotilaallisiin toimiin kuten Mongolian ja Korean valloitukseen.
Valtaannousu

Sen jälkeen kun Hong Taiji vuonna 1643 kuoli, Dorgon joutui osalliseksi kruunun­perimystä koskeneeseen valta­taisteluun Hong Taijin vanhinta poikaa Hoogea vastaan. Riita päätyi sovittelu­ratkaisuun – molemmat luopuivat vaatimuksiin ja Hong Taijin yhdeksäs poika Fulin nousi valtaistuimelle; hänestä tuli keisari Shunzhi. Koska Shunzhi oli silloin vasta kuusi­vuotias, Dorgon nimitettiin holhooja­hallitsijaksi ja hänestä tuli tosi­asiallinen hallitsija. Hän sai arvonimen "Keisarin setä ja hallitseva prinssi" (皇叔父攝政王), mikä myöhemmin muutettiin muotoon "keisarin isä ja hallitseva prinssi" (皇父攝政王). Huhujen mukaan Dorgon olisi rakastunut keisari Shunzhin äitiin Dowager Xiaozhuangiin ja salaa mennyt hänen kanssaan naimisiinkin, mutta tästä ei ole todisteita.
Dorgon hallitsijana (1643–1650)

Tunnustaakseen Dorgonin arvo­aseman kruunun pysyessä Hong Taijin jälkeläisten suku­linjassa neuvoston jäsenet valitsivat Hong Taijin yhdeksännen pojan, Fulinin, uudeksi keisariksi, mutta päättivät, että Dorgonin ja Nurhatšin veljen­poika Jirgalangin oli käytettävä valtaa niin kauan kuin silloin vasta viisi­vuotias Fulin oli ala­ikäinen. Fulin kruunattiin virallisesti Kiinan keisariksi 8. lokakuuta 1643, jolloin hänelle samalla annettiin kiinalainen hallitsija­nimi Shunzhi.
Helmikuun 17. päivänä 1644 Jirgalang, joka oli kyvykäs sotilas­johtaja mutta jota valtion asioiden hoito ei näyttänyt kiinnostavan, luovutti mieli­hyvin vallan kaikkiin virallisiin asioihin nähden Dorgonille. Sen jälkeen kun saman vuoden touko­kuun 6. päivänä paljastui, että Hooge oli juonitellut Dorgonin hallitusta vastaan, Hooge menetti keisa­rillisen prinssin arvonimensä ja muut juonessa mukana olleet teloitettiin Dorgon vaihtoi valtion hallinnossa Hoogen kannattajat omiin tukijoihinsa. Kesäkuun alussa 1644 Qing-hallitus ja armeija olivat jo täysin hänen valtansa alaisia.
Vuoden 1644 alussa, kuuri kun Dorgon ja hänen neuvon­antajansa olivat pohtineet, miten he voisivat hyökätä Ming-dynastiaa vastaan, talon­poikais­kapinat lähestyivät vaaralli­sesti Pekingiä. Samana vuonna 24. huhti­kuuta kapinallis­johtaja Li Zicheng mursi Pekingin muurit, minkä jälkeen keisari Chongzhen hirttäytyi kukkulalla Kielletyn kaupungin takana. Kuultuaan uutisen Dorgonin kiinalaiset neuvon­antajat Hong Cnehgcou ja Fan Wencheng (1597–1666) kehottivat mantšu­prinssiä käyttämään tilaisuutta hyväkseen, selittämään kostavansa kaatuneen Ming-hallituksen puolesta ja vaatimaan Taivaan mandaattia Qingille. Viimeinen este Dorgonin yritykselle vallata Peking oli Ming-kenraali Wu Sangui, jonka johtama varus­kunta oli Shanhain portilla Kiinan muurin itä­päässä. Jouduttuaan mantšujen ja Li Zichengin sota­voimien väliin Wu Dorgonilta apua rosvojen karkotta­miseksi ja Ming-dynastian palauttamiseksi valtaan. Kun Dorgon pyysi Wuta toiminaan sen sijaan Qingin hyväksi, Wulla ei ollut muuta mahdolli­suutta kuin hyväksyä. Wu Sanguin parhaiden sotilaiden tuella, jotka taistelivat kapinallisia vastaan tunteja ennen kuin Dorgon lopulta päätti sekaantua asiaan ratsu­väkensä avulla, Qing sai ratkaisevan voiton Li Zichengistä Shanhaiguanin taistelussa 27. toukokuuta. Lin voitetut joukot tekivät vielä Pekingiin ryöstö­retkiä, kunnes Li poistui pää­kaupungista 4. kesä­kuuta kaiken vieden mennessään niin paljon tavaraa kuin pystyi kuljettamaan.
Kuolema

Dorgon kuoli vuonna 1650 metsästys­retkellä Kharahotunissa, nykyisessä Chengdessä, Hebeissä. Hänelle myönnettiin postuumisti arvonimi Keisari Yi (kiin. 義皇帝) ja temppelinimi "Chengzong" (成宗), vaikka hän ei missään vaiheessa ollutkaan keisarina. Keisari Shunzhi jopa kumartui Dorgonin ruumis­arkun edessä kolme kertaa hänen hautajaisissaan.
Arvonalennus ja -palautus

Vuonna 1651 Dorgonin kilpailijat, joita johti aikaisempi kanssahallitsija Jirgalang, toimittivat keisari Shunzhille pitkän muistion, jossa lueteltiin suuri joukko Dorgonin tekemiä rikoksia kuten keltaisen mekon hallussa­pito, mikä oli ehdottomasti varattu vain keisarille, salajuoni valta­istuimen anastamiseksi keisari Sunzhilta nimittämällä itseään "keisarin isäksi", prinssi Hoogen murha ja Hoogen jalkavaimojen otto itselle. Keisari Shunzhi riisti postuumisti Dorgonilta hänen arvo­nimensä ja jopa kaivoi hänen ruumiinsa pois haudasta ja ruoski sitä julkisesti. On arveltu, että Shunzhi vihasi Dorgonia ja piti häntä uhkana valta­istuimelle. Dorgonin maine kuitenkin palautettiin keisari Kangxin aikana. Vuonna 1778 keisari Qianlong myönsi Dorgonille postuumisti nimen zhong (忠; "lojaali"), joten Dorgonin postuumi arvonimi kokonai­suudes­saan kuului siitä lähtien: "Ruizhongin ensimmäisen luokan prinssi" (和碩睿忠親王).
Dorgonilla ei ollut poikia, vain yksi tytär. Hän kuitenkin adoptoi veljen­poikansa Dorbon, veljensä Dodon viidennen pojan, joka täten peri Dorgonin prinssillisen arvonimen.
Perhe

Isä: Nurhaci
Äiti: Abahai
Puolisot:
Ensisijaiset puolisot:
Borjigit (博爾濟吉特氏), khortšin-mongoli, Jisang'a'erzhain (吉桑阿爾寨) tytör ja Bumbutain eli Xiao Yu Erin tytär. Sai kuolemansa jälkeen Dorgonilta arvonimen "Suuri puoliso Jingxiaozhonggong" (敬孝忠恭元妃). Dorgonin kuoltua ja saatuaan postuumisti keisarin tittelin Borjigit sai postuumisti arvonimen Keisarinna Chengzongyi (成宗義皇后).
Tunggiya (佟佳氏), Jurchen-heimoa Jianzhousta (建州), keisarillisen virkamies Menggetun (蒙格圖). tytär
Borjigit (博爾濟吉特氏), Zha'ermang (扎爾莽)-mongoliheimoa, Gendu'ertaijin (根杜爾台吉) tytör.
Borjigit (博爾濟吉特氏), khortšin-mongoli, Labuxixitaijin (拉布希西台吉) tytär.
Borjigit (博爾濟吉特氏), khortšin-mongoli, Suonuobutaijin (索諾布台吉) tytär ja keisarinna Dowager Xiaozhuangin tytär. Alun perin prinssi Hoogen puoliso, jonka kanssa Dorgon solmi avioliiton tämän aviomies oli hävinnyt Dorgonille valtataistelussa ja menehtynyt.
Yi Ae-suk (李愛淑), Korean Joseon-dynastian prinsessa, Yi Gae-eumin (李愷胤) tytär.
Toissijaiset puolisot :
Gongqite (公齊特氏), Chaha'er (察哈爾) -heimosta, isä tuntematon.
Borjigit (博爾濟吉特氏), tuntemattomasta mongoliheimosta, isä tuntematon.
Ji'ermote (濟爾莫特氏), syntyperä tuntematon.
Yi (李氏), korealainen, Si-seon (李世緒) tytär.
Lapset:
Donggo (東莪), Dorgonin ja Yi Ae-sukin tytär.
Dorbo (多爾博), Dorgonin veljen Dodon viides poika, jonka Dorgon adoptoi ja joka peri Dorgonin arvonimet
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dorgon
Prinssihallitsija Dorgon keisarillisine vallanmerkkeineen. Hän hallitsi keisarin tavoin vuodesta 1643 kuolemaansa saakka 1650, jonka aikana mantšut valloittivat lähes koko Kiinan.
Pyöreä vallitus Taivaan alttarin ympärillä, jossa keisari Shunzhi suoritti uhreja 30. lokakuuta 1644, kymmenen päivää ennen kuin hänet virallisesti julistettiin Kiinan keisariksi. Tämä seremonia merkitsi hetkeä, jolloin Qing-dynastia sai Taivaan mandaatin.
Tutkintohuoneita Pekingissä. Vahvistaakseen Kiinan johtavissa piireissä asemansa laillisina hallitsijoina Qing-dynastia palautti käyttöön keisarillisen tutkinto­järjestelmän lähes heti asetetuttuaan Pekingiin vuonna 1644.
Qing-dynastian loppuajoilta peräisin oleva laattapainoteos, joka esittää Yangshoun joukkoteloitusta toukokuussa 1645. Dorgonin veli, prinssi Dodo oli määrännyt tämän joukkoteloituksen pakottaakseen muut Etelä-Kiinan kaupungit antautumaan. Tätä joukko­teloitusta käyttivät 1800-luvun lopulla Qing-dynastiaa vastustaneet vallan­kumoukselliset propaganda-aseena herätelläkseen Han-kiinalaisessa väestössä mantšujen vastaista mieli­alaa.
Mies San Franciscon Chinatownissa noin vuonna 1900. Kiinalainen tapa käyttää palmikkoa oli saanut alkunsa Dorgonin heinäkuussa 1645 antamasta määräyksestä, joka teki sen pakolliseksi kaikille miehille. Mantšuilla tämä hiusmalli oli ollut käytössä jo sitä ennen.
Johan Nieuhofin maalaama Shang Kexin muotokuva. Shang Kexi valtasi Kantonin eteläisen Mingin lojalisteilta vuonna 1650. Hän oli yksi Han-kiinalaisista kenraaleista, joiden johdolla Qing valloitti etelä-Kiinan. Maan eteläosissa hän kuitenkin lopulta osallistui Qingin vastaisiin kapinoihin vuonna 1673.
Käännös suomeksi
Michael Owen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Michael James Owen
Syntymäaika: 14. joulukuuta 1979 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Chester, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 cm
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (Maalit) | Ottelut (Maalit) |
| 1996–2004 2004–2005 2005–2009 2009–2012 2012–2013 | Liverpool Real Madrid Newcastle United Manchester United Stoke | 216 (118) 35 (13) 71 (26) 31 (5) 9 (1) | 216 (118) 35 (13) 71 (26) 31 (5) 9 (1) |
Maajoukkue
| 1998–2008 | Englanti | 89 (40) | 89 (40) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. elokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. marraskuuta 2018.
Michael James Owen (s. 14. joulukuuta 1979 Chester, Englanti) on uransa lopettanut englantilainen jalkapalloilija. Erityisesti nopeudestaan ja maalintekotaidostaan tunnettu hyökkääjä, jonka viimeinen seura oli Englannin Mestaruussarjassa pelaava Stoke City FC.
Seurajoukkueura > Liverpool

Owen muistetaan urallaan parhaiten varmastikin Liverpoolin riveistä. Ensi kertaa Owen esiintyi Liverpoolin edustusjoukkueen paidassa vuoden 1997 toukokuussa onnistuen heti maalinteossa. Kaudella 1997–1998 hän oli jo osa joukkueen vakiokokoonpanoa ja nuorukainen valittiin myös vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Yksi Owenin menestyksekkäimmistä kausista  oli 2000–2001, jolloin Liverpool voitti UEFA Cupin, FA Cupin ja Liigacupin. Tuolloin hänet palkittiin myös arvostetulla Kultaisella pallolla. Seuraavina kausina ei seuralle kuitenkaan mestaruuksia sadellut.
Seurajoukkueura > Real Madrid

Vuonna 2004 Owen siirtyi espanjalaiseen Real Madridiin. Owen halusi siirtoa, koska halusi olla mukana voittamassa pokaaleja. Madrid maksoi hänestä kahdeksan miljoonaa puntaa ja lisäksi Antonio Núñez siirtyi osana kauppaa Liverpooliin. Ironisesti Liverpool voitti kaudella 2004–2005 Mestarien liigan, kun Real Madrid jäi ilman mestaruuksia. Owen oli useimmiten avauskokoonpanon sijaan vaihtopenkillä, mutta teki kuitenkin 35 sarjaottelussa 13 maalia, joilla hän oli peliminuutteihin suhteutettuna joukkueensa tehokkain maalintekijä.
Owenin aika Madridissa jäi vain kauden mittaiseksi, sillä seura hankki hyökkäyspäähän brasilialaiset Robinhon ja Júlio Baptistan. Näin Owenille ei olisi ollut luvassa paljoakaan peliaikaa.
Seurajoukkueura > Newcastle United

Kesällä 2005 Owen palasi takaisin Englantiin, mutta seurana oli Liverpoolin sijasta Newcastle United. Owenin osto oli seuralle sen ennätyssiirto, sillä rahaa liikkui kaupassa 16 miljoonaa puntaa.
Newcastlessa Owen kuitenkin kärsi paljon loukkaantumisista ja hänen viimeisen sopimuskautensa 2008–2009 päätteeksi seura putosi mestaruussarjaan.