stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tony Doyle
Aiheesta muualla

Tony Doyle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
BBC News: Ballykissangel star Doyle dies
BBC News: Tony Doyle: One of Ireland's finest
Thergothon

| Thergothon> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1990–1993
Tyylilaji:  funeral doom
Kotipaikka:   Kaarina
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Niko Sirkiä, laulu, kosketinsoitin   Mikko Ruotsalainen, kitara   Sami Kaveri, kitara   Jori Sjöroos, rummut  
Levy-yhtiö:  Avantgarde Music, 1994  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thergothon oli kaarinalainen metalliyhtye. Sen vuonna 1994 julkaistua levyä Stream from the Heavens pidetään yhtenä funeral doom -genren määritelleistä teoksista.
Yhtyeen rumpali Jori Sjöroos on tullut sittemmin tunnetuksi PMMP:n kappaleiden säveltäjänä.
Jäsenet

Niko "Skorpio" Sirkiä – laulu, koskettimet
Mikko Ruotsalainen – kitara
Sami Kaveri – kitara
Jori Sjöroos – rummut
Diskografia

Dancing in the Realm of Shades (1991,  demo)
Fhtagn nagh Yog-Sothoth (1991,  demo)
Stream from the Heavens (1994,  Avantgarde Music)
Aiheesta muualla

Thergothon biography Nikon kotisivulla
Tikaskoriaria

| Tikaskoriaria |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cucurbitales
Heimo::  Koriariakasvit Coriariaceae
Suku::  Koriariat Coriaria
Laji::  japonica
Kaksiosainen nimi
 Coriaria japonica  A.Gray 
Katso myös
   Tikaskoriaria Wikispeciesissä   Tikaskoriaria Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tikaskoriaria (Coriaria japonica) on koriariakasvien (Coriariaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puuvartinen kasvi, joka kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi. Tikaskoriaria kukkii huhti–toukokuussa. Sen hedelmät ovat aluksi punaisia, mutta muuttuvat kypsyessään tummanpurppuranpunaisiksi. Koko kasvi hedelmät mukaan lukien on kuitenkin myrkyllinen.
Tikaskoriaria esiintyy Japanissa. Laji kasvaa aurinkoisilla paikoilla, kuten vuorten rinteillä ja laaksoissa sekä kuivuneiden jokien pohjilla.
Tikaskoriaria sisältää koriariinia (C15H18O6), tutiinia (C15H18O6) sekä erityisen myrkyllistä koriamyrtiiniä (C15H18O5). Myrkytysoireita ovat pahoinvointi, krampit, hengitysvaikeudet sekä muut oireet.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tikaskoriaria (Coriaria japonica)
Trees and Shrubs Online: Coriaria japonica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Coriaria japonica (englanniksi)
Toivo Ilmari Sorjonen

Tovo Ilmari (Immo) Sorjonen  (15. huhtikuuta 1904 Ruskeala – 10. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja, järjestöjohtaja ja retkeilyn ja kuntoilun uranuurtaja.
Henkilöhistoria

Sorjosen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Sorjonen ja Anna Liisa Laakkonen ja puoliso vuodesta 1933 Rauni Ingeborg Öström. Sorjonen tuli ylioppilaaksi 1923 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1930. Hän oli Suomen urheiluopiston opettaja ja taloudenhoitaja 1932–1933 ja urheilutoimittaja 1933–1935, Suomen Matkailijayhdistyksen kenttäsihteeri 1935–1943, Suomen retkeilymajajärjestön toiminnanjohtaja 1943–1945 ja Suomen Ladun yleissihteeri ja toiminnanjohtaja 1945–1969. Vuokatin Urheiluopiston johtajana Sorjonen toimi 1958–1960, Urheilijan toimitussihteerinä 1930–1932 ja Kouluvoimistelu ja -urheilun 1936–1937. Hänellä oli useita liikunta- ja urheilualan luottamustoimia, mutta myös Espoon kunnanvaltuuston jäsenyys 1946–1953 ja -hallituksen jäsenyys 1946-1956. Jälkimmäisen puheenjohtaja hän oli 1953–1954. Ansioistaan Sorjoselle myönnettiin muun muassa Suomen urheilun kultainen ansioristi.
Julkaisuja

Urheilija, 1932, Arvo Vartia, Lauri Pihkala, T. I. Sorjonen
Hiihtotekniikan opas: ohjekirjanen nuorille hiihdon harrastajille, 1941
Ohjeita suksien voitelussa ja hoidossa: hiihtäjien iloksi, 1941
Sotilaspoikien hiihtokoulutus, 1942
Eräretkeilyn opas, 1949
Uusi hiihtokirja, 1956, Veli Saarinen, T. I. Sorjonen
Vuokatin urheiluopisto 1945–1960, 1960
Totuuden miekka

| Totuuden miekka> Legend of the Seeker |
| --- | --- |

Tyyli:  fantasia seikkailu
Kestoaika:  42 minuuttia
Luoja(t):  Kenneth Biller Stephen Tolkin Terry Goodkind (romaanit)
Pääosissa:  Craig Horner Bridget Regan Bruce Spence Craig Parker Tabrett Bethell
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   syndikointi  Nelonen
Esitetty:   2008-11-011. marraskuuta 2008 –  2010-05-2222. toukokuuta 2010  2011-09-033. syyskuuta 2011 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  44
Tuotanto
Tuottaja(t):  Sam Raimi Robert Tapert Joshua Donen Ned Nalle Kenneth Biller
Tuotantoyhtiö(t):  ABC Studios
Aiheesta muualla
IMDb 
Totuuden miekka (Legend of the Seeker) on yhdysvaltalainen fantasia-aiheinen televisiosarja vuosilta 2008−2010. Sarja perustuu Terry Goodkindin The Sword of Truth -romaaneihin. Televisiolevitykseen sen kehittivät Kenneth Biller ja Stephen Tolkin,[lähde? ] ja tuottajiin kuuluivat muun muassa Sam Raimi ja Robert Tapert. Totuuden miekan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 1. marraskuuta 2008, missä sarja esitettiin syndikoidusti. Sarja uusittiin toiselle kaudelle tammikuussa 2009, mutta kolmatta kautta ei tilattu. Suomessa Totuuden miekkaa esitettiin Nelosella 3. syyskuuta 2011 alkaen.[lähde? ]
Totuuden miekka kertoo Richard Cypherista (Craig Horner), joka tapaa salaperäisen Kahlan Amnellin (Bridget Regan) kun tämä tulee hänen kotimaahansa Länsimaahan (engl. Westland) etsimään vanhaa velhoa (Bruce Spence) ja antamaan erään kirjan Etsijälle, jonka on ennustettu kukistavan paha Darken Rahl (Craig Parker).
Toivo T. Kaila

Toivo Torsten Kaila (vuoteen 1901 Johansson, 5. heinäkuuta 1884 Suodenniemi – 21. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja tietokirjailija. Hänen vanhempansa olivat Kokkolan kirkkoherra, rovasti Edvard Johansson (1859–1915) ja Märtha Carolina Anna Köhlin.  Kailan veljiä olivat aktivisti ja AKS:n johtaja Elmo E. Kaila (1888–1935) sekä jääkärieversti Auno Kaila (1898–1975)
Kaila pääsi ylioppilaaksi 1902, opiskeli tilastotiedettä ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1907 ja lisensiaatin sekä tohtorin tutkinnon 1914. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1903, 1904 ja 1906–1911 sekä Länsi-Eurooppaan 1909, 1914, ja 1930.
Kaila oli Suomalaisen välitys- ja huolintaliikkeen apulaisjohtajana ja johtajana Pietarissa 1916–1918, senaatin ulkoasiainkanslian virkamiehenä  ja ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1918 sekä kansliapäällikkönä vuoteen 1920 saakka. Kaila toimi myös Suomen konsulina Tallinnassa Saksan miehitysvallan aikana heinäkuun alusta marraskuun alkuun 1918.
1920- ja 1930-luvuilla Kaila toimi Tilastollisen päätoimiston aktuaarina ja osastonjohtajana 1920–1928, tullitariffikomitean sihteerinä 1928–1933, Suomen teollisuusliiton avustajana 1929–1939, sekä Puuvillatehtaiden yhtymän sihteerinä 1929–1939 ja Suomen tupakkateollisuuden yhdistyksen asiamiehenä 1934–1941.
Kaila oli sotasyyllisyysoikeuden varajäsenenä 1945–1946 ja Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1935–1949. Hän oli sodan jälkeen myös Maalaisliiton Helsingin paikallisosaston puheenjohtajana 1949–1951.
1920-luvulla Kaila teki Suomen ensimmäiset urheilijaelämäkerrat Paavo Nurmesta ja Hannes Kolehmaisesta.
Kaila oli naimisissa vuosina 1917–1954 Anna Aili Pohjosen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin 1955 Leena-Kaisa Laitakarin kanssa, tytär Katariina Kaila syntyi 1957. Toivo T. Kailan poikia ensimmäisestä avioliitosta olivat filosofian lisensiaatti ja eduskunnan pikakirjoittaja Leo Kaila (1919–1999), varatuomari Aaro Kaila (1923-2017), Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori Martti Kaila (s. 1933) ja opetusneuvos Sakari Kaila (1939–2011).
Teokset

Europan Venäjän väestönsiirroista XIX. vuosisadan lopulla, Helsinki: Tekijä, 1914. – (Taloustieteellisiä tutkimuksia; 14.). – Väitöskirja Helsingin yliopisto
Maareformi Venäjällä ja sen arvostelua, Porvoo: kustantaja tuntematon, 1915
Paavo Nurmi: elämä, tulokset ja harjoitusmenetelmät , Paavo Nurmen avustuksella Toivo T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1925
Boken om Nurmi: hans liv, hans tävlingsresultat och hans träningsmetoder, Toivo T. Kaila under medverkan av Paavo Nurmi. Stockholm: Bonnier, 1925
Hannes Kolehmainen: suomalaisen suurjuoksijan elämä ja urheilusaavutukset, Hannes Kolehmaisen avustuksella Toivo T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1926
J. R. Mäntysen eläimiä, Porvoo: WSOY, 1928
Suomensukuiset kansat Neuvosto-Venäjällä , Porvoo: kustantaja tuntematon, 1928 (Eripainos Yhteiskuntataloudellisesta aikakauskirjasta)
Die finnisch-ugrischen völker in Sovjetrussland: Demographische daten, Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1928. – (Suomalais-ugrilaisen seuran aikakauskirja, ISSN 0355-0214; 42, 5.)
Victor von Schwarz, Toivo T. Kaila, Meriupseerista työmieheksi: venäjän-saksalaisen pakolaisen muistelmia, muistiin merkinnyt Toivo T. Kaila. Helsinki: WSOY, 1942
Marokon kauhun lähettipoika: nuoren inkeriläisen elämyksiä sosialistisessa kotimaassaan ja Suomen armeijassa, Porvoo: WSOY, 1944
Rysk älskog, Helsingfors: Söderström, 1945
Sotasyyllisemme Säätytalossa, Porvoo: WSOY, 1946
Pohjalainen rakentaja (Antti Kiikka) ja hänen viipurilainen Pyramidinsa, Porvoo: WSOY, 1947
Lapin sota , Porvoo; WSOY, 1950
Kriget i Lapplan; övers i sammandrag av Hjalmar Dahl. Helsingfors: Söderström, 1950
Tuntematon Otto Manninen 1953 julkaisematon, kadonnut
Eräs elämä: muistelmia ja merkintöjä, Helsinki: Tekijä, 1954
Teokset > Suomennokset

V. Kljutshevskij: Venäjän historian pääpiirteet; suomeksi toimittaneet T. Kaila ja Joos J. Mikkola. WSOY 1910[lähde? ]
A. S. Pushkin, Dubrovskij, suomentanut Toivo T. Kaila. – (Otavan 50-pennin kirjasto; 20.)
Vladimir Solovjev, Kolme keskustelua sodasta, edistyksestä ja maailmanhistorian lopusta, sisältäen lyhyen kertomuksen Antikristuksesta, suomentanut sekä esipuheella ja selityksellä varustanut Toivo T. Kaila. Helsinki: Otava, 1912
A. Kuprin, Valkoinen villakoira y.m. kertomuksia, suomentanut Toivo T. Kaila. Helsinki: Otava, 1912. – (Otavan 50 pennin kirjasto; 25.)
N. E. Wrangel, Vapaaherra N. E. Wrangelin muistelmia: maaorjuudesta bolshevismiin. 1, 1847–1895, tekijän käsikirjoituksesta suom. T. T. K. Porvoo: WSOY, 1922.
N. E. Wrangel, Vapaaherra N. E. Wrangelin muistelmia: maaorjuudesta bolshevismiin. 2, 1895–1921, tekijän käsikirjoituksesta suom. T. T. K. Porvoo: WSOY, 1922.
Hugh Lofting, Tohtori Tuulisen tarina , mukaillen suom. T. T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1929. Sarja: Sirkan kirjasto 4.
Hugh Lofting, Tohtori Tattisen tarina, suom. Toivo T. Kaila. 2. p. Porvoo; WSOY, 1953. – (Lasten oma kirjasto; 3.)
Adam Smith, Kansojen varallisuus: tutkimus sen olemuksesta ja tekijöistä. 1, Ensimmäinen nide, suomentanut sekä Adam Smithin elämäkerralla ynnä E. Cannanin mukaan selityksillä varustanut Toivo T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1933. – (Sivistys ja tiede; 93.)
Arvid Eriksson, Voittoja ja tappioita Euroopan sotakentillä (alkuteos: Segrar och nederlag på Europas slagfält), suom. Toivo T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1941)
Victor von Schwarz, Meriupseerista työmieheksi: venäjän-saksalaisen pakolaisen muistelmia, muistiin merkinnyt Toivo T. Kaila. Helsinki: WSOY, 1942
Erling Tambs, Häämatkalla yli valtamerten, suom. Toivo T. Kaila. Porvoo: WSOY, 1949. – (Sininen nauha.)
Heinrich Freytag, Pienkuvauksen erikoistekniikka, suom. Toivo T. Kaila, Vilho Setälä. Helsinki: Helios, 1956. – (Valokuvausneuvontaa; 4.)
Otto Croy, Filmi ja suodin, käännös: Toivo T. Kaila, Seppo Kahila. Helsinki: Helios, 1956. – (Valokuvausneuvontaa; 2.)
Tory Lane

| Tory Lane |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1982 (ikä 42)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Tori Lane
Aktiivisena:  2004–
Elokuvien määrä:  402
Silmien väri:  Ruskea
Hiusten väri:  Ruskea
Mitat:  75E-61-81 cm (34D-24-32)
Pituus:  168 cm
Paino:  54 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Tory Lane (s. 30. syyskuuta 1982) on yhdysvaltalainen alastonmalli, striptease-tanssija, pornonäyttelijä ja -ohjaaja. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tory Lane - viralliset kotisivut
Tory Lane - adultfilmdatabase.com
Torsten Heickell

Torsten (Totte) Heickell (29. heinäkuuta 1897 – 1981) oli suomalainen Helsingin Käpylässä asunut liikemies ja taidemaalari.
Torsten Heickellin vanhemmat olivat taidemaalari Arthur Heickell ja näyttelijä Maria Vilhelmiina Lindström. Torsten Heickell maalasi pääasiassa öljyväreillä kansallisromanttista tyyliä edustaneita maisemamaalauksia isänsä maalaustyyliä noudattaen ja lisäksi muun muassa kukka-asetelmia. Hänen myöhemmissä töissään oli usein mukana auringonlasku tai iltarusko. Teosten värimaailma oli usein tumma.
Torsten Heickellin veli oli pääesikunnan topografisen osaston johtaja, taidemaalari Paul Heickell ja velipuoli taidemaalari Oso Heickell.
Tony Dunderfelt

Tony Stig Dunderfelt (s. 14. lokakuuta 1955 Helsinki) on suomalainen psykologi, luennoitsija ja tietokirjailija. Hän on toiminut kouluttajana ja työyhteisöjen valmentajana yli kaksikymmentä vuotta. Hän on toiminut myös opettajana Snellman-korkeakoulussa.
Dunderfeltin kustannusosakeyhtiö Dialogia asetettiin konkurssiin kesäkuussa 2021.
Teoksia

Elämänkaaripsykologia. Lapsen kasvusta yksilön henkiseen kehitykseen.  Helsinki:  WSOY, 1991, 13. painos 2006.  ISBN 951-0-16800-9.
Naisen ja miehen maailma. Miten opin ymmärtämään toista sukupuolta.  Söderkulla:  T. Dunderfelt, 1996.  ISBN 952-90-7512-X.
Henkilökemia. Yhteistyö erilaisten ihmisten välillä.  Söderkulla:  Dialogia, 1998.  ISBN 951-97776-1-X.
Dunderfelt, Tony & Mäkisalo, Martti: Apokalypsis. Maailmanlopun pelot ja uuden maailman unelmat.  Söderkulla:  Dialogia, 1999.  ISBN 951-97776-4-4.
Intuitio ja tunneviestintä. Ihmisten välinen näkymätön yhteys.  Helsinki:  Dialogia, 2001.  ISBN 951-97776-6-0.
Valoisaksi, Viisas Elämä, 2017
Miksi mies ei puhu tunteistaan, Docendo, 2019
Hyvä fiilis, Basam Books, 2022
Tšetšenian lippu

Tšetšenian lippu 2004–
Tšetšenian lippu on Venäjään kuuluvan Tšetšenian tasavallan tunnus. Se on suorakaiteen muotoinen lippu, sivujen suhteet ovat 2:3. Sama suhde on myös Venäjän lipussa. Lippu muodostuu kolmesta horisontaalisesta viivasta, jotka ovat ylhäältäpäin lueteltuna: vihreä, kuvastaen Islamia; valkoinen ja punainen.
Tämänhetkinen lippu otettiin käyttöön vuonna 2004 ja sitä käyttää pääosin Tšetšenian hallitus. Edellisiä lippuja käyttää yleisesti oppositiovoimat.
Tšetšenian lippu 1991–
Tšetšenian lippu ennen vuotta 2004
Neuvosto-Tšetšenian lippu vuosina 1957–1978
Tšetšenian parlamentin isku 2010

Tšetšenian parlamentin isku tehtiin 19. lokakuuta 2010, kun kolmen islamistikapinallisen ryhmä hyökkäsi aamulla Tšetšenian parlamenttirakennukseen Groznyissa. Kuusi henkilöä kuoli ja lisäksi 17 muuta loukkaantui. Hyökkääjät aloittivat laukaustenvaihdon vartijoiden kanssa ja yksi hyökkääjä teki heti itsemurhapommituksen. Lopulta myös muut hyökkääjät räjäyttivät itsensä. Parlamentin jäsenet aloittelivat työpäiväänsä iskun aikaan, mutta he onnistuivat pakenemaan ylempään kerrokseen, jossa pysyivät turvassa. Iskua edelsi jakso, jonka aikana väkivaltaisuudet olivat Ramzan Kadyrovin johdolla jossain määrin vähentyneet. Euroopan unioni ja Yhdysvallat tuomitsivat hyökkäyksen ja vakuuttivat toimivansa terrorismia vastaan yhteistyössä Venäjän kanssa.
Torsten Hartman

Torsten Hartman
Torsten Edvard Hartman (19. lokakuuta 1867 Kitee – 31. toukokuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja toimittaja.
Hartmanin vanhemmat olivat insinööri Edvard Hartman ja Ida Pehrmand. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1891. Vuonna 1898 hänestä tuli valtionarkiston aktuaari ja 1905 arkiston hoitaja. Hartman julkais tutkimukset Raseborgs slotts historia (1896), De tre gustavianerna G.M. Armfelt, J.F. Aminoff och. J.A. Ehrström (1899), Borgå stads historia (1907) ja Då Helsingfros blev huvudstad (1912), samoin kuin asiakirjakokoelman Utdrag ur Åbo stads dombok 1635-38 (1891-1898). Hän myös toimitti teoksen Fänrik Ståls män (1901, suomennettiin), johon hän laati itse useita elämäkertoja, kuten myös teokseen Finsk Biografisk Handbook. Hartman oli sanomalehtimies, joka toimi 1894-1897 Nya Pressen -lehden pakinoitsijana ja vuodesta 1897 alkaen aina kuolemaansa saakka Hufvudstadsbladetin toimittajana, joka muun muassa laati lehteen pääkirjoituksia. Kaiken kaikkiaan hän lienee kirjoittanut noin kymmenen tuhatta lehtiartikkelia.
Hartmanin ensimmäinen puoliso vuodesta 1904 oli Hilja Maria Emilia von Essen (k. 1919) ja toinen vuodesta 1922 Helga Elisabet Tallqvist.
Toga

Toga voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
tooga-vaate
togavirus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Toga”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Topi-veturi

Topi-veturi
Topi-veturi (engl. Toby the Tram Engine) on kuvitteellinen veturi The Railway Series -kirjasarjassa ja Tuomas Veturi -televisiosarjassa.   
Ruskea raitiovaunumainen veturi on sarjan luojan, Wilbert Awdryn pojan Christopher Awdryn suosikkiveturi.[lähde? ]
Hahmon ääninäyttelijät > Alkuperäiset äänet

Colm Feore (Thomas and the Magic Railroad)
Ben Small (Raiteiden sankari -elokuvasta alkaen kaudelle 18 asti)
Rob Rackstraw (kaudesta 19 alkaen)
Hahmon ääninäyttelijät > Suomenkieliset äänet

Petri Hanttu (Raiteiden sankari -elokuvasta alkaen)
Totuuden Torvi

Totuuden Torven numero vuodelta 1948.
Totuuden Torvi oli suomalainen sensaatiouutisiin painottunut sanomalehti, joka ilmestyi vuosina 1928–1933, 1945–1946, 1947, 1948–1951 ja 1954–1958. Lehden perustaja oli omintakeinen populistipoliitikko Ernesti Hentunen, joka toimi päätoimittajana kuolemaansa (1951) saakka. Vuodesta 1945 alkaen Totuuden Torvi oli hänen perustamansa Radikaalisen Kansanpuolueen äänenkannattaja. Lehteä myytiin irtonumeroina suoraan kadulla, ja Hentunen itsekin myi sitä Helsingin keskustassa rautatieaseman luona.
Lehti julkaisi suorasukaisia kannanottoja vallanpitäjistä ja joutui sen vuoksi usein hankauksiin. Vuonna 1933 Hentunen joutui poistumaan Suomesta ulkomaille välttääkseen eräästä lehden jutusta saamansa vankeustuomion ja lehden ilmestyminen keskeytyi 12 vuodeksi.
Vuonna 1945 Totuuden Torvi alkoi taas ilmestyä. Pian sen räväkkä uutisointi alkoi kohdistua etenkin kommunisteja, YYA-sopimusta ja Neuvostoliittoa vastaan. Hentunen sai 1949 sakkoja lehden Neuvostoliiton-vastaisesta kirjoittelusta. Hentusen suorasukaista kohtelua saivat osakseen myös kansanedustajat. Kun hän kirjoitti lehdessään: ”Puolet kansanedustajista on hulluja”, asiaan vaadittiin oikaisua, ja seuraavassa numerossa Hentunen korjasi väitteen: ”Puolet kansanedustajista ei ole hulluja.”[lähde? ]
Lehteä julkaisi vielä jonkin aikaa Hentusen kuoleman jälkeen hänen perikuntansa mutta lähinnä poliittisena pilalehtenä.
Kirjallisuutta

Uola, Mikko: Ernesti Hentunen – tasavallan hovinarri: Suomalaisen populismin juurilla. Turun yliopiston poliittisen historian tutkimuksia 7. Turku 1997.
Salminen, Esko: Aselevosta kaappaushankkeeseen: Sensuuri ja itsesensuuri Suomen lehdistössä 1944–48.
Toftir

Toftir. Taustalla kirkko ja oikealla kalasatama.
Toftir (tansk. Tofte) on kylä Färsaarilla. Se sijaitsee Skálafjørðurin vuonon itärannalla Färsaarten toiseksi suurimmalla saarella Eysturoylla. Toftir muodostaa Nesin kunnan yhdessä Nesin ja Saltnesin kylien kanssa. Esturoyn saaren keskuspaikkaan Runavikiin on matkaa noin kolme kilometriä.
Toftirissa on vilkas satama, jossa sijaitsee myös kalanjalostamo. Kylässä on myös uusi, vuonna 1994 valmistunut kirkko. Asukkaita Toftirissa on noin 800 (2009).
Paikkakunnan jalkapallojoukkue B68 Toftir pelaa Färsaarten pääsarjassa Effodeildin-liigassa ja on saarten kolminkertainen mestari. Toftirissa sijaitseva Svangaskarð-stadion oli Färsaarten jalkapallomaajoukkueen kotikenttä vuosina 1991-1999.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:
Tofiq Bəhramovin stadion

Tofiq Bəhramovin stadion
Tofiq Bəhramovin stadion on Azerbaidžanin kansallisstadion.
Stadionilla on juoksuradat, mutta se on pääosin jalkapalloilukäytössä. Kotiottelunsa stadionilla pelaavat maajoukkue sekä seurajoukkueet FK Baku ja Neftçi. Stadionin katsojakapasiteetti on 29 858.
Stadion on nimetty azerbaidžanilaisen avustavan erotuomarin Tofiq Bəhramovin mukaan, joka oli tuomitsemassa 1966 MM-kisojen loppuottelua.
Tikaskuoriaiset

| Tikaskuoriaiset |
| --- | --- |
 Havutikaskuoriainen (Trypodendron lineatum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Kaarnakuoriaiset Scolytinae
Tribus::  Xyloterini
Suku::  Tikaskuoriaiset Trypodendron  Stephens, 1830
Katso myös
   Tikaskuoriaiset Wikispeciesissä   Tikaskuoriaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tikaskuoriaiset (Trypodendron) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä on yli 30, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Sukuun kuuluvia lajeja

Pikkutikaskuoriainen (Trypodendron domesticum)
Tummatikaskuoriainen (Trypodendron laeve)
Havutikaskuoriainen (Trypodendron lineatum)
Lehtitikaskuoriainen (Trypodendron signatum)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tikaskuoriaiset (Trypodendron)
ITIS: Trypodendron (englanniksi)
Bug Guide: Genus Trypodendron (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trypodendron (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Trypodendron (englanniksi)
Gilbert Grape

| Gilbert Grape> What’s Eating Gilbert Grape |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lasse Hallström
Käsikirjoittaja:  Peter Hedges
Tuottaja:   Alan C. Blomquist  Lasse Hallström 
Säveltäjä:   Björn Isfält  Alan Parker 
Kuvaaja:  Sven Nykvist
Leikkaaja:  Andrew Mondshein
Erikoistehosteet:  Howard Jensen
Pääosat:   Johnny Depp  Leonardo DiCaprio  Juliette Lewis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 25. joulukuuta 1993  Suomi 1. huhtikuuta 1994 
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  11 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gilbert Grape (What’s Eating Gilbert Grape) on ruotsalaisen Lasse Hallströmin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1993. Sen pääosia näyttelevät Johnny Depp, Juliette Lewis, Darlene Cates, Mary Steenburgen ja Leonardo DiCaprio. Elokuvan käsikirjoituksen on laatinut Peter Hedges oman romaaninsa pohjalta. DiCaprio sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Gilbert Grapen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Johnny Depp  | … |  Gilbert Grape   |
|  Juliette Lewis  | … |  Becky   |
|  Leonardo DiCaprio  | … |  Arnie Grape   |
|  Mary Steenburgen  | … |  Betty Carver   |
|  Darlene Cates  | … |  Bonnie Grape   |
|  Laura Harrington  | … |  Amy Grape   |
|  Mary Kate Schellhardt  | … |  Ellen Grape   |
|  Kevin Tighe  | … |  Ken Carver   |
|  John C. Reilly  | … |  Tucker Van Dyke   |
|  Crispin Glover  | … |  Bobby McBurney   |
|  Penelope Branning  | … |  Beckyn isoäiti   |
Aiheesta muualla

Gilbert Grape Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gilbert Grape Elonet. (suomeksi)