stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aretas III

Aretaksen painattamia kreikkalaistyylisiä kolikoita
Aretas III oli nabatealaisten kuningas vuosina 86 – 62 eaa. Hän seurasi hallitsijana isäänsä Oboda I:tä. Aretaksen aikana nabatealaisten valtakunta kasvoi laajimmilleen ja aiemmin paimentolaisena pidetty kansa nousi myös merkittäväksi valtioksi vallattuaan vuonna 85 eaa. Damaskoksen.
Aretas III yritti myös muuttaa nabatealaisten imagoa pois takapajuisesta paimentolaiskansasta. Hän painatti mm. kolikoita, joihin hänen nimensä kirjoitettiin kreikkalaisin kirjaimin nabatealaisten arabialaisten sijaan. Armenian kuningas Tigranes valtasi Damaskoksen 72 eaa., mutta nabatealaiset saivat kaupungin hallintaansa vielä myöhemmin.
Nabatealaiset kävivät Aretas III:n aikana sotaa myös Juudeaa hallinneita makkabealaisia vastaan. Aretas tunkeutui Juudeaan ja voitti Aleksanteri Jannaioksen joukot Hadidissa. Aleksanteri vastasi valtaamalla kaupunkeja Moabissa. Aleksantert Jannaiosta seurasi Juudean kuninkaana hänen vaimonsa Aleksandra ja tämän kuoltua veljekset Aristobulos II ja Hyrkanos II taistelivat vallasta. Hyrkanus, joka oli nimetty virallisesti kruununperijäksi, karkasi Aristobuloksen kaapattua vallan Aretaksen hoviin ja teki tämän kanssa liittouman. Aretas piiritti Jerusalemiin vuonna 65 eaa.
Pompeiuksen liitettyä Syyrian Rooman valtakuntaan hänen käskynhaltijansa Marcus Aemilius Scaurus kiinnitti huomionsa Juudean tilanteeseen. Aristobulos sai vakuutettua olevansa makkabealaisten johtaja Scarus käski Aretaksen lopettaa Hyrkanoksen tukeminen ja vetäytyä. Aretas vetäytyikin, sillä ei halunnut riskeerata mitään Roomaa vastaan.
Annalan kotiseutumuseo

| Annalan kotiseutumuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Annalantie 20, 86100 Pyhäjoki  
Sijainti:  Pyhäjoki 
Perustettu:  1963  
Kotisivut:  pyhajoki.fi/annala 
Koordinaatit:  
 fiAnnalan kotiseutumuseo 
  
Annalan kotiseutumuseo on entisajan tavaroita esittelevä kotiseutumuseo Pyhäjoella Pohjois-Pohjanmaalla. Pyhäjoella vuonna 1957 pidetyn pitäjänäyttelyn museo-osaston esineistä  alkanut kotiseutumuseohanke toteutui vuonna 1963, jolloin Annalan kotiseutumuseo avattiin yleisölle.
Historia

Annalan talon syntyvaiheet sijoittuvat 1500-1600-luvuille. Annalaa ovat isännöineet mm. pitäjänkirjuri Erik Zimmermann ja kanttori Tuomas Cannelin. Maata oli enimmillään 1 000 hehtaaria. Annala siirtyi Pyhäjoen kunnan omistukseen 1930-luvulla. Annalan maita hoiti tuolloin pehtoori Hannes Kopsakangas. Annalaan siirrettiin myös kunnantoimisto ja mm. kansanhuolto. Kunnallinen keskikoulu aloitti toimintansa 1960-luvun alussa Annalassa. Uuden koulun valmistuttua Annala muuttui museoksi vuonna 1963.
André Previn

| André Previn |
| --- | --- |
 Previn vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andreas Ludwig Prewin
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1929 Berliini, Saksa
Kuollut: 28. helmikuuta 2019 (89 vuotta) Manhattan, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  pianisti, kapellimestari ja säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  jazz, ooppera ja länsimainen taidemusiikki 
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Contemporary Records ja Deutsche Grammophon 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
André George Previn (oik. Andreas Ludwig Prewin 6. huhtikuuta 1929 Berliini – 28. helmikuuta 2019 Manhattan, New York) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi Berliinissä juutalaisille vanhemmille. Perhe pakeni vuonna 1939 Yhdysvaltoihin, ja Previnistä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1943.
Previn pääsi sovittajaksi MGM-elokuvayhtiöön jo teini-ikäisenä ja eteni elokuvasäveltäjäksi ja -kapellimestariksi. Vuosina 1967–1969 hän toimi Houstonin sinfoniaorkesterin, sitten 1968–1975 Lontoon sinfoniaorkesterin, 1976–1986 Pittsburghin sinfoniaorkesterin ja 1986–1989 Los Angelesin filharmonisen orkesterin kapellimestarina.
Previnin sävellyksiin kuuluu muun muassa elokuvamusiikkia ja oopperoita. Hänen ensimmäinen oopperansa oli vuonna 1998 San Franciscossa ensiesitetty A Streetcar Named Desire. Hän on saanut Oscar-palkinnon elokuvista Gigi (1958), Porgy ja Bess (1959), Irma La Douce (1963) ja My Fair Lady (1964).
Previn oli naimisissa neljästi. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli laulaja Betsy Bennett, toinen laulaja ja säveltäjä Dory Langan. Vuosina 1970–1979 Previn oli naimisissa elokuvatähti Mia Farrow'n kanssa; he saivat kaksospojat ja adoptoivat lisäksi kolme lasta. Vuonna 1982 Previn avioitui Heather Sneddonin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta André Previn Wikimedia Commonsissa
Stearns, David Patrick: André Previn obituary The Guardian.  28.2.2019. Viitattu 2.3.2019 (englanniksi).
Barron, James: André Previn, Whose Music Knew No Boundaries, Dies at 89 The New York Times.  28.2.2019. Viitattu 2.3.2019 (englanniksi).
André Previnin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Anitra Steen

| Anitra Steen |
| --- | --- |
 Steen kruununprinsessa Victorian ja Daniel Westlingin häissä 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949
Puoliso:  Göran Persson (2003–)
Anitra Steen (s. 1949) on ruotsalainen virkamies, joka on urallaan toiminut muun muassa Skatteverketin johtajana 1996–1999 ja Systembolagetin johtajana vuosina 1999–2009. Hän meni vuonna 2003 naimisiin pääministeri Göran Perssonin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anitra Steen Wikimedia Commonsissa
Ameriikan raitti (kirja)

| Ameriikan raitti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Antti Tuuri
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1986
Sivumäärä:  330
ISBN:  951-1-09148-4
Sarja: Pohjanmaa-sarja
Edeltävä:  Talvisota
Seuraava:  Uusi Jerusalem
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ameriikan raitti on Antti Tuurin kirjoittama romaani. Se on Tuurin Pohjanmaa-sarjan kolmas osa. Kirja julkaistiin Otavan kustantamana vuonna 1986. Kirja on käännetty venäjäksi, ruotsiksi ja islanniksi.
Vuonna 1990 valmistunut elokuva Ameriikan raitti pohjautuu Ameriikan raitti -kirjaan. Elokuvan ohjasi Lauri Törhönen.
Aiheesta muualla

Antti Tuuri: Ameriikan raitti – Hyväosaisilla veropakolaisilla on moraali höllässä Yle, 3.1.2017.
Angel T. Hobayan

Angel Tec-i Hobayan (11. joulukuuta 1929 Taft – 11. maaliskuuta 2023) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1955. Hänet nimitettiin Catarmanin hiippakunnan piispaksi 12. joulukuuta 1974, ja piispaksi vihkiminen seurasi 5. maaliskuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Godofredo Pedernal Pisig ja Ricardo Pido Tancinco. Virkaan asettaminen seurasi 11. maaliskuuta.
Hobayan jäi eläkkeelle 10. maaliskuuta 2005.
Alfred Worden

| Alfred Worden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1932
Kuollut: 18. maaliskuuta 2020 (88 vuotta)
Ura
Lennot

:  Apollo 15
 
Alfred Worden (7. helmikuuta 1932 – 18. maaliskuuta 2020)  oli yhdysvaltalainen Nasan astronautti. Worden kuului Apollo 15:n miehistöön.
Lentohistoria

| Laukaisu | Laukaisualus | Nimi | Tehtävä | Laskeutuminen | Laskeutumisalus | Kesto | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. heinäkuuta 1971 | Apollo 15 | Apollo 15 | komentomoduulin pilotti | 7. elokuuta  1971 | Apollo 15: komentomoduuli Endeavour | 12 päivää, 7 tuntia, 11 minuuttia ja 53 sekuntia | Ei laskeutunut Kuuhun. Paluumatkalla Maahan 5. elokuuta Worden suoritti avaruuskävelyn komentomoduulin ulkopuolella. Kyseessä oli ensimmäinen syvän avaruuden avaruuskävely. |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.nasa.gov/alworden (Arkistoitu – Internet Archive)
Arabiliiton lippu

Arabiliiton lippu
Arabiliiton lippu on Arabiliiton tunnus. Siinä on vihreällä pohjalla kuunsirppi. Sekä väri että kuunsirppi ovat Islamin tunnuksia. Kuunsirpin keskelle on kirjoitettu arabiaksi جامعة الدول العربية eli Arabiliitto. Kultainen ketju kuunsirpin ja kalligrafian ympärillä symboloi yhtenäisyyttä. Ketjun kaksikymmentäkaksi lenkkiä symboloivat järjestön jäsenmaita. Kuvan ympärillä on rauhan symboli, laakeriseppele.
Jäsenvaltioiden liput

| --- | --- |
: Algerian lippu
: Arabiemiirikuntien lippu
: Bahrainin lippu
: Djiboutin lippu
: Egyptin lippu
: Irakin lippu
: Jemenin lippu
: Jordanian lippu
: Komorien lippu
: Kuwaitin lippu
: Libanonin lippu
: Libyan lippu
: Mauritanian lippu
: Marokon lippu
: Omanin lippu
: Palestiinan lippu
: Qatarin lippu
: Saudi-Arabian lippu
: Somalian lippu
: Sudanin lippu
: Syyrian lippu
: Tunisian lippu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Angel San Casimiro Fernández

Angel San Casimiro Fernández (s. 16. syyskuuta 1942 Pradejón) on espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli augustinolaisten rekollektien jäsen 4. syyskuuta 1964, ja hän sai pappisvihkimyksensä 3. lokakuuta 1965. Hänet nimitettiin Ciudad Quesadan piispaksi Costa Ricaan 25. heinäkuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. lokakuuta Giacinto Berloco, jota avustivat Román Arrieta Villalobos ja José Rafael Barquero Arce.
San Casimiro Fernández sai 3. heinäkuuta 2007 nimityksen Alajuelan piispaksi.
Andrej Nestrašil

| Andrej Nestrašil |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1991 (ikä 33) Praha, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Grand Rapids Griffins (AHL) Toledo Walleye (ECHL) Detroit Red Wings (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Charlotte Checkers (AHL) HK Neftehimik Nižnekamsk (KHL) HC Ocelaři Třinec (ČEL) Metallurg Magnitogorsk (KHL)
NHL-varaus:  75. varaus, 2009 Detroit Red Wings
Andrej Nestrašil (s. 22. helmikuuta 1991) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän on Detroit Red Wingsin 75. varaus vuodelta 2009.
Ura > Junioriura

Nestrašil varattiin CHL:ään kahdeksantena pelaajana Victoriaville Tigersiin. Kaudella 2008–2009 hän pelasi joukkueessa ensimmäisen kautensa Pohjois-Amerikassa. Nestrašil oli joukkueen toiseksi paras pistemies 22 maalilla ja 35 syötöllä 66 pelissä. Victoriaville pääsi pudotuspeleihin oltuaan keskisen divisioonan kolmanneksi. Nestrašil teki kaksi maalia ja syötti yhden neljässä ottelussa sarjassa Shawinigania vastaan.
Kaudella 2009–2010 Nestrašil sai nopean alun Victoriavillessä ennen loukkaantumistaan kauden myöhemmällä puoliskolla. Tigres eteni kaudella QMJHL:n semifinaaleihin asti. Nestrašil teki 43 pistettä Tigresin 44 ensimmäisessä pelissä. Yhteensä hän teki kauden 50 runkosarjapelissä 16 maalia ja sai 35 syöttöpistettä. 16 pudotuspeliottelussaan hän teki kaksi maalia ja syötti neljä.
Kaudeksi 2010–2011 Nestrašil kaupattiin kesäkaudella Prince Edward Island Rocketiin. Hän oli Rocketin toiseksi paras pistemies. Hän teki 19 maalia ja syötti 51 huolimatta siitä, että oli sivussa kahdeksasta ottelusta kolmannella QMJHL -kaudellaan. Prince Edward Island sijoittui Maritimes -divisioonan neljänneksi ja pääsi pudotuspeleihin. Hän teki kuuden ottelun sarjassa Shawinigania vastaan yhden maalin ja sai viisi syöttöpistettä.
Ura > Ammattilaisura

31. toukokuuta 2011 Detroit Red Wings kiinnitti Nestrašilin kolmivuotisella tulokassopimuksella.
Nestrašil vuorotteli ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin ja ECHL-joukkue Toledo Walleyen välillä. Hän aloitti kauden 2011–2012 Toledossa, josta hänet nostettiin Griffinsiin ja tiputettiin 11 pelin jälkeen takaisin Toledoon. Maaliskuun aikana hän palasi jälleen Griffinsiin. Nestrašil teki Griffinsissä 25 pelissä kolme maalia ja syötti yhden. 51 ECHL-pelissä hän teki maalin seitsemän kertaa ja syötti 22.
Kaudella 2012–2013 Nestrašil pelasi 25 runkosarja ottelua sekä yhden pudotuspeliottelun Detroitin yhteistyöseura Griffinsissä, mutta kuitenkin pelasi suurimman osan toisesta ammattilaiskaudestaan Toledossa. Nestrašil pelasi joulukuussa kolme peliä ja tammikuussa yhtä monta ennen siirtymistään pidemmäksi ajaksi Grand Rapidsiin. Nestrašil teki runkosarjan aikana kolme maalia ja syötti saman määrän. Griffins oli Midwest -divisioonan ensimmäinen ja voitto Calder Cup -mestaruuden. Nestrašil teki ainoan esiintymisensä pudotuspeleissä läntisen konfrenenssin kolmannessa finaaliottelussa. Toledossa Nestrašil teki yli pisteen per peli iskiessään 11 maalia ja syöttäessään 30 maalia 40 ottelussaan.
Kaudella 2013–2014 Nestrašil pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa Griffinsissä, jossa teki 36 pistettä (16 maalia ja 20 syöttöpistettä) 70 pelin aikana.
17. heinäkuuta 2014 Detroit Red Wings jatkoi Nestrašilin sopimusta yhdellä vuodella.
9. lokakuuta 2014 Nestrašil teki debyyttinsä NHL:ssä Boston Bruinsia vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Nestrašil edusti Tšekkiä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2009, kun teki kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa kaksi maalia ja kaksi syöttöä kuuteen otteluun.
Nestrašil pääsi edustamaan maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Hän teki molempina vuosina kuudessa ottelussa yhden maalin sekä syötti vuonna 2010 kuusi osumaa ja 2011 kaksi. Molempina vuosina Tšekki sijoittui seitsemänneksi.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Andrej Nestrasil
Tšekin joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2018
3 Gudas (A) |
8 Šulák |
9 Sklenička |
10 Červenka (C) |
11 Nestrašil  |
12 Faksa |
14 Plekanec (A) |
17 Hronek |
18 Kubalík |
23 Jaškin |
26 Řepík |
30 Hrachovina |
33 Francouz |
36 Krejčík |
39 Rittich |
46 Krejčí |
47 Jordán |
51 Horák |
60 Moravčík |
61 Polášek |
71 Hyka |
72 Chytil |
88 Pastrňák |
90 Kousal |
98 Nečas |
Valmentaja Josef Jandač
Käännös suomeksi
Apiosoma

| Apiosoma> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Chromalveolata
Pääjakso::  Alveolata
Alajakso::  Ripsieläimet Ciliophora
Osajakso::  Ventrata
Luokka::  Oligohymenophorea
Alaluokka::  Kelloripsiset Peritrichia
Lahko::  Sessilida
Heimo::  Epistylididae
Suku::  Apiosoma  Blanchard, 1885
Katso myös
   Apiosoma Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apiosoma on Sessilida-lahkoon ja Epistylididae-heimoon kuuluva ripsieläinsuku, jonka lajit elävät merivesissä. Ne ovat 20–80 mikrometrin kokoisia ja suppilon- tai lieriönmuotoisia. Ne käyttävät kaloja hyödykseen siten, että ne kiinnittyvät niiden iholle ja kiduksiin jalkalevynsä avulla, missä ne sitten syövät bakteereita ja muita pieniä eliöitä vedestä. Runsaina määrinä Apiosoma-suvun lajit voivat vahingoittaa kalaa.
Antônio Salvador Sucar

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 |  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1963 |  |  |
|  Pronssia | Uruguay 1967 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 |  |  |
Antônio Salvador Sucar (14. kesäkuuta 1939 Lules, Argentiina – 31. joulukuuta 2018) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Sucar osallistui koripalloilijanurallaan Brasilian miesten maajoukkueessa kolmiin kesäolympialaisiin: Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 Brasilia voitti pronssia, ja Méxicossa 1968 maa oli neljäs. Sucar voitti Brasilian maajoukkuepelaajana myös maailmanmestaruuden Brasilian kotikisoissa 1963, MM-pronssia vuonna 1967 ja hopeamitalin Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista.
Sucar kuoli 79-vuotiaana 31. joulukuuta 2018.
Aiheesta muualla

Profiili[vanhentunut linkki] Brasilian olympiakomitea (portugaliksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1963
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Paulista |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Menon |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Blatskauskas |
15 Braun |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Keikyä

| Keikyä> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Sastamala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°16′16″N, 022°42′08″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Kuntanumero:  238
Hallinnollinen keskus:  Pehula
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Huittinen
Liitetty:  1981
– liitoskunnat:  Kiikka Keikyä
– syntynyt kunta:  Äetsä
Pinta-ala:   km²   (1.1.1979)
– maa:  66,0 km²
Väkiluku:  2 977   (31.12.1980)
– väestötiheys:  42,82 as./km²
Keikyä on Turun ja Porin läänissä sijainnut entinen Suomen kunta. Se yhdistettiin vuonna 1981 Kiikan kanssa Äetsän kunnaksi. Äetsä, Vammala ja Mouhijärvi puolestaan yhdistettiin vuoden 2009 alussa Sastamalan kaupungiksi, joka kuuluu nykyään Pirkanmaan maakuntaan.
Keikyä sijaitsee Huittisten ja Kiikan välissä Kokemäenjoen varrella. Keikyän kunnan muita naapurikuntia olivat Kokemäki ja Vammala. Aikaisempia naapurikuntia olivat Kokemäkeen vuonna 1969 liitetty Kauvatsa ja Vammalaan vuonna 1973 liitetty Tyrvää. Lähimpiä kaupunkeja ovat Huittinen (10 km), Vammala (15 km), Tampere (65 km) ja Pori (75 km).
Keikyän läpi kulkevat valtatie 12 Kokemäenjoen eteläpuolella sekä seututie 249 ja Tampereen ja Porin välinen rautatie sen pohjoispuolella.
Keikyän vaakunan suunnitteli Heikki Paaer, ja se vahvistettiin vuonna 1956.
Vanhoina aikoina Keikyän nimi kirjoitettiin muodossa Keikkiä.[lähde? ]
Maantiede

Keikyä sijaitsee Huittisten ja Kiikan välissä Kokemäenjoen varrella. Kunta oli yli 20 kilometriä pitkä, mutta enimmillään vain muutaman kilometrin levyinen. Keikyän maisemakuvaa hallitsee koillisesta lounaaseen virtaava Kokemäenjoki, joka on entisen kunnan kohdalla keskimäärin 200–300 metriä leveä. Joessa aikoinaan olleet suuret Äetsän- ja Meskalankosket on valjastettu energiantuotantoon. Muita vesistöjä on vähän. Joesta muutamia kilometrejä luoteeseen sijaitsee Aurajärvi, joka virtaa entisen Kauvatsan puolelle Lievijärveen.
Keikyän alueen halki kulkevat Kokemäenjoen eteläpuolelta valtatie 12 ja pohjoispuolelta seututie 249, joka haarautuu Kokemäenjoen ylittävän sillan pohjoispäässä Huittisiin ja Kauvatsalle, ja Tampereen ja Porin välinen rautatie. Lähin rautatieliikennepaikka, Äetsän rautatieasema sijaitsi juuri ja juuri Kiikan kunnan puolella.
Keikyässä ei alun perin ollut varsinaista kuntakeskusta, koska erilaiset julkiset rakennukset sijaitsivat melko hajallaan. 1960-luvulta lähtien nousi kuitenkin yhä keskeisempään asemaan Pehulan kylä joen pohjoispuolella aivan Kiikan rajalla. Äetsän entinen kunnantalo on vuodelta 1977, vielä tuolloisen Keikyän kunnan ajalta. Josef Stenbäckin vuonna 1912 suunnittelema puukirkko sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla.
Historiaa

Keikyä kuului jo keskiajalla Suur-Huittisten pitäjään, josta erotettiin myöhemmin myös Kauvatsa, Punkalaidun ja Vampula. Keikyäläisillä oli aikanaan erämaaomistuksia ja kalavesiä Pohjanlahden rannikolla, mistä muistuttaa Ahlaisissa sijaitseva Keikvesi-niminen merenlahti. Vuoden 1571 hopeaveroluettelon mukaan Keikyän alueella oli 14 kylää, joissa oli 45 veroa maksanutta taloa. Keikyäläiset saivat Turun tuomiokapitulilta luvan oman saarnahuonekunnan perustamiseen 1600-luvun lopulla ja saarnahuone valmistui vuonna 1684 tai 1687. Ensimmäinen varsinainen puukirkko valmistui vuonna 1830. Suomen senaatti teki päätöksen Keikyän seurakunnan perustamisesta vuonna 1908, mutta päätöksen toimeenpano ja ero Huittisista venyi vuoteen 1919.
Keikyän kehitys teollisuuspaikkakunnaksi alkoi Porin radan rakentamisen aikoihin, kun Äetsänkosken pohjoisrannalle perustettiin Printz & Co:n konepaja. Laitos muutettiin myöhemmin osittain villankehräämöksi (1897), trikootehtaaksi (1905) ja puuvillatehtaaksi (1914). 1930-luvun alun laman vuoksi tehtaat joutuivat lopettamaan toimintansa. Finnish Chemicals Oy osti tehdasalueen vuonna 1937 ja rakennutti sille klooritehtaan, jonka tuotanto käynnistyi vuonna 1939. Klooritehdas oli kunnan ylivoimaisesti suurin työnantaja, ja sen ansiosta Keikyä oli yksi Suomen teollistuneimmista maalaiskunnista. Vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan kunnan ammatissa toimivasta väestöstä 64 prosenttia sai toimeentulonsa teollisuudesta ja rakennustoiminnasta, 19 prosenttia palveluammateista sekä 17 prosenttia maa- ja metsätaloudesta. Teollisuuden osuus elinkeinorakenteesta (55 %) oli siten Keikyässä suurempi kuin monissa kaupungeissa ja kauppaloissakin. Teollisuuden jalostusarvo asukasta kohti nousi Keikyän osalta vuonna 1970 kahdeksanneksi suurimmaksi koko Suomessa kaupungit ja kauppalat mukaan lukien.
Pienimuotoisempaa teollista toimintaa edusti laukkujen ja lompakoiden valmistus, jota tällä Laukkulaaksoksi kutsutulla alueella harjoitetaan edelleen. Keikyä oli aikoinaan tunnettu myös kampojen ja piippujen sekä erilaisten lastu- ja olkitöiden valmistuksesta.
Meskalankoskeen valmistui vuonna 1921 Äetsän voimalaitos, jonka putouskorkeus on 5–6,5 metriä vesitilanteesta riippuen.
Keikyään asutettiin viime sotien jälkeen Pyhäjärven (Vpl) siirtoväkeä.[lähde? ]
Itsenäisen Keikyän kunnan viimeisissä kunnallisvaaleissa vuonna 1976 kunnanvaltuuston 21 paikkaa jakautuivat eri puolueiden kesken siten, että SKDL sai kuusi paikkaa, SDP viisi, Kokoomus viisi, Liberaalinen Kansanpuolue kolme ja Keskusta kaksi paikkaa.
Kylät

Aarikkala, Hellilä, Honkola, Kanala, Keikyä, Kiviniemi, Krekola, Meskala, Ojanperä, Partala, Peevola, Pehula, Potila, Saappala, Villilä, Äetsä.
Vuoden 1980 taajamarajauksen mukaan Keikyän ainoa taajama oli keskustaajama eli Pehula, jossa oli 2 420 asukasta. Se sijaitsi pieniltä osin myös Kiikan puolella.
Kulttuuri > Murre

Keikyän alueella puhutun kielen perustana on yläsatakuntalainen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Keikyän murre kuuluu yläsatakuntalaisen murteen eteläryhmään, joka on lähellä perihämäläisiä murteita.
Aiheesta muualla

Keikyän kartta vuodelta 1723[vanhentunut linkki]
Ruissolki ja haapalastu leivän antajina. Keikyäläiset ja kauvatsalaiset valmistavat suomalaisten kenkiin irtopohjat, Helsingin Sanomat, 03.02.1939, nro 32, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ilmakuva Keikyän keskustasta.
Keikyän kirkko
Äetsän voimalaitos
Arethas Kesarealainen

Arethas Kesarealainen (Caesarealainen) (m.kreik. Ἀρέθας; n. 860–932) oli bysanttilainen teologi ja filosofi. Hän oli kotoisin Patraksesta ja toimi Kesarean (Caesarean) piispana Kappadokiassa. Hänen voidaan nähdä edustavan "ensimmäistä bysanttilaista renessanssia", jolloin kiinnostus antiikin kirjallisuuteen kasvoi uudelleen.
Arethas oli Fotioksen oppilas. Hän kirjoitti kommentaareja antiikin kreikkalaisten kirjailijoiden, kuten Platonin, Aristoteleen (mm. Kategoriat), Lukianoksen ja Porfyrioksen (mm. Eisagoge), teoksista sekä tuotti uusia käsikirjoituksia antiikin aikaisista teksteistä. Muun muassa Patmoksella säilynyt tunnettu Platonin teosten käsikirjoitus Codex Clarkianus kopioitiin Arethaan toimeksiannosta. Näin Arethas on ollut merkittävässä roolissa antiikin kirjallisuuden välittämisessä nykyaikaan.
Arethas kirjoitti myös useita Raamatun kirjojen kommentaareja, joihin lukeutuu muun muassa vanhin säilynyt kreikankielinen Johanneksen ilmestyksen eli Ilmestyskirjan kommentaari.
Kirjallisuutta

Share, M. (toim.): Arethas of Caesarea's Scholia on Porphyry's Isagoge and Aristotle's Categories.  (Corpus Philosophorum Medii Aevi, Commentaria in Aristotelem Byzantina, vol. 1)  Athens:  The Academy of Athens, 1994.
Westerink, L. G. (toim.): Arethae archiepiscopi Caesariensis Scripta minora.  (2 vols)  Leipzig:  Teubner, 1968–72.
Amiens SC

| Amiens SC |
| --- | --- |

Koko nimi:  Amiens Sporting Club
Perustettu:  1901
Kenttä:  Stade de la Licorne
– kapasiteetti:  11 875
Sarja:  Ranskan Ligue 2
Puheenjohtaja:   Bernard Joannin
Päävalmentaja:   Philippe Hinschberger
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amiens SC on vuonna 1901 perustettu ranskalainen jalkapalloseura Amiensin kaupungista, Sommen departementista.