stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nordefco
Jäsenyydet eri järjestöissä

Pohjoismaiden välistä puolustusyhteistyötä on haitannut maiden erilainen suhtautuminen jäsenyyteen tärkeimmissä poliittisissa-, talous- ja puolustusjärjestöissä. Suomi ja Ruotsi olivat pitkään NATO:n ulkopuolella, kun taas Norja ja Islanti ovat pysyneet EU:n ulkopuolella. Tilanne muuttui vuonna 2024, kun Ruotsi hyväksyttiin viimeisenä Pohjoismaana NATO:n jäseneksi.
| Jäsenvaltio |  Euroopan unionin jäsen |  Pohjois-Atlantin puolustusliiton jäsen | Puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation (OCCAR) jäsen |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tanska | Kyllä | Kyllä | Ei |
|  Suomi | Kyllä | Kyllä | osittain |
|  Islanti | Ei | Kyllä | Ei |
|  Norja | osallistuu  Euroopan puolustusviraston ja Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toimintaan ilman äänioikeutta | Kyllä | Ei |
|  Ruotsi | Kyllä | Kyllä | osittain |

Käännös suomeksi
Televisi Republik Indonesia

| Televisi Republik Indonesia (TVRI) |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  24. elokuuta 1962
Omistaja:  Indonesian hallitus
Tunnuslause:  Media Pemersatu Bangsa
Maa:   Indonesia
Näkyvyysalue:  Valtakunnallinen
Pääkonttori:  Jakarta
Kotisivu:  tvri.go.id
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Televisi Republik Indonesia, TVRI, on Indonesian valtion omistama televisioasema. Se on maan vanhin televisioyhtiö ja ainoa, jolla on valtakunnallinen kattavuus. TVRI:n toimipaikka on Senayanissa Etelä-Jakartassa. Televisiolähetykset aloitettiin 1962.
TVRI:n televisiotorni Jakartassa.
Tehtaanmäki (Kerava)

Tehtaanmäki on Keravalla Uudenmaan maakunnassa sijainnut työntekijöiden asuntolaselvennä. Sen rakennutti Tampereen pankkiselvennä uudenmilloin? Nokian kumitehtaan työntekijöiden asuntolaksi. Vuonna 2000 Tampereselvennä luovutti entisen ränsistyneenkenen mukaan? asuntolan pihanselvennä Keravan kaupungille. Vuonna 2010selvennä Tehtaanmäki uudistettiin ja se palasi uutena vuokra-asuntopihana. Vuonna 2017 tuntematon henkilö poltti suuren huvilanselvennä. Tehtaanmäen aikaanmilloin? myös mm Saviolle syssättiinselvennä rautatieseisake, Elannon kauppa, Savion koulu. Myös Virpitielleselvennä lisättiin asuntoja.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ojanen, Anitta: Tehtaanmäki, Kerava. Rakennushistoriallinen ja ympäristöselvitys.  Arkkitehtitoimisto Arkitoy & Keravan kaupunki, 15.05.2014.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 12.1.2019).
Numero 23

| Numero 23> The Number 23 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Joel Schumacher
Käsikirjoittaja:  Fernley Phillips
Tuottaja:  Beau Flynn Fernley Phillips Tripp Vinson
Säveltäjä:  Harry Gregson-Williams
Kuvaaja:  Matthew Libatique
Leikkaaja:  Mark Stevens
Pääosat:  Jim Carrey Virginia Madsen Logan Lerman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  InterCom New Line Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Numero 23 (The Number 23) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut psykologinen trilleri. Elokuvan on ohjannut Joel Schumacher ja pääosaa näyttelee Jim Carrey. Elokuvan juonessa esiintuleva numeron 23 merkitys tuli tunnetuksi alun perin Illuminatus!-kirjasarjassa.
Juoni

Rankkuri ja perheenisä Walter Sparrow saa vaimoltaan lahjaksi kirjan nimeltä Numero 23. Walteria lukeminen ei kiinnosta paljoakaan, mutta hän aloittaa kuitenkin vaimonsa pyynnöstä. Walterin lukiessa kirjaa hän havaitsee sen muistuttavan hänen omaa elämäänsä. Samalla hän ymmärtää luvun 23 merkityksen. Luku 23 alkaa esiintyä joka paikassa, minne Walter meneekin. Luvusta tulee Walterille pakkomielle ja Walter tulee entistä vainoharhaisemmaksi päivä päivältä. Hän alkaa etsiä tietoa kirjan kirjoittaneesta Topsy Krettsistä, jota ei näytä olevan olemassa. Samalla Walter saa selville asioita, jotka mullistavat koko hänen elämänsä.
Näyttelijät

Jim Carrey – Walter Sparrow
Virginia Madsen – Agatha Sparrow
Logan Lerman – Robin Sparrow
Danny Huston – Isaac French
Vastaanotto

Rotten Tomatoesin keräämistä 186:ta arvostelusta vain 8 % oli elokuvalle positiivisia. Elokuva tuotti ensimmäisellä esitysviikollaan 14 602 867 Yhdysvaltain dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti kaikkiaan 77 566 815 dollaria. Elokuvaa on kuvailtu muun muassa tahattomasti hauskaksi ja komedianäyttelijänä tunnettua Jim Carreytä pidettiin outona elokuvan vakavamielisessä pääosassa.
Aiheesta muualla

Ilja Rautsi: Numero 23 (2007)  6.3.2007. Elitisti.
Tigerair

| Tigerair |
| --- | --- |

 IATA: TR  –  ICAO: TGW 
Kutsukoodi:  GO CAT
Perustettu:  12. joulukuuta 2003
Lakkautettu:  25. heinäkuuta 2017
Laivaston koko:  23 (lakkauttamisen aikaan)
Solmukohdat:  Changin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Budget Aviation Holdings
Kotipaikka:  Singapore
Avainhenkilö(t):  Lee Lik Hsin (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.tigerairways.com
Tiger Airwaysin Airbus A320-200. Kuva vuodelta 2009.
Tiger Airways Singapore Ptd Ltd (toimi nimellä Tigerair) oli Singaporessa kotipaikkaansa pitänyt halpalentoyhtiö, jonka kohteet olivat keskittyneet Kaakkois-Aasiaan ja Australiaan. Lennot lähtivät Singaporesta Thaimaahan, Kiinaan, Indonesiaan, Vietnamiin, Macaoon, Intiaan ja Australiaan. CAPA valitsi Tigerairin parhaaksi halpalentoyhtiöksi vuosina 2006 ja 2010. Yhtiö perustettiin joulukuussa 2003, ja se aloitti lipunmyynnin syyskuussa 2004. Vuonna 2006 Tigerairilla matkusti 1,2 miljoonaa ihmistä. Matkustajamäärä oli vuoteen 2005 verrattuna kasvanut 75 prosenttia.
Tigerairista tuli Singapore Airlinesin (SIA) tytäryhtiö lokakuussa 2014, kun SIA kasvatti omistusosuuttaan yhtiössä 40 prosentista 55 prosenttiin. Toukokuussa 2016 SIA perusti Budget Aviation Holdings -nimisen holdingyhtiön, jonka alaisuuteen siirtyivät SIA:n omistamat halpalentoyhtiöt Tigerair ja Scoot. Tigerair yhdistettiin Scootiin 25. heinäkuuta 2017.
Laivasto

Kun Tigerair liitettiin Scootiin, sen laivastoon kuului 23 lentokonetta.
2 Airbus A319-132
21 Airbus A320-232
Olive Kitteridge (televisiosarja)

| Olive Kitteridge |
| --- | --- |
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  HBO
Esitetty:  2014
Jaksoja:  4
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Lisa Cholodenko
Käsikirjoittaja(t):  Jane Anderson Elizabeth Strout (myös romaani)
Säveltäjä(t):  Carter Burwell
Tuotantoyhtiö(t):  HBO
Aiheesta muualla
IMDb 
Olive Kitteridge on yhdysvaltalainen HBO:n tuottama neliosainen television minisarja, joka perustuu Elizabeth Stroutin samannimiseen, Pulitzer-palkittuun romaaniin vuodelta 2008. Siinä seurataan eläkkeelle jääneen kulmikkaan ja tiukan matematiikanopettajan (Frances McDormand) avioliittoa helläluonteisen apteekkarin (Richard Jenkins) kanssa. Minisarja koostuu neljästä jaksosta, jotka tapahtuvat eri aikoina Olive Kitteridgen elämässä. Sarja sai kahdeksan Emmy-palkintoa.
Sarja esitettiin Yle Teemalla peräkkäisinä arki-iltoina juhannusviikolla 2016 ja uudelleen viikon välein saman vuoden heinäkuun lauantai-illoissa.
Lähtökohta

Olive Kitteridge on ihmissuhteissaan kolkko ja tiukka mutta hyvää tarkoittava, eläkkeelle jäänyt opettaja, joka asuu Mainen osavaltion kuvitteellisessa merenrantakaupungissa nimeltä Crosby. Hän on naimisissa kiltin ja huomaavaisen apteekkarin Henry Kitteridgen kanssa. Heillä on yksi lapsi, poika Christopher, joka varttuessaan kärsii äitinsä tunnekylmyydestä.
Näyttelijät

Frances McDormand – Olive Kitteridge
Richard Jenkins – Henry Kitteridge
Zoe Kazan – Denise Thibodeau
Rosemarie DeWitt – Rachel Coulson
Martha Wainwright – Angela O’Meara
John Gallagher Jr. – Christopher Kitteridge aikuisena
Devin Druid – Christopher Kitteridge 13-vuotiaana
John Mullen – Kevin Coulson 13-vuotiaana
Cory Michael Smith – Kevin Coulson aikuisena
Ann Dowd – Bonnie Newton
Jesse Plemons – Jerry McCarthy
Bill Murray – Jack Kennison
Peter Mullan – Jim O’Casey
Rachel Brosnahan – Patty Howe
Brady Corbet – Henry Thibodeau
Maryann Urbano – Linda Kennison
Libby Winters – Suzanne
Patricia Kalember – Joyce
Audrey Marie Anderson – Ann
Donna Mitchell – Louise Larkin
Frank L. Ridley – Herra Thibodeau
Vastaanotto

Olive Kitteridge sai kahdeksan Emmy-palkintoa. Se palkittiin muun muassa parhaana minisarjana ja parhaasta minisarjan käsikirjoituksesta. McDormand ja Jenkins saivat Emmyt nais- ja miespääosistaan.
Oikeudenmukainen Venäjä
Kuuluisia puolueen jäseniä

Sergei Mihejev
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.spravedlivo.ru
Nicole Richie

| Nicole Richie |
| --- | --- |
 Nicole Richie vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, seurapiirijulkkis
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nicole Richie
Tyylilajit:  rhythm and blues, funk ja popmusiikki 
Aiheesta muualla
nicolerichie.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nicole Camille Richie (ent. Escovedo, s. 21. syyskuuta 1981 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja seurapiirijulkkis.
Elämäkerta > Lapsuus

Nicolen ollessa yhdeksänvuotias muusikko Lionel Richie adoptoi hänet ensimmäisen vaimonsa Brendan kanssa. Nicole oli asunut heidän luonaan jo pikkulapsesta lähtien. Nicolen biologinen isä on muusikko Peter Michael Escovedo, kuuluisan lyömäsoittaja Pete Escovedon poika.[lähde? ] Nicolen kummeina toimivat Michael Jackson sekä öljyperijätär Nancy Davis.[lähde? ]
Elämäkerta > Yksityiselämä

Richie on ollut myös otsikoissa laihduttuaan liian hoikaksi.milloin? Tällöin paparazzikuvissa hänet voitiin nähdä näyttelijä Lindsay Lohanin kanssa, joka myös oli laihtunut huomattavasti. Richie on kieltänyt huhut syömishäiriöstä, jotka eivät olleet tosia, sillä myöhemmin hän kertoi laihtumisensa syyksi kilpirauhasen liikatoiminnan.[lähde? ]
11. joulukuuta 2006 Richie pidätettiin, koska hän oli ajanut autoa huumeiden vaikutuksen alaisena. Richie myönsi poliisille ottaneensa reseptilääkkeitä ja polttaneensa marijuanaa. Hän joutui 90 tunniksi eli neljäksi päiväksi vankilaan rangaistukseksi. Richie joutui viettämään vankilassa vain 82 minuuttia. Tuomiota lyhennettiin vankilan tilanahtauden vuoksi.
Richiellä oli usean vuoden on-off-suhde DJ Adam Goldsteinin kanssa. He kihlautuivat alkuvuodesta 2005, mutta kihlaus purkautui saman vuoden joulukuussa. Eron jälkeen pariskunta palasi takaisin yhteen, mutta he erosivat lopullisesti toukokuussa 2006. Richien on myös huhuttu tapailleen itseään 29 vuotta vanhempaa näyttelijä Jeff Goldblumia, joka on ollut hänen ihastuksensa lapsuudesta saakka.[lähde? ]
Richie on seurustellut Good Charlotte -yhtyeen laulajan Joel Maddenin kanssa vuodesta 2006. He menivät naimisiin 11. joulukuuta 2010. Heillä on kaksi lasta, tammikuussa 2008 syntynyt tytär ja syyskuussa 2009 syntynyt poika.
Ura

Richie tutustui jo pienenä Hilton-hotelliketjun perijättäreen Paris Hiltoniin, jonka kanssa Richie nähtiin Simple Life -sarjassa, jonka ensimmäistä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa vuonna 2003. Lisäksi kaksikko on esiintynyt monissa muissa sarjoissa.[lähde? ] Lapsuudesta saakka kestänyt ystävyys katkesi keväällä 2005, kun Hilton ilmoitti katkaisseensa välit Richieen. Välirikon syynä huhutaan olleen Richie, jonka kerrotaan näyttäneen Hiltonin seksivideon 1 Night in Paris vierailleen syntymäpäiväjuhlillaan. Julkisesti Paris Hilton ilmoitti välirikosta hyvin suppeasti: "Se ei ole mikään suuri salaisuus että Nicole ja minä emme ole enää ystäviä. Nicole tietää mitä teki, siinä on kaikki mitä aion koskaan asiasta sanoa." Sittemminmilloin? Hilton ja Richie ovat kuitenkin sopineet riitansa ja heidän sarjansa jatkuu vielä yhdellä tuotantokaudella.[lähde? ]
Richie on myös esiintynyt lukuisissa keskusteluohjelmissa ja sarjoissa sekä vuonna 2005 ilmestyneessä komediassa Kids in America.
Kuten Paris Hiltonin, myös Richien on kerrottu suunnittelevan uraa laulajana. Elokuussa 2006 hänen kerrottiin saaneen valmiiksi jo kuusi kappaletta tulevalle albumilleen. Richieltä on jo ilmestynyt single, "Dandelion", jota ei ole julkaistu kaupoissa. Hän on myös laulanut kappaleen "Tell Him" American Dreams -ohjelmaan. Hänen on odotettu julkaisevan debyyttialbuminsa jo vuodesta 2005.[lähde? ]
Richie on toiminut myös mallina Bongo Jeansille sekä Jimmy Choolle. Hän myös mainosti Diet Dr Pepper -juomaa vuonna 2005.
Vuonna 2008 Richie herätti huomiota tyylin muutoksella ja osallistumalla moniin hyväntekeväisyyskampanjoihin esimerkiksi tekemällä mainoksen UNICEFille miehensä Joel Maddenin kanssa. Julkisuudessa hän on kertonut äitiyden muuttaneen paljon häntä ihmisenä.
TV-esiintymisiä

The Simple Life - Leidit landella (2003 - oma itsensä)
The Simple Life - Tien päällä (2004 - oma itsensä)
The Simple Life - Tytöt duunissa (2005 - oma itsensä)
The Simple Life - 'Till Death Do Us Part (2006 - oma itsensä)
Kids in America (2005 - Kelly Stepford)
Larry King Live (2005 - oma itsensä)
Punk’d (2005 - oma itsensä)
Mad TV (2005 - oma itsensä)
Six Feet Under (2004 - oma itsensä)
American Dreams (2004 - Brenda Reid)
Teinitytön kasvatusopas (2005 - Ashley)
Chuck (2008, 2010 - Heather Chandler)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nicole Richie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nicole Richie ja Joel Madden vuoden 2010 Oscar-gaalan punaisella matolla.
Olkinainen

| Olkinainen> Woman of Straw |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Basil Dearden
Käsikirjoittaja:  Stanley Mann Robert Muller Michael Relph
Perustuu:  Catherine Arleyn dekkariin Olkinainen (1959)
Tuottaja:  Michael Relph
Kuvaaja:  Otto Heller
Leikkaaja:  John D. Guthridge
Tuotantosuunnittelija:  Ken Adam
Pääosat:  Sean Connery Gina Lollobrigida Ralph Richardson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Novus, United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1964
Kesto:  117 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olkinainen (Woman of Straw) on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1964. Sen ovat Catherine Arleyn samannimisen dekkarin pohjalta käsikirjoittaneet Stanley Mann, Robert Muller ja elokuvan tuottajanakin toiminut Michael Relph. Pääosia näyttelevät Sean Connery, Gina Lollobrigida ja Ralph Richardson.
Juoni

Tyrannimaisen töykeä miljonäärivanhus (Richardson) palkkaa itselleen kartanoonsa italialaisen sairaanhoitajan (Lollobrigida). Miljonäärin testamentissa koko omaisuus on määrätty hyväntekeväisyyteen, mutta veljenpoika (Connery) keksii juonen saada omaisuudesta siivun itselleen naittamalla vanhan setänsä ja tämän uuden hehkeän hoitajan. Hän tekee naisen kanssa sopimuksen, että saisi myöhemmin osan tämän saamasta perinnöstä. Lomalla Mallorcalla setä tekee uuden testamentin vaimonsa hyväksi. Suunnitelma näyttää kariutuvan, kun vanhus yllättäen kuolee huvipurrellaan ja kuolema osoittautuu myrkytykseksi. Lopulta selviää, että murhaaja on veljenpoika, joka yritti lavastaa setänsä uuden vaimon syylliseksi.
Vastaanotto

Aikalaisarviot elokuvasta olivat varsin tyrmääviä. The New York Timesin Eugene Archer kirjoitti, miten hassulta tuntuu nähdä James Bondina jo kuuluisaksi tullut Sean Connery tässä välityössään, juuri sellaisessa vanhanaikaisessa dekkarissa joita Bond-tarinat parodioivat. Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti Olkinaisen tv-esityksen alla 1992 elokuvan olevan Basil Deardenille tyypillisesti sujuvasti ohjattu, mutta kuivakas. Hänen mielestään Dearden saa tarinaan eloa vain silloin kun kuvissa on miljonäärivanhusta esittävä Ralph Richardson. Myös elokuvan loppuratkaisua hän piti kömpelönä.
The Sheep

The Sheep on yhdysvaltalainen kristillinen rock-yhtye, jonka on perustanut Yhdysvalloissa Milwaukeessa Wisconsinissa 1960-luvun lopulla Jeesus-liikkeen piirissä suomensukuinen Jim Palosaari. Ryhmä kierteli Skandinaviassa evankelioimassa puolen vuoden ajan vuonna 1972. Musiikillinen tyyli oli lähellä ns. länsirannikon rockia. Se toimi aktiivisesti 1970-luvun ensimmäisellä puoliskolla ja teki kolme LP-levyä, ensimmäisen 1972 Suomessa (käytännössä yhden päivän aikana) Leo Mellerin tuottamana - ja puoliksi suomeksi laulettuna! - nimellä Jeesus-rock Karitsat (Finnlevy). Toinen studiolevy oli nimeltään pelkästään The Sheep ja tehtiin Myrrhille Britanniassa 1973 tuottajanaan Bobby Graham. Kolmas levy oli yhtyeen Lonesome Stone -musikaalin soundtrack, josta on julkaistu sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa tehty versio. Tätä Jeesus-rock-oopperaa yhtye esitti Lontoon Rainbow-teatterissa ja myös ensimmäisillä kristillisillä rock-festivaaleilla (Greenbelt).
Yhtyeen jäseniä olivat lauluntekijät Greg Nancarrow (laulu, kitara, urut ym.), Mike Damrow (basso), Rich Haas (laulu), ja "Mole" Barker (laulu, kitara), muut laulusolistit olivat Reed Mittelsteadt ja Mary Damrow, basistina toimi myös Wilhelm Pinnow, koskettimissa ja laulussa Lisa Carothers ja rumpalina Nick Malham; myöhemmin mukana oli myös esimerkiksi Matt Spransy (koskettimet). Yhtyeen jälkikäteen todettuna todella hyvin ajan hammasta kestänyttäkenen mukaan? urku- ja kitaravetoista rock-musiikkia verrattiin aikoinaan esimerkiksi länsirannikon hippeihin (Jefferson Airplane ym.) ja pidettiin laadukkaana muuallakin kuin Suomessa. The Sheep on esiintynyt 1970-luvun puolivälin jälkeen vain satunnaisesti, kuitenkin niinkin äskettäin kuin Cornerstone-festivaaleilla 2011.
Aiheesta muualla

Crossrhythms.co.uk
Wikizic.org[vanhentunut linkki]
Patmos[vanhentunut linkki]
Blue Collar Tunes (Arkistoitu – Internet Archive)
Theatre Royal

Theatre Royal on usean teatterin nimi.
Theatre Royal (Bath), Somerset
Theatre Royal (Birmingham) (1774–1956), on New Street, one of two in Birmingham
Theatre Royal (Brighton)
Theatre Royal (Bristol)
Theatre Royal (Bury St Edmunds)
Theatre Royal (Drury Lane), Lontoo
Theatre Royal (Dumfries)
Theatre Royal (Edinburgh)
Theatre Royal (Exeter)
Theatre Royal (Glasgow)
Theatre Royal (Hanley), Stoke-on-Trent
Theatre Royal Haymarket, Lontoo
Theatre Royal (Ipswich), Suffolk
Theatre Royal (Leeds), purettu 1957
Theatre Royal (Lincoln)
Theatre Royal (Margate), Kent
Theatre Royal (Manchester), entinen teatteri, nykyään yökerho
Theatre Royal (Newcastle)
Theatre Royal (Norwich), Norfolk
Theatre Royal (Nottingham)
Theatre Royal (Plymouth), Devon
Theatre Royal (Portsmouth)
Theatre Royal (St Helens)
Theatre Royal Stratford East), Stratford, Lontoo
Theatre Royal (Wakefield)
Theatre Royal (Windsor), Berkshire
Yorkin Theatre Royal
Royal Opera House, entinen Theatre Royal
Theatre Royal (Cork)
Theatre Royal (Dublin)
Theatre Royal (Waterford)
Theatre Royal (Wexford)
Theatre Royal (Castlemaine), Victoria
Theatre Royal (Hobart), Tasmania
Theatre Royal (Sydney)
Theatre Royal (Barkerville), brittiläinen kolumbia
Televero

Televero oli Suomessa vuosina 1994 ja 1995 telepalveluista peritty ylimääräinen 9 prosentin kulutusvero arvonlisäveron lisäksi.
Aiheesta muualla

Verohallituksen päätös televerotusta koskevasta ilmoittamisvelvollisuudesta 1266/1993
Suomen kulutusverot
ajoneuvovero • arvonlisävero • autovero • koiravero • makeisvero • tulli • vakuutusmaksuvero
Valmisteverot: alkoholivero • tupakkavero • virvoitusjuomavero
Nordek

Nordek (ruotsiksi :  Organisationen för nordiskt ekonomiskt samarbete. tanskaksi ja norjaksi  Nordisk økonomi . suomeksi: Pohjoismaiden talousalue) oli pyrkimys luoda yhteispohjoismainen talousalue 1960-luvun lopulla.
Tausta

Pohjoismaiden – Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Islannin – välisellä yhteistyöllä oli pitkät perinteet jo ennen kuin ajatus Nordekista syntyi. Pohjoismaiden neuvosto perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 1952; Suomi liittyi siihen vuoden 1955 lopulla. Vuonna 1954 syntyivät yhteispohjoismaiset työmarkkinat ja vuonna 1958 astui voimaan passivapaus. Suunnitelma Pohjoismaiden tulliliitosta kuitenkin kariutui 1950-luvun lopulla, mutta vuonna 1959 perustettu Euroopan vapaakauppajärjestö (EFTA) lähensi maita toisiinsa ja sen kautta saavutettiin ne edut, joihin tulliliiton avulla oli pyritty. Suomen presidentin Urho Kekkosen kirjoitus Finn Finland – Löydä Suomi -kampanjan yhteydessä vuonna 1966 julkaistussa Finlandiassa ennakoi tulevaa kehitystä todeten, että Ruotsi, Suomi ja mahdollisesti koko Pohjola voidaan ajan myötä kehittää yhtenäiseksi talous- ja kulttuurialueeksi.
Aloite ja eteneminen

Aloitteen yhteispohjoismaisesta talousalueesta teki Tanskan pääministeri Hilmar Baunsgaard keväällä 1968 Kööpenhaminassa pidetyssä Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa. Saman vuoden kesäkuussa asetettiin virkamieskomitea tutkimaan edellytyksiä hankkeen toteuttamiseksi. Komitean mietintö valmistui alkuvuodesta 1969 ja sitä käsiteltiin Pohjoismaiden pääministerien kokouksissa ja Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa. Komitean mietintöön sisältyi myös ehdotus pohjoismaisen taloudellisen yhteistyöjärjestön – työnimeltään Nordek – perustamiseksi.
Heinäkuussa 1969 neuvotteluissa oli päästy yksimielisyyteen useimmilla sopimusluonnoksen osa-alueilla, muun muassa pääomaliikkeiden, kauppa- ja merenkulkupolitiikan, työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan sekä koulutuksen, tutkimuksen ja kehitysavun osalta. Ratkaisematta olivat kuitenkin vielä teollisuustuotteiden, maatalouden ja kalastuksen sekä yhteistyön rahoituksen osa-alueet.
Nordek-hankkeen neuvotteluasetelmat muuttuivat kuitenkin täysin Ranskan presidentin vaihduttua. Charles de Gaulle oli kerta toisensa jälkeen estänyt Britannian pääsyn Euroopan talousyhteisön (ETY) jäseneksi, mutta uusi presidentti Georges Pompidou suhtautui Britannian pyrkimyksiin myötämielisemmin. Britannian vanavedessä myös Irlanti, Tanska ja Norja ilmaisivat halunsa liittyä ETY:hyn. Kun Neuvostoliitto suhtautui ETY:hyn varsin varauksellisesti, Suomi ehdotti Nordek-hankkeen aikataulun hidastamista.
Epäonnistuminen

Suomen presidentin Urho Kekkosen vierailu Neuvostoliiton ylimmän johdon vieraana Zavidovossa 24.–26. helmikuuta 1970 oli Nordekin kohtalon kannalta merkittävä. Zavidovossa käydyissä keskusteluissa kävi selväksi, että Neuvostoliitto vastusti Suomen liittymistä Nordekiin. Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Leonid Brežnev luonnehti suorasukaisesti Nordekia ”antineuvostoliittolaiseksi yhtymäksi”, jonka toiminta tulisi vahingoittamaan Suomen ja Neuvostoliiton YYA-sopimukseen perustuvia suhteita.
Nordek-hankeen voidaan katsoa tulleen lopullisesti haudatuksi Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa Reykjavíkissa keväällä 1970, kun Suomi ilmoitti, ettei se tule allekirjoittamaan Nordek-sopimusta. Nordekia innokkaasti ajanut pääministeri Mauno Koivisto koki hankkeen kariutumisen henkilökohtaisena pettymyksenä. Samoin Ruotsin pääministeri Olof Palme pahoitteli useasti jälkeenpäin Nordekin raukeamista. Toisaalta Tanskan liittyminen ETY:hyn vuoden 1973 alussa olisi ehkä merkinnyt sitä, että Nordek olisi hajonnut jo heti synnyttyään.
Tehtaankatu (Valkeakoski)

Tehtaankatu on yksi Valkeakosken kaupungin suurimmista kaduista. Tehtaankatu on runsasliikenteinen ja kulkee keskustan länsipuolella.
Historia

Ennen keskustan suuria liikennemullistuksia Tehtaankadun eteläpää oli nimeltään Kanavakatu tehtaan pääportille asti ja pohjoispää Tehtaankatu Kulmurin liiketalolle asti. Koska vielä 1980-luvulla pääliikenne kulki Valtakatua pitkin, liikenne oli varsin vähäistä. Sittemmin pääliikenteen oikaisun valmistuttua Kanavakatu-nimi poistui käytöstä ja Tehtaankadun eteläpää yhdistettiin risteykseen Ulvajankadun ja Sääksmäentien kanssa.
Liikenne

Tien liikenneosuus kaupungissa on merkittävä. Se on osa seututietä 304.