Smile (The Beach Boysin albumi)
Projekti romahtaa

Useimpien lähteiden mukaan Brian Wilson alkoi kohdata suuria vaikeuksia Smilen kanssa marraskuun 1966 lopun tienoilla. Osa näistä saattoi johtua hänen henkisestä tilastaan (noihin aikoihin hän alkoi osoittaa merkkejä masennuksesta ja vainoharhaisuudesta), mutta on myös selvää, että projektille oli vahvaa vastustusta yhtyeen sisällä.
On kerrottu, että ”The Elementsin” ”tuli”-osan äänitysten aikaan Gold Star Studioilla 28. marraskuuta 1966 Wilson tuli järjettömän huolestuneeksi siitä, että musiikki oli aiheuttanut lukuisia tulipaloja studioiden lähiympäristössä.[lähde? ] Parks jättäytyi pois tästä sessiosta (jonka aikana Wilson vaati muusikoita pitämään päässään lelupalomieskypärää) ja hän kuvaili Wilsonin käytöstä myöhemmin ”taantumukselliseksi”.
Brian Wilsonin mahdollisten mielenterveysongelmien lisäksi ja monien henkilökohtaisten, perhe- ja luomisongelmien lisäksi Smilen aikana Beach Boysilla oli liiketaloudellisia ja lainopillisia ongelmia. Näitä olivat Carl Wilsonin kutsu armeijaan (jota hän aikoi vastustaa aseistakieltäytyjänä) ja kiistat Capitolin kanssa royalty-maksuista. Lisäksi yhtyeellä oli tarkoitus purkaa Murryn manageriaikojen levytyssopimus ja perustaa oma levymerkkinsä Brother Records.
Vuoden 1967 alussa Brianin käytös muuttui yhä ailahtelevammaksi ja hänen huumeiden käyttönsä lisääntyi. Vaikka Wilsonin ystävät olivat tästä huolissaan, hän oli yhä täysin työkykyinen studiossa. Vaikka tarinat Wilsonin oudosta "vapaa-ajan" käyttäytymisestä ovat nousseet legendaariksiksi, hänen kanssaan tuona aikana työskennelleet sessiomuusikot ovat sanoneet, että studiossa hän oli täysin ammattimainen.
Jälkikäteen katsottuna tärkein syy sille, että Smilen julkaisua lykättiin kerta toisensa jälkeen oli yhtyeen sisäinen konflikti, erityisesti Mike Loven ja Wilson-Parks-kaksikon välillä vaikka Bruce Johnston on kertonut internetkeskustelussa, että vastustusta oli myös Capitol Recordsin ja Murry Wilsonin taholta.
Love on myöhemmin kertonut, että hän oli epäileväinen Brianin uusien ystävien suhteen. Hän piti näitä siipeilijöinä, jotka käyttivät Wilsonia hyväkseen ja toimittivat hänelle kovia huumeita. Tämä aiheutti isoja erimielisyyksiä. Loven mielestä osa näistä, jotka ovat myöhemmin kritisoineet häntä, ovat tehneet näin, koska Love käski heidän ”painumaan tiehensä”. Love on myös kiistänyt vihaavansa Pet Soundsia ja väittänyt, että hän piti Smilen musiikista ja vihasi ainoastaan sanoituksia. Tämän on usea muu osapuoli kiistänyt, erityisesti Van Dyke Parks. Brittiläisen musiikkilehti Mojon toimittajalle lähettämässään vastauksessa Loven väitteille Parks oli erittäin kriittinen Loven kommenteille, joita hän piti revisionismina. Parks piti yksiselitteisesti Loven vihamielisyyttä Smilea kohtaan yhtenä tärkeimmistä syistä miksi Brian hylkäsi projektin. Vuoden 2004 Smile-julkaisun oheis-DVD:llä Brian itse tekee selväksi, että Loven vastustus oli yksi tärkeimmistä syistä albumin julkaisemattomuudelle. Wilsonin mukaan Love vihasi sitä.
Yhtyeen sisäiset ristiriidat kasvoivat joulukuun 1966 aikana. 6. joulukuuta ”Cabin Essance” -session aikana Van Dyke Parks ja Mike Love kiistelivät laulun sanoituksesta ja tilanne paheni yhä 15. joulukuuta ”Surf's Upin” ja ”Wonderfulin” lauluäänitysten aikaan. CBS:n filmiryhmä kuvasi yhtyettä tämän session aikaan ja Jules Siegelin mukaan sessio sujui ”hyvin huonosti”. Myöhemmin saman päivän aikana Wilson äänitti nykyään legendaariseen asemaan nousseen soolopianodemon ”Surf's Upista”. Vaikka tämän jälkeenkin tehtiin vielä äänityksiä Smilelle (23. joulukuuta, 9. ja 23. tammikuuta), tärkeimpiä kappaleita ei enää työstetty 15. joulukuuta jälkeen.
Eräs merkittävä Beautiful Dreamer -dokumentissa kuvattu tapahtuma oli kun Brian kuuli ensimmäisen kerran The Beatlesin singlen ”Strawberry Fields Forever”. Hän kuuli kappaleen radiosta ajaessaan autoa ja hänen piti pysäyttää auto tien sivuun kuunnellakseen kappaleen loppuun. Sen jälkeen Wilson kommentoi matkustajalleen Michael Vosselle, että The Beatles oli ”ehtinyt sinne ensin”. Vaikka Wilson myöhemmin nauroi omalle kommentilleen, uusi Beatlesin tuotantotapa teki häneen syvän vaikutuksen.
Tämän tapauksen jälkeen (”Strawberry Fields Forever” ilmestyi 13. helmikuuta 1967) Wilson jatkoi työskentelyä lähinnä ”Heroes And Villainsin” parissa. Läpi vuoden 1967 ensimmäisen puoliskon albumin julkaisua lykättiin useita kertoja Wilsonin jatkaessa kokeilujaan erilaisten miksausten ja sessioversioiden kanssa. Maaliskuun alussa 1967 Van Dyke Parks erosi projektista kyllästyttyään sen paikallaan polkemiseen.
Capitol selvästikin yhä toivoi viimeiseen asti Smilen ilmestyvän, mutta 6. toukokuuta vain pari viikkoa ennen Beatlesin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Bandin ilmestymistä The Beach Boysin tiedottaja Derek Taylor ilmoitti brittilehdistölle, että Smile-projekti on hyllytetty ja albumi ei tule ilmestymään.