stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Singaran taistelu

Singaran taistelu käytiin vuonna 344 roomalaisten ja persialaisten Sasanidien välillä. Roomalaisia johti keisari Constantius II, kun taas persialaisten armeijaa johti Persian kuningas Šapur II. Se on ainoa niistä yhdeksästä ankarimmista taisteluista, jotka on kirjattu yli kaksikymmentä vuotta kestäneen sodan aikana käytyjen taistelujen joukossa, ja sitä leimasi pääasiassa ratkaisematon piirityssota. Vaikka persialaiset joukot voittivat taistelukentällä, molemmat osapuolet kärsivät raskaita tappioita.
Taistelu

Sasanidian valtakunnan valtaistuimelle nousseen Šapur II:n tultua täysi-ikäiseksi ja otettuaan valtakuntansa hallinnon käsiinsä, hän omistautui elinikäiselle tehtävälleen palauttaa maansa sotilaallinen voima ja kostaa sen viimeaikaiset tappiot roomalaisille ja saraseeneille. Kukistettuaan perusteellisesti Lakhmidien kapinan etelässä, hän suuntasi huomionsa pääviholliseensa Roomaan vuonna 337. Erään sasanialaiskaupungin ryöstäminen ja sen väestön karkottaminen saattoi johtaa Šapur II:n väliintuloon. Hän aloitti valloittamalla takaisin Armenian, ja eteni sitten ensimmäisessä sotaretkessään Constantius II:ta vastaan seuraavana vuonna, mutta roomalaisten puolustuslinjat kestivät hyvin ja persialaiset joukot etenivät vain vähän.
Vuonna 344 Šapur II loi armeijan, johon kuului jousimiehiä, ratsuväkeä, katafrakteja, linkosotilaita ja hopliitteja. Rooman keisarilta ei näin suuren armeijan valmistelu jäänyt huomaamatta, sillä hänen vakoojansa ilmoittivat hänelle kaikista sasanidien liikkeistä.
Roomalaiset vetivät joukkonsa pois Tigrisjoen rajalta, ja persialaiset joukot ylittivät sen myöhemmin. Šapurin taktiikkana oli uuvuttaa roomalaiset joukot pitkällä marssilla päivän kuumina tunteina, ennen kuin hän otti ne vastaan jousimiehillään ja katafrakteillaan. Kun nämä kaksi armeijaa kohtasivat toisensa, persialainen ratsuväki teeskenteli hajautuvansa, ja itsevarmat roomalaiset ajoivat heitä takaa yli 18 kilometrin päähän Singaraan asti, samalla kun sassanidit katkaisivat heidän viestintäyhteytensä.
Kun persialaisten ratsuväki saavutti perääntymisensä aikana korkeamman aseman, se pysähtyi ja ampui nuolilla roomalaisjoukkoja, jotka luultavasti käyttivät tiivistä falangimuodostelmaa vastustamaan vihollisen nuolia. Rooman armeijaan oli kuulunut eliittijoukkoja, jotka oli koulutettu taistelemaan sassanidien raskasta ratsuväkeä vastaan. Lähellä iltahämärää roomalaiset joukot saapuivat persialaisleiriin ja ottivat persialaisjoukkojen hyökkäyksen vastaan. Keihäänkantajien taktiikka oli tehokas ja yksinkertainen: jokaisen heistä hyökkäsi edessään olevien ratsujen kimppuun tarkoituksenaan harhauttaa tai torjua vihollisensa keihäs ja lyödä ratsumiestä pudottaakseen hänet hevosen selästä. Kun Šapur tajusi, että roomalaiset olivat tuoneet mukanaan valtavan armeijan, joka ylitti hänen omat joukkonsa, roomalaisjoukot mursivat persialaisleirin puolustuksen aiheuttaen raskaita tappioita. He myös vangitsivat Šapurin pojan ja kiduttivat hänet kuoliaaksi. Persialaisleirissä olleet roomalaisjoukot tekivät kuitenkin virheen, kun he käyttivät soihtuja tien valaisemiseen. Kun uupuneet roomalaiset sotilaat toipuivat, soihtujen valon ohjaamat sassanidijoukot käynnistivät yleisen vastahyökkäyksen, joka aiheutti valtavia tappioita roomalaisille joukoille.
Taistelun lopputulos ja jälkiseuraukset

Šapurin pojan kuolema ei helpottanut konfliktin sovinnollista ratkaisua, ja sota jatkui useita vuosia. Šapur ei voittonsa laajuudesta huolimatta kyennyt hyödyntämään tapahtumaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän juuttui jälleen Nisibisin piiritykseen, mutta joutui sitten keskeyttämään sodan vastatakseen kaukana idässä sijaitsevan Sogdianan nomadibarbaarien hyökkäysuhkaan. Sota jatkui vuonna 359 jaa., mutta päättyi ilman ratkaisevaa tulosta. Keisari Julianus jatkoi sotaa vuonna 363, mutta hän kuoli taistelussa. Julianuksen kuoleman jälkeen Rooman armeija kärsi ratkaisevan tappion, ja hänen seuraajansa keisari Jovianus joutui luovuttamaan laajoja roomalaisia alueita Duran sopimuksessa, ja näin Šapurin tavoitteet toteutuivat lopulta.
Sea Launch

Sea Launchin komentoalus Sea Launch Commander.
Sea Launch AG on etupäässä venäläisomisteinen, mutta aiemmin vahvasti monikansallinen yritys, joka laukaisee satelliitteja Tyyneltä valtamereltä (154 astetta läntistä pituutta) Zenit-kantoraketilla.
Yritys

Sea Launch International perustettiin vuonna 1995. Vuoteen 2009 sen omistajat olivat perustajayhtiöt yhdysvaltalainen Boeing (40 %); venäläinen RKK Energija (25 %), norjalainen Aker Solutions ASA (20 %) ja ukrainalainen Južnoje (15 %). Päämaja oli  Long Beachissä Kaliforniassa.
Yritys > Konkurssi ja uusi omistusjärjestely

Vuoden 2009 jälkipuolella yritys, joka oli tuohon mennessä laukaissut 30 satelliittia 10 vuoden aikana, ajautui suoritustilaan. Boeing maksoi tämän jälkeen yhtiön muutaman sadan miljoonan dollarin velat ja  haki korvauksia muilta osapuolilta. Venäläinen Energija-yhtiö kuitenkin oli ainoana valmis panostamaan Sea Launchiin ja täten pelasti yrityksen.  Toukokuussa 2010 Energija ilmoitti nostavansa Sea Launchin toimivaksi yhtiöksi 140 miljoonan dollarin panostuksella. Oikeuden päätöksellä osakkeista 95% on Energijan Energia Overseas Limited -tytäryhtiöllä, 3 %  Boeingilla ja 2 % Aker Solutionsilla.
Yhtiön toiminta alkoi uudelleen kesällä 2011. Pääkonttori siirtyi Sveitsin Bernin, mutta yhtiön satama on edelleen Kaliforniassa.
Toimintatapa

Raketti ja hyötykuorma kootaan yhteen Kalifornian Long Beachissä, jossa ne lastataan Ocean Odyssey-laukaisualustalle, joka on entinen öljynporauslautta. Aker muutti sen laukaisualustaksi Viipurin telakalla. Raketti viedään Kaliforniasta laukaisupaikalle, päiväntasaajalle 154 astetta läntistä pituutta, Ocean Odysseyksen hangaarissa vaakatasossa ja nostetaan pystyyn paikan päällä. Raketti laukaistaan sitten Ocean Odysseyksen päältä.
Komentolaivana toimiva Sea Launch Commander -laiva on Aker Kvaernerin valmistama.
Kantorakettina käytettävä ukrainalainen Zenit-3SL on kolmivaiheinen. Raketin ydin eli kaksi ensimmäistä vaihetta on Zenit-2S, joka on ukrainalaisen Južnojen suunnittelema ja PO Južmašin kokoonpanema; senkin osista on perinteisesti tullut yli puolet Venäjältä. Kolmantena vaiheena on Block DM-SL, joka on venäläisen Energija-yhtiön valmistama. Lisäksi siinä on Boeingin valmistama hyötykuormaa ilmakehän läpi lennon aikana suojaavan nokkakartio.
Boeing toiminut myyntiorganisaationa ja sovittanut satelliitin kantorakettiin. Sen rooli oli myös toimia välittäjänä Yhdysvaltain liittovaltioon ja sen moninaisiin vienti- ja kaupparajoituksiin.
Laukaisut

Vuosina 1999–2009 Sea Launch teki 30 satelliitin laukaisua. Näistä laukaisuista yhden aikaansaama kiertorata on hieman vajaa, mutta kahta lukuun ottamatta muut laukaisut olivat täydellisiä onnistumisia. 31. tammikuuta 2007 Sea Launchin Zenit-3SL-kantoraketti räjähti laukaisutornista irrotessaan. Tämä tuhosi Hollannissa pääkonttoriaan pitävän SES New Skies-yhtiön Boeingin valmistaman NSS-8-tietoliikennesatelliitin ja aiheutti vuoden mittaisen tauon laukaisuihin. Omistuksen uudelleenjärjestelyn jälkeen ensimmäinen satelliitti laukaistiin syyskuussa 2011.
1. helmikuuta 2013 Havaijin läheltä Ocean Odyssey -laukaisualustalta laukaistu Zenith-3SL -kantoraketti vikaantui 40 sekuntia laukaisusta ja syöksyi Tyyneen valtamereen. Hyötykuormana ollut Intelsat 27 -satelliitti menetettiin laukaisussa.
Land Launch

Land Launch on Sea Launchin tytäryhtiö, joka laukaisee Zenit-kantoraketin kaksivaiheista Zenit-2SLB ja kolmivaiheista Zenit-3SLB versiota Baikonurin kosmodromista.
Ensimmäinen laukaisu tehtiin 2008-04-2828. huhtikuuta 2008 Zenit-3SLB-raketilla, jonka kyydissä oli geosynkroniselle radalle vietäväksi AMOS-3-tietoliikennesatelliitti.
Vuoden 2011 alussa suuri osa Sea Launchin Tyyneltämereltä tehtävistä laukaisuista oli siirretty Land Launchille. Väitetään, että Zenit-kantoraketin tuotannossa olisi ongelmia.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ocean Odyssey-laukaisualusta kotisatamassaan vuonna 2004.
Snježana Pejčić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Snježana Pejčić |  Snježana Pejčić |  Snježana Pejčić |  |
Maa:   Kroatia
Naisten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 10 m ilmakivääri |  |
Snježana Pejčić (s. 13. heinäkuuta 1982 Rijeka) on kroatialainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Snježana Pejčić on saavuttanut olympialaisissa Pekingissä 2008 pronssia 10 m ilmakiväärissä ja oli 26. 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa.
Slovenský raj’n kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Košicen alue Slovakia
Pinta-ala:  194,1 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Národný park Slovenský raj 
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  2016 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Slovenský raj’n kansallispuisto on Slovakiassa sijaitseva kansallispuisto. Puistossa virtaava Hornádjoki menee läpi useista kanjoneista, joista yksi syvimmistä on Prielom Hornádu. Alueella on myös Suchá Belán rotko ja paikoin kalkkikivikallioita, joiden yhteydessä on myös vesiputouksia. Puiston alueella sijaitsevat Matala-Tatravuoret ja Malmivuoret ja jossakin on kalliomaastossa olevia näköalapaikkoja, kuten Tomášovskýn ja Havrania Skalan näköalapaikat. Korkein kohta puiston alueella on vuoren huippu nimeltä Predná Holá, joka on 1545 metriä korkea. Alueella sijaitsee myös Dučan kukkula, jonka pohjoispuolella sijaitsevan Dobšinán kylän kautta pääsee maanalaisiin karstiluoliin. Karstiluolastosta löytyy Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Dobšinskán jääluola. Puiston alueella on metsää, missä kasvaa kuusia, mäntyjä, pyökkejä ja pihtoja. Alueella elää villisikoja, villikissoja ja susia ja joskus esiintyy perhosista punatäpläsinisiipiä. Alueella esiintyviin petolintuihin lukeutuu aavikkohaukka.
Aiheesta muualla

https://slovakia.travel/en/national-park-of-slovensky-raj
https://slovakia.com/national-parks/slovak-paradise/
https://trekhunt.com/en/article/slovak-paradise/
Sergio Lasam Utleg

Sergio Lasam Utleg (s. 11. syyskuuta 1943) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Tuguegaraon hiippakuntaan 30. maaliskuuta 1968 ja nimitettiin Ilaganin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. helmikuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. maaliskuuta Gian Vincenzo Moreni, jota avustivat Diosdado Aenlle Talamayan ja Miguel Gatan Purugganan.
Utlegista tuli Ilaganin piispa 26. heinäkuuta 1999. Hänet nimitettiin 13. marraskuuta 2006 Laoagin piispaksi ja 15. kesäkuuta 2011 Tuguegaraon arkkipiispaksi.
Silkkimaruna

| Silkkimaruna  |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Marunat Artemisia
Laji::  pontica
Kaksiosainen nimi
 Artemisia pontica  L. 
Katso myös
   Silkkimaruna Wikispeciesissä   Silkkimaruna Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Silkkimaruna (Artemisia pontica) on marunoihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi. Se on peräisin kaakkois-Euroopasta (lajinimi pontica viittaa Pontoksen alueeseen Mustanmeren etelärannikolla ), mutta on levinnyt halki Euraasian, Ranskasta aina Xinjiangiin. Sitä löytyy luonnosta myös Pohjois-Amerikan koillisosissa. Sitä kutsutaan monessa eurooppalaisessa kielessä myös "roomalaiseksi koiruohoksi".
Silkkimaruna on pienempi kooltaan ja lehdiltään kuin koiruoho. Se kasvaa 40–70 cm korkuiseksi; lehdet ovat harmaanvihreitä, hienojakoisia ja tuoksuvia. Kukat ovat pieniä ja kellertäviä.
Silkkimarunasta saatava eteerinen öljy sisältää mm. kamferia, eukalyptolia, tujonia ja borneolia. Sen sanotaan olevan vähemmän karvas kuin koiruohon. Silkkimaruna on nykyään vermutin tärkein mauste, ja korvasi koiruohon 1900-luvun alussa. Sitä kasvatetaan kaupallisesti Espanjassa ja Latviassa. Se on suurina määrinä syötynä myrkyllinen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Silkkimaruna (Artemisia pontica)
Puutarha.net: Silkkimaruna (Artemisia pontica)
iNaturalist: Silkkimaruna (Artemisia pontica)
ITIS: Artemisia pontica (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Artemisia pontica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Artemisia pontica (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Artemisia pontica (englanniksi)
Slovjanoserbskin piiri

| Slovjanoserbskin piiri Слов'яносербський район, Славяносербский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla.
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 48.6980°N, 38.9809°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Perustettu:  7. maaliskuuta 1923
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Slovjanoserbsk
Pinta-ala  (muutokset 7.10.2014 ja 11.2.2015):  1113,37 km²
 – maa:  829,15 km²
Väkiluku (2015 (?)):  61 834
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  93704
Slovjanoserbskin piiri (ukr. Слов'яносербський район, ven. Славяносербский район, Slavjanoserbski raion) on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 55 121 ihmistä (2013).
Slovjanoserbskin piirin peltomaisemaa halkaisevia sähkölinjoja.
Uudempi, lokakuun 2014 ja helmikuun 2015 rajamuutoksien jälkeinen väkiluku oli 61 834, josta kaupunkilaisiksi luokiteltiin 39 481 piirin asukasta. Luhanskin alueen keskipaikkeilla sijaitsevan piirin hallinnollisena keskuksena on Slovjanoserbskin kaupunkityyppinen taajama (ukr. смт Слов'яносербськ).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovjanoserbskin piiri Wikimedia Commonsissa
Slovjanskin piiri

| Slovjanskin piiri Слов'янський район, Славянский район |
| --- | --- |
 Piiri Donetskin alueen kartalla.
 Lippu:  Vaakuna
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Lakkautettu:  17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Slovjansk (113 196 as., 2017)
Väkiluku (2017 (arvio)):  47 913
Slovjanskin piiri (ukr. Слов'янський район, Slovjanskyi raion, ven. Славянский район, Slavjanski raion) oli hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueen pohjoisosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Slovjanskin kaupunki (ukr. Слов'янськ; 113 196 as., 2017). Slovjansk ei ollut osa Slovjanskin piiriä vaan muodosti oman kaupunkipiirinsä. Heinäkuussa 2020 tehdyssä aluehallinnon uudistuksessa Slovjanskin piiri ja Slovjanskin kaupunki yhdistettiin osaksi laajempaa Kramatorskin piiriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 47 913 ihmistä (1.1.2017). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin 29 440 henkeä. He asuivat Mykolajivkan kaupungissa (Миколаївка, 15 109 as.) tai jossain piirin viidestä kaupunkityyppisestä taajamasta: Andrijivka (Андріївка, 821 as.), Bylbasivka (Билбасівка, 6 063 as.), Donetske (Донецьке, 629 as.), Raihorodok (Райгородок, 3 428 as.) ja Tšerkaske (Черкаське, 3 390 as.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovjanskin piiri Wikimedia Commonsissa
Shrek kolmas (videopeli)

| Shrek kolmas |
| --- | --- |

Kehittäjä:  7 Studios ja Shaba Games (Xbox 360 ja PC) Amaze Entertainment (Wii, PS2 ja PSP) Vicarious Visions (Nintendo DS ja GBA) Gameloft (Mobiili)
Julkaisija:  Activision
Säveltäjä:  Winifred Phillips Winnie Waldron Geoff Zanelli
Julkaistu:  NA 14. toukokuuta 2007 PlayStation PortableNA 5. kesäkuuta 2007EU 20. heinäkuuta 2007AUS 24. heinäkuuta 2007
Lajityyppi:  Toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  BBFC: PG ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: PG PEGI: 7
Alusta:  Game Boy Advance, Nintendo DS,  PlayStation 2, PlayStation Portable, Wii, Windows, Xbox 360, mobiili
Jakelumuoto:  DVD, UMD, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Shrek kolmas (Shrek the Third) on Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2007 Game Boy Advance, Nintendo DS, PlayStation 2, PlayStation Portable, Windows, Wii ja Xbox 360 alustoille.
Peli perustuu DreamWorks Animationin Shrek kolmas animaatioelokuvaan.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Cleese  | … |  kertoja, kuningas Harold   |
|  Michael Gough  | … |  Shrek, kuuluttaja   |
|  Mark Moseley  | … |  Aasi, Stage Hand, roisto 3   |
|  André Sogliuzzo  | … |  Puss In Boots, Jock Captain, merirosvo 1, ilkeät puut   |
|  James Arnold Taylor  | … |  Artie, prinssi Charminkas, maahinen   |
|  Holly Fields  | … |  prinsessa Fiona, Noita 3, vauva örkki   |
|  Erin Matthews  | … |  nukkuva kaunotar, noita 4, Dronkey   |
|  John Curry  | … |  Merlin, ilkeä ritari 3, merirosvo 2   |
|  Natalie Lander  | … |  joen leidi, noita 2, vauva örkki   |
|  Jim Meskimen  | … |  Koukku, Attendent 2, kreikkalainen   |
|  Cody Cameron  | … |  Pinokkio, paha Pinokkio, Jock #2   |
|  Susanne Blakeslee  | … |  ilkeä kuningatar, noita 1, Dronkey   |
|  Sean Bishop  | … |  Kyklooppi, Attendent 3   |
|  Conrad Vernon  | … |  Piparkakkumies, ilkeä ritari 1, Jock 1   |
|  Phil LaMarr  | … |  merirosvo kapteeni, näyttelijä, ilkeä ritari 3   |
|  Amanda Troop  | … |  Tuhkimo, Dronkey, vauva örkki   |
|  Roger Rose  | … |  talonpoika 1, roisto 1, merirosvo 3    |
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5/10. Peliä on kuvattu laiskasti ja hutiloidusti tehdyksi, joka luottaa brändin maineeseen eikä kiinnostavaan tai kekseliääseen pelaamiseen.
Aiheesta muualla

Shrek the Third MobyGamesissa (englanniksi)
Sanna-June Hyde

| Sanna-June Hyde> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. helmikuuta 1976 (ikä 48)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sanna-June Irmeli Hyde (s. 11. helmikuuta 1976 Colchester, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilais-suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin kaupunginteatterissa. Hyde on opiskellut näyttelijäksi Lontoossa. Hän on esiintynyt myös Joensuun ja Espoon kaupunginteatterissa sekä Komediateatteri Arenassa. Vuosina 2004–2006 Hyde esitti televisiosarjassa Salatut elämät opettaja Teresa Ala-Uotilaa, josta tuli joksikin aikaa Heli Sievisen tyttöystävä. Vuodesta 2006 lähtien Hyde on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa.
Hyde esiintyi vuonna 1997 vierailevana naislaulajana HIM-yhtyeen esikoislevyllä Greatest Lovesongs Vol. 666 laulaen coverversion Blue Öyster Cultin kappaleesta ”(Don't Fear) The Reaper”.
Filmografia > Elokuvat

Kissan kuolema (1994)
Joensuun Elli (2004)
Pihalla (2009)
Ice Age 5: Törmäyskurssilla (2016) (dubbaus)
Itse ilkimys 3 (2017) (dubbaus)
Lego Ninjago Elokuva (2017) (dubbaus)
Mestarietsivä Sherlock Gnomes (2018) (dubbaus)
Filmografia > Televisiosarjat

Alright? Alright! (2005)
Salatut elämät (2004–2006)
Ketonen & Myllyrinne (1 jakso, 2006)
Lilli ja kukkaisystävät (2006)
Rikospaikalla (2010)
Lohikäärmeprinssi (2018) (dubbaus)
Donna (2018)
Kakarat (2020)
Syke (2020)
Made in Finland (2022)
Kuunnelmat

Merimatikka (2003)
Kuumat munkit Yle (2006)
Aiheesta muualla

Sanna-June Hyde Elonetissä.
Sanna-June Hyde Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Simon Haglund

Simon Ulf Anders Haglund (s. 15. heinäkuuta 1993 Larsmo) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa HIFK:ta ja hänen valmentajinaan toimivat Rune Härtull ja Tomas Nylund. Vuoteen 2013 asti hän edusti Larsmo IF -seuraa ja vuosina 2014–2018 IK Falkenia.
Haglund on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista 800 metrin juoksusta kultaa vuonna 2018 ja pronssia vuonna 2017. Lisäksi hän ollut mukana viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa 4 × 800 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 2015 ja 2017 sekä hopeaa vuonna 2014 ja 4 × 1 500 metrin viestijuoksusta hopeaa vuonna 2017 sekä pronssia vuonna 2015. Ennätyksikseen Haglund on juossut 400 metrillä ulkona ajan 48,96 (2014) ja hallissa 50,52 (2014), 800 metrillä ulkona ajan 1.51,34 (2018) ja hallissa 1.52,10 (2018) sekä 1 500 metrillä ulkona ajan 3.51,64 (2018).
Smythin piirikunta

Smythin piirikunta (engl. Smyth County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 30 104 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Marionin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1832.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Smythin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Snogeholmin linna

Snogeholmin linna
Snogeholmin linna on rakennus Ruotsissa Sjöbon kunnassa. Linna on rakennettu 1860-luvulla ranskalaiseen barokkityyliin. Von Heidekenin perhe osti linnan vuonna 1989. He myivät linnan vuonna 2011 Snogeholms Gård AB:lle.
Retkeilyalue Snogeholmin lähellä on suosittu vierailukohde, jossa vierailee arviolta 300 000 kävijää vuosittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linnan kotisivut (ruotsiksi)
Linnan esittely Sjöbon kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Silkkiniitty

| Silkkiniitty |
| --- | --- |

Tyyppi:  maisemapuisto
Sijainti:  Tapiola, Espoo
Koordinaatit:  60°10′50.0″N, 024°48′22.0″E
Pinta-ala:  7 hehtaaria
Perustettu:  1964
Rakennuttaja:  Asuntosäätiö
Suunnittelija:  Jussi Jännes
Silkkiniitty (ruots. Silkesängen) on noin seitsemän hehtaarin laajuinen maisemapuisto Tapiolan pohjoisosassa kaakkoisessa Espoossa. Se on säilynyt varsin hyvin alkuperäisessä, 1960-luvun asussaan.
Silkkiniitty rakennettiin vanhan kartanoniityn alueelle. Pohjatyön oli tehnyt puutarha-arkkitehti Nils Orénto inventoimalla alueen maisemakokonaisuudet. Hänen suunnittelutyötään jatkoi puutarha-arkkitehti Jussi Jännes apunaan muun muassa Maj-Lis Rosenbröijer. Jännes piti tärkeänä puiston suurta pinta-alaa, jolloin siihen kohdistuva rasitus jakaantuu laajalle alalle. Mitoituksissa oltiin suurpiirteisiä ja puisto muotoutui vähitellen rakennusvaiheen aikana.
Silkkiniityn johtoideana on avara nurmialue, joka on muotoiltu siten, että puistoa halkovat kävelytiet eivät juuri erotu katsekorkeudelta. Puistoalueen reunoilla on kukkivia ja syysvärikkäitä lajeja sekä kirsikkapuita. Silkkiniityn itäosassa sijaitsee Aarnilammikko. Silkkiniittyä reunustaa pientalovaltainen rakennuskanta. Alueen eteläpuolella sijaitsee Tapiolan lukio ja pohjoispuolella Aarnivalkean koulu. Luoteessa Silkkiniitty päättyy Hiidenkivenmetsään, josta pääsee Kalevalanportin alikulkutunnelin kautta Pohjois-Tapiolan puolella sijaitsevaan Pohjankulman asukaspuistoon.
Kuvia

Aarnilammikko
Silkkiniitty lännestä päin
Silkkiniityn itäosaa
Silkkiniityn luoteinen osa
Aiheesta muualla

Tapiola Garden City: Silkkiniitty - Tapiolan keuhkot
Länsiväylä: Tapiolan kulttuuriympäristön ytimestä purettiin vanha omakotitalo, tilalle nousee kaksi uutta – "Ilme ei ole aivan Tapiolan hengen mukainen"
Shappi Khorsandi

Shappi Khorsandi vuonna 2009
Shaparak ”Shappi” Khorsandi (s. 8. kesäkuuta 1973 Teheran, Iran) on iranilaissyntyinen englantilainen koomikko.
Khorsandin perhe joutui pakenemaan Iranista Lontooseen Iranin vallankumouksen aikana; Shappin isän Hadi Khorsandin kirjoittama satiirinen runo herätti paljon negatiivista huomiota. Runossa kritisoitiin uskonnollista hallintotapaa, ja tekstin julkaisu poiki Hadille jopa tappouhkauksia.
Vuonna 1995 Khorsandi valmistui Winchesterin yliopistosta aineinaan draama, teatteri ja televisio, minkä jälkeen hän aloitti uran komiikan parissa. Vuonna 2010 Winchesterin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorinarvon.
Khorsandi oli naimisissa irlantilaissyntyisen koomikon Christian Reillyn kanssa vuosina 2005–2010. Heillä on poika nimeltä Charlie, jonka kanssa Khorsandi asuu Lontoossa lähellä Richmond Parkia. Myös Khorsandin isä ja veli ovat stand up -koomikoita.[lähde? ]
Silkkimalurit

| Silkkimalurit |
| --- | --- |
 Ruskosilkkimaluri (Sericornis keri)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaismalurit Acanthizidae
Suku::  Silkkimalurit Sericornis  Gould, 1838
Katso myös
   Silkkimalurit Wikispeciesissä   Silkkimalurit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silkkimalurit (Sericornis) on tiaismalureiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Silkkimalureiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kymmenen lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.