stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rokotusinfo
Toiminta ja kannanottoja

Yhdistys perustettiin vuonna 2002. Perustajansa Jyrki Kuoppalan vuonna 2009 antaman lausunnon mukaan toiminnassa ei ole mukana terveydenhoidon ammattihenkilöitä. Tekniikan ylioppilas ja ”verkkotoiminnan pioneeri” Kuoppala rakensi yhdistyksen toiminnan internetin varaan. Tätä ennen rokotevastaista viestintää oli verkossa tuottanut muun muassa Marja Tuomela Kansalaisten bioturvayhdistyksessä. Nettiviestinnän lisäksi yhdistys lähetti tiedotteita, kanteluja ja tutkintapyyntöjä. Yhdistys sai julkisuutta etenkin vuoden 2009 sikainfluenssaepidemian yhteydessä. Kuoppalan mukaan yhdistys ei anna suositusta sikainfluenssarokotuksen ottamisesta tai ottamatta jättämisestä eikä sillä ole yleistä myönteistä tai kielteistä kantaa rokotuksiin. Se kokoaa sivulleen rokotuksia koskevia uutisia ja suodattaa tietoa. Alkuvuosina Rokotusinfo järjesti myös tapahtumia muun muassa yhdessä antroposofiseen liikkeeseen kuuluvan Luonnonlapsi-yhdistyksen kanssa. Nykyään toiminta keskittyy facebook-sivulle. Yhdistys on vastustanut uutta tartuntatautilakia, tuhkarokon määrittelemistä yleisvaaralliseksi taudiksi. Se sallisi myös rokottamattomien työntekijöiden olemisen terveydenhoidon asiakas- ja potilastiloissa.
Kansanterveyslaitoksen arvostelu

Yhdistys arvosteli 2000-luvulla Kansanterveyslaitoksen päällekkäisiä rooleja rokotteiden hankinnasta päättävänä viranomaisena, rokotteiden haittoja seuraavana tahona ja yksityisten rokotevalmistajien lukuun ja rahoituksella rokotetutkimuksia tekevänä tahona. Kansanterveyslaitoksen linjattuna toimintapolitiikkana oli hankkia toimintasuunnitelmiensa toteuttamiseen mahdollisimman paljon ulkoista rahoitusta. Rokotusinfon mukaan rokotevalmistajien laitoksen tutkimustoimintaan antama rahoitus sopi huonosti yhteen laitoksen rokotusohjelman muutoksia valmistelevien tehtävien, rokotushaittojen seurannan ja rokotehankinnan kanssa. Eturistiriitoja aiheutti yhdistyksen mukaan muun muassa se, että Kansanterveyslaitoksen rokoteosaston palkka- ja muista kuluista maksettiin yli puolet ulkopuolisella rahoituksella. Suurina Kansanterveyslaitoksen ulkopuolisina rahoittajina ovat olleet rokotevalmistajat, muun muassa vuosina 2003–2005 rokotevalmistaja Glaxo Smith Kline, samoin vuonna 2006. Kansanterveyslaitos ja Stakes yhdistyivät 1. tammikuuta 2009 Terveyden ja hyvinvoinnin laitokseksi.
Yhdistykseen kohdistuva kritiikki

Yhdistystä on kritisoitu sen tavasta julkaista yksipuolista, valikoivaa ja paikkansapitämätöntä rokotusvastaista informaatiota ja väitteitä sekä pelottelukampanjoinnista. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n ylijohtaja Juhani Eskola on arvostellut Rokotusinfon rokotteista esittämiä väitteitä vääristyneiksi. Joulukuussa 2009 Skepsis ry myönsi yhdistykselle Huuhaa-palkinnon "yksipuolisen ja näennäiskriittisen rokotetiedon levittämisestä".
Aiheesta muualla

Rokotusinfon kotisivut
Rube Goldberg

Rube Goldberg vuonna 1928 julkaistussa kuvassa.
Goldbergin piirros, jossa professori Lucifer Butts havainnollistaa kehittämänsä automatisoidun lautasliinan toimintaa. Piirrokseen kuuluu selitysteksti.
Something for nothing (1940)
Reuben Lucius (Rube) Goldberg (4. heinäkuuta 1883 San Francisco – 7. joulukuuta 1970 New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä, joka muistetaan parhaiten monimutkaisia teknisiä viritelmiä esittäneistä humoristisista piirroksistaan. Goldbergin nimestä on tullut synonyymi yksinkertaisen tehtävän suorittamiseen suunnitellulle tarpeettoman monimutkaiselle mekanismille. Myös nimitystä Goldbergin kone on käytetty.
Goldberg valmistui vuonna 1904 insinööriksi Kalifornian yliopistosta ja työskenteli hetken aikaa San Franciscon viemärilaitoksella viemäriputkien suunnittelijana. Vielä samana vuonna hän kuitenkin siirtyi San Francisco Chronicle -lehden piirtäjäksi ja urheilutoimittajaksi. Hän työskenteli San Francisco Bulletinissa 1905–1907 ja New Yorkissa New York Evening Mailissa 1907–1921. Tuona aikana hän piirsi useita sarjakuvia. Hän loi sarjakuviinsa professori Lucifer Gorgonzola Butts -nimisen keksijän, joka rakensi naurettavan monimutkaisia virityksiä yksinkertaisten tehtävien hoitamiseen. Kokonaisuuksiin kuului sekä mekaanisia osia että rääkättäviä eläimiä. Vuodesta 1938 Goldberg teki poliittisia pilapiirroksia The New York Sun-, The New York Journal- ja The Journal-American -lehtiin. Hän sai vuonna 1948 pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon atomipommia käsitelleestä piirroksestaan. Hän vetäytyi eläkkeelle vuonna 1964.
Goldberg oli vuonna 1946 perustetun National Cartoonists Societyn ensimmäinen puheenjohtaja ja vuodesta 1948 kunniapuheenjohtaja. Seuran myöntämä vuoden piirtäjä -palkinto nimettiin vuonna 1954 hänen mukaansa Reuben-palkinnoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rube Goldberg Wikimedia Commonsissa
Goldbergin kirjoittama esittely itsestään (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Reuben.org
Salibandyn Champions Cup 2012

| --- | --- |
Champions Cup 2012

Joukkueet: Miehet: 6 Naiset: 6
Isäntämaa:  Ruotsi
Kaupungit: Uumaja
Ajankohta: 3.–7. lokakuuta 2012
Miehet
 Kultaa:  Storvreta
 Hopeaa:  Dalen
Naiset
 Kultaa:  IKSU
 Hopeaa:  Classic
  ← 2011 :  2013 →  
Champions Cup 2012 oli järjestyksessään 20. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se pidettiin 3.-7. lokakuuta 2012 Uumajassa. Champions Cupin voitti 2012 miehissä ruotsalainen Storvreta IBK ja naisissa niin ikään ruotsalainen IKSU.
Turnaukseen osallistui, Suomen, Ruotsin, Sveitsin ja Tšekin mestarit, toinen joukkue järjestäjämaasta ja 2011 EuroFloorball Cupin voittaja.
Joukkueet

| --- | --- |
 Miehet  SPV   Storvreta   Tatran   Wiler-Ersigen   Dalen   RTU :  Naiset  IKSU   Classic   Tigers   Piranha Chur   Dalen   RSU
Penobscotin piirikunta

Penobscotin piirikunta (engl. Penobscot County) on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 152 148 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bangorin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1816.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penobscotin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Pekka Tolonen

Pekka Tolonen (3. kesäkuuta 1957 Helsinki – 12. kesäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja toimittaja. Tolonen soitti yhtyeissä Organ ja Argon. Hän rakensi syntetisaattoreita ja rytmikoneita, joista rumpukone Zyrgo oli käytössä mainituissa yhtyeissä. Organin hajottua hän työskenteli muun muassa tietoturvasta kirjoittavana toimittajana. Pekka Tolosen isä oli musiikkitieteilijä Jouko Tolonen.
Tolonen on kirjoittanut keskustelevan tietokoneohjelman Kalle Kotipsykiatri.
Pekka Hjelt

Pekka Onni Olavi Hjelt (s. 22. syyskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän paini enimmäkseen 62 kilogramman sarjassa.
Seuratasolla hän edusti Helsingin Paini-Miehiä ja Lauttasaaren Pyrintöä.
Saavutuksia

6. sija Olympialaiset Montreal 1976 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 62 kg)
5. sija MM-kisat 1973, Teheran, Iran, sarja 62 kg
6. sija MM-kisat 1974, Katowice, Puola, sarja 62 kg
EM-kisat: 4:s 1976, 5:s 1973, 7:s 1974
SM-kisat: kultaa 1973, 1975–1976, hopeaa 1970 (62 kg) ja 1977 (68 kg), pronssia 1971 (68 kg)
Aiheesta muualla

Pekka Hjelt Olympedia. (englanniksi)
Pekka Hjelt Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Saku Sammakko

Saku Sammakko voi tarkoittaa:
Saku Sammakko, fiktiivinen hahmo Saku Sammakko ja salainen disketti -animaatioelokuvassa
Saku Sammakko, tunnettu suomenkielinen lastenlaulu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saku Sammakko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Toppari

"Mustakuutonen" Pekka Toppari Seinäjoen Maila-Jussien paidassa vuonna 1986.
Pekka Toppari (s. 9. helmikuuta 1954) on entinen suomalainen huippulentopalloilija. Toppari pelasi urallaan 263 A-maaottelua ja voitti kaksi Suomen mestaruutta Seinäjoen Maila-Jussien riveissä vuosina 1986 ja 1987. Espanjassa Real Madridissa Toppari pelasi kauden 1981-1982 ja saavutti seuran riveissä hopeamitalit sekä Espanjan liigassa että Espanjan cupissa.
Toppari sai lentopallo-oppinsa Kauhavan Wisan riveissä. Hän pelasi sittemmin Kokkolan Tiikereissä, Lentopalloseura Hesassa, Real Madridissa ja Seinäjoen Maila-Jusseissa sekä edusti Suomea kaksi kertaa niin MM- kuin EM-kisoissa. Vuosina 1972-87 Toppari pelasi kaikkiaan 263 A-maaottelua, mikä on kuudenneksi eniten suomalaisista mieslentopalloilijoista. Lentopallon SM-sarjassa Topparin tilille tuli kaikkiaan 273 ottelua. "Ura loppui reilusti yli nelikymppisenä Kuutosissa ykkössarjassa", Pekka Toppari kommentoi Ilkka-lehden haastattelussa 2014.
Suomalaisen lentopallon Hall of Fameen Toppari valittiin 22.8.2018.
Peno

Peno (ven. Пе́но) on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Peno-järven rannalla 242 kilometriä Tveristä länteen. Taajama on Penon piirin keskus. Sen kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie (Penon asema). Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2009).
Taajama on saanut alkunsa 1900-luvun alussa perustetun rautatieaseman ympärille syntyneestä asutuksesta. Vuonna 1930 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään Penossa on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Taajamassa toimii saksalaisten siellä teloittamalle naispartisaanille Liza Tšaikinalle omistettu museo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Peno Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Penon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ossip Bernstein

Ossip Bernstein
Ossip Bernstein (ven. Осип Самойлович Бернштейн, Osip Samoilovitš Bernštein, 20. marraskuuta 1882 Žytomyr, Ukraina – 30. marraskuuta 1962 Ranska) oli ukrainalais-ranskalainen shakin suurmestari sekä talousjuristi.
Bernstein syntyi Žytomyrissa Venäjän keisarikunnassa juutalaiseen perheeseen. Bernstein opiskeli lakia ja valmistui Heidelbergin yliopistosta vuonna 1906 ja hänestä tuli talousjuristi. Hän asettui aluksi Moskovaan.
Bernstein oli menestyksekäs liikemies ja juristi. Hänen kuitenkin menetti varallisuudensa kolme kertaa. Ensin lokakuun vallankumouksen aikana, sitten suuren laman aikana 1930-luvulla ja viimeisenä toisen maailmansodan aikana kun natsi-Saksa miehitti Ranskan vuonna 1940 ja Bernstein joutui pakenemaan Espanjaan.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen Bernstein pakeni vuonna 1918 Ranskaan Odessan kautta. Bolševikkien salainen poliisi Tšeka aikoi teloittaa pankkiirien neuvonantajana toimineen Bernšteinin Odessassa, mutta hänet vapautettiin, kun hän osoittautui kuuluisaksi shakkimestariksi ja todisti tämän voittamalla ottelun teloittajien esimiestä vastaan. Tämän jälkeen Bernstein pakeni brittiläisellä sotalaivalla Ranskaan ja asettui asumaan Pariisiin. 
Bernstein kuoli parantolassa Ranskan Pyreneillä vuonna 1962.
Bernsteinin shakkiura oli hyvin menestyksekäs sekä Venäjällä että Ranskassa. Hän pelasi muun muassa Aleksandr Alehinia, Emanuel Laskeria, Jose Raul Capablancaa, Akiba Rubinsteinia, Mihail Tšigorinia, Carl Schlechteria, Jefim Bogoljubovia ja Lajos Steineria vastaan. Vuonna 1950 Maailman shakkiliitto myönsi Bernsteinille suurmestarin arvon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ossip Bernstein Wikimedia Commonsissa
Ossip Bernstein ChessGames.comissa
Aiheesta muualla > Merkittäviä pelejä

Ossip Bernstein vs Jacques Mieses, Coburg 1904, Sicilian, Taimanov, B45, 1-0
Ossip Bernstein vs Emanuel Lasker, Sankt Petersburg (prel) 1914, Ruy Lopez, C66, 1-0
Savielly Tartakower vs Ossip Bernstein, Paris 1937, Philidor Defense, C41, 0-1
Ossip Bernstein vs Miguel Najdorf, Montevideo 1954, Old Indian, Main line, A55, 1-0 Parhaan pelin palkinto
Penon piiri

Penon piiri Tverin alueen kartalla.
Penon piiri (ven. Пе́новский райо́н, Penovski raion) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 385 neliökilometriä. Asukkaita on 7 600 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Penon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa:
Ohvat (ven. Охват)
Runski (ven. Рунский)
Serjodka (ven. Серёдка)
Tšaikinskoje (ven. Чайкинское; keskuspaikka Zabelino, ven. Забелино)
Vorošilovo (ven. Ворошилово)
Zajovo (ven. Заёво)
Piiri sijaitsee Novgorodin alueen rajalla Valdain ylängön lounaisosassa. Koillisessa se rajoittuu Ostaškovin, kaakossa Seližarovon ja etelässä Andreapolin piireihin. Pinta-alasta 77,4 % on metsää, 7,5 % maatalousmaata ja 4,2 % vesistöjä. Länsiosasta saa alkunsa Väinäjoki ja koillisessa virtaa Volga. Seudulla on yli 130 järveä, joista suurimmat ovat Vselug, Peno ja Volgo. Suurin osa niistä on jääkauden synnyttämiä.
Piirin kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Tärkeimpiä elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous. Nähtävyyksiä ovat Vselugin rannalla sijaitseva Širkovon pogosta vuonna 1694 rakennettuine Johannes Kastajalle omistettuine puukirkkoineen, 1700-luvulla rakennettu Kolminaisuuden kirkko Otolovon kylässä, Neitsyt Marian syntymän kirkko Vselukissa ja 1800-luvun alussa rakennettu Jumalansynnyttäjän ennusmerkin kirkko Vetožetkan pogostalla. Luonnonmuistomerkkeihin kuuluu Novo-Solovetskin saari Vselug-järvellä, jonne vuonna 1701 perustettiin miesluostari.
Aiheesta muualla

Penon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Penon piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • Kimry • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • Ržev • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • Toržok • Toržok • Tver • Vesjegonsk • Vyšni Volotšok • Vyšni Volotšok  • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Pekka Tonttila

Pekka Tapio Tonttila on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja laulaja, joka oli mukana Cameo-duossa ja vaikuttaa lastenlauluryhmässä Pellekaija Pum.
Aiheesta muualla

Pekka Tonttilan sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pekka Tonttilan sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pekka Tonttilan sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pekka Tonttila Elonetissä.
Pemba (mytologia)

Pemba tai Bemba on Länsi-Afrikan bambarojen luojajumala. Maailmanhenki Yo laski Pemban maan päälle, ja puu kasvoi hänestä. Faron luomat ihmiset etsivät suojaa puun siimeksestä ja uhrasivat vertaan sille, jotta se vahvistuisi. Jumalallinen puu paritteli naisten kanssa synnyttääkseen eläviä olentoja.
Passiivitalo

Passiivitalon periaateleikkaus.
Sinisellä merkitty ilmanvaihdon tuloilma esilämmitetään maaputkistossa kiertävän nesteen avulla (kysymyksessä ei ole maalämpöpumppu)
Passiivitalo Darmstadtissa Saksassa
Lämpökamerakuva, jossa etualalla oikealla näkyy passiivitalo, taustalla normaalirakenteinen rakennus. Värit kuvaavat säteilevää lämpöä: punainen säteilee paljon, sininen vähän.
Passiivitalo on rakennus, jonka lämmitysenergian kulutus on tavanomaista pienempi. Kaikki tai lähes kaikki tarvittava lämpöenergia saadaan aikaan aurinkoenergiaa sekä rakennuksen käytön aiheuttamaa lämpöä hyödyntämällä. Passiivitalossa ei ole varsinaista lämmitysjärjestelmää. Rakennuksen vaipan on oltava hyvin eristetty ja tiivis.
Passiivitalon periaatteet

Euroopassa passiivitalon määritelmä on jokseenkin vakiintunut. Esimerkiksi Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa passiivitalo saa kuluttaa maksimissaan 20-30 kWh/m² lämmitysenergiaa vuodessa, eli noin neljänneksen vuoden 2008 suomalaiset määräykset täyttävän omakotitalon kulutuksesta. Lisäksi ilmanvuotoluku q50 saa olla korkeintaan 0,6 m³/(h*m²), mikä tarkoittaa, että rakennuksesta saa vuotaa ilmaa 0,6 kuutiota tunnissa rakennuksen ulkovaipan neliötä kohti, kun rakennuksessa on 50 Pa alipaine. Rakennusosista ovien lämmönläpäisykerroin saa olla korkeintaan 0,40 W/(m²K) ja ikkunoiden 0,80 W/(m²K). Passiivitalon tulo-poisto-tyyppisessä ilmanvaihtojärjestelmässä tulisi olla 70 prosentin vuosihyötysuhde.
Passiivitalon lämmitys perustuu muun muassa maksimaaliseen aurinkoenergian hyödyntämiseen, ikkunoita ja esimerkiksi  aurinkokeräimiä ja varaavia rakenteita käyttäen . Lämpöenergian tuotoksi lasketaan myös rakennuksen käytön aiheuttama lämpö: valaistuksen, laitteistojen ja koneiden hukkalämpö, sekä ihmisten aiheuttama lämpö. Hukkalämmön hyödyntäminen on talokonseptin nimen mukaista passiivista lämmitystä- siis ilman aktiivista lisälämmöntuotantoa. Passiivitalossa voi olla pienitehoinen varalämmitysjärjestelmä huipputarvetta varten, tyypillisesti kevyellä tekniikalla ilmanvaihdon yhteyteen toteutettu ilmalämmitys. Passiivitalon tiiviit rakenteet mahdollistavat tarkasti säädellyn ilmanvaihdon, jonka avulla on helppo toteuttaa myös lämmönjako. Itse asiassa yksi keskeisimmistä passiivitalon suunnittelun periaatteista juontaa juurensa ilmanvaihtotekniikkaan: vain pieni lämmitysteho voidaan saavuttaa lämmitettyä ilmaa huonetiloihin jakelemalla, joten talon lämmöneristävyydelle asetetaan tämänkin takia erityisen tiukat vaatimukset. Passivhaus Projektierungs Paket 2007 eli lyhyemmin PHPP2007- suunnitteluoppaan mukaan ilman avulla voidaan odottaa saavutettavan korkeintaan 10 W/m2- lämmitystehoselvennä.
Keskeinen osa passiivitalon periaatteita on pyrkimys mahdollisimman suureen uusiutuvan energian osuuteen rakennuksen kokonaisenergiankulutuksesta. Suomalaiseenkin energiatodistuksen laskentamalliin ennakoidaan tulevan keskeiseksi osaksi ns. primäärienergiatarkastelun, joka tarkoittaa juuri samaa. Energiankulutuksen lisäksi ryhdytään siis tarkastelemaan sitä, millaista energiaa kulutetaan: auringolla, tuulella, kivihiilellä, vesivoimalla vai esimerkiksi ydinvoimalla tuotettua energiaa. Ympäristön kannalta epäedullisiksi tulkituilla fossiilisilla polttoaineilla tuotettua energiaa rangaistaan asettamalle sille korjauskerroin, jossa rakennuksen kokonaiskulutusta korotetaan jollakin kertoimella.kenen mukaan?
Passiivitalon rakennuskustannuksissa saavutetaan kustannussäästöjä pois jäävän päälämmitysjärjestelmän osalta. Toisaalta vaipan parantuneet ja lisääntyneet rakenteet aiheuttavat lisäkustannuksia. Myös perustamissyvyydessä tai perustusten routasuojauksessa on huomioitava ettei rakennuksesta tule maata sulana pitävää lämpöenergiaa.
Passiivitalon määritelmä

Passiivitalo voidaan määritellä esimerkiksi energiankulutuksen mukaan. Erään määritelmän mukaan passiiviseksi taloksi voidaan sanoa rakennusta, jonka lämmitysenergian tarve on alle 15 % saman kokoisten rakennusten keskiarvoisesta tarpeesta.
Yleiseurooppalaisessa PEP-projektissa taas määritettiin maksimiarvot passiivitalon vuosittaiselle energiankulutuksella. Raja-arvot poikkeavat rakennuspaikan mukaan.
Etelä-Eurooppa, Välimeren lämmin ilmasto:
Lämmitysenergian tarve alle 15 kWh/m²
Jäähdytysenergian tarve alle 15 kWh/m²
Primäärienergian tarve alle 120 kWh/m²
Keski-, Länsi- ja Itä-Eurooppa:
Lämmitys- ja yhteistarve alle 15 kWh/m²
Primäärienergian tarve alle 120 kWh/m²
Pohjoismaat 60 leveysasteen pohjoispuolella:
Lämmitys ja jäähdytysenergian tarve korkeintaan 20-30 kWh/m² rakennuksen sijainnista riippuen.
Primäärienergian tarve korkeintaan 120-140 kWh/m² rakennuksen sijainnista riippuen.
Suomessa käytettävät raja-arvot

Projektin esittämät vaatimukset johtaisivat Suomessa epätarkoituksenmukaisiin rakenteisiin. VTT on esittänyt Suomeen kaksi määritelmää:
Lämmitysenergian vuosittainen maksimitarve Suomessa:
Eteläinen rannikkoseutu ja Varsinais-Suomi: 20 kWh/m²
Keski-Suomi: 25 kWh/m²
Pohjois-Suomi (Oulun ja Lapin läänit): 30 kWh/m²
TAI toisen määritelmän mukaan:
Lämmitysenergian tarve korkeintaan 25-35 kWh/m² Helsinki- Sodankylä -akselilla
Kokonaisenergian tarve korkeintaan 75-85 kWh/m²
Kaikissa yllä mainituissa vaihtoehdoissa rakennuksen ilmavuotoluku q50 tulee olla  pienempi kuin 0,6 (m³/(h*m²).
Suomessa Valtion teknillinen tutkimuskeskus on laskenut, että 150 neliön talo selviäisi vuoden noin 4000 kilowattitunnin ostoenergialla.
Rakenteet

Suomessa määritelmien mukaiset passiivitalot voidaan toteuttaa lähes tavanomaisin rakenneratkaisuin. Passiivitalon rakenteiden perusvaatimuksia ovat vuoden 2007 vaatimuksilla:
Ulkovaipan hyvä lämmöneristyskyky (alla maksimilämmönläpäisyarvot)
Ulkoseinät U <0,15 W/(m²K)
Yläpohja U <0,15 W/(m²K)
Alapohja: maanvarainen 0,10< U <0,15 W/(m²K)
Alapohja: tuuletettu U <0,10 W/(m²K)
Rakenneosat:
Lisäksi:
kylmäsiltojen lineaarinen konduktanssi alle 0,01 W/mK
Ilmanpitävyys: ilmanvuotoluku q50 alle 0,6 (m³/(h*m²)
Lämmön talteenotto, sisäilmasto
Ilmanvaihdon lämmön talteenoton vuosihyötysuhde yli 70 %
Tuloilma esilämmitetään passiivisesti maan lämmöllä lämpökaivossa tai maaputkistossa. Saksalaiset kokemukset maaperään upotettavasta ilman esilämmitysputkista ovat ohjanneet rakentamista nestekiertoisen maaputkiston suuntaan.
Lämpimän jäteveden lämmön talteenotto
Ilmanvaihdolle tilakohtainen mitoitus, keskimäärin 0,5 kertaa tunnissa
Lämpötehokkuus
Lämminvesiputket eristettyjä
Lämmöntarve pieni, alle 20 W/m² mitoituslämpötilaerolla
Huipputarpeen lämmitysjärjestelmä on kevennetty, esimerkiksi ilmanvaihtolämmitys.
Ilmaisenergian hyödyntäminen
Erikoislasitukset ikkunoissa
Talon massoittelu ja suuntaus: avataan aurinkoon, suljetaan pohjoiseen, ei kylmään vuodenaikaan aurinkoa varjostavaa kasvillisuutta tai rakenteita.
Kulutuksen minimoiminen
Rakennuksen muodon massoittelu: vaipan alan ja tilavuuden suhde pieni. Huolellinen rakenteiden kylmäsiltojen välttäminen vähentää kompaktin muodon tarvetta.
Kulutusta pyritään vähentämään myös opastamalla erilaisten kotitalouslaitteiden valinnassa. PHPP2007-oppaassa huomioidaan mm. se, käyttääkö pyykinpesukone sellaista vettä, joka on lämmitetty aurinkokeräimillä sen sijaan, että vesi lämmitetään pesukoneen omilla sähkövastuksilla ja silloin useimmiten uusiutumattomalla energialla.
Lämmöntuotanto passiivitalossa
Keskieurooppalaisissa kohteissa käytetään usein puun tai pelletin polttamiseen perustuvia vesikiertoisia tulisijoja talvisaikaisen lisälämmön tuottamiseen. Talvellahan pitää olla käytettävissä mahdollisuus tuottaa tai ostaa lisälämpöä passiivisen lämmön hyödyntämisen lisäksi. Primäärienergiatarkastelun myötä biopolttoaineita käyttävät laitteet ovat suosittuja, sillä niiden hiilijalanjälki on pieni.
Saksankielisillä passiivitalojen synnyinseuduilla tukeudutaan usein jonkinlaiseen vesikiertoiseen tulisijaan, joka polttaa puuta taikka pellettiä. Tulisija tukee tarvittaessa aktiivisesti lämmöntuotannossa. Kahdessa suomalaisessa passiivitaloprojektissa on pian odotettavissa käyttökokemuksia 15-20 kW teholuokassa olevasta saksalaisvalmisteisesta, vesikiertoisesta takkasydämestä eli vesitakasta  (Arkistoitu – Internet Archive).