stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Jacob Gummerus
Teoksia

Gummerus julkaisi teokset nimellä K. J. Gummerus.
Veljekset : Uutelo. Stolpe, Helsinki 1862
Alkuperäisiä suomalaisia uuteloita, 1 vihko, Sovitus haudalla ; Palkinto ; Merimiehen morsian. C. J. Wikberg, Helsinki 1865
Rahvaan tytär : miljoonain hallitsia : historiallinen kertomus. Stolpe, Helsinki 1868
Ylhäiset ja alhaiset : alkuperäinen romaani kahdessa osassa. Edellinen osa. Hagelberg, Tampere 1870, 2. painos 1880, 3. painos Gummerus 1902
Ylhäiset ja alhaiset : alkuperäinen romaani kahdessa osassa. Jälkimmäinen osa. Hagelberg, Tampere 1870, 2. painos 1880, 3. painos Gummerus 1903
Alkuperäisiä suomalaisia uuteloita, 2 vihko, Sadan leukaluut ; Kaksi joulu-aattoa. Tekijä, Helsinki 1873
Alkuperäisiä suomalaisia uuteloita, 3 vihko, Takaus. Tekijä, Helsinki 1873
Pieni lasku-oppi : eli lasku-opin kaikkein ensimäiset alkeet : kokoelma. Weilin ja Göös, Jyväskylä 1875
Vanhan pastorin muistelmia. Gummerus, Jyväskylä 1898
Haudankaivajan kertomuksia. K. J. Gummerus, Jyväskylä 1899. Alkuaan Kyläkirjaston Kuvalehden kertomussarja (1890–)
Suomennoksia

Johan Bunianin Kertomus hengellisistä kokemuksistaan : lyhennetty suomennos. Edlund, Helsinki 1863
Ludvig Holberg : Jeppe Niilonpoika : ilveilys viidessä näytöksessä, teoksessa Näytelmistö 2. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 25. Helsinki 1863
Richard Brinsley Sheridan : Pyhän Patrikin päiwä, eli Luutnantin keinot : ilweilys, teoksessa Näytelmistö 2. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 25. Helsinki 1863
J. L. Heiberg : Katsokaa peiliin 1866
Ludvig Holberg : Don Ranudo di Colibrados eli Köyhyys ja ylpeys : komedia viidessä näytöksessä, teoksessa Näytelmistö 4. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 25. Helsinki 1867
Peritäänkö vihakin? : jutelma kahdessa osassa, teoksessa Romaneja ja kertomuksia. 1 vihko. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura - Uusi Suometar, Helsinki 1875
Vanha Eeli : yksinkertainen kertomus Elsass'in kansan elämästä. Jyväskylä 1882 (alkuteos Elsässische Lebensbilder)
Jean Henri Merle d'Aubigné : Worms'in herrainpäivät : ”16:nen vuosisadan uskonpuhdistuksen historiasta”. Jyväskylä 1883
Friedrich Adolph Krummacher : Vertauskertomukset ; saksan kielestä suom. K. J. Gummerus. Gummerus, Jyväskylä 1886
Jonas Lie : Kolmimasto ”Tulevaisuus” 1887
Pieni Novellikirjasto -sarja : kuusi nidettä 1889-1895
Sven Gabriel Elmgren : Suomalaisia päivätapahtumia : Uusi lisätty toimitelma vuodelta 1895. Gummerus, Jyväskylä 1895
Aiheesta muualla

Keskisuomalainen kirjallisuus: Karl Jacob Gummerus (Arkistoitu – Internet Archive)
Vapaasti ladattavia K. J. Gummeruksen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Doria Kansalliskirjasto : K. J. Gummeruksen teoksia
Doria Kansalliskirjasto : K. J. Gummeruksen suomennoksia
Gummeruksen historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kilpailevan lajin muistomerkki

| Kilpailevan lajin muistomerkki>  Runoja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Hännikäinen
Kieli:  suomi
Genre:  runokokoelma
Kustantaja:  Savukeidas
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  62
ISBN:  978-952-5-50008-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kilpailevan lajin muistomerkki on Timo Hännikäisen toinen runokokoelma. Teoksen on julkaissut Savukeidas vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Juhani Tikkanen: Kilpailevan lajin muistomerkki[vanhentunut linkki]. 14.10.2005.
Kimberley

Kimberley voi viitata seuraaviin maantieteellisiin alueihin:
Kimberley, kaupunki Etelä-Afrikassa
Kimberley, kaupunki Kanadassa
Kimberley, kaupunki Englannissa
Kimberley, alue Länsi-Australian osavaltiossa Australiassa
Muita merkityksiä ovat:
Kimberley, etunimi
Kimberleyn prosessi: sopimus, jonka tarkoitus on tyrehdyttää konfliktialueilta vientiin menevien timanttien kauppa
HMS Kimberley (1914), miinanraivaustroolari
HMS Kimberley (1915), miinanraivaustroolari
HMS Kimberley (F50), K-luokan hävittäjä
HMS Kimberley II, miinanraivaustroolari
Kimberley IV, alus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kimberley”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kivistö (Seinäjoki)

| Kivistö |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kivistö korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Kantakaupunki, Kasperi
Kaupunginosa nro:  4
Väkiluku:  3 069 (31.12.2022)
Osa-alueet:   Länsi-Kivistö  Itä-Kivistö 
Postinumero(t):  60100, 60150
Lähialueet:   Kasperi  Hallila  Puukapernaumi  Uppa 
Kivistö on Seinäjoen kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta kaakkoon. Kaupunginosan vuonna 2022 laskettu väkiluku on 3 069. Alue jaetaan myös läntiseen ja itäiseen Kivistöön. Länsi-Kivistö on osa Kantakaupungin suuraluetta, ja Itä-Kivistö on osa Kasperin suuraluetta.
Kivistöllä ja sen läheisyydessä sijaitsee useita palveluita, kuten ruokakauppa, posti, pub-ravintola, neuvola ja päiväkoti. Kivistöllä sijaitsevat myös Kivistön koulu ja Seinäjoen yhteiskoulu.
Kivistö koostuu kerrostalo-, rivitalo- ja omakotitaloalueesta. Alueella on 2010-luvulla purettu hieman vanhaa asuntokantaa ja rakennettu tilalle uutta.
Kuvia

1970-luvulla rakennettu kerrostalo Itä-Kivistössä.
Lakean vuokratalo Kivistössä.
Kivistön koulu.
Rivitaloasutusta alueella.
Liikerakennus Kototiellä.
Länsi-Kivistön aluetta.
Kivikkotokko

| Kivikkotokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Pomatoschistus
Laji::  pictus
Kaksiosainen nimi
 Pomatoschistus pictus  (Malm, 1865) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kivikkotokko (Pomatoschistus pictus) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Malm vuonna 1865.
Levinneisyysalue

Sitä tavataan Trondheiminvuonolta aina Kanariansaarille asti. Tämän lisäksi sitä saatetaan tavata Välimerellä.
Elinympäristö

Se elää 1-55 metrin, tai yleisemmin 2-50 metrin, syvyydessä.
Kenttäpuhelinkeskus

Kenttäpuhelinkeskus on puhelinkeskus, jonka avulla kenttäpuhelinten puheluja voidaan yhdistää toisiinsa paikallisesti ja alueellisesti sekä ylemmän tasoisiin keskuksiin tai jopa yleiseen tele- ja dataverkkoon. Kenttäpuhelinkeskuksia käyttävät ase- ja puolustusvoimat. Samantyyppisiä tilapäisjärjestelyjä voisivat käyttää myös palo- ja pelastuslaitokset.
Kymmenen puhelinlinjan kenttäkeskukset

6-10 puhelinlinjan kenttäkeskukset ovat joukkue-, komppania- ja pataljoonatasoisia keskuksia. Ne ovat yksinkertaisimpia kenttäpuhelinkeskuksia. Joihinkin kymmenen linjan keskuksiin saa liitetty lisäosia, jolloin kanavamäärä lisääntyy.
Suomen puolustusvoimissa on 1970-luvulla ollut käytössä virolainen 10 johdon kenttäpuhelinkeskus, ruotsalainen 10 johdon kenttäpuhelinkeskus ja voi olla käytössä ruotsalainen 10 johdon kenttäpuhelinkeskus LME sekä 14 johdon kenttäpuhelinkeskuksen lisäosa LME, jolla 10 johdon keskukseen voidaan kytkeä 14 johtoa lisää, minkä seurauksena saadaan 24 johdon kenttäpuhelinkeskus.
Kolmenkymmenen tai neljänkymmenen puhelinlinjan kenttäkeskukset

Neljänkymmenen puhelinlinjan kenttäkeskukset ovat joukkoyksikköjen tasoisia pataljoonan tai patteriston keskuksia, joita käytetään tai on käytetty myös sotatoimiyhtymän tasolla. Neljänkymmenen puhelinlinjan keskuksista voi rakentaa ristikytkemällä 80 tai 120 linjan keskuksia, jolloin niillä kyetään hoitamaan suurten yksiköiden puhelinliikennettä, esimerkiksi armeijankunnan osien, kuten armeijakunnan huoltokeskuksen puhelinliikennettä.
Suomen puolustusvoimissa on käytössä 40 johdon kenttäpuhelinkeskus LME. Kolmesta samanlaisesta voidaan ristikytkemällä tehdä 120 johdon kenttäpuhelinkeskus. Siihen voidaan kytkeä kenttäpuhelimen itsensä paikallisparistolla (LB), puhelinkeskuksen keskusparistolla (CB) sekä yleisen puhelinverkon (AT) tilaajajohtoja.
Suomen puolustusvoimissa on ollut käytössä virolainen 30 johdon kenttäpuhelinkeskus, jossa on parilliset kytkentänauhat (johtimet). Näitä on ollut kahta mallia: pystymallinen ja vaakamallinen, jota on kutsuttu myös makaavaksi. Vaakamallisessa virolaisessa keskuksessa on kiinteästi asennettu AT- eli automaattipuhelinlisälaite, jonka kiertolevyllä on voitu ottaa yhteys yleiseen puhelinverkkoon ja näin ollen välittää kenttäpuhelimen puhelu tavallisiin puhelimiin. Virolaisten 30 johdon kenttäpuhelinkeskusten virtalähteen muodostavat kaksi R20-kokoista suurta sauvaparistoa.
Edellistä suurempi ennen käytössä oleva kenttäpuhelinkeskus on ollut suomalainen 40 johdon kenttäpuhelinkeskus, jossa virolaisen keskuksen tapaan on parilliset nauhat, 12 nauhaparia ja erillinen vastausnauha. Kytkentämahdollisuuksien vuoksi kenttäpuhelinkeskusta on voitu käyttää erillisen 40 johdon kenttäpuhelimen keskuksen lisäksi 20 johdon lisälaitteella 60 johdon kenttäpuhelinkeskuksena tai ristikytkemällä kaksi samanlaista 40 johdon kenttäpuhelinkeskusta 80 johdon keskuksena tai kytkemällä kolme samanlaista 40 johdon keskusta 120 johdon keskuksena. Keskuksen itsensä massa on 55 kg ja kuljetuslaatikon laitteineen 65 kg eli yhteensä kuljetettaessa 120 kg.
Dataliikenne

Kenttäpuhelinkeskuksilla on voitu käsivälitteisesti välittää myös dataliikennettä, esimerkiksi akustisen modeemin dataliikennettä.
Muut puhelinkeskukset

Ylempien johtoportaiden keskukset ovat luonteeltaan kiinteitä, minkä vuoksi niihin ei viitata kenttäkeskuksina. Suomessa ehkä historiallisesti merkittävänä viestikeskuksena on museona toimivat kunnostettu viestikeskus Lokki Mikkelissä, joka toimi jatkosodan aikana päämajan puhelinkeskuksena.
Yhteydet

Kenttäpuhelinkeskus liitetään yleensä AT-valitsimellaselvennä yleiseen puhelinverkkoon. Kuitenkin yhteydet kenttäkeskuksesta joukkoihin päin toteutetaan erilaisilla kaapeli- tai radioratkaisuilla. Yksinkertaisin ja jo ensimmäisessä maailmansodassa käytetty periaate on käyttää yhteyden muodostamiseen parikaapelia.
Mikäli yhteyksiä menee samalle keskukselle samalta suunnalta paljon, kuten esimerkiksi esikunta-alueilla, käytetään kaapeleita, joissa on useampia johdinpareja. Moniparisissa johdonkaapeleissa yhteyksien määrä lasketaan nelikierteinä.
Museoita ja näyttelyitä

Kenttäpuhelinkeskuksia on nähtävissä mm. Viestimuseossa, Viestivarikon museossa sekä Pietarin tykistömuseossa.
Puna-armeijan kuuden linjan kenttäkeskus vuodelta 1941. Tykistön, pioneeri- ja viestijoukkojen sotahistoriallinen museo.
Saksan keisarillisen armeijan maavoimien koesoitettava kenttäkaapelilinja noin 1914-1916
Kellot

| Kellot |
| --- | --- |
 Ukonkello (Campanula latifolia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Kaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit Campanulaceae
Alaheimo::  Campanuloideae
Suku::  Kellot Campanula  L.
Synonyymit
 kellokit (Symphyandra A.DC.) 
Katso myös
   Kellot Wikispeciesissä   Kellot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hirvenkello (Campanula cervicaria)
Kääpiökello (Campanula cochleariifolia)
Kurjenkello (Campanula persicifolia)
Kellot eli sinikellot (Campanula) on noin 440 ruohovartista kasvilajia käsittävä suku kellokasvien heimossa. Lajirunsaimpia kellot ovat Välimeren alueella, erityisesti sen itäpuolella. Euroopassa lajeja on 140–150 ja samoin Turkissa runsaasti. Kelloja kasvaa myös troopiikin alueella vuoristoissa. Jotkin harvat lajeista ovat varpumaisia, kuten Azoreilla kasvava azorienkello (Campanula vidalii). Sukuun sisältyy suuri määrä koristekasveina viljeltyjä lajeja, ja kelloista on paljon jalostettu näyttävästi kukkivia lajikkeita. Toisaalta kelloihin kuuluu lajeja, jotka etelämpänä ovat hankalia rikkakasveja, kuten Suomessa vanhana koristekasvina tunnettu vuohenkello (C. rapunculoides).
Ulkonäkö

Kellot ovat tavallisesti monivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden lehdet ovat varressa kierteisesti. Kukan terälehdet ovat osin yhteenkasvaneet kellomaiseksi teriöksi, jonka mukaan kellot ovat suomenkielisen nimensä saaneet. Teriö on väriltään usein sininen tai valkea.
Kellolajeja > Risteymiä

Campanula × haylodgensis – enkelikello
Campanula × pulloides – mustekello
Campanula × wockei – pepinkello
Lisäksi useita erilaisia koristekasveina käytettäviä risteymiä kutsutaan yhteisnimellä tarhakello.
Kellot Suomessa

Suomessa kelloja kasvaa koko maassa etelärannikolta Lapin tuntureille. Kymmentä eri kellolajeja tavataan vakiintuneena. Niistä neljän, kiirunan-, kurjen-, varsan- ja kissankellon, katsotaan olevan alkuperäisiä. Loput ovat vanhoja tai uusia tulokaslajeja. Lisäksi neljä lajia, hiiren-, rastaan-, maarian- ja ketunkello, on havaittu hyvin harvinaisina satunnaistulokkaina. Vierasperäinen laji on myös sammakonkello, joka on levinnyt Pohjois-Amerikasta heinänsiemenen mukana, ja jota kasvaa Pohjoismaissa vain muutamassa paikassa Hämeessä. Lajeista selvästi yleisimmät ovat kissankello ja harakankello, joista kissakello kasvaa koko maassa. Kissankello on Keski-Pohjanmaan maakuntakukka.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kellot (sinikellot) – Campanula
Funet: Kellot (Campanula)
Kilpa-ajoissa

| Kilpa-ajoissa |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Seppo Huunonen
Käsikirjoittaja:  Seppo Huunonen
Tuottaja:  Seppo Huunonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Kesto:  5
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kilpa-ajoissa on suomalainen autourheiluaiheinen dokumentti vuodelta 1970. Dokumentti kertoo yhdestä päivästä  Keimolan moottoriradalla kesällä 1969.
Aiheesta muualla

Kilpa-ajoissa Elonet.
Korodougou

| Korodougou |
| --- | --- |
 Lapsia kalastamassa Teriyabougoussa.
 Korodougou
 Koordinaatit: 13°2′6″N, 5°26′56″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Blan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  11 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korodougou on maalaiskunta Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Nampasso sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 45 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 11 300 ja keskuskylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).
Korodougoun kunta rajoittuu idässä Blan piirin Fanin ja Yangasson, etelässä Kemenin, lännessä Blan ja Kazangasson sekä pohjoisessa Ségoun piirin Katiénan kuntiin.
Entisestä Yangasson arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, boboja, soninkeja ja dogoneja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), neljä koraanikoulua, terveyskeskus ja kaksi synnytyslaitosta.
Banijoen rannalla toimii katolisen papin Bernard Verspierenin perustama nykyaikainen matkailukeskus Teriyabougou ekokylineen.
Konni Zilliacus (nuorempi)
Aiheesta muualla

Potts, Archie: Zilliacus. A Life for Peace and Socialism, Merlin Press, 226 s., Chippenham 2002 (Tuomiojan arvostelu kirjasta)
Kivikkotapakulo

| Kivikkotapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Tapakulot Scytalopus
Laji::  zimmeri
Kaksiosainen nimi
 Scytalopus zimmeri  Bond & Meyer de Schauensee, 1940 
Katso myös
   Kivikkotapakulo Wikispeciesissä   Kivikkotapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kivikkotapakulo (Scytalopus zimmeri) on Bolivian kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi. Laji on nimetty John Todd Zimmerin mukaan.
Esiintyminen

Kivikkotapakulot elävät Bolivian Andien rinteillä Chuquisacassa ja Tarijassa noin 50 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Elinympäristö

Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
King of the Ring (thainyrkkeilyseura)

King of the Ring on suomalainen thainyrkkeilyseura. Syksyllä 2000, suomalaistunut thainyrkkeilyn moninkertainen maailmanmestari, Jomhod Kiatadisak (Thaimaa) perusti Helsinkiin seuran, jonka päävalmentajana hän toimi aina vuoteen 2003 saakka. Nykyään Jomhod on muuttanut takaisin kotimaahansa Thaimaahan, mutta vierailee usein Suomessa valmentamassa ja ottelemassa.
Seura tarjoaa thainyrkkeilyn alkeiskursseja, tekniikkaharjoittelua, kilpavalmennusta Helsingissä Kaapelitehtaalla.
Nykyisin seuran päävalmentajana toimii (2013) Suomen kokenein thainyrkkeilyottelija Antero Hynynen (MM3, EM3, PM1, SM1).
King of the Ring ry:n harjoitustilat sijaitsevat Kaapelitehtaalla Länsi-Helsingin Ruoholahdessa.
Aiheesta muualla

http://www.kingofthering.fi/  (viralliset sivut)
Kiina talviolympialaisissa 2002

Kiina osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 66 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kahdeksan mitalia, joista kaksi oli kultaista, kaksi hopeista ja neljä pronssista.
Mitalistit > Kultaa

Yang Yang (A) — kaukalopikaluistelu, naisten 500 m
Yang Yang (A) — kaukalopikaluistelu, naisten 1 000 m
Mitalistit > Hopeaa

Li Jiajun — kaukalopikaluistelu, miesten 1 500 m
Yang Yang (A), Yang Yang (S), Wang Chunlu ja Sun Dandan — kaukalopikaluistelu, naisten 3000 metrin viesti
Mitalistit > Pronssia

Shen Xue ja Zhao Hongbo — taitoluistelu, pariluistelu
Yang Yang (S) — kaukalopikaluistelu, naisten 1 000 m
Wang Chunlu — kaukalopikaluistelu, naisten 500 m
Li Jiajun, An Yulong, Li Ye, Feng Kai, Guo Wei — kaukalopikaluistelu, miesten 5000 metrin viesti
Kirsi Alm-Siira

Kirsi Alm-Siira vuonna 2006.
Kirsi Maria Alm-Siira (s. 2. syyskuuta 1974 Noormarkku) on suomalainen uutistoimittaja.
Työura

Alm-Siira opiskeli pääaineenaan yritysviestintää Satakunnan ammattikorkeakoulussa, josta valmistui 2006. Alm-Siira oli vuodesta 2001 töissä Nelosella urheilu-uutisten lukijana, mutta siirtyi kesällä 2005 MTV3:lle uutisankkuriksi.
Vuoden 2015 keväästä saman vuoden syksyyn Alm-Siira toimi hetken aikaa HSTV:n kanavapäällikkönä, jonka jälkeen hän siirtyi takaisin töihin MTV:lle vuoden 2016 tammikuussa.
Yksityiselämä

Alm-Siira oli naimisissa Kalle Siiran kanssa. Pari meni naimisiin syyskuussa 2006 ja ilmoitti erostaan tammikuussa 2021. Heillä on kaksi lasta.
Muuta

Keväällä 2017 Alm-Siira kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kymmenennellä tuotantokaudella, sijoittuen toiseksi. 12. maaliskuuta hän pyörtyi kesken suoran Tanssii tähtien kanssa -lähetyksen.
Aiheesta muualla

Kirsi Alm-Siira Twitterissä
Eksjön kunta

| Eksjön kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Keskustaajama:  Eksjö
Kuntakoodi:  0686
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  799,40 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  17 788
 – Väestötiheys:  22,3 as./km²
 
 www.eksjo.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eksjön kunta (ruots. Eksjö kommun) on Jönköpingin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Eksjö.
Kunnan maapinta-ala on 799,40 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 17 788 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 68,22 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 8,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Nykyisen Eksjön kunnan alueella sijaitsi 1900-luvun vaihteessa Eksjön kaupunki ja yhdeksän maalaiskuntaa. Vuonna 1928 Hässlebyn maalaiskunnasta erotettiin Mariannelundin kauppala. Eksjön maalaiskunta puolestaan liitettiin Eksjön kaupunkiin vuonna 1949.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa nykyisen kunnan alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Höreda (Höreda, Mellby, Hult ja Edshult)
Ingatorp (Bellö ja Ingatorp)
Mariannelundin kauppalaan liitettiin loput Hässlebyn maalaiskunnasta ja Kråkshultin maalaiskunta. Eksjön kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Eksjön kaupunki, Höreda, Ingatorp ja Mariannelundin kauppala.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Eksjön kaupungin vaakuna. Myös Höredan maalaiskunnalla ja Mariannelundin kauppalalla oli oma vaakuna.
Höredan maalaiskunta
Mariannelundin kauppala
Väestönkehitys

| Eksjön kunnan väestönkehitys 1950–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 19 036 | 19 036 |
| 1955 | 1955 |    | 19 322 | 19 322 |
| 1960 | 1960 |    | 18 914 | 18 914 |
| 1965 | 1965 |    | 18 213 | 18 213 |
| 1970 | 1970 |    | 18 203 | 18 203 |
| 1975 | 1975 |    | 18 227 | 18 227 |
| 1980 | 1980 |    | 18 072 | 18 072 |
| 1985 | 1985 |    | 17 894 | 17 894 |
| 1990 | 1990 |    | 18 124 | 18 124 |
| 1995 | 1995 |    | 17 890 | 17 890 |
| 2000 | 2000 |    | 16 868 | 16 868 |
| 2005 | 2005 |    | 16 575 | 16 575 |
| 2010 | 2010 |    | 16 244 | 16 244 |
| 2015 | 2015 |    | 16 790 | 16 790 |
| 2020 | 2020 |    | 17 788 | 17 788 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 909 | 11,4 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 356 | 2,1 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 763 | 4,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 13 762 | 82,0 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 136 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 123 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 185 607 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 81 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 18,7 %
18–64-vuotiaat: 58,0 %
65 vuotta täyttäneet: 23,3 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 3,7 | 4,2 |
|   | jalostus | 21,4 | 23,6 |
|   | palvelut | 73,9 | 71,1 |
|   | tuntematon | 1,0 | 1,1 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 9 134 | 7 810 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 117,0 |  |