stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo maailman suurimmista jokivoimalaitoksista
Luettelo > Taulukon lähteet

Taulukko on kopioitu englanninkielisestä wikipedian artikkelista  maaliskuussa 2020 ja sen alkuperäiset tiedot ovat siltä ajalta. Lähteet on merkitty normaalisti, mutta jos samaa lähdettä on käytetty usein, se on merkitty numeromerkinnällä: 0 = kopioinnin aikaiset tiedot, 1 = voimalaitoksen artikkelin wikidatasta ja 2 = wikipedian suomenkieleisestä tai muunkielisestä artikkelista.
Maakimalainen

| Maakimalainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
  
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Yläheimo::  Apoidea
Heimo::  Mesipistiäiset Apidae
Suku::  Kimalaiset Bombus
Laji::  subterraneus
Kaksiosainen nimi
 Bombus subterraneus  (Linnaeus, 1761) 
Synonyymit
 Apis subterranea 
Katso myös
   Maakimalainen Wikispeciesissä   Maakimalainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maakimalainen (Bombus subterraneus) on keskikokoinen kimalaislaji.
Maakimalaiskuningattaren pituus on 20–25 millimetriä, työläisen 12–16 millimetriä ja koiraan 15–18 millimetriä. Maakimalaisen kieli on suhteellisen pitkä. Tummanruskealla värimuodolla on musta perusväritys ja ruskeaa väriä keskiruumiissa sekä takaruumiin kärjessä. Vaalealla värimuodolla on keltaista keskiruumiissa sekä valkoinen takaruumiin kärki. Tumma läntinen värimuoto on pääosin musta, mutta takaruumiin kärki on vaalean harmahtava.
Maakimalainen elää niityillä ja apilapelloilla. Kuningatar virkoaa talvihorroksesta melko myöhään. Maakimalainen pesii maahan, myyrän pesiin tai käytäviin, joskus kynnöspeltoihin. Yhteiskunnat ovat melko pieniä.
Suomessa maakimalaista esiintyy Etelä-Suomessa, etenkin pääkaupunkiseudulla. Britanniasta maakimalainen julistettiin hävinneeksi vuonna 2000. Sitä yritetään elvyttää luonnonkukkien kasvattamiseen kannustamalla. Lisäksi Ruotsista tuotiin kimalaisia, jotka päästettiin alkukesällä 2012 luontoon Kentin Dungenessissä. Niiden toivotaan leviävän ympäröivään luontoon.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Maakimalainen (Bombus subterraneus)
Ötökkätieto: Maakimalainen (Bombus subterraneus)
IUCN Red List: Bombus subterraneus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Bombus subterraneus, the Short-haired bumblebee (englanniksi)
Marko Janković

Marko Janković maaliskuussa 2019.
Marko Janković (s. 9. heinäkuuta 1995 Cetinje, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän pelasi juniorina serbialaisessa Partizan Belgradissa ja on Serbian lisäksi pelannut Kreikan, Slovenian, Italian, Israelin ja kesästä 2022 alkaen Azerbaidžanin sarjoissa sekä Eurooppa-liigassa.
Janković pelasi Montenegron nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Hän on pelannut 24. syyskuuta 2022 mennessä 36 A-maaottelua, joissa hän on ollut 25 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä yhden maalin, syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Liettuaa vastaan.
Maakiituri

Maakiituri Star Wars Celebration V ‑tapahtumassa.
Maakiituri (engl. landspeeder) on fiktiivisen Tähtien sota -universumin maaliikkumiseen tarkoitettu ajoneuvo (hovercar). Alkuperäisessä Tähtien sota -elokuvassa esiintyy X-34-mallinen maakiituri, jolla Luke Skywalker ajaa. Maakiitureita kutsutaan Tähtien sodan autoiksi. Useimmat mallit ovat 1- tai 2-paikkaisia, kykenevät kulkemaan 100–250 km/h ja ovat 3–8 metriä pitkiä.
Erikoistehostesuunnittelija John Stears suunnitteli Luke Skywalkerin maakiiturin alkuperäiseen Tähtien sota -elokuvaan.
Aiheesta muualla

Maakiituri Jedipediassa.
Luke Skywalkerin maakiituri Jedipediassa.
M/S Swegard

| M/S Swegard |
| --- | --- |

Tyyppi:  Kuivarahtialus
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Maarianhamina
IMO-numero:  9195901
MMSI-numero:  230998000
Tunnuskirjaimet:  OJNF
Aiemmat nimet:  2001–2007 Merwedelta 2007– Swegard
Omistaja:  Bore
Aiemmat omistajat:  2000–2007 ? 2007– Bore
Rakennustelakka:  Damen Shipyards, Hoogezand, Alankomaat
Rakennusnumero:  756
Luovutettu:  2001
Tekniset tiedot
Pituus:  94,96 m
Leveys:  13,17 m
Syväys:  6,19 m
Bruttovetoisuus (GT):  2 997
Koneisto:  1 × MaK 8M 25
Koneteho:  2 400 kW
Nopeus:  21,3 km/h
Nopeus:  11,5 kn
Lastikapasiteetti:  6 180 m³ esimerkiksi viljaa, 5 700 m³ puutavaraa
Lastikapasiteetti:  224 TEU
Lähteet:  
M/S Swegard (IMO 9195901) on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Damen Shipyardsin telakalla Hoogezandissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 224 ja puutavarakapasiteetti 5 700 m³. Kuollutta painoa Swegardilla on 4 951 tonnia. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.
Swegardin sisaralus on M/S Fingard.
Käyttöhistoria

Vuonna 2001 alus valmistui alankomaalaiselta telakalta. Aluksen ensimmäinen nimi oli Merwedelta. Lokakuussa 2007 suomalainen Bore osti aluksen ja rekisteröi sen Swegard -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina.
Aiheesta muualla

Bore: M/V Swegard (englanniksi)
Boren alukset
Auto Baltic
Auto Bank
Auto Bay
Belgard
Borden
Bravaden
Estraden
Fingard
Klenoden
Najaden
Nedgard
Nordgard
Norking
Norqueen
Norsky
Norstream
Ostgard
Seagard
Swegard
Sydgard
Trenden
Westgard
Marja-Leena Laakso

Marja-Leena Laakso (o.s. Lehtonen, s. 25. huhtikuuta 1965 Pori)  on suomalainen varhaiskasvatustieteen professori ja Jyväskylän yliopiston koulutuksesta vastaava vararehtori.
Laakso valmistui ylioppilaaksi 1984 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta 1989. Psykologian lisensiaatiksi hän valmistui 1993 ja väitteli psykologian tohtoriksi 1999 Jyväskylän yliopistossa.
Laakso on toiminut varhaiskasvatuksen lapsi- ja kehityspsykologiaan painottuvana professorina Jyväskylän yliopistossa 2006 alkaen. Hän on tutkinut muun muassa varhaista vuorovaikutusta ja lasten kielenkehitystä sekä kehittänyt menetelmiä lasten sosiaalisten ja emotionaalisten taitojen sekä vanhemmuuden tukemiseen.
Laakso toimi kasvatustieteiden (vuoden 2017 alusta kasvatustieteiden ja psykologian) tiedekunnan dekaanina vuoden 2014 alusta. Hänet valittiin vararehtoriksi syksyllä 2017. Elokuussa 2021 Laakso valittiin jatkamaan tehtävässä enintään viisivuotiskauden 1. elokuuta 2022 alkaen.
Aiheesta muualla

Marja-Leena Laakso Jyväskylän yliopiston verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Megalochóri

Megalochóri (kreik. Μεγαλοχώρι, transl. myös Megalohóri; ”Suuri kylä”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Megalochóri, kylä Agkístrin saarella Attikan alueella
Megalochóri, kylä Méthanan niemellä Attikan alueella
Megalochóri, kylä Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Etelä-Egean saarten alueella
Maitokolmio

| Osuuskunta Maitokolmio |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osuuskunta
Perustettu:  1904
Toimitusjohtaja:  Juha Murto-Koivisto
Kotipaikka:  Toholampi, Suomi
Toiminta-alue:  Keski-Pohjanmaa
Toimiala:  Meijeri
Tuotteet:  Erilaiset maitotuotteet
Liikevaihto:  48 milj. € (2017)
Kotisivu:  www.maitokolmio.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maitokolmio on maitotuotteita valmistava meijeriosuuskunta. Sen tuotantolaitokset sijaitsevat Toholammilla sekä Sievissä. Maitokolmio perustettiin 6.12.1904. Maitokolmio valmistaa maitotuotteita, kuten maitoa, piimää, kermaa, meijerirasvoja, rahkaa ja proteiinivanukkaita.
Aiheesta muualla

Yrityksen internetsivut
M/S Svea Regina

| M/S Svea Regina |
| --- | --- |
 Alus Tallink-nimisenä Tallinnassa vuonna 1994.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Aiemmat nimet:  M/S Svea Regina (1972–1978) M/S Regina (1978–1979) M/S Mediterranean Sun (1979–1982) M/S Odysseas Elytis (1982–1985) M/S Scandinavian Sky (1985–1989) M/S Tallink (1989–1998) M/S Mama Tanzania (1998) M/S Eltor (1998–2001) M/S Monte Carlo (2001) M/S El Safa (2001–2005) M/S Safa (2005)
Tilattu:  2. tammikuuta 1970
Kölinlasku:  2. kesäkuuta 1971
Vesillelasku:  3. joulukuuta 1971
Luovutettu:  25. toukokuuta 1972
Status:  romutettu Intiassa vuonna 2005
Tekniset tiedot
Pituus:  126,93 m
Leveys:  19,59 m
Syväys:  5,15 m
Bruttovetoisuus (GT):  10 341
Koneisto:  2 × Pielstick 16PC2V-400 -dieselmoottoria
Koneteho:  11 770 kW
Nopeus:  21 km/h
Hyttipaikkoja:  412 henkilölle
Matkustajia:  1 000, myöhemmin 900
Autokapasiteetti:  170 henkilöautoa
Sisaralukset:  M/S Aallotar
Lähteet:  
M/S Svea Regina tilattiin Ranskasta Dubigeon Normandien telakalta vuonna 1970. Tilaajana oli alun perin Siljavarustamo, mutta se siirrettiin Rederi AB Svealle ennen Svea Reginan valmistumista. Samanlaisia aluksia oli tilattu kaksi kappaletta, joista toisen tilaussopimus siirrettiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiölle.
Käyttöhistoria

Svea Regina valmistui vuonna 1972 ja se asetettiin Silja Linen Helsinki–Tukholma -reitille, jossa sen parina liikennöi hieman aiemmin valmistunut sisaralus M/S Aallotar.
Vuonna 1975 uuden M/S Svea Coronan valmistumisen myötä Svea Regina siirrettiin Norrtälje–Maarianhamina–Turku-reitille, jossa se palveli linjan lakkauttamiseen asti. Vuonna 1977 Svea Regina rahdattiin CNAN:lle Algerian ja Ranskan välille ja asetettiin vuonna 1978 Turku–Tukholma reitille.
Alus myytiin vuonna 1978 Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiölle, joka nimesi aluksen Reginaksi. Alus jatkoi liikennöintiä Turku–Tukholma-reitillä, kunnes se aikarahdattiin vuoden 1978 loppupuolella Puolaan, Polferriesille. Alus palasi Suomeen Silja Linen liikenteeseen kesäsesogiksi 1979, jonka jälkeen se aikarahdattiin ja lopulta myytiin Kreikkaan, jossa se sai nimen Mediterranean Sun. Toiselle kreikkalaisvarustamolle siirryttyään vuonna 1982 alus sai nimekseen Odysseas Elytis.
Vuonna 1985 alus myytiin bahamalaiselle Sky Cruises -varustamolle, joka antoi aluksen nimeksi Scandinavian Sky.
Vuonna 1989 alus myytiin Palkkiyhtymä Oy:lle, siirrettiin Helsinki–Tallinna-reitille ja nimettiin Tallinkiksi. Vuonna 1993 Palkkiyhtymä myi 49 prosenttia omistusosuudestaan Estonian Shipping Companylle.
22. huhtikuuta 1995 alus törmäsi Suomenlinnan Kustaanmiekan rantaan ja oli vähällä upota. Vauriot korjattiin, mutta jo seuraavana vuonna alus makuutettiin. Laiturissa maannut alus myytiin heinäkuussa 1997 Florence Marille Panamaan ja nimettiin Mama Tanzaniaksi, mutta alus ei koskaan aloittanut liikennöintiä kyseisen omistajan operoimana. Syksyllä 1998 alus myytiin Egyptiin ja sai nimekseen Eltor.
Kesäkuussa 2001 alus myytiin Yakima Navigation -varustamolle Panamaan ja nimettiin Monte Carloksi. Saman vuoden lokakuussa nimeksi kuitenkin vaihdettiin El Safa, joka vuonna 2005 lyhentyi Safaksi. Alus romutettiin vuonna 2005 Intiassa.
Aiheesta muualla

Aluksen vaiheita ja kuvia (englanniksi)
Luettelo suomalaisista vapaaehtoisista Espanjan sisällissodassa

Tämä on epätäydellinen luettelo Espanjan sisällissotaan osallistuneista suomalaisista vapaaehtoisista. Luettelo sisältää myös amerikan-, neuvostoliiton- ja kanadansuomalaisia henkilöitä.
Tasavaltalaisten puolella taisteli vapaaehtoisina:
72 Suomesta tullutta miestä joista kaatui 17 ja Suomeen palasi 56
78 Amerikansuomalaista miestä joista kaatui 23 ja Yhdysvaltoihin palasi 55
73 Kanadansuomalaista miestä joista kaatui 27 ja Kanadaan palasi 45
2 Neuvostoliiton suomalaista jotka palasivat Neuvostoliittoon
Yhteensä 225 miestä joista kaatui 67 ja kotimaahan palasi 158.
Lisäksi Neuvostoliitosta komennettiin Espanjaan suomalaissyntyisiä neuvostoarmeijan upseereita (Akseli Anttila, Tuure Lehén ja Eemeli Toikka) ja Lenin-koulun oppilaita tai kokelaita (Paavo Koskinen, Eino Laakso, Akseli Mod ja Vilho Pentikäinen).
Francon puolella taisteli vapaaehtoisina:
14 suomalaista joista kaatui 4 ja Suomeen palasi 10
Kansallisten (Francon) puolella taistelleita

Carl von Haartman
Benjam Sorro
Kalevi Heikkinen
Edvard Karvonen
Yrjö Paavo Ilmari (Y. P. I.) Kaila
Olavi Karpalo
Veikko E. Rutanen
Tasavaltalaisten (kansanrintamahallituksen) puolella taistelleita

William ”Bill” Aalto
Aaro Amnell
Akseli Anttila
Leo Fabritius
Valter Forsman
Herman Haapaniemi
Eero ”Patu” Hautojärvi
Heino Helenius
Tauno Hermans
Uuno Henrik Jakobsson
Paavo Koskinen (Gunnar Ebb)
Eino Laakso (Valter From)
Ahti Lassila
Tuure Lehén
Iisakki Vihtori Lemponen
Karl Julius Manninen
Toivo Asser Aleksander Mantere
Matti Mattson
Akseli Mod
Niilo Mäkelä
Arvi Mikkola
Rauni Johannes Niemi
Kauko Nihtilä
Sulo Olavi Paaso
Paavo Pajunen
Vilho Pentikäinen
Erkki Polojärvi
Jules Päiviö
Johan Vilhelm Pääkkö
Olavi Suhonen
Aulis Ensio Taivainen
Eemeli Toikka
Toivo Tommola
Viljo ”Viska” Tuominen
Valentin Vattulainen
Lauri Vilenius
Syvert Fridjoff Virtanen
Aiheesta muualla

Veikko E. Rutanen : "Jose oli urhoollinen falangisti..", Hakkapeliitta, 02.11.1937, nro 44, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Teruelin hornankattilassa. Suomalaisen vapaaehtoisen sotaelämyksiä Francon joukoissa Espanjassa, Hakkapeliitta, 18.01.1938, nro 3, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Marauderit

Marauderit ovat Marvelin sarjakuvamaailmassa toimivan Herra Pahuuden perustama joukko superrikollisia ja Ryhmä X:n vihollisia. Marauderien tehtävä oli aluksi tappaa niin monta mutanttia kuin mahdollista, ja he aloittivat työnsä teurastamalla Manhattanin viemäreiden asukkaita, morlokkeja (RX 2+4/88). He palkkasivat myös Tuomarin ja Daredevilin vihollisen, Niittäjän, tappamaan mutantteja (SKL 3/92).
Vuonna 1988 tapahtuneen massamurhan jälkeen Ryhmä-X oli joukkohengeltään huonossa kunnossa. He menettivät vähäksi aikaa tovereitaan, mutta saivat myös pari uutta mukaan. Havok esimerkiksi liittyi heihin samalla kun hänen rakastettunsa Polaris oli yhdistetty Marauderien Maliceen, joka osoittautui henkiseksi olennoksi.
Marauderien toinen tehtävä oli tuoda Kykloopin vaimo Madelyne Pryor ja heidän lapsensa Christopher Nathan Summers Pahuudelle. Ryhmä-X kuitenkin pelasti päivän, mutta siinä sivussa San Francisco tuhoutui osittain.
Tämän jälkeen heidät nähtiin Infernossa, jossa selvitettiin Herra Pahuuden ja Madelynen yhteys. Tämän jälkeen selvitettiin Christopherin alias Cablen ja Stryfen mystistä linkkiä Teloittajan Laulussa.
Infernossa tuli selväksi että Pahuudella on Marauderien DNA:ta jolla hän voi luoda heistä klooneja, minkä vuoksi Madelynekin paljastui. Tämän jälkeen Maraudereita ei juuri enää nähty Suomessa siksi, että he näyttäytyivät enää vain huonoissa tarinoissa.
Ryhmä-X:n Gambiitillakin on menneisyyttä Pahuuden kanssa.
Marauderit ovat:
Harppuuna, nuori inuitti, joka lataa esineitä energialla erilaisin lopputuloksin.
Malice, henkiolento joka ottaa ihmisiä, kuten esimerkiksi Polariksen hallintaansa.
Prisma, kylmäverinen tappaja, jonka kristallivartalo torjuu sekä heijastaa takaisin useimmat energiahyökkäykset.
Repijä, joka pystyy kieppumaan paikallaan ja viskoo samalla suuren määrän shurikeneita.
Ruho, iso vahva köntys joka kuoli Infernossa.
Sapelihammas, Wolverinen verivihollinen ja mahdollisesti sukulainen. Hänellä on samanlaisia kykyjä kuin Wolverinella.
Sekoittaja, jonka kosketus saa aistit ja kyvyt täysin sekaisin.
Skalpeeraja, joka käyttää raskaita tuliaseita.
Teräskeho, vahva nainen joka sai aikaan tärinä-iskuja.
Vertigo, joka saa aikaan tunteita että olisi esimerkiksi pyörimässä Kiepissä toista sataa.
Megalobrama

| Megalobrama |
| --- | --- |
 Megalobrama terminalis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Megalobrama  Dybowski, 1872
Katso myös
   Megalobrama Wikispeciesissä   Megalobrama Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megalobrama on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva aasialainen särkikalojen suku. Siihen luetaan seuraavat viisi lajia:
Megalobrama amblycephala Yih, 1955
Megalobrama elongata Huang & Zhang, 1986
Megalobrama mantschuricus (Basilewsky, 1855)
Megalobrama pellegrini (Tchang, 1930)
Megalobrama terminalis (Richardson, 1846)
Megalictis

| Megalictis |
| --- | --- |

 Oligoseeni–mioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Alaheimo::  †Oligobuninae
Suku::  †Megalictis  Matthew, 1907
Synonyymit
 Aelurocyon Peterson, 1907  Paroligobunis Peterson, 1910 
Lajit
 †M. ferox Matthew, 1907  †M. frazieri (Frailey, 1978)  †M. simplicidens (Peterson, 1907) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megalictis (nimen merkitys: ”jättiläisnäätä”) on sukupuuttoon kuollut näätäeläinsuku, joka eli Yhdysvaltojen länsiosissa myöhäiseltä oligoseenilta varhaiselle mioseenille. Sukuun kuuluu kolme lajia, joista suurin, Megalictis ferox, on suurin tunnettu maalla elänyt näätäeläin. Laji kasvoi arviolta noin kaksi metriä pitkäksi ja metrin korkuiseksi. Painoa sillä saattoi olla arviolta 60 kiloa. M. feroxin jäänteistä tunnetaan kahta muotoa, jotka eroavat koon ja muodon perusteella. On mahdollista, että suuremmat yksilöt ovat uroksia ja pienemmät naaraita, mutta asiasta ei ole varmuutta. Megalictis muistutti ruumiinrakenteeltaan nykyistä ahmaa, mutta saattoi olla tätä kaksi kertaa suurempi. Se oli ahman tapaan kanta-astuja, jolla oli lyhyet ja vahvat jalat. Megalictiksen eturaajojen nivelet osoittavat, ettei se jahdannut saalistaan, vaan pikemminkin saalisti väijymällä.
Makati

| Makati |
| --- | --- |
 Makatin sijainti Metro Manilassa.
 Makati
 Koordinaatit: 14°33′0″N, 121°02′0″E 
Valtio:  Filippiinit
Alue:  Pääkaupunkialue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,36 km²
Väkiluku (2000):  444 867
 – Väestötiheys:  16 260 as./km²
 
 www.makati.gov.ph 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makati on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Makati on Filippiinien merkittävä taloudellinen keskus ja usein sitä kutsutaan maan liiketaloudelliseksi pääkaupungiksi. Useiden suuryritysten pääkonttorit sijaitsevat Makatin kaupungin alueella ja kaupungissa toimii sijaitsee myös Filippiinien pörssi. Ayala Avenue kulkee liikekeskuksen läpi ja siitä käytetään nimitystä Filippiinien Wall Street.
Makati tunnetaan kosmopoliittisesta kulttuuristaan ja se on Metro Manilan tärkeä kulttuurin ja viihteen keskus. Kaupungissa asuu ja työskentelee runsaasti ekspatriaatteja ja alueella sijaitsee useita kauppakeskuksia kahdessa keskuksessa Ayala Centerissä ja Rockwell Centerissä. Kaupungissa sijaitsee myös useita viiden tähden hotelleja, kuten The Peninsula Manila, The Shangri-La Hotel Makati ja Intercontinental Hotel Manila.
Kaupungin nimi Makati tulee tagalogin kielen vuorovettä tarkoittavasta sanasta kati. Kaupunki on selkeästi jakautunut kahtia, liike-elämä ja uudet rakennukset sijaitsevat lännessä, kun taas vanha kaupunki idässä on pääasiassa köyhien asuinaluetta.
Asukasluku

Makatin asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 444 867. Luku oli lähes 40 000 tai 8 % suurempi kuin edellisessä väestönlaskennassa vuonna 1995. Makati on asukasluvultaan Metro Manilan viidenneksi suurin kaupunki.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Makati City
Käännös suomeksi
Maakilpikonnat

| Maakilpikonnat |
| --- | --- |
 Aldabranjättiläiskilpikonna (Aldabrachelys gigantea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Maakilpikonnat Testudinidae  Batsch, 1788
Synonyymit
 Dysmydae Ritgen, 1828 
Katso myös
   Maakilpikonnat Wikispeciesissä   Maakilpikonnat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maakilpikonnat (Testudinidae) on kilpikonnien lahkoon kuuluva heimo, johon luetaan 47 lajia. Aiemmin Testudinidae-heimo tunnettiin nimellä maa- ja suokilpikonnat, ja se sisälsi maakilpikonnien (Testudininae) lisäksi suokilpikonnien alaheimon (Emydinae). Nykyään suokilpikonnia pidetään kuitenkin vähäisistä eroistaan huolimatta erillisenä heimona.
Maakilpikonnat ovat raskaasti panssaroituja ja hidasliikkeisiä. Niillä on yleensä kupolimainen kilpi ja jäykähköt raajat. Maakilpikonnien koko vaihtelee 10 senttiä pitkästä kapinkilpikonnasta kilven pituudeltaan 1,2-metrisiin jättiläiskilpikonniin, joita elää Galápagossaarilla ja Seychelleillä. Suurin koskaan elänyt maakilpikonna on sukupuuttoon kuollut Megalochelys atlas, jonka kilven pituus saattoi olla jopa 2,1 metriä.
Maakilpikonnat elävät trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä lauhkean vyöhykkeen lämpimillä seuduilla. Niitä tavataan kaikilta mantereilta Australiaa lukuun ottamatta. Eurooppalaisia lajeja on neljä, joista kolme elää Etelä-Euroopassa.
Suvut ja lajit

Luettelo sisältää vain elossa olevat lajit.
Aldabrachelys
Aldabranjättiläiskilpikonna (Aldabrachelys gigantea)
Astrochelys
Sädekilpikonna (Astrochelys radiata)
Astrochelys yniphora
Centrochelys
Kannuskilpikonna (Centrochelys sulcata)
Chelonoidis
Hiilikilpikonna (Chelonoidis carbonarius)
Chilenkilpikonna (Chelonoidis chilensis)
Viidakkokilpikonna (Chelonoidis denticulatus)
Galápagoksenjättiläiskilpikonna (Chelonoidis niger)
Chersina
Chersina angulata
Chersobius
Chersobius boulengeri
Kapinkilpikonna (Chersobius signatus)
Chersobius solus
Geochelone
Intiantähtikilpikonna (Geochelone elegans)
Burmantähtikilpikonna (Geochelone platynota)
Gofferikilpikonnat (Gopherus )
Gopherus agassizii
Gopherus berlandieri
Gopherus evgoodei
Gopherus flavomarginatus
Gopherus morafkai
Gopherus polyphemus
Litteäkilpikonnat (Homopus )
Homopus areolatus
Homopus femoralis
Indotestudo
Indotestudo elongata
Indotestudo forstenii
Indotestudo travancorica
Nivelkilpikonnat (Kinixys )
Bellinsaranakilpikonna (Kinixys belliana)
Kinixys erosa
Kinixys homeana
Kinixys lobatsiana
Kinixys natalensis
Kinixys nogueyi
Kinixys spekii
Kinixys zombensis
Malacochersus
Kalliokilpikonna (Malacochersus tornieri)
Manouria
Manouria emys
Manouria impressa
Psammobates
Psammobates geometricus
Psammobates oculifer
Katoskilpikonna (Psammobates tentorius)
Pyxis
Hämähäkkikilpikonna (Pyxis arachnoides)
Pyxis planicauda
Stigmochelys
Leopardikilpikonna (Stigmochelys pardalis)
Testudo
Espanjankilpikonna (Testudo graeca)
Kreikankilpikonna (Testudo hermanni)
Nelivarvaskilpikonna (Testudo horsfieldii)
Egyptinkilpikonna (Testudo kleinmanni)
Reunuskilpikonna (Testudo marginata)
Maskunjoki

| Maskunjoki |
| --- | --- |
 Tulviva Maskunjoki
Laskupaikka:  Hirvijoki
Valuma-alue:  60 km²
Maskunjoki (ruots. Masku å) on Vahdolta alkunsa saava, pääosin Maskun kunnan alueella virtaava joki Varsinais-Suomessa. Se on Hirvijoen suurin sivuhaara ja yhtyy tähän vähän yli kilometrin ennen sen suuta.
Joen valuma-alue on 60 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,1 prosenttia. Joen jokirapukanta on kuollut rapuruttoon 1950-luvulla.
Maria Olivia da Silva

Maria Olivia da Silva (28. helmikuuta 1880? – 8. heinäkuuta 2010) oli brasilialainen nainen, joka on saattanut olla maailman historian vanhin ihminen, kuollessaan 130-vuotias. Hänen ikäänsä ei ole kuitenkaan voitu varmuudella todistaa. Maria Olivia da Silvalla on kerrottu olevan syntymätodistus, jossa hänen syntymäpäiväkseen kerrotaan 28. helmikuuta 1880.
Masljanino

| Masljanino |
| --- | --- |
 fiMasljanino 
 54°19′59″N, 84°13′01″E 
Aikavyöhyke:  Krasnojarskin aika
Väkiluku 1959, 1970, 1979, 1989, 2002, 2007, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021:  9 781 , 10 578 , 11 883 , 12 656 , 13 565 , 12 976 , 13 359 , 13 102 , 12 982 , 12 780 , 12 667 , 12 774 , 12 799 , 12 807 , 12 852 , 12 924 , 13 076  ja 13 147 
 rpmaslyanino.ru 
Masljanino (ven. Масля́нино) on kaupunkimainen taajama Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 Masljaninossa oli 13 079 asukasta. Masljanino sijaitsee 119 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Masljaninon alueen hallintokeskus. Masljanino on perustettu vuonna 1644.