stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merkuriuksen liikepalatsi

| Merkuriuksen liikepalatsi |
| --- | --- |

Osoite:  Pohjoisesplanadi 33 – Mikonkatu 1,  00100 Helsinki
Koordinaatit:  60°10′04.5″N, 024°56′45″E
Valmistumisvuosi:  1890
Suunnittelija:  Selim A. Lindqvist
Rakennuttaja:  A. F. Böckerman, H. W. Nordberg
Tyylisuunta:  italialainen uusrenessanssi
Kerrosluku:  6
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merkuriuksen liikepalatsi tai Böckermannin talo on Helsingissä Pohjoisesplanadi 33:ssa sijaitseva kuusikerroksinen liike- ja toimistotalo. Talon rakennuttivat vuosina 1888–1890 kauppias A. F. Böckermann ja rakennusmestari H. W. Nordberg ja talon suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist apunaan arkkitehti Elia Heikel. Talo myytiin heti sen valmistuttua vastaperustetulle Ab Merkurius-yhtiölle 1,34 miljoonalla markalla.
Talon kahdesta alimmasta kerroksesta puuttuivat kantavat seinät ja niiden tilalla olivat suuret ikkunapinnat ja punaisesta Hangon graniitista tehdyt kantavat pylväät. Kolmatta kerrosta kiersi takorautainen parveke joka myöhemmin poistettiin. Talon piharakennuksessa oli neljä huoneistoa jotka toimivat aluksi verstaina ja myöhemmin myymälöinä. Kenraalikuvernööri Fjodor Heiden ei aluksi halunnut antaa talolle rakennuslupaa, sillä epäiltiin että alimpien kerrosten rakenne ei riittäisi pitämään taloa pystyssä.
Taloon asennettiin 1930-luvun puolivälissä hissi ja keskuslämmitys ja samalla huoneistokohtaiset uunit purettiin. Talossa tehtiin laaja peruskorjaus vuonna 1973 arkkitehtitoimisto Antero Pernajan ja N.-H. Sandellin toimiessa suunnittelijana. Talon pääportaikko on säilynyt alkuperäisessä asussa, ja talo on nykyisin osa kauppakeskus Kämp Galleriaa.
Talossa toimi pitkään kuuluisa Strindbergin taidesalonki. Nykyisin sen tiloissa toimii tunnettu kahvila-ravintola Strindberg.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merkuriuksen liikepalatsi Wikimedia Commonsissa
Aktiebolaget Merkurius (Pörssitieto)
Ronnie O’Sullivan

| Ronnie O’Sullivan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ronald Antonio O’Sullivan
Syntynyt: 5. joulukuuta 1975 (ikä 49) Wordsley, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Snookerpelaaja
Lempinimi:  The Rocket
Ammattilaisena:  1992–
Ranking:  5. (15.5.2024)
Korkein ranking:  1.
Palkintorahat:  £14 097 534
Korkein breikki:  147 (15 kertaa)
Sadan breikit:  1 264
Turnausvoitot
Ranking-turnaukset:  41
Pienet ranking-turnaukset:  3
Rankingittomat turnaukset:  39
MM-kultaa:  2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022
Ronald Antonio ”Ronnie” O’Sullivan (s. 5. joulukuuta 1975 Wordsley, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen snooker-ammattilainen.
O’Sullivan on voittanut maailmanmestaruuden  seitsemän kertaa, vuosina 2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020 ja 2022. Saman verran mestaruuksia on Stephen Hendryllä (7). Hän on voittanut 39 ranking-turnausta ja on eniten rankingturnauksia voittanut pelaaja. O’Sullivan on voittanut myös 21 major-turnausta, mihin ei ole pystynyt kukaan muu lajin historiassa. Häntä pidetään maailman lahjakkaimpana pelaajana.
Nopeasta pelityylistään tunnettu O’Sullivan on yhdessä Stephen Hendryn kanssa tehnyt valtaosan lajin ennätyksistä ja he ovat myös ne kaksi pelaajaa, jotka ovat tehneet selkeästi eniten vähintään sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja ammattilaisturnaustasolla. O’Sullivan on tehnyt urallaan tähän mennessä viisitoista 147 pisteen maksimibreikkiä ja ensimmäisenä pelaajana tuhat sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa sekä ansainnut palkintorahaa yli 14 miljoonaa puntaa.
O’Sullivan on oikeakätinen, mutta kykenee pelaamaan myös vasemmalla kädellään ja tekeekin niin usein tilanteissa, jolloin muutoin tarvittaisiin restiä. Hän suorittaa myös erien aloituslyönnit vasemmalla kädellä. Hän on myös kertonut joskus onnistuneensa harjoitellessaan tekemään maksimibreikin lyöden pelkästään vasemmalla kädellä.
O’Sullivanista tehtiin syksyllä 2022 ensiesityksensä saanut dokumenttielokuva Seventh Heaven ja hänestä on vuoden 2023 lopulla tekeillä uusi dokumenttielokuva Ronnie O’Sullivan: The Edge of Everything.
Ura > 1990-luku: kaikkien aikojen nuorin turnausvoittaja ja 147 suorittanut pelaaja

O’Sullivan aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana, vuonna 1992. Seuraavana vuonna hän rikkoi ennätyksen voittaessaan todella arvostetun UK Championship -turnauksen jo 17-vuotiaana, ollen näin kaikkien aikojen nuorin ranking-kilpailun voittaja. Vuoden 1997 maailmanmestaruusturnauksessa O’Sullivan teki ensimmäisen maksimibreikkinsä ottelussa Mick Pricea vastaan huikeassa ajassa 5 minuuttia ja 20 sekuntia, mikä on toistaiseksi nopein tällainen lyöntisarja. O’Sullivan voitti legendaarisen Stephen Hendryn 1990-luvun hallinnasta huolimatta neljällä ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan jopa neljä turnausta: Royal Liver Assurance UK Championship 1993, British Open 1994, Asian Classic ja German Open 1996. Tämän lisäksi hän voitti useita ammattilaisten kutsuturnauksia, mukaan lukien arvostetuimman Benson & Hedges Mastersin. Todellinen turnausvoittojen putki O’Sullivanin osalta alkoi vähän ennen 2000-luvun alkua. Kaudelle 1994–1995 The Rocket nousi ranking-listalla sijalta 57 suoraan eliittiin 10 parhaan joukkoon sijalle 9. Tämän jälkeen O’Sullivan on aina ollut 10 parhaan joukossa aina kauteen 2010–2011 saakka, jonka lopussa hän putosi sijalle 11. 1990-luvun loppupuoliskolla Ronnie O’Sullivan voitti turnaukset Liverpool Victoria UK Championship 1997, Scottish Open 1998 sekä China Open 1999. Vuonna 1997 The Rocket voitti myös ensimmäisen kerran Premier League -kutsuturnauksen, joka ei kuulu kuitenkaan pääkiertueen turnauksiin.
WBPSA Player of the Year 1994
Tekniikka ja persoona > Poikkeuksellinen lahjakkuus

Ronnie O’Sullivanin lyöntitekniikkaa pidetään yhtenä maailman parhaimmista ja hän on taitava break builder, eli lyöntisarjan rakentaja. Erityisesti arvostetaan hänen tapaansa siirrellä valkoisella pallolla osuman jälkeen punaisia palloja paremmin lyötäviksi samalla kun hän lyö väripalloa pussiin. Hänen nimissä on viisi maailman nopeinta maksimibreikkiä, joista nopeimman tekemiseen kului aikaa 5 minuuttia ja 20 sekuntia. Tässä hän onnistui vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailuissa 21. huhtikuuta ensimmäisellä kierroksella Mick Pricea vastaan.
Toinen ennätys, joka O’Sullivanilla on hallussaan, on suurin määrä yli sadan pisteen lyöntisarjoja paras yhdeksästä -ottelussa. Tällöin hän voitti Ali Carterin 5–2 ja jokaisessa viidessä erässä hän teki yli sataset joista yksi oli 147 (147, 129, 122, 108 ja 107). Tämä tapahtui 8. marraskuuta 2007 Northern Ireland Trophy-turnauksessa. Koko uransa aikana O’Sullivan on tehnyt yli 1 000 yli sadan pisteen lyöntisarjaa.
Tekniikka ja persoona > Värikäs persoona

O’Sullivania pidetään myös värikkäänä persoonana. Pelin suhteen hän vaatii itseltään täydellisyyttä ja jos tämä ei onnistu, saattaa hän tehdä jotakin täysin odottamatonta. Näin kävi UK Championshipissa vuonna 2006 kun hän herätti kohua luovuttamalla puolivälierässä Stephen Hendrylle, oltuaan tappioasemassa erin 4–1. O’Sullivan päätti luovuttaa, kun hän epäonnistui helpossa lyönnissä ja lyöntisarja jäi 24 pisteen mittaiseksi. O’Sullivan perusteli luovuttamistaan sillä, että hän on perfektionisti. Myöhemmin O’Sullivan kuitenkin pahoitteli luovutustaan. Vuoden 2008 China Open -turnauksessa, hävittyään Marco Fulle, lehdistötilaisuudessa O’Sullivan aiheutti jälleen pahennusta härskeillä kommenteillaan haastattelun yhteydessä kun haastattelua käännettiin kiinaksi. Aikaisemmin urallaan Ronnie on menettänyt turnausvoiton vuoden 1998 Benson & Hedges Irish Masters -turnauksessa, jolloin hänen verestään löydettiin kannabista, ja vuoden 1996 maailmanmestaruusturnauksessa O’Sullivan kävi tuolloisen mediavastaavan, ja nykyisen kilpailujohtajan, Mike Ganleyn kimppuun saaden tästä hyvästä maailmanliitolta 30 000 punnan sakot ja kahden vuoden ehdollisen kilpailukiellon.
Vuonna 2010 O’Sullivan aiheutti jälleen hämmennystä 12bet.com World Open -turnauksessa, jossa hän ottelussaan Mark Kingiä vastaan kysyi tuomari Jan Verhaasilta, pussitettuaan ensin yhden punaisen ja sitten mustan pallon, että onko maksimibreikistä luvassa rahapalkinto. Tuomarin selvitettyä asian kävi ilmi, että siitä ei ole tiedossa erillistä palkintoa, mihin O’Sullivan totesi, että siinä tapauksessa hän jättää viimeisen mustan pallon pöydälle ja lyöntisarjan siis tasan 140:een. The Rocket teki kuin tekikin 140 pistettä, ja sen jälkeen hän kätteli vastustajansa mutta jatkoi kuitenkin loppuun asti tuomarin kehotettua häntä lyömään viimeisenkin mustan pussiin.
Mediassa on noussut esille O’Sullivanin taipumus piereskellä äänekkäästi kesken otteluiden. Tätä on esiintynyt hänen otteluissaan erityisesti kaudella 2020–2021. Näin kävi esimerkiksi 15. maaliskuuta 2021 Tom Fordia vastaan pelatussa WST Pro Seriesin ottelussa. Iltalehden mukaan O’Sullivan nauroi pierujensa jälkeen ”rasvaisesti päälle”.
O’Sullivan on kertonut olevansa bakteerikammoinen. Tämän vuoksi hänen ei ole tarvinnut muuttaa käytöstään koronapandemian (2019–) vuoksi. ”Voisi sanoa, että olen ollut todella tarkka jo 3–4 vuotta ennen koronaa. Olen vältellyt pitkään ovenkahvoja, enkä halua liata sormiani. Pidän tarkasti huolta siitä, miten koskettelen naamaani. Kun korona iski, mikään ei ole muuttunut omassa käyttäytymisessäni”, hän toteaa Iltalehden haastattelussa.
Pool

Ronnie on myös taitava pool-biljardin pelaaja ja pelaa pool-kilpailuja menestyksekkäästi ympäri maailmaa. Hän aloitti alun perin poolin pelaamisen, koska sillä ansaitsi paremmin kuin snookerilla.lähde?
Voitot > Ranking-turnaukset

World Championship 2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022
UK Championship 1993, 1997, 2001, 2007, 2014, 2017, 2018, 2023
Shanghai Masters 2009, 2017
China Open 1999, 2000
British Open 1994
English Open 2017
Welsh Open 2004, 2005, 2014, 2016
Scottish Open 1998, 2000
Northern Ireland Trophy 2008
Irish Masters 2003, 2005
Grand Prix 2004, 2018, 2022
European Open 2003
German Open 1996
German Masters 2012
Asian Classic 1996
Players Championship 2018, 2019
Tour Championship 2019
Voitot > Kutsuturnaukset

The Masters 2004, 2005, 2007, 2009, 2014, 2016, 2017, 2024
Champion of Champions 2013, 2014, 2018, 2022
Shanghai Masters 2018, 2019
Irish Masters 2007, 2009
Scottish Masters 1998, 2000, 2002
Champions Cup 2000
European League 1997
Premier League 2001, 2002, 2005, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011
Riley Superstar International 1997
Liverpool Victoria Charity Challenge 1996
Benson and Hedges Championship 1993, 1995
Nescafe Extra Challenge 1993
Voitot > Muut ammattilaisturnaukset

Power Snooker 2010
O’Sullivan on urallaan voittanut yli 12 miljoonaa englannin puntaa turnauspalkintorahaa.
Tilastot ja ennätykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 RONNIE O’SULLIVAN
| Maailmanmestaruudet | 7 | 2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022 |
| Maailmanmestaruusturnauksen finaalit | 8 | 2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2014, 2020, 2022 |
| UK Championship -turnauksen voitot | 8 | 1993, 1997, 2001, 2007, 2014, 2017, 2018, 2023 |
| UK Championship -turnauksen finaalit | 9 | 1993, 1997, 2001, 2007, 2014, 2016, 2017, 2018, 2023 |
| Masters-turnauksen voitot | 8 | 1995, 2005, 2007, 2009, 2014, 2016, 2017, 2024 |
| Masters-turnauksen finaalit | 14 | 1995–1997, 2004–2007, 2009–2010, 2014, 2016–2017, 2019, 2024 |
| Ranking-turnausvoitot | 39 | Nuorin voittaja: 17-v. (UK Championship 1993) |
| Ranking-turnausten finaalit | 61 |  |
| Muut ammattilaisturnausvoitot | 35 |  |
| Muut ammattilaisturnausten finaalit | 54 |  |
| Korkein ranking-sijoitus | 1 | 2002–2003, 2004–2005, 2005–2006, 2008–2009, 2009–2010, 2019–2020, 2022 Ainut neljään eri otteeseen ollut ykköspelaaja |
| Pisin otteluvoittoputki | 38 | Ammattilaistason ensimmäiset 38 ottelua |
| Suurin lyöntisarja | 147 | 15 kertaa Nopeusennätys 5 min. 20 s. (World Championship 1997) |
|  |  | World Championship 1997 (video), 2003 (video), 2008 (video) |
|  |  | UK Championship 2007 (video) ja 2014 |
|  |  | Welsh Open 1999 (video) ja 2014 |
|  |  | Grand Prix 1999 (video) |
|  |  | Scottish Open 2000 (video) |
|  |  | LG Cup 2001 (video) |
|  |  | Northern Ireland Trophy 2007 (video) |
|  |  | World Open 2010 (video) |
|  |  | Paul Hunter Classic 2011 |
|  |  | China Open 2018 |
|  |  | English Open 2018 |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat | 1 169 |  |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat yhden ottelun aikana | 5 | Northern Ireland Trophy 2007 Eniten best of 9 -ottelussa |
Kunniajäsenyydet ja palkinnot

OBE (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ronnie O’Sullivan Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Vuonna 2015
Ronnie O’Sullivan 2012.
Leijonan luola

| Leijonan luola |
| --- | --- |
 Leijonan luolan logo vuonna 2013
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Kirsi Salo (2013) Riku Asikainen Jorma Terentjeff (2013) Ari Lahti Anne Berner (2013) Oskari Lehtonen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  13. helmikuuta 2013 – 28. maaliskuuta 2018
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  22
Leijonan luola on Tarinatalo Oy:n tuottama ja Nelosen esittämä viihdeohjelma, jossa hakijat esittelevät liikeideansa tai keksintönsä pääomasijoittajaraadille. Ohjelman viisi ”leijonaa” eli sijoittajaa arvioivat kunkin liikeidean tai keksinnön. Mikäli leijonat näkivät ideassa potentiaalia, he ryhtyvät neuvottelemaan prosenttiosuudesta, jonka halusivat esittelijän yrityksestä pyydettyä summaa vastaan. Sopimus syntyy, mikäli vähintään yksi leijona sijoittaa keksijän haluaman rahasumman. Leijonan luolassa ei tehdä sitovia sijoituspäätöksiä, vaan aiesopimuksia, joilla ei ole juridista sitovuutta.
Sijoittajina toimivat Riku Asikainen, Jorma Terentjeff, Ari Lahti, Anne Berner ja Oskari Lehtonen. Juontajana toimi Kirsi Salo. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 13. helmikuuta 2013. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 10. tammikuuta 2018. Asikainen ja Lahti jatkoivat sijoittajina toisella kaudella, ja uusia sijoittajia olivat Miika Toivonen, Saga Forss ja Kim Väisänen.
Toinen tuotantokausi

Toisella tuotantokaudella ei ollut juontajaa, vaan voice overina toimi Jari Karjalainen. Ideoita tuli yli 70. Positiivisen sijoituspäätöksen saivat muun muassa Nikama Design Oy ja Mari Valosaaren kehittämä pepputreeni Bunda.
Uudistunut Leijonan luola Suomi

Uudistunut Leijonan luola Suomi nähdään syksyllä 2023 Nelosella ja Ruudussa.
Leijonina ohjelmassa nähdään aiemmin mukana ollut Kim Väisänen sekä uudet Noora Fagerström, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo, Elias Aalto ja Sami Hedberg. Ohjelma kuvattiin kesällä 2023.
Aiheesta muualla

Nelonen: Leijonan luola
Sulo Vuorio

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Sulo Henrik Vuorio
Syntymäaika: 20. tammikuuta 1916
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuolinaika: 11. heinäkuuta 1953 (37 vuotta)
Kuolinpaikka: Helsinki
Pelipaikka: tukimies
Junioriseurat
: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1933–1939 | HJK | 28 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sulo Henrik Vuorio (20. tammikuuta 1916 Helsinki – 11. heinäkuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen jääpalloilija, joka edusti urallaan HJK:ta. Ammattiltaan Vuorio oli upseeri ja toimi jatkosodassa komppanianpäällikkönä.
Sulo Vuorio valmistui ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta keväälä 1937, jonka jälkeen hän asevelvollisuuden käytyään meni Kadettikouluun vuonna 1939. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1939. Välirauhan aikaan hön toimi 13. prikaatissa adjutanttina. Vuonna 1941 hänet ylennettiin luutnantiksi ja toimi käynnistyneessä Jatkosodassa komppanianpäällikkönä Syvärillä Itä-Karjalassa JR 13:ssa vuosina 1942-1944 ja JR 45:ssa vuonna 1944. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1942. Sodan jälkeen hän työskenteli Rajavartioston esikunnassa vuoteen 1946, jolloin hän erosi armeijan palveluksesta. Sen jälkeen hän toimi perustamansa T:mi Kotkan Kiinteistövälityksen toimitusjohtajana. Hän kuoli heinäkuussa 1953 auto-onnettomuudessa.
Sulo Vuorio pelasi jääpalloa ja nousi kaudella 1933 pääsarjassa pelaneeseen HJK:n edustusmiehistöön. Kaudella 1937 ja oli voittamassa seuralleen Suomen mestaruuden ja seuraavana vuonna vielä SM-pronssia. Kaikkiaan hän pelasi kuusi kautta SM-darjassa aina vuoteen 1939.
Saavutuksia

Jääpallo:
SM-kulta  1937 HJK:n riveissä,
SM-pronssia 1938 HJK:n riveissä,
Corey Hawkins

| Corey Hawkins |
| --- | --- |
 Corey Hawkins San Diegon Comic-Conissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1988 (ikä 36) Washington, DC, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Merkittävät roolit:   The Walking Dead  Straight Outta Compton  24: Legacy 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Corey Antonio Hawkins (s. 22. lokakuuta 1988 Washington, DC) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvassa Straight Outta Compton (2015), sekä televisiosarjoissa The Walking Dead (2015–2016) ja 24: Legacy (2017).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Muuta | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Digital Antiquities | Kai | lyhytelokuva |  |
| 2012 | Allegiance | Willie |  |  |
| 2013 | Iron Man 3 | Navy Op |  |  |
| 2014 | Non-Stop | Travis Mitchell |  |  |
| 2015 | Straight Outta Compton | Andre "Dr. Dre" Young |  |  |
| 2017 | Kong: Pääkallosaari | Houston Brooks |  |  |
| 2018 | BlacKkKlansman | Kwame Ture |  |  |
| 2019 | Georgetown | Daniel Volker |  |  |
| 2019 | 6 Underground | Blaine / Seven |  |  |
| 2021 | In the Heights | Benny |  |  |
| 2021 | The Tragedy of Macbeth | Macduff |  |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Muuta | Televisiosarjat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Kallista kipua | Busboy | Jakso: "The Shaw/Hank Redemption" |  |
| 2013 | Kultapoika | Evander | Jakso: "Young Guns" |  |
| 2015–2016 | The Walking Dead | Heath | Kaudet 5–7 |  |
| 2017 | 24: Legacy | Eric Carter | päärooli; 12 jaksoa |  |
| 2020 | Survive | Paul | pääosa |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Corey Hawkins Wikimedia Commonsissa
Corey Hawkins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Elonet 
Muut:  IdRef
Vanha kettu

| Vanha kettu> Der Alte |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 minuuttia
Luoja(t):  Helmut Ashley, Vadim Glowna, Harmut Griesmayr, Gero Erdhart
Pääosissa:  Siegfried Lowitz Rolf Schimpf Walter Kreye Jan-Gregor Kremp Thomas Heinze
Alkuperäiskieli:  saksa
Verkko:   ZDF   Yle TV1
Aiheesta muualla
IMDb
Vanha kettu (nyk. Kettu, saks. Der Alte) on saksalainen rikossarja, jota on tuotettu vuodesta 1976 alkaen. 31. toukokuuta 2019 esitettiin sarjan 48. kauden viimeinen ja kautta aikojen 427. jakso. Sarjan ensimmäinen jakso, Die Dienstreise, sai ensi-iltansa Saksassa 11. huhtikuuta 1977 ZDF-kanavalla. Suomessa sarjaa esittää Yle TV1. Sarja on ollut Suomessa hyvin suosittu. Vuoden 2014  toukokuussa sillä oli yli 500 000 katsojaa.
Päähenkilöt

Ensimmäisessä sadassa jaksossa sarjan päähenkilö oli Siegfried Lowitzin esittämä rikosylikomisario Erwin Köster, joka ratkoi murhia müncheniläisessä poliisipiirissä. Hänen alaisinaan työskentelivät rikoskomisario Gerd Heymann (Michael Ande) ja rikoskomisario Martin Brenner (Jan Hendriks). Kösterin ura päättyi, kun hän kuoli hermoilevan rikollisen ampumaan vahingonlaukaukseen jaksossa Zwei Leben.
Vuonna 1986 sarjan uudeksi päähenkilöksi vaihtui Rolf Schimpfin esittämä rikosylikomisario Leo Kress jaksolla Sein erster Fall. Erotuksena vanhempiin jaksoihin Suomessa sarjan nimeksi napakoitui Kettu. Martin Brenner siirtyi muualle, mutta Gerd Heymann jäi Kressin alaiseksi. Kress toi mukanaan myös mustaihoisen rikoskomisario Henry Johnsonin (roolissa Charles M. Huber). Myös viileän asiallinen rikoskomisario ja  rikospaikkatutkija Werner Riedmann (Markus Böttcher) toimi Kressin ryhmässä myös rikospaikkatutkinnan ulkopuolella. Myöhemmin vuonna 1997 Henry Johnson siirtyi muualle, ja hänet korvasi niin ikään mustaihoinen rikoskomisario Axel Richter (roolissa Pierre Sanoussi-Bliss). Leo Kress vetäytyi eläkkeelle vuonna 2008 jakson Jakob myötä. Hänet nähdään kuitenkin vierailevana tähtenä sarjassa vuonna 2009. Axel Richter siirtyi kauden 43 viimeisen jakson "Der Tote im Acker jälkeen vaihto-ohjelmaan Washingtoniin, myös Werner Riedman siirtyi saman jakson jälkeen Saksan keskusrikospoliisin palvelukseen. Kauden 44 ensimmäisessä jaksossa Tödlicher Verrat murharyhmän uusiksi jäseniksi tulivat rikoskomisario  Annabell Lorenz (Stephanie Stumph) ja rikoskomisario Tom Kupfer (Ludwig Blochberger)lähde?
Kressin jätettyä sarjan murharyhmän uutena johtajana aloitti rikosylikomisario Rolf Herzog (roolissa Walter Kreye) jaksolla Doppelspiel. Hänen työkavereinaan jatkoivat Richter, Riedmann ja Heymann.lähde? Hergozin esittäjä Kreye joutui kuitenkin jättämään sarjan vain muutaman vuoden jälkeen sairauden vuoksi. Hänen viimeiseksi jaksokseen jäi vuonna 2011 kuvattu Lautloser Tod.lähde?
Sarjan neljäntenä päähenkilönä rikosylikomisario Richard Vossina aloitti vuonna 2012 Jan-Gregor Kremp jaksolla Königskinder.
2017 sarjaan tuli Thimo Meitner Lennard “Lenny“ Wandmannin rooliin. Lennyllä on Aspergerin syndrooma. Hän työskenteli tietojen selvittäjänä ja  IT-asiantuntijana. Hän poistui sarjasta vuonna 2021 ja muutti uuden naisystävänsä kanssa Wieniin. Hänen tilalleen tuli Yan Balistoy roolinimellä Joshua Tuttlinger. Pian hänet kuitenkin korvaa Yun Huangin esittämä Julia Lulu Zhao.
Vuonna 2023 Tom Kupfer kuolee ampumahaavaan ja Richard Voss matkustaa Italiaan. Vossin tilalle tulee Thomas Heinzen näyttelemä Caspar Bergmann.
Näyttelijät > Nykyiset näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Thomas Heinze  | … |  Rikosylikomisario Caspar Bergmann (jaksot 454– (2023–))   |
|  Stephanie Stumph  | … |  Rikoskomisario Annabell “Anna“ Lorenz (jaksot 395– (2015–))   |
|  Yun Huang  | … |  IT-asiantuntija Julia Lulu Zhao (jaksot 444– (2022–))   |
|  Sidonie von Krosigk  | … |  Oikeuslääketieteen tohtori Luisa Geiger (jaksot 454– (2023–))   |
Näyttelijät > Entiset näyttelijät > Ketut

| Näyttelijä | Rooli | Jaksot | Vuodet | Poistumisen syy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Siegfried Lowitz | Rikosylikomisario Erwin Köster † | 1–100 | 1977–1986 | kuoli rikollisen ampumaan vahingonlaukaukseen |
| Rolf Schimpf | Rikosylikomisario Leo Kress | 101–322, 340 | 1986–2007, 2009 | jäi eläkkeelle |
| Walter Kreye | Rikosylikomisario Rolf Herzog | 323–365 | 2008–2012 | matkusti Etelä-Amerikkaan poikansa luokse |
| Jan-Gregor Kremp | Rikosylikomisario Richard Voss | 366–453 | 2012–2023 | matkusti Italiaan |
Näyttelijät > Entiset näyttelijät > Muut tutkijat

| Näyttelijä | Rooli | Jaksot | Vuodet | Poistumisen syy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Michael Ande | Rikosylikomisario Gerd Heymann | 1–403 (ei mukana jaksoissa 45 ja 53) | 1977–2016 | jäi eläkkeelle |
| Jan Hendriks | Rikoskomisario Martin Brenner | 2–4, 7–8, 10–11, 14–15, 17, 19–22, 24–25, 27–36, 41–44, 46–101 | 1977–1986 | siirrettiin toiselle osastollelähde? |
| Henning Schlüter | Franz Millinger (ketun esimies) | 1–3, 5–6, 8, 10–11, 13–14, 16–18, 20–22, 27–32, 35–38, 40–42, 44, 47–48, 51–52, 55–59, 61–62, 66, 68, 72, 78 | 1977–1984 |  |
| Wolfgang Zerlett | Meyer Zwo | 32, 36–40, 49, 51, 53, 57–62, 65, 67, 73–74, 76, 78, 81–82, 85–86, 92–95, 97–100, 106–107, 111–112, 114 | 1979–1987 |  |
| Jan Meyer | Löwinger | 91, 94, 96, 99, 101, 104 ja 111 | 1985–1986 |  |
| Charles M. Huber | Rikoskomisario Henry Johnson | 101–225 | 1986–1997 | tuntematon |
| Markus Böttcher | Werner Riedmann | 108–109, 113–114, 116–123, 126–139, 141–394 | 1986–2015 | siirtyi BKA:han Wiesbadeniin |
| Pierre Sanoussi-Bliss | Axel Richter | 226–394 | 1997–2015 | muutti Amerikkaan |
| Ludwig Blochberger | Rikoskomisario Tom Kupfer † | 395–451 | 2015–2022 | kuoli ampumahaavan seurauksena |