stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bon Scott
Elämä ja ura > Nuoruus

Ronald Scott syntyi Kirriemuirissa, Skotlannissa Charles ja Isobelle Scottille 9. kesäkuuta 1946. Kun perheeseen oli syntynyt toinenkin poika, Scottit muuttivat parempien työmahdollisuuksien perässä Australiaan vuonna 1952, kun Ronald oli kuusivuotias. Perheeseen syntyi siellä kolmaskin poika. He asuivat aluksi Melbournessa mutta muuttivat neljä vuotta myöhemmin länsirannikolle Fremantlen pikkukaupunkiin Perthin lähistölle. Charles Scott soitti rumpuja säkkipilliorkesterissa, ja myös Ronald opetteli soittamaan rumpuja.
Scott lopetti koulunkäynnin 15-vuotiaana, heti kun se oli mahdollista. Hän kuului jengiin ja joutui usein tappeluihin. Elantonsa hän hankki sekalaisissa töissä kuten traktorikuskina, mekaanikkona ja posteljoonina. Keväällä 1963 Scott joutui loppuvuodeksi nuorisovankilaan varkaudesta, seksistä alaikäisen tytön kanssa, pidätyksen pakenemisesta ja väärän nimen ja osoitteen antamisesta poliisille.
Scott yritti liittyä Australian armeijaan, mutta hänen hakemuksensa hylättiin, koska häntä pidettiin sopeutumattomana.
Elämä ja ura > Ensimmäiset yhtyeet

Scottin ensimmäinen yhtye oli The Spektors, jossa hän soitti vuosina 1965–1966 rumpuja ja toisinaan myös lauloi. Spektors yhdistyi toisen yhtyeen kanssa ja otti nimekseen The Valentines. Scott siirtyi rummuista toiseksi laulusolistiksi. Yhtye esitti etupäässä amerikkalaisia soul-covereita ja suosittujen brittiläisten mod-yhtyeiden kappaleita. Se muutti vuonna 1967 itärannikolle Melbourneen, siirtyi purukumipopiin ja julkaisi singlejä. Vuonna 1969 julkaistun singlen B-puoleen ”Getting Better” on Scott merkitty yhdeksi tekijöistä. Saman vuoden loppupuolella koko yhtye pidätettiin huumeiden hallussapidosta, ja se sai sakot. Yhtye jatkoi vielä kiertueita ja singlejen julkaisua, ja soitti viimeisen keikkansa elokuussa 1970.
The Valentinesin hajottua rockyhtye Fraternityn johtaja Bruce Howe pyysi Scottin tulemaan yhtyeeseensä laulajaksi. Fraternity julkaisi singlejä ja levytti albumin Livestock, jota ei kuitenkaan koskaan julkaistu. Yhtye ei myöskään onnistunut saavuttamaan menestystä Englannissa, vaikka vietti siellä 18 kuukautta 1970-luvun alussa. Adelaideen muuttanut yhtye oli kuitenkin suosittu Australiassa: se esiintyi televisiossa, ja Scott sai kasvonsa musiikkilehden kanteen. Scott kirjoitteli jo tuolloin lauluntekstejä, mutta Fraternity ei niitä käyttänyt kappaleissaan. Helmikuussa 1974 Scott joutui vakavaan moottoripyöräonnettomuuteen ja oli kolme päivää koomassa. Näihin aikoihin Fraternity oli jo hajoamassa ja Scott etsi uutta yhtyettä.
Elämä ja ura > AC/DC:ssä

Nuorten Youngin veljesten yhtye AC/DC etsi alkuvuonna 1974 uutta laulusolistia. Scott kiinnostui tilaisuudesta ja sai paikan koelaulun jälkeen. Scott toimi AC/DC:n laulusolistina ja laulutekstien kirjoittajana kuolemaansa asti. Yhtye kasvatti tasaisesti suosiotaan ja teki kansainvälisen läpimurtonsa vuonna 1979 julkaistulla Highway to Hell -albumilla.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Scott oli 1970-luvun alkuvuosina naimisissa Irene Thorntonin kanssa. Scottilla oletetaan olevan aviottomia lapsia, joskaan isyysvaateita ei ole koskaan esitetty.
Scott eli estotonta rocktähden elämää, johon kuuluivat seksi, alkoholi ja huumeet. Hänen lavapersoonansa oli hurja ja villi, ja laulutapansa tunnusomaisen raju. Scottin ystävät kuvasivat häntä luonteeltaan ulospäinsuuntautuneeksi, hyväntuuliseksi, hauskaksi ja kiltiksi.
Elämä ja ura > Kuolema

Tiistaina 19. helmikuuta 1980 Scott meni kiertuemanageri Ian Jeffreyn luokse syömään päivällistä, ja lähti sieltä noin kello 18.30 mennäkseen Music Machine -klubille Lontooseen. Kun klubin baari suljettiin kolmelta aamulla, Scott poistui sieltä raskaan juomisen jälkeen vanhan ystävänsä ja entisen naapurinsa Alistair Kinnearin kanssa. Kinnear ajoi Scottin asunnolle, mutta ei saanut Scottia liikkeelle. Kinnear päätti sitten viedä Scottin yöksi omalle asunnollensa East Dulwichin kaupunginosaan. Päästyään kotiinsa Kinnear ei vieläkään saanut Scottia hereille, jolloin Kinnear päätti jättää Scottin autoon yöksi nukkumaan humalatilansa pois.
Seuraavana päivänä Kinnear meni katsomaan Scottia. Hän löysi Scottin autostaan tajuttomana ja kiirehti Camberwellin King's College -sairaalaan. Scott oli kuollut jo tullessaan sairaalaan. Viralliseksi kuolinsyyksi on ilmoitettu alkoholimyrkytys.
Scott tuhkattiin 29. helmikuuta 1980 ja haudattiin Fremantleen Australiaan seuraavana päivänä.
Kuoleman jälkeen

AC/DC jatkoi toimintaansa Scottin kuoleman jälkeen ja otti laulusolistikseen englantilaisen Brian Johnsonin. Yhtyeen seuraava albumi Back in Black oli omistettu Scottille, ja se nousi yhtyeen historian myydyimmäksi albumiksi. AC/DC:n Angus Young on myöntänyt albumilla olevan joitain Scottin kirjoittamia sanoituksia, vaikka Scottia ei mainitakaan kirjoittajana.
AC/DC julkaisi vuonna 1997 kokoelmalaatikon Bonfire Scottin muistoksi. Kokoelma sisältää neljä albumia: remasteroitu versio Back in Blackistä; harvinaisia nauhoituksia sisältävä albumi nimeltään Volts ja kaksi livealbumia, Live from the Atlantic Studios ja Let There Be Rock: The Movie.
AC/DC valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2003. Scottin perheenjäseniä saapui lavalle yhdessä yhtyeen kanssa ottamaan palkinto vastaan.
Vuoden 2004 heinäkuun Classic Rock -lehdessä Scott nimettiin kaikkien aikojen keulakuvaksi. Taakse jäivät mm. Queenin Freddie Mercury ja Led Zeppelinin Robert Plant.
Toukokuussa 2006 Kirriemuirissa, Skotlannissa julkistettiin Scottin muistoksi pystytetty kivi.
Vuonna 2008 julkistettiin pronssinen patsas Perthissä, Länsi-Australiassa. Se esittää Bon Scottia Marshall Amplificationin vahvistimien päällä. Patsas siirrettiin Fremantlen kalastusvenesatamaan lokakuussa 2008.
Ozzy Osbourne kertoi tehneensä kappaleen "Suicide Solution" Bon Scottin inspiroimana. Vuonna 2002 Ozzyn entinen basisti Bob Daisley kuitenkin kertoi, että kappale kuvaa itse Ozzya.
Undercover.com ilmoitti vuonna 2008 että Bon Scottin elämään pohjautuva elokuva on tekeillä. AC/DC vahvisti asian sivujensa kautta.
Diskografia > The Spektors

Bon Scott with the Spektors
Diskografia > The Valentines

Every Day I Have To Cry / I Can't Dance With You (Single 1967)
She Said / To Know You Is To Love You (Single 1967)
Why Me / I Can Hear The Raindrops (Single 1968)
Pelicular Hole in the Sky / Love Makes Sweet Music (Single 1968)
My Old Man's A Groovy Old Man / Ebeneezer (Single 1969)
Nick Nack Paddy Whack / Getting Better (Single 1969)
Juliette / Hoochie Coochie Billy (Single 1970)
Bon Scott with the Valentines The Early Years (1988)
Bon Scott: The Early Years 1967-72 (1988) (raidat 1-14)
Diskografia > Fraternity

Seasons Of Change / Sommerville (Single 1971)
The Race, Part 1 / The Race, Part 2 (Single 1971)
If You Got It / Raglan's Folly / You Have A God (Single 1971)
Welfare Boogie / Annabelle (Single 1972)
Diskografia > AC/DC > Ennen kuolemaa

High Voltage (1975,  julkaistu vain Australiassa)
T.N.T. (1975,  julkaistu vain Australiassa)
High Voltage (1976,  Australian ulkopuolella julkaistu versio)
Dirty Deeds Done Dirt Cheap (1976)
Let There Be Rock (1977)
Powerage (1978)
If You Want Blood You've Got It (1978,  livealbumi)
Highway to Hell (1979)
Diskografia > AC/DC > Kuoleman jälkeen

'74 Jailbreak (1984,  EP, joka sisältää 5 kappaletta)
Bonfire (1997,  boksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bon Scott Wikimedia Commonsissa
| n k AC/DC |
| --- | --- |
 Angus Young  Brian Johnson  Phil Rudd  Cliff Williams  Stevie Young Malcolm Young  Dave Evans  Rob Bailey  Peter Clark  Bon Scott  Mark Evans  Simon Wright  Chris Slade  Axl Rose 
Studioalbumit:  High Voltage kansainvälinen  T.N.T.  Dirty Deeds Done Dirt Cheap  Let There Be Rock  Powerage  Highway to Hell  Back in Black  For Those About to Rock We Salute You  Flick of the Switch  Fly on the Wall  Blow Up Your Video  The Razors Edge  Ballbreaker  Stiff Upper Lip  Black Ice  Rock or Bust  Power Up 
Kokoelmat:  Volts  Bonfire  Backtracks 
EP:t:  ’74 Jailbreak 
Livealbumit:  If You Want Blood You’ve Got It  Live  Live from the Atlantic Studios  Let There Be Rock: The Movie – Live in Paris  Live at River Plate 
Soundtrackit:  Who Made Who  Iron Man 2 
Muuta:  diskografia  kappaleet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Australia  DDB  Trove  Yle 
Muut:  Europeana 
Bon Scottin patsas kotikaupungissaan Fremantlessa, Australiassa.
Bon Scott lavalla AC/DC:n laulusolistina.
Bon Scottin hauta Fremantlessa.
Sensuuri (yhtye)

Sensuuri oli vuosina 1978–1981 toiminut tamperelainen punk-yhtye. Sen laulajana toimi Pepe Lempinen, ja kitaraa soitti myöhemmin Popedassa kuuluisaksi tullut Costello Hautamäki. Costello oli myöhemmin laulajana yhdellä Sensuurin singlellä ja julkaisematta jääneellä LP:llä.
Historia

Sensuuri perustettiin vuonna 1978 Pepe Lempisen ja Costello Hautamäen kohdatessa samalla rippileirillä. Ensimmäisen keikkansa Sensuuri piti Safety Pins Clubilla Tampereella. Jaska Oinosen tilalla bassossa oli Kari Larmila. Ensimmäinen single "Kirjoitan seinään" julkaistiin vuonna 1979, ja Epe Helenius pitää sitä kaikkien aikojen parhaana punk-singlenä.
Syksyllä 1979 Sensuuri julkaisi Hulinaa-LP:n. Valmiita kappaleita ei yhtyeellä ollut, joten levy kuulostaa varsin keskeneräiseltä. Tämän jälkeen Sensuuri julkaisi vielä vuonna 1980 Pepe Lempisen kanssa singlet "Kaupunki nukkuu" / "Katurock (ei kuole koskaan)" sekä "Hengissä läpi Helsingin" / "Kesäduuniblues". Kappaleesta "Katurock (ei kuole koskaan)" tehtiin myös video Yle TV1:n Tuubi-musiikkiohjelmaan.
Viimeiseksi Pepe Lempisen kanssa tehdyn "Hengissä läpi Helsingin" -singlen nimestä muodostui punk-piireissä lentävä lause. Tämän jälkeen Sensuuri äänitti vielä "Vaarallinen rakkaus" -kappaleen Hellää terroria korville -kokoelmalle. Pepe Lempinen kuitenkin erosi Sensuurista. Costello Hautamäki yritti vielä jatkaa yhtyettä, mutta huonolla menestyksellä: Sensuurin toinen LP jäi kokonaan julkaisematta.
Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 -kokoelmankin merkeissä vuonna 2009 keikkailleen Sensuurin Pepe Lempinen esiintyy myös Raivopäät feat. Friends albumilla Punkrock Jukebox 3, joka ilmestyi marraskuussa 2009.
Jäsenet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ensimmäinen kokoonpano Pepe Lempinen – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Kari Larmila – basso  Pasi Pakarinen – rummut  |  Toinen kokoonpano Pepe Lempinen – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Jaska Oinonen – basso  Pasi Pakarinen – rummut  |  Kolmas kokoonpano Costello Hautamäki – laulu ja kitara  Pasi Pakarinen – rummut  Matti Hamppunen – basso  Vesa Kujala – koskettimet  |
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Hulinaa (1980,  Poko Rekords, Pälp 7) Kokoelma-albumit Hellää terroria korville (1996,  Kråklund Records, KRÅCD 34)  Enemmän kuin koko tuotanto (2009,  Poko Records, POKOCD 375) Singlet ”Kirjoitan seinään” (1979)  ”Kaupunki nukkuu” (1979, Poko Rekords, PIS 044)  ”Hengissä läpi Helsingin” (1980, Poko Rekords, PIS 052)  ”Goodnight N.Y.C.” (1981, Poko Rekords, PIS 078) :  Kokoelmilla Hilselp (1979,  kappale ”Back in the USSR”)  Provinssi-rock ’80 Live (1980,  kappale ”Kesäduuni blues”)  Punkit (1994,  kappale ”Kirjoitan seinään”)  Rock disko (1981,  kappale ”Goodnight N.Y.C”)  Hellää terroria korville -EP (1980,  kappale ”Vaarallinen rakkaus”)  Isältä pojalle – Suomipunk 1978–2001 (2001,  kappale ”Kirjoitan seinään”)  Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 (2009,  kappaleet ”Kirjoitan seinään", ”Kaupunki nukkuu” ja ”Hengissä läpi Helsingin”)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Sensuuri – Katurock
Kirjallisuutta

Mika Saastamoinen: Parasta Lapsille Suomipunk 1977–1984.  Johnny Kniga, 2007.  ISBN 978-951-0-32379-3
KOSKESTA VOIMAA -Manserock (Arkistoitu – Internet Archive)
Setrimoniumbromidi

| Setrimoniumbromidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Heksadekyyli(trimetyyli)atsaniumbromidi
CAS-numero:  57-09-0
PubChem CID:  5974 ja 18413300
SMILES:  CCCCCCCCCCCCCCCC[N+](C)(C)C.[Br-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C19H42NBr
Moolimassa:  364,436 g/mol
Sulamispiste:  237 °C
Setrimoniumbromidi eli setrimidi tai heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidi (C19H42NBr) on pinta-aktiivinen kvaternäärinen ammoniumyhdiste.
Ominaisuudet ja käyttö

Setrimoniumbromidi on huoneenlämpötilassa jauhemaista valkoista ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Sitä käytetään säilöntäaineena eräissä valmisteissa, tyypillisesti sen pitoisuus on 0,005–0,01 %. Se tehoaa bakteereihin ja eräisiin sieniin ja on tehokkain pH:n ollessa lähellä neutraalia. Säilöntäaineen lisäksi setrimoniumbromidia käytetään desinfiointiin, pinta-aktiivisena aineena, nukleiinihappojen ja glykosaminoglykaanien saostamiseen, hiustenhoitovalmisteissa ja laboratorioreagenssina.
Oivi

| Oivi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  29. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Oivikki
Nimen alkuperä:  Oiva
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oivi on suomalainen etunimi ja nimen Oiva sisarnimi. Oiva oli alkujaan, 1800-luvulla, käytössä sekä miehen että naisen nimenä, mutta vähitellen se vakiintui miehen nimeksi ja naisen nimenä tuli käyttöön rinnakkaismuoto Oivi. Pohjanmaalla nimestä on käytössä myös muoto Oivikki. Nimi on kuitenkin jäänyt harvinaiseksi. Suomessa nimi Oivi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 100 naiselle ja alle 30 miehelle.
Oivin nimipäivä on nykyään 29. toukokuuta (sama kuin Oivan). Nykyiselle päivälleen se siirrettiin vuonna 1995; aikaisemmin nimipäivä oli 5. helmikuuta.
Serpuhov
Ystävyyskaupungit

Forssa
Bobigny
Ivano-Frankivsk
Danilovgrad
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Serpuhovin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Lyhyesti kaupungin nähtävyyksistä (venäjäksi)
Nähtävyyksiä kaupungissa kävellen (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
RN Sesia

| Sesia |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Glasgow
Kölinlasku:  1830
Palveluskäyttöön:  27. joulukuuta 1862
Poistui palveluskäytöstä:  15. elokuuta 1905
Tekniset tiedot
Uppouma:  455 t
Pituus:  49,85 m
Leveys:  6,78 m
Syväys:  2,35 m
Koneteho:  280 ihp
Nopeus:  7,5 solmua
Miehistöä:  57-66
Aseistus
Aseistus:  2 × 80 mm ML -tykkiä
RN Sesia (ital. Regia Nave Sesia) oli Napolin laivaston ja Italian yhdistyttyä Italian kuninkaallisen laivaston yhteysalus (ital. Avviso di II ordinare a ruote.
Valmistus

Komposiittirunkoisen kahvelitakiloidun ketsin köli laskettiin 1830 napolilaisena kauppa-aluksena, joka oli nimetty Etnaksi. Florio osti aluksen vuonna 1851 ja Napolin laivasto lunasti aluksen 1860.
Palvelus

Alus upposi 22. tammikuuta 1861 Gaetan piirityksessä Sardinian joukkojen tykkitulessa, mutta Regia Marina nosti aluksen 7. heinäkuuta 1862 ja muutti sen rautarunkoiseksi. Alus liitettiin Regia Marinaan vielä saman vuoden lopulla 27. joulukuuta. Se aloitti palveluksen 21. tammikuuta 1863, vaikka varsinainen operatiivinen palvelus pääsi alkamaan vasta 1865 uusien 340 hevosvoiman koneiden hankinnassa ja asennuksessa tapahtuneiden viivytysten vuoksi. Alus oli Konstantinopolissa tukikohta-aluksena sekä tutkimusaluksena. Aluksen aseistus vaihdettiin 1891 kahteen 75 millimetrin 21 pituuskaliiperin tykkiin. Alus poistettiin alusluettelosta 15. elokuuta 1905.
Okeanos

Okeanos, roomalainen mosaiikki 100-luvulta.
Okeanos (m.kreik. Ὠκεανός, lat. Oceanus) on kreikkalaisessa mytologiassa ensimmäinen titaanijumala, Uranoksen ja Gaian lapsi. Okeanos oli naimisissa sisarensa Tethyksen kanssa. Okeanos hallitsi valtamerta ja alun perin hänet käsitettiin maailman ympäri kiertäväksi virraksi, myöhemmin valtamereksi. Okeanoksen tyttäret, joita oli 3 000, olivat nimeltään okeanidit.
Seulapirkko

| Seulapirkko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 {{{status}}} 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Härömäiset Cucujoidea
Heimo::  Leppäkertut Coccinellidae
Alaheimo::  Coccinellinae
Tribus::  Coccinellini
Suku::  Coccinula
Laji::  quatuordecimpustulata
Kaksiosainen nimi
 Coccinula quatuordecimpustulata  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Seulapirkko Wikispeciesissä   Seulapirkko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seulapirkko (Coccinula quatuordecimpustulata) on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaislaji.  Seulapirkko on kooltaan 3-4,5 mm. Lajin mustapohjaisissa peitinsiivissä on kellertäviä ja joskus oransseja täpliä. Seulapirkon peitinsiivissä on yhteensä 14 täplää ja yhdessä peitinsiivessä niiden rivitys on 2-2-2-1. Mustan etuselän etureuna on kellertävä ja lajin jalat ovat rusehtavat. Lajin koiraalla on enemmän vaaleaa päässään kuin naaraalla. Lajia esiintyy usein paahteisissa, lämpimissä paikoissa kuivassa aluskasvillisuudessa. Ravintonaan seulapirkot käyttävät kirvoja kuten juurikaskirvoja (Aphis fabae), pikkuluumukirvoja (Brachycaudus helichrysi), Diuraphis noxia, Schizaphis graminum ja viljakirvoja (Sitobion avenae) sekä kemppeja kuten Cacopsylla pyri ja siitepölyä. Syksyllä aikuiset seulapirkot hakeutuvat talvehtimispaikkoihin talvehtien aikuisena maassa, lehtikarikkeessa ja kuolleen kasvillisuuden seassa.
Seulapirkko on Suomessa vakiintunut ja yleinen laji koko maassa. Suomessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopan alueella.
Seulapirkko muistuttaa kelta-mustalla värityksellään hieman ruutupirkkoa (Propylea quatuordecimpunctata).
Aiheesta muualla

Ötökkätieto: Seulapirkko (Coccinula quatuordecimpustulata)
iNaturalist: Seulapirkko (Coccinula quatuordecimpustulata)
UniProt: Taxonomy - Coccinula quatuordecimpustulata (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1432942  Wikispecies: Coccinula quatuordecimpustulata  BHL: 25034179  BioLib: 10799  BOLD: 105888  EoL: 3216458  EPPO: PROLPU  EUNIS: 252745  Fauna Europaea: 230424  Fauna Europaea (new): d001071b-7c42-4daf-a843-0ae17b7fd099  GBIF: 4452146  iNaturalist: 473042  IRMNG: 11603774  NCBI: 419964  Open Tree of Life: 301932  Laji.fi: MX.194343
Seututie 134

Seututie 134 on Karkkilasta Lopen Läyliäisiin johtava seututie. Tien on kaksikaistainen, päällystetty ja 22 kilometriä pitkä. Tie yhdistää Karkkilan Riihimäelle ja on yhdysreitti valtatie 3:lle pohjoiseen sekä kantatie 54:lle Lahteen.
Reitti

Karkkila
Ahmoo (st 133)
Vaskijärvi
Loppi
Läyliäinen (st 132)
Seututie 747

Seututie 747 on Pohjanmaan maakunnassa, Pedersören ja Kruunupyyn kuntien alueilla kulkeva seututie. Tie kulkee Pedersören Ytteressestä kantatieltä 68 eräiden Pedersören ja Kruunupyyn kylien kautta valtatielle 13, lähelle Emetinjärveä. Tien pituus on 28 kilometriä.
Tie palvelee paikallisen liikenteen lisäksi Pietarsaaren seutukunnan ja Kaustisen seutukunnan välistä liikennettä ja yhdistää valtateitä 8 ja 13.
Reitti

Pedersöre
Ytteresse (Ala-Ähtävä, kt 68)
Bäckby
Kruunupyy
Jöusen
Snåre
Kärranda (vt 13)
Seututie 314

Seututie 314 on Asikkalan Vääksystä Asikkalan kirkonkylän ja Pulkkilanharjun kautta Sysmään johtava, 35 kilometriä pitkä seututie. Tie kulkee Päijänteen vaihtelevan maaston halki ja ylittää useita saaria. Yhdessä Luhangan Tammikoskelle jatkuvan seututien 612 sekä Joutsan ja Korpilahden välisen seututien 610 kanssa se muodostaa Päijänteen saaristotieksi kutsutun reitin.
Vääksyssä tie alkaa valtatien 24 risteyksestä. Sysmässä tieltä on yhteys seututeille 410, 413 ja 612.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 314 Wikimedia Commonsissa
Sergei Prokudin-Gorski

Sergei Prokudin-Gorski vuonna 1906.
Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski (ven. Серге́й Миха́йлович Проку́дин-Го́рский; 30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1863 Funikova Gora – 27. syyskuuta 1944 Pariisi) oli venäläinen kemisti ja valokuvaaja.
Elämä ja tuotanto

Prokudin-Gorski opiskeli kemiaa Pietarissa, Berliinissä ja Pariisissa sekä kehitti värivalokuvien tekniikkaa. Vuoden 1905 tienoilla hän hahmotteli suunnitelman uusien värivalokuvatekniikoiden käyttämisestä Venäjän keisarikunnan dokumentoimiseen. Hänen päämääränään oli käyttää kuvia Venäjän historian, kulttuurin ja modernisoinnin opettamiseen koululaisille.
Hänen kuvaustekniikassaan käytettiin kameraa, joka otti yksivärisiä kuvia nopeassa sarjassa kolmen erivärisen (punainen, vihreä, sininen) suodattimen läpi lasilevyille. Heijastamalla yhdessä kaikkien kuvien läpi oikeansävyisellä valolla saatiin aikaiseksi alkuperäinen värimaisema. Hän kehitti myös tekniikan näiden kuvien vedostamiseksi paperille, mutta prosessi oli hankala ja aikaavievä.
Prokudin-Gorski dokumentoi Venäjän keisarikuntaa vuosina 1909–1912 ja uudelleen vuonna 1915. Tsaari Nikolai II oli antanut hänen käyttöönsä erikoisvarustellun junanvaunun pimiöineen ja hänellä oli lupa matkustaa kielletyillä alueilla. Hänen kuvansa tarjoavat värikkään kuvan kadotetusta maailmasta: Venäjän keisarikunnasta ensimmäisen maailmansodan ja vallankumouksen aattona. Hänen kuvausaiheensa vaihtelivat keskiaikaisista kirkoista ja luostareista rautateihin ja tehtaisiin sekä Venäjän vaihtelevan väestön jokapäiväiseen elämään ja työntekoon.
Prokudin-Gorski lähti Venäjältä vuonna 1918 ja asettui aluksi Norjaan, josta muutti myöhemmin Englantiin ja sieltä lopulta Ranskaan. Yhdysvaltain kongressin kirjasto hankki hänen kuvansa vuonna 1948 hänen perillisiltään. Kongressin kirjasto järjesti vuonna 2001 näyttelyn The Empire that was Russia, jota varten lasilevyt skannattiin ja värikuvat tuotettiin digitaalisesti.
Elämä ja tuotanto > Suomessa ja Karjalassa

Prokudin-Gorski matkusti myös Suomessa ja kuvasi muun muassa Saimaan rantoja ja Saimaan kanavaa, sekä Lappeenrantaa. Hän matkusti vuonna 1915 Karjalaan, jossa kuvasi muun muassa Muurmanskin rataa. Valikoima Prokudin-Gorskin värivalokuvia oli esillä Gallen-Kallelan museossa Tarvaspäässä vuonna 2013 näyttelyssä Värivalokuvia ennen värifilmiä.
Nuoria venäläisiä talonpoikaisnaisia, 1909.
Taidevalimo Jekaterinburgin lähellä, 1910.
Mohammed Alim Khan, Buharan emiiri, 1911.
Omakuva Korolistskali-joella, 1912.
Itävaltalaisia sotavankeja Itä-Karjalassa rakentamassa Muurmannin rataa, 1915.
Luostari Tverin alueella.
Rautatiesilta Suojoen yli Itä-Karjalassa, 1916.
Aiheesta muualla

Complete Database of S. M. Prokudin-Gorsky Color Images (1902 photographs) The World of 1900-1917 in Color.  2003-2008. LabRT, Restavrator-M. Arkistoitu 12.3.2012. Viitattu 8.9.2013. (venäjäksi)(englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef