stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
21. helmikuuta
Juhlapäiviä

YK: Kansainvälinen äidinkielen päivä (International Mother Language Day). Vietetty vuodesta 2002 (Unescon julistamana vuodesta 2000).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 21. helmikuuta: |  |
:   Robert Mugabe 1848 – Karl Marx ja Friedrich Engels julkaisivat Kommunistisen manifestin.  1861 – Maarianhamina perustettiin.  1916 – Ensimmäisen maailmansodan verisimpiin taisteluihin kuulunut Verdunin taistelu alkoi.  1924 – Zimbabwen presidentti ja itsevaltias Robert Mugabe syntyi.  1933 – Yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Nina Simone syntyi.  1953 – Francis Crick ja James D. Watson löysivät DNA:n rakenteen.  
Katso myös: kalenteri ~ 20. helmikuuta, 22. helmikuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Timo Torikka

| Timo Torikka |
| --- | --- |
 Timo Torikka  Sodankylän elokuvajuhlilla 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Timo Veikko Torikka
Syntynyt: 1. helmikuuta 1958 (ikä 66) Kerava
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Merkittävät roolit:  Nuuskamuikkunen (Muumilaakson tarinoita) Pentti Saari (Talvisota) Juuso Tammilehto (Ajolähtö)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Timo Veikko Torikka (s. 1. helmikuuta 1958 Kerava) on suomalainen näyttelijä.
Torikka pääsi toisella yrittämällä Teatterikorkeakouluun. Hän opiskeli näyttelijäntyötä vuosina 1978–1982 valmistuen teatteritaiteen maisteriksi. Vuosina 1986–1989 hän opiskeli Elokuvataiteen laitoksella elokuvaohjaamista ja -leikkaamista, mutta ei ikinä valmistunut koulusta.
Suomen lisäksi Torikka puhuu ruotsia, englantia, saksaa ja ranskaa. Hän näytteli ranskankielentaitoista poliisia kahdessa Suomessa kuvatussa Komisario Maigret -televisioelokuvassa. Lisäksi hän on puhunut muutamissa ranskan kielen opetusvideoissa.
Torikka ohjasi ja käsikirjoitti yhdeksänosaisen Hobitit-televisiosarjan vuonna 1993. Se esitettiin Yle TV1 -kanavalla.
Vuosina 2005–2007 Torikka näytteli myös Ranskassa, jossa hän esiintyi pääroolissa Pantathéàtren näytelmässä Plus loin que loin. Näytelmää on esitetty muun muassa Pariisissa, Saint-Étiennessä, Caenissa, Dijonissa ja Cherbourgissa. Hänet kiinnitettiin ranskalaiseen produktioon myös syksyllä 2008, kun hän sai yhden päärooleista Philippe Ducros’n näytelmässä L’Affiche. Näytelmän ensi-ilta oli 1. maaliskuuta 2009 Caenissa.
Torikka toimi Teatterikorkeakoulun lehtorina vuosina 1991–1994. Lisäksi hän on vetänyt monia näyttelijäntyönkursseja eri oppilaitoksissa.
Torikka on esiintynyt myös äänirooleissa. Näistä tunnetuin on Nuuskamuikkunen piirrossarjassa Muumilaakson tarinoita. Lisäksi hän esitti sarjassa myös Taikuria, Juksua, Muhvelia, Antonia, Kullanetsijää ja monia muita sivuhahmoja. Nuuskamuikkusen roolissa häntä on kuultu myös Muumit ja Taikurin hattu -videopelissä. Torikka on dubannut myös Olipa kerran keksijät -sarjassa sekä elokuvassa Kung Fu Panda 2. Lisäksi hän on lukenut äänikirjoja.
Torikka on ollut naimisissa kuvataiteilija Maaria Wirkkalan kanssa vuodesta 1991 lähtien. Heillä on yhteinen tytär Tinni.
Timo Torikka asuu nykyään Espoossa.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Vartioitu kylä 1944 | Jaakko Tulivaara |
| 1980 | Neljä miljardia silmänräpäyksessä |  |
| 1981 | Läpimurto | Maks |
| 1981 | Tie | Matti |
| 1982 | Ajolähtö | Juuso Tammilehto |
| 1982 | Kuoleman hellä kosketus |  |
| 1983 | Jon | Kittilä |
| 1983 | Minä, siili ja trumpetti | Jore |
| 1985 | Painija | kärrypoika |
| 1986 | Hirtettyjen kettujen metsä | Gold Robber |
| 1987 | Isänsä tyttö | Keijo |
| 1987 | Älä itke Iines | roskakuski |
| 1987 | Niskavuoren nuori emäntä | Antti Niskavuori |
1988: Vincent van Gogh
| 1989 | Talvisota | Pentti Saari |
| 1991 | Petoksen kehät |  |
| 1992 | Uhri |  |
| 1992 | Kesän viimeinen päivä | Veikko |
| 1994 | Maigret ja aave | Ari Vaara |
| 1994 | Rondaus | Tuure |
| 1994 | Kesäyön unelma | Sukkula |
| 1995 | Tyttöjä ja jäätelöä | rehtori |
| 1996 | Tie naisen sydämeen | Pentti Anttila |
| 1996 | Yöjuna | Martti Tolamo |
| 1997 | Maigret Suomessa | Ari Vaara |
| 1999 | Tanssi perhoseni tanssi | Arvo Kilpinen |
| 2004 | Enkeli tulessa | Jukka |
| 2007 | Tali-Ihantala 1944 | Albert Puroma |
| 2008 | Kolme viisasta miestä | Rauno |
| 2009 | Rööperi | humalainen Rööperissä |
| 2009 | Haarautuvan rakkauden talo | P.K |
| 2009 | Levoton rauha | Aarnio |
| 2011 | Veljekset | Mitja |
| 2011 | Elokuu  | Eero |
| 2013 | Miten meistä tuli ystäviä | sosiaalivirkailija |
| 2013 | Luciferin viimeinen elämä | Lucifer |
| 2015 | Tyttökuningas | Viogué |
| 2017 | Rakkaus ja laki: Vanhempainrakkaus | Teppo |
| 2017 | Toivon tuolla puolen | poliisi asemalla |
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1982 | Teatterituokio | Ari |
| 1986 | Tabu |  |
| 1987 | Fakta homma | Liimatta, huonekaluliikkeen myyjä |
| 1988 | Oudot jutut | Freeze |
| 1989 | Joulukalenteri | Riku |
| 1991 | Kvartetti | Jimi |
| 1992 | Isänmaan kaikuja |  |
| 1993 | Hunajan maku | Jorma Suvela |
| 1994–1996 | Maigret | Ari Vaara |
| 1995 | Yksinäiset sudet |  |
| 1996 | Sergein totuus | Hirvonen |
| 1998 | Team Ahma | poliisi |
| 1998–1999 | Tähtitehdas | toimittaja Sakari Ihalainen |
| 2000 | Mahtihäät | Ilmari |
| 2001 | Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna | hallituksen puheenjohtaja Veijo Hulkari |
| 2001 | Hyvät neuvot kalliit | Pertti Santaholma |
| 2002 | Yhteinen huone |  |
| 2002 | Isänmaan toivot | Rykäläinen |
| 2006 | Akkaa päälle | Jeskanen, asunnonkatsoja |
| 2006 | Uudisraivaaja | tilintarkastaja |
| 2006 | Rikospoliisi ei laula |  |
| 2008 | Kaiken tämän takana | Esko Naarmala |
| 2008 | Tukka auki | Mikael Söderlund |
| 2009 | Puolustuksen puheenvuoro  | poliisi |
| 2010 | Kallio | Stenius |
| 2011 | Moska | pääministeri Reima Honka |
| 2018 | Keisari Aarnio | alamaailman mies |
| 2018 | Ratamo | Ossi Jaatinen |
| 2022 | Syke | Kaapo Palander |
| 2022 | Kämppikset | Markku |
Valikoitu filmografia > Muu tuotanto

| Vuosi | Elokuva/Tv-sarja | Tehtävä |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Sivulliset | Apulaisohjaaja |
| 1987 | Maailman pisin mies | Ohjaus sekä käsikirjoitus |
| 1987 | Aikaa | Kuvaus |
| 1988 | Katsastus | Käsikirjoitus |
| 1992 | Ovi | Ohjaus |
| 1993 | Hobitit | Ohjaus ja käsikirjoitus |
Väinö Lätti

| Väinö Lätti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. elokuuta 1919 Jaakkima
Kuollut: 22. tammikuuta 2012 (92 vuotta) Kuopio
Väinö Verneri Lätti (17. elokuuta 1919 Jaakkima – 22. tammikuuta 2012 Kuopio) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Lätin vanhemmat olivat Vilho Lätti ja Maria Yllö. Lätti opiskeli kulta- ja hopeasepän oppiin Viipurissa 1935–1937, teknillisen koulun hän kävi 1945-1946 ja opettajaopiston 1961-1962. Lätti toimi ensin kulta- ja hopeaseppänä 15 vuotta ja sitten ammattikoulun opettajana vuoteen 1975, jonka jälkeen hän toimi vapaana taiteilijana.
Taiteellinen tuotanto

Kuvanveistäjänä maineeseen nousseen taiteilijan debyytti oli Kuopiossa vuonna 1970. Hän teki myös muutamia maalauksia 1970-luvulla. Lätin veistos Tiedon säilä (1997) on Moskovan kansainvälisen oikeuden ja talouden instituutissa Venäjällä.  Lätin teosten materiaaleina ovat olleet ruostumaton teräs, pronssi, hopea ja kivi. Tyylillisesti teokset edustavat puoliabstraktia, pelkistettyä ja ajatonta muotokieltä.
Taiteellinen tuotanto > Julkisia teoksia

Lätin julkisia teoksia ovat muun muassa:
Kuopion hiippakunnan piispansauva
Lakeuden liekki, Ylivieska, 1973
Mårten J. Lindforsin reliefi, Kuopio, 1980
Kustaa III:n rintakuva, Kuopio
Rukoileva nainen, Kuopio, 1983
V. Barsokevitschin reliefi, Kuopio, 1985
Yrjö Räisäsen reliefi, Kuopio, 1986
Metodistikirkon reliefi, Kuopio, 1986
Sotien 1939-1945 muistomerkit,  Kuopio ja Vehmersalmen kirkon edusta
Kuopion 1. puhelin -reliefi, 1988
Tavoite korkealle -veistos, Mäntyharju
Alttarireliefi, Mellunkylän seurakuntakeskus Helsinki
Myötätuuli -reliefi, Kuopio
Korkoa korolle -veistos, kaupungitalon puisto Kuopio, 1990
Unohdettujen vainajien muistomerkki -veistos, Kuopio, 1992
Kaarlo Luoto -reliefi, Kuopio, 1992
Temppelin esirippu -veistos, Männistön kirkko Kuopio
Suojeluskuntatalon reliefi, Kuopio, 1994
Länsi-Kuopion seurakunta- ja nuoritalon reliefi, 1996
Taiteellinen tuotanto > Palkinnot

I palkinto Ylivieskan monumenttikilpailussa 1970 (Lakeuden liekki)
I palkinto Kuopiossa toimivan Pohjois-Savon ammatillisen oppilaitoksen taideteoksen kutsukilpailussa (Myötätuuli)
Kuurosokeiden veistoskilpailujen kunniamaininta 1994 ja voitto 1998
Kuopion taiteilijaseuran Minna-patsas 1991, Kuopio-stipendi 1993
Taiteellinen tuotanto > Kuvia julkisista teoksista

Lakeuden liekki, 1972, Ylivieska.
Victor Barsokevitschin muistomerkki, 1983, Kuopio.
Sasu Punasen muistomerkki, 1986, Kuopio.
Kuopion ensimmäisen puhelimen muistomerkki, 1988, Kuopio.
Sotien 1939-45 muistomerkki, 1988, Kuopio (Vehmersalmi).
Myötätuuli, 1990, Kuopio.
Korkoa korolle, 1990, Kuopio.
N. A. af Ursinin muistomerkki, 1991, Kuopio.
Kaarlo Luodon muistomerkki, 1992, Kuopio.
Muualle haudattujen vainajien muistopaikka, 2004, Kuopio.
Suojeluskuntatalo Suojalinnan muistomerkki, 1994, Kuopio.
Suojeluskunta- ja Lotta Svärd -järjestötoiminnan muistomerkki, 1996, Kuopio.
Aiheesta muualla

Suomen Kuvanveistäjäliitto, Väinö Lätin veistoksia
Ars Libera, Väinö Lätin teoksia
Kuivatettu järvi

Peltomaaksi kuivatettua Leistilänjärveä Nakkilassa.
Hirvilammi Kankaanpäässä.
Kuivatettu järvi on historiallinen järvi, jossa on suoritettu ensin järvenlasku ja jota on mahdollisesti täydennetty entisen järvenpohjan kuivatuksella. Kuivatuksen lopputulos on yleensä kosteikko, niitty, metsämaa tai peltomaa, mutta joskus kuivattaminen epäonnistuu kokonaan tai osittain, ja lopputulos on näiden yhdistelmä.
Kuivatettu järvi eroaa kuivuneesta järvestä siinä, että järvenlaskun tarkoitus on tahallisesti muuttaa luontoa ihmiselle edullisella tavalla. Esimerkiksi Araljärvessä tapahtuva vedenpinnanlasku on sivuvaikutus laskujokien intensiivisestä kasteluveden pumppauksesta ja järven ympäristön lisääntyneestä kuivuudesta. Järveä ei ole tarkoitus kuivattaa, vaikka näin taitaa lopulta käydä. Suomessa on kuivatettu kokonaan tai laskettu lähes 3 000 järveä. Järvien kuivattamisen ja laskemisen valtakausi oli Ruotsi-Suomessa ja Suomessa 1800-luvulla, vaikka järvenlaskuja tehtiin koko ajan 1700–1900-luvuilla.
Järvenlaskut

Tiedetään, että järviä on laskettu ja kuivatettu Etelä-Suomessa paljon aikaisemmin, vaikka niistä ei ole säilynyt dokumentteja. Ulomman Salpausselän eteläpuolisia matalia järviä laskettiin niittyjen kasvattamiseksi viimeistään 1500-luvulla, ja monien kokonaan kuivattujen järvien alkuperäiset nimetkin ovat aikaa sitten unohtuneet. Esimerkki tällaisesta on Luumäen Selänalajärvi. Yleisin lopputulos järvenlaskusta oli pienentynyt järvi tai useita järviä sekä paljastunutta vesijättöä eli entistä järvenpohjaa. Jos järvenlaskua suorittaneen yhtymän resurssit olivat pienet, tyydyttiin usein tähän lopputulokseen. Vesijättöä muokattiin niityiksi ja niittyjen ojituksella kuivatut osat otettiin lopulta viljelykäyttöön. Jäljelle jäänyt vesialue oli yleensä matalavetinen mutta vaikea kuivattaa. Siitä muodostui usein kosteikko, joka suosi linnustoa hetken aikaa. Lopullinen kohtalo on ollut umpeenkasvaminen, jolloin kosteikko muuttuu hiljalleen suoksi.
Joissakin tapauksissa ensimmäiset vedenpinnan laskut johtivat uusiin järvenlaskuihin, joita on toisinaan tehty vuosikymmenien välein monta. Paljastunut maa-aines on voinut joka kerran olla hedelmällistä, ja silloin on edetty järven lopulliseen kuivattamiseen asti. Ensimmäisestä järvenlaskusta lopulliseen kuivattamiseen on suurella järvellä voinut kulua aikaa 160 vuotta, kuten on käynyt Leistilänjärven tapauksessa.
Kuivatettuja järviä

Ensimmäisiä kuuluisia järvenlaskuja oli Lauri Nuutisen vuonna 1743 tekemä Enon Alimmaisen Sarvinkijärven lasku, jossa järvi katosi onnettomasti kehittyneessä järvenlaskussa kokonaan. Kokonaan on kuitenkin ehkä liioittelua, sillä järvenpohjan lopullinen kuivattaminen oli varsin työläs työvaihe.
Etelä- ja Lounais-Suomen sekä Pohjanmaan asukkaat ovat olleet innostuneita kuivattamaan järviä. Lasku on tapahtunut usein monessa vaiheessa, ja tyypillisesti 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun alussa alkuun saatetut järvenlaskut on saatu päätökseen vasta 1900-luvun puolivälin jälkeen. Näin on käynnyt esimerkiksi Torajärvellä ja Pyntösjärvellä Porissa, Raijalanjärvellä Huittisissa, Leistilänjärvellä Nakkilassa ja Valkojärvellä Laitilassa . Nurmijärven kunnassa sijainnut Nurmijärvi hävisi lopullisesti 1950-luvulla, ja samoin kävi Kurajärvelle Salon Kiikalassa, jossa 1900-luvun alussa aloitettu työ valmistui 1960-luvulla pumppausasemien avulla . Sastamalassa Pirkanmaalla Vankimusjärven kuivatus aloitettiin 1800-luvun alkupuolella ja saatiin päätökseen 1940-luvulla. Alavieskassa Pohjois-Pohjanmaalla Alavieskanjärvi kuivattiin kaivamalla niin kutsuttu Kalliokanava. Kaivutyö aloitettiin vuonna 1833, ja järvi saatiin kuivatuksi lopullisesti 1950-luvulla .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuivatettu järvi Wikimedia Commonsissa
https://www.slu.se/globalassets/ew/org/inst/aqua/externwebb/sidan-publikationer/aqua-reports-xxxx_xx/aqua-reports_2017_10_elektronisk_mindre.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Uudenmaan taidepalkinto

Uudenmaan taidepalkinto, aiemmin Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinto (1998–2007), Uudenmaan läänin taidetoimikunnan taidepalkinto (1969–1997), on vuosittain myönnettävä palkinto uusmaalaiselle taiteilijalle tai yhteisölle, joka on yltänyt omalla taiteenalallaan korkeatasoiseen taiteelliseen suoritukseen edellisen vuoden aikana. Palkintoa on jaettu vuodesta 1969 lähtien.
Palkitut

1969 taidemaalari Stig Fredriksson
1970 elokuvaohjaaja Lasse Naukkarinen ja kirjailija Juhani Peltonen
1971 säveltäjä Jouko Linjama ja muusikko Eero Koivistoinen
1972 kuvanveistäjä Heikki Varja ja kirjailija Ralf Nordgren
1973 näyttelijä Vilho Siivola ja kirjailija Erkki Ahonen
1974 kirjailija Arvo Turtiainen
1975 taidemaalari Tor Arne
1976 tanssimestari Seija Simonen-Svanström
1977 elokuvaohjaaja Markku Lehmuskallio
1978 muotoilija, hopeaseppä Bertel Gardberg
1979 säveltäjä Pekka Jalkanen, opettaja ja kuoronjohtaja Eila Lepistö
1980 tanssitaiteilija Airi Säilä
1981 taiteilija Iines Laitinen-Sandberg
1982 taidemaalari Lauri Ahlgrén ja arkkitehti Richard Ahlqvist
1983 valokuvaaja Bert Carpelan ja kirjailija Veijo Meri
1984 muusikko Simo Salminen, Taideteollisuuden opiskelijaryhmä Paula Blåfield, Pekka Harni, Inka Kivalo, Kirsi Kivivirta, Martin Relander ja Johanna Rytkölä
1985 taiteilija Leena Gustavson
1986 graafinen taiteilija Erik Bruun
1987 elokuvaohjaajat Riitta Rautoma ja Heikki Partanen
1988 näyttelijä Tarja-Tuulikki Tarsala
1989 säveltäjä Harri Wessman ja valokuvaaja Pentti Sammallahti
1990 kirjailija Annika Idström ja tanssitaiteilija Ulrika Hallberg
1991 taidegraafikko Pentti Kaskipuro ja arkkitehti Kari Järvinen
1992 dir.mus., kirkkomuusikko Martti Kilpeläinen
1993 Seenat-ryhmä
1994 kaupunginorkesteri Tapiola Sinfonietta
1995 tanssija, mediataiteilija Rea Pihlaviita ja mediataiteilija Kimmo Koskela
1996 Fiskarsin taiteilijayhteisö
1997 ohjaaja, radiodokumentaristi, VM Eira Johansson
1998 arkkitehti Päivi Jääskeläinen
1999 kirjailija Monika Fagerholm
2000 kuorokapellimestari Matti Hyökki
2001 valokuvataiteilijat Stefan Bremer ja Jouko Lehtola
2002 suunnittelijat Tuuli Sotamaa ja Kivi Sotamaa
2003 kuvataiteilija Alli Savolainen
2004 Taru-projekti
2005 tanssija-koreografi Sami Saikkonen
2006 säveltäjä Kimmo Hakola
2007 ääni- ja esitystaiteilija Juha Valkeapää
2008 muotoilija Jukka Isotalo
2009 ympäristötaiteen professori Markku Hakuri
2010 Ryhmäteatteri
2011 sarjakuvataiteilija Aapo Rapi
2012 arkkitehdit Vesa Oiva ja Selina Anttinen
2013 dokumentaarisen elokuvan festivaali DocPoint
2015 tekstiilitaiteilija Raija Jokinen
2016 kirjailija Aulikki Oksanen
2017 tanssija, koreografi Valtteri Raekallio
2018 taiteilijakollektiivi Kunst
2019 Reetta Huhtanen ja Hannu-Pekka Vitikainen
2020 arkkitehti, kirjailija ja rap-artisti Helmi Kajaste
2021 runoilija, spoken word -artisti, kulttuurituottaja ja dj Harri Hertell
2022 yhteisötaiteilija Heidi Hänninen
2023 mediataidetila Sielu
2024 Ege Zulu
Luettelo tunnetuista lohjalaisista

Tämä on luettelo tunnetuista lohjalaisista, jotka ovat joko syntyneet tai vaikuttaneet Lohjalla. lähde?
Elinkeinoelämä

Petter Forsström, vuorineuvos
Hille Korhonen, yritysjohtaja
H. Olavi Laakso (1914–1992), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Kulttuuri

Jyrki Anttila, oopperalaulaja
Vili Auvinen, näyttelijä
Hanna Ekola, laulaja
Liisa Enwald, suomentaja, kirjallisuudentutkija
Ellen Favorin, taiteilijatar.  Favorin asui Lohjalla elämänsä viimeiset kymmenen vuotta.
Saima Harmaja, runoilija
Ursula Herlin, koomikko
Eeva Joenpelto, kirjailija
Tomi Joutsen, laulaja
Maija Junno, näyttelijä
Arvid Järnefelt,  kirjailija
Kössi Kaatra, runoilija
Ville Kankare, tubettaja, sisällöntuottaja
Santtu Karvonen, näyttelijä
Elias Kaskinen, laulaja, lauluntekijä
Antti Ketonen, laulaja
Jouni Kokora, oopperalaulaja
Mikko Kouki, näyttelijä
Sanni Kurkisuo, laulaja
Kai Lehtinen, näyttelijä
Hannu Mäkelä, kirjailija
Marzi Nyman, muusikko
Tarja Omenainen, teatteritaiteen maisteri
Eero Raittinen, muusikko
Sami Salonen, Kultainen Harmonikka voittaja.
Jaakko Selin, toimittaja
Netta Skog, harmonikansoittaja
Johanna Tuomola, Lohjalla asuva kirjailija
V. E. Törmänen, kirjailija ja opettaja
Kulttuuri > Yhtyeitä

Elias Kaskinen & Päivän Sankarit
Neljänsuora, iskelmäyhtye
Reverend Bizarre, doom metal -yhtye
The Ronski Ganglähde?
Politiikka

Vihtori Huhta (1882–1961), kansanedustaja (SDP)
Tanja Karpela (s. 1970), kansanedustaja (kesk.)
Hjalmar Linder (1862–1921), kamariherra
Pekka Myllyniemi (s. 1935), kansanedustaja (SDP), kuntajohtaja
Riikka Slunga-Poutsalo (s. 1971), kansanedustaja (PS), puoluesihteeri
Joona Räsänen (s. 1987), kansanedustaja (SDP)
Matti Saarinen (1947–2021), kansanedustaja (SDP)
Teija Tiilikainen (s. 1964), johtaja, ulkopoliittinen instituutti
Kaj Turunen (s. 1960), kansanedustaja, yrittäjä
Heikki Vaanila (1630–1709), valtiopäivämies
Johannes Virolainen (1914–2000), kansanedustaja (kesk.), valtioneuvos
Urheilu

Meri Ilmarinen, painonnostaja
Mikko Vuorela, entinen jalkapalloerotuomari
Henri Joona Julius Laaksonen (s. 31. maaliskuuta 1992 Lohja) on suomalais-sveitsiläinen tennispelaaja.
Henry Manni (s. 18. kesäkuuta 1992 Lohja) on suomalainen pyörätuolikelaaja.
Oskari Mörö, juoksija
Mika Norja, jääkiekkomaalivahti
Timo Pärssinen, jääkiekkoilija
Marjut Rolig, hiihtäjä
Sanna Stén, soutaja
Tuukka Taponen, autourheilija
Sami-Matti Trogen, Rallycross driver, Lohja
Mika Hietaniemi, korkeushyppääjä
Uskonto

Anna-Mari Kaskinen, virsisanoittaja, runoilija, kirjailija
Adolf Neovius, Lohjan kirkkoherra ja valtakunnallisesti tunnettu historioitsija.
Tomi Joutsen
Johannes Virolainen
Satu Silvon filmografia

Satu Silvo elo­kuussa 2015
Tämä on Satu Silvon filmografia.
Elokuvat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| 1977 | Pelastuspartio Bernard ja Bianca |  |
| 1984 | Niska­vuori | opettaja Ilona Ahlgren, myöh. Niska­vuori |
| 1985 | Uuno Epsanjassa | Rosita de Carlos |
| 1986 | Pikkupojat | Rög­strandin sihteeri |
1986: Lumi­kuningatar
| 1987 | Elvis kissan jäljillä | Tomin vaimo / kirjailija Sirpa Laakso / Pirjo Nuutinen |
| 1990 | Porttikielto taivaaseen | Pirkko Autio, ”Bella” |
| 1992 | Pilkkuja ja pikkuhousuja | vamppi |
| 1993 | Akvaariorakkaus | Marita, Saaran työ­toveri |
| 1993 | Pekko Aikamiespojan poikamiesaika | Pipsa |
| 1994 | Kaikki pelissä | näyttelijätär Ritva Rajos |
| 1994 | Pekko ja Poika | Pipsa |
| 1995 | Pekko ja massahurmaaja | Pipsa |
| 1996 | Tie naisen sydämeen | Siru Donner, toimittaja |
| 1996 | Pekko ja muukalainen | Pipsa |
| 1997 | Pekko ja unissakävelijä | Pipsa |
| 2004 | Uuno Turhapuro – This Is My Life |  |
| 2005 | Onnen varjot | Helenan pomo |
| 2009 | Ralliraita | Sirkku Kyllönen |
| 2010 | Jos rakastat | Marja-Leena |
| 2015 | Luokkakokous | sairaan­hoitaja |
| 2016 | Onnenonkija | Kristiina, Olavin äiti |
| 2016 | Äpärä | Pirjo |
| 2019 | Äiti | vastaan­otto­virkailija |
| 2020 | Aika jonka sain | psykologi |
Televisio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| 1984 | Merkitty |  |
| 1985 | Musta tuntuu |  |
| 1993 | Tuntemattomalle jumalalle | Catherine Twining |
| 1995–1996 | Ottaako sydämestä? |  |
| 1996 | Ilman kavaluutta |  |
| 1996 | Herkku & Partanen |  |
| 1996–1998 | Ihmeidentekijät | Oona Hynninen |
| 1998–1999 | Satua ja totta |  |
| 2000–2002 | Parhaat vuodet |  |
| 2004 | Pelkovaara |  |
| 2008 | Tallitähdet |  |
| 2008 | Hurtta ja stara |  |
| 2010 | Tanssii tähtien kanssa |  |
| 2012 | Helsingin herra |  |
| 2013–2014 | Uusi päivä | Jaana Jokela |
| 2013 | Mun ainoot 30 minsaa |  |
| 2014 | Rakkauden FAQ |  |
| 2014 | Putous |  |
| 2015 | Haamu­kirjoittaja |  |
| 2018 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | Sari Jahve |
| 2018 | Sorjonen |  |
| 2018 | Syke | Sirpa Peltonen |
| 2019 | Maanantai |  |
| 2019 | Rehtori |  |
| 2021 | Sisäilmaa | Maj-Lis |
| 2021 | Modernit miehet | Liisa-Maarit Strand-Kuusikko |
| 2022 | Hymyä! | Iiris Tuunainen |
| 2022 | Exit | Marketta |
| 2024 | Salatut elämät | Liisa |
Aiheesta muualla

Satu Silvo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shere Khan

Shere Khan ja sudet, Maurice de Becquen kuvitusta Viidakkokirjaan vuodelta 1924.
Shere Khan on Rudyard Kiplingin Viidakkokirja-romaanissa esiintyvä kuvitteellinen bengalintiikeri. Shere Khan on luonteeltaan ylimielinen ja pitää itseään viidakon valtiaana, vaikka hänellä on epämuodostunut jalka. Shere Khanin yrittäessä metsästää ihmisiä hänen hyökkäyksensä epäonnistuu, mutta tämän seurauksena ihmislapsi joutuu eroon vanhemmistaan ja sudet kasvattavat hänet ja nimeävät hänet Mowgliksi. Shere Khan ja Mowgli ovat sen jälkeen vihollisia. Mowgli saa lopulta Shere Khanin surmattua vesipuhvelilauman avulla. Shere Khanin apurina on Tabaqui-niminen sakaali.