stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfons Håkans
Organisaatio

Alfons Håkans -konserni työllistää yhteensä yli 300 henkilöä Suomessa ja Baltiassa.
Alfons Håkans -konsernin hallitukseen kuuluvat puheenjohtaja Julius Håkansin lisäksi Nikolas Håkans ja Niko Sjöroos. Yhtiön toimitusjohtaja on Jussi Keveri.
Alfons Håkans -konserniin kuuluu myös jalkapalloseura FC Interin taustayhtiö FC Inter Turku Oy, jonka puheenjohtajana toimii seuran perustaja Stefan Håkansin pojanpoika Nikolas Håkans. Hänen isoveljensä Julius Håkans kuuluu myös FC Inter Oy:n hallitukseen. FC Interin perustaja Stefan Håkans jätti paikkansa seuran hallituksessa helmikuussa 2023, ja hänet nimettiin seuran ikuiseksi kunniapuheenjohtajaksi
Yhtiön Suomen päätoimisto sijaitsee osoitteessa Hevoskarintie 23, Ruissalon telakan yhteydessä. Yhtiön Baltian toimintojen yksikön Alfons Håkans AS:n pääkonttori sijaitsee Tallinnan Noblessnerissa.
Toiminta

Alfons Håkansin laivasto sijaitee Suomenlahden molemmilla rannikoilla, Suomessa ja Virossa. Suomessa yhtiö toimii Haminan, Kotkan, Inkoon, Helsingin, Hangon, Turun, Rauman ja Porin satamissa, ja Virossa hinaajat ovat sijoitettuna Sillamäen, Muugan, Tallinnan ja Paldiskin satamiin. Hinaajat toimivat yhtiön itsenäisinä yksiköinä, joilla on oma johtonsa aluksilla. Latviassa yhtiön operaatioita hoitaa yhteisyritys PKL Flote, joka toimii Riiassa ja Ventspilsissä. Yhtiön palveluihin kuuluvat muun muassa satamahinaus, jäänmurto, meripelastusoperaatiota sekä huoltotelakointi. Yhtiö vastaa Suomeen saapuvien LNG-säiliöaluksien avustamisesta Inkoon kaasuterminaaliin, jonka ensimmäinen terminaaliin saapunut säiliöalus Exemplar avustettiin Alfons Håkansin toimesta vuonna 2022. Merijääkauden ulkopuolella yhtiön aluksia on käytetty Pohjanmerellä öljynporauslauttojen avustus- ja siirtotehtävissä.
Toiminta > Alukset

Vuonna 2022 yhtiöllä oli yli 60 alusta.
Yhtiön aluksiin kuuluu esimerkiksi:
ASD-hinaajat Pallas ja Poseidon
kaksi 1A-jäämaksuluokan saattohinaajaa, jotka yhtiö tilasi turkkilaiselta Sanmar-telakalta. Hinaajat suunnitteli kanadalainen suunnittelutoimisto Robert Allan Ltd.
Calypso (hinaaja), joka operoi Saimaan alueella ja Saimaan kanavassa maailman ensimmäistä jäänmurtamiseen suunniteltua moottoroitua irtokeulaa
M/S Katarina (entinen koululaiva)
Mursu (proomu)
jäänmurtajat Hurtig ja Zeus (jäänmurtaja)
Toiminta > FC Inter Turku ja muu sponsorointi

Jalkapallosta innostunut Stefan Håkans perusti Turun Inter -joukkueen vuonna 1990, sillä hänen poikansa Patrikin kaveriporukka ei halunnut pelata Turun suurissa jalkapallojoukkueissa (Åbo IFK, TPS ja TuTo). Seura sai paikan III divisioonasta vuonna 1992, kun siellä pelannut Nahkakuula-joukkue fuusioitiin FC Interiin. II divisioonaan se pääsi, kun TuTo luopui paikastaan väliaikaisesti ja Håkans maksoi Tuton velkoja. Veikkausliigaan seura pääsi vuonna 1996. Joukkueen tavaramerkiksi nousi sen käyttämä bussi, jonka rekisterinumero oli FC-1. Se oli Aerosmithin Paimiossa palamaan syttynyt keikkabussi, jonka Håkans lunasti vakuutusyhtiöltä. Seura on rekisteröity yhdistys, jossa Håkansin suku vaikuttaa aktiivisesti. Seuran puheenjohtajana toimii vuodesta 2023 Nikolas Håkans.
Vuonna 2003 valmistui yhtiön rakennuttama uusi katsomo Turun Kupittaan jalkapallostadioniin (VeritasStadion). Loppuvuonna 2022 valmistuneeseen päätykatsomoon asennettiin siniset ja keltaiset penkit, joista muodostui jättimäinen Ukrainan lippu. Vuonna 2024 Alfons Håkans lahjoitti FC Interin ja HJK:n Veikkausliigan ottelun lipputuloja vastaavan summan Ukrainan tueksi.
FC Inter oli liigamestari vuonna 2008 ja se on saanut kolme SM-hopeaa. Suomen cupin se on voittanut vuosina 2009 ja 2018 ja Liigacupin vuonna 2008.
Vuonna 2022 Alfons Håkans ryhtyi tukemaan Hangon Regattaa seuraavan viiden vuoden jaksoksi. Varustamo toimii purjehduskilpailun nimisponsorina. Purjehduskilpailu on viralliselta nimeltään "Alfons Håkans Hangon Regatta"
Yhteiskuntavastuu

Ukrainan sodan alettua 2020-luvulla Alfons Håkans Oy on lahjoittanut satoja kamiinoita Ukrainan rintamalle, auttanut työntekijöidensä sukulaisia turvaan sota-alueelta ja tukenut Venäjän hyökkäyksen tuomitsevaa kansalaistoimintaa sekä suomalaisia vapaaehtoistaistelijoita.
Alfons Håkans Oy rahoittaa konserniin kuuluvan FC Inter Oy:n kautta yhteiskuntavastuu-ohjelma InterActionia. Ohjelma tekee yhteistyötä Mieli ry:n kanssa, ja kokonaisuuteen kuulu mm. lastensuojelun asiakkaille on perustettu tukijoukkue. InterAction palkittiin vuonna 2023 Palloliiton "Vastuullinen Seurateko" - palkinnolla.
Kirjallisuutta

Sjöström, Pär-Henrik & Brzoza, Krzysztof: Alfons Håkans 1945-2005 : the Alfons Håkans history and fleet list, 2005, Alfons Håkans
Siltala, Sakari & Keskisarja, Teemu: Merenperintö, 2024, Siltala
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfons Håkans Wikimedia Commonsissa
Johannes Håkans, Petsmon sahapatruuna 1920-luvulla
Håkansin saha Petsmossa 1900-luvun alussa
Håkansin sahan ensimmäiset hinaajat Fakir ja Hurtig
Håkansin miehiä Bergön nostossa. Vasemmalla Alfons Håkans.
Alfons Håkans (vas) Henri Luukkonen (kesk) Stefan Håkans (oik) Fart-hinaajan kannella Turussa vuonna 1970
Stefan Håkans (vas) toimi liikkeenjohdon konsulttina 1970-luvulla ennen siirtymistään Alfons Håkans Oy:n johtoon.
Alfons Håkansin hinaajat M/S Helios, M/S Kraft ja M/S Iso-Pukki Hietalahden telakan vieressä Helsingissä syyskuussa 2008.
Alfons Håkansin hinaajat M/S Viikari ja M/S Poseidon Kotkan satamassa heinäkuussa 2013.
Työehtosopimus

Työehtosopimus eli TES on Suomessa työntekijäjärjestön ja työnantajan tai työnantajien järjestön välinen sopimus alakohtaisista työehdoista kuten palkoista (ylityökorvauksineen), työajoista, lomista ja muista eduista, joita sopimuksen soveltamisalalla noudatetaan. Sopimukset ovat usein paitsi toimialakohtaisia myös palkansaajan ammattiasemaan sidottuja. Yksityisellä sektorilla työnantajia edustaa useimmin jokin Elinkeinoelämän Keskusliiton, EK:n, toimialaliitoista ja työntekijäpuolella taas jokin SAK:n, STTK:n tai Akavan jäsenliitoista. Julkisella sektorilla solmitaan virkaehtosopimuksia ja työehtosopimuksia. Niiden sopijaosapuolia ovat ammattiliitot ja Kuntatyönantajat KT, Valtion työmarkkinalaitos tai Kirkon työmarkkinalaitos.lähde? Suomen sana työehtosopimus on SAJ:n puheenjohtaja Eero Haapalaisen keksimä.
Sopimusten kesto

Työehtosopimukset solmitaan määräajaksi. Jos työmarkkinaosapuolet ovat voimakkaasti eri mieltä uuden työehtosopimuksen ehdoista, valtakunnansovittelija pyrkii sovittelemaan osapuolten kantoja. Jos sovittelusta huolimatta edellinen työehtosopimus ehtii umpeutua, ollaan ns. sopimuksettomassa tilassa. Tällöin yleensä seuraa työtaistelun uhka, keinoina ovat muun muassa työntekijöillä lakko, saarto, ylityökielto ja työnantajilla työsulku.lähde?
Tutkimus

Empiirisen tutkimuksen mukaan työehtosopimukset nostavat palkkoja ja heikentävät työllisyyttä. Tämä vastaa teoreettisia keskitetyn sopimisen malleja. Työllisyyden heikkeneminen voi korostua inflaation ja talouskasvun ollessa matalia.
Työehtosopimusjärjestelmän kritiikkiä

Suomen Yrittäjät on tehnyt järjestökantelun Euroopan neuvostoon siitä, että työehtosopimukseen perustuva oikeus paikalliseen sopimiseen on usein vain järjestäytyneillä työnantajilla, vaikka myös järjestäytymättömien työantajien on noudatettava työehtosopimusta sen yleissitovuuden vuoksi. Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitea ei katsonut rikkomusta tapahtuneen.
Vuonna 2004 hallituksen työllisyysohjelman johtaja Harri Skog esitti, että pitkäaikaistyöttömille maksettaisiin työehtosopimuksia alempaa palkkaa, jotta pitkäaikaistyöttömät työllistyisivät paremmin. Skog huomautti, ettei hän kannata pysyvää matalapalkkaköyhälistöä. Yli 55-vuotiaat olisivat valmiit joustamaan palkoissa saadakseen mieleisemmät työajat.
Työsopimukset ja palkanmaksu

Työsopimuslaki, jota pidetään työelämän peruslakina, säätelee muun muassa työsopimuksen tekemistä, työsuhteen vähimmäisehtojen määräytymistä 
sekä työnantajan ja työntekijän velvollisuuksia. Työantajan päävelvoite on palkanmaksuvelvollisuus, jonka täyttämistä laki sääntelee tarkasti. Säädöksistä voidaan joiltakin osin poiketa työsopimuksella ja työehtosopimuksella.
Palkka maksetaan yleensä rahana, ja rahapalkka voi perustua työhön käytettyyn aikaan, työn tulokseen tai näihin kumpaankin. Työntekijä ja työnantaja voivat sopia myös jostain muusta palkan perusteesta. Palkan lisäksi työntekijälle voidaan maksaa matkakustannuksia ja kulukorvauksia esimerkiksi oman työvälineen käytöstä. Työnantajan on annettava jokaisen palkanmaksun yhteydessä työntekijälle palkkalaskelma, josta ilmenee palkka ja sen määräytymisen perusteet. Käytännössä palkoista on sovittu kattavasti työehtosopimuksilla.tarvitaan parempi lähde
Työsopimuslaki velvoittaa työnantajaa maksamaan jokaiselle työehtosopimuksen piiriin kuuluvalle työntekijälle työehtojen ja paikallisen sopimuksen tai työaikalain mukaiset lisä- ja ylityökorvaukset sekä mahdolliset ilta- ja lauantailisät. Työnantajan on pidettävä työntekijäkohtaista työaikakirjanpitoa työajasta ja tehdyistä työtunneista.lähde?
Aiheesta muualla

Työehtosopimuslaki Finlex Valtion säädöstietopankki. Edita. Viitattu 15.7.2013.
Työsopimuslaki Finlex Valtion säädöstietopankki. Edita. Viitattu 15.7.2013.
Yleissitovat työehtosopimusratkaisut Finlex Valtion säädöstietopankki. Edita. Viitattu 27.5.2007.
KVTES Kunnallinen yleinen virka- ja työehtosopimus
Työehtosopimukset ja palkat Suomi.fi. Viitattu 15.7.2013.
Palkanmaksu Työsuojeluhallinto. Arkistoitu 24.7.2013. Viitattu 15.7.2013.
Työsopimus ja työsuhde Työ- ja elinkeinoministeriö. Arkistoitu 28.9.2013. Viitattu 15.7.2013.
Yksityisten palvelualojen työehtosopimukset[vanhentunut linkki]
Kädenvääntö

Kädenväännön lähtöasetelma
Yläkautta vääntäminen (vas.) ja prässäys (oik.)
Hook-vääntöä
Kädenvääntö on kilpaurheilumuoto ja vapaa-ajan harrastus, jossa kaksi kilpailijaa mittelevät kätensä voimia. Kädenvääntöä voi harrastaa tavallisella pöydälläkin, mutta etenkin kilpaurheilumuodossa lajiin kuuluu oleellisena osana virallinen, tarkkojen mittojen mukainen kädenvääntöpöytä, kuten kuvissa. Pöytä sisältää mm. kaksi vetotappia, alustyynyt kyynärpäiden alle sekä voitto/häviötyynyt molemmille puolille.
Kädenvääntö on painoluokkalaji ja erityisen suosittu mm. Itä-Euroopassa, josta monet lajin huiput tulevat.
Viralliset säännöt

Lähtöasetelmassa (kuva) kilpailijat asettavat kyynärpäät pöydän alustyynyille ja niiden tulee pysyä kiinni tyynyissä koko väännön ajan. Tämän jälkeen otetaan nyrkkiote siten, että ranteet ovat suorassa, molempien peukaloiden ensimmäinen nivel näkyvissä, sekä yhteinen ote on muutenkin molemmissa suunnissa keskellä pöytää ylhäältäpäin katsottuna. Toisella kädellä pidetään kiinni vetotapista ja otetta siitä ei saa irrottaa ennen väännön päättymistä. Hartialinjan tulee olla pöydän suuntainen, katse omaan käteen ja vähintään yhden jalan täytyy koskettaa maata. Kämmen ei saa myöskään osua omaan olkapäähän missään vaiheessa. Kaikenlaiset kellot, korut yms., jotka voivat aiheuttaa vahinkoa väännön aikana, ovat kiellettyjä. Käsien täytyy myös olla paljaat, eli tukisiteet tms. eivät ole sallittuja. Jos kilpailijat eivät saa otetta 30 s. aikana, tulee ns. tuomariote. Mikäli ote taas irtoaa lähdön jälkeen, kädet sidotaan yhteen remmeillä. Tuomari lähettää kilpailijat komennolla "READY - GO". Voittaja on se, joka saa väännettyä vastustajan ranteen yläpuolisen osan tyynyn yläreunan tasalle. Kilpailussa tuomarin / tuomareiden tehtävä on valvoa edellä mainittuja asioita. Ennen väännön alkamista virheistä voi seurata varoitus, esim. jos jompi kumpi liikuttaa kättään tuomariotteessa. Väännön aikana virheet taas johtavat väännön pysäyttämiseen ja kahdesta virheestä seuraa häviö. Tarkemmat säännöt löytyvät lähteestä artikkelin lopusta.
Virallisella pöydällä ja säännöillä haetaan reilua, mutta samalla myös turvallista kamppailua kilpailijoille.
Tekniikka ja lajivoima > Yleistä

Kädenväännön tekniikasta puhuttaessa aivan ensimmäisenä on hyvä ymmärtää, että kaikki tekniikat perustuvat lihasvoimaan ja sen ohjaamiseen. Tekniikka onkin usein hyvin väärinymmärretty asia lajiin perehtymättömien keskuudessa ja saa helposti täysin ylikorostetun merkityksen lajissa menestymisen kannalta. Periaatteellisella tasolla tekniikassa on kyse samasta kuin esim. penkkipunnerruksessa: hyvä tekniikka auttaa suorituksessa tiettyyn rajaan asti, mutta sen opittua kerran, ainoa tie ylöspäin on voiman lisääminen. 
Kädenvääntö on ennen kaikkea äärimmäinen isometrisen (staattisen) voiman laji, jossa mm. eksentriset (negatiiviset) liikesuunnat (häviötilanne) kuuluvat kiinteänä osana vääntämiseen, kun voimat eivät riitä. Nämä tekevät siitä hyvin raastavan ja kuluttavan etenkin tämän kaltaiseen rasitukseen tottumattomalle. Usein lajin pariin juuri tullut henkilö kokee koviakin hermokipuja harjoittelusta ennen kuin adaptoituu paremmin tämän tyyppiseen rasitukseen.lähde? Hyvällä tekniikalla on kuitenkin paikkansa yhdessä lihasvoiman kanssa ja se on myös erittäin tärkeä turvallisuustekijä, koska samalla vältetään käden epäluonnollisia asentoja, joissa on suuri riski loukkaantua.
Vastoin myös ehkä yleistä mielikuvaa, kädenvääntö on enemmän veto- kuin sivuttaissuuntainen laji, mihin viittaa englanninkielinen termikin pulling. Vääntötekniikan perusajatuksena on se, että voittosuuntainen voimantuotto pyritään pitämään koko ajan maksimissa - voittoasemasta tappioasemaan. Käytännössä tämä toteutetaan siten, että lähtötilanteen otteessa haetaan käsivarren asento, jossa vastustajan kämmeneen saadaan kohdistettua mahdollisimman suuri itseä kohti oleva isometrinen (staattinen) voima. Tämän jälkeen käsivarsi pyritään pitämään "jäädytettynä" tässä asennossa, ainoastaan kehon viedessä sitä haluttuun suuntaan kyynärpään toimiessa nivelpisteenä. Joskus tästä kuulee puhuttavan "kropalla vääntämisestä", mutta siitä ei ole kyse. Jos käsivoimat loppuvat, ei kehon paino hyödytä millään tavalla.
Tekniikka ja lajivoima > Tyylit

Kädenväännön perustekniikoita tai tyylejä (osa englanniksi, hyviä suomenkielisiä vastineita ei käytännössä ole) ovat:
Toproll eli yläkautta vääntäminen, joka vaatii ennen kaikkea ranteen kiertovoimaa (pronaatiota) sekä vahvat sormet.
Hook, jossa ranteet kietoutuvat toistensa ympäri. Tätä kutsutaan myös voimaväännöksi, koska hookissa hauiksella on suuri merkitys. Toisaalta rannevoimiakaan ei sovi unohtaa, jotta ote pysyy.
Press eli prässi, jossa vastustajan käsi yritetään saada tyynyyn painamalla sitä ylhäältäpäin. Ojentaja on tässä tekniikassa tärkeässä osassa.
Remmivääntö. Ranteen voimien merkitys vähenee, koska remmi eliminoi ranteen liikkumista.
Yksittäisistä lihasryhmistä ranteen / kyynärvarren voimia pidetään usein tärkeimpinä, erityisesti ranteen kiertovoimaa (pronaatiota). Tämä perustuu jo ihan siihen, että jos otteessa jaksaa pyöritellä vastustajan kämmentä mielensä mukaan (engl. hand control), on vastustajan tämän jälkeen vaikea hyödyntää hauista sekä loppua kättä ja voittaa ottelu. Toisin sanoen, vaikka tietäisi olevansa vahva esim. hookissa, ei tälle mukavuusalueelle edes välttämättä pääse edellä mainituista syistä.
Taktiikka

Tekniikka pyritään valitsemaan yleensä omien vahvuuksien ja myös vastustajan heikkouksien mukaisesti. Liikesuuntaa muutetaan toisinaan kesken väännönkin, tilanteen sallimalla tavalla. Samaisista syistä koko käden ja myös yläselän tulee olla vahvoja, koska kokenut vääntäjä osaa hyödyntää heikot kohdat ja hyökätä niitä vastaan. Esimerkiksi jos tietää tai tuntee vääntötilanteessa, että vastustajalla on heikko hauisvoima verrattuna omaan, kannattaa tällöin luultavasti pyrkiä hookkiin. Kestävyyttä ja nopeuttakaan ei pidä missään nimessä unohtaa. Ottelut saattavat olla ohi alle sekunnissa, etenkin jos reaktionopeus on hidas, mutta kestää pahimmillaan jopa minuutteja, ja turnauksissa vääntöjä voi tulla useita peräkkäin lyhyen ajan sisällä. Taktiikkaan vaikuttaa myös mm. se, onko kyseessä turnaus vai yksittäinen ottelu. Näissä suhteissa tiedosta ja kokemuksesta on hyötyä.
Kilpailuja

Kädenvääntökilpailuja järjestetään sekä turnaus- että haasteottelumuotoisena (engl. supermatch). Suomessa merkittäviä kilpailuja ovat mm. SM-kisat, joita on järjestetty vuosittain 1990-luvun alusta lähtien, sekä esim. Pulldozers challenge. SM-kisoissa pärjänneet kädenvääntäjät voivat osallistua PM-, EM- sekä MM-kilpailuihin, joita järjestetään niin ikään vuosittain. Arvokisojen lisäksi ulkomailla järjestetään ammattilaisturnauksia, mm. Nemiroff World Cup ja Russian A1 Open.
Tunnettuja kädenvääntäjiä

John Brzenk
Denis Cyplenkov
Sarah Bäckman
Devon Larratt
Andrey Pushkar
Engin Terzi
Alexey Voevoda
Khadzimurat Zoloev
Aleksandr "Schoolboy" Beziazykov
Levan Saginashvili
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Kädenvääntöliitto Ry
Euroopan kädenvääntöliitto (englanniksi)
Maailman kädenvääntöliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ubaldo Fillol

Ubaldo Matildo Fillol (s. 21. heinäkuuta 1950 San Miguel del Monte, Buenos Aires), lempinimeltään El Pato ("Ankka"), on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi maalivahtina ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1978.
Fillol edusti Argentiinaa MM-kisoissa 1974, 1978 ja 1982. Kotikisoissa 1978 hän voitti kultaa ja tuli valituksi turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi vuoden 1986 lopputurnaukseen karsineessa maajoukkueessa mutta jäi lopulta valitsematta kisoihin, joissa Argentiina saavutti jälleen kultaa. Fillol luetaan silti kaikkien aikojen parhaiden eteläamerikkalaisten maalivahtien joukkoon. Hän pelasi kaikkiaan 58 maaottelua vuosina 1974–1985.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official Web Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Short biography
Biography (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Biography
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Alonso |
2 Ardiles |
3 Baley |
4 Bertoni |
5 Fillol |
6 Gallego |
7 L. Galván |
8 R. Galván |
9 Houseman |
10 Kempes |
11 Killer |
12 Larrosa |
13 Lavolpe |
14 Luque |
15 Olguín |
16 Ortiz |
17 Oviedo |
18 Pagnanini |
19 Passarella |
20 Tarantini |
21 Valencia |
22 Villa |
Valmentaja Menotti
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Ardiles |
2 Baley |
3 Barbas |
4 Bertoni |
5 Calderón |
6 Díaz |
7 Fillol |
8 Galván |
9 Gallego |
10 Maradona |
11 Kempes |
12 Hernández |
13 Olarticoechea |
14 Olguín |
15 Passarella |
16 Pumpido |
17 Santamaría |
18 Tarantini |
19 Trossero |
20 Valdano |
21 Valencia |
22 Van Tuyne |
Valmentaja Menotti
Otsamo

Otsamo on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Kimmo Otsamo (1963–1992), näyttelijä
Kirsti Otsamo (1953–2009), näyttelijä
Mert Otsamo (s. 1990), muotisuunnittelija
Pentti Otsamo (s. 1967), kuvittaja, sarjakuvataiteilija ja graafinen suunnittelija
Santtu Otsamo (s. 1971), tanssija, koreografi ja tanssivalmentaja
Työnantajakuva

Työnantajakuva (employer image) on subjektiivinen mielikuva siitä, millainen organisaatio on työnantajana eli mitkä ovat sen erityiset, keskeiset ja pysyvimmät piirteet työnantajana. Mielikuva vaihtelee yksilöittäin riippuen esimerkiksi henkilön näkökulmasta, tiedoista, kokemuksista, asenteista ja tuntemuksista. Vaikka mielikuva on subjektiivinen, vaikuttaa organisaatio omilla toimillaan työnantajakuvan muodostumiseen.
Työnantajakuva on yksi työnantajabrändin pääoman osatekijöistä ja organisaatiot pyrkivät rakentamaan toivomaansa työnantajakuvaa työnantajabrändityöllä (Employer Branding). Työnantajabrändityöllä kerrytettäviä muita pääomia ovat tunnettuus, kokemukset ja uskollisuus.
Rekrytointi on keskeinen osa työnantajakuvaan vaikuttamista. Toisaalta hyvä työnantajakuva vaikuttaa merkittävästi rekrytoinnin onnistumiseen. Hyvällä työnantajakuvalla organisaatio voi erottautua kilpailijoistaan ja siten saada sekä määrällisesti että laadullisesti parempia työnhakijoita, jotka vuorostaan nostavat yrityksen suorituskykyä.
Työnantajakuvasta käytetään myös nimitystä työnantajamielikuva.
Työnantajakuvan ulottuvuuksia

Työnantajakuvaa voi tarkastella useista eri näkökulmista.
Esimerkiksi sisäisen ja ulkoisen työnantajakuvan näkökulmasta:
Sisäisen työnantajakuvan näkökulma ilmenee erityisesti siinä, kuinka hyvin organisaation nykyiset työntekijät ovat sisäistäneet organisaation arvot, kulttuurin ja toimintatavat, sekä kuinka hyväksyttyinä he niitä pitävät ja miten he toteuttavat niitä päivittäisessä toiminnassaan.
Ulkoinen työnantajakuva viittaa organisaation potentiaalisiin tuleviin työntekijöihin ja heijastaa organisaation kuvaa sen ulkopuolelta. (Foster ym. 2010, 402–405.)
Tai odotusten näkökulmasta:
Organisaation luomat odotukset itseään kohtaan, eli organisaation arvolupaus työnantajana. (edut, odotukset sekä asiat, jotka erottavat organisaation muista työnantajista.)
Henkilöstön kokemukset organisaatiosta työnantajana koko työsuhteen elinkaaren aikana eli siitä, miten odotukset ovat täyttyneet. (Rosethorn 2009, 17–24.)
Tai konkreettisesta ja aineettomasta näkökulmasta:
Organisaatioon ja työsuhteeseen liittyvät konkreettiset, tosiasialliset ominaisuudet (esim. palkka, etuudet, joustavat työajat tai sijainti).
Organisaatioon liittyvät aineettomat ja abstraktit ominaisuudet (esim. . työnantajaan liitetyt mielikuvat tai piirteet, kuten innovatiivisuus tai arvovalta.) (Lievens & Highhouse 2003, 80–81.)
Tai työsuhteeseen liittyvien etujen näkökulmasta:
Toiminnalliset ja taloudelliset edut (esim. palkka, työvälineet ja työympäristö).
Psykologiset edut (esim. millaista merkitystä työ ja työorganisaatio tuovat työntekijälle). (Mosley 2005, 58–59.)
Työnantajakuvaan vaikuttavia tekijöitä

Työnantajakuvaan vaikuttavia tekijöitä voi arvioida ja suunnitella 12 kohdan listalla. Listan kohdat 1-6 liittyvät organisaation laajempaan kontekstiin, kuten politiikkoihin ja linjauksiin. Listan kohdat 7-12 liittyvät lähikontekstiin, kuten toimintatapoihin ja käytäntöihin. Kussakin kohdassa on pohdittava sen merkitys ja vaikutus olemassa olevaan tai potentiaaliseen työntekijään.
Ulkoinen maine, esim. tuotteiden ja palveluiden hyvä laatu, taloudellinen menestys, kriisiviestinnän hallinta.
Sisäinen viestintä, esim. sisällön yhtenäisyys, viestien määrä ja tyyli.
Ylempi johto, esim. uskottavuus, esimerkillisyys, viestintä.
Arvot ja yhteiskuntavastuu, esim. monimuotoisuus ja työelämän tasapaino.
Sisäiset mittausjärjestelmät, esim. henkilöstötyytyväisyys ja esimiesten 360-arvioinnit.
Palvelutuki, jota työntekijät saavat organisaation sisällä.
Rekrytointi ja perehdyttäminen
Tiimijohtaminen (lähijohtaminen, päivittäisjohtaminen) ja sen kehittäminen
Suorituskyvyn arviointi
Oppiminen ja kehittyminen, esim. urakehitysmahdollisuudet
Palkitseminen ja tunnustukset (oikea-aikaisesti)
Työympäristö.
Työnantajakuvan omistajuus organisaatiossa

Työnantajakuvan ohjausvastuu on organisaation johdolla. Työnantajakuvan omistajuus ja rakentaminen edellyttävät organisaation henkilöstöhallinnon ja viestinnän yhteistyötä. Toiminnallisesti sen toteuttamisesta vastaa jokainen työntekijä.
Työnantajakuvan kehittäminen

Työnantajakuvaa on kehitettävä pitkäjänteisesti. Se on otettava huomioon organisaation strategisessa suunnittelussa ja strategisten muutosten vaikutuksia on hyvä peilata organisaation työnantajakuvaan.
Organisaation työnantajakuva välittyy useasta eri lähteestä, joista sosiaalinen media on yksi. Sosiaalista mediaa voi hyödyntää vuorovaikutteisena kanavana työantajakuvan rakentamisessa. Sosiaalisen median vuoksi organisaatioiden toiminta on läpinäkyvää niin organisaation sisällä nykyisille työntekijöille kuin organisaatiosta ulospäin potentiaalisille työntekijöille.tarvitaan parempi lähde