stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vammaisuuden sosiaalinen malli

Yleinen mielikuva vammaisesta henkilöstä on "pyörätuoliin sidottu".
Vammaisuuden sosiaalinen malli (engl. social model of disability) on kuvaus vammaisuutta selittävistä biologisista ja yhteiskunnallisista tekijöistä. Britanniassa 1980-luvulla syntynyt selitysmalli luotiin vaihtoehdoksi vanhalle lääketieteelliselle paradigmalle, mutta myös WHO:n esittämälle uudelle biopsykososiaaliselle mallille. Tunnetuin mallin taustahahmo oli Greenwichin yliopiston vammaistutkimuksen professorina toiminut Michael (Mike) Oliver (1945–2019), joka itsekin oli fyysisesti vammainen halvaannuttuaan teini-iässä uima-allasonnettomuudessa.
Vammaisuuden sosiaalisen mallin mukaan vammaisten henkilöiden ongelmat eivät johdu vammasta vaan ovat yhteiskunnan syytä. Vammaisten sortaminen ilmenee tukitoimien puutteena. Sosiaalisen mallin arvostelijat pitävät väitteitä liioitteluna, sillä fyysiset vauriot ovat todellisia, eivätkä ainakaan kaikki niiden aiheuttamat haitat johdu asenteista tai siitä, miten vammaisuutta konstruoidaan.
Historia

Sosiaalinen malli syntyi fyysisesti vammaisten oikeuksia ajavan liikkeen piirissä. Vuonna 1976 brittiläinen järjestö Union of the Physically Impaired Against Segregation (UPIAS) julkaisi ohjelman, jossa todettiin, että fyysisesti vammaiset eivät olleet vammaisia oman fyysisen vaurionsa takia vaan niiden esteiden takia, joita yhteiskunta heille asetti. Sosiaalisen mallin viiteryhmänä pysyivät myös tämän jälkeen nimenomaan fyysisesti vammaiset, vaikka malli alkoi levitä myös laajemmalle. Esimerkiksi Robert Bogdan ja Steven J. Taylor katsoivat 1982, että myös älyllinen kehitysvammaisuus oli todellisuudessa sosiaalipoliittinen eikä psykologinen käsite. Uutta paradigmaa alettiin kutsua vammaisuuden sosiaaliseksi malliksi, ja Oliverin kirja The Politics of Disablement (1990) sai aseman teorian klassikkona.
"Normaali" on sosiaalinen konstruktio > Mike Oliver

Michael Oliverin mukaan perinteisessä lääketieteen mallissa vammaisuus nähtiin henkilökohtaisena tragediana. Vammaiset itse alkoivat kuitenkin nähdä itsensä sosiaalisen sorron kohteina. Kolmas vammaisuutta tulkitseva paradigma oli Oliverin mukaan Maailman terveysjärjestön (WHO) malli, jonka olivat luoneet A. Harris ja P. Wood 1970-luvulta alkaen. Siinä vammaisuuden ulottuvuudet jaettiin orgaaniseen vaurioon (impairment), siitä seuraavaan henkilön toimintavajavuuteen (disability) ja näistä seuraavaan haittaan (handicap), joka ilmeni osallistumisrajoituksina.
Oliver ei hyväksynyt WHO:n mallia, koska katsoi sen pysyvän liian lähellä perinteistä lääketieteen mallia. Hän katsoi, että WHO:n mallissa vaurio, toimintavajavuus ja osallistumisrajoitukset ymmärrettiin epänormaaleiksi asioiksi. Malliin sisältyi näin ollen olettamus ihanteellisesta "normaalista", jota vammaiset ihmiset eivät täyttäneet. Tällainen ajattelu oli kuitenkin reifikaatiota, sillä "normaalissa" on kyse vain sosiaalisesta sopimuksesta. Oliverin mukaan WHO:n mallissa ympäristö oli vakioitu, jolloin kaikki muutosvaatimukset kohdistuivat yksilöön. Vaikka Oliverin kritiikki oli osuvaa, kun sen kohteena oli WHO:n malli vuodelta 1980, WHO on myöhemmin (2002) uudistanut sitä ja korjannut Oliverin arvostelemat kritiikin aiheet.
Oliver ei arvostele sairauksien tai vaurioiden parantamista vaan sitä, että lääkärit näkevät vammaisten ihmisten kaikki ongelmat vauriolähtöisinä ja sulkevat pois elinympäristön vaikutukset. Tärkein syy tähän on se, että vammaista kohdellaan passiivisena toimenpiteiden kohteena sen sijaan, että hänet otettaisiin mukaan hoidon ja kuntoutuksen suunnitteluun.
"Normaali" on sosiaalinen konstruktio > Tom Shakespeare

Toinen englantilainen akateeminen vammaisaktivisti, Tom Shakespeare (s. 1966) on esittänyt sosiaalisen vammaisuuden mallin tunnusmerkit seuraavasti: 1) vaurio (impairment) on eri asia kuin toimintavajavuus (disability). Edellinen suhtautuu jälkimmäiseen kuten feminismissä biologinen sukupuoli sukupuoli-identiteettiin; 2) sosiaalinen malli eroaa lääketieteellisestä tai yksilöllisestä mallista. Sosiaalinen malli näkee toimintavajavuuden sosiaalisen ympäristön aiheuttamana, lääketieteellinen malli seurauksena vauriosta; 3) vammaiset (disabled) ihmiset ovat sorrettu ryhmä. Heidän vapauttamiseensa tarvitaan ihmisoikeuksien palauttamista, ja tätä tarkoitusta palvelee parhaiten vammaisten ihmisten omien organisaatioiden poliittinen toiminta.
Tom Shakespeare näkee sosiaalisen mallin edut seuraavina: 1) malli on auttanut rakentamaan vammaisten poliittista aktivismia asemansa parantamiseksi. Malli on helposti ymmärrettävä, tarjoaa selviä poliittisia tavoitteita ja erottelee ystävät vihollisista; 2) sosiaalinen malli korostaa, että vammaisten ongelmat johtuvat sosiaalisesta sorrosta ja poissulkemisesta eikä yksilön fyysisistä vaurioista. Näin siihen sisältyy selvä poliittinen ohjelma; 3) sosiaalinen malli kohentaa vammaisten henkilöiden itsetuntoa ja ryhmäidentiteettiä.
"Normaali" on sosiaalinen konstruktio > Keskustelu Suomessa

Marjo-Riitta Reinikainen edustaa Suomessa Disability Studies -hengen mukaista vammaistutkimusta. Väitöskirjassaan Vammaisuuden sukupuolittuneet ja sortavat diskurssit (2007) hän tarkasteli vammaisuuden sosiaalista mallia Michel Foucault’n pohjalta ja piti vammaisuutta hegemonisten ja sortavien diskurssien tuotteena:
»Vammaisuuden yhteiskunnallisen mallin mukaan vammaisuus ei ole yksilön ominaisuus, vaan se kuvaa niitä yksilön kannalta haitallisia sosiaalisia ja yhteiskunnallisia seurauksia, joihin vammaiset ihmiset törmäävät ei-vammaisille suunnitellussa ja heidän ehdoillaan toimivassa yhteiskunnassa.”»
Arvostelu

WHO on jaotellut vammaisuuteen liittyvät tekijät kolmeen ulottuvuuteen: fyysiseen vaurioon (impairment), sen aiheuttamaan toimintavajavuuteen (disability) ja näiden aikaan saamaan sosiaaliseen haittaan (handicap).
Mike Oliverin sosiaalisen mallin ymmärtämistä vaikeuttaa kielten välinen ero. Suomen kielen käsite vammaisuus korvasi aikaisemmin käytetyn sanan invalidi, joka ei täysin vastaa englannin sanaa disability, joka ensisijaisesti suomennetaan sanalla "vamma". Sanassa vammaisuus esiintyy "vamma", joka viittaa fyysiseen vaurioon, kun taas englannin disability viittaa toimintakyvyn puutteeseen (dis-ability), joka ilmenee käyttäytymisen tasolla. Englannin sana disability tarkoittaa siten paremminkin "toimintavajavuutta" kuin sellaisen takana olevaa fyysistä vauriota.
Arvostelu > WHO:n kritiikki

WHO on muokannut aikaisempaa malliaan, jossa impairment-disability-handicap -kolmikon viimeinen osa nähtiin vain suorana seurauksena kahdesta aikaisemmasta. Juuri tätä Oliver oli arvostellut. Uudessa WHO:n mallissa disability viittaa yksilön toimintavajavuuteen. Kolmas termi on vaihdettu sanasta handicap sanaan participation. Se viittaa osallistumisrajoituksiin eli toimintavajavuuden ympäristöllisiin seuraamuksiin. Oliver käyttää käsitettä disability siten, että sanassa yhdistyy sekä toimintavajavuus että osallistumisrajoitus. Näin Oliver päätyy tulkitsemaan myös yksilön toimintavajavuuden ympäristön aiheuttamaksi, koska sitä ei tarvittavalla tavalla kompensoida.
WHO:n mukaan lääketieteellinen malli vammaisuudesta näkee ihmisen toimintavajavuuden (disability) suorana seurauksena sairaudesta tai vammasta. Sen takia toimintavajavuuden korjaaminen vaatii lähinnä lääketieteellistä hoitoa. Sosiaalinen malli taas näkee toimintavajavuuden (disability) aiheuttajaksi yhteiskunnalliset olosuhteet, eikä pidä sitä lainkaan yksilöllisten syiden (impairment) seurauksena. Sosiaalisessa mallissa henkilön toimintavajavuus vaatii poliittisia ratkaisuja, koska toimintavajavuuden aiheuttajana ovat fyysiset ympäristöt ja ihmisten asenteet.
WHO:n mukaan sekä lääketieteellinen että sosiaalinen malli ovat molemmat virheellisiä. Todellisuudessa yksilön kohtaamat toimintakyvyn rajoitukset (disabiltity) voivat johtua sekä yksilön ominaisuuksista, kuten fyysisestä vauriosta (impairment) että yhteiskunnallisista tekijöistä, kuten ympäristön luonteesta (participation). Ympäristön voidaan kuitenkin muuttaa ja siten vähentää vamman aiheuttamia rajoituksia. Esimerkiksi silmälasien käyttäminen voi poistaa likinäköisyyden aikaansaamat osallistumisrajoitukset. WHO:n malli vuodelta 2002 ottaa huomioon molemmat tekijät ja välttää näin medikaalisen ja sosiaalisen mallin yksipuolisuudesta johtuvat virheet. WHO kutsuu omaa malliaan biopsykososiaaliseksi vammaisuuden malliksi.
Oliverin sosiaalisessa mallissa yksilön toimintapuutteita kuvataan käsitteellä disability. WHO:n malli jakaa sen kahteen osaan: yhtäältä on vaurion aiheuttama toimintavajavuus (disability), toisaalta ovat henkilön kohtaamat osallistumisrajoitukset (participation). Yksilön toimintavajavuus aiheuttaa osallistumisrajoituksia, mutta niitä voi ainakin osittain korjata muuttamalla ympäristöä. WHO:n malli näkyy Suomessa yhdenvertaisuuslaissa, missä ympäristöltä edellytetään kohtuullisia mukautuksia (reasonable accommodations). Ne tarkoittavat kohtuuden rajoissa tehtäviä muutoksia, jotka helpottavat vammaisten ihmisten osallistumista eri ympäristöihin. Sellaisia voivat olla esimerkiksi pyörätuoliluiskat, selkokieliset tekstit tai henkilökohtainen avustaminen.[lähde? ]
Arvostelu > Tom Shakespeare

Vammaisaktivisti Tom Shakespeare näkee sosiaalisessa mallissa useita hyviä puolia, mutta on luetellut myös sosiaalisen mallin heikkouksia. Niihin kuuluu fyysisen vaurion merkityksen vähättely. Malli lähtee oletuksesta, että vammaiset ovat aina sorrettuja, vaikka tämä pitäisi ensin osoittaa. Malliin sisältyy myös naiivi utopia esteettömästä maailmasta. On kuitenkin mahdotonta luoda sellaista maailmaa, jossa pyörätuolin käyttäjä voisi retkeillä missä tahansa luonnossa tai jossa jokainen kehitysvammainen oppisi lukemaan ja kirjoittamaan. Shakespeare kirjoittaa, että vaikka vammaisliikkeellä on paljon yhtymäkohtia muiden identiteettiryhmien kanssa, vammaiset myös eroavat niistä siinä, että fyysinen vaurio on todellinen este, joka ei johdu vain asenteista. disability pride on ajatuksena hankala, koska fyysisen vaurion aiheuttamia ongelmia ei saa pyyhittyä pois vain ennakkoluuloja ravistelemalla.
Kirjallisuutta

Asko Suikkanen: Vammaisuuden kysymys ja Michael Oliverin tulkintatapa..  (Teoksessa Pyörätuolitango)  Helsinki:  Edita, 1999.  ISBN 951-37-2810-2.
Michel Foucault (1926–1984) esitti "diskurssin" ja "biovallan" käsitteet ja kuuluu postmodernin filosofian perustajiin. Vammaisuuden sosiaaliseen malliin nojautuva vammaisliike otti käyttöön monia Foucaultin ideoita.
WHO (2002) esittää vammaisuuden ymmärtämiseen biopsykososiaalisen mallin, joka sen mukaan välttää lääketieteellistävän ja sosiaalisen mallin yksipuolisuudet.
TU Canum Venaticorum

| TU Canum Venaticorum |
| --- | --- |
HR-designaatio:  HR 4909
HD-designaatio:  HD 112264
Muut designaatiot:  HIP 63024
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  +5.5 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -0.92 Mv
Spektriluokka:  M5III
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Ajokoirat
Rektaskensio (J2000):  12h 54m 56,54s
Deklinaatio (J2000):  +47° 11' 48.3
Etäisyys:  695,44 valovuotta
TU Canum Venaticorum on jättiläis-muuttujatähti Ajokoirien tähdistössä. Sen voi nähdä paljaalla silmällä.
Thank You (Duran Duranin albumi)

| Thank You Duran Duran |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 1992–1994
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 1995
 Tuottaja(t): John Jones ja Duran Duran
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 54.26
 Levy-yhtiö: Capitol/EMI
Duran Duranin muut julkaisut
| Duran Duran 1993 | Thank You 1995 | Medazzaland 1997 |
Thank You on Duran Duranin vuonna 1995 julkaistu albumi. Sen kaikki kappaleet yhtä lukuun ottamatta ovat covereita. Se oli fanien ja kriitikoiden kovasti odottama seuraaja vuoden 1993 yllätysmenestykselle Duran Duran ("The Wedding Album"). Albumia voidaan kuitenkin pitää ennakko-odotuksiin nähden sekä kaupallisesti että taiteellisesti epäonnistuneena, vaikka se saavuttikin brittien myyntilistalla sijan 12 ja Yhdysvalloissa sijan 19.
Albumin kaksi singleä Grandmaster Flashin "White Lines" ja Lou Reedin "Perfect Day" menestyivät vielä kohtuullisesti listoilla, mutta kriitikot murskasivat yhtyeen versiot kappaleista kuten "911 Is A Joke", "Ball of Confusion" ja "Crystal Ship", ja yhtye suoriutui kesän 1995 festivaalikiertueestaan vain pakon edessä.
Yhtyeen aiempi rumpali Roger Taylor, joka oli jättänyt yhtyeen vuonna 1986, soitti studiossa rumpuja kahdella kappaleella: "Watching The Detectives" ja "Perfect Day" (ja kahdella joita ei julkaistu). Hän myös esiintyy "Perfect Day" -videolla. Hän ei kuitenkaan soittanut yhtyeessä kiertueella tai ollut mukana promotyössä.
Vuonna 2006 Q-lehti valitsi albumin kaikkien aikojen huonoimmaksi levyksi.
Kappalelistaus

"White Lines (Don't Don't Do It)"  (Grandmaster Flash) – 5:31
"I Wanna Take You Higher"  (Sly & The Family Stone) – 5:06
"Perfect Day" (Lou Reed) – 3:51
"Watching The Detectives" (Elvis Costello) – 4:48
"Lay Lady Lay" (Bob Dylan) – 3:53
"911 Is A Joke" (Public Enemy) – 3:59
"Success" (alun perin Iggy Pop, David Bowien kappale) – 4:05
"Crystal Ship" (The Doors) – 2:52
"Ball Of Confusion" (The Temptations) – 3:46
"Thank You" (Led Zeppelin) – 6:36
"Drive By" (Duran Duran - johdanto "The Chauffeur"-kappaleeseen) – 5:34
"I Wanna Take You Higher Again" (Sly & The Family Stone) – 4:25
Japanin version bonuskappaleet:
"The Needle and the Damage Done" (Neil Young)
"Diamond Dogs" (David Bowie)
Soittajat

Simon Le Bon – laulu
John Taylor – basso
Warren Cuccurullo – kitara
Nick Rhodes – koskettimet
Soittajat > Muut soittajat

Terry Bozzio – rummut
Steve Ferrone – rummut
Grandmaster Flash & the Furious Five – taustalaulu
Grandmaster Melle Mel – taustalaulu
Jonathan Elias – Moog-syntetisaattori
Roger Taylor – rummut
Tony Thompson – rummut
Abe Laboriel Jr. – rummut
Anthony J. Resta – rummut, ohjelmointi
Berj Garabedian – viulu
Pamela Goldsmith, Scott Haupert – alttoviulu
Suzi Katayama – sello
Mark Tinley, John Jones – ohjelmointi
Lamya, Curtis King, Tessa Niles, Maxanne Lewis – taustalaulu
Suomen passi

Suomen passi vuodelta 2023.
Viisumivaatimukset Suomen kansalaisille
  Suomi
  Liikkumisvapaus
  Viisumia ei tarvita / ESTA / eTA / eVisitor
    Viisumi myönnetään saapumisen yhteydessä
  eVisa
  Viisumi myönnetään sekä saapumisen yhteydessä että verkossa
    Viisumi vaaditaan ennen saapumista
Suomen passi on matkustusasiakirja, jonka voi saada Suomen kansalainen. Koska lapsia ei enää merkitä huoltajan passiin, heillä on oltava oma passi. Nykyinen, niin sanottu biopassi on voimassa viisi vuotta. Ennen passi oli voimassa kymmenen vuotta.
Vuonna 2024 Suomen passilla voi matkustaa ilman viisumia 193 maahan. Yhtä moneen kohteeseen voi matkustaa myös Ruotsin ja Etelä-Korean passeilla. Parempaan pystyvät vain Ranska, Saksa, Italia, Espanja. Japani ja Singapore, joiden passeilla pääsee 194 maahan.
Vuonna 2015 Suomessa myönnettiin 774 544 passia. Sivumäärällä mitattuna suomalainen passi on keskipaksu erityisesti Venäjälle suuntautuvien matkojen takia.
Passin hakeminen

Suomessa passia haetaan poliisilta ja ulkomailla Suomen edustustosta. Anottaessa passia passinhaltijan kaikki henkilö- ja biometriset tiedot jäävät passirekisteriin, josta muodostuu poliisille ajan mittaan muun muassa lähes koko väestöä koskeva sormenjälkirekisteri.
Tavallisen passin saa noin viikossa ja pikapassin muutamassa päivässä. Expresspassin voi saada samana päivänä. Expresspassia voi hakea miltä poliisiasemalta tahansa, mutta sen voi noutaa vain Kampin terminaalista, Helsinki-Vantaan lentoaseman kakkosterminaalin R-kioskilta sekä Verkkokauppa.comin Jätkäsaaren myymälästä; kaikki pääkaupunkiseudulla. Tavallinen passi lähetetään lähimpään Matkahuollon tai sen alihankkijan toimipisteeseen, muut passit pitää hakea poliisilaitokselta.
Alle 18-vuotias tarvitsee passin hakemiseen kaikkien huoltajien suostumuksen. Lapsia ei voi enää merkitä huoltajien passiin, joten pienikin lapsi tarvitsee matkalle oman passin.
Jos matkalle joutuu lähtemään yllättäen eikä ole aikaa odottaa tavallista passia, hakijalle voidaan myöntää väliaikainen passi, joka on voimassa matkan ajan, kuitenkin enintään yhden vuoden. Väliaikainen passi ei kelpaa Yhdysvaltoihin ilman erillistä viisumia. Väliaikaisen passin saaneen yhä voimassa oleva varsinainen passi mitätöityy. Väliaikainen passi on ollut vuodesta 2012 alkaen vaaleanpunainen.
Passin hakeminen > Passin hakeminen verkossa

Tavallisen passin ja merimiespassin hakemuksen on voinut 1. joulukuuta 2014 alkaen panna vireille poliisin sähköisessä asiointipalvelussa. Palveluun kirjautuminen vaatii vahvaa sähköistä tunnistusta: pankkitunnuksia, mobiilivarmennetta tai henkilökortin kansalaisvarmennetta.
Arviolta ainakin puolet passeista voidaan hakea kevennetyllä hakumenettelyllä, mikä vähentää asiakaskäyntejä poliisiasemilla merkittävästi..
Passin turvaominaisuudet

Sirulliset, niin sanotut biometriset passit eli biopassit otettiin Suomessa käyttöön 22. elokuuta 2006. Ennen sitä myönnetyt passit olivat siruttomia ja voimassa yleensä kymmenen vuotta. Passinhaltijan henkilötiedot, valokuva, voimassaolo ja myöntäjätiedot tallennetaan näkyvinä passin tietosivulle laserkaiverrusmenetelmällä. Samat tiedot ja passinhaltijan sormenjäljet tallennetaan myös passissa olevalle sirulle. Passin kansi on edelleen punainen, mutta kannen teksti on nyt isoilla ja pienillä kirjaimilla tikkukirjainten sijasta.
Passikirjan turvaominaisuuksia ja ulkonäköä päivitettiin 21. elokuuta 2012. Sirun tietosisältö pysyi uudistuksessa samana. EU-maita koskevien vaatimusten mukaisesti Suomessakin otettiin uusi siru käyttöön vuoden 2014 lopusta lähtien myönnetyissä uusissa passeissa, mutta passin ulkonäkö pysyi ennallaan. Uusi siru on yhteensopiva vanhojen sirujen kanssa mutta mahdollistaa samalla uusien, entistä turvallisempien algoritmien käytön.
Passintarkastaja pystyy tarkastamaan valokuvan painetusta kuvasta, sirulle talletetusta kuvasta ja katsomalla passin esittäjää. Varmuus siitä, että kaikissa kolmessa kohdassa on sama henkilö, saadaan käyttämällä kasvontunnistusohjelmaa. Tällöin henkilöstä otetaan rajanylityspisteessä vielä valokuva, jota verrataan passin sirulla olevaan valokuvaan.
Kuvia Suomen passeista

21.8.2012–31.12.2016 myönnetty biometrinen passi.
21.8.2012–31.12.2016 myönnetyn passin paperisivu läpivalaistuna. Joka toisella sivulla esiintyvä hirvi näyttää juoksevan, kun passikirjaa lehteilee nopeasti. Tämä turvaominaisuus herätti huomiota myös kansainvälisessä mediassa.
Biometrinen passi, jota myönnettiin 21.8.2006–20.8.2012.
Vuosina 1997–2006 myönnetty punakantinen EU-passi. Suomi liittyi Euroopan unioniin vuonna 1995 ja vuodesta 1997 eteenpäin passit ovat olleet punakantisia.
Ennen vuoden 1997 alkua myönnetty Suomen passi. Passi on mitätöity leikkaamalla sen tietolehdestä kulma.
Suomen vanhojen passien kokoelma.
Suomen passi 1997-2006.
Suomen passi 2006-2012.
Suomen passi 2012-2016.
Suomen passi 2017-2023. Passissa on siniset lehdet ja kuvituksena edellisen passityypin eläinten asemesta maisemia.
Suomen passi 2023. Passissa on uusi minimalistisempi kansi.
Kirjallisuutta

Haara, Paula: Ruumiin ja dokumenttien kytkökset: Suomen passin historiaa.  (Suomen valokuvataiteen museon julkaisuja, 51)  Helsinki:  Suomen valokuvataiteen museo, 2020.  ISSN 1239-6141.  ISBN 978-951-9086-97-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen passi Wikimedia Commonsissa
Pass hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Tha Doggfather

| Tha Doggfather Snoop Dogg |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. marraskuuta 1996
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Suge Knight (exec.) DJ Pooh Daz Dillinger Soopafly LT Hutton Sam Sneed Arkim & Flair
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 73.59
 Levy-yhtiö: Death Row Records
Snoop Dogg muut julkaisut
| Murder Was the Case Soundtrack 1994 | Tha Doggfather 1996 | Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told 1998 |
Tha Doggfather on rap-artisti Snoop Doggy Doggin toinen sooloalbumi. Albumi ilmestyi 12. marraskuuta 1996, ja sen julkaisi Death Row Records. Snoop Doggy Dogg omisti tämän albumin ystävälleen Tupac Shakurille, joka ammuttiin kuoliaaksi syksyllä 1996. Albumia myytiin avausviikolla 478 971 kappaletta, ja se debytoi Billboard 200 -listalla sijalla yksi. Albumia on myyty 3 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Kappalelista

| Numero | Kappale | Vierailija(t) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Intro |  |
| 2 | Doggfather | Charlie Wilson |
| 3 | Ride 4 Me (Interlude) |  |
| 4 | Up Jump Tha Boogie | Kurupt, Charlie Wilson, Teena Marie |
| 5 | Freestyle Conversation |  |
| 6 | When I Grow Up (Interlude) |  |
| 7 | Snoop Bounce | Charlie Wilson |
| 8 | Gold Rush | Kurupt, Bad Azz, Techniec |
| 9 | Me & My Doggz (Tear 'Em Off) |  |
| 10 | You Thought | Too Short, Soopafly |
| 11 | Vapors | Charlie Wilson, Teena Marie |
| 12 | Groupie | Kurupt, Daz Dillinger, Nate Dogg, Warren G |
| 13 | 2001 |  |
| 14 | Sixx Minutes |  |
| 15 | Wake Up (O.J.) | Tray Deee |
| 16 | Snoop's Upside Ya Head | Charlie Wilson |
| 17 | Blueberry | Daz Dillinger, Kurupt, Bad Azz, Techniec |
| 18 | Traffic Jam (Interlude) | Daz Dillinger, Kurupt |
| 19 | Doggyland |  |
| 20 | Downtown Assassins | Daz Dillinger, Tray Deee |
| 21 | Outro | 2Pac |
Listasijoitukset > Singlet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kappale | Listasijoitus | Listasijoitus | Listasijoitus | Video ohjaaja |
| Kappale | Eurochart Hot 100 | UK Top 75 | Australia Top 100 | Video ohjaaja |
| "Doggfather" (mukana Charlie Wilson) | - | #36 | - | Joseph Kahn |
| "Vapors" (mukana Charlie Wilson & Teena Marie) | - | #18 | - | Paul Hunter |
| "Snoop's Upside Ya Head" (mukana Charlie Wilson) | #47 | #12 | #44 | Darius S. Henderson |
Listasijoitukset > Albumit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Listasijoitus | Listasijoitus | Listasijoitus | Listasijoitus | Listasijoitus | Myynti | Myynti |
|   | Billboard 200 | Billboard Year-end Albums Chart 1997 | Top R&B/Hip-Hop Albums | Top R&B/Hip-Hop Albums (cont.) | UK Top 75 Albums | UK Top Selling Artist Albums 1996 | RIAA Certification |
| Sijoitus | #1 | #43 | #1 | #8 | #15 | #148 | 2x Platinaa |
| Päivä | 30.11.1996 | 1997 | 1996 | 1997 | 23.11.1996 | 1996 | 04.02.1997 |