stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
4 × 400 metrin viestijuoksu
Ennätykset > Naiset

| ennätys | tulos | tekijä | aika | paikka | joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| maailmanennätys (ulkona) | 3.15,17 | Neuvostoliitto | 1. lokakuuta 1988 | Soul | Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Maria Pinigina, Olga Bryzgina |
| maailmanennätys (sisällä) | 3.23,37 | Venäjä | 28. tammikuuta 2006 | Glasgow | Julija Guštšina, Olga Kotljarova, Olga Zaitseva, Olesja Krasnomovets |
| olympiaennätys | 3.15,17 | Neuvostoliitto | 1. lokakuuta 1988 | Soul | Ledovskaja, Nazarova, Pinigina, Bryzgina |
| MM-kisojen ennätys | 3.16,71 | Yhdysvallat | 22. elokuuta 1993 | Stuttgart | Gwen Torrence, Maicel Malone-Wallace, Natasha Kaiser-Brown, Jearl Miles-Clark |
| Aasian ennätys | 3.24,28 | Kiina | 13. syyskuuta 1993 | Peking | Xiaohong An, Xiaoyun Bai, Chunying Cao, Yuqin Ma |
| Afrikan ennätys | 3.21,04 | Nigeria | 3. elokuuta 1996 | Atlanta | Olabisi Afolabi, Fatima Yusuf, Charity Opara, Falilat Ogunkoya |
| Etelä-Amerikan ennätys | 3.26,68 | Brasilia | 7. elokuuta 2011 | São Paulo | Geisa Aparecida Coutinho, Bárbara de Oliveira, Joelma Sousa, Jailma de Lima |
| Euroopan ennätys | 3.15,17 | Neuvostoliitto | 1. lokakuuta 1988 | Soul | Ledovskaja, Nazarova, Pinigina, Bryzgina |
| Oseanian ennätys | 3.23,81 | Australia | 30. syyskuuta 2000 | Sydney | Nova Peris, Tamsyn Manou, Melinda Gainsford-Taylor, Cathy Freeman |
| Pohjois-Amerikan ennätys | 3.15,51 | Yhdysvallat | 1. lokakuuta 1988 | Soul | Denean Howard-Hill, Diane Dixon, Valerie Brisco-Hooks, Florence Griffith-Joyner |
| Suomen ennätys | 3.25,7 | maajoukkue | 8. syyskuuta 1974 | Rooma | Marika Eklund, Mona-Lisa Pursiainen, Pirjo Häggman, Riitta Salin |
Timo Leino

| Timo Leino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. toukokuuta 1936 
Kuollut: 18. tammikuuta 2014 (77 vuotta)  Tampere 
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto FL 1976 
Instituutti:  Tampereen yliopisto 
Oppilaat:  Anne-Maria Laukkanen 
Tutkimusalue:  puheoppi, hyvän äänen tutkimus 
Timo Leino, lehtori, FL (16. toukokuuta 1936  – 18. tammikuuta 2014 Tampere ) oli puheopin uranuurtaja Suomessa.  Leino teki mittavan elämäntyön monipuolisena, uraauurtavana puhealan vaikuttajana, joka rohkeasti ja määrätietoisesti kehitti alan koulutusta Suomessa. Hän perusti Tampereen yliopistoon Puheopin laitoksen.
Teokset

Laukkanen, Anne-Maria & Leino, Timo: Ihmeellinen ihmisääni: äänenkäytön ja puhetekniikan perusteet, arviointi, mittaaminen ja kehittäminen.  Helsinki:  Gaudeamus, 1999.  ISBN 951-662-782-X.
Leino, Timo: Hyvän äänen spektripiirteitä.  Helsinki:  Helsingin yliopiston Fonetiikan laitos, 1976.  (Lisensiaattityö)
Leino, Timo: Rytmijaksoanalyysi Volter Kilven kertomuksesta Vierniemen Jooseppi.  Helsinki:  Helsingin yliopiston Fonetiikan laitos, 1967.  (Gradu)
Julkaisut

Leino, Timo & Laukkanen, Anne-Maria & Vojtech, Radolf : Formation of the Actor's/Speaker's Formant: A Study Applying Spectrum Analysis and Computer Modelling. Journal of Voice, March 2011;25:2:150–158.
Leino, Timo: Long-Term Average Spectrum in Screening of Voice Quality in Speech: Untrained Male University Students. Journal of Voice, November 2009;23:6:671–676.
Leino, Timo & Laukkanen, Anne-Maria & Ilomäki, Irma & Mäki, Elinita: Assessment of Vocal Capacity of Finnish University Students. Folia Phoniatrica et Logopaedica, August 2008;60:199–209.
Laukkanen, Anne-Maria & Syrjä, Tiina & Laitala, Marja & Leino, Timo: Effects of two-month vocal exercising with and without spectral biofeedback on student actors' speaking voice. Logopedics Phoniatrics Vocology, 2004;29:2:66–76.
Waaramaa, Teija & Laukkanen, Anne-Maria & Leino, Timo: Student actors' expression of emotions on prolonged vowels. PEVOC5, Graz 28–31 August 2003, Austria.
Laukkanen, Anne-Maria & Välikoski, Tuula-Riitta (toim.): Kolme vuosikymmentä puhetekniikkaa ja vokologiaa Tampereen yliopistossa. "Vokologiaa, puheviestintää ja muuta puheentutkimusta – Juhlakirja Timo Leinolle". Tampereen yliopiston Puheopin laitos. Raportteja 2/2001.
Laukkanen, Anne-Maria & Syrjä, Tiina & Leino, Timo: Effects of a two-month vocal exercising with and without spectral biofeedback on student actors' speaking voice. PEVOC 4, Stockholm 23–26 August 2001, Sweden.
Leino, Timo: Puhekorkeuden mittaaminen ja muutostarpeen arviointi. Äänen tutkiminen ja äänihäiriöiden ennaltaehkäisy (toim. Sellman Jaana, Korpijaakko-Huuhka Anna-Maija ja Siirilä, T.) Suomen logopedis-foniatrinen yhdistys ryn julkaisuja 31, 1999: 41–49.
Leino, Timo: In search of "optimal pitch". The lowest possible tone as the reference in the evaluation of speaking pitch in Finnish speakers. Proceedings of the 24th World Congress of the International Association of Logopedics and Phoniatrics, IALP August 23–27 1998, Amsterdam, The Netherlands.
Leino, Timo & Laukkanen, Anne-Maria & Kättö, Riitta & Ilomäki, Irma: Average fundamental frequency of Finnish female students in the 1970's and in the 1990's. Proceedings of the 24th World Congress of the International Association of Logopedics and Phoniatrics, IALP August 23–27 1998, Amsterdam, The Netherlands.
Leino, Timo & Laukkanen, Anne-Maria: Äänitysetäisyyden vaikutus puheäänen keskiarvospektriin. Fonetiikan päivät – Helsinki 1992, Papers from the 17th Meeting of Finnish Phoneticians, (Iivonen Antti, Aulanko Reijo, toim.), HY:n fonetiikan laitoksen julkaisuja 36.
Leino, Timo: Keskimääräinen puhekorkeus. Fonetiikan päivät – Oulu 1990, Papers from the 16th Meeting of Finnish Phoneticians, (Suomi K., toim.), Oulun yliopiston logopedian ja fonetiikan laitoksen julkaisuja 5, s. 33–51.
Tiny Thompson

| Tiny Thompson |
| --- | --- |
 Thompson Boston Bruinsin pelipaidassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Cecil Ralph Thompson
Syntynyt: 31. toukokuuta 1905 Sandon, Brittiläinen Kolumbia
Kuollut: 9. helmikuuta 1981 (75 vuotta) Calgary, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  178 cm
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1928–1941
Seurat:  Boston Bruins (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Buffalo Bisons (AHL)
Valmennusura
Vuodet:  1940-1942
Seurat:  Buffalo Bisons
Hockey Hall of Fame
 1959 
Cecil Ralph "Tiny" Thompson (31. toukokuuta 1905 Sandon, Brittiläinen Kolumbia – 9. helmikuuta 1981 Calgary, Alberta) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL-liigan Boston Bruinsissa ja Detroit Red Wingsissä. Thompson voitti NHL:n mestaruuden ja valittiin neljästi sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Thompson piti hallussaan Bruinsin voittoennätystä 81 vuotta, kunnes Tuukka Rask ohitti hänet vuonna 2019. Samoin Bruinsin paidassa pelattujen otteluiden määrässä Thompson on Raskin jälkeen toisella sijalla. Thompsonilla on edelleen nimissään Bruinsin yhden kauden nollapeliennätys (12), jonka hän teki tulokaskaudellaan 1928–1929.
Saavutuksia

Stanley Cup 1929 Boston Bruinsissa
Vezina Trophy 1930, 1933, 1936 ja 1938
NHL:n kakkostähdistössä  1931 ja 1935
NHL:n ykköstähdistössä 1936 ja 1938
Hockey Hall of Fameen 1959
Aiheesta muualla

Tiny Thompson HHOF-tietokannassa (englanniksi)
Trojan (Formula 1 -talli)

| Trojan |
| --- | --- |
Koko nimi:  Trojan-Tauranac Racing
Päämaja:   Yhdistynyt kuningaskunta
Perustajat:  Petet Agg
Henkilökunta:  Ron Tauranac
Tunnetuimmat kuljettajat:   Tim Schenken
Moottorit:  Ford Cosworth
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Espanjan Grand Prix 1974
Kilpailuja:  8
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1974
Trojan on entinen brittiläinen Formula 1 -talli, joka kilpaili sarjassa kaudella 1974. Tallin perustajana toimi Peter Agg, joka oli aikaisemmin työskennellyt F5000- ja muiden urheiluautojen parissa. Ron Tauranac suunnitteli tallin T103 auton, jolla australialainen Tim Schenken kilpaili kahdeksassa osakilpailussa.
Schenken selvitti karsinnan kuudesti ja ajoi parhaimmillaan kilpailussa kymmenenneksi kahdesti.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

(avain)
| Vuosi | Malli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Trojan T103 | Ford V8 | F |  | ARG | BRA | RSA | ESP | BEL | MON | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | CAN | USA | 0 | NC |
| 1974 | Trojan T103 | Ford V8 | F |  Tim Schenken |  |  |  | 14 |  | Kesk. |  | DNQ |  | Kesk. | DNQ | 10 |  |  |  | 0 | NC |
| 1974 | Trojan T103 | Ford V8 | F |  Tim Schenken |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Kesk. |  |  | 0 | NC |
| 1974 | Trojan T103 | Ford V8 | F |  Tim Schenken |  |  |  |  | 10 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | NC |
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:   Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:   AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):   Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth
998

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku
Vuosikymmenet: 890-luku · 900-luku · 910-luku · 920-luku · 930-luku · 940-luku 950-luku · 960-luku · 970-luku · 980-luku · 990-luku · 1000-luku
Vuodet: 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909 910 · 911 · 912 · 913 · 914 · 915 · 916 · 917 · 918 · 919 920 · 921 · 922 · 923 · 924 · 925 · 926 · 927 · 928 · 929 930 · 931 · 932 · 933 · 934 · 935 · 936 · 937 · 938 · 939 940 · 941 · 942 · 943 · 944 · 945 · 946 · 947 · 948 · 949 950 · 951 · 952 · 953 · 954 · 955 · 956 · 957 · 958 · 959 960 · 961 · 962 · 963 · 964 · 965 · 966 · 967 · 968 · 969 970 · 971 · 972 · 973 · 974 · 975 · 976 · 977 · 978 · 979 980 · 981 · 982 · 983 · 984 · 985 · 986 · 987 · 988 · 989 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009
Tapahtumia

Otto III pieksetti ja syrjäytti vastapaavi John Filagatto Johannes XVI:n ja paavi Gregorius V palasi valtaan
Sherbornen luostari perustettiin
Syntyneitä

Georgian kuningas Giorgi I (tai vuonna 1002)
Kuolleita

Persialainen matemaatikko Abu al-Wafa
Thorsteinn Talonvoiman tarina

Thorsteinn Talonvoiman tarina (isl. Þorsteins þáttr bæjarmagns) on keskiajan islantilaiseen saagakirjallisuuteen kuuluva lyhytsaaga (isl. þáttr). Se on luokiteltu muinaissaagaksi. Thorsteinn Talonvoiman tarina kertoo miehestä nimeltä Þorsteinn, joka on kooltaan tavallista suurempi ja ryhtyy kuningas Olavi Tryggvinpojan (isl. Óláfr Tryggvason) hirdimieheksi. Tarinassa kuvataan Þorsteinnin matkoja itään, joiden aikana hän vierailee muun muassa tuonpuoleisessa ja myyttisen Kaunotantereen (Glæsisvellir) kuninkaan luona. Saaga on kirjoitettu todennäköisesti 1200-luvun lopulla, joidenkin arvioiden mukaan 1300-luvulla, mutta sen pohjana oleva tarina-aineisto on vanhempaa. Saagan vanhimmat säilyneet käsikirjoitukset ovat 1400-luvun loppupuolelta.
Synopsis

Saagan alussa kerrotaan Þorsteinnin lisänimestä, että tämä oli niin suuri, että pärjäsi kokonsa puolesta suurimmalle osalle taloista. Þorsteinn kulkee kauppa- ja ryöstöretkillä, kunnes hänestä tulee kuningas Olavi Tryggvinpojan valtaannousun jälkeen tämän hirdimies. Toiset hirdimiehet eivät juuri pidä Þorsteinnista, mutta kuningas arvostaa häntä ja lähettää hänet usein kauppamatkoille ja suorittamaan sellaisia tehtäviä, joista muut kieltäytyvät. Usein matkat suuntautuvat itään, missä Þorsteinn kokee saagassa kerrotut seikkailunsa.
Synopsis > Ensimmäinen seikkailu

Ensimmäinen seikkailu saa alkunsa, kun Þorsteinn on saagan mukaan Bálagarðriksi kutsutun rannikon (isl. Bálagarðssíða) itäpuolella. Koska purjeet eivät ota tuulta, Þorsteinn astuu maihin ja saapuu kauniille kummulle. Kummulla on nuorukainen, joka saa kummusta itselleen kepin ja lähtee ratsastamaan tuon kepin kanssa aliseen maailmaan. Þorsteinn seuraa pojan esimerkkiä ja kumpikin kulkee läpi joen kunnes saapuu linnan luokse. Linnassa vietetään juhlia, mutta Þorsteinn havaitsee, ettei kuka näe häntä tai poikaa, joka kulkee ja poimii itselleen kaiken, mikä juhlapöydistä tippuu.
Þorsteinn huomaa kauniin liinan ja kultarenkaan, jotka hän nappaa itselleen. Paetessaan salista hän kuitenkin tiputtaa keppinsä ja juhlavieraat lähtevät ajamaan häntä takaa. He saavuttavat Þorsteinnin ja mielessään Þorsteinn rukoilee apua Olavi Tryggvenpojalta, minkä jälkeen hän surmaa useita takaa-ajajistaan, ennen kuin nuorukainen tuo takaisin hänen keppinsä ja kumpikin pääsee palaamaan alisesta maailmasta takaisin. Seikkailun jälkeen Þorsteinn palaa Norjaan kuninkaan luo. Tämä tarjoaa hänelle läänitystä. Þorsteinn kuitenkin kieltäytyy ja lähtee uudelleen matkalle itään.
Synopsis > Toinen seikkailu

Toisella matkallaan Þorsteinn pysähtyy ensin Jämtlantiin, missä pelastaa kotkan kynsiin joutuneen kääpiön lapsen. Kääpiö on siitä niin kiitollinen, että antaa Þorsteinnille kolme taikaesinettä: lampaanvillaisen paidan, joka yllä ei väsy uidessa eikä haavoitu, hopeasormuksen, jonka ansiosta Þorsteinnilta ei koskaan tulisi puuttumaan varallisuutta sekä mustan kiven, joka tekisi Þorsteinnin näkymättömäksi. Lisäksi kääpiö antaa Þorsteinnille huvitukseksi monivärisen kiven, johon piikillä iskemällä tämä voisi aikaansaada raemyrskyn, kovan auringonpaisteen tai tulta ja hehkuvia hiiliä ja kipinöitä. Þorsteinn kiittää lahjoista ja jatkaa sitten purjehdustaan kohti itää. Matkalla he kuitenkin eksyvät ja saapuvat lopulta Jättien maahan (isl. Risaland).
Synopsis > Kolmas seikkailu

Jättien maassa Þorsteinn käy yksin maihin ja lähtee kulkemaan metsässä. Hän kohtaa siellä hyvin suurikokoisia miehiä, joiden rinnalla hän itse on pieni kuin lapsi. Yksi miehistä on tarunhohtoisen Kaunotantereen (Glæsisvellir) hallitsija nimeltä Guðmundr. Guðmundr on matkalla Jötunheimrin hallitsijan, Geirröðrin, juhliin, vaikka epäilee tämän suunnittelevan hänen surmaamistaan. Þorsteinn pyytää päästä heidän mukaansa, ja Guðmundr suostuu, vaikka häntä epäilyttääkin, koska Þorsteinn on kristitty.
Kääpiön antaman taikakiven avulla þorsteinn pysyttelee Geirröðrin luona näkymättömänä. Juhlan aikana kuningas Geirröðr haastaa Guðmundrin ja muut vieraat osallistumaan ensin pallotteluun, jossa tulikuumaa ja kipinöivää hylkeenpäätä pallotellaan niin, että jokaisesta sen pudottaneesta tulee lainsuojaton. Þorsteinn auttaa kuitenkin kisassa Guðmundria ja tämän miehiä niin että pallo lopulta lentää vallihautaan ja peli päättyy.
Seuraavana päivänä Geirröðr järjestää painikisan, jossa Þorsteinn jälleen auttaa näkymättömänä Guðmundria ja tämän miehiä. Vastapuoli, taikataitoinen jaarli Agði miehineen, jotka kaikki ovat saagan mukaan pikemminkin peikkoja kuin ihmisiä, alkaa aavistella jotain, sillä Guðmundrin miesten luona on heidän mielestään paha haju ja siellä tuntuu polttavaa kuumuutta.
Viimeisenä vierailupäivänä Þorsteinn astuu saliin niin, että kaikki näkevät hänet. Hän viihdyttää juhlavieraita kääpiön antamalla kolmivärisellä kivellä. Kun hän koskettaa piikillä kolmatta väriä, kivestä alkaa lentää kipinäsuihku ja Þorsteinn kehottaa Guðmundria miehineen lähtemään. Itse hän jatkaa kunnes lopulta heittää kiven ja piikin Geirröðrin silmään, jolloin tämä kuolee. Guðmundr ottaa nyt Jötunheimrin hallintaansa. Þorsteinn ja Guðmundr eroavat ystävinä ja Guðmundr antaa Þorsteinnille aarteita kuningas Olavi Tryggvinpojalle vietäväksi.
Synopsis > Þorsteinn ja Guðrún

Þorsteinn kohtaa paluumatkallaan jaarli Agðin kauniin tyttären, Guðrúnin. Tytär seuraa Þorsteinnia tämän matkalle takaisin kuningas Olavi Tryggvinpojan luokse. Þorsteinn vie kuninkaalle Guðmundrilta saamansa arvoesineet sekä juomasarvet, jotka on ottanut jaarli Agðilta. Norjassa Guðrún ottaa kristillisen kasteen ja hän ja Þorsteinn avioituvat.
Myöhemmin jaarli Agði käyttää taikuuttaan ja ilmestyy Þorsteinnin luokse ottamaan takaisin Þorsteinnin viemät juomasarvet. Ilmestys käy Þorsteinnin kimppuun eikä katoa ennen kuin kuningas Olavi lyö Agðia kultaisella sauvalla päähän niin että tämä vajoaa maahan. Keväällä Þorsteinn lähtee uudelleen kohti itää tapaamaan kuningas Guðmundria, joka antaa Þorsteinnin hallintaa Guðrúnin perinnön, Agðin tilan.
Agði on kuolleena haudassaan, mutta kulkee ympäriinsä kummittelemassa. Þorsteinn ryöstää juomasarvet takaisin Agðin hautakummusta ja estää Agðia enää palaamasta tuonpuoleisesta asettamalla haudan suuaukkoon ristin. Þorsteinn vie juomasarvet takaisin Olavi Tryggvinpojalle, mutta palaa itse vaimoineen jaarli Agðin maille.
Saagan lähteet ja vaikutteet

Þorsteinnin seikkailuissa on monia kansansaduille tyypillisiä piirteitä. Jaarli Agðin kaltaiset ahneet ja pahantahtoiset vainajat ovat nekin yleinen teema Islannin asuttamisesta ja varhaisesta historiasta kertovissa islantilaissaagoissa. Þorsteinnin kolmannessa seikkailussa esiintyvä jättiläisten kuningas Geirröðr esiintyy hahmona myös Snorri Sturlusonin Proosa-Eddassa. Thorsteinn Talonvoiman tarinan onkin nähty osittain pohjautuvan Snorrin kertomaan myyttiin Þórr-jumalan vierailusta Geirröðr-jättiläisen luona. Tarinan taustalla on vaikuttanut myös kelttiläinen tarinaperinne tuonpuoleisesta, johon elävä matkaa sovittelemaan kahden tuonpuoleisen hallitsijan kiistoja, palaa sitten hetkeksi takaisin ihmisten maailmaan kunnes lopulta palaa takaisin tuonpuoleiseen lopullisesti. Lisäksi Thorsteinn Talonvoiman tarinassa on jonkin verran vaikutteita keskiajan eurooppalaisesta romanssikirjallisuudesta.
Saagan erityispiirteitä

Vaikka Thorsteinn Talonvoiman tarina yleensä määritellään muinaissaagaksi, se sisältää yhtymäkohtia islantilaissaagoihin. Niiden tavoin se kertoo kuningas Olavi Tryggvinpojan (k. 1000) luona oleskelleesta islantilaismiehestä. Viittaamalla tapahtumien aikana hallinneeseen Norjan kuninkaaseen kirjoittaja sitoo saagan tapahtumat historiaan islantilaissaagojen tavoin. Thorsteinn talonvoiman tarina eroaa muista muinaissaagoista myös siinä, että saagassa kuvatut yliluonnolliset tapahtumat sijoittuvat Islannin asuttamisen jälkeiseen aikaan eivätkä muinaiseen menneisyyteen. Toisin kuin islantilaissaagoissa, jotka sijoittuvat pääosin Islantiin ja ajoittain Norjaan ja harvoin Brittein saarille, yliluonnolliset tapahtumat koetaan Islannin näkökulmasta katsoen maantieteellisesti kaukaisissa paikoissa, mikä taas on muinaissaagoille tyypillistä.
Edellä esitetyt Thorsteinn Talonvoiman tarinan piirteet ovat vaikuttaneet siihen, että sitä ei ole kaikissa yhteyksissä määritelty muinaissaagoiksi. Se ei esimerkiksi ole osa Carl Christian Rafnin (1795–1864) vuosina 1829–1830 laatimassa muinaissaagojen kokoelmassa Fornaldar Sögur Nordrlanda eptir gömlum handritum. Rafnin teos oli ensimmäinen painettu muinaissaagojen kokoelma, missä hän vakiinnutti sekä termin muinaissaaga (fornaldarsaga) että sen saagojen kokonaisuuden, joita yleisesti pidetään muinaissaagoina. Myöhemmissä muinaissaagakokoelmissa Thorsteinn Talonvoiman tarina on jo mukana.
Käännökset

Thorsteinn Talonvoiman tarina. Suom. Elina Elo. Teoksessa Egill Yksikätinen. Muinaissaagoja Pohjolasta, toim. Helga Hilmisdóttir, Kirsi Kanerva & Sari Päivärinne. Helsinki: Finn Lectura, 2013.
Thorstein Mansion-Might. Teoksessa Seven Viking romances, käänt. ja toim. Hermann Pálsson & Paul Edwards. London: Penguin Books, 1985.
Aiheesta muualla

Þorsteins þáttr bæjarmagns muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Þorsteins þáttr bæjarmagns -bibliografia Stories for all time: The Icelandic Fornaldarsagas (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
1210

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

17. heinäkuuta – Ruotsin kuningas Eerik Knuutinpoika lyö kilpailijansa Sverker Kaarlenpojan Gestrilenin taistelussa.
18. lokakuuta – Paavi Innocentius III julisti Otto IV:n kirkonkiroukseen.
Jumaran taistelu – Virolaiset löivät Kalparitariston joukot.
Syntyneitä

5. toukokuuta – Alfonso III, Portugalin kuningas (k. 1279)
Birger-jaarli (k. 1266)
Treniota, Liettuan suuriruhtinas (k. 1264)
Paavi Honorius IV (k. 1287)
Kuolleita

17. heinäkuuta – Sverker Kaarlenpoika, Ruotsin kuningas 1196–1208. (s. 1164)
14. marraskuuta – Qutb al-Din Aibak, Delhin sulttaanikunnan ja Intian muslimivallan perustaja (s. 1150)
Tuhannen retkikunta

Lähtö Quartosta, tuntemattoman tekijän maalaus.
Tuhannen retkikunta (ital. Spedizione Dei Mille) oli Giuseppe Garibaldin johtama noin tuhannen italialaisen vapaaehtoisen joukko, joka vuonna 1860 valloitti Sisilian saaren ja lopulta koko Molempain Sisiliain kuningaskunnan alueen. Valloitusretki päätti Bourbonien vallan eteläisessä Italiassa ja mahdollisti ratkaisevana tapahtumana Italian yhdistymisen eli risorgimenton. Garibaldia seuranneita vapaaehtoisia kutsuttiin punapaidoiksi.