stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Symbolismi (kirjallisuus)
Symbolismin synty

Symbolismi syntyi kirjallisena tyylisuuntana 1880-luvulla Ranskassa, vaikka sen ideoita ja esteettisiä ajatuksia voidaan löytää jo 1800-luvun puoliväliltä. Symbolistiliike sai muodollisesti alkunsa vuonna 1886, kun ranskalainen Jean Moréas (1856–1910) julkaisi symbolismin manifestin pariisilaisessa Le Figaro -lehdessä. Moréasin manifestilla oli monia tarkoituksia: se antoi suunnan modernille runoudelle sekä auttoi nuoria kirjailijoita ja runoilijoita löytämään hyväksyttävän kulttuurin perinteisen Ranskan akatemian ulkopuolelta. Ranskalainen symbolismi oli lyriikan vallankumous etenkin runoudessa. Se oli vastareaktio realismille, naturalismille ja impressionismille. Symbolismi keskittyi ensin Pariisiin, mutta liikkeeseen vaikuttivat monet kirjailijat muualtakin, kuten belgialainen Maurice Maeterlinck, kreikkalainen Jean Moréas ja amerikkalainen Stuart Merrill. Pian kirjallisuusliike levisi muuallekin maailmaan, muun muassa Saksaan, Italiaan, Espanjaan, Belgiaan, Yhdysvaltoihin, Englantiin ja Venäjälle. Symbolistit perustivat useita lehtiä, kuten Le Symboliste, La vogue ja Le Décadence, joissa he julkaisivat uusia töitään. Pitkäikäisin oli Mercure de France, joka muutosten jälkeen on edelleen olemassa. Ranskalainen runoilija Stéphane Mallarmé oli symbolistisen liikkeen teoreetikko ja johtaja, jonka ympärille runoilijat kerääntyivät vuosina 1885–1895. Suuntauksen katsotaan olleen hallitseva tuona ajanjaksona.
Symbolismin synty > Symbolistit ja dekadentit

Symbolisteja kutsuttiin ensin dekadenteiksi heidän rajoja rikkovan elämäntyylinsä ja runoutensa vuoksi. Tavoitellessaan uusia alueita runoudelle he kuvasivat ihmisten yöpuolta ja ihailivat häpeällisenä ja saastaisina koettuja asioita. Moréas halusi erottaa termin ”symbolismi” muista ajan moderneista kirjailijoista ja taiteilijoista, joita hän nimitti ”dekadenteiksi”. Baudelaire oli dekadenttien esikuva, vaikka hän olikin suuri vaikuttaja symbolismin kehityksessä. Siksi vasta Mallarmésta tuli symbolistien johtohahmo. Symbolismi ja dekadenssi ovat monella tapaa samanlaisia. Molemmat torjuvat luonnollisen maailman havaintokokemukseen perustuvan kuvauksen ja etsivät luovuuden lähdettä taiteilijan voimistuneesta herkkyydestä ja mielikuvituksesta. Dekadenssin tavoite on kuitenkin porvarillisten arvojen ja jokapäiväisen moraalin hylkääminen sekä sosiaalisesti marginaalisten ja eksoottisten aiheiden suosiminen.
Symbolismin aatteet ja yhteiskunnallinen tilanne

Nykyisin arvellaan, ettei symbolismi syntynyt pelkästään torjumaan naturalismin estetiikkaa vaan myös helpottamaan ajan kulttuurin sekä politiikan ilmapiirin aiheuttamaa ahdistuksen ja levottomuuden tunnetta. Eurooppa kehittyi hurjaa vauhtia 1800-luvun lopulla teollisen vallankumouksen kiihtyessä. Tieteiden ja tekniikan kehittyessä myös kansan elintaso koheni. Vaikka suurin osa ihmisistä oli tyytyväisiä kehityksen suuntaan, oli myös niitä, usein kirjailijoita, jotka vastustivat lisääntyvää materialismia ja kapitalismia. Samoihin aikoihin alkoi uusi imperialismi eräiden maiden alkaessa kilpailla siirtomaista uutta tekniikkaa hyödyntäen. Symbolistien keskuudessa materialismin vastaisuus näkyi uusplatonismina: ihminen kokee aineellisen todellisuuden vain heijastuksena ideoiden maailmasta, kirjailijan tehtävän ollessa näiden kätkeytyvien näkyjen ja mielikuvien kuvaaminen. Myös romantiikkaa pyrittiin elvyttämään haettaessa subjektiivista vastalausetta tieteen objektiiviselle maailmankäsitykselle, johon naturalismi ja impressionismi pyrkivät.
Symbolistit eivät kapinoineet pelkästään runouden perinteisiä konventioita, vaan myös itse yhteiskuntarakennetta vastaan. Etenkin belgialaiset symbolistit olivat yhteiskunnallisesti ja poliittisesti aktiivisia työväenluokan puolestapuhujia. Myös Venäjällä, jossa symbolismi vaikutti aikoinaan paljon, runoilijat olivat kiinnostuneita yhteiskunnallisista ja kansallisista ongelmista.tarvitaan parempi lähde Symbolistit erottuivat perinteisistä kirjailijoista sensaatiomaisen käytöksensä ja elämäntapojensa vuoksi, jotka poikkesivat paljon 1800-luvun lopulla soveliaaksi katsotusta. He hakivat ääritiloja huumeiden, eristyksen, alkoholin sekä ostetun seksin avulla, tehden provokaatioita ja pikkurikoksia. Charles Baudelaire edusti ”dandyismia”, oman itsensä luomista tyylin avulla. Lisäksi hän palvoi kaikkea tuolloin luonnottomana pidettyä, kuten mielisairauksia, lesboutta ja homoutta sekä sadomasokismia. Kuuluisin symbolistien suhde oli Arthur Rimbaudin ja Paul Verlainen rakkaussuhde.
Runojen tyylipiirteitä ja aiheita

Sana symbolismi on peräisin kreikan kielen sanasta symballein, joka tarkoittaa ”heittää yhteen”. Symbolismissa on siten kyse kahden asian yhdistämisestä. Tyylikauden runot sisälsivät runsaasti metaforia ja vertauksia, joiden avulla kuvattiin ilmiötä, tunnetta tai aatetta, kuten lintujen yksinäisyyttä Charles Baudelairen runossa ”Albatrossi”. Taiteella ei pyritty enää jäljittelemään todellisuutta, ja realismin ja naturalismin suosimasta mimeettisyydestä luovuttiin. Nähtävän todellisuuden sijasta haluttiin kirjoittaa henkilökohtaisista aistikokemuksista sekä alitajuisten ja havaittavan maailman takaa löytyvistä asioista. Runoilijoiden omista mielleyhtymistä syntyneiden symbolien vaikeaselkoinen merkitys saattoi jäädä useilta ymmärtämättä.
Symbolistirunoilijat saivat inspiraationsa usein unista, vanhoista myyteistä tai mielikuvitusta käyttämällä. He painottivat taiteilijan ainutlaatuisuutta ja vapautta yksilönä, ja vaikka osa runoilijoista mukaili klassisen runon muotoja, heidän työnsä avasi tien ennen tuntemattomille runomuodoille. Runot käsittelivät usein myös yliluonnollisia ja korkeampaa olemassaoloa kuvailevia asioita. Ne toivat liikkeeseen okkultistisia piirteitä ja selkeän yhteyden Platonin ideaoppiin.lähde?
Tyypillisiä symbolismin tyylipiirteitä olivat uusien sanojen, lausemuotojen ja hämmentävien mielikuvien käyttö sekä ajan, juonen ja runoilijan häivyttäminen kokonaan pois. Runot olivat musiikinomaisia, ne olivat rytmitettyjä ja soinnillisia, taukoineen ja pysähdyksineen. Etenkin Mallarmé pyrki mukailemaan runoissaan eri instrumentteja, ja Verlaine kuvasi ihmismielen liikkeittä kielen musiikillisten keinojen avulla. Vaikka symbolismi oli kovin uudistushaluinen tyylikausi, se sai paljon vaikutteita myös romantiikasta, ja sitä kutsutaankin usein romantiikan perilliseksi. Eroja oli kuitenkin muun muassa symbolismin tavassa välttää paisuttelevaa liioittelua ja suosia lievempiä ilmaisuja, samoin siinä, että metaforien lisäksi käytettiin metonymiaa, kielikuvaa, jossa osa edustaa kokonaisuutta.
Charles Baudelaire

Eräänä symbolistisen liikkeen johtohahmona voidaan pitää Charles Baudelairea (1821–1867). Baudelairen Pahan kukkia (ransk. Les Fleurs du mal) on merkittävä symbolistinen runokokoelma, joka julkaistiin vuonna 1857, jo ennen symbolismin varsinaista aikakautta. Nimensä mukaisesti sonettimuotoon kirjoitettu kokoelma käsitteli ristiriitaisesti pahasta ja rappiosta löytyvää kauneutta sekä yhdisteli myyttejä ja mystiikkaa kaupunkielämän todellisuuksiin. Teoksessa tulee myös esille usko luonnon ja sielun väliseen yhteyteen, erityisesti runossa ”Vastaavuuksia”. Runossa Baudelaire kuvaa tavanomaisia esineitä ja tapahtumia siten, että niistä jokaisella on oma korkeampi merkityksensä, vastaavuutensa. Muutoin kokoelman irvokkaat runot herättivät aikanaan skandaalin, joka edisti teoksen leviämistä yhä suurempaan tietoisuuteen. Baudelairea pidetään myös modernismin eräänä alullepanijana. Hän kuului Stéphane Mallarmén ja Paul Verlainen ohella niin sanottuihin dekadentteihin.lähde?
Symbolismi Venäjällä

Symbolistiliike Venäjällä tunnetaan hopeakautena (1892–1917). Symbolismi jakaantui kahteen ajanjaksoon: 1800-luvun kahteen viimeiseen ja 1900-luvun ensimmäiseen vuosikymmeneen. Vielä 1890-luvun puoliväliin saakka venäläinen symbolismi oli vain teorioita ja muutamia varteenotettavia symbolismin harjoittajia. Vasta Valeri Brjusov tutustutti venäläisen yleisön länsimaisiin teoksiin. Vuosina 1892-1895 hän julkaisi kolme runokokoelmaa nimellä Venäläiset symbolistit (Russkije simvolisty). Symbolistit vastustivat positivismia, materialismia sekä klassista kirjallisuutta ja halusivat, kuten länsimaiset vastineensakin, löytää todellisuuden ilmiöiden kokemisen takaa. Kirjailijat kuten Brjusov, Konstantin Balmont, Zinaida Gippius ja Dmitri Merežkovski kokeilivat teoksissaan kirjallisella muodolla ja arvostivat ehdotusta (käännös engl. suggestion), intuitiota ja musikaalisuutta.
Vuosisadan vaihteessa venäläinen symbolismi alkoi olla luonteeltaan paljon vahvempaa ja korostaa erityisesti venäläistä hengellistä sisältöä. Vuonna 1901 Gippius ja Merežkovksi avasivat kirjallisen salonkinsa Mir iskusstva -lehden kirjoittajille, ja vuonna 1902 Merežkovksi perusti Uskonnollisen filosofisen seuran. Venäjä välitti monin tavoin itämaista ja länsimaista hengellisyyttä. Tärkeitä jälkimmäisen symbolistiliikkeen osanottajia olivat Vjatšeslav Ivanov, Aleksandr Blok ja Andrei Belyi. Heidän suuri innoittajansa oli filosofi Vladimir Solovjov. Blok kirjoitti runoja mystisistä kokemuksista ja unista. Belyi kuvasi uutta venäläistä runoutta apokalyptiseksi ja runoilijoita Euroopan sivilisaation lopun profeettoiksi, jotka enteilevät uutta pidemmälle kehittynyttä tajuntaa. Hänen tunnetuin symbolistinen romaaninsa on Peterburg (1913), jolle ovat tyypillisiä kaikki venäläisen symbolismin piirteet: musiikki, moniselitteinen kuvasto, äänteelliset kokeilut ja yllättävät uudissanat. Venäjän symbolismi alkoi menettää suosiotaan kirjallisuudessa vasta 1920-luvulle tultaessa.
Modernismin murros näkyi ennen muuta runouden elpymisenä ja sen teemojen ja muodon kehittymisenä, mutta myös proosa uudistui, eivätkä uudistajia olleet ainoastaan modernistit. Tšehovin tuotanto osoittaa että moniosaiset romaanit antoivat tietä lyhyelle muodolle. Myös käsittelutavat muuttuivat. Leonid Andrejevin novelleissa on modernistisia piirteitä. Symbolistien edeltäjänä voi pitää nuorena kuollutta Vsevolod Garšinia ja erityisesti hänen mielen järkkymistä käsittelevää kertomustaan Punainen kukka (Krasnyi tsvetok, 1883. suom. 1911). Andrei Belyin Peterburg (1913) on symbolistisen proosan ehdoton huippukenen mukaan?, mutta ei suinkaan ainoa merkittävä teos. Niin ikään Fjodor Sologubin romaani Riivattu (ven. Мелкий бес, Melki bes, 1905) on esimerkki modernismin esiintulosta proosassa.
Vaikutuksia

Symbolistinen liike levisi Ranskasta Venäjän ja Belgian lisäksi muun muassa Britanniaan, Puolaan, Saksaan, Amerikkaan ja Japaniin. Liike saavutti suurimman suosionsa 1890-luvulla, ja se alkoi hiipua Ranskassa 1900-luvulle tultaessa. Tosin sillä oli vahva vaikutus kirjallisuuteen vielä pitkälle 1900-luvulle Britanniassa ja Yhdysvalloissa, jossa se liittyi erityisesti moderniin kaunokirjallisuuteen. Kirjallisuudesta alkunsa saanut symbolismi vaikutti myös muihin taiteisiin ja myöhemmän modernismin, kuten ekspressionismin, syntyyn.
Symbolistikirjailijoita ja teoksia

Charles Baudelaire, Pahan kukkia (1857)
Stéphane Mallarmé, Faunin iltapäivä (1894)
Arthur Rimbaud, Kausi helvetissä (1873)
Paul Verlaine, Saturnisia runoja (1886)
Aleksandr Blok, Kaksitoista (1918)
Andrei Belyi, Peterburg (1913)
Henrik Ibsen, Villisorsa (1884)
Aino Kallas, Sudenmorsian (1928)
Charles Baudelaire vuonna 1855.
Aron Jóhannsson

Aron Jóhannsson
Aron Jóhannsson (s. 10. marraskuuta 1990 Mobile, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa Bundesliigan Werder Bremenissä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jóhannsson valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
DeAndre Yedlin

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: DeAndre Roselle Yedlin
Syntymäaika: 9. heinäkuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Seattle, Washington,   Yhdysvallat
Pelipaikka: oikea puolustaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura:  Inter Miami
Pelinumero: 22
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2014 |  Seattle Sounders | 56 | (1) |
| 2014–2016 |  Tottenham Hotspur | 1 | (0) |
| 2015–2016 | →  Sunderland | 23 | (0) |
| 2016–2021 |  Newcastle United | 112 | (3) |
| 2021–2022 |  Inter Miami | 27 | (1) |
| 2022– |  Galatasaray | 54 | (0) |
Maajoukkue
| 2013 |  Yhdysvallat U20 | 4 | (0) |
| 2014– |  Yhdysvallat | 81 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. syyskuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. syyskuuta 2023.
DeAndre Roselle Yedlin (s. 9. heinäkuuta 1993 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa yhdsyvaltalaista Inter Miamia. Hän on pelipaikaltaan normaalisti oikea laitapuolustaja.
Yedlin valittiin yllätten Yhdysvaltain lopulliseen kisajoukkueeseen vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuihin, tämän vähäisestä maaottelukokemuksesta huolimatta. Ammattilaisdebyyttinsä MLS-liigassa Yedlin oli tehnyt vain vuotta aiemmin, mitä ennen hän pelasi kahden vuoden ajan yliopistotasolla Akronin yliopiston joukkueessa. MM-turnauksessa Yedlin tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Belgiaa vastaan, viimeksi mainitussa jo ensimmäisellä jaksolla.
MM-kisojen näytöillä Yedlin herätti useiden eurooppalaisseurojen kiinnostuksen, ja siirtyi lopulta Englannin Valioliigassa pelaavaan Tottenham Hotspuriin. Hän pelasi Tottenhamin ykkösjoukkueessa kuitenkin vain 11 minuuttia valioliigaottelussa Aston Villaa vastaan huhtikuussa 2015. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainasopimuksella 23 pääsarjaottelua Sunderlandissa.
Yedlin siirtyi 5,9 miljoonalla eurolla Newcastleen kesällä 2016. Avauskaudellaan hän teki yhden maalin pelaamissaan 27 mestaruussarjaottelussa. Newcastlen noustua Valioliigaan keväällä 2017 hän pelasi 85 Englannin pääsarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Helmikuussa 2021 hän siirtyi turkkilaisseura Galatasarayhin.
Yedlin on pelannut 81 maaottelua vuosina 2014–2023. Hän pelasi viisi ottelua sekä CONCACAF Gold Cupissa 2015 että Copa América Centenariossa 2016.
Brad Davis

| Brad Davis |
| --- | --- |
 Brad Davis elokuvassa Tulikaste vuonna 1980.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Creel Davis
Syntynyt: 6. marraskuuta 1949 Tallahassee, Florida, Yhdysvallat
Kuollut: 8. syyskuuta 1991 (41 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Robert Creel ”Brad” Davis (6. marraskuuta 1949 Tallahassee, Florida, Yhdysvallat – 8. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten elokuvasta Keskiyön pikajuna. Hän kasvoi Floridassa ja viimeisteli näyttelijänkoulutuksensa New Yorkissa. Hän käytti kutsumanimeään ”Brad” taiteilijanimenään.
Brad Davis löi itsensä läpi pääroolissa vuoden 1978 elokuvassa Keskiyön pikajuna, josta hänet myös palkittiin Golden Globe -palkinnolla parhaan miesdebytoijan sarjassa. Hän oli myös ehdolla sekä parhaan näyttelijän että parhaan päärooli-tulokkaan Bafta-palkinnon saajaksi. Davisin merkittäviin päärooleihin kuuluu myös merimies Querellen rooli Rainer Werner Fassbinderin samannimisessä elokuvassa 1982.
Davis sai HIV-tartunnan ilmeisesti suonensisäisten huumeiden käytön seurauksena, mutta piti sairauden salaisuutena läpi 1980-luvun, sillä uskoi sen paljastumisen tuhoavan näyttelijänuransa. Hän väittikin myöhemmin Hollywoodin syrjivän ihmisiä, joilla edes epäillään olevan HIV. Davis teki itsemurhan AIDSin murtamana vuonna 1991. Häneltä jäi vaimo ja tytär.
Myös Brad Davisin veli Gene Davis on näyttelijä.
Aiheesta muualla

Brad Davis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  IdRef
Kyle Beckerman

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kyle Robert Beckerman
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Crofton, Maryland,   Yhdysvallat
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Real Salt Lake
Pelinumero: 5
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2001 | Miami Fusion | 3 | (1) |
| 2001–2007 | Colorado Rapids | 145 | (10) |
| 2007– | Real Salt Lake | 187 | (23) |
Maajoukkue
| 1999 | Yhdysvallat U17 | 6 | (1) |
| 2007– | Yhdysvallat | 58 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2018.
Kyle Robert Beckerman (s. 23. huhtikuuta 1982 Crofton, Maryland) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS-liigassa pelaavaa Real Salt Lakea. Hän on pelipaikaltaan tavallisesti puolustava keskikenttäpelaaja. Beckerman on toiminut seurajoukkueensa kapteenina vuodesta 2008 lähtien.
Beckerman valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän on pelannut kaikkiaan 58 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2007–2016.
Käännös suomeksi
Brad

Brad (/ˈbɹæd/) on englanninkielinen miehen etunimi. Se on yleensä lyhenne nimestä Bradley tai Bradford.
Tylosaurus

| Tylosaurus |
| --- | --- |

 Liitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Liskot Lacertilia
Yläheimo::  Mosasauroidea
Heimo::  Mosasaurukset Mosasauridae
Alaheimo::  Tylosaurinae
Suku::  Tylosaurus  Marsh, 1872
Katso myös
   Tylosaurus Wikispeciesissä   Tylosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tylosaurus oli 86,5–75 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Amerikan ja Euroopan merissä elänyt mosasauri. Se kasvoi jopa 15 metriä pitkäksi. Tylosaurukset hengittivät happea samoin kuin maalla elävät liskotkin, eikä niillä ollut kiduksia kuten kaloilla. Niiden yleisintä ravintoa olivat kalat, mustekalat, ammonniitit ja merikilpikonnat. Tylosaurukset sopeutuivat elämään veden alla noin 95 miljoonaa vuotta sitten.
Populaarikulttuurissa

Tylosaurus esiintyy Sea monsters: A Prehistoric Adventure ja Jurassic Park: The Game -peleissä.
Tyrannosaurit

| Tyrannosaurit |
| --- | --- |
 Xiongguanlong
 Keskijurakausi – Myöhäisliitukausi 175–65 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Yläheimo::  †Tyrannosaurit Tyrannosauroidea  Osborn, 1906
Katso myös
   Tyrannosaurit Wikispeciesissä   Tyrannosaurit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyrannosaurit (Tyrannosauroidea) on petodinosaurusten yläheimo. Tyrannosaurit ilmestyivät keskisellä jurakaudella 175 miljoonaa vuotta sitten. Ne olivat luultavasti ensin höyhenpeitteisiä pieniä petoja, mutta kehittyivät miljoonien vuosien saatossa myöhäisen liitukauden jättiläisiksi, kuten Tarbosaurus. Muita suuria tyrannosaureja olivat Yutyrannus ja Tyrannosaurus rex, joka oli myös tyrannosauruksista suurin. Tyrannosaurit kuolivat sukupuuttoon liitukauden lopulla tapahtuneessa joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten. lähde?
Ulkonäkö

Tyrannosaureilla oli suuri kallo ja leuat suhteessa niiden ruumiinkokoon, pienet mutta vahvat eturaajat, joissa oli kaksi tai kolme varvasta, sekä pitkät, juoksemiseen soveltuneet jalat. Suurilla tyrannosaureilla leuat olivat hyvin voimakkaat, ja niitä reunustaneet kulmahampaat soveltuivat luiden murskaamiseen. Joillakin varhaisilla tyrannosaureilla oli päässään heltta: esimerkiksi Proceratosauruksella oli kuonon kärjessä pieni vahva heltta, joka saattoi tosin olla paljon pidempi. Höyhenpeitteisellä Guanlongilla saattoi olla kuonosta pään takaosaan kulkenut ontto heltta, jolla se ehkä houkutteli kumppania. lähde?
Julian Green

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Julian Wesley Green
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Tampa, Florida, Yhdysvallat
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 172 senttimetriä
Seura
Seura:  SpVgg Greuther Fürth
Junioriseurat
:  FC Miesbach
2006–2009:  SG Hausham
2009–2013:  Bayern München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 |  Bayern München II | 51 | (25) |
| 2013–2016 |  Bayern München | 0 | (0) |
| 2014–2015 | →  Hamburger SV | 5 | (0) |
| 2015 | →  Hamburger SV II | 1 | (0) |
| 2017– |  VfB Stuttgart | 2 | (1) |
Maajoukkue
| 2011 | Saksa U16 | 4 | (1) |
| 2011 | Saksa U17 | 2 | (0) |
| 2012 | Yhdysvallat U18 | 1 | (1) |
| 2013 | Saksa U19 | 5 | (0) |
| 2014– | Yhdysvallat | 5 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. joulukuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. joulukuuta 2015.
Julian Wesley Green (s. 6. kesäkuuta 1995 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Greuther Fürthiä. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.
Ikäkausimaajoukkueissa Green on edustanut myös äitinsä kotimaata Saksaa, jossa hän on asunut kaksivuotiaasta lähtien. Green valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, ja hän teki maalin turnauksen ensimmäisellä kosketuksellaan neljännesvälieräottelussa Belgiaa vastaan.
Norinco

| Norinco China North Industries Group Corporation |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Toimitusjohtaja:  Liu Dashan
Puheenjohtaja:  Jiao Kaihe (myös puoluesihteeri)
Kotipaikka:  Peking, Kiina  toimisto: Sanlihe lu 46, Xicheng qu, Peking, Kiina
Toimiala:  puolustusteollisuus, raskas koneteollisuus, kemianteollisuus, optoelektroninen tietotekniikka,
Liikevaihto:   68,714 mrd. USD (2019)
Liikevoitto:   1,2837 mrd. USD (2019)
Henkilöstö:  204 378 (2019)
Emoyhtiö:  Valtioneuvoston valtion omaisuuden valvonta- ja hallintokomissio (SASAC)
Tytäryhtiöt:  monia, esimerkkinä pörssinoteerattu panssarivaunuvalmistaja Inner Mongolia First Machinery Group
Omistaja:  Kiinan valtio
Kotisivu:  en.norincogroup.com.cn
Infobox OKNimi-testi OK: 
China North Industries Group Corporation Limited (kiin.: 中国北方工业集团有限公司; pinyin: Zhōngguó Běifāng Gōngyè Jítuán yǒuxiàn gōngsī, lyhennys CNIGC tai CNGC), usein muodossa Norinco Group tai lyhyesti Norinco, esiintyy myös nimellä China Ordnance Industries Group Corporation Limited (kiin. 中国兵器工业集团有限公司, Zhōngguó Bīngqì Gōngyè Jítuán yǒuxiàn gōngsī), on erittäin suuri kiinalainen valtionyhtiö ja erityisesti puolustusteollisuusyrityksenä tunnettu monialainen teollisuuskonserni. Yhtiö on oman ilmoituksensa mukaan osaltaan vastuussa Kiinan kansanarmeijan käyttämien mekanisoitujen, digitalisoitujen ja älykkäämpien laitteiden kehittämisestä. Yhtiön kotipaikka on Peking.
Yhtiön päärakennusta Pekingissä.
Vuonna 2020 yhtiö oli yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Fortunen maailman suurimpien pörssiyhtiöiden Global 500 -listalla sijalla 154. Konserniyhtiöön kuuluu kymmeniä tytärorganisaatioita, jotka Kiinassa sijaitsevat pääosin 29 maakunnassa, suurkaupungissa tai autonomisella alueella.  Konserniorganisaatioon kuuluu useita pörssinoteerattuja tytäryhtiöitä. Esimerkiksi Shanghain pörssissä noteerattu, panssarivaunuja ja -ajoneuvoja, tykkejä ja rautatiekalustoa valmistava Inner Mongolia First Machinery Group on osa Norinco-konsernia. Samoin Shanghain pörssissä noteerattu autonosavalmistaja, Lingyun Industrial Corporation Limited (sisältäen esimerkiksi saksalaisen autonlukkovalmistaja Kiekert AG:n) kuuluu tähän kiinalaiseen monialakonserniin.
Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti (SIPRI) arvioi toimialalta keräämiensä tietojen perusteella Norincon olleen vuonna 2019 liikevaihdolla mitattuna maailman yhdeksänneksi suurin aseteollisuusyritys. SIPRIn mukaan Norincon aseteollisuuteen liittyvä liikevaihto (14,54 miljardia USD) edusti yhteensä 22 prosenttia yhtiön vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta (65,93 mrd. USD).