stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anticostinsaari
Luonto ja maantiede

Anticostinsaaren pituus on yli 220 kilometriä, leveys enimmillään 56 kilometriä ja pinta-ala lähes 8 000 neliökilometriä. Sen kallioperä on siluuri- ja ordovikikausilla muodostunutta kalkkikiveä, jota peittävät useista eri lähteistä peräisin olevat sedimenttikivilajit. Maasto on suhteellisen tasaista ja keskimäärin 126 metrin korkeudella merenpinnasta.
Saarella vallitsee subboreaalinen meri-ilmasto, jolle ovat tyypillisiä viileät kesät ja leudot talvet. Ilman lämpötila on keskimäärin −10 °C tammikuussa ja 15 °C heinäkuussa. Talvella sataa paljon lunta.
Saaren metsät kuuluvat Kanadan havumetsävyöhykkeeseen, ja niiden valtapuita ovat valkokuusi, mustakuusi ja palsamipihta. Suuren valkohäntäpeurakannan vuoksi pensaskasvillisuus on niukkaa. Saaren itäosissa on metsien lisäksi turvesoita.
Alkuperäisiä nisäkäslajeja ovat amerikansaukko, kettu, peurahiiri sekä lepakoihin kuuluvat pikkuruskosiippa ja Myotis septentrionalis. Mustakarhu ja amerikannäätä ovat hävinneet sukupuuttoon 1900-luvulla. Saarelle istutetuista nisäkäslajeista elinvoimaisimpia ovat valkohäntäpeura, hirvi, lumikenkäjänis, kanadanmajava sekä piisami. Runsaaseen linnustoon kuuluu varsinkin merilintuja. Saaren valkopäämerikotkakanta on yksi merkittävimmistä Pohjois-Amerikan koillisosissa. Istutetuista lintulajeista ovat menestyneet röyhelöpyy ja kanadanpyy.
Historia ja merkitys

Anticostinsaari oli lähes asumaton vuoteen 1895 saakka, jolloin saaren osti ranskalainen suklaamestari Henri Menier tavoitteenaan kehittää siitä lomakohde metsästäjille ja kalastajille. Hän yritti istuttaa saarelle valkohäntäpeuroja, biisoneita ja saksanhirviä, mutta vain peurat sopeutuivat uuteen ympäristöön. Menier’n laivaamista 220 valkohäntäpeurasta on sittemmin muodostunut jo yli 150 000 yksilön populaatio, joka on suurempi kuin missään muualla Pohjois-Amerikan itäosissa. 1900-luvulla saaren omistus vaihtui metsäyhtiöltä toiselle, kunnes se päätyi vuonna 1974 Québecin provinssihallinnolle.
Anticostinsaaren pysyvä asutus on keskittynyt länsikärjessä sijaitsevaan Port-Menier’n kylään, jossa elää noin 250 ihmistä. Merkittävin elinkeino on retkeilyyn, peuranmetsästykseen ja lohenkalastukseen keskittyvä matkailu. Lisäksi saarella on toiminut vuodesta 1995 lähtien metsäyhtiö Produits forestiers Anticosti. Yhtiö kaataa puita 150 000–175 000 kuutiota vuodessa ja kehittää metsänhoitoa yhteistyössä Kanadan luonnonvaraministeriön kanssa. Québecin provinssihallinto on perustanut saarelle Parc national d’Anticostin kansallispuiston (572 km²) ja Pointe-Heathin (19 km²) ja Grand-Lac-Salén (24 km²) luonnonsuojelualueet.
Anticostinsaaren suojelualueista tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Parc national d’Anticosti (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anticostinsaaren havumetsää.
Ilmakuva Port-Menier’stä 1900-luvun alussa.
Apistogramma helkeri

| Apistogramma helkeri> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  helkeri
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma helkeri  Schindler & Staeck, 2013 
Katso myös
   Apistogramma helkeri Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma helkeri on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

A. helkeri voi kasvaa enintään neljän senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 14–15 piikkiruotoa ja seitsemän pehmeää ruotoa sekä peräevässään kolme piikkiruotoa ja kuusi pehmeää ruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö

A. helkeriä tavataan Venezuelan Cuao-joesta, joka kuuluu Orinoco-joen valuma-alueeseen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin puutteellisesti tunnetuksi.
Arthur Hermann

| Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Ranska> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Arthur Alfred Hermann (16. lokakuuta 1893 Mulhouse – 28. maaliskuuta 1958 Belfort) oli ranskalainen voimistelija. Hän kuului vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä pronssia ja vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Baldassare Donato

Baldassare Donato (1525/1530 – kesäkuu 1603) oli italialainen säveltäjä. Hän sävelsi sekä hengellistä että maallista musiikkia.
Donaton varhaisista vuosista ei ole säilynyt tietoa. Edes hänen syntymäpaikkaansa ei tiedetä. Donaton tiedetään toimineen laulajana Venetsiassa vuodesta 1550 lähtien. Myöhemmin elämässään hän toimi Venetsiassa maestro di cappellana.
Anticult

| Anticult Decapitated |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. heinäkuuta 2017
 Kesto: 37.49
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Decapitatedin muut julkaisut
| Blood Mantra 2014 | Anticult 2017 | Cancer Culture 2022 |
Anticult on Decapitatedin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. heinäkuuta 2017.
Kappaleet

Impulse – 6.02
Deathvaluation – 4.24
Kill the Cult – 4.40
One-Eyed Nation – 5.00
Anger Line – 3.45
Earth Scar – 5.10
Never – 6.05
Amen – 2.50
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Anticult Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Anticult Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Autopolis

| Autopolis |
| --- | --- |

Sijainti:   Kamitsue, Ōita, Japani
Valmistumisvuosi:  1990
Radan pituus:  4,673 km
Suurimmat tapahtumat:  Super GT MFJ Superbikes Super Formula Super Taikyu
Autopolis (jap. オートポリス, Ōtoporisu) on 4.673 kilometriä pitkä moottoriurheilurata Japanissa Ōitan prefektuurissa lähellä Kamitsueta. Radalla ajetaan Super GT, MFJ Superbikes, Super Formula, Super Taikyu -sarjoja.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Autopolis
Käännös suomeksi
Autoradiografia

Autoradiografiassa biomolekyylien rakenneosasiin, kuten proteiinien aminohappoihin ja nukleiinihappojen nukleotideihin liitetään radioaktiivisia atomeja (radioisotooppeja). Tutkimuskohteen leimatut rakenneosat voidaan jäljittää solussa tai kudoksessa sen radioaktiivisuuden perusteella. Radioaktiivisina nuklideina autoradiografiassa käytetään yleensä suhteellisen matalaenergisiä beeta-säteilijöitä, kuten 3H, 35S ja 32P.
Autoradiografiassa radioaktiivista ainetta sisältävä solu- tai kudosnäyte tai leike kuvataan röntgenfilmille, jossa nähdään radioaktiivisen aineen hajoamisessa syntyvä säteily (esim. beeta- tai gammasäteily). Autogradiografiakuva (radiogrammi) voidaan saada aikaan myös digitaalisena kuvana (digitaalinen autoradiografia) tuikekaasunilmaisimien tai fosforilevykuvantamismenetelmien avulla.
Aiheesta muualla

Suomen virtuaaliyliopisto, Solunetti: Autoradiografia
Autopuhelin

Autopuhelin
Autopuhelin on autoon kiinteästi asennettavaksi ja siinä käytettäväksi tarkoitettu matkapuhelin. Autopuhelimien suosio oli suurimmillaan 1970–1980-luvuilla. Jälkimmäisen vuosikymmenen lopulla myyntiin tulivat ensimmäiset käytännölliset kädessä pidettävät matkapuhelimet, joiden vuoksi autopuhelimien suosio alkoi nopeasti vähentyä. Matkapuhelimen käyttö laajeni autoilusta kaikkiin tilanteisiin ja autopuhelimen sijasta alettiinkin puhua yleisesti matkapuhelimista tai "kännyköistä".
Autopuhelimet säilyivät sen jälkeenkin muutamien käyttäjäryhmien suosiossa, sillä käsipuhelimien yleensä käyttämien verkkojen, kuten NMT-900, peittoalue oli aluksi huomattavasti suppeampi, ja toisaalta kiinteästi ajoneuvoon asennettujen autopuhelimien kuuluvuus yleensä parempi. Vaikka kummankin NMT-verkon puhelimia oli saatavilla sekä käsipuhelimina että autopuhelimina, autopuhelimet olivat esimerkiksi Suomessa yleensä joko niin sanotun "nolla-sukupolven" ARP- tai ensimmäisen sukupolven NMT-450 -puhelimia. Myös GSM-verkossa toimivia autopuhelimia on valmistettu.
Ruotsissa avattiin vuonna 1956 automaattinen MTA- (Mobiltelefonisystem A) matkapuhelinverkko. Sen autoon kiinteästi asennettu laitteisto sisälsi valintakiekon numeron valitsemiseksi. Tätä matkapuhelinverkkoa seurasivat myöhemmin MTB- ja MTD -verkot. Jälkimmäistä vastaava Autoradiopuhelin (ARP) -verkko avattiin Suomessa vuonna 1971. Norjassa oli vastaava OLT-verkko vuosina 1966–1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Autopuhelin Wikimedia Commonsissa
BMF Ball

| BMF Ball Los Bastardos Finlandeses |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. tammikuuta 2015
 Kesto: 40.47
 Levy-yhtiö: 100% Records
Listasijoitukset
  32. 
muut julkaisut
| Day of the Dead 2013 | BMF Ball 2015 | Rock'n'Roll 2019 |
BMF Ball on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Kappale "Road Fever" on käännös Pelle Miljoona Oy:n "Moottoritie on kuuma" -kappaleesta.
Kappaleet

BMF – 2.41
Rock Bottom – 2.45
Skedadle – 3.14
Up On Bricks – 4.08
Call On Me – 3.24
Happy Endings – 4.37
Road Fever – 5.36
Silk And Sake – 3.20
Entertainment Don’t Come Cheap – 3.06
No Fear – 4.28
Scrap Yard – 3.22
Autoprotolyysi

Autoprotolyysi on kemiallinen reaktio, jossa aine itse (auto-) luovuttaa ja vastaanottaa protonin (H+) (-protolyysi).
Esimerkiksi veden autoprotolyysi:
Veden autoprotolyysille voidaan laskea myös vakio, ionitulo.
Aiheesta muualla

Virtuaaliyliopisto: Autoprotolyysi (Arkistoitu – Internet Archive)
IUPAC gold book: autoprotolysis (englanniksi)
Finnish Snooker Challenge

Finnish Snooker Challenge on Suomessa järjestetty snookerin ProAm-turnaus (osallistujina niin ammattilaispelaajia kuin amatöörejäkin). Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2010 Suomen Turussa. Pelipaikkana toimi Sports Club Turku.
Finnish Snooker Challenge 2010

Turnaus järjestettiin 12.-14.2.2010 ja tähän otti osaa yhteensä 32 pelaajaa, jotka pelasivat ensin kahdeksassa neljän pelaajan alkulohkossa (A-H), joista 16. parhaan joukkoon pääsivät kunkin lohkon kaksi parasta pelaajaa.
Finnish Snooker Challenge 2010 > Kovatasoisia ammattilaispelaajia

Tapahtumaan osallistuivat ammattilaistason huippupelaajista kolminkertainen ranking-turnauksen finalisti Ryan Day (Wales, #6), vuoden 1997 maailmanmestari Ken Doherty (Irlanti, #44), Masters- ja UK Championship-voittaja Matthew Stevens (Wales, #26), maailmanmestaruusturnauksen semifinalisti Joe Perry (Englanti, #12) sekä turnauksen voittanut kaksinkertainen maailmanmestari (2000 ja 2003) Mark Williams (Wales, #15) 
. Suluissa olevat luvut ovat kauden 2009/2010 ranking-sijoitukset . Näiden lisäksi ammattilaispelaajista Turkuun saapuivat tuore Euroopan mestari David Hogan (Irlanti)  ja paluun ammattilaisen Main Tourille ansainnut Bjorn Haneveer (Belgia) . Brittein saarilta maineikkaimpien pelaajien mukana tulivat myös aikaisemmin Main Tourillakin esiintyneet Alfie Burden (Englanti) ja eläkkeelle jäänyt Darren Morgan (Wales) sekä muutamaan otteeseen lähellä pääkiertuepaikkaa ollut Craig Steadman (Englanti) . PIOS-kiertueelta (haastajakiertue) olivat myös mukana Hans Blanckaert (Belgia) ja Brendan O'Donoghue (Irlanti).
Finnish Snooker Challenge 2010 > Pohjoismaisia haastajia

Suomen nimekkäin osallistuja oli ainut pääkiertueella esiintynyt suomalainen Robin Hull, joka eteni finaaliin voittaen neljännesfinaalissa Dohertyn 5-3 ja semifinaalissa Stevensin 5-4. Roopen lisäksi suomalaisia pelaajia oli turnauksessa useita. Näistä menestyneimmät ovat Kauppisen lisäksi Eurosportilla snookerlähetyksiä selostanut Ville Pasanen sekä turnauksen järjestäjä Jyri Virtanen, jotka ovat voittaneet useita Suomen mestaruuksia. Muita suomalaispelaajia olivat Juha Erkinmikko, Markku Hämäläinen, Mika Karhu, Johannes Kauhanen, Pessi Lyyra, Kimmo Lång, Antti Mannila, Timo Salovaara, Antti Tolvanen, Olli-Pekka Virho, Valtteri Virtanen, Aleksi Vuori sekä Magnus Glader.
Suomalaisten haastajien ohella turnaukseen otti osaa ruotsalaispelaajia, jotka valittiin Ruotsissa järjestetyistä satelliittiturnauksista. Ruotsalaisia haastajia olivat Mats Eriksson, Andreas Svedstedt ja Henrik Svedstedt .
Finnish Snooker Challenge 2010 > Viihdettä ja tasaisia pelejä

Perjantain alkulohkopeleissä huippuammattilaiset näyttivät heti ensimmäisissä peleissä sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja.
Turnauksen edetessä nähtiin paljon tasaisia pelejä ja viimeisiä ratkaisevia eriä. Robin Hull pelasi kahdessa ottelussaan kaikki erät: 16. parhaan joukossa Darren Morgania vastaan hän voitti 4-3 ja semifinaalissa hän nousi 1-3 -tappioasemasta 5-4 voittoon Matthew Stevensiä vastaan. Amatööripelaajien kovasta taistelusta huolimatta 16. parhaan joukosta ylöspäin eteni näistä vain Hull.
Finnish Snooker Challenge 2010 > Pelikaavio

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Last 16 |  | QF |  | SF |  | F |  |
|  Burden | 4 |  |  |  |  |  |  |
|  Tolvanen | 0 |  Burden | 0 |  |  |  |  |
|  Williams | 4 |  Williams | 5 |  |  |  |  |
|  Steadman | 2 |  |  |  Williams | 5 |  |  |
|  Hogan | 4 |  |  |  Hogan | 3 |  |  |
|  Virtanen | 2 |  Hogan | 5 |  |  |  |  |
|  O'Donoghue | 3 |  Haneveer | 4 |  |  |  |  |
|  Haneveer | 4 |  |  |  |  |  Williams | 6 |
|  Day | 4 |  |  |  |  |  Hull | 1 |
|  Hämäläinen | 1 |  Day | 4 |  |  |  |  |
|  Stevens | 4 |  Stevens | 5 |  |  |  |  |
|  Kauhanen | 0 |  |  |  Stevens | 4 |  |  |
|  Morgan | 3 |  |  |  Hull | 5 |  |  |
|  Hull | 4 |  Hull | 5 |  |  |  |  |
|  Doherty | 4 |  Doherty | 3 |  |  |  |  |
|  Perry | 1 |  |  |  |  |  |   |
Aiheesta muualla

Cabin Street Snooker: Finnish Snooker Challenge 2010
Suomen Biljardiliitto: Finnish Snooker Challenge Yle TV2:ssa[vanhentunut linkki]
Suomen Biljardiliitto: Finnish Snooker Challenge (keskustelu)[vanhentunut linkki]
Asif Ali Zardari

| Asif Ali Zardari |
| --- | --- |
 Asif Ali Zardari
Pakistanin presidentti
 9. syyskuuta 2008 – 8. syyskuuta 2013  
Edeltäjä:  Pervez Musharraf
Seuraaja:  Mamnoon Hussain
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1955 (ikä 69) Karachi, Pakistan
Puoliso:  Benazir Bhutto (k. 2007)
Tiedot
Puolue:  Pakistanin kansanpuolue
Asif Ali Zardari (urduksi آصف علی زرداری, sindhiksi آصف علي زرداري, s. 26. heinäkuuta 1955) on pakistanilainen poliitikko. Hän oli Pakistanin presidentti vuosina 2008–2013 ja jälleen vuodesta 2024. Zardari edustaa Pakistanin kansanpuoluetta.
Zardari astui presidentin virkaan 9. syyskuuta 2008. Hänet valittiin presidentiksi jälleen maaliskuussa 2024. Hän kuuluu zardari-heimoon. Hän on joulukuussa 2007 murhatun Pakistan entisen pääministerin ja oppositiojohtaja Benazir Bhutton leski. Bhuttot avioituivat 18. joulukuuta 1987, ja heillä on kolme lasta (poika, ulkoministeri Bilawal ja kaksi tytärtä).
Asif Ali Zardari on ollut Pakistanin kansalliskokouksen edustajana, ja vaimonsa Benazir Bhutton toisella pääministerikaudella hän toimi ympäristöministerinä. Kenraali Pervez Musharraf kaappasi vuonna 1999 vallan ja hajotti senaatin, jossa Zardari toimi senaattorina.[lähde? ]
Elämä

Asif Ali Zardari pidätettiin 1990 syytettynä pakistanilaisen liikemiehen kiristyksestä.
Zardarin vaimon Benazir Bhutton noustua 1993 valtaan Zardari vapautettiin ja syytteistä luovuttiin. Kun Benazir Bhutton veli Murtaza Bhutto murhattiin vuonna 1996, Asif Ali Zardari oli hetken pidätettynä epäiltynä sekaantumisesta murhaan, mutta syytteistä luovuttiin todisteiden puutteessa.
Asif Ali Zardari oli tutkintavankeudessa 1997–2004 syytteiden vaihdellessa korruptiosta murhaan. Hänet vapautettiin marraskuussa 2004, kun tuomari totesi kaikki syytteet perättömiksi. Zardari pidätettiin kuitenkin uudelleen 21. joulukuuta 2004, kun hän ei ilmestynyt Karachiin murhaoikeudenkäyntiin. Häntä syytettiin osallistumisesta tuomarin ja tämän pojan murhaan vuonna 1996 johtaneeseen salaliittoon. Sittemmin Zardaria on syytetty useaan otteeseen korruptiosta. Bhutton ensimmäisellä pääministerikaudella hän sai lisänimen "Mr 10 %". Hän on ollut vangittuna kahdeksan vuotta erilaisten väärinkäytössyytteiden vuoksi, mutta tuomiota ei ole tullut..
Zardari on asunut Manhattanilla, ja hänellä on asunto myös Dubaissa. Elokuussa 2004 Zardari  myönsi, että hän omistaa 4,35 miljoonan punnan arvoisen kiinteistön Surreyssä Englannissa (20-huoneinen kartano, johon kuului kaksi maatilaa ja 1,5 km² maata).[lähde? ] Zardarin epäillään hankkineen kartanon korruptiosta saaduilla rahoilla. Zardari kiisti pitkään, että hänellä olisi omaisuutta Englannissa.[lähde? ]
Zardari ja hänen poikansa Bilawal Bhutto Zardari valittiin Pakistanin kansanpuolueen puheenjohtajiksi murhatun Bhutton seuraajaksi 30. joulukuuta 2007. Elokuussa 2008 parlamentti sai viimein yhteistoimin maata hallinneen kenraali Musharrafin eroamaan ja Zardarista tuli hänen seuraajansa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asif Ali Zardari Wikimedia Commonsissa
Pakistanin presidentit
Mirza (1956–1958) | A. Khan (1958–1969) | Y. Khan (1969–1971) | Bhutto (1971–1973) | Chaudhry (1973–1978) | Zia ul-Haq (1978–1988) | I. Khan (1988–1993) | Sajjad (1993) | Leghari (1993–1997) | Sajjad (1997–1998) | Tarar (1998–2001) | Musharraf (2001–2008) | Soomro (2008, virkaatekevä) | Zardari (2008–2013) | Hussain (2013–2018) | Alvi (2018–2024) | Zardari (2024–
Bakunkärrsträsket

| Bakunkärrsträsket |
| --- | --- |
 Järvi heinäkuussa 2021
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Sipoo
Koordinaatit:  60°17′46″N, 25°11′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Suomenlahteen
Järvinumero:  81V047.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  30,8 m 
Rantaviiva:  0,47 km 
Pinta-ala:  0,0108 km² 
 fiBakunkärrsträsket 
Bakunkärrsträsket on pieni suon ympäröimä järvi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee Sipoonkorvessa, kansallispuiston eteläosassa, lähellä Knutersintietä. Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Järven lasku-uoma alkaa järven itäpäästä yhdistyen pian Helgträskin lasku-uomaan, josta vesi virtaa kohti kaakkoa ja Fallbäckenin uomaan. Vesi laskee lopulta Suomenlahteen Bölsfjärdenin kohdalta.
Auroransilta

| Auroransilta |
| --- | --- |
 Silta 24. marraskuuta 2012.
Ajokaistoja:  kevyen liikenteen silta
Ylittää:  Nordenskiöldinkatu
Sijainti:  Laakso/Länsi-Pasila/Taka-Töölö, Helsinki
Ylläpitäjä:  Helsingin kaupunki
Siltatyyppi:  teräksinen kaarisilta, betonikansi
Pituus:  165 m
Leveys:  5 m
Alituskorkeus:  5,2 m
Avattu liikenteelle:  23. marraskuuta 2012
Koordinaatit:  60°11′29″N, 024°55′29″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Auroransilta (ruots. Aurorabron) on pyöräilyn ja jalankulun silta Helsingissä. Se ylittää Nordenskiöldinkadun Laakson, Pasilan ja Taka-Töölön kaupunginosien rajalla. Sillan rakentaminen alkoi elokuussa 2011, ja se avattiin liikenteelle 23. marraskuuta 2012, noin kaksi kuukautta suunniteltua myöhemmin. Myöhästymisen syynä olivat muun muassa vaikeudet teräsrakenteiden ja sillan kantta kannattavien vetotankojen toimituksissa. Silta yhdistää Keskuspuiston ja Eläintarhan puistoalueen. Silta on nimetty Aurora Karamzinin mukaan.
Auroransillassa on kaksi teräksistä, toisessa päässä siltaa yhtyvää vaaleaksi maalattua kaarta, joiden jänneväli on 55 metriä ja jotka kohoavat noin 18,2 metrin korkeuteen Nordenskiöldinkadun pinnasta ja noin 11,9 metrin korkeuteen sillan ylittävän kevyen liikenteen väylän pinnasta. Sillan kokonaispituus on noin 165 metriä ja hyötyleveys 5 metriä.
Siltasuunnitelma perustuu suunnittelukilpailuun, jonka voitti WSP Finland Oy:n ehdotus Nordis. Sillan urakoi Lemminkäinen. Sen kustannusarvio on noin neljä miljoonaa euroa, joka sisältää siltaan liittyvät kevyen liikenteen väylät. Silta saa erikoisvalaistuksen.
Marraskuussa Suomen Rakennusinsinöörien Liitto palkitsi Auroransillan vuoden 2012 RIL-palkinnolla. Palkinnon saajan valitsi kolmen ehdotuksen joukosta arkkipiispa Kari Mäkinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auroransilta Wikimedia Commonsissa
Argentiinan Grand Prix 1978

|  Argentiinan Grand Prix 1978  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1978. 
Päivämäärä:  15. tammikuuta 1978
Sijainti:  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez, Argentiina
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,968 km
Kilpailun pituus:  52 kierrosta, 310,346 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Mario Andretti   (Lotus-Ford)
Paaluaika:  1.47,75
Palkintokoroke
Voittaja:   Mario Andretti   (Lotus-Ford)
Toinen:   Niki Lauda   (Brabham-Alfa Romeo)
Kolmas:   Patrick Depailler   (Tyrrell-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Gilles Villeneuve   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.49,76 (kierroksella 3)
Argentiinan Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. tammikuuta 1978 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez'n radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.
Kilpailun lähdöstä alkaen Andretti ajoi kilpailun johtopaikalla, mutta hänen takanaan Brabhamille siirtynyt Niki Lauda joutui taistelemaan kilpailun aikana Carlos Reutemannin ja Patrick Depaillerin kanssa toisesta sijoituksesta. Tilannetta auttoi myös John Watsonin keskeyttäminen moottoririkkoon. Kilpailun lopputulosten osalta sekaannusta aiheutti kunniavieraaksi kutsutun entisen F1-kuljettajan Juan Manuel Fangion tekemä virhe ruutulipun heiluttajana, kun hän heilutti lippua kierrosta liian aikaisin Ronnie Petersonille.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 52 | 1:37.04,47 | 1 | 9 |
| 2 | 1 |  Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo | 52 | +13,21 | 5 | 6 |
| 3 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 52 | +13,64 | 10 | 4 |
| 4 | 7 |  James Hunt | McLaren-Ford | 52 | +16,05 | 6 | 3 |
| 5 | 6 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 52 | +1.14,85 | 3 | 2 |
| 6 | 8 |  Patrick Tambay | McLaren-Ford | 52 | +1.19,90 | 9 | 1 |
| 7 | 11 |  Carlos Reutemann | Ferrari | 52 | +1.22,60 | 2 |  |
| 8 | 12 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 52 | +1.38,88 | 7 |  |
| 9 | 14 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 52 | +1.40,60 | 17 |  |
| 10 | 20 |  Jody Scheckter | Wolf-Ford | 52 | +1.43,50 | 15 |  |
| 11 | 9 |  Jochen Mass | ATS-Ford | 52 | +1.49,07 | 13 |  |
| 12 | 10 |  Jean-Pierre Jarier | ATS-Ford | 51 | +1 krs. | 11 |  |
| 13 | 30 |  Brett Lunger | McLaren-Ford | 51 | +1 krs. | 24 |  |
| 14 | 3 |  Didier Pironi | Tyrrell-Ford | 51 | +1 krs. | 23 |  |
| 15 | 17 |  Clay Regazzoni | Shadow-Ford | 51 | +1 krs. | 16 |  |
| 16 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 50 | Moottori | 8 |  |
| 17 | 16 |  Hans Joachim Stuck | Shadow-Ford | 50 | +2 krs. | 18 |  |
| 18 | 19 |  Vittorio Brambilla | Surtees-Ford | 50 | +2 krs. | 12 |  |
| Kesk. | 2 |  John Watson | Brabham-Alfa Romeo | 41 | Moottori | 4 |  |
| Kesk. | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 36 | Polttoaineen syöttö | 14 |  |
| Kesk. | 22 |  Danny Ongais | Ensign-Ford | 35 | Laturi | 21 |  |
| Kesk. | 23 |  Lamberto Leoni | Ensign-Ford | 28 | Moottori | 22 |  |
| Kesk. | 37 |  Arturo Merzario | Merzario-Ford | 9 | Voimansiirto | 20 |  |
| Kesk. | 18 |  Rupert Keegan | Surtees-Ford | 4 | Ylikuumeneminen | 19 |  |
| DNQ | 25 |  Hector Rebaque | Lotus-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 32 |  Eddie Cheever | Theodore-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 24 |  Divina Galica | Hesketh-Ford |  |  |  |  |
Lähde: