stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dollhouse
Oheistuotteet > DVD-julkaisut Suomessa

| Kausi | Julkaisupäivä | Jaksoja | Lisämateriaali |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11. kesäkuuta 2010 | 13 |  Kommenttiraidat jaksoihin "Ghost", "Man on the Street" ja "Epitaph One"    Alkuperäinen pilottijakso "Echo"    Koosteet "Making Dollhouse", "Coming Home", "Finding Echo",   "Designing the Perfect Dollhouse" ja "A Private Engagement"    23 poistettua kohtausta |
| 2 | – | 13 |  |
Aiheesta muualla

Dollhouse Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dollhouse Telvis.fi -sivustolla
Dichen Lachman, Joss Whedon, Eliza Dushku ja Fran Kranz.
Elefenor

Elefenor (m.kreik. Ἐλεφήνωρ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Khalkodonin ja Alkyonin poika ja Euboian Abenteen kuningas. Hän otti vastaan Theseuksen pojat Akamaan ja Demofonin, kun nämä pakenivat vallan anastanutta Menestheusta.
Elefenor oli yksi Helenan kosijoista. Antamansa valan mukaisesti hän osallistui Troijan sotaan ja johti taisteluun Euboian 40 alusta. Samana päivänä, kun Pandaros rikkoi aselevon, Elefenor sai surmansa Agenorin keihäästä yrittäessään vetää Ekhepoloksen ruumista turvaan.
Clarence George Issenmann

Clarence George Issenmann (30. toukokuuta 1907 Hamilton, Ohio – 27. heinäkuuta 1982) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cincinnatin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1932 ja nimitettiin Clevelandin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Phytean titulaaripiispaksi 24. maaliskuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Karl Joseph Alter, jota avustivat Urban John Vehr ja George John Rehring.
Issenmann sai 5. joulukuuta 1957 nimityksen Columbuksen piispaksi ja 7. lokakuuta 1964 Clevelandin koadjuuttoripiispaksi sekä Filacan titulaaripiispaksi. Hänet asetettiin koadjuuttoripiispaksi 2. helmikuuta 1965, ja hänestä tuli Clevelandin piispa 22. syyskuuta 1966. Hän erosi hiippakunnan johdosta 5. kesäkuuta 1974. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Canon EOS-1D X

| Canon EOS-1D X |
| --- | --- |

Tyyppi:  DSLR järjestelmäkamera
Kenno:  36 × 24 mm CMOS 35mm täysi kenno
Korkein resoluutio:  5 184 × 3 456 (18,1 megapikseliä)
Objektiivi:  Canon EF -objektiivit
Suljin:  Sähkömekaaninen tasainen hiilikuitu polttopiste suljin. Valittavissa ensimmäinen sähköinen verho suljin.
Suljinajat:  1/8 000 s – 30 s
Valotustavat:  valotuksen korjaus +/-3 EV (1/3 EV)
Tarkennuspisteet:  61 AF pistettä iTR
Tarkennustavat:  automaattinen, ennakoiva tarkennus, itselaukaisu, seuraava tarkennus, kertatarkennus, jatkuva tarkennus, jatkuva kuvaus automaattitarkennuksella
Sarjakuvaus:  14 kuvaa / s JPEG, 12 kuvaa / s. RAW
Etsin:  Optinen, 0.76× suurennus
ISO-arvot:  ISO 100–51 200, laajennettavissa ISO 50 (L1), 102 400 (H1) ja 204 800 (H2).
LCD-näyttö:  3,2 tuumaa, 1 040 000 pikseliä
Tallennusmedia:  CompactFlash (Type I tai Type II)
Akku:  LP-E4N -litium-ioni
Paino:  1 340 g (pelkkä runko)
Canon EOS-1D X on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täysikokoisen kennon digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin vuonna 2011 ja myyntiin se tuli alkuvuodesta 2012 Canon EOS-1Ds Mark III:n seuraajaksi.
Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien kanssa. Täysin sääsuojatussa rungossa on 18,1 megapikselin täyden koon kenno sekä 61 tarkennuspistettä. Kaksi DIGIC 5+ -prosessoria antavat kuvataajuudeksi nopeassa jatkuvassa kuvauksessa 12, lyhytaikaisesti jopa 14 kuvaa sekunnissa. Kuva-alueen kirkkauden ja värien mittaus tapahtuu 100 000 pikselin kennon avulla. Full HD (1080p) -videokuvaus on mahdollista.
Kamerassa on kaksi CompactFlash-korttipaikkaa ja 3,2 tuuman nestekidenäyttö sekä Ethernet-portti. Suljinmekanismin on arvioitu kestävän ainakin 400 000 laukaisua.
Uuden kameran rungon hinta Suomessa oli elokuussa 2015 noin 5 800 euroa.
Classix Shape

| Classix Shape Skyclad |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji: Folk metal
 Kesto: 22.28
 Levy-yhtiö: Massacre Records
Skycladin muut julkaisut
| Vintage Whine 1999 | Classix Shape 1999 | Folkémon 2000 |
Classix Shape on Skycladin 1999 julkaistu EP-levy. Tulostusvirheestä johtuen levyn oikea kappalejärjestys eroaa kansien mukaisesta järjestyksestä.
Kappaleet

Vintage Whine – 4.26
Inequality Street – 4.05
Constance Eternal – 5.52
Building a Ruin – 3.55
Sins of Emission – 4.10 (Unplugged Version)
Aiheesta muualla

Albumi Classix Shape Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Emil Nervander

Emil Nervander
Emil Fredrik Nervander (salanimi Emlekyl, 11. marraskuuta 1840 Helsinki – 27. tammikuuta 1914 Pori) oli suomalainen kirjailija ja taidehistorioitsija.
Elämänvaiheet

Emil Nervander oli fyysikko ja runoilija Johan Jakob Nervanderin poika. Emil Nervander vietti lapsuudessaan ja nuoruudessaan paljon aikaa Voipaalassa.
Nervander kävi Karl Gabriel Leinbergin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1858. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa aluksi luonnontieteitä mutta vaihtoi sitten taidehistoriaan. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon 1869.
Nervander toimi Åbo Postenin päätoimittajana 1874–1879. Vuosina 1868–1873 hän kirjoitti taide- ja teatteriarvosteluja Hufvudstadsbladetiin. Nervander kirjoitti kansa- ja maantieteellisiä kuvauksia, kulttuurihistoriallisia muoto- ja muistikuvia, matkakertomuksia, kirkkotaidetta koskevia teoksia sekä teatteriin liittyviä artikkeleita. Häneltä ilmestyi 70–80 painotuotetta, ja hän kirjoitti 30–40 sanomalehteen. Hän toimitti Fredrik Cygnaeuksen ja J. V. Snellmanin kootut teokset.
Nervander oli Turun tuomiokirkon muinaismuistojen järjestämiskomitean sihteerinä 1875–1879 ja tuomiokirkon korjausvaltuuskunnan jäsenenä 1894–1896 ja  toimi muinaistieteellisen toimikunnan tehtävissä 1892. Hän oli myös perustamassa Suomen muinaismuistoyhdistystä.
Kertomuskokoelma Honkain tarinat ilmestyi 1869, ja samana vuonna tuli julki myös ensimmäinen runokokoelma Dikter (Runoja). Dikterin hän julkaisi salanimellä Emlekyl (Muistoksi), ja se sisältää useita Voipaalassa kirjoitettuja runoja. Nervander on Suomen ensimmäinen novellikirjailija. Hän oli Suomen kansalliskirjailijan Aleksis Kiven hyvä ystävä.
Nervanderin murhatarina Uotilan isäntä ilmestyi suomeksi 1870. Teos perustuu Etelä-Suomessa sattuneeseen tapaukseen. Kirjassa olennainen teema on rankaisematta jääneen murhan aiheuttama syyllisyys paljolti Fjodor Dostojevskin Rikoksen ja rangaistuksen tapaan mutta suomalaiselle maaseudulle sijoitettuna. Kirjassa mainitaan Uotilaa lähellä oleva Myllykylä, joten paikallisväriäkin on mukana.
Toisen runokokoelmansa Efter femtio år ('50 vuoden kuluttua') Nervander julkaisi 1907 omalla nimellään. Kuvaus keisari Aleksanteri I:n matkoista Suomessa ilmestyi 1906.
Nervanderin kirjoitti koko tuotantonsa ruotsiksi, mutta suurin osa hänen teoksistaan suomennettiin. Osa Nervanderin teoksista ilmestyi jopa ainoastaan suomeksi.
Kesä 1901 oli todennäköisesti Nervanderin viimeinen Sääksmäellä viettämä kesä. Hän asui silloin Sillantaassa.
Nervander vietti viimeiset elinvuotensa pienessä vuokramökissä Harjavallassa. Hän kuoli Porin kaupunginsairaalassa 27. tammikuuta 1914 yksinäisenä erakkona. Eräiden lähteiden mukaan Nervander olisi kuitenkin kuollut mökissään Harjavallan Merstolassa, jossa on hänen mukaansa nimetty katu sekä muistomerkki. Nervander on haudattu Harjavallan hautausmaalle. Hän ei ole halunnut hautaansa merkittävän, joten hautausmaalta löytyy kirjailijan omasta toivomuksesta vain pieni luonnonkivestä tehty muistokivi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emil Nervander Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Emil Nervander on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia Emil Nervanderin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Elämänvaiheet ja tuotanto (Arkistoitu – Internet Archive). Lounakirjailijat.net.
Emil Nervander 375 humanistia -sivustolla. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. 27.7.2015.
Aleksis Kiven hautajaiset. Nimimerkki E. N:n, Emil Nervanderin, v. 1901 Nuoressa Suomessa julkaisema kirjoitus, Suomen Kuvalehti, 06.10.1934, nro 41, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Emil Nervanderin muistokivi Harjavallan hautausmaalla.
Energy (Operation IVYn albumi)

| Energy Operation IVY |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sound and Vision-studiot, San Francisco
 Julkaistu: maaliskuu 1989
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Kevin Army & Operation IVY
 Tyylilaji: ska punk, hardcore punk
 Kesto: 36.48
 Levy-yhtiö: Lookout!, Hellcat
Operation IVYn muut julkaisut
| Hectic 1988 | Energy 1989 | Plea for Peace 1992 |
Energy on yhdysvaltalaisen ska punk -yhtye Operation IVYn ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1989. Albumi on saavuttanut kulttimainetta ska punkin klassikkona, ja albumin kappaleista on tehty usein omia versioita, esimerkiksi Green Day on tehnyt oman versionsa kappaleesta ”Knowledge”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Jesse Michaels, säveltänyt ja sovittanut Operation IVY, ellei toisin mainita.
| --- | --- |
 A-puoli Knowledge – 1.42  Sound System – 2.14  Jaded – 1.52 (säv. kertosäe John Healy)  Take Warning – 2.44  The Crowd – 2.12 (säv. sanat Armstrong)  Bombshell – 1.03 (säv. sanat Michaels ja Armstrong)  Unity – 2.13 (säv. sanat Armstrong)  Vulnerability – 2.02  Bankshot – 1.34  One of These Days – 1.07 (säv. Lee Hazlewood) :  B-puoli  Gonna Find You – 1.56   Bad Town – 2.35  Smiling – 1.45  Caution – 1.29  Freeze Up – 2.20  Artificial Life – 2.20 (säv. sanat Armstrong)  Room Without a Window – 1.31  Big City – 2.16  Missionary – 2.08
Kokoonpano

Jesse Michaels – laulu
Tim Armstrong – kitara
Matt Freeman – basso
Dave Mello – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Esa Mäkelä (merikapteeni)

Esa Mäkelä (s. 1946) on suomalainen merikapteeni. Punkalaitumella syntynyt Mäkelä oli Silja Linen palveluksessa liki 30 vuotta aina vuoteen 2001 asti ja sen jälkeen Royal Caribbean Cruises -yhtiöllä risteilyalusten rakentamisen valvojana vuoteen 2008, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Vuonna 1966 ylioppilaaksi päässyt Mäkelä mieli heti opiskelemaan laivanrakennusta Teknilliseen korkeakouluun. Ensiyritys ei tuottanut opiskelupaikkaa, ja Mäkelä lähti ja jäi merille. Nuoren jungmannin ensimmäinen laiva oli ahvenanmaalaisen Rederiaktiebolaget Gustaf Eriksonin M/S Saggö. Merikapteenin pätevyyskirjan Mäkelä sai vuonna 1974.
60-vuotissyntymäpäivähaastattelussaan Mäkelä mainitsi uransa varrelta erityisen muistettaviksi tapahtumiksi Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssin vuonna 1989 sekä valvomansa Silja Serenaden rakentamisen.
Unohtumattomimman tehtävän Esa Mäkelä sai hoitaakseen, kun matkustaja-autolautta M/S Estonia joutui merihätään ja upposi varhain aamuyöllä 28. syyskuuta 1994. Hän oli tuolloin Estonian avunpyyntöön ensimmäisenä vastanneen ja uppoamispaikalle toisena Viking Linen M/S Mariellan jälkeen ehtineen M/S Silja Europan päällikkö. Mäkelä johti pelastustehtäviä tapahtumapaikalla Turun Meripelastuskeskuksen pyynnöstä.
Clarence Hill

| Mitalit> Maa:  Bermuda .Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Bermuda .Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Bermuda .Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:  Bermuda > Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | yli 81 kg |  |
Clarence Hill (s. 26. kesäkuuta 1951) on bermudalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän sai pronssia yli 81 kilon sarjasta Montréalin olympialaisista 1976. Hill oli Tokion olympialaisiin 2020 asti Bermudan ainoa olympiamitalisti.
Esa Maaranen

Esa Kalervo Maaranen (27. elokuuta 1953 Lauritsala – 13. elokuuta 2023 Tampere) oli suomalainen Aamulehden pitkäaikainen urheilutoimittaja.
Maaranen valmistui historianopettajaksi Tampereen yliopistosta. Hän tuli Aamulehteen kesätoimittajaksi 1979 ja vakinaiseksi toimittajaksi 1983. Maaranen oli työssä Aamulehden urheilutoimituksessa vuoteen 2017 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän kirjoitti Aamulehteen vielä eläkkeellä ollessaan, ja viimeisen Kuninkuusraveja käsitelleen juttunsa hän kirjoitti Aamulehteen 6. elokuuta 2023, viikkoa ennen kuolemaansa.
Maaranen oli Tampereen urheilutoimittajien kerhon puheenjohtajana 1995–2023, ja hän toimi myös 1980- ja 1990-luvuilla kerhon varapuheenjohtajana, rahastonhoitajana ja sihteerinä. Suomen urheilutoimittajien liitossa Maaranen oli liiton hallituksen jäsenenä 1995–2008, varapuheenjohtajana 2002–2004 ja puheenjohtajana 2004–2008. Maaranen sai Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin vuonna 2021. Hänet palkittiin Urheilutoimittajain liiton kultaisella ansiomerkillä, ja hänestä tuli liiton kunniajäsen vuonna 2016.
Maaranen harrasti nuorempana koripalloa, jalkapalloa ja jääkiekkoa. Myöhemmin hän pelasi golfia ja voitti muun muassa Suomen urheilutoimittajien mestaruuden.
Esa Maaranen kuoli 69-vuotiaana elokuussa 2023 Hatanpään sairaalassa Tampereella.
Cody Goloubef

| Cody Goloubef |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1989 (ikä 34) Oakville, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Springfield Falcons (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) Cleveland Monsters (AHL) Colorado Avalanche (NHL) San Antonio Rampage (AHL) Stockton Heat (AHL) Providence Bruins (AHL) Ottawa Senators (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Belleville Senators (AHL) SC Bern (NL)
NHL-varaus:  37. varaus, 2008 Columbus Blue Jackets
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Cody Goloubef (s. 30. marraskuuta 1989 Oakville, Ontario) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Columbus Blue Jackets varasi hänet toisella kierroksella 37. varauksena vuonna 2008.
Ura

Amatöörinä Goloubef pelasi University of Wisconsin–Madisonin miesten jääkiekkojoukkueessa. Hänet valittiin edustamaan Kanadaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2009, jossa joukkue voitti kultaa.
Goloubef valittiin toisen kierroksen seitsemäntenä pelaajan vuoden 2008 varaustilaisuudessa Columbus Blue Jacketsin toimesta. Hän allekirjoitti kolmen vuoden tulokassopimuksen 29. huhtikuuta 2010. Goloubef teki uransa ensimmäisen NHL-maalin San Jose Sharksia vastaan 11. helmikuuta 2013. Blue Jackets jatkoi kesällä 2013 Goloubefin sopimusta vuodella.
Elise Ringen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Elise Ringen |  Elise Ringen |  Elise Ringen |  |
Maa:   Norja
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruhpoldng 2012 | viesti |  |
Elise Ringen (s. 11. marraskuuta 1989) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hänen valmentajanaan toimi Raphaël Poirée.
Ringen voitti nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2008 hopeaa sprintistä ja viestistä sekä pronssia takaa-ajosta. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa hän voitti kultaa normaalimatkalla ja pronssia viestissä. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sai viestissä pronssia sekä oli sprintissä neljästoista.
Maailmancupissa Ringen kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 2007–2008 ollen kahdesti 39:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kymmenes sija Hochfilzenin pikakilpailusta kaudella 2011–2012.
Ringen lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2016.
Entropy Productions

| Entropy Productions |
| --- | --- |
Perustajat:  David Ya
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  elektroninen musiikki, ambient, downtempo, dubtronica
Kotimaa:  Ranska
Sijainti:  Pariisi
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Entropy Productions on ranskalainen itsenäinen levy-yhtiö.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Esmeraldas

Esmeraldas tarkoittaa smaragdia portugalin ja espanjan kielissä. Se on myös paikannimi:
Esmeraldas, kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa
Esmeraldas, kaupunki Ecuadorissa, samannimisen maakunnan pääkaupunki
Esmeraldas, maakunta Ecuadorissa
Esmeraldas, joki Ecuadorissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Esmeraldas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eino Jurkka

Eino Jurkka
Eino Heikki Jurkka (alk. Rothström, vuoteen 1931 Juurivirta; 9. helmikuuta 1894 Hämeenlinna – 12. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja  teatterinjohtaja.
Tausta

Eino Jurkan vanhemmat olivat koristemaalari Heikki Rothström ja Rosa Saari. Hänen äitinsä oli kotoisin Jämsästä ja paikallisen kartanon tytär. Vuonna 1906 perheen sukunimi suomennettiin Juurivirraksi, joka myöhemmin lyhentyi tuttavallisemmin Jurkaksi. Näyttelijäksi Eino Jurkka päätyi sattumalta. Ollessaan junassa matkalla Jämsään opiskelemaan hän näki Helsingin Sanomien ilmoituksen, jossa etsittiin esiintyjää musiikkinäytelmään. Hän hakeutui Kaarle Halmeen johtamalle kiertueelle vuonna 1912 ja elätti itseään satunnaistöillä.
Ura

Jurkan ensimmäinen kiinnitys oli Turun Casino-Operetissa, ja vuonna 1918 hän pääsi Helsinkiin Kansan Näyttämölle. Sieltä hän siirtyi Ouluun johtamaan alkuvaiheissaan olevaa Oulun Työväen Näyttämöä ennen Viipuriin siirtymistä. Vuodesta 1924 alkaen Jurkka toimi neljä vuotta Viipurin Näyttämön näyttelijänä ja johtajana. Hänen ohjaamastaan Peer Gyntistä tuli esityskautensa teatteritapaus vuonna 1926. Siinä kiteytyivät Jurkan ohjaustyölle tyypilliset keinot: tekstin rohkea työstäminen, elävä teatterinomaisuus ja olennaisuuksien taju. Lauri Haarlan historiallinen näytelmä Velisurmaajat muotoutui Jurkan ohjaamana alkuvoimaiseksi ja uskottavaksi.
1930-luvulla Jurkka toimi Helsingissä Koiton Näyttämön johtajana ja myöhemmin ohjaajana. Siellä hänen vahvoja ohjaustöitään olivat muun muassa Neekeri (1931), Hanuumanin tytär (1932) ja Sudenmorsian (1937). Näytelmien pääosassa oli hänen entinen vaimonsa Emmi Jurkka. Sotavuodet Eino Jurkka vietti Jämsässä, ja vuodesta 1942 hän toimi näyttämönjohtajana Kuusankoskella. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi johtajaksi Iisalmen Yhteisteatteriin.
Jurkan näyttelijäntyötä on luonnehdittu moderniksi ja moniulotteiseksi. Hänen puhetapansa oli ajatusten välittämistä ja ilmaisu sisäistynyttä. Jurkan klassikoiksi nousseita roolitöitä olivat Vihtorin osa näytelmässä Kaksi Vihtoria Koiton Näyttämöltä sekä Leo Tolstoin Elävän ruumiin Fedja, jota hän näytteli ensi kerran Viipurissa 1928. Jurkka esitti Vihtoria myös Kahden Vihtorin elokuvaversiossa sekä Vihtori ja Klaara-farssissa (1939). Teatterityön ohessa Jurkka teki 1930-luvulla ja sodan aikana yhteensä kolmisenkymmentä valkokangasroolia ja ohjasi kaksi elokuvaa vuonna 1940.
Intimiteatterissa Jurkka työskenteli heti sen perustamisesta alkaen 1950. Tuolloin jo sairauden heikentämänä hän esiintyi teatterin näytelmissä Kummittelijoita ja Britannicus vuonna 1951.
Yksityiselämä

Jurkka oli vuodesta 1922 naimisissa näyttelijä Emmi Jurkan (o.s. Tuomi) kanssa, ja heillä oli kolme näyttelijälasta: Sakari, Vappu ja Jussi. Eino ja Emmi Jurkka ottivat avioeron vuonna 1931, mutta heidän työtoveruutensa jatkui vielä pitkään.
Jurkan tunnettuja lapsenlapsia ovat Laura Jurkka, Mikko Jurkka, Timo Jurkka ja Ville Sandqvist.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1920 | Ollin oppivuodet | räätäli |
| 1931 | Sano se suomeksi | Näyttelijä |
| 1933 | Sininen varjo | johtaja Orma |
| 1934 | Minä ja ministeri | herra Pöhö, ulkoministeriön virkamies |
| 1934 | Meidän poikamme ilmassa – me maassa | valtuutettu Äes |
| 1934 | Helsingin kuuluisin liikemies | herra Petterkvist |
| 1935 | Kun isä tahtoo... | johtaja August Lampaanpää |
| 1936 | Vaimoke | toimittaja Torvela |
| 1936 | VMV 6 | Rentun-Matti, salakuljettaja |
| 1937 | Ja alla oli tulinen järvi | Laurikka |
| 1937 | Koskenlaskijan morsian | Heikki, Paloniemen isäntä |
| 1938 | Nummisuutarit | Sepeteus, lukkari |
| 1939 | Helmikuun manifesti | Pobedonostsev |
| 1939 | Kaksi Vihtoria | johtaja Vihtori Rantamo, ent. Ramberg |
| 1939 | Vihtori ja Klaara | Vihtori Vuorenkaiku |
| 1939 | Halveksittu | tehtailija Vargen |
| 1940 | Eulalia-täti | Mauri Huhkinen |
| 1940 | Herra johtajan ”harha-askel” | johtaja Aukusti Rantamo |
| 1940 | Unelma karjamajalla | Kylälahden kauppias |
| 1940 | Kyökin puolella | toimittaja Pontus |
| 1941 | Viimeinen vieras | kauppias Kalle Herttamo, ent. Huhtinen |
| 1942 | Varaventtiili | Taneli Iippo, johtajaopettaja |
| 1942 | Yli rajan | ukko Meller |
| 1942 | Synnin puumerkki | Vesan isä, vossikkakuski |
| 1943 | Neiti Tuittupää | Esa Turtiainen |
| 1952 | Yö on pitkä | Jussin isä, lehtori |
| 1952 | Salakuljettajan laulu | knallipäinen herra |
Eulalia-täti (1940)
Herra johtajan ”harha-askel” (1940)
Aiheesta muualla

Eino Jurkka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oulun Työväen Näyttämön alkuvuosien historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Neljä suomalaista "konnaa" (Jorma Nortimo, Kaarlo Angerkoski, Hugo Hytönen, Eino Jurkka), Seura, 10.05.1939, nro 19, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chip Jett

| Charles "Chip" Jett |
| --- | --- |
 Chip Jett WSOP-turnauksessa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  8 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 005 698
Päivitetty:  10. elokuuta 2007
Charles "Chip" Jett (s. 22. syyskuuta 1974 Scottsdale, Arizona) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän aloitti uransa jakajana kasinolla, mutta siirtyi pelaaja-ammattilaiseksi huomattuaan siinä ansaitsevansa paremmin.
Jett sijoittui toiseksi Howard Ledererin voittamalla World Poker Tourin (WPT) PartyPoker.com Million II -risteilyllä maaliskuussa 2003. Myöhemmin samana vuonna hän oli kaksi kertaa World Series of Poker -turnausten (WSOP) finaalipöydässä ja toistamiseen WPT:n finaalipöydässä Mel Judahin voittamassa Legends of Poker -turnauksessa.
Vuonna 2005 Jett oli WSOP:n 5 000 dollarin seitsemän kortin avopokeri -turnauksen kolmas. Lokakuussa samana vuonna hän ansaitsi 107 900 dollaria Bellagio Festa Al Lago -turnauksen kakkostilasta, kuukautta myöhemmin hän oli toinen myös Amir Vahedin voittamassa Ultimate Poker Challengen finaalissa ansaiten 106 700 dollaria. Vuoden 2007 WSOP:ssa Jett oli kolmas 1 000 dollarin S.H.O.E.-turnauksessa.
Jettin vaimo on pokeriammattilainen Karina Jett (omaa sukua Mikelis). Elokuussa 2005 he pelasivat samassa finaalipöydässä London Open -turnauksessa. Chip Jett oli turnauksen neljäs ansaiten 150 000 dollaria ja Karina kahdeksas saaden 45 000 dollaria. Perheessä on tytär ja poika. Sekä Chip että Karina Jett edustavat Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Jett kirjoittaa Card Player Magazineen kolumneja yhdessä vaimonsa kanssa. Elokuussa 2007 Jettin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Chip Jett The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Poker Babesin profiili
WPT:n profiili