Suomen Kristillisdemokraattien historia
Arvopohjainen yleispuolue > Kankaanniemen kausi (1989–1995)

Uuden puheenjohtajan valinta tuli ajankohtaiseksi vuonna 1989 Vantaan puoluekokouksessa. Almgrenin seuraajaksi SKL:n puheenjohtajaksi valittiin Toimi Kankaanniemi Hallituskaudella 1991-1994 SKL korosti toistuvasti arvokeskustelua puolueelle tärkeissä kysymyksissä, kuten alkoholipolitiikassa. Puolueen korosti lasten ja nuorten alkoholinkäytön minimoimista ja esitti kansallisen alkoholipolitiikan sitomista kansanterveysnäkökulmaan. Puolue suhtautui kriittisesti myös lisäydinvoiman rakentamiseen. SKL otti myös Helsingin Kristillistä koulua koskevassa asemakysymyksessä puolustavan kannan ja korosti kristillisten perusarvojen pohjalta lähtevää kasvatusta koulutuspolitiikassa. Vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen SKL toi esiin hallituksen menoleikkausten epäoikeudenmukaista kohdentamista. Eduskuntaan noussut Päivi Räsänen otti puolestaan voimakkaasti kantaa hallituksen perhepolitiikkaan.
Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa SKL sai vaalivoiton nostaen edustajien määrää kahdeksaan. Vaalivoiton myötä SKL osallistui myös ensimmäistä kertaa hallitukseen. Puheenjohtaja Kankaanniemi valittiin Ahon lama-ajan hallitukseen kehitysyhteistyöministeriksi. Jo hallitusneuvottelujen aikana ounasteltiin mahdolliseksi kynnyskysymykseksi tulevaa Euroopan yhteisön jäsenyyskysymystä. Muut periaatteelliset kysymykset liittyivät alkoholi- ja seksuaalilainsäädännön vapauttamisaikeisiin. Valtionhallinnosta tehdyt leikkaukset osuivat myös useisiin SKL:lle tärkeisiin hallinnonaloihin, kuten terveydenhuoltoon, sosiaalitoimeen ja kehitysyhteistyöhön. SKL kuitenkin tunnisti laman aiheuttamiin ongelmiin liittyvät realiteetit. Puolueen piirissä vallitsi näkemys, että suurimpia syitä olivat edellisen hallituksen päätös vapauttaa ulkomainen lainanotto ja toisaalta Neuvostoliiton kaupan romahdus. Vuonna 1991 SKL valittiin tarkkailijajäseneksi Euroopan kristillisdemokraattien liittoon. Kankaanniemi oli puolueen ehdokas vuoden 1994 presidentinvaaleissa saaden 1,0 % kannatuksen.
Kristilliset jättivät hallituksen vuonna 1994 EU-jäsenyyspäätöksen myötä. Pääministeri Esko Aho vaati, että hallitus jättää hakemuksen yksimielisesti. SKL oli puolueena päättänyt, ettei voi tukea EU:hun osallistumista, eivätkä siten voineet jatkaa hallituksesta. Eurooppalaisessa yhteistyössä SKL:n eduskuntaryhmä näki Suomen roolin aktiivisena vaikuttajana eurooppalaisessa kehityksessä sekä edistämässä liennytystä ja aseistariisuntaa. Vaikka puolue näki Euroopan neuvoston jäsenyyden välttämättömänä, korosti se EU-jäsenyyden yhteydessä itsenäisyyttä ja itsemääräämisoikeutta nähden että jäsenyys antaisi liikaa valtaa Suomen ulkopuolelle maan edun vastaisesti. Vaikea hallitustaival ei vaikuttanut kuitenkaan puolueen kannatukseen, vaan vuoden 1995 eduskuntavaaleissa SKL sai seitsemän edustajaa
Kankaanniemen järkkymätön EU-vastainen kanta ei saanut puolueen sisällä varauksetonta tukea. Erityisesti Bjarne Kallis esitti toistuvasti näkemyksiä, joiden mukaan puolue ajaisi jyrkällä EU-vastaisuudellaan itseään poliittiseen paitsioon. EU-jäsenyyden toteuduttua SKL joutui päivittämään tavoitteitaan ja otti omakseen valtioliittoa korostavan ja liittovaltiokehitystä vastustavan kannan. Luontevina yhteistyöalueina puolue näki ympäristönsuojelun ja kansainvälisen rikollisuuden torjunnan.