stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villamassargia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villamassargia Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Viherhohtokolibri

| Viherhohtokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hohtokolibrit Anthracothorax
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Anthracothorax viridis  (Audebert & Vieillot, 1801) 
Katso myös
   Viherhohtokolibri Wikispeciesissä   Viherhohtokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherhohtokolibri (Anthracothorax viridis) on Puerto Ricon kotoperäinen kiitäjälintu. Jean-Baptiste Audebert ja Louis Jean Pierre Vieillot kuvailivat lajin holotyypin Puerto Ricosta vuonna 1801.
Viskari

Viskari, Wiskari on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anssi Viskari, Mr. Lothar (s. 1971), pornonäyttelijä
Antti Viskari (1928–2007), kestävyysjuoksija
Arttu Wiskari (s. 1984), laulaja, lauluntekijä
Kalevi Viskari (1928–2018), voimistelija ja olympiamitalisti
Lasse Viskari (s. 1946), korkeushyppääjä
Martti Viskari (1882–1938), jääkäri
Tommi Viskari (s. 1971), keihäänheittäjä
Werner Wiskari (1918–2008), New York Times -lehden amerikansuomalainen toimittaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Velupillai Prabhakaran

| Velupillai Prabhakaran |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1954 Velvettithurai
Kuollut: 18. toukokuuta 2009
Muut tiedot
Järjestö:  Tamilitiikerit
Velupillai Prabhakaran (tamiliksi வேலுப்பிள்ளை பிரபாகரன், Veluppiḷḷai Pirapākaraṉ; 26. marraskuuta 1954 Velvettithurai, Sri Lanka – 18. toukokuuta 2009 Mullathivu, Sri Lanka) oli srilankalainen tamili ja Tamilitiikerien järjestön perustaja. Tamilitiikerit ajoivat omaa valtiotaan (Tamil Eelam) tamileille ja he sotivat Sri Lankan hallintoa vastaan Sri Lankan sisällissodan aikana. Tamilitiikerit tulivat tunnetuksi esimerkiksi terrori-iskuistaan, joiden toteuttamiseen käytettiin myös itsemurhaiskuja.
Prabhakaran sai surmansa taisteluissa Sri Lankan joukkoja vastaan vuonna 2009. Sisällissota julistettiin päättyneeksi päivää myöhemmin.
Elämäkerta > Nuoruus

Velupillai Prabhakaran syntyi 26. marraskuuta 1954 Velvettithurain kaupungissa Sri Lankan pohjoiskärjessä. Prabhakaran oli etniseltä taustaltaan tamili ja uskonnoltaan hindu. Hänen isänsä työskenteli virkamiehenä. Äiti oli puolestaan hyvin uskonnollinen. Prabhakaranin suvun sanottiin rakennuttaneen aikanaan Velvettithuraissa sijaitsevan Shivan temppelin. Lapsia perheessä oli yhteensä neljä, joista Velupillai oli nuorin. Opiskelijana Prabhakarania kuvailtiin ujoksi ja kirjoihin uppoutuneeksi. Hän sai vaikutteita Intian brittivastaisen aseellisen liikkeen toimijoilta, kuten Subhash Chandra Boselta ja Bhagat Singhilta. Myöhemmissä haastatteluissa hän mainitsi myös olleensa hyvin kiinnostunut Aleksanteri Suuresta ja Napoleonista. Vaikka Prabhakaranin lapsuuden perhe oli hyvin uskonnollinen, hän itse sai myöhemmin voimakkaita vaikutteita marxilais-leninistisestä kirjallisuudesta.
Elämäkerta > Tamilitiikerien perustaminen

Sri Lanka (silloinen Ceylon) oli itsenäistynyt brittivallasta vuonna 1948. Maassa nousivat myöhemmin valtaan singhaleesinationalistit, mikä lisäsi jännitteitä maan tamilivähemmistön parissa. Prabhakaran perusti Tamilitiikerit-järjestön. Perustamisvuodesta ei ole täyttä selvyyttä, mutta se on saattanut olla 1973 tai 1974. Järjestö toimi tuolloin nimellä Tamil New Tigers (TNT). Vielä alkuvaiheessa Tamilitiikerit olivat vain yksi monista tamilien asiaansa ajamaan perustamista järjestöistä. Poliisi kiinnostui Prabhakaranista toimintansa takia. Heinäkuussa 1975 hän murhasi ampumalla Jaffnan pormestari Alfred Duryappan. Duryappan ja muut Tamilitiikerien vastaisiksi katsotut tamilit joutuivat myöhemminkin iskujen kohteiksi. Teon motiiviksi on joskus poliisin toimintaa mellakassa edellisenä vuonna, jolloin seitsemän mielenosoittajaa oli saanut surmansa. Tamilitiikereistä tuli hieman myöhemmin tunnetumpana järjestönä "Tamil Eelamin vapautuksen tiikerit" (LTTE). Pliisia pakoon Intian Chennaihin siirtynyt Prabhakaran suunnitteli järjestön peruskirjan, sekä esimerkiksi sen tiikeriä ja kahta ristikkäistä kivääriä kuvaavan lipun.
Tamilitiikerit saivat aluksi tukea Intiasta, jossa maata hallitsi Indira Gandhin neuvostomyönteinen hallitus. Sri Lankassa vallassa oli puolestaan yhdysvaltalaismielinen Junius Jayawardenin hallitus. Tamilitiikereillä oli koulutusleirejä Tamil Nadun osavaltiossa, vaikka Intia virallisesti tukikin Sri Lankan yhtenäisyyttä. Prabhakaranin sanotaan myös saaneen koulutusta Intian tiedustelupalvelulta (Research and Analysis Wing). Muut tamilien aseelliset ryhmittymät joka liitettiin Tamilitiikereihin, tai yksinkertaisesti tuhottiin. Merkittävää tukea saatiin lahjoituksina myös tamileilta ulkomailla. Pian järjestöön kuului noin 10 000 taistelijaa, heidän joukossaan niin miehiä kuin naisiakin. Prabhakaranín sanotaan kehittänen järjestöstä yhden maailman tehokkaimmista sissijärjestöistä. Taistelijoidensa joukkoon hän loi marttyyrikultin, johon liittyivät esimerkiksi itsemurhaiskut. Iskuja tehtiin usein myös siviilikohteita vastaan. Tamilitiikerien virallisten sääntöjen mukaan jäsenten tuli harjoittaa naimattomuutta, joskin hän itse otti Mathivathani Erambun. Sääntöä lievennettiin myöhemmin sallimalla avioliitto Prabhakaranin luvalla. Prabhakaran alkoi saada eläessään pakkomielteitä. Hän ei esimerkiksi suostunut juomaan vettä, muusta kuin omasta pullostaan ja nukkui aina pistoolinsa kanssa. Hän piti mukanaan myös aina syanidikapselia.
Elämäkerta > Sri Lankan sisällissota

Täysimittainen Sri Lankan sisällissota alkoi tamilien vastaisista mellakoista heinäkuussa 1983. Kasvava tamilinationalismi herätti lopulta huomiota myös Intiassa, jossa tilannetta yritettiin lievittää pääministeri Rajiv Gandhin ja Sri Lankan Jayawardeneen välillä solmitulla sopimuksella heinäkuussa 1987, jolla Intia lähetti 100 000 rauhanturvaajaa Sri Lankaan. Prabhakaran sen sijaan teki saman vuoden elokuussa harvinaisen julkisen näyttäytymisen Jaffnassa. 100 000 kuuntelijan tilaisuudessa Prabhakaran vaati tamilien oman valtion (Tamil Eelam) perustamista. Tamilitiikerien kohteena olivatkin pian myös intialaiset rauhanturvaajat. Heidän vetäytyessään maaliskuussa 1990 intialaiset olivat menettäneet 1 200 sotilasta. Häntä syytettiin myös vuonna 1991 tehdystä Rajiv Gandhin salamurhasta. Gandhi oli kuollut itsemurhaiskussa Madrasissa. Hän saikin lopulta kuolemantuomion intialaiselta oikeusistuimelta, minkä lisäksi hänet lisättiin Interpolin etsimien henkilöiden joukkoon.
1990-luvun alkupuolella Tamilitiikerien hallitsema Sri Lankan pohjoisosa oli käytännössä itsenäinen valtio, jota Prabhakaran johti diktaattorin ottein. Hän toteutti esimerkiksi puhdistuksia omassa lähipiirissään peläten Intian tiedustelupalvelun vakoojia. Vuonna 1995 Sri Lankan asevoimat valtasivat viimein takaisin Jaffnan, mutta he jäivät myöhemmin loukkuun Jaffnaan Tamilitiikerien vallatessa muita alueita. Samalla alkoi itsemurhaiskujen aalto muualla maassa. Verisin yksittäinen isku tehtiin Sri Lankan keskuspankilla Colombossa vuonna 1996. Itsemurhapommittajan tekemässä iskussa kuoli 90 ja haavoittui 1 400. Prabhakaran piti henkilökohtaisia puheita itsemurhaiskujen tekijöille, joita kutsuttiin "mustiksi tiikereiksi". Vuonna 2001 saatiin kuitenkin norjalaisten välittäjien avulla tulitauko hallinnon ja Tamilitiikerien välille. Mahdollisesti yksi syy tulitaukoon taipumiselle olivat mahdolliset lisääntyvät vaikeudet rahoituksen ja aseiden hankinnan suhteen syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen. Tamilitiikerit oli luokiteltu monissa maissa terrorijärjestöksi. Myös Tamilitiikerien edustajana tunnetuksi tulleella Anton Balasinghamilla oli tyynnyttelevää vaikutusta.
Elämäkerta > Viimeiset vuodet

Horjuva rauha päättyi neuvottelujen epäonnistumiseen vuonna 2006. Balasingham kuoli syöpään samana vuonna ja Prabhakaranin autoritäärinen hallinto oli johtanut useisiin loikkauksiin Tamilitiikerien johdosta. Heidän joukossaan oli esimerkiksi Vinayagamoorthy Muralitharan. Samalla Prabhakaran oli muuttanut Tamilitiikerit sissijoukoista tyypillisemmäksi armeijaksi, jolloin he joutuivat ottamaan yhteen Sri Lankan asevoimien kanssa tavallisen armeijan tapaan. Sri Lankan hallinnon joukkojen onnistui vallata Tamilitiikerien hallitsemat maan itäosat vuoden 2007 aikana, jolloin he hallitsivat enää vanhaa tukialuettaan Vannia. Alkuvuodesta 2009 Sri Lankan joukot valtasivat myös Tamilitiikerien pääkaupunkina tunnetun Killinochchin. Syntyneiden huhujen mukaan Prabhakaran olisi paennut maasta. Hän sai kuitenkin surmansa taistelussa 18. toukokuuta 2009 hänen yrittäessään paeta eteneviä srilankalaisia. Samana päivänä Sri Lanka ilmoitti virallisesti sisällissodan päättyneen.
Prabhakaran vaimon Mathivathani Erambun ja Duvaraga-nimisen tyttären kohtaloa ei tunneta varmasti. Heidän oletetaan saaneen surmansa. Myös Prabhakaran tuolloin 12-vuotias poika Balachandran Prabhakaran tuli ilmeisesti srilankalaisten sotilaiden surmaamaksi.
Tamilitiikerien lippu.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952 – naisten 8-ottelu

Naisten voimistelun parhaimmistoa Helsingin olympiakisoissa olivat neuvostoliittolaiset ja unkarilaiset, jotka veivät kaikki henkilökohtaiset mitalit. Osanottajia oli kaikkiaan 134 ja he edustivat 18 eri kansakuntaa. Pisteet kultakin telineeltä ratkaisivat telinekohtaisen mitalijärjestyksen ja niiden summan perusteella ratkesi  8-ottelun paremmuus. Samoja pisteitä käytettiin myös joukkueiden paremmuuden määrittämiseen, siten että kuuden parhaan joukkueen jäsenen pisteet laskettiin yhteen.
Neuvostoliiton Marija Gorohovskaja ei saanut yhtään telinekohtaista voittoa, mutta oli jokaisella telineellä toinen ja tämä riitti 8-ottelun olympiakultaan.
Vaivero

| Vaivero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Vaiverot Chamaedaphne
Laji::  calyculata
Kaksiosainen nimi
 Chamaedaphne calyculata  (L.) Moench 
Katso myös
   Vaivero Wikispeciesissä   Vaivero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaivero (Chamaedaphne calyculata) on kanervakasvien heimoon kuuluva varpu. Se on sukunsa ainoa laji. Kasvi sisältää myrkyllistä andromedotoksiinia, kuten suokukkakin (Andromeda polifolia).
Ulkonäkö ja koko

Vaivero on matala varpu, jonka versot voivat kasvaa puolitoista metriä pitkiksi. Soikeat lehdet sijaitsevat vuorotellen varressa. Vaivero pitää lehtensä talvellakin, mutta saa punaruskean syysvärin. Kukat ovat valkeat, kellomaiset, halkaisijaltaan noin puoli senttimetriä.
Levinneisyys

Vaiveroa tavataan pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä ja hieman siitä etelään. Sitä esiintyy Itä-Euroopasta läpi Siperian Tyynenmeren rannikolle ja Pohjois-Amerikassa Alaskasta pitkin Kanadan havumetsävyöhykettä Atlantin rannikolle. Suurten järvien ympäristössä ja Appalakeilla levinneisyysalue ulottuu tavallista etelämmäs. Euroopassa vaivero puuttuu lännestä. Lounaisimmat esiintymät ovat Itä-Puolassa ja Valko-Venäjällä. Pohjoismaista sitä tavataan vain Suomessa ja Ruotsin puolella Tornionjokilaaksossa. Niinpä sen nimi ruotsiksi on finnmyrten, "suomenmyrtti".
Suomessa laji on yleinen maan itä- ja keskiosissa linjojen Vaasa–Virolahti ja Oulu–Kuusamo välissä. Tältä alueelta lounaaseen ja pohjoiseen laji esiintyy vain paikoitellen ja on melko harvinainen. Pohjois-Lapista se puuttuu kokonaan.
Elinympäristö

Vaivero kasvaa rämeillä ja nevoilla usein laajoina mattoina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vaivero (Chamaedaphne calyculata)
Kasviatlas 2022: Vaiveron (Chamaedaphne calyculata) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vaivero (Chamaedaphne calyculata)
Luontoportti: Vaivero (Chamaedaphne calyculata)
Pohjolan kasvien pauloissa: Chamaedaphne calyculata – vaivero
ITIS: Chamaedaphne calyculata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Chamaedaphne calyculata (englanniksi)
Flora of China: Chamaedaphne calyculata (englanniksi)
Viherherukka

| Viherherukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Herukkakasvit Grossulariaceae
Suku::  Herukat Ribes
Laji::  Mustaherukka nigrum
Lajike::  'Vertti' ym.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherherukka on mustaherukan (Ribes nigrum) muunnos, jonka marjoista puuttuu tumma väri ja lähes kokonaan mustaherukalle ominainen voimakas aromi. Viherherukka on jalostettu Suomessa ’Öjebyn’-mustaherukkalajikkeesta. Sen marja on väriltään kellertävänvihreä ja muistuttaa maultaan mustaherukkaa mutta on aromiltaan jonkin verran heikompi ja maultaan makeampi. Ulkoisesti se muistuttaa hieman karviaismarjaa.
Lajikkeita

'Venny'
'Vertti', lamoava
'Vilma', pystykasvuinen
Valkeinen (Pieksämäki, Mataramäki)

| Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°24′14″N, 26°53′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Mustalampeen 
Järvinumero:  14.718.1.080
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,7 m  
Pituus:  870 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  1,943 km  
Pinta-ala:  10,666 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeinen 
Valkeinen  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Mataramäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 870 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,7 metriä mpy.
Valkeinen (Konnevesi)

| Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°40′56″N, 26°20′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Haapalampeen 
Järvinumero:  14.711.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,9 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,938 km  
Pinta-ala:  4,784 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeinen 
Valkeinen  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Varuskunnan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 320 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,9 metriä mpy.
Verjamem

| Verjamem> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Eva Boto
Säveltäjä(t):  Vladimir Graić, Hari Mata Hari
Sanoittaja(t):  Igor Pirkovič
Euroviisutiedot
Vuosi:  2012
Maa:  Slovenia
Kieli:  sloveeni
Sijoitus semifinaalissa:  17.
Pisteet semifinaalissa:  31
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Verjamem on slovenialaislaulaja Eva Boton esittämä kappale, jolla hän edusti Sloveniaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Slovenian edustuskappaleeksi sen voitettua slovenialaisen EMA 2012 -laulukilpailun 26. helmikuuta.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 24. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 17:nneksi eli toiseksi viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.
Boto on levyttänyt kappaleesta myös englanninkielisen version Pure Love, jonka on sanoittanut Nektarios Tyrakis sekä serbokroaatinkielisen version U kamen i vodu, jonka on sanoittanut Leontina Vukomanović.
Kasavuori

Kasavuori tarkoittaa seuraavia asioita:
Kauniaisten Kasavuori
Soukan Kasavuori Espoossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kasavuori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Verkangas

Verkangas eli Vakuri on pieni rekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kylän alue sijaitsee peltomaalla Pohjankylän eteläpuolella jääden rantaradan ja Ylönkaimas-nimisen kukkulan väliin. Vakuri mainitaan vuonna 1540 Yliskylän talollisten omistamana autiopyölinä eli asumattomana kyläalueena. Vakurin nimi muutettiin kiinteistörekisterissä Verkankaaksi vuonna 2009.
Verkatehtaankatu

Verkatehtaankatu voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Verkatehtaankatu, katu Hyvinkäällä
Verkatehtaankatu, katu Seinäjoella
Verkatehtaankatu, katu Tampereella
Verkatehtaankatu, katu Turussa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Verkatehtaankatu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viherhuiskukerttu

| Viherhuiskukerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikantöpökerttuset Macrosphenidae
Suku::  Huiskukertut Macrosphenus
Laji::  concolor
Kaksiosainen nimi
 Macrosphenus concolor  (Hartlaub, 1857) 
Katso myös
   Viherhuiskukerttu Wikispeciesissä   Viherhuiskukerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherhuiskukerttu (Macrosphenus concolor) on afrikantöpökerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viherhuiskukerttua tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta monilla alueilla sitä on kuvattu yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkeinen (Parkano)

| Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°06′00″N, 22°55′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Iso Ristiharjunlammen laskuojaan 
Järvinumero:  35.535.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  164,7 m 
Rantaviiva:  4,358 km 
Pinta-ala:  0,31614 km² 
 fiValkeinen 
Valkeinen  on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Valkeinen on osa Vuorijoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 1,1 kilometriä, leveys 500 metriä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se sijaitsee metsä- ja suomaastossa Valkeisennevan länsipuolella noin 10 kilometriä koilliseen Parkanon kirkolta. Se on muuten ojitetun suon ympäröimä paitsi etelä- ja itärannoiltaan, missä on kangasmaastoa. Vaikka suo on tiheästi ojitettu, ei laskuojia ole johdettu järveen. Järven oma laskuoja, joka lähtee järven eteläpäästä, on poikkeus. Laskuoja virtaa suo-ojien verkoston kautta Iso Ristiharjunlammen laskuojaan, joka yhtyy Ritajokeen myöhemmin. Ritajoki laskee Majajärveen. Järvessä on paljon kiviä ja kuusi pientä luotomaista saarta. Rannolle on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa ja Kipinäpartion kämppä, joille johtaa tiet idästä valtatieltä 3 tai etelästä Parkanon keskustasta.
Historiaa

Vuoden 1959 painetussa peruskartassa ei järvelle johtanut kävelypolkua kummempaa tietä. Ensimmäiset vapaa-ajan asunnot on piirretty vuoden 1984 painettuun peruskarttaan. Laskuoja oli jo vuonna 1959 kaivetussa uomassa ja se virtasi Saarimäen (Ristiharjun) maatilan kautta kohtaan, josta ylitettiin Ristiharjun matala osuus "Ritojokeen" (Ritajokeen).
Kaskol

Kaskol (ven. Каскол) on venäläinen ilmailuteollisuuteen erikoistunut holding-yhtiö, jonka päämaja on Moskovassa.  Se omistaa suuria osuuksia useista lentokonevalmistajista, esim 40 % Nižni Novgorodissa Sokol-lentokonetehtaasta, joka rakentaa MiG-lentokoneita.[lähde? ]
Valkeinen (Multia, Valkeisperä)

| Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°21′41″N, 24°47′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Pieni-Valkeiseen 
Järvinumero:  35.627.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,1 m  
Rantaviiva:  5,659 km  
Pinta-ala:  75,641 ha  
Tilavuus:  0,00792112 km³ 
Keskisyvyys:  10,47 m  
Suurin syvyys:  34 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeinen 
Valkeinen  on Keski-Suomessa Multialla Valkeisperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 76 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 7,9 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0079 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 10,5 metriä ja suurin syvyys on 34,0 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Elämäistenjoen valuma-alueeseen (35.627) se kuuluu.
Kasavuori (Kauniainen)

Kasavuori (ruots. Kasaberget) on Kauniaisten ainoa nimetty kaupunginosa ja sijaitsee kaupungin länsipuolella, Turunväylän ja rantaradan pohjoispuolella.
Kasavuori liitettiin Kauniaisiin 1957.
Paitsi asuinalue Kasavuori on myös metsäinen 64 metriä korkea kukkula. Siitä näkee laajalti kukkulan jyrkältä länsilaidalta: Espoon keskuksen ja Bembölen suuntaan – Karvasmäen pelloille. Kukkulan itälaita loivenee hitaasti kohti Kauniaisten keskustaa. Kukkula on suosittu retkeilyalue. Alueella on valaistu pururata, jossa on talvella hiihtoladut.
Kasavuoren alueella sijaitsee Kauniaisten hautausmaa – erillään kirkosta – kukkulan luoteislaidalla, ja tämän itäpuolella on Kasavuoren koulukeskus.
Kasavuoren asuinalue sijaitsee kukkulan, keskustan ja rantaradalla olevan Koivuhovin aseman rajaamana. Alueen katunimistössä ovat muun muassa Kasavuorentie, Bredantie, Yrjö Liipolan tie ja Mikael Lybeckin tie.