Arkkitehtuurista
Sisältö

»Huomasin sinun [Augustus] rakennuttaneen jo paljon, rakennuttavan edelleen ja aikovan vastaisuudessakin huolehtia siitä, että niin julkisten kuin yksityistenkin rakennusten muisto välittyisi jälkipolville mainetekojesi veroisena. Tämän vuoksi olen kirjoittanut yksityiskohtaisia ohjeita, jotta voisit niitä tarkastelemalla arvioida, millaisia ovat niin toteutuneet kuin tulevatkin rakennushankkeet. Näissä kirjoissa olen näet esittänyt kaikki arkkitehtuurin oppialan periaatteet.»
Vitruviuksen teos koostuu kymmenestä kirjasta. Jokaisen kirjan alussa on oma johdanto, joka käsittelee enemmän tai vähemmän kirjan teemoihin liittyviä aiheita. Nämä johdannot ovat tärkeimpiä lähteitä Vitruviuksen itsensä henkilöön ja elämään. Teoksen sisältö kirjoittain on:
Kirja I alkaa keisarille osoitetulla omistuskirjoituksella. Tämän jälkeen se toimii eräänlaisena johdantona muuhun teokseen. Kirja koostuu seitsemästä luvusta, joiden aiheina ovat arkkitehdilta vaadittu koulutus; arkkitehtuurin määritelmä ja perusperiaatteet; arkkitehtuurin kolme osa-aluetta eli rakentaminen, gnomoniikka eli (aurinko)kellojen rakentaminen ja mekaniikka, sekä rakentamisen kolme tavoitetta eli kestävyys, käyttökelpoisuus ja kauneus; kaupunkisuunnittelu ja kaupunkien sijoittaminen terveellisyyden näkökulmasta; kaupunginmuurien sijoittelu ja rakentaminen; katujen suuntaaminen, mukaan lukien tuulia koskevat huomiot; sekä julkisten rakennusten sijoittelu.
Kirja II käsittelee rakennusmateriaaleja. Se koostuu kymmenestä luvusta, joiden aiheina ovat ihmiskunnan alkuvaiheet ja rakennustaidon synty ja kehitys; luonnontieteen perusteet, mukaan lukien filosofien näkemykset aineen alkuperästä ja neljä alkuainetta; tiili; hiekka ja opus caementicium; kalkki; pozzolana ja muut maalajit; kivilajit; seinien rakentamisen menetelmät, mukaan lukien opus reticulatum, opus incertum ja opus craticium; puu rakennusmateriaalina; sekä korkeiden ja alavien maiden puut.
Kirja III käsittelee temppeliarkkitehtuuria. Se koostuu viidestä luvusta, joiden aiheina ovat symmetria temppelien ja ihmisruumiin mittasuhteissa (joista on johdettu Vitruviuksen mies); temppelien luokittelu tyyppeihin, kuten anta-, prostyyli-, amfiprostyyli-, peripteraali-, pseudodipteraali-, dipteraali- ja hypetraalitemppeli; pylväiden ja niiden interkolumnaation mittasuhteet sekä optiset korjaukset; temppelien perustukset ja pohjarakenteet (stereobaatti, podium); sekä pylväiden yksityiskohdat, pylväsjärjestelmät eli tyylit, joonialainen tyyli, entablementti eli palkisto (arkkitraavi, friisi ja korniisi koristeluineen) sekä päätykolmio.
Kirja IV on jatkoa kirjan III aiheille. Se koostuu yhdeksästä luvusta, joiden aiheina ovat kolmen klassisen tyylin alkuperä ja korinttilainen tyyli; tyyleihin liittyvät koristelut, kuten triglyfit, mutulit ja metoopit; doorilainen tyyli; temppelien sisäosat, mukaan lukien cella ja pronaos; temppelien suuntaaminen; temppelien ovet; toskanalainen tyyli; pyörötemppelit ja muut muunnelmat; sekä alttarit.
Kirja V käsittelee julkisia rakennuksia. Se koostuu kahdestatoista luvusta, joiden aiheina ovat forumit ja basilikat; aerarium eli valtionrahasto, vankila ja kuuria eli senaatin/neuvoston talo; teatteri ja sen sijoittelu, perustukset ja akustiikka; musiikin teoria eli harmoniaoppi; teatterin äänentoisto; roomalaiset teatterit; kreikkalaiset teatterit; teatterin sijainti ja akustiikka; pylväskäytävät ja kävelyalueet; kylpylät; palaestrat; sekä satamat, aallonmurtajat ja telakat.
Kirja VI käsittelee yksityisiä rakennuksia. Se koostuu kahdeksasta luvusta, joiden aiheina ovat ilmaston vaikutus rakentamiseen; symmetria ja siihen tehtävät muutokset rakennuspaikan perusteella; domus ja sen osat, mukaan lukien atrium ja triclinium; huoneiden sijoittaminen ilmansuuntien mukaan; yksityiset ja julkiset tilat ja niiden sovittaminen suhteessa omistajan asemaan; maalaistalot; kreikkalaiset talot; sekä perustukset, pohjarakenteet ja rakennusten kestävyys.
Kirja VII käsittelee kiveyksiä, rappauksia ja koristeluja. Se koostuu 14 luvusta, joiden aiheina ovat lattiat; kalkin sammuttaminen rappauksen valmistamiseksi; holvaukset ja rappaustyöt; kosteiden tilojen rappaaminen sekä seinien koristelu; seinämaalaukset sekä ajan rappiotaide; marmorin käyttö; luonnonvärit; sinooperi ja elohopea; sinooperi, krysokolla ja sinivärit; keinotekoiset värit: musta; sininen ja punaokra; lyijyvalkoinen; purppuranpunainen; sekä muun muassa keinotekoiset korvikkeet purppuralle.
Kirja VIII käsittelee vesihuoltoa. Se koostuu kuudesta luvusta, joiden aiheina ovat veden löytäminen; sadevesi, tuulet, joet ja lähteet; erityyppisten vesien ja lähteiden ominaisuudet; hyvän veden tunnistaminen; veden johtaminen ja vaaitus; sekä veden siirtäminen kaupunkeihin, akveduktit, kaivot ja vesisäiliöt.
Kirja IX käsittelee arkkitehtuuriin liittyviä tieteitä. Se koostuu kahdeksasta luvusta, joiden aiheina ovat eläinrata, Kuu ja planeetat; Kuun vaiheet; Auringon rata eläinradan kahdentoista merkin kautta; pohjoiset tähtikuviot; eteläiset tähtikuviot; astrologia ja meteorologia; analemma-piirros sekä sen hyödyntäminen; sekä keksinnöt ajan mittaamiseksi, kuten aurinko- ja vesikello.
Kirja X käsittelee koneiden käyttöä ja rakentamista. Se koostuu 16 luvusta, joiden aiheina ovat mekaaniset laitteet ja instrumentit sekä mekaniikan historia; nostolaitteet; mekaniikan periaatteet, mukaan lukien vipuvoima sekä suora ja pyöreä liike; vedennostolaitteet; vesirattaat ja -myllyt; vesiruuvi; Ktesibioksen vesipumppu ja muut keksinnöt; vesiurut; hodometri; skorpionit; ballistat; katapulttien säätäminen; piirityskoneet; kilpikonna-niminen piirityslaite; erilaiset kilpikonnalaitteet; sekä puolustautumismenetelmät.