stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villalobos (1895)
Palvelus > Yhdysvaltain laivastossa

Alus liitettiin 5. maaliskuuta 1900 Cavitessa Yhdysvaltain laivastoon nimellä USS Villalobos päällikkönään luutnantti Edward Simpson. Alus lähti 13. maaliskuuta Cavitesta partiomatkalle Cape Santiagon ja Burland Islandin Point Cuevan väliselle rannikolle. Alus oli yhteysaluksena merijalkaväkiosastoon, joka vartioi majakoita Santiagossa ja Malabrigossa sekä esti aseiden ja varusteiden kuljettamisen meritse kapinallisille. Ennen paluutaan kotisatamaan 26. maaliskuuta alus tuhosi seitsemän bancaa, joiden yhteenlaskettujen lastien arvo oli 935 dollaria ja valtasi salakuljetukseen käytetyt prikantiinin, kuunarin ja bancan.
Lyhyen Cavitessa vietetyn lepojakson 26. maaliskuuta - 1. huhtikuuta jälkeen alus valvoi Niacin ja Laguimanocin välistä rannikkoaluetta yhdessä Taaliin sijoitetun maavoimien osaston kanssa. Alus valtasi kolme bancaa Hanahanassa ja yksitoista San Luizissa. Vallatut alukset hinattiin Taaliin. Operaation aikana alus lisäksi valtasi sluupin ja bancan, jossa oli kaksi yhdysvaltalaista. Aluksen kolmannella 14. huhtikuuta alkaneella partiomatkalla alus kuljetti varusteita Cape Santiagon, Cape Malabrigon ja Cabra Islandin majakoita miehittäneille joukoille ennen kuin se aloitti tehtävänsä yhteysaluksena Batangaan, Lucenaan ja Laguimanociin sijoitettuihin armeijan osastoihin.
Neljännellä partiomatkallaan alus palasi Laguimanociin matkaten pitkin Luzonin lounaisrannikkoa. Alus tuki yhdessä USS Indianan ja USS Helenan kanssa Yhdysvaltain 29. jalkaväkidivisioonaa suojaten Marinduque Islandin. Tykkivene kuljetti viestejä Marinduquesta Batangaan ennen paluutaan, jolloin se toimitti elintarvikkeita joukoille. Alus toimitti varusteita majakoita miehittäville joukoille ennen paluutaan meriliikenteen valvontaan. Alus valtasi kolme ilman asianmukaisia lupia matkaavaa bancaa ja toimitti viestejä armeijan tukikohtiin Taaliin, Batangaan, Laguimanociin, Buaciin, Santa Cruziin ja vieraili Gazanissa.
Alus upotettiin maalilaivana vuonna 1933.
Viskisota

Viskisota (tunnettu myös nimellä Liköörisota) oli Tanskan ja Kanadan välinen rajakiista Hansinsaarella siitä, kummalle saari kuului. Kesäkuussa 2022 julistettiin, että maiden hallitukset olivat sopineet rajasta, joka kulkisi saaren läpi, ja joka jakaisi sen Kanadan territorion Nunavutin ja Tanskan itsehallinnollisen alueen Grönlannin kesken.
Tausta

Hansinsaari sijaitsee Kennedyn kanaalissa Ellesmerensaaren ja Grönlannin välissä. Tanskan ja Kanadan välinen raja kulkee teoriassa kanaalin läpi, mutta ne eivät pystyneet sopimaan Hansinsaaren statuksesta vuonna 1973 solmitun rajasopimuksen jälkeen.
Konflikti

Vuonna 1984 kanadalaiset sotilaat rantautuivat saarelle, jolloin he pystyttivät Kanadan lipun saarelle ja jättivät pullon kanadalaista viskiä. Myöhemmin samana vuonna Tanskan Grönlannin asiain ministeri meni itse saarelle Tanskan lipun, snapsipullon ja kirjeen kanssa, johon oli kirjoitettuna lause "Tervetuloa tanskalaiselle saarelle" (tansk. Velkommen til den danske ø). Maat jatkoivat kilpailua asettamalla lippuja ja viskipulloja.
Molemmat maat sopivat kiistan ratkaisemisesta vuonna 2005, ja ne pääsivät lopulta yhteisymmärrykseen vuonna 2022, jonka päätteeksi saarelle vedettiin virallinen raja Kanadan ja Tanskan välille. Rajanvedon myötä Hansinsaarelle tuli EU:n pohjoisin raja.
Jørgen Hansen (soutaja)

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | Perämiehellinen nelikko, amatöörit |  |
Jørgen Christian Hansen (14. elokuuta 1890 Sakskøbing – 10. syyskuuta 1953 Gentofte) oli tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Nykøbing F. Roklub, joka toimi Nykøbing Falsterissa. Hansen oli mukana Tanskaa edustaneessa joukkueessa, joka voitti kultaa amatöörien perämiehellisten nelikkojen kilpailussa Tukholman olympialaisissa 1912.
Wallander: Kuoleman enkeli

| Wallander: Kuoleman enkeli> Wallander: Dödsängeln |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Agneta Fagerström-Olsson
Käsikirjoittaja:  Pernilla Oljelund  Henning Mankell
Säveltäjä:  Fläskkvartetten
Kuvaaja:  John O. Olsson
Pääosat:   Krister Henriksson  Lena Endre  Nina Zanjani  Sverrir Gudnason 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   2010-01-2020. tammikuuta 2010  
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Edeltäjä:  Ampuja
Seuraaja:  Haamu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuoleman enkeli on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden yhdeksäs elokuva.
Kristillinen nuorten kuoro esiintyy Ystadin lähellä. Yksi kuorolaisista, 18-vuotias iranilaistaustainen Miranda Dahno katoaa. Hänen arvellaan aluksi lähteneen vapaaehtoisesti omille teilleen, mutta katoamisessa on myös hämäriä piirteitä. Poliisit epäilevät Mirandan isää kunniaväkivallasta sekä entistä poikaystävää, jolla on ollut yhteyksiä skinheadeihin.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krister Henriksson  | … |  Kurt Wallander   |
|  Lena Endre  | … |  Katarina Ahlsell, syyttäjä   |
|  Mats Bergman  | … |  Nyberg, rikosteknikko   |
|  Douglas Johansson  | … |  Martinsson, rikostutkija   |
|  Fredrik Gunnarsson  | … |  Svartman, poliisi   |
|  Marianne Mörck  | … |  Ebba, poliisiaseman vastaanottovirkailija   |
|  Stina Ekblad  | … |  Karin Linder, kuolinsyytutkija   |
|  Nina Zanjani  | … |  Isabelle, poliisiharjoittelija   |
|  Sverrir Gudnason  | … |  Pontus, poliisiharjoittelija   |
|  Nour El-Refai  | … |  Miranda Dahno, kuorolainen   |
|  Lia Boysen  | … |  kuoronjohtaja   |
|  Sofia Pekkari  | … |  Lina Mårtensson   |
|  Mats Blomgren  | … |  Thomas Hammar   |
|  Grete Havnesköld  | … |  Bea Lindberg   |
|  Martin Wallström  | … |  Johan Rasmusson   |
Aiheesta muualla

Wallander: Kuoleman enkeli Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaisa Lettojärvi

Kaisa Lettojärvi (s. 16. tammikuuta 1962) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimii Juhani Lettojärvi. Aikuisten SM-tasolla Lettojärvi on saavuttanut maratonin kultaa vuonna 2002 ja hopeaa vuonna 2001 sekä kaksi pronssia puolimaratonilla; vuosina 2000 ja 2003. Lisäksi hän on ollut voittamassa 4 x 800 metrin viestijuoksussa pronssia vuonna 2000.
Jørgen Jersild

Jørgen Jersild (17. syyskuuta 1913 Kööpenhamina – 6. helmikuuta 2004 Holte) oli tanskalainen säveltäjä.
Jersild aloitti varhain pianonsoiton. Hän sovitti musiikkia koulun orkesterille ja sävelsi pienimuotoisia kappaleita 12-vuotiaana. Hän opiskeli 1930-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Albert Rousselin johdolla Pariisissa ja pääsi opiskelemaan musiikkitiedettä Kööpenhaminan yliopistoon. Sieltä hän valmistui maisterin arvolla vuonna 1940. Musiikin teoriassa, pianonsoitossa ja sävellyksessä Jersildin opettajiin kuului Poul Schierbeck. Jersild opetti Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa vuodesta 1943, ja vuosina 1953–1975 hän oli professori. Hän julkaisi sarjan laajaan käyttöön solmisaatiossa päässeitä kirjoja. Jersild myös johti musiikkipedagogien järjestöä vuosina 1949–1953.
Jersild osoitti varhaisessa tuotannossaan Pariisissa viettämän ajanjakson aikana saamiaan vaikutteita, mutta kehitti sittemmin omaperäisemmän, itselleen tunnusomaisemman tyylin. Jersild sävelsi muun muassa a cappella -musiikkia kuorolle. Hänen soittimelliseen tuotantoonsa kuuluu lukuisia harppusävellyksiä, jotka hän laati harpisti Osian Ellisille. Hän sävelsi myös piano- ja kamarimusiikkia. Jersild sai vuonna 1995 Vuoden kuorosäveltäjän arvonimen sekä vuonna 1999 Carl Nielsen - ja Anne Marie Carl-Nielsen -kunniastipendin.
Jørgen Bjørnstad

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa systeemi |  |
Jørgen Bjørnstad (2. huhtikuuta 1894 Oslo – 10. heinäkuuta 1942 Oslo) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana voittamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.
Jørgen Gustava Brandt

| Jørgen Gustava Brandt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1929
Kuollut: 2006 (76–77 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Esikoisteos:  Korn i Pelegens
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jørgen Gustava Brandt (1929 Kööpenhamina, Tanska – 2006) oli tanskalainen kirjailija. Hänen runoutensa on kokeilevaa, sen kuvakieli värikästä, ja se sisältää runsaasti assosiaatioita. Hänen esikoisrunokokoelmansa Korn i Pelegens ilmestyi 1949. Lisäksi hän kirjoitti proosaa.
Karkemiš

Arkeologit Leonard Woolley (oikealla) ja T. E. Lawrence kauvauksilla Karkemikšessa vuoden 1912 keväällä.
Muinaisen kaupungin Karkemikšen sijainti.
Karkemiš oli muinainen kaupunki Eufratin yläjuoksun varrella nykyisen Turkin alueella Gaziantepin maakunnassa lähellä Syyrian rajaa. Kaupunki oli sotilaallisesti ja kaupallisesti erittäin tärkeä, sillä sen luota päästiin kahlaten Eufratin yli. Karkemiš liittyy heettiläisten historiaan. Noin 1200–717 eaa. se oli tärkein kaupunki myöhäisheettiläisten valtakuntien alueella, kunnes Assyrian kuningas Sargon II valloitti kaupungin. Karkemiissa käytiin vuonna 605 eaa. taistelu, jossa Babylonin kuningas Nebukadressar II voitti Assyrian avuksi marssineen Egyptin faarao Neko II:n.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karkemiš Wikimedia Commonsissa
Battle of Carchemish 605 B.C. The Great Battles of History - Ars Bellica. Viitattu 15.9.2018 (englanniksi).
Kingdoms of Syria - Carchemish Kessler Associates. Viitattu 15.9.2018 (englanniksi).
Leafloor, Liz: Archaeologists Reveal Secrets Found in Ancient War-Torn City of Karkemish, Turkey Ancient Origins.  18.11.2014. Viitattu 15.9.2018 (englanniksi).
Padfield, David & Miller, Fred P: Carchemish, and the Major Battle of 606 BCE Battle Between Babylonian king Nebuchadnezzar and Pharaoh Necho. Viitattu 15.9.2018 (englanniksi).
Wallander: Kuriiri

| Wallander: Kuriiri> Wallander: Kuriren |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leif Magnusson
Käsikirjoittaja:   Stephan Thunberg  Stefan Apelgren  Henning Mankell 
Säveltäjä:  Fläskkvartetten
Pääosat:   Krister Henriksson  Lena Endre  Nina Zanjani  Sverrir Gudnason 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   2009-7-2222. heinäkuuta 2009 (Ruotsi)  
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Edeltäjä:  Syyllisyys
Seuraaja:  Varas
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuriiri on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden kolmas elokuva. Elokuva kertoo rikollisista moottoripyöräkerhoista ja huumeiden salakuljetuksesta Tanskasta Ruotsiin.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krister Henriksson  | … |  Kurt Wallander   |
|  Lena Endre  | … |  Katarina Ahlsell, syyttäjä   |
|  Mats Bergman  | … |  Nyberg, rikosteknikko   |
|  Douglas Johansson  | … |  Martinsson, rikostutkija   |
|  Fredrik Gunnarsson  | … |  Svartman, poliisi   |
|  Marianne Mörck  | … |  Ebba, poliisiaseman vastaanottovirkailija   |
|  Stina Ekblad  | … |  Karin Linder, kuolinsyytutkija   |
|  Nina Zanjani  | … |  Isabelle, poliisiharjoittelija   |
|  Sverrir Gudnason  | … |  Pontus, poliisiharjoittelija   |
|  Tomas Köhler  | … |  Mats Runberg, moottoripyöräjengin johtaja   |
|  Dragomir Mrsic  | … |  Jovan, jugoslavialainen rikollinen   |
|  Sophus Windeløv  | … |  Johannes   |
|  Mats Eklund  | … |  Bosse   |
Aiheesta muualla

Wallander: Kuriiri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kasautumispiste

Topologiassa avaruuden X kasautumispisteellä tarkoitetaan sellaista pistettä, jonka jokaisessa ympäristössä on jokin toinen X:n piste. 
Formaalisti x on X:n kasaantumispiste, jos x:n ympäristöille U pätee  \forall U\subset X\exists x'\in X siten, että  x'\in X\setminus \{x\}.
Kasautumispiste voidaan määritellä myös toisella tapaa. Olkoon A  \subset X. Piste  x\in X on A:n kasautumispiste, jos jokaisessa x:n ympäristössä U on ääretön määrä A:n pisteitä. 
Tähän riittää se, että jokaisessa x:n ympäristössä on jokin A:n piste y ja y ei ole piste x.
Joukon A kasautumispiste voi joko kuulua A:han tai olla siihen kuulumatta. Kasautumispiste kuuluu aina joukon sulkeumaan.
Esimerkkejä

Määritellään joukko  X=\{a,b,c,d,e\} ja tälle topologia  \{X,\emptyset ,\{a\},\{c,d\},\{a,c,d\},\{b,c,d,e\}\}. Osajoukon  {a,b,c} kasautumispisteet ovat  b,  d ja  e.
[0,2[:n kasaantumispisteiden joukko on [0,2].
Kokonaislukujen joukolla ei ole kasautumispistettä.
Kokonaislukujen käänteislukujen 1/n ( n\in N) kasautumispiste on 0, sillä jokainen avoin väli ] -\epsilon ,\epsilon [ sisältää kaikkien riittävän suurten kokonaislukujen käänteisluvut.
Kirjallisuutta

Lipschutz, Seymour: General Topology.  McGraw-Hill, 1965.  ISBN 0-07-037988-2.
Kelly Jonker

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kelly Jonker vuonna 2015. |  Kelly Jonker vuonna 2015. |  Kelly Jonker vuonna 2015. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Den Haag 2014 |  |  |
|  Hopeaa | Rosario 2010 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amstelveen 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2015 |  |  |
|  Pronssia | Boom 2013 |  |  |
Kelly Jonker (s. 23. toukokuuta 1990 Amstelveen) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneessa joukkueessa Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016.
Jonker pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa huhtikuussa 2008. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 141 maaottelua ja tehnyt niissä 53 maalia. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa kotikisoissa Den Haagissa 2014 ja saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuonna 2012. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2013.
Jonker edustaa vuonna 2018 seuratasolla Amsterdamia. Hän aloitti uransa Myrassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Karkialampi

| Karkialampi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°42′20″N, 27°12′40″E
Järvinumero:  04.153.1.024 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,6  m 
Rantaviiva:  1,05  km 
Pinta-ala:  0,0397 km2 
 fiKarkialampi 
Karkialampi on Mikkelin kaupungissa Karkialammen kaupunginosassa sijaitseva lampi. Se sijaitsee Jyväskylästä Mikkeliin johtavan valtatie 13:n pohjoispuolella, Karkialammentien itäpuolella ja Marssitien eteläpuolella. Karkialampi on pinta-alaltaan 3,8 hehtaaria ja se on pinnaltaan alin Siekkilänjokeen laskevista lammista. Sen länsipuolella on Keskilampi. Läntisimpänä kolmesta valtatien pohjoispuolella olevasta lammesta on Palolampi.
Lampi on runsaasti humuspitoinen, minkä vuoksi näkyvyys on vedessä alle metrin. Havaitusta limalevästä (Gonyostomum semen) huolimatta se on monenlaiseen virkistyskäyttöön sopiva.
Aiheesta muualla

Maanmittauslaitos: Kansalaisen Karttapaikka: Lammen sijainti kartalla[vanhentunut linkki]
Viola Davis

| Viola Davis |
| --- | --- |
 Viola Davis vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1965 (ikä 59) St. Matthews, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Julius Tennon (vih. 2003)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:   Doubt – Epäilys  Piiat  How to Get Away with Murder  Suicide Squad  Fences 
Palkinnot
  Tony  2001 King Hedley II  2010 Fences  Parhaan naispääosan SAG  2011 Piiat  Parhaan naispääosan Emmy  2015 How to Get Away with Murder  Parhaan naissivuosan Oscar & Golden Globe  2016 Fences  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Viola Davis (s. 11. elokuuta 1965 St. Matthews, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä.
Ura

Davis sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa naissivuosasta elokuvassa Doubt – Epäilys (2008) ja toisen naispääosasta Piiat (2011). Vuonna 2015 Davis voitti ensimmäisenä mustana naisena parhaan naispääosan Emmyn roolistaan draamasarjassa How to Get Away with Murder.
Hänet palkittiin vuonna 2017 parhaan naissivuosan Oscarilla ja Golden Globella roolistaan elokuvassa Fences (2016).
Vuonna 2023 Davis palkittiin Grammy-palkinnolla. Palkinnon myötä Davisista tuli yksi harvoista taiteilijoista, joka on voittanut niin Emmy-, Grammy-, Oscar- kuin Tony-palkinnonkin.
Yksityiselämä

Davis vihittiin Julius Tennonin kanssa vuonna 2003. Heillä on myös yhteinen tuotantostudio.
Valikoitu filmografia

Doubt – Epäilys (2008)
Piiat (2011)
How to Get Away with Murder (2014–)
Suicide Squad (2016)
Fences (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viola Davis Wikimedia Commonsissa
Keijo Suksi

Keijo Aatos Suksi (3. elokuuta 1931 Kuopio – 1. helmikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja 1970–1972.
Keijo Suksen vanhemmat olivat alueohjaaja Edvin Leander Suksi ja Laura Selma Luomala. Hän suoritti opintoja Työväen Akatemiassa 1953 ja työskenteli sen jälkeen Savon Kansan toimittajana 1953–1957, Kuopion sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä 1957–1970 ja Suomen Työväen Säästöpankin Kuopion konttorin johtajana 1972–1973.
Keijo Suksi valittiin Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1970. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuoden 1968 vaalissa. Hän toimi myös Kuopion kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana, Kuopion kaupunginhallituksen jäsenenä sekä useissa alueellisissa luottamustehtävissä.
Karkia Mistika Records

Karkia Mistika Records on Porissa toimiva lähinnä uuteen jazziin ja underground-musiikkiin keskittynyt levy-yhtiö, jonka on perustanut porilainen Jyrki Laiho vuonna 2002.
Se on julkaissut muun muassa Halme Prospektin, Hot Herosin, Faarao Pirttikankaan, Sound & Furyn, Ville Leinosen sekä Mama Longhornin albumeja. Lisäksi Karkia Mistikalta on ilmestynyt Kansanturvamusiikkikomissio- ja The Leo Bugariloves -yhtyeiden koko tuotanto uudelleenjulkaisuna. Vuonna 2017 Nikolai Bladin Kotiinpaluu sai Etno-Emma-palkintoehdokkuuden. 2018 Jazzmuusikot ry valitsi Laihon Vuoden Jazzdiggariksi. Yleisradion Jazzradio myönsi 2019 Jyrki Laiholle Varjo-Yrjö -tunnustuksen suomalaisen jazzkulttuurin eteen tehdystä edistämistyöstä. 2020 Laiho sai Suomen Musiikintekijät ry:n Pro Musiikintekijät -kunniamaininnan, joka myönnetään suomalaisen kevyen musiikin aseman edistämisestä.
Julkaisuja

Hot Heros feat. Iro Haarla: Vodjanoi (2020)
Lampen: s/t (2020) (Kalle Kalima & Tatu Rönkkö)
Emola-Hatsina String Band: Hobo Sapiens (2020) (Esa Kuloniemi & Antero Mentu)
Tampo: TampoMambo - Live Vastavirta-clubilla 21.7.2018 (2019)
Astro Can Caravan: Outer Space Takes - Unheard Journey 2002 - 2008 (2019)
Faarao Pirttikangas & Nubialaiset: Syvä Sawo (2019)
Halme Prospekt: Bluespektor (2018)
Sound & Fury: Thundering Of Dawn (2018)
Veli-Matti O Äijälä: Keskellä Ei Mitään (2018)
The Leo Bugariloves: Help! (2018)
Kalmisto Trio: Meeting (2017)
Eero Savela & Affe Forsman: Affe Ja Eero (2017)
Nikolai Blad: Kotiinpaluu (2017)
The Kolmas: Kolmas Musiikki (2017)
Talmud Beach & Faarao Pirttikangas: s/t (2017)
Saijaa Saijaa: Dyynimukulakuukunen (2017)
Veli-Matti O Äijälä: Raskas Alzheimer (2017)
Rakka/Black Motor: s/t (2017)
Mama Longhorn: Age Two (2017)
The World Mänkeri Orchestra feat. Jone Takamäki: Polaire (2016)
Hot Heros: Fill Up With Old TIme Salvation (2016)
David Ornette Cherry: Ensemble For Improvisors, USA (2015)
Cosmo Jones Beat Machine: Skunkadelicatess (2015)
Ville Leinonen: Death Black Dream (2014)
500 Kg Lihaa: Yksinäinen Ratsastaja (2014)
Aki Peltonen: Armor, Gravil, Fernum (2014)
Sur-rur: Ajan Paksu Lakana (2013)
Riko Goto Trio: Six Colors (2013)
Black Motor: Vaarat Vastukset (2013)
New Garden Orchestra: Le Depart (2012)
Sokea Piste: Ajatus Karkaa (2011)
The Flying Luttenbachers: Infection And Decline, USA (2010)
Verde: Kärmes (2009)
KTMK: Valkenee - Koko Tuotanto (2007)
Baby Sweetcorn: Small Hour Drama / Heart Of Gold (2002)
Visko Teepak

| Oy ViskoTeepak Ab |
| --- | --- |

Perustettu:  1952
Perustaja:  Gunnar Eriksson
Toimitusjohtaja:  Ben Eriksson
Kotipaikka:  Maarianhamina
Toiminta-alue:  maailma
Toimiala:  kemianteollisuus
Tuotteet:  keinosuolet eli makkarankuoret
Liikevaihto:  130 milj. €
Henkilöstö:  800
Emoyhtiö:  ViskoTeepak Holding Ab Ltd
Tytäryhtiöt:  Oy ViskoTeepak Hanko Machinery Ab Visko Teepak Belgium N.V.
Omistaja:  Eriksson Capital Ab
Kotisivu:  www.viskoteepak.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Visko, vuodesta 2007 Oy ViskoTeepak Ab, on suomalainen keinosuolia eli keinotekoisia makkarankuoria valmistava yritys. Sen perusti Hankoon ahvenanmaalainen kauppias Gunnar Eriksson (1906–1974) vuonna 1952. Yritys on maailman suurin kuitusuolien tuottaja ja valmistaa myös sellu- ja muovisuolia. Neljäs teollinen makkarankuorityyppi, HK:n Sininen -lenkkimakkarasta tuttu eläinperäinen kollageenisuoli kuuluu Visko Teepakin valikoimaan myös syötäväksi kelpaavina laatuina. Putkimaisten keinosuolien lisäksi yritys toimittaa elintarvikepakkausmateriaaleja tasomaisina kalvoina. Visko Teepakin tuotteita käytetään nakkien, makkaran, kinkun, muiden leikkeleiden ja lihajalosteiden sekä eräiden maitotuotteiden pakkaamiseen.
Historiaa

Kauppias Gunnar Eriksson näki 1950-luvun alussa ruotsinlaivan noutopöydässä hänelle oudon makkarankuoren, jonka hänen ruotsalainen ystävänsä sanoi olevan puuselluloosasta viskoosimenetelmällä valmistettu ”sellofaanisuoli”. Sellaista valmistettiin tuolloin parissa yrityksessä Ruotsissa, ja aluksi Eriksson toi suolta sieltä Suomeen. Vuonna 1952 Eriksson perusti Hankoon Visko Oy:n ja johti yritystä kuolemaansa 1974 saakka. Muita perustajia olivat kymmenkunta ahvenanmaalaista yksityishenkilöä tai yritystä, muun muassa Nils Dahlman (1914–2000), josta tuli Viskon hallituksen puheenjohtaja. Tuotantotekniikan lähteeksi löydettiin espoolainen insinööri Ole Gahmberg (1912–2002), joka oli opiskellut viskoositeollisuutta ja aloittanut 1941 viskoosikalvon eli sellofaanin valmistuksen itse kehittämällään laitteistolla Visko Oy:ssään Helsingissä. Gahmberg oli perustanut myös Tekosilkki Oy:n, mutta päätti myydä sen koneet ja toisen yrityksensä nimineen maarianhaminalaisille sijoittajille.
Makkarankuoritehdas aloitti toimintansa 1953 hankolaisen margariinitehdas Oy Elo Ab:n jättämissä tiloissa. Viskon keskushallinto ja kotipaikka kuitenkin pysyivät Maarianhaminassa. Hankoa piinanneen hajuhaitan vuoksi Visko rakensi 1956 uuden tehtaan Bromarvin Santalaan, jossa se kuitenkin joutui kritiikin kohteeksi saaristoa kuormittavien jätevesiensä takia. Kuntaliitosten myötä tehdas sijaitsee taas Hangon kaupungin alueella.
Vuonna 1962 Visko alkoi valmistaa kuitupaperista keinosuolta, josta tuli nopeasti yrityksen päätuote. 1960-luvulla Visko vei tuotteitaan jo Australiaa ja Etelä-Amerikkaa myöten, ja 1970-luvulla tärkeimmäksi markkina-alueeksi muodostui Pohjois-Amerikka. Samanlaista tuotetta teki vain seitsemän tehdasta koko maailmassa, mukana kemianjätit Hoechst ja Bayer. 1970-luvun alkupuolella Viskon Hangon-tehdas työllisti suurimmillaan pari sataa ihmistä. Myös saasteongelmat jatkuivat, mikä oli yksi syy miksi Visko alkoi valmistaa makkarankuoria sellun ohella myös muovimateriaaleista. Visko sai Tasavallan presidentin vientipalkinnon 1978.
Yritys tänään

Vuonna 2007 Visko osti yhdysvaltalaisen vuonna 1933 perustetun Teepakin Euroopan-toiminnot ja syntyi Visko Teepak. Yrityksen tuotteista 98 prosenttia myydään Suomen ulkopuolelle. Hangon lisäksi Visko Teepakilla on tehdas Belgian Lommelissa ja Meksikon Nuevo Laredossa sekä jalostuslaitokset Alankomaiden Delfzijlissä, Tšekin Brnossa ja Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltion Kenoshassa. Myyntikonttorien sijaintikaupungit ovat Hampuri, Zürich, Moskova, Shanghai, Tokio ja Mexico City.