stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1935
Tulokset

| Sija | Kilpailija | Maa | 500 m | 5000 m | 1500 m | 10000 m | Summa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1. | Karl Wazulek |  Itävalta | 45,6 (3) | 8.54,6 (4) | 2.23,8 (1) | 17.52,6 (2) | 200.623 |
| 02 2. | Bernt Evensen |  Norja | 44,0 (1) | 8.56,7 (5) | 2.27,9 (6) | 18.11,1 (5) | 201.525 |
| 03 3. | Birger Wasenius |  Suomi | 45,7 (5) | 8.50,0 (2) | 2.26,1 (4) | 18.15,0 (6) | 202.150 |
| 04 4. | Max Stiepl |  Itävalta | 47,4 (18) | 8.43,8 (1) | 2.28,7 (7) | 17.43,2 (1) | 202.507 |
| 05 5. | Charles Mathiesen |  Norja | 46,4 (12) | 8.52,4 (3) | 2.27,6 (5) | 17.59,4 (3) | 202.810 |
| 06 6. | Åke Ekman |  Suomi | 46,4 (12) | 8.56,8 (6) | 2.25,6 (3) | 18.38,5 (8) | 204.538 |
| 07 7. | Harry Haraldsen |  Norja | 44,5 (2) | 9.01,8 (7) | 2.29,4 (8) | 18.44,8 (9) | 204.720 |
| 08 8. | Georg Hennum |  Suomi | 46,2 (10) | 9.03,3 (8) | 2.30,8 (9) | 18.22,2 (7) | 205.907 |
| 09 9. | Armand Carlsen |  Norja | 48,4 (20) | 9.06,7 (9) | 2.31,3 (11) | 18.10,9 (4) | 208.048 |
| 10. | Wollert Nygren |  Norja | 46,2 (10) | 9.10,3 (11) | 2.31,0 (10) | 19.08,7 (10) | 208.998 |
| 11. | Clas Thunberg |  Suomi | 45,6 (3) | 9.08,2 (10) | 2.25,0 (2) | - | 148.753 |
| 12. | Kurt Skutnabb |  Suomi | 46,0 (9) | 9.16,8 (14) | 2.31,7 (12) | - | 152.247 |
| 13. | Jorma Ruissalo |  Suomi | 45,7 (5) | 9.21,6 (15) | 2.34,2 (17) | - | 153.260 |
| 14. | Pentti Laaksonen |  Suomi | 47,1 (15) | 9.10,9 (12) | 2.34,0 (16) | - | 153.523 |
| 15. | Antero Ojala |  Suomi | 47,1 (15) | 9.16,6 (13) | 2.32,6 (14) | - | 153.627 |
| 16. | Kalle Paananen |  Suomi | 45,9 (8) | 9.34,4 (18) | 2.32,5 (13) | - | 154.173 |
| 17. | Lenni Suviola |  Suomi | 46,7 (14) | 9.32,7 (17) | 2.33,7 (15) | - | 155.203 |
| 18. | Eino Pikkarainen |  Suomi | 47,9 (19) | 9.24,7 (16) | 2.35,8 (18) | - | 156.303 |
| 19. | Jaakko Friman |  Suomi | 47,3 (19) | 5.28,6 (18) | 2.31,1 (17) | - | 157.193 |
| 20. | Onni Kilpeläinen |  Suomi | 47,3 (17) | 9.39,0 (19) | 2.39,7 (20) | - | 158.433 |
Zenvo ST1

| Zenvo ST1 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Valmistaja:  Zenvo Automotive
Valmistusvuodet:  2009-2016
Korimalli:  2-ovinen Coupé
Muotoilija:  Christian Brandt ja Jesper Hermann
Seuraaja:  Zenvo TS1 GT
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2
Moottori:  6.8 L kaksoisahdettu LS7 V8
Teho:  1104 hp
Vääntö:  1430 Nm
Polttoaine:  Bensiini
Vetotapa:  MR
Vaihteisto:  7-vaihteinen Puoliautomaattinen vaihteisto
Kulutus:  13.7 l/100 km
Mitat
Massa:  1688kg
Pituus:  4665mm
Akseliväli:  3055mm
Leveys:  2041mm
Korkeus:  1198mm
Zenvo ST1 on Tanskalaisen Zenvo Automotiven valmistama superauto. Autot valmistettiin kokonaan käsin.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1938

Pikaluistelun EM-kilpailut 1938 käytiin 22.–23. tammikuuta Oslossa Frögner-stadionilla. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa, ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. Poikkeuksellisesti 10 000 metrin sijaan neljään matkaan otettiin 3 000 metriä eli 5 000 metriä viimeisenä päivänä luisteltu kilpailun ratkaissut päätösmatka.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1961

Pikaluistelun EM-kilpailut 1961 käytiin 4.–5. helmikuuta Helsingin olympiastadionilla. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella.
Tulokset

| Sija | Kilpailija | Maa | 500 m | 5000 m | 1500 m | 10000 m | Summa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1. | Viktor Kositškin |  Neuvostoliitto | 45,3 (11) | 8.17,4 (1) | 2.19,9 (2) | 17.11,3 (1) | 193.238 |
| 02 2. | Henk van der Grift |  Alankomaat | 43,4 (2) | 8.38,0 (7) | 2.20,3 (3) | 17.36,9 (7) | 194.812 |
| 03 3. | André Kouprianoff |  Ranska | 44,4 (6) | 8.38,5 (8) | 2.18,8 (1) | 17.32,7 (4) | 195.152 |
| 04 4. | Ivar Nilsson |  Ruotsi | 45,9 (17) | 8.25,4 (2) | 2.21,1 (4) | 17.30,1 (2) | 195.978 |
| 05 5. | Knut Johannesen |  Norja | 45,4 (13) | 8.29,5 (3) | 2.22,3 (10) | 17.31,1 (3) | 196.338 |
| 06 6. | Bo Karenus |  Ruotsi | 45,1 (9) | 8.30,8 (4) | 2.21,6 (5) | 17.39,3 (8) | 196.345 |
| 07 7. | Boris Stenin |  Neuvostoliitto | 43,8 (4) | 8.43,7 (13) | 2.23,2 (12) | 17.39,3 (8) | 196.868 |
| 08 8. | Oleg Gontšarenko |  Neuvostoliitto | 45,3 (11) | 8.39,2 (9) | 2.21,6 (5) | 17.51,2 (11) | 197.980 |
| 09 9. | Nils Aaness |  Norja | 44,7 (8) | 8.41,0 (11) | 2.23,2 (12) | 18.03,9 (13) | 198.728 |
| 10. | Torstein Seiersten |  Norja | 45,8 (16) | 8.37,8 (6) | 2.23,6 (14) | 17.47,8 (10) | 198.837 |
| 11. | Rudie Liebrechts |  Alankomaat | 46,3 (22) | 8.41,6 (12) | 2.24,1 (17) | 17.35,9 (6) | 199.288 |
| 12. | Fred Anton Maier |  Norja | 46,8 (26) | 8.35,2 (5) | 2.27,3 (25) | 17.35,1 (5) | 200.175 |
| 13. | Reidar Bettum |  Norja | 45,1 (9) | 8.49,0 (16) | 2.23,6 (14) | 18.06,6 (14) | 200.197 |
| 14. | Mario Gios |  Italia | 46,0 (19) | 8.40,5 (10) | 2.26,0 (18) | 17.56,2 (12) | 200.527 |
| 15. | Per-Olof Brogren |  Ruotsi | 46,3 (22) | 8.47,3 (14) | 2.22,0 (8) | 18.18,2 (15) | 201.273 |
| 16. | Kjell Bäckman |  Ruotsi | 47,2 (30) | 8.48,0 (15) | 2.31,4 (29) | 18.20,8 (16) | 205.507 |
| 17. | Jevgeni Grišin |  Neuvostoliitto | 42,3 (1) | 9.09,8 (28) | 2.22,1 (9) | NC | 144.647 |
| 18. | Toivo Salonen |  Suomi | 44,4 (6) | 8.49,7 (17) | 2.23,7 (16) | NC | 145.270 |
| 19. | Valeri Kotov |  Neuvostoliitto | 46,3 (22) | 8.50,0 (18) | 2.22,0 (7) | NC | 146.633 |
| 20. | Jouko Jokinen |  Suomi | 44,3 (5) | 9.08,8 (27) | 2.23,0 (11) | NC | 146.847 |
| 21. | Jouko Launonen |  Suomi | 45,4 (13) | 8.56,7 (25) | 2.26,1 (19) | NC | 147.770 |
| 22. | Keijo Tapiovaara |  Suomi | 45,9 (17) | 8.50,9 (19) | 2.26,4 (21) | NC | 147.790 |
| 23. | Kurt Stille |  Tanska | 46,2 (21) | 8.52,0 (21) | 2.26,8 (22) | NC | 148.333 |
| 24. | Renato De Riva |  Italia | 45,7 (15) | 8.51,0 (20) | 2.29,3 (27) | NC | 148.567 |
| 25. | Arie Zee |  Alankomaat | 46,4 (25) | 8.52,9 (22) | 2.28,1 (26) | NC | 149.057 |
| 26. | Wim de Graaff |  Alankomaat | 46,8 (26) | 8.56,0 (24) | 2.26,9 (23) | NC | 149.367 |
| 27. | Hermann Strutz |  Itävalta | 47,2 (28) | 8.55,4 (23) | 2.26,2 (20) | NC | 149.473 |
| 28. | Hasse Wilhelmsson |  Ruotsi | 43,5 (3) | 9.29,6 (29) | 2.27,2 (24) | NC | 149.527 |
| 29. | Geale Lourens |  Alankomaat | 46,1 (20) | 9.07,0 (26) | 2.31,1 (28) | NC | 151.167 |
| 30. | Bernard Sakhof |  Ranska | 47,4 (29) | 9.30,6 (30) | 2.31,5 (30) | NC | 154.960 |
Yoshika Matsubara

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Yoshika Matsubara
Syntymäaika: 19. elokuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Hamamatsu, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1998 1996 1997 2000 2001 | Júbilo Iwata →Shimizu S-Pulse →JEF United Ichihara Shonan Bellmare Avispa Fukuoka | 33 (10) 13 (3) 25 (8) 35 (12) 8 (0) |
Maajoukkue
| 1996 | Japani U-23 | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yoshika Matsubara (jap. 松原 良香, Matsubara Yoshika; s. 19. elokuuta 1974 Hamamatsu) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Matsubara kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Vepsän kunta

| Vepsän kansallinen maalaiskunta сельское поселение Вепсское национальное, selskoje poselenije Vepsskoje natsionalnoje |
| --- | --- |
 Vepsän kunta Babajevon piirin kartalla.
 Vepsän kansallinen maalaiskunta
 Koordinaatit: 60°6′27″N, 36°11′30″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Vologdan alue
Piiri:  Babajevon piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kansallinen maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 666,3 km²
Väkiluku (2011):  1 200
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vepsän kansallinen maalaiskunta muodostettiin yhdistämällä Kujan vepsäläinen kunta (kartalla Куйское), Timošino (Тимошинское) ja Komonevo (Комоневское).
Vepsän kansallinen maalaiskunta (vepsäksi Vepsän rahvahaline küläkund, ven. сельское поселение Вепсское национальное, selskoje poselenije Vepsskoje natsionalnoje) on alemman tason paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueen Babajevon piirissä Venäjällä. Sen hallinnollinen keskus on Timošinon kylä, joka sijaitsee 90 kilometriä Babajevosta pohjoiseen. Kunnassa on 1 200 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede

Vepsän kunnan pinta-ala on 1 666,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueen Vytegran ja idässä Belozerskin piireihin, etelässä Babajevon piirin Borisovo-Sudskojen ja Požaran kuntiin sekä lännessä Pjažozeron kuntaan. Pinta-alasta 81,7 % on metsää ja 16,5 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Vepsän ylängön kaakkoisosassa. Jokia ovat Rybinskin tekojärveen laskeva Suda, sen sivujoet Šogda ja Šomitsa, Šolskoje-järveen laskeva Velikaja, sen sivujoki Ivoda ja jälkimmäisen sivujoet Nadka ja Pondolka, Levinskoje-järveen laskeva Kjama ja sen sivujoki Kjarda sekä Šolan sivujoki Bolšaja Sepatka. Järviä ovat Šolskojen ja Levinskojen lisäksi Matterozero, Byksozero, Tšornoje, Sepatozero ja Pandolozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve, savi, hietasavi ja dolomiitti . Luonnonsuojelualueita ovat Tšornoje-järven luonnonmuistomerkki sekä neljä karpalosuota.
Asutus

Kuntaan kuuluu 39 kylää: Aksenovo, Artjomovo, Bereg, Dunovo, Fentšikovo, Fominskaja, Gorka, Gridino, Hudjakovo, Jakutino, Jangolohta, Kijno, Kindajevo, Konets, Krasnaja Gorka, Labino, Mamajevo, Markovo, Mežerje, Nikonova Gora, Novinka, Noskovo, Novoserkovo, Pankratovo, Podberezka, entisten Kujan ja Timošinon kuntien Pustoškat, Rakunovo, Sautino, Savinskaja, Sergejevo, Sloboda, Stunino, Timošino, Turžino, Uglovaja, Vasino, Virino ja Zabolotje.
Suurimmat asutuskeskukset ovat Timošino (361 asukasta vuonna 2010), Gorka (108), Novoserkovo (77), Sautino (77), Kijno (66) ja Podberezka (66). Krasnaja Gorkan, Labinon ja Mežerjen kylissä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuonna 2010 kunnan alueella asui 304 vepsäläistä.
Historia

Vuonna 2006 perustetut Kujan vepsäläinen kunta sekä Timošinon ja Komonevon kunnat yhdistettiin Vepsän kansalliseksi maalaiskunnaksi vuonna 2009.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan tärkein liikenneväylä on Borisovo-Sudskojeen johtava soratie. Maanteistä vain pieni osa on kestopäällystettyjä ja paikallistiet ovat kokonaan päällystämättömiä. Kylistä on linja-autoyhteydet Babajevoon. Timošinon lähellä on bensiiniasema.
Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja metsäteollisuus. Kunnassa toimii kolme karjanhoitoa ja viljanviljelyä harjoittavaa kolhoosia (Timošinossa, Gorkassa ja Kijnossa), Timošinon ja Kijnon metsätaloudet, puunhankintayritys Berjozka sekä kolme puunhankintaa ja sahatavaran tuotantoa harjoittavaa yksityisyrittäjää. Asukkailla on lähes 500 palstaviljelmää. 40 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.
Timošinossa toimii lastentarha ja keskikoulu, Kijnossa päiväkotiryhmä ja peruskoulu. Kulttuuripalvelut käsittävät kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus Kodiman hoitamat Timošinon, Gorkan, Kijnon ja Kindajevon kulttuuritalot sekä Timošinon, Gorkan, Kijnon ja Rakunovon kirjastot. Terveys- ja sosiaalipalveluihin kuuluvat Timošinon poliklinikka ja sosiaalipalvelukeskuksen osasto sekä Gorkan, Kijnon, Noskovon, Rakunovon ja Beregin lääkintäasemat. Lisäksi on kolme postikonttoria ja joukko kauppoja. Slobodan kylässä on vuonna 1999 rakennettu tsasouna.
Nähtävyydet

Kunnan alueella sijaitsee 37 arkeologista kohdetta (Voilahtan, Šolskojen ja Verhovjen asuin- ja hautapaikat). Rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvulla pystytetyt Fentšikovon, Gorkan ja Kijnon kirkot, jotka nykyään ovat lähes raunioina. Timošinossa toimii kotiseutumuseo ja Beregissä vepsäläisen kulttuurin museo. Kijnossa järjestetään vuosittainen kansanperinnejuhla Drevo Žizni (”Elämän puu”).
Aiheesta muualla

Vepsän kunnan sivusto (venäjäksi)
Vladislav Mamyshev-Monroe

Vladislav Mamyshev-Monroe
Vladislav Jurjevitš Mamyshev-Monroe (myös Vlad Monroe, 12. lokakuuta 1969 Leningrad, Neuvostoliitto – 16. maaliskuuta 2013 Bali, Indonesia) oli venäläinen taiteilija. Hän tuli tunnetuksi valokuvistaan, videoistaan ja performansseistaan, joissa hän muuntautui historiallisiksi henkilöiksi sekä elokuvien ja tarinoiden sankareiksi. Lisänimensä taiteilija lainasi idoliltaan, filmitähti Marilyn Monroelta.
Elämä

Vuonna 1986 Vladislav Mamyshev-Monroe liittyi Timur Timourovitch Novikovin ryhmään " Uudet taiteilijat". Leningradissa hänen tuttavuuksiinsa kuului myös talonvaltaustaiteilijoita, mm.  Andrei Khlobystine ja Sergei Bugayev Afrika. Hänestä tuli underground-taiteilija Neuvostoliiton loppuvuosina. Hän työskenteli myös Neuvostoarmeijan palveluksessa lasten taidekerhon johtajana Baikonurin avaruuskeskuksessa Kazakstanin Neuvostotasavallassa. Baikonuria hän piti vapaampana kuin Neuvostoliittoa ja kokeili siellä ensimmäistä kertaa Marilyn Monroen roolia.
Mamyshev-Monroe oli useimmiten itse taiteensa pääosassa. Hän piirsi, valokuvasi ja teki kollaaseja sekä esiintyi Popular Mechanics -yhtyeen kanssa. Hän perusti tovereineen mediataideprojekti Piraatti-tv:n, joka parodioi virallista neuvostotelevisiota ja välitti uutisia Leningradin taide-elämästä. Hän oli tunnettu huumorintajustaan, mikä kuvastuu hänen taiteestaan. Hänelle oli tärkeää individualismi ja taiteellinen vapaus, ja muista aikalaisistaan hän eroaa rohkeudella ja omaperäisyydellä. Hän sanoo: Joillekin ihmisille taide on taidetta, minulle taidetta on oma elämäni.
Vuonna 2013 Vladislav Mamyshev-Monroe löydettiin hukkuneena uima-altaaseen hotellissa Balilla, jossa hän oli asunut vuodesta 2007. Gallerian omistajan Marat Guelman luuli aluksi, että uutinen on vitsi. Taiteilija Sergei Bugayev-Afrika ilmoitti julkisesti, että kuolemassa on jotain hämärää ja että se liittyy taiteilijan vetoomukseen Putinin lähdöstä.
Tuotanto > Transvestisuus

Taiteilijan kiinnostus vastakkaisen sukupuolen rooliin johti hänet kokeilemaan Marilyn Monroen hahmoa, jolta hän lainasi myös nimensä. Myyttinen kuva Marilynista oli myös osoitus nykyaikaisuudesta Warholin tyyliin. Mamyshev-Monroe oli Neuvostoliiton ensimmäisiä drag-esiintyjiä. Hän sanoo, että Kohtalo on määrännyt hänet muuntautumaan ihmisluonnon kaikkiin väreihin ja sävyihin. "Ensin omaksun henkilön ilmeen valokuvista, vaihdan vaatteet, asetun kameran eteen... Ja sitten: klik! Muutaman sekunnin ajan jonkun toisen olemus valtaa kehoni." Hahmot ovat kuitenkin taiteilijan vapaita tulkintoja valitsemistaan malleista.
Videoteoksessaan Vladislav Mamyshev-Monroe eläytyy ranskalaisen filmitähden Brigitte Bardot’n rooliin, jossa hän käytti eläinaiheita, koska Bardot on aktiivinen eläinten oikeuksien puolustaja. Hänen roolihahmoihinsa kuuluu useita muitakin 1900- ja 2000-luvun muoti-ikoneja kuten Marlene Dietrich ja Amy Winehouse, mutta sarja jäi kesken hänen kuolemansa vuoksi.
Taiteilijat ja poliitikot, marttyyrit, messiaat ja diktaattorit, kaikenlaiset idolit olivat hänen taiteessaan samanarvoisia. Nämä "omakuvat toisena henkilönä" esittävät kauhukuvina maailmaa johtavia henkilöitä ja paljastavat post-modernismin rappion, jonka kautta Neuvostoliiton yhteiskunnan oli löydettävä uusia viitearvoja, uusia johtotähtiä.
Taiteilija on tehnyt myös muotokuvia kuuluisista ihmisistä, joista mainittakoon Dostojevski, Elizabeth II, Charlie Chaplin ja Hitler. Sen lisäksi hänen luomia hahmojaan ovat Dracula, paavi, Elizabeth Taylor ja Jeesus.
Tuotanto > Poliittinen taide

Neuvostoliiton ja Venäjän hallitsijat ja hallinto olivat hänen vakioaiheitaan muiden historian vaikuttajien ohella, mutta hän on esittänyt myös karikatyyrimäisiä hahmoja 1800- ja 1900-lukujen vaihteen venäläisestä yhteiskunnasta maanviljelijöistä hovinaisiin ja kulttuurin edustajiin.
Vuonna 2005 hän toteutti sarjan StarZ, jossa hän lainasi myyttisten hahmojen piirteitä ilman mitään selvää järjestystä: Jeesus Kristus ja Osama bin Laden, Pietari I Suuri, ortodoksinen patriarkka Kirill, tai Vladimir Putin. Hahmot on naamioitu humoristisesti ja ne poseeraavat taustanaan Punainen tori ja Kremlin torni tähtineen.
Hän teki myös Politbyroon jäsenistä muotokuvia, joiden päällemaalausten esikuvina käytettiin kuuluisia näyttelijöitä. Teoksissa näkyvät Gorbatšovin uudistusten eli perestroikan herättämä optimismi, Neuvostoliiton hajoaminen ja kriittinen asenne 2000-luvun Venäjään. Mamyshev-Monroe on esiintynyt niin Lenininä, Gorbatšovina kuin Vladimir Putinina.
Vuonna 2010 taiteilija esitti joukon räikeästi naamioituja muotokuvia GKChP:n jäsenistä, jotka olivat käynnistäneet vallankaappauksen Gorbatshovia vastaan vuonna 1991.
Tuotanto > Teatteri ja elokuva

Vuoden 2012 lopussa Mamyshev-Monroe esitti Politeatterin näyttämöllä Moskovassa nykyaikaisen tulkinnan Hamletista, roolin nimellä Polonius, jossa myrkky oli korvattu poloniumilla. Hän uudelleenfilmasi elokuvan Volga-Volga, joka oli peräisin vuodelta 1938. Siinä hän käytti digitaalista avatar-hahmoa näyttelijän sijasta. Elokuva sai Kandinski-palkinnon vuonna 2007.
Tuotanto > Yhteiskunnallinen toiminta

Mamyshev-Monroe oli homoseksuaalien oikeuksien puolustaja. Vuonna 2010 hän oli homofobisen väkivallan uhri, ja hän kommentoi Facebookissa, että homofobia on Venäjällä hyvin yleistä.
Viimeisten elinvuosiensa aikana Monroe alkoi kiinnostua Putinin toiminnasta. Kun vuonna 2012 järjestettiin mielenosoituksia vaalien tulosten vuoksi, taiteilijan omakuva Putinina tuli hyvin tunnetuksi.
Näyttelyt

Vladislav Mamyshev-Monroen teoksia on ollut esillä Tretjakovin Galleriassa ja Moskovan modernin taiteen museossa sekä useissa museoissa ja gallerioissa Moskovassa, Pietarissa ja muualla Venäjällä sekä sen lisäksi useissa Euroopan ja Pohjois-Amerikan taidenäyttelyissä.
Nykytaiteen museossa Kiasmassa nähdään joukko Mamyshev-Monroen ikonisia kuvia ja videoteoksia 1990- ja 2000-luvulta. Näyttelyn nimi on "Tähtipölyä Venäjältä" (09.02.2018 - 29.07.2018), ja se on toteutettu yhteistyössä Moskovan modernin taiteen museon kanssa. Se on hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä Suomessa. Elinaikanaan hän osallistui Suomessa muutamiin ryhmänäyttelyihin ja performanssitapahtumiin.
Yoshikazu Matsushima

| Yoshikazu Matsushima> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1947 (ikä 77) Ōmama, Gunman prefektuuri
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  karateka
Muut tiedot
Tyyli:  Kyokushin
Järjestö:  IKO Matsushima
Aiheesta muualla
Kotisivu
Yoshikazu Matsushima (jap. 松島良一, s. 24. huhtikuuta 1947 Ōmama, Gunman prefektuuri) on japanilainen karateka, joka johtaa perustamaansa IKO Matsushima Kyokushin järjestöä. Hän on vyöarvoltaan 9. dan.
Karate

Hän alkoi harjoittelemaan Kyokushin karatea 1965 liityttyään Ikebukurossa olleeseen seuraan ja saavutti 1. danin mustan vyön 1968. Sittemmin 1. huhtikuuta 1970 Gunma prefektuuriin perustettiin Kyokushin seura nimeltä Matsushima Dojo. Hän opetti karatea omalla dojollaan siihen asti kunnes 1994 Kyokushinin perustaja Masutatsu Ōyama kuoli. Neljä vuotta myöhemmin Matsushima perusti oman Kyokushin järjestön erottuaan alkuperäisestä International Karate Organizationista. Hän on sittemmin laajentanut toimintaansa järjestämällä useita eri turnauksia, kuten Oyaman 1975 perustama maailmanmestaruuskilpailuja, jotka käydään joka neljäs vuosi.
Yq

Yq tarkoittaa seuraavia:
Lakeland Airlines, IATA-koodi YQ, lentoyhtiö
Poljot, IATA-koodi YQ, lentoyhtiö
Young Quaker, YQ, brittiläinen aikakauslehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yq”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sakara Records

| Sakara Records |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Sakara-tuotanto Oy
Perustettu:  2003
Perustajat:  Mokoma
Jakelijat:  Sony Music
Tyylilajit:  metalli, rock
Kotimaa:  Suomi
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sakara Records on vuonna 2003 perustettu metallimusiikkiin keskittyvä suomalainen levy-yhtiö. Se on julkaissut muun muassa Stam1nan ja Mokoman albumeita. Yhtiön jakelusta ja promootiosta vastaa Sony Music Entertainment.
Historia

Sakara Recordsin perustivat Mokoma-yhtyeen jäsenet vuonna 2003, jotta Mokoma voisi omatoimisesti julkaista levyjään EMI:n purettua sopimuksensa yhtyeen kanssa. Yhtiön rekisteröity nimi on Sakara-tuotanto Oy, ja sen toimitusjohtajana toimii kitaristi Tuomo Saikkonen.
Sittemmin Sakara on laajentanut toimintaansa myös muihin yhtyeisiin. Ensimmäisenä levytyssopimuksen tehnyt yhtye oli lemiläinen Stam1na loppuvuodesta 2004, ja huhtikuussa 2006 Sakara teki sopimuksen suomalaisen surmacore-legendan Rytmihäiriön kanssa. Kaikki kolme yhtyettä laulavat suomeksi. Yhtyeet tekivät syksyllä 2006 seitsemän konsertin yhteiskiertueen nimellä Sakara Tour. Kiertueen erikoisuuksiin kuului yhden kappaleen kultakin yhtyeeltä sisältänyt jokaisesta konsertista äänitetty livesingle, jonka konserttilippunsa ennakkoon hankkineet saivat jälkikäteen toimitettuna. Kiertueelta julkaistiin myös live-dvd Sakara Tour 2006.
Sakaran jakelijana Suomessa ja Skandinaviassa toimi Playground Music vuodesta 2005 lähtien, ja yhtiön musiikkia vietiin myös muualle Eurooppaan saksalaisen ZYX Musicin kanssa toukokuussa 2007 aloitetun Saksan, Itävallan, Sveitsin ja Benelux-maat kattavan yhteistyösopimuksen myötä. Yhtiön albumeista Keski-Euroopassa julkaistiin ensimmäisenä Mokoman Kuoleman laulukunnaat. Stam1na konsertoi loka–marraskuussa 2007 Baltiassa ja Saksassa yhdessä Apocalyptican ja Sturm und Drangin kanssa.
Lokakuussa 2007 Sakara perusti Aapeli-peliyhteisöpalvelun omistavan Apaja Online Entertainmentin kanssa Suomen ensimmäisen virtuaalisen ihailijatuotekaupan, josta Aapelin käyttäjät voivat ostaa virtuaalihahmoilleen Sakara-aiheisia asusteita. Toinen esimerkki yhtiön kyvystä hyödyntää nykytekniikkaa on Tampereen Yo-talolla 24. marraskuuta 2007 järjestetty Mokoman levynjulkaisukonsertti, jota oli mahdollista seurata suorana webcast-lähetyksenä Internet-yhteisöpalvelu IRC-Gallerian Mokoma-yhteisön kautta.
Ensimmäinen englanninkielinen yhtye Black Bile liittyi Sakaran yhtyekatraaseen joulukuussa 2007. Tammikuussa 2008 Sakara kiinnitti riveihinsä Pokolta siirtyneen englanniksi laulavan Diablon, jonka kanssa yhtiö aikoo suunnata entistä vahvemmin ulkomaille. Saman vuoden maaliskuussa yhtiö teki sopimuksen aiemmin Universalille levyttäneen YUP:n kanssa.
Sakara on suomalaisten pienlevy-yhtiöiden edunvalvontayhdistyksen IndieCo ry:n jäsen. Sakara valittiin vuoden indielevy-yhtiöksi Musiikki & Median Industry Awards -gaalassa lokakuussa 2010.
Vuoden 2012 syksyllä levy-yhtiö myi ensimmäisen platinalevynsä, kun Stam1nan Viimeinen Atlantis -albumin myynti ylitti 20 000 kappaleen rajan. Kultaa ovat myyneet mm. Stam1nan albumi Nocebo (2012) ja Mokoman albumi Sydänjuuret (2010) sekä Mokoman musiikki-dvd (2006).
Yhtyeet

Mokoma (2003–)
Stam1na (2004–)
Rytmihäiriö (2006–)
Diablo (2008–)
Jarkko Martikainen (2011–)
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus (2017–)
Maanalainen armeija (2019–)
Stoned Statues (2021–)
Huora (2023–)
Yhtyeet > Entiset yhtyeet

Black Bile (2007–2009)
Teräsbetoni (2010–?)
Apina (2014–2017)
Santa Cruz (2017–2018)
YUP (2008–2009)
FM2000 (2009–2010)
Thunderstone (2016–2017)
IKINÄ (2016–2023)
Maj Karma (2017–2018)
Aiheesta muualla

Sakara Recordsin sivusto
Sakara Records YouTube-sivustolla (englanniksi)
Saarijärvi (Heinola, Kausa)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°10′13″N, 25°54′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Hanjokeen 
Järvinumero:  14.141.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,4 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  310 m  
Rantaviiva:  1,559 km  
Pinta-ala:  5,583 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kausan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,4 metriä mpy.