stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elfriede Lohse-Wächtler
Elämä

Wächtler kasvoi keskiluokkaisessa perheessä Dresdenissä Löbtaun kaupunginosassa. Vanhemmat vastustivat hänen taiteilijahaaveitaan. Wächtler opiskeli kuitenkin Dresdenin taideakatemiassa ja muutti kotoa 16-vuotiaana elättäen itsensä tekemillään batiikkitöillä. Häntä kiehtoi Dresdenin boheemius ja dada. Wächtler osallistui myös marxilaisen vallankumousjärjestö Spartakistiliiton tapahtumiin.
Wächtler meni naimisiin harrastelijataiteilija Kurt Lohsen kanssa, mistä hänen ystävänsä eivät pitäneet. Mies tuhlasi omat ja Lohse-Wächtlerin rahat, mistä lähtien Lohse-Wächtlerin elämää vaivasi köyhyys. Pari erosi, vaikkei hankkinut virallista eroa. Kurt muutti Hampuriin, jossa kuitenkin sairastui. Lohse-Wächtler muutti hänen peräänsä huolehtiakseen hänestä, mutta Kurt hankki pian uuden rakastajan.
Lohse-Wächtlerin elämäntilanne kävi niin vaikeaksi, että hän sai hermoromahduksen ja hän pääsi mielisairaalaan lepäämään. Sairaalassa hän maalasi muotokuvia muista potilaista, niin kutsutut Friedrichsbergin muotokuvat (Friedrichsberger Köpfe), joita kriitikot ylistivät. Toivuttuaan Lohse-Wächtler oli vuosia hyvin tuottelias, maalaten syrjäytyneitä ja vähemmistöjä. Hänellä meni kuitenkin henkilökohtaisesti huonosti, hän tunsi itsensä henkisesti eristäytyneeksi ja kärsi ajoittain asunnottomuudesta.
Lohse-Wächtler muutti takaisin vanhempiensa luokse Dresdeniin, minkä he kokivat häiritsevänä. Vuonna 1932 isä toimitti hänet Arnsdorfin mielisairaalaan, jossa hänellä diagnosoitiin skitsofrenia. Vuonna 1935 Kurt otti virallisen avioeron vedoten parantumattomaan mielisairauteen. Miehellä oli kuitenkin jo useita lapsia avopuolisonsa kanssa. Lohse-Wächtler taas joutui samana vuonna pakkosteriloiduksi, koska natsit olivat säätäneet eugenistisen "lain perinnöllisestä terveydestä". Nöyryyttävän kokemuksen jälkeen hän lopetti maalaamisen ja piirtämisen.
Vuonna 1940 Lohse-Wächtler joutui holokaustin uhriksi. Adolf Hitlerin joukkotuhontaohjelma Aktion T4 määräsi henkisesti tai ruumiillisesti vammaisiksi katsotut eli "elämän, joka ei ole elämisen arvoista" murhattavaksi. Lohse-Wächtler murhattiin heinäkuun 1940 lopussa Sonnensteinin mielisairaalassa Pirnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elfriede Lohse-Wächtler Wikimedia Commonsissa
Yksi Friedrichsbergin potilasmuotokuvista vuodelta 1929.
Diabolic Symphony

| Diabolic Symphony Steel Attack |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Black Lounge Studiolla
 Julkaistu: 21. huhtikuuta 2006
 Tuottaja(t): Jonas Kjellgren ja Steel Attack
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 52.02
 Levy-yhtiö:  Massacre  Locomotive
Steel Attackin muut julkaisut
| Enslaved 2004 | Diabolic Symphony 2006 | Carpe DiEnd 2008 |
Diabolic Symphony on ruotsalaisen power metal -yhtye Steel Attackin viides studioalbumi. Se julkaistiin 21. huhtikuuta 2006.
Kappaleet

Diabolic Symphony – 04.18
Dead Forever – 04.58
Shallow Seas of Hatred – 03.55
Dreaming – 04.47
Embraced by Fear – 04.34
Invisible God – 04.43
Sanctimonious – 04.01
Haunting – 03.58
Show Me The Way – 03.57
Winter Hell – 03.55
I Bow My Head in Shame – 05.10
The Other Side – 03.46
Kokoonpano

Ronny Hemlin – laulu
John Allan – kitara
Johan Jalonen Penn – kitara
Anden Andersson – basso
Tony Elfving – rummut
Jonas Kjellgren ja Ronny Hemlin – kosketinsoittimet ja ohjelmointi
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Diabolic Symphony Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Diabolic Symphony Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Elisabeth Berg

| Elisabeth Berg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964 Luulaja, Ruotsi
Muusikko
Laulukielet:  ruotsi
Tyylilajit:  ooppera, pop-ooppera
Soittimet:  laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elisabeth Berg (s. 1964 Luulaja, Ruotsi) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja. Hänen äänialansa on sopraano.
Berg opiskeli säveltaiteita Tukholmassa, minne hän myös asettui. Hänen varhaisia tehtäviään on yksi päärooleista oopperassa Fantomen på operan vuonna 1989. Klassisen oopperan ohella Berg on esittänyt pop-oopperaa. Vuonna 1989 hän osallistui Melodifestivalen-kilpailuun Haakon Pedersenin kanssa kappaleella "Nattens drottning".
Aiheesta muualla

Operabase: Elisabeth Berg
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Elisabeth Berg
Käännös suomeksi
Elisabeth Bergner

Elisabeth Bergner
Elisabeth Bergner (22. elokuuta 1897 Drohobytš, Itävalta-Unkari – 12. toukokuuta 1986 Lontoo, Englanti) oli itävaltalais-brittiläinen saksankielinen näyttelijä, joka näytteli Saksassa ennen muuttoaan Englantiin natseja pakoon. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa Älä jätä minua koskaan (1935).
Aiheesta muualla

Elisabeth Bergner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Raoul af Hällström : Elisabeth Bergner, Aamulehti, 15.07.1934, nro 186, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Elisabeth Bergner
Käännös suomeksi
Eila Paakkinen

Eila Esteri Paakkinen (28. tammikuuta 1929 Viipuri – 22. lokakuuta 2020 Kontiolahti) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija.
Paakkinen pääsi ylioppilaaksi Lappeenrannan tyttölyseosta 1950 ja valmistui 1952 opettajaksi Helsingin opettajakorkeakoulusta.
Teoksia

Kun tulen suureksi ... : I-II luokkien raittiuskirjoituskilpailun valmistekirjanen v. 1956 ; kirj. ja kuv. Eila Paakkinen. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1956
Auringon satuja ; kuv. Maire Könni. Lasten oma kirjasto 32. WSOY 1957
Kun tulen suureksi ... : I-II luokkien raittiuskirjoituskilpailun valmistekirjanen v. 1960 ; kirj. ja kuv. Eila Paakkinen. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1960
Pojat ja avaruuskissa : satuseikkailu ; kuvittanut Veikko Karsten. Lasten oma kirjasto 43. WSOY 1963
Jounin rahahuolet : kansakoulun raittiuskirjoituskilpailun valmistuskirjanen III-IV luokkia varten v. 1963. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1963
Luokan uusi oppilas : Kansakoulun raittiuskirjoituskilpailu, 20.2.1965, valmistuskirjanen kansakoulun III-IV luokkia varten ; kuv. Jaakko Antikainen. Raittiuskasvatusliitto, Helsinki 1965
Kesä tuli Kynttiläkadulle : Katri, Pepe ja Salaperäinen Talo : nuorisokertomus. Raittiuskasvatusliitto, Helsinki 1967
Keisarin uudet vaatteet : Lastenmusikaali H. C. Andersenin mukaan. Yleisradio, TV1 - Ruotsin TV 1975
Kaupungin onnellisin kissa ; kuv. Tuula-Leena Hämäläinen. Peruskoulun raittiuskirjoituspalkinto. Raittiuskasvatusliitto, Helsinki 1978
Kesä kukkamummon kanssa. WSOY 1980
Kukkamummo talvimaassa kuv. Eeva Mehto. WSOY 1982
Viidennen kerroksen Iris ; kuv. Samppa Lahdenperä. WSOY 1984
Iris Hattaramäessä ; kuv. Samppa Lahdenperä. WSOY 1986
Lapsena. Otava 1992
Antiikin tiede
Antiikin Kreikka > Esisokraattinen luonnonfilosofia > Alkuperä

Antiikin Kreikan tiede ei alkanut manner-Kreikasta, vaan Vähästä-Aasiasta, nykyisen Turkin länsirannikolta, joka tuolloin tunnettiin Jooniana, joonialaisen luonnonfilosofian myötä. Jooniassa oli runsasravinteinen maa ja sateet sattuivat sinne useammin, kuin manner-Kreikkaan, jossa oli kehnot edellytykset maanviljelykselle. Tämän vuoksi Joonia oli rikkaampi ja kaupungistuminen oli pidemmällä kuin muut ympäristön kaupunkivaltiot 600-luvulla eaa. Joonia syntyi kun manner-Kreikan kuiva maa ei kyennyt enää ruokkimaa kasvavaa väestöä ja siirtokuntia perustettiin ympäri Välimerta. Syynä oli myös doorialaisten vaeltaminen Makedoniasta etelämmäksi kohti Peloponnesosta, mikä sai alun perin Itä-Kreikasta kotoisin olevat joonialaiset muuttamaan Vähään-Aasiaan ja muita kreikkalaisia ympäri Välimerta. Samalla doorialaiset syrjäyttivät aiemmin kukoistaneen mykeneläisen kulttuurin. Etuna heillä oli raudasta valmistetut välineet, kun mykeneläiset elivät vielä pronssikaudella. Doorialaisten sanotaan aiheuttaneen pimeinä vuosisatoina tunnetun (1100–800 eaa.) ajanjakson Kreikan historiassa, joka yleisemmin liittyy pronssikauden romahduksena tunnettuun ilmiöön, ja jolta peräisin olevaa kirjoitettua tekstiä ei tunneta juurikaan. Doorialaiset toivat mukanaan myös sotilastaitoja, ja myöhemmin muodostunut Sparta kaupunkivaltio väitti olevansa doorialaisten perillisiä.
Joonian sijainti oli kaupanteonkin kannalta edullisessa paikassa, se oli merialueensa sotilasmahti ja Aasiasta Lyydiaan johtaneen karavaanireitin päätepiste. Kaupan yhteydessä joonialaiset omaksuivat monia piirteitä ympäröiviltä kansoilta; kirjoitusjärjestelmän he saivat foinikialaisilta, lyydialaisilta rahajärjestelmän, paino- ja mittajärjestelmän Babyoloniasta ja tiedot metallien muokkauksesta, matematiikasta ja tähtitieteestä he saivat Egyptistä. Taiteet kukoistivat (esimerkkinä Homeros) ja ensimmäiset luonnonfilosofit olivat juuri joonialaisia. Luonnonfilosofinen pohdinta levisi myöhemmin muualle Kreikkaa, Anaksagoras toi sen Ateenaan.
Tarkkaan luonnonfilosofian syntyyn johtaneita tekijöitä ei tunneta, mutta erään teorian mukaan juuret saattaisivat olla poliittisissa väittelyissä, jotka olivat tuohon aikaan yleisiä vapaiden miesten kesken. Varhaisessa vaiheessa valtiot eivät tukeneet millään tavoin tiedettä, mutta monet tarpeeksi rikkaat ja vapaat miehet maksoivat yksityisille opettajille kuten sofisteille opetuksesta. Koska valtio ei puuttunut tieteeseen, sai se mahdollisuuden kehittyä abstraktille ja teoreettiselle tasolle, toisin kuin muissa kulttuureissa. Monet esisokraattiset luonnonfilosofit ajattelivat, että vaikka aine voikin muuttua muodosta toiseen, kaikella aineella on jokin yhteinen perusta, joka ei muutu. Ajattelijat eivät olleet yhtä mieltä siitä, mikä tämä yhteinen perusta olisi, eivätkä he käyttäneet kokeita sen selvittämiseksi. Sen sijaan he hyödynsivät ennen kaikkea abstraktia päättelyä. Koska selityksissä ei turvauduttu mytologioihin, heistä tuli länsimaisen perinteen ensimmäisiä varsinaisia filosofeja.
Antiikin Kreikka > Esisokraattinen luonnonfilosofia > Atomistit ja muutoksen filosofia

Pythagoralaisten ja miletoslaisten ohella luonnonfilosofian saralla vaikuttivat myös elealaiset ja atomistit. Atomistien, joihin kuuluneista filosofeista nimekkäimmät olivat Demokritos ja Leukippos, mielestä kaikki rakentui erittäin pienistä, jakamattomista kappaleita, joita he kutsuivat atomeiksi, sekä tyhjästä tilasta. Heidän mukaansa atomeja oli erilaisia. Ne poikkesivat koon, muodon ja järjestäytymisasennon suhteen toisistaan ja nämä poikkeavuudet aiheuttavat lopulta erot silminhavaittavissa kappaleissa. Itse atomeja oli atomistien mukaan mahdoton havaita. Yllättävällä tavalla tämä vastaa hyvin paljon nykyistä käsitystä maailmankaikkeuden rakenteesta, joskin atomit eivät ole jakamattomia, ne voidaan havaita ja niiden erot ovat erityyppisiä kuin atomistit kuvittelivat. Atomistien nimiin on laitettu varhaisimmat tieteelliset kokeet. Epikurolaiset omaksuivat myöhemmin atomiopin, mutta muutoin liikkeen kannatus jäi vähäiseksi ja lopulta ajatus atomeista kuihtui kokoon.
Ajatus atomiopista lienee syntynyt elealaiseen koulukuntaan kuuluneen Zenonin eräästä paradoksista, jonka mukaan materiaa voidaan pilkkoa äärettömän kauan yhä pienempiin osiin. Zenon on koulukuntansa parhaiten muistettu hahmo juuri paradoksiensa ansiosta, mutta muutoin koulukunnan opetuksiin kuului, että moninaisuus ja muuttuminen ovat näennäisiä ja aistilliset havainnot harhakuvia. Herakleitos Efesoslainen ei kuulunut tähän koulukuntaan, mutta tutki myös muutokseen liittyviä kysymyksiä, ollen täysin päinvastaista mieltä elealaisten kanssa. Herakleitoksen mukaan mikään aineellinen ei voinut olla pysyvää. Herakleitoksen ja elealaisten välille syntyi kunnollinen kiista, mikä johti heitä pohtimaan myös tieto-opillisia kysymyksiä, kuten onko aistihavainnot luotettava tapa kerätä tietoa. Aistien luotettavuus pysyikin pitkään kiistan aiheena myöhemmin muun muassa rationalistien ja empiristien välillä.
Luonnonfilosofien näkemysten monipuolisuuden on katsottu olevan tärkeä askel arvorelativismin syntymisessä. Se tarkoittaa sitä, että asian monet näkökannat ja mielipiteet käsitellään tasavertaisina. Eräs varhaisimmista arvorelativismin edustajista oli sofisti Protagoras. Varhaisiin kreikkalaisiin lääketieteen harjoittajiin kuului Hippokrates, joka loi lääkärin etiikan ohjeen ja käytti ruokavaliota sekä lääkkeitä sairauksien hoitoon. Hänen mukaansa sairaudet johtuivat luonnollisista syistä, eikä niiden takana ollut yliluonnollisia voimia kuten jumalan lähettämät vitsaukset.
Antiikin Kreikka > Hellenistinen aika

Makedonian kuningas Filippos II muistetaan Kreikan kaupunkivaltioiden yhdistäjänä. Hänen poikansa Aleksanteri Suuri toteutti isänsä pidemmän tähtäimen suunnitelman hyökätä Persiaa vastaan ja valloittikin koko valtakunnan aina Indusjoelle saakka. Aleksanterin valtakunta ei kestänyt kuitenkaan kuin 11 vuoden ajan, koska hänen kuolemansa seurauksena Aleksanterin sotapäällikköjen välille syntyi valtataistelu. Valtakunta hajosi Ptolemaioksen hallitsijasuvun Egyptiin, Seleukoksen Seleukidit taas saivat hallintaansa Persiaa ja itäisiä maakuntia ja Antigonos I:n poika Demetrioksesta taas tuli Makedoniaa hallinneen Antigonidien hallitsijasuvun kantaisä. Valtakunnan lyhytikäisyydestään huolimatta sillä oli erittäin suuri vaikutus koko kreikkalaiseen yhteiskuntaan ja kulttuuriin; hellenistisen kulttuurin ja Kreikan kulta-ajan sanotaan alkaneen Aleksanteri Suuren valloitussotien myötä.
Hellenistinen tiede perustui aiempaan helleenitieteeseen verrattuna enemmän organisaatioihin ja valtionjohto halusi tukea tiedettä idän kulttuureista saamiensa esimerkkien mukaisesti. Ptolemaiosten suku tunnetaan erityisen hyvin kulttuurielämän ja tieteen tukijoina. He rakennuttivat Aleksandriaan Museionin temppelin ja sen yhteyteen kaupungin kuuluisan Aleksandrian kirjaston, jonka kokoelmat olivat käsittämättömän laajat: sieltä löytyi lähes vähintään 500 000 kirjakääröä. Lisäksi Museionin yhteydessä oli eläintarha, puutarhoja, observatorio ja luentosaleja. Museionissa toimi samanaikaisesti noin 100 tieteilijän joukko, joka eli valtion antamien stipendien ja he saivat syödä laitoksen tiloissa sen keittiössä tuotettua ruokaa. Aleksandrian lisäksi muita ajan tiedekaupunkeja olivat Pergamon kirjastoineen, Ateena Akatemiansa ja Lykeionin ansiosta. Roomassa Appius Claudius Caecus aloitti ensimmäisen julkisen tien, Via Appian, ja Rooman ensimmäisen akveduktin eli vesijohdon rakennuttamisen. Aikakauden loppua kohden Rooma nousee Välimeren johtavaksi valtioksi.
Tiedettä tuskin tuettiin puhtaasta halusta, vaan valtionjohtajilla lienee ollut muita tarkoitusperiä. Tieteiden avulla voitiin parantaa vanhoja tai keksiä uusia tekniikoita esimerkiksi sodan käyntiin ja eläintarhan eläimistä useimmat kävivät myös sodankäyntiin. Maantieteen ja kartografian tutkijat sitä vastoin tuottivat entistä tarkempia karttoja, joita voitiin hyödyntää sotastrategioiden suunnitteluun. Aiempiin tieteilijäsukupolviin verrattuna hellenistisen kauden tutkijat olivat selvästi enemmän keskittyneet käytännöllisempään tieteeseen.
Aikakauden nimekkäimpiin tieteilijöihin kuuluvat kartioleikkauksista tunnettu Apollonios, roomalainen tähtitieteilijä optiikan tutkija Klaudios Ptolemaios, aurinkokeskistä maailmankaikkeutta ehdottanut Aristarkhos, tekniikan ja empiirisen tieteen edelläkävijä Arkhimedes, maapallon ympärysmitan määrittänyt Eratosthenes ja siihenastisen matemaattisen tietouden yksiin kansiin kerännyt Eukleides. On myös laskettu, että tällä aikakaudella Välimerellä eli koko antiikin historiassa eniten tieteilijöitä.
Kehitys tieteenaloittain > Lääketiede

Lääkäriksi ryhtymistä ei säännelty antiikissa he toimivat itsenäisesti valtiosta riippumatta, joten varsin epäpätevät lääkärit eivät olleet pelkkiä sattumia. Sota-aikana lääkäreitä palkattiin hoitamaan rintamalla haavoittuneita. Lääkärin ammattia kuitenkin arvostettiin ja asiansa osaavat lääkärit tienasivat suuren omaisuuden.
Ennen 400-luvulla eaa. elänyttä Hippokratesta sairauksien uskottiin olevan jumalien lähettämiä vitsauksia. Hippokrates teki tärkeän askeleen siirtyessään tieteelliseen lääketieteeseen, jossa sairauksilla on luonnollinen syy ja se on hoidettavissa lääkeainein, ruokavalion tai pelkän levon avulla. Hippokratesta onkin kutsuttu ”lääketieteen isäksi”. Häneen liitetään myös Hippokrateen valana tunnettu lääkärin eettinen ohje sairaiden parantamiseksi. Hippokrateen aikaan ja häntä ennen tiedot ihmisen ruumiista olivat hyvin vähäisiä, koska ruumiiden leikkely oli kiellettyä. Ensimmäisenä ihmisen ruumista oli tieteellisin tarkoitusperin leikellyt Alkmaion Krotonlainen 400-luvun eaa. alkupuolella.
Kehitys tieteenaloittain > Biologia

Thaleen mukaan maailmankaikkeus perusrakenne oli vettä. Hänen aikalaisensa Anaksimandroksen mukaan näin ei ollut, mutta myönsi veden tärkeyden elämän olemassaololle. Hän jopa esitti varhaisia evoluutioteoreettisia ajatuksia, joiden mukaan elämä oli saanut alkunsa vedestä ja Maan kuivuessa elämän oli sopeuduttava kuivalla maalla elämiseen. Anaksimandroksen mukaan ihminen oli kehittynyt pitkän ajan saatossa kaloista tai kalaa muistuttavista eläimistä.
Biologiassa Aristoteleen ansioihin kuuluu eliöiden tieteellisen luokittelun aloittaminen. Kaiken kaikkiaan hän tunnisti 495 eri eläinlajia. Elollisen luonnon täydellisemmäksi eliöksi hän määritteli ihmisen ja kaikkein epätäydellisimmät olivat kasveja. Eläimet hän jakoi verettömiin ja verellisiin, jotka vastaavat nykyajan selkärangattomia ja selkärankaisia, jotka hän ryhmitteli vielä kaloihin, matelijoihin, nisäkkäisiin, lintuihin ja sammakoihin. Hän tutki myös elämään liittyviä ilmiöitä, kuten eliöiden kasvua. Kasvun Aristoteles selitti ”potentiaalin aktualisoitumisella”. Hänen mukaansa kaikkiin eläviin kappaleisiin oli varastoitunut tietynlainen potentiaali, joka tuli hiljalleen voimaan. Näin hän kiersi paradoksin, jossa kasvua olisi tapahtunut ikään kuin tyhjästä. Aristoteleen voidaan katsoa myös aloittaneen vertailevan sikiötutkimuksen tutkimalla kuoriutumattomien lintujen munien sikiöitä. Anatomian tutkimuksissa Aristoteles ei aina osunut oikeaan, sillä hän väitti älykkyyden olevan peräisin sydämestä. Alkmaion Krotonlainen oli jo aiemmin ehtinyt ehdottaa älykkyyden kumpuavan aivoista.
Aristoteleen jalanjälkiä seurasi hänen oppilaansa Theofrastos, joka kehitti kasvien luokittelua. Tämän vuoksi Theofrastosta pidetään botaniikan eli kasvitutkimuksen perustajana. Apunaan hän oli käyttänyt aiempien ajattelijoiden kirjoituksia sekä maanviljelijöiden ja lääkäreiden kokemuksia. Hän tunnisti noin 550 kasvilajia. Roomalainen Lucretius ehdotti noin vuonna 50 eaa. kirjoitetussa De rerum natura -runoelmassaan, että eläimille oli kehittynyt ympäristössä elämiseen edullisia sopeutumia ja lisäsi, että ne yksilöt joilta sopeutuma puuttui, kuolivat pois.
Aiheesta muualla

Hatch, Robert A.: Pre-Classical & Classical Science University of Florida (englanniksi)
Echo – History of science, technology and industry (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kartta Aleksanteri Suuren valtakunnasta sen ollessa laajimmillaan.
Marsin retrogradinen liike vuonna 2003. Tämänkaltainen planeettojen havaittu liike aiheutti runsaasti päänvaivaa antiikin tähtitieteilijöille.
Ellen Osiier

| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Naisten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | Floretti |  |
Ellen Osiier (13. elokuuta 1890 – 6. syyskuuta 1962) oli tanskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1924 florettikilpailussa.
Myös Ellenin aviomies, Ivan oli miekkailun olympiamitalisti.
Naisten florettimiekkailun olympiavoittajat
Diana DeGarmo

Diana DeGarmo laulamassa.
Diana DeGarmo (s. 16. kesäkuuta 1987 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen laulaja, joka oli toinen American Idolin kolmannella tuotantokaudella häviten finaalissa Fantasia Barrinolle. Finaalissa hän jäi toiseksi alle 2% erolla voittajaan ja yhteensä ääniä tuli noin 65 miljoonaa.
Diskografia > Albumit

Blue Skies (2004)
GEMINI (2019)
Diskografia > EP:t

Unplugged in Nashville (2009)
Live to Love (2012)
Diskografia > Singlet

Dreams (2004)
Emotional (2004)
Good Goodbye (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

Good Goodbye (2012)
Eileen Wilson (teatterinäyttelijä)

| Eileen Wilson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Julia Mary Tierney
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1896 New York, New York
Kuollut: 12. elokuuta 1942 (46 vuotta) New York, New York
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  William Powell (1915–1930)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jule M. Powell
Aktiivisena:  1913–1931
Eileen Wilson (alk. Julia Mary Tierney; 19. huhtikuuta 1896 – 12. elokuuta 1942) oli yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä.
Eileen syntyi nimellä Julia Mary Tierney New Yorkissa vuonna 1896 Thomas ja Mary Tierneylle. Hän aloitti teatteriuransa 1910-luvun alussa. Wilson näytteli tulevan aviomiehensä, näyttelijä William Powellin kanssa näytelmässä Within the Law (1913–1915).
Wilson meni Powellin kanssa naimisiin vuonna 1915. He saivat yhden pojan, William David Powellin, joka syntyi 27. helmikuuta 1925. Powellit erosivat 15 aviovuoden jälkeen vuonna 1930. Heidän pojastaan William David Powellista tuli televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja. Poika kärsi loppuvuosinaan masennuksesta, hepatiitista ja munuaisongelmista, jotka pakottivat hänet lopettamaan kirjoittamisen. Hän teki itsemurhan 43-vuotiaana 13. maaliskuuta 1968 puukottamalla itseään.
Wilson siirtyi Broadwaylle vuonna 1917. Broadway-uransa aikana hän näytteli esimerkiksi näytelmissä Under Pressure (1918), The Lady of the Lamp (1920), The Little Spitfire (1926–1927) ja Peter Flies High (1931).
Eileen Wilson kuoli 46-vuotiaana 12. elokuuta 1942 New Yorkissa. Hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle Kalifornian Glendaleen Garden of Memory -alueelle.
Näytelmiä

Within the Law (1913–1915)
In for the Night (1917)
The Love Drive (1917)
Under Pressure (1918)
No More Blondes (1920)
The Lady of the Lamp (1920)
The Night Duel (1926)
The Little Spitfire (1926–1927)
Burlesque (1927–1928)
Peter Flies High (1931)
Aiheesta muualla

Eileen Wilson Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Eileen Wilson Find a Gravessa (englanniksi)
Dark Tranquillityn diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 13 |  |
| ↙Livealbumit | 3 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Videot | 2 |  |
| ↙Musiikkivideot | 18 |  |
Dark Tranquillity on Göteborgissa vuoden 1989 lopulla perustettu melodista death metalia esittävä ruotsalainen yhtye. Se on In Flamesin ja At the Gatesin ohella yksi tunnetuimmista niin sanotun Göteborg-soundin edustajista.
Studioalbumit

Skydancer (1993,  Spinefarm Records)
The Gallery (1995,  Osmose Productions)
The Mind’s I (1997,  Osmose Productions)
Projector (1999,  Century Media Records)
Haven (2000,  Century Media)
Damage Done (2002,  Century Media)
Character (2005,  Century Media)
Fiction (2007,  Century Media)
We Are the Void (2010,  Century Media)
Construct (2013,  Century Media)
Atoma (2016,  Century Media)
Moment (2020,  Century Media)
Endtime Signals (2024,  Century Media)
Demot

Enfeebled Earth (1990) (Septic Broiler -nimellä)
Rehearsal December 1990 (1990) (Septic Broiler -nimellä)
Trail of Life Decayed (1991)
Promo '94 (1994)
Kokoelma-albumit

Tranquillity (1993,  Carnage Records)
Exposures – In Retrospect and Denial (2004,  Century Media)
Manifesto of Dark Tranquillity (2009,  Century Media)
Yesterworlds (2009,  Century Media)
The Dying Fragments (2009,  Century Media)
EP:t

A Moonclad Reflection (1992,  Slaughter)
Of Chaos and Eternal Night (1995,  Spinefarm Records)
Enter Suicidal Angels (1996,  Osmose Productions)
Lost to Apathy (2004,  Century Media)
Zero Distance (2012,  Century Media)
Livealbumit

Live Damage (2003)
Where Death Is Most Alive (2009)
For the Fans (2013)