stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruosteet
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi.
suolaheinänruoste (Puccinia acetosae)
konnanmarjan-vehniönruoste (Puccinia actaeae-agropyri)
tesmayrtinruoste (Puccinia adoxae)
vuohenputkenruoste (Puccinia aegopodii)
tunturitädykkeenruoste (Puccinia albulensis)
laukanruoste (Puccinia allii)
lapinorvokinruoste (Puccinia alpina)
ruijanesikonruoste (Puccinia arctica)
kohokinruoste (Puccinia behenis)
tunturiängelmän-heinänruoste (Puccinia borealis)
rentukanpikkuruoste (Puccinia calthae)
rentukanisoruoste (Puccinia calthicola)
kissankellonruoste (Puccinia campanulae)
kaunokin-saranruoste (Puccinia caricis-montanae)
jänönsalaatinruoste (Puccinia chondrillae)
linnunsilmänruoste (Puccinia chrysosplenii)
keisonruoste (Puccinia cicutae)
velholehdenruoste (Puccinia circaeae)
paatsaman-heinänruoste (Puccinia coronata)
ohdakkeen-saranruoste (Puccinia dioicae)
kallioisenruoste (Puccinia dovrensis)
kynsimönruoste (Puccinia drabae)
suohorsmanruoste (Puccinia epilobii)
suo-orvokinruoste (Puccinia fergussonii)
mataranpahkaruoste (Puccinia galii-verni)
metsäkurjenpolvenruoste (Puccinia geranii-sylvatici)
maitohorsmanruoste (Puccinia gigantea)
happomarjan-heinänruoste (Puccinia graminis)
ohranruoste (Puccinia hordei)
tesmayrtin-palsaminruoste (Puccinia argentata)
palsaminruoste (Puccinia komarovii)
lapinkuusionruoste (Puccinia lapponica)
valvatin-vihvilänruoste (Puccinia littoralis)
piiponisoruoste (Puccinia luzulae)
kurjenpolvenruoste (Puccinia morthieri)
sinivalvatinruoste (Puccinia mulgedii)
maitikan-siniheinänruoste (Puccinia nemoralis)
piiponpikkuruoste (Puccinia obscura)
jänönsalaatin-saranruoste (Puccinia opizii)
hapronruoste (Puccinia oxyriae)
kultarikonruoste (Puccinia pazschkei)
ängelmän-vehniönruoste (Puccinia persistens)
leskenlehden-nurmikanruoste (Puccinia poarum)
kurjenpolven-vesitattarenruoste (Puccinia polygoni-amphibii)
karhunputken-konnantattarenruoste (Puccinia polygoni-vivipari)
lehtohorsmanruoste (Puccinia pulverulenta)
mataranruoste (Puccinia punctata)
pelto-ohdakkeenruoste (Puccinia punctiformis)
rastin-rukiinruoste (Puccinia recondita)
ruusujuurenruoste (Puccinia rhodiolae)
tunturiängelmänruoste (Puccinia rhytismoides)
punaherukanruoste (Puccinia ribis)
ahomataranruoste (Puccinia rubefaciens)
läätteen-kalliosaranruoste (Puccinia rupestris)
läätteenruoste (Puccinia saussureae-alpinae)
rikonruoste (Puccinia saxifragae)
tunturihorsmanruoste (Puccinia scandica)
tunturiängelmän-konnantattarenruoste (Puccinia septentrionalis)
kielon-helpinruoste (Puccinia sessilis)
voikukan-saranruoste (Puccinia sylvatica)
keltavuokonruoste (Puccinia singularis)
heinänviiruruoste (Puccinia striiformis)
vehnänruoste (Puccinia triticina)
kulleronruoste (Puccinia trollii)
nokkosen-saranruoste (Puccinia urticata)
läätteen-tuppisaranruoste (Puccinia vaginatae)
tädykkeenruoste (Puccinia veronicae-longifoliae)
orvokinruoste (Puccinia violae)
kultapiiskunruoste (Puccinia virgae-aureae)
ketunsaranruoste (Puccinia vulpinae)
Rune Ingo

John Rune Ingo (16. marraskuuta 1938 Mustasaari – 17. heinäkuuta 2016 Vaasa) oli suomalainen kielentutkija. Hän oli Vaasan korkeakoulun nykysuomen kielen professori 1983 alkaen. Hänen tutkimuskohteenaan ovat olleet kääntämisen teoria, suomen kielen monikkosanat ja suomen kieli kontrastiivisesti.
Teokset

Lähtökielestä kohdekieleen, WSOY 1990
Suomen kielen pluratiivit eli monikkosanat : numeeris-semanttinen tutkimus. 1 5äenkokouksia ja teknisiä laitteita tarkoittavat sanat. Åbo akademi, 1978.
Kääntämisen teoriaa ja sen sovellutusta, Åbo akademi. Finska institutionen, 1980
Suomen kieli vieraan, Vaasan yliopisto, humanistinen tiedekunta, 2000.
Konsten att översätta : översättandets praktik och didaktik, Studentlitteratur, 2007
Rune Factory

| Rune Factory |
| --- | --- |
Lajityyppi:  roolipeli
Ensijulkaisu:  Rune Factory: A Fantasy Harvest Moon (2006)
Viimeisin julkaisu:  Rune Factory 5 (2022)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Rune Factory on Neverlandin kehittämä roolipelisarja.
Pelisarjan tuottajan Yashimoto Hirofumin mukaan sarjan ensimmäinen peli Rune Factory: A Fantasy Harvest Moon luotiin erikoistuotteena juhlistamaan Harvest Moon -pelisarjan kymmenvuotispäivää, mutta aloitti oman sarjansa saatuaan hyviä arvosteluita. Esikuvansa mukaan pelissä viljellään ja parannetaan viljelyssä käytettäviä työkaluja, mutta siihen on lisätty luolastojen tutkimista ja pelaaja voi vapaammin valita mihin käyttää aikaansa.
Pelit

Rune Factory: A Fantasy Harvest Moon (2006), Nintendo DS
Rune Factory 2: A Fantasy Harvest Moon (2008), Nintendo DS
Rune Factory: Frontier (2008), Wii
Rune Factory 3: A Fantasy Harvest Moon (2010), Nintendo DS
Rune Factory: Oceans (2011), PlayStation 3, Wii
myös nimellä Rune Factory: Tides of Destiny Pohjois-Amerikassa
Rune Factory 4 (2013), Nintendo 3DS
Rune Factory 4 Special (2019), Nintendo Switch, uusintajulkaisu
Rune Factory 5 (2021 Japani, 2022 Pohjois-Amerikka ja Eurooppa)
Aiheesta muualla

Rune Factory MobyGamesissä (englanniksi)
Ruosteheinät

| Ruosteheinät |
| --- | --- |
 Ruskoruosteheinä (Schoenus ferrugineus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Ruosteheinät Schoenus  L.
Katso myös
   Ruosteheinät Wikispeciesissä   Ruosteheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruosteheinät (Schoenus) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 109 lajia. Suvun suomenkielinen nimi on hieman harhaanjohtava, sillä ruosteheinät eivät ole heinäkasveja, vaan sarakasveja.
Ruosteheinät ovat monivuotisia ja mätästäviä sarakasveja, joiden varret ovat pyöreähköjä ja sileitä. Ruosteheinien lehdet ovat vartta lyhyempiä ja lehtitupet mustanruskeita sekä kiiltäviä. Kukinnon muodostavassa tähkistössä on kahdesta kuuteen mustaa tähkää varren kärjessä tiiviinä rykelmänä. Kukinnon alapuolella on kaksi tukilehteä, joista sisempi on lyhyt ja ulompi yhtä pitkä tai pidempi kuin koko tähkistö. Tähkät ovat harvakukkaisia, ja kukat ovat kaksineuvoisia. Emit ovat kolmiluottisia.
Suvun lajeista Suomessa tavataan ruskoruosteheinää (Schoenus ferrugineus), josta on useita havaintoja Kuusamon seudulta sekä muutamia Pohjois-Karjalasta.
Lajeja

Schoenus apogon
Schoenus brevifolius
Schoenus brevisetis
Schoenus calostachyus
Schoenus deformis
Schoenus ericetorum
Schoenus ferrugineus – ruskoruosteheinä
Schoenus fluitans
Schoenus imberbis
Schoenus lepidosperma
Schoenus melanostachys
Schoenus nigricans – mustaruosteheinä
Schoenus nitens
Schoenus paludosus
Schoenus punctatus
Schoenus sparteus
Schoenus villosus
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ruosteheinät (Schoenus)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Schoenus
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Schoenus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Schoenus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Schoenus (englanniksi)
Flora of China: Schoenus (englanniksi)
Ruotsinsuomalaisten päivä

| Ruotsinsuomalaisten päivä> Sverigefinnarnas dag |
| --- | --- |
 Ruotsinsuomalaisten lippu Tukholman kaupungintalolla vuonna 2019.
Tyyppi:  vähemmistön merkkipäivä
Vietetään:   24. helmikuuta Ruotsissa
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  24. helmikuuta 2011
Ruotsinsuomalaisten päivä tai ruotsinsuomalaisuuden päivä (ruots. Sverigefinnarnas dag) on 24. helmikuuta vietettävä merkkipäivä. Ruotsin akatemia hyväksyi merkkipäivän kalenteriin 2010, ja sitä vietettiin ensimmäistä kertaa 2011. 24. helmikuuta valittiin ruotsinsuomalaisten päiväksi, koska se on kansanrunouden keräilijä ja suomen kielen aseman puolustaja Carl Axel Gottlundin syntymäpäivä. Päivän tarkoituksena on juhlistaa ruotsinsuomalaisten vähemmistön olemassaoloa sekä herättää valtaväestön kiinnostus ruotsinsuomalaisia kohtaan.
Vietto

Suurin osa suomen kielen hallintoalueen kunnista liputtaa juhlapäivänä, ja liputtavista lähes kaikki ruotsinsuomalaisten lipulla. Kyseessä ei kuitenkaan ole virallinen liputuspäivä.
Juhlapäivää vietetään ympäri Ruotsia, muun muassa Tukholmassa, Eskilstunassa, Göteborgissa, Västeråsissa ja Nykvarnissa. Päivän ohjelmaan on kuulunut konsertteja, tanssiesityksiä, kirjailijavierailuja, karaoketansseja ja teatteriesityksiä lapsille. Esimerkiksi vuonna 2017 Tukholman kaupungintalolla järjestettyyn juhlaan osallistui yli tuhat ihmistä. Erityisesti vuonna 2013 juhla oli merkittävä monilla paikkakunnilla, tällöin päivää juhlittiin virallisin seremonioin ensimmäistä kertaa.
Vuonna 2019 Ruotsin radion äänestyksessä ruotsinsuomalaisuuden symboliseksi tunnuseläimeksi äänestettiin hylje.
Rune Stenbacka

Rune Stenbacka on suomalainen taloustieteilijä ja taloustieteen professori Hankenilla. Hän on työskennellyt Hankenilla vuodesta 1996. Aiemmin Stenbacka on toiminut tutkimusyksikön (Research Unit of Economic Structures and Growth, RUESG) johtajana Helsingin yliopistossa, professorina Freiburgin yliopistossa sekä professorina Göteborgin yliopistossa. Stenbacka on erikoistunut tutkimuksissaan toimialan taloustieteeseen, soveltavaan oligopoliteoriaan, kilpailustrategioiden analyysiin sekä  kilpailupolitiikkaan.
Stenbacka on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Åbo Akademista vuonna 1991.
Aiheesta muualla

Stenbackan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Stenbackan tutkimukset
Reunuspietaryrtti

| Reunuspietaryrtti |
| --- | --- |
 Reunuspietaryrtti kuvattuna teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen (1897)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Pietaryrtit Tanacetum
Laji::  parthenium
Kaksiosainen nimi
 Tanacetum parthenium  (L.) Sch.Bip. 
Katso myös
   Reunuspietaryrtti Wikispeciesissä   Reunuspietaryrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reunuspietaryrtti eli reunuspäivänkakkara (Tanacetum parthenium, syn. Chrysanthemum parthenium) on vahvasti ryydintuoksuinen pietaryrttilaji, jota kasvatetaan myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Reunuspietaryrtti kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi. Sen vankka varsi on uurteinen ja usein jo tyvestä haarova. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Himmeän- tai kellanvihreä lehtilapa on hienokarvainen, puikea ja parijakoinen tai -osainen. Lehtilavan liuskat ovat hampaisia ja pyöreäkärkisiä. Kukintona on 2–35 mykeröstä koostuva mykeröstö. Mykeröt ovat noin 1,5 cm leveitä. Laitakukkien kieli on 2–7 millimetriä pitkä ja väriltään valkoinen. Kehräkukat ovat kellertäviä torvikukkia tai laitakukkien kaltaisia. Jalostettuna lajista tunnetaan myös kerrottukukkaisia yksilöitä. Pähkylä on 5–8-harjuinen.
Kasvi muistuttaa jossain määrin sekä pietaryrttiä (T. vulgare) että ahopäivänkakkaraa (Leucanthemum vulgare).
Levinneisyys

Alun perin reunuspietaryrtti on kotoisin Lounais-Aasiasta ja Balkanilta. Laji on levinnyt muualle viljelyn myötä. Esimerkiksi Tanskassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa sekä Etelä-Norjassa sitä tavataan villiintyneenä karkulaislajina. Suomessa reunuspietaryrtistä on havaintoja lähinnä maan eteläosista sekä Pohjanlanden rannikolta Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö

Viljelyjäänteenä ja -karkulaisena kasvaessa reunuspietaryrtin tyypillisiä kasvupaikkoja ovat erilaiset joutomaat, nurmikot ja kaatopaikat.
Käyttö

Reunuspietaryrttiä viljellään nykyään koristekasvina. Sitä on aiemmin käytetty myös rohtokasvina torjumaan matoja ja hoitamaan kramppeja. Antiikin aikana lajia käytettiin naistentautien hoitamiseen, josta juontuu myös lajin tyttöä tai neitsyttä tarkoittava tieteellinen nimi parthenium. Reunuspietaryrtti sisältää kouristuksia laukaisevia ja kipuja lieventäviä seksviterpeenilaktoneita (partenolidia, krysartemiineja, santamariinia, reynosiinia). Lisäksi kasvissa on melatoniinia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Reunuspietaryrtin (Tanacetum parthenium) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Reunuspietaryrtti (Tanacetum parthenium)
Luontoportti: Reunuspietaryrtti (Tanacetum parthenium)
Yrttitarha: Reunuspäivänkakkara (Tanacetum parthenium)
ITIS: Tanacetum parthenium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tanacetum parthenium (englanniksi)
Reunuspietaryrtin mykerökukintoja.
Reunuspietaryrttikasvusto.
Rostislav (1896)

| Rostislav |
| --- | --- |
 Rostislav

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Pietari
Kölinlasku:  21. helmikuuta 1899
Laskettu vesille:  10. toukokuuta 1900
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1902
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 7. joulukuuta 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 534 t
Pituus:  132,4 m
Leveys:  21,8 m
Syväys:  7,93 m
Koneteho:  14 500 ihp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  27 upseeria ja 744 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 254 mm tykkiä kaksoistorneissa 11 × 152 mm tykkiä 20 × 76 mm tykkiä 20 × 47 mm tykkiä 8 × 37 mm tykkiä 5 × 381 mm torpedoputkea
Rostislav (ven. Ростислав) oli vuonna 1900 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston pre-dreadnought-taistelulaiva. Miehistö upotti aluksensa marraskuussa 1920.
Valmistus

Alus tilattiin Nikolajevin telakalta, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1894. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1896 ja valmistui maaliskuussa 1900.
Aluksen kymmentuumaiset pääaseet oli sijoitettu ranskalaistyyppisiin torneihin ja apuaseina olleet kuusituumaiset oli sijoitettu torneihin kummallekin kyljelle. Panssarivyön pituus oli 69,19 metriä ja sen korkeus 2,13 metriä. Vyön paksuus oli vesirajassa 14–10 tuumaa ja alalaidassa 8–6 tuumaa. Laipiot olivat liitettyjä eivätkä Harvey-terästä ja niiden paksuus oli yhdeksästä viiteen tuumaan. Ylempi viisituumainen panssarivyö oli pituudeltaan 45,72 metriä ja korkeudeltaan Virhe lausekkeessa: operaattorin round edellyttämä operandi puuttuu metriä. Panssarikannen paksuus oli kaksi tuumaa panssarikannen yläpuolella ja muuten kolme tuumaa. Tornien seinämät olivat 2,5 tuumaiset.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus määrättiin Venäjän Mustanmeren laivastoon, jonka mukana se otti osaa useisiin operaatioihin ensimmäisessä maailmansodassa. Miehistö upotti aluksensa matalikolle marraskuussa 1920.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Petropavlovsk-luokka | Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat | Seuraaja: Peresvet-luokka |
Rouva Sherlock Holmes

| Rouva Sherlock Holmes> The Ex-Mrs. Bradford |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Roberts
Käsikirjoittaja:  Anthony Veiller
Perustuu:  James Edward Grantin tarinaan
Tuottaja:  Edward Kaufman
Säveltäjä:  Roy Webb
Kuvaaja:  J. Roy Hunt
Tuotantosuunnittelija:  Van Nest Polglase
Pääosat:   William Powell  Jean Arthur 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:   13. toukokuuta 1936 (US)  7. marraskuuta 1937 (FI) 
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rouva Sherlock Holmes (engl. The Ex-Mrs. Bradford) on Stephen Robertsin ohjaama yhdysvaltalainen mysteerinen komediaelokuva vuodelta 1936. Pääosissa olevat William Powell ja Jean Arthur näyttelevät eronnutta pariskuntaa, jotka ratkaisevat murhaa kilparadalla.
Rouva Sherlock Holmes perustuu James Edward Grantin tarinaan, josta käsikirjoituksen laati Anthony Veiller. Rouva Sherlock Holmes ilmestyi teattereihin Yhdysvalloissa 13. toukokuuta vuonna 1936 ja Suomessa sai ensi-iltansa vuotta myöhemmin 7. marraskuuta. RKO Pictures tuotti elokuvan.
Elokuva jäi ohjaaja Stephen Robertsin viimeiseksi ohjaustyöksi hänen kuoltuaan pari kuukautta myöhemmin heinäkuussa 1936 sydänkohtaukseen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Powell  | … |  Tohtori Lawrence Bradford   |
|  Jean Arthur  | … |  Paula Bradford   |
|  James Gleason  | … |  Etsivä Corrigan   |
|  Eric Blore  | … |  Stokes, Bradfordin hovimestari   |
|  Robert Armstrong  | … |  Nick Martel   |
|  Lila Lee  | … |  Neiti Prentiss   |
|  Grant Mitchell  | … |  John Summers   |
|  Erin O'Brien-Moore  | … |  Rouva Summers   |
Kuvia

Jean Arthur elokuvan trailerissa.
William Powell elokuvan trailerissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rouva Sherlock Holmes Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rouva Sherlock Holmes Elonet.
The Ex-Mrs. Bradford. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 7.6.2013. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
Rouva Sherlock Holmes AllMoviessa. (englanniksi)
Roviolla

| ”Roviolla” Gimmel |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lentoon
 Julkaistu: tammikuu 2003
 Formaatti: maxi-single
 Tekijä(t): Maki Kolehmainen (säv.) Jonna Kärkkäinen (san.)
 Tuottaja(t): Sami Lehto
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: BMG
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Gimmelin muut singlet
| ”Etsit muijaa seuraavaa” 2002 | ”Roviolla” 2002 | ”Sydän pliis särkekää” 2003 |
Roviolla on Gimmelin kappale ja single, joka julkaistiin tammikuussa 2003 esikoisalbumilla. Kappale julkaistiin aiemmin vuonna 2002 yhtyeen esikoisalbumilla Lentoon. ”Roviolla” nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla seitsemän viikkoa.
Kappaleen musiikkivideolla vierailevat rockmuusikot Janne Joutsenniemi, Jussi 69 sekä Pekka Tapani Laine.
Kappaleet

Roviolla – 2.59
Tatuointi – 3.25
Roviolla – 2.57 (Akustinen)
Aiheesta muualla

Roviolla discogs.com -sivustolla
Rosidit

| Rosidit |
| --- | --- |
 Kurtturuusun (Rosa rugosa) kukkia ja hedelmiä
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä
Kladi::  Rosidit
Katso myös
   Rosidit Wikispeciesissä   Rosidit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosidit (engl. rosids, joskus tieteellisellä nimellä Rosidae) ovat aitokaksisirkkaisiin kasveihin kuuluva yksisyntyinen ryhmä eli kladi. Suureen ryhmään kuuluu yli 70 000 lajia, mikä on enemmän kuin neljännes kaikista koppisiemenisistä kasveista. Rosideihin kuuluu useita tärkeitä hyötykasveja, kuten puutarhamansikka, omena, luumu, pavut ja kaalit, sekä lukuisia ekologisesti ja taloudellisesti tärkeitä puita, kuten koivut, tammet, aitomahongit ja eukalyptukset.
Kuvaus

Rosidit ovat kasviryhmänä laaja ja monimuotoinen. Ryhmään kuuluu niin ruohoja kuin pensaita ja suuriakin puita. Ryhmään kuuluu myös kuivakkokasveja, kuten useat tyräkkikasvit (Euphorbiaceae), loiskasveja, kuten rafflesiat (Rafflesia), ja vesikasveja, kuten heimo Podostemaceae. Hernekasveilla ja yhdeksällä muulla rosidien heimolla esiintyy typpeä sitovia symbioottisia bakteereja.
Muodon ja rakenteen piirteistä ryhmän kasveja yhdistävät ponneltaan selkäliittoiset heteet, joiden palhon ja ponnen liitoskohta on kapea ja lokeroside ohut.
Lahkoon Malpighiales kuuluvan raidan kukat ovat pieniä ja kehättömiä.
Lahkoon Malpighiales kuuluvien rafflesioiden kukat ovat suuria ja viisiteräisiä.
Lahkoon Fabales kuuluvan silkkialbitsian hedelmä on palko.
Lahkoon Fagales kuuluvan rauduskoivun hedelmä on norkkoon kehittyvä pähkylä.
Lahkoon Sapindales kuuluvan litsin hedelmä on luumarja.
Lahkoon Malvales kuuluvan ruusumalvan hedelmä on lohkohedelmä.
Luokittelu

Rosidit jaetaan kasvien luokitusta kehittäneen Angiosperm Phylogeny Groupin mukaan 17 lahkoon, jotka voidaan basaalista Vitales-lahkoa lukuun ottamatta ryhmitellä kahteen ryhmään. Ryhmän 17 lahkoa jaotellaan edelleen noin 140 heimoon ja yli 70 000 lajiin. Siten rosidit muodostavat yli neljänneksen kaikista koppisiemenisistä kasveista. Seuraava kaavio esittää lahkojen sukulaisuussuhteet:
Rosidien ryhmän lähimmät sukulaiset kuuluvat lahkoon Saxifragales. Hieman kaukaisempaa sukua ryhmälle ovat asteridit sukulaislahkoineen, lahkon Dilleniales muodostava heimo Dilleniaceae sekä lahko Gunnerales. Nämä kasviryhmät kuuluvat aitokaksisirkkaisten ydinryhmään (engl. core eudicots).
Merkitys ihmiselle

Rosideihin kuuluu useita tärkeitä ravintokasveja, kuten mansikat, omena, päärynä, persikka, luumu, herne, maapähkinä, pavut ja kaalit. Ryhmään kuuluu myös lukuisia monien ilmastoalueiden ekologisesti ja taloudellisesti tärkeitä puita, kuten koivut, tammet, viikunat, pajut, aitomahongit, vaahterat, lehmukset, siipipuut ja eukalyptukset.
Roar (vuoden 1981 elokuva)

| Roar |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Noel Marshall
Käsikirjoittaja:  Noel Marshall
Tuottaja:   Noel Marshall  Tippi Hedren 
Säveltäjä:  Dominic Frontiere
Kuvaaja:  Jan de Bont
Pääosat:   Tippi Hedren  Noel Marshall  John Marshall  Melanie Griffith 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Alpha  Filmways Pictures 
Levittäjä:  Filmways Netflix
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roar on vuonna 1981 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Se kertoo luonnonsuojelijasta nimeltä Hank, jonka perhe tulee vierailulle, kun Hank ei ole kotona. Elokuva tunnetaan räikeistä turvallisuusrikkeistä. Esimerkiksi Noel Marshall sai kuolion ja Melanie Griffith joutui leikkaukseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tippi Hedren   | … |   Medelaine   |
|   Noel Marshall   | … |   Hank   |
|   Melanie Griffith   | … |   Melanie   |
|   Jerry Marshall   | … |   Jerry   |
|   John Marshall   | … |   John   |
|   Kyalo Mativo   | … |   Mativo   |
|   Rick Glassey   | … |   Rick   |
|   Steve Miller   | … |   Prentiss   |
|   Frank Tom   | … |   Frank   |
|   Charlotte Hughley   | … |   Prinsessa   |
Arvostelut

Roarin arvio elitisti.net -sivustolla on 3,9 tähteä toimituksen antamana. Lukijat antoivat keskimäärin 3,7 tähteä.
Käännös suomeksi
Roberto Dellasega

Roberto Dellasega
Roberto Dellasega (s. 15. kesäkuuta 1990 Cavalese, Italia) on italialainen mäkihyppääjä. Hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa mäkihypyn maailmancupissa Pragelatossa joulukuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 21:s Engelbergissä joukukuussa 2013. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Dellasega oli 35:s suurmäen kilpailussa ja oli joukkuemäessä mukana Italian kahdeksanneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Hänen serkkunsa Diego Dellasega on myös mäkihyppääjä.
Roberto Di Maio

Roberto Di Maio (s. 21. syyskuuta 1982) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa seuratasolla kotimaassaan Cosmosta. Italiassa korkein sarjataso, jolla hän on pelannut, on Serie B, jossa hän edusti Nocerinaa kaudella 2011–2012. Hän pelasi tuolloin 37 liigaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Di Maio nousi San Marinon maajoukkueeseen 40-vuotiaana maaliskuussa 2023. Hän on pelannut vuonna 2023 maajoukkueessa yhdeksän EM-karsintaottelua, joista neljässä täyden ja kahdessa lähes täyden peliajan.
Roberto Cherro

Roberto Cherro vuonna 1933.
Roberto Cherro (23. helmikuuta 1907 Barracas, Buenos Aires, Argentiina 11. lokakuuta 1965) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Cherro edusti urallaan Ferron ja Sportivo Barracasin lisäksi Boca Juniorsia vuodet 1926–1938. Hän voitti jälkimmäisen kanssa viidesti Argentiinan Primera Divisiónin vuosina 1926, 1930, 1931, 1934 ja 1935. Hänet valittiin liigan parhaaksi maalintekijäksi neljästi kausina 1925–1926, 1927–1928, 1929–1930 ja 1936–1937.
Cherro pelasi Argentiinan maajoukkueessa yhteensä 17 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Hän voitti joukkueen kanssa Copa Américan kaudella 1928–1929 ja kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaisissa 1928.