stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lineaari-B-kirjoitus
Kirjoitusmerkit

Lineaari-B-merkkeihin kuuluu noin 90 tavumerkkiä, noin 160 kokonaista sanaa ilmaisevaa logogrammia (ideogrammia) sekä joukko numeromerkkejä. Kirjoitus kulkee vasemmalta oikealle. Kirjoitusmerkit koostuvat erilaisista viivoista ja muista, usein suhteellisen monimutkaisista muodoista. Kaikkien merkkien tulkinta ei ole nykyäänkään varma. Merkkien tarkasta ääntämyksestä voidaan yleensä esittää korkeintaan valistuneita arvauksia.
Kaikki tavumerkit ilmaisevat avoimia tavuja, toisin sanoen joko yksittäisiä vokaaleita tai konsonantin ja vokaalin muodostamia tavuja (esim. a e i o u, ka ke ki ko ku jne.; vertaa japanin kanat). Tällaisena kirjoitusjärjestelmä ei sovi täysin kreikan kirjoittamiseen, sillä kaikkia konsonanttiklustereita ei voida kuvata, ja sanoihin tulee ”ylimääräisiä” vokaaleita. Sanan lopussa olevat konsonantit jätetään usein pois. Lisäksi kirjoituksesta puuttui joitakin merkkejä, jotka olivat kreikan kannalta periaatteessa tarpeen; kirjoituksessa ei tehty eroa [k]-, [kh]-, ja [g]-äänteiden, [r]- ja [l]-äänteiden, [t]- ja [th]-äänteiden eikä [p]-, [b]- ja [f]- ([ph]-) äänteiden välillä. Näitä ilmaisevat tavumerkit, jotka alkavat k:lla, r:llä, t:llä ja p:llä. Äänteet [kw] ja [gw] ilmaistin q:lla. Kirjoituksella ei myöskään kyetä ilmaisemaan sanojen taivutusta kokonaisuudessaan. Lopputuloksena syntyvät sanat ovat usein monitulkintaisia.
Logogrammeista suuri osa on kuvamerkkejä, jotka kuvaavat kohdettaan. Ne esittävät esimerkiksi ihmisiä, kotieläimiä (esim. lammas, lehmä, sika), kauppatavaroita (esim. villa, oliiviöljy, kulta), aseita ja muita sotavarusteita (esim. miekka, kypärä, vaunut), käyttöesineitä, kuten erilaisia astioita, sekä mittoja. Logogrammit esiintyvät luetteloissa usein ennen numeromerkkejä. Osa logogrammeista on samoja kuin tavumerkit; esimerkiksi lammasta tarkoittava merkki 105 on myös tavua qi ilmaiseva merkki *21. Osassa logogrammeja käytetään sanan alkutavua vastaavaa tavumerkkiä kokonaisen sanan ilmaisemiseen; näin esimerkiksi tavumerkki ku ilmaisee luetteloissa myös sanaa ku-mi-no (”kumina”) ja tavumerkki ma sanaa ma-ra-tu-wo (”fenkoli”). Joissakin tapauksissa yhteys saattaa perustua lineaari-A:han ja sen taustalla olleeseen minolaiseen kieleen; esimerkiksi lammasta ilmaisee tavumerkki qi, kun taas mykeneläisellä kreikalla ”lammas” olisi owis. Osa logogrammeista on ligatuureja, jotka yhdistävät kaksi tavumerkkiä; tällainen on esimerkiksi ”juustoa” tarkoittava logogrammi TURO2, jossa tavumerkeistä tu ja ro (tyroi, ”juusto(t)”) on muodostettu yksi merkki.
Numeromerkit ilmaisevat kymmenjärjestelmän lukuja. Ne ovat yhteiset lineaari-A:n ja Kyproksella käytetyn niin kutsutun kyproslaisen kirjoituksen kanssa. Perusmerkit ilmaisevat lukuja 1, 10, 100, 1 000 ja 10 000. Niitä yhdistellään ja toistetaan halutun luvun ilmaisemiseksi.
Kirjoitusmerkit > Merkkien käyttö

Esimerkki merkkien sovittamisesta mykeneläiseen kreikan kieleen:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  ku-mi-no |  *kuminon |  ”kumina” |
|  |  ku-na-ja |  *gynaia |  ”nainen” |
|  |  ku-ru-so |  *khrysos |  ”kulta” |
Esimerkki lineaari-B-taulun MY Oe 106 (oheisessa kuvassa) tekstistä, joka käyttää tavumerkkejä, logogrammeja ja numeromerkkejä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | to-te-we-ja-se-we ko-ro-to LANA 1 | ”to-te-we-ja-se-we:lle [= tuntematon miehen nimi ja/tai ammatti] yksi värjätty talja (villaa).” |
|  | o-te-ra tu-ka-te-re LANA 1 | ”o-te-ra:n (tai :lle) [= tuntematon naisen nimi] tyttärelle yksi talja.” |
|  | i-ta-da-wa LANA 2 | ”i-ta-da-wa:lle [= tuntematon naisen nimi] kaksi taljaa.” |
Kirjoitusmerkit > Tavumerkit

Lineaari-B:n perusmerkit, tavumerkit, järjestetään tyypillisesti alla olevaksi taulukoksi. Taulukossa tavujen alkukonsonantit esitetään vasemmassa laidassa ja vokaalit ylälaidassa. Kunkin merkin ohessa esitetään transkriptio (joka ei välttämättä kuvaa ääntämistä) sekä Bennettin merkistä käyttämä numero. Numeron merkitseminen tähdellä on peräisin Ventrisiltä ja Chadwickilta. Kun merkin transkriptiota ei tunneta, merkkiin viitataan Bennettin numeroilla.
| Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero>  | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -a | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -a | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -e | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -e | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -i | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -i | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -o | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -o | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -u | Tavumerkit, transkriptio ja Bennettin numero> -u |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | a *08 |  | e *38 |  | i *28 |  | o *61 |  | u *10 |
| d- |  | da *01 |  | de *45 |  | di *07 |  | do *14 |  | du *51 |
| j- |  | ja *57 |  | je *46 |  |  |  | jo *36 |  |  |
| k- |  | ka *77 |  | ke *44 |  | ki *67 |  | ko *70 |  | ku *81 |
| m- |  | ma *80 |  | me *13 |  | mi *73 |  | mo *15 |  | mu *23 |
| n- |  | na *06 |  | ne *24 |  | ni *30 |  | no *52 |  | nu *55 |
| p- |  | pa *03 |  | pe *72 |  | pi *39 |  | po *11 |  | pu *50 |
| q- |  | qa *16 |  | qe *78 |  | qi *21 |  | qo *32 |  |  |
| r- |  | ra *60 |  | re *27 |  | ri *53 |  | ro *02 |  | ru *26 |
| s- |  | sa *31 |  | se *09 |  | si *41 |  | so *12 |  | su *58 |
| t- |  | ta *59 |  | te *04 |  | ti *37 |  | to *05 |  | tu *69 |
| w- |  | wa *54 |  | we *75 |  | wi *40 |  | wo *42 |  |  |
| z- |  | za *17 |  | ze *74 |  |  |  | zo *20 |  |  |
Kirjoitusmerkit > Erikoismerkit ja tuntemattomat merkit

Erikoismerkkejä on käytetty ilmeisesti sanan kirjoitusasun selventämiseen ja diftongien merkitsemiseen.
| Erikoismerkit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Merkki: 
| Transkriptio | a2 (ha) | a3 (ai) | au | dwe | dwo | nwa | pte | pu2 (phu) | ra2 (rya) | ra3 (rai) | ro2 (ryo) | ta2 (tya) | twe | two |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Bennettin numero | *25 | *43 | *85 | *71 | *90 | *48 | *62 | *29 | *76 | *33 | *68 | *66 | *87 | *91 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Seuraavia merkkejä ei ole varmuudella tunnistettu; ne ilmaisevat mahdollisesti joitakin toistaiseksi tuntemattomia, taulukosta puuttuvia tavuja:
| Tuntemattomat merkit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Merkki: 
| Transkriptio | *18 | *19 | *22 | *34 | *35 | *47 | *49 | pa3? | *63 | swi? | ju? | zu? | swa? | *83 | *86 | *89 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Bennettin numero | *18 | *19 | *22 | *34 | *35 | *47 | *49 | *56 | *63 | *64 | *65 | *79 | *82 | *83 | *86 | *89 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kirjoitusmerkit > Numeromerkit

| Merkki | Luku |
| --- | --- |
: 1
: 10
: 100
: 1 000
: 10 000
Unicode

Lineaari-B-merkit on sisällytetty osittain Unicode-merkistöstandardiin versiossa 4.0. Tavumerkit muodostavat Unicode-merkit U+10000–U+1007F, kuvamerkit Unicode-merkit U+10080–U+100FF ja numeromerkit Unicode-merkit U+10100–U+1013F.
Kirjallisuutta

Chadwick, John: The Decipherment of Linear B.  Cambridge University Press, 1958, 2. painos 1990.  ISBN 0-521-39830-4
Chadwick, John: Linear B and Related Scripts; "Reading the Past".  (3. painos)  University of California Press/British Museum, 1997.  ISBN 0-520-06019-9
Duhoux, Yves & Morpurgo Davies, Anna (eds.): A companion to Linear B. Mycenaean Greek texts and their world.  Louvain:  Peeters, 2008.  ISBN 978-90-429-1848-1
Fox, Margalit: The Riddle of the Labyrinth: The Quest to Crack an Ancient Code.  Ecco, 2013.  ISBN 978-0062228833
Ventris, Michael & Chadwick, John: Evidence for Greek Dialect in the Mycenaean Archives. The Journal of Hellenic Studies, 1953, 73. vsk, s. 84-103.  Artikkelin verkkoversio. Artikkeli, jossa Ventris ja Chadwick julkaisivat löytönsä.
Ventris, Michael & Chadwick, John: Documents in Mycenaean Greek.  Cambridge University Press, 1956, 2. painos 1973.  ISBN 0-521-08558-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta lineaari-B-kirjoitus Wikimedia Commonsissa
Mycenaean (Linear B) - English Glossary (Arkistoitu – Internet Archive).
Lineaari-B-kirjoituksen tavumerkit Unicode-standardissa (PDF). Unicode.org.
Lineaari-B-kirjoituksen kuvamerkit Unicode-standardissa (PDF). Unicode.org.
Lineaari-B-kirjoituksen numeromerkit Unicode-standardissa (PDF). Unicode.org.
Knossoksesta löydetty lineaari-B-taulu. Iraklionin arkeologinen museo.
Mykenen nk. Sfinksien talosta löydetty lineaari-B-taulu (MY Ge 604), joka luettelee maataloustuotteita (erityisesti yrttejä kuten kumina, korianteri, fenkoli, seesami ja mahdollisesti sahrami) sekä henkilönnimiä. Kansallinen arkeologinen museo.
Mykenen nk. Öljykauppiaan talosta löydetty lineaari-B-taulu (MY Oe 106). Taulun toisella puolella on kirjoitusta, jossa luetellaan, kuinka paljon villaa tulee värjätä. Taulun toisella puolella on miestä esittävä piirros.
Liquid Tension Experiment 2

| Liquid Tension Experiment 2 Liquid Tension Experiment |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu ja marraskuu 1998, Millbrook Sound Studios
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 1999
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 73.57
 Levy-yhtiö: Magna Carta Records
Liquid Tension Experimentin muut julkaisut
| Liquid Tension Experiment 1998 | Liquid Tension Experiment 2 1999 | Spontaneous Combustion 2007 |
Liquid Tension Experiment 2 on Liquid Tension Experiment -yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Levy jatkaa debyyttialbumin osoittamaa musiikillista suuntaa: musiikki on täysin instrumentaalista ja teknisesti haastavaa progressiivista metallia. Sävellystyössä luotettiin jälleen paljon improvisaatioon.
Nauhoitus

Liquid Tension Experiment astui studioon lokakuussa 1998 säveltämään ja äänittämään seuraajaa vuoden alkupuolella julkaistulle Liquid Tension Experimentille. Äänitys tapahtui jälleen New Yorkissa Millbrook Studiosissa, missä myös debyyttialbumi nauhoitettiin. Nauhoitus tapahtui kahdessa viikon mittaisessa osassa, toinen lokakuun ja toinen marraskuun aikana.
Osa materiaalista jouduttiin säveltämään ilman kitaristi John Petruccia, joka joutui kiirehtimään sairaalaan tukemaan vaimoaan heidän lapsensa synnytyksessä. Koska studio oli jo varattu ja laitettu valmiiksi, kahden päivän ajan jäljelle jääneet jäsenet Mike Portnoy, Jordan Rudess ja Tony Levin nauhoittivat improvisoituja jameja. Näistä jameista levylle päätyivät muokatuissa muodoissaan 914, Chewbacca ja Liquid Dreams. Levyltä pois jätetyt jamit julkaistiin lopulta vuonna 2007 Spontaneus Combustion-albumilla, tosin nimellä Liquid Trio Experiment.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Liquid Tension Experiment.
Acid Rain – 6.35
Biaxident – 7.40
914 – 4.01
Another Dimension – 9.50
When the Water Breaks – 16.58
Chewbacca – 13.35
Liquid Dreams – 10.48
Hourglass – 4.26
Kokoonpano

Tony Levin – basso, Chapman Stick
John Petrucci – kitara
Mike Portnoy – rummut
Jordan Rudess – kosketinsoittimet
Aiheesta muualla

Liquid Tension Experiment 2 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Liquid Tension Experiment 2 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Litterär Tidskrift

Lehden näytenumeron kansisivu.
Litterär Tidskrift oli Helsingissä vuosina 1863–1865 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.
Lehti perustettiin vuonna 1863 lakanneen J. V. Snellmanin Litteraturbladin korvaajaksi. Sitä toimittivat Helsingfors Dagbladissa työskennelleet J. G. Frosterus, J. J. Chydenius, Karl Collan ja A. H. Chydenius. Kulttuuripoliittisesti liberaali kuukausilehti sisälsi monipuolisia artikkeleita ajankohtaisista tieteellisistä ja  yhteiskunnallisista kysymyksistä. Enimmillään 600 tilaajaa saanut Litterär Tidskrift lakkasi vuoden 1865 alussa.
Aiheesta muualla

Litterär Tidskrift digitoituna kansalliskirjastossa
Lisämunuainen

Lisämunuaiset (kuvassa keltaiset) ovat munuaisten yläpuolella sijaitsevat 4-5 gramman painoiset umpirauhaset.
Lisämunuaiset (lat. glandula suprarenalis) ovat umpirauhasia, joiden hormoneilla on tärkeitä stressiin, tulehdusreaktioon, kehitykseen ja verenpaineeseen liittyviä vaikutuksia. Lisämunuaiset sijaitsevat paksun rasvakerroksen sisällä kummankin munuaisen päällä.
Lisämunuaisilla on kaksi osaa, kuori ja ydin. Ne ovat toiminnallisesti täysin eri rauhasia, jotka ovat yhdistyneet alkionkehityksen aikana. Ne erittävät eri hormoneja – ydin katekolamiineja adrenaliinia ja noradrenaliinia, kuori steroidihormoneja aldosteronia, kortisolia ja testosteronia. Lisämunuaiset eivät nimestään huolimatta suoraan osallistu munuaisten virtsantuotantoon.
Kuoriosan kortisolin liikatuotanto johtaa Cushingin syndroomaan, jonka oireisiin kuuluu muun muassa kohonnut verenpaine ja keskivartalon seudun lihavuus. Addisonin tautiin puolestaan liittyy vähentynyt kuoriosan hormonitoiminta, oireinaan muiden muassa väsymys, matala verenpaine ja elektrolyyttihäiriöt.
Lisämunuaisydin

Lisämunuaisydin erittää katekolamiineja adrenaliinia ja noradrenaliinia, jotka verenkierrossa vaikuttavat stressiin ja niin sanottuun 'fight or flight' -vasteeseen eli puolustuskäyttätymiseen. Katekolamiinien vaikutuksesta muun muassa sydämen lyöntitiheys kasvaa, valtimoiden ja lihasten tonus kasvaa, maksa vapauttaa glykogeenista glukoosia verenkiertoon ja hengitystiet avartuvat niiden sileiden lihassyiden veltostuessa. Verenkierrossa katekolamiinien vaikutusaika on erittäin lyhyt moniin muihin hormoneihin verrattuna. Lisämunuaisytimen hormonieritystä eivät säätele aivolisäkkeen hormonit kuten kuorikerroksen tapauksessa, vaan sympaattinen hermosto.
Lisämunuaisytimessä katekolamiineja tuottavat kromaffiinisolut. Nämä kromaffiinisolut ovat – sympaattisen ja parasympaattisen hermoston ganglioiden tavoin – kehittyneet hermostopienan soluista. Ne ovatkin läheistä sukua sympaattisen hermoston postganglionisille hermosoluille, mutta niillä ei ole tuoja- eikä viejähaarakkeita. Kromaffiinisolut varastoivat tuottamansa katekolamiinit kromaffiinirakkuloihin. Sympaattisten hermopäätteiden lisäksi lisämunuaisytimessä on runsaasti verisuonia ja vähän parasympaattisen hermoston gangliosoluja.
Lisämunuaisen kuorikerros

Lisämunuaisen kuorikerros eli lisämunuaiskuori (lat. cortex glandulae suprarenalis) jaetaan kolmeen osaan; zona glomerulosa, zona fasciculata ja zona reticularis. Kerrokset poikkeavat toisestaan niin rakenteeltaan kuin tuottamiensa hormonien suhteen. Lisämunuaiskuoren valmistamat, kortikoideiksi kutsutut steroidihormonit jaetaan kolmeen ryhmään: glukokortikoidit vaikuttavat glukoosin aineenvaihduntaan, mineralokortikoidit mineraaliaineenvaihduntaan ja gonadokortikoidit vaikuttavat sukupuolihormonien tavoin.
Mineralokortikoideihin kuuluu muun muassa aldosteroni, joka lisää Na-K-pumpun toimintaa munuaisten tubuluksissa. Tällöin natriumioneja siirtyy tubuluksia ympäröiviin hiussuoniin veden seuratessa passiivisesti perässä ja kaliumioneja puolestaan siirtyy alkuvirtsaan.
Munuaiskuoren solut valmistavat kortikoideja kolesterolista. Kolesterolia solut vastaanottavat verenkierrosta LDL-lipoproteiinien kuljettamana. Pienemmässä määrin solut myös valmistavat kolesterolia asetaatista itse. Kuorikerros ei varastoi steroideja, vaan ne kulkeutuvat solukalvon läpi verenkiertoon heti valmistuttuaan.
Kuoren eritystä säätelee hypotalamus hypofyysin eli aivolisäkkeen kautta. Hypotalamus erittää kortikoliberiiniä (CRH), joka aktivoi hypofyysin etulohkon kortikotrooppisoluja. Kortikotroopit valmistavat ja erittävät kortikotropiinia (ACTH), joka puolestaan aktivoi lisämunuaiskuoren solujen hormonitoimintaa. Lisämunuaisen tuottamat kortikoidit vähentävät sekä CRH:n eritystä hypotalamuksesta että ACTH:n eritystä aivolisäkkeen etulohkosta, joten kortikoidit osaksi säätelevät omaa eritystään negatiivisen palautejärjestelmän kautta. Lisäksi ACTH vähentää CRH:n eritystä hypotalamukesta.
Tämä hypotalamus-aivolisäke-lisämunuaisakseli eli HPA-akseli (Hypothalamus-Pituitary-Adrenal cortex axis) on tärkeä osa neuroendokriinistä järjestelmää, joka kontrolloi stressireaktioita. Ihmisen tärkein glukokortikoidi on kortisoli. Stressin ja kortisolin lisäksi CRH:n vapauttamista säätelee uni-valve-rytmi. Myös aivojen monoamiinivälittäjäaineet, kuten serotoniini, noradrenaliini ja dopamiini osallistuvat säätelyyn.
Useilla masennusta sairastavilla henkilöillä HPA-akseli toimii yliaktiivisesti. Tällöin uni-valve -rytmi on usein häiriintynyt ja elimistössä on krooninen stressi. Nämä syövät voimavaroja, ja helposti joudutaan noidankehään, jossa stressi pahenee entisestään. Mielialalääkkeet saattavat tasapainottaa HPA-akselin toimintaa välittäjäaineiden määrää lisäämällä, jolloin noidankehä helpottaa ja elimistö alkaa toipua. Mielialalääkkeillä on monia muitakin vaikutuksia kuin HPA-akseliin liittyvät. Psykoterapian merkitys masennukseen liittyy osin siihen, että opitaan hallitsemaan stressireaktioita ja rentoutumaan, jolloin HPA-akselin toiminta tasapainottuu. Otsalohkoista, joihin tavoitteellisen toiminnan koordinointi on keskittynyt, on hermoratoja hypotalamukseen. Näin ollen tietoisilla ponnistuksilla voimme vaikuttaa HPA-akselin toimintaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Solunetti: Lisämunuainen
Solunetti: Lisämunuainen, kuori
Solunetti: Lisämunuainen, ydin
Umpieritysjärjestelmä
Aivolisäke
Haiman endokriininen osa
Hypotalamus
Kilpirauhanen
Kivekset
Käpyrauhanen
Lisäkilpirauhanen
Lisämunuainen
Munasarja
Mikroskooppikuva ihmisen lisämunuaisesta näyttää sen eri kerrokset. Pinnalta ytimeen lisämunuaiskuoren kerrokset ovat zona glomerulosa, zona fasciculata ja zona reticularis; sisimpänä on munuaisydin. Lisämunuaista päällystää kapselikerros.
Little Boy (Jukka Kuoppamäen albumi)

| Little Boy Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Levy-yhtiö: Murbo Records
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Love 1972 | Little Boy 1972 | Highway 1973 |
Little Boy on Jukka Kuoppamäen vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt albumi. Sillä kuullaan englanninkielisiä versioita Kuoppamäen vanhoista hiteistä. Käännöksistä vastasi Pertti Reponen yhtä kappaletta lukuun ottamatta, jonka käänsi Frank Robson. Levyn julkaisi pienlevy-yhtiö Murbo Records ja kustansi Jukka Kuoppamäki & Co. -yritys.
Kuoppamäki lauloi versionsa vanhojen suomenkielisiä versioita varten tehtyjen nauhojen päälle, joiden oikeudet hän oli ostanut EMI:ltä. Merkittävänä apuna albumilla oli Kuoppamäen yhdysvaltalainen ystävä Warren Schatz, joka auttoi löytämään levylle julkaisijan. Sen löytäminen oli vaikeaa, sillä suurin osa heidän kokeilemistaan levy-yhtiöistä oli kiinnostunut ainoastaan heavy-musiikista. Schatz myös suunnitteli albumin kansikuvan.
Kappaleet

Sävellykset Jukka Kuoppamäki.
Sanoitukset Pertti Reponen, ellei toisin mainita.
A-puoli
When You Get This Letter – 3.37
My Foolish Youth – 2.26
Take My Heart – 2.55
Little Boy – 3.22
Take a Million Stars – 2.36
That Is Life – 2.33
B-puoli
Suddenly – 2.44
Rolling Down – 2.39
You Are So Much Above Them All – 2.34
Sleep Little Son of Mine – 3.08
Wanting You – 3.43 (san. Frank Robson)
It’s Alright – 3.21
Litiumtetrametyylipiperididi

| Litiumtetrametyylipiperididi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Litium-2,2,6,6-tetrametyylipiperin-1-idi
CAS-numero:  38227-87-1
PubChem CID:  11051814
SMILES:  [Li+].CC1(CCCC([N-]1)(C)C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H18NLi
Moolimassa:  147,185 g/mol
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Litiumtetrametyylipiperididi eli LTMP (C9H18NLi) on 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin litiumsuola. Yhdiste on erittäin voimakkaasti emäksinen ja sitä käytetään emäksenä orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet

Litiumtetrametyylipiperididi on erittäin vahva emäs ja sen pKa-arvo tetrahydrofuraaniliuoksessa on 37,3. Se on hyvin reaktiivinen ja jopa sen liuokset voivat syttyä ilman vaikutuksesta palamaan. Yhdiste liukenee hiilivetyihin, kuten heksaaniin, ja eettereihin kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin.
Monien muiden orgaanisten litiumyhdisteiden tavoin litiumtetrametyylipiperidi muodostaa liuoksissa aggregaatteja. Hiilivedyissä yhdiste esiintyy joko syklisena trimeerinä tai tetrameerina, joista tetrameerinen muoto on yleensä vallitseva. Eetteriliuoksissa se esiintyy dimeerinä tai monomeerina.
Valmistus ja käyttö

Litiumtetrametyylipiperididiä valmistetaan n-butyylilitiumin ja 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin välisellä reaktiolla.
Litiumtetrametyylipiperididi on hyvin vahvasti emäksinen, mutta monista muista emäksistä poiketen se ei ole steerisestä esteestä johtuen nukleofiilinen ja tämän vuoksi sillä on käyttöä orgaanisessa synteesissä. Yhdiste kykenee poistamaan protonin jopa hiileltä ja muodostaa aromaattisia, heteroaromaattisia tai alifaattisia karbanioneja. Erityisen käytetty litiumtetrametyylipiperididi on enolaattien valmistuksessa ja sitä käytettäessä muodostuu pääasiassa E-stereokemian omaavia enolaatteja.
Litiumtetrametyylipiperididi esiintyy kiinteänä rengasrakenteisena tetrameerinä
Liukuva keskiarvo

Liukuva keskiarvo on eräs keskiarvolukujen tyyppi. Liukuvalla keskiarvolla lasketaan järjestyksessä olevan aineiston keskiarvoa havaintoa edeltävien arvojen kanssa tai sen ympäriltä (edellisiä ja seuraavia), ja täten laskennan arvot "liukuvat" eteenpäin vanhojen arvojen tippuessa pois ja uusien tullessa mukaan laskentaan. Liukuvia keskiarvoja on useita erilaisia.
Liukuvaa keskarvoa käytetään esimerkiksi talousdatan kanssa (kuvassa keltainen viiva).
Yksinkertainen liukuva keskiarvo

Yksinkertainen liukuva keskiarvo (SMA, eng. Simple Moving Average) lasketaan ottamalla havaintoarvo M aineistosta P ja laskemalla aritmeettinen keskiarvo M:stä ja sitä n-1 edeltävästä arvosta. N on luku joka kertoo kuinka monta lukua laskentaan otetaan mukaan (havaintoarvo M sisältyy, joten N:n tulisi olla 2 tai suurempi).
Liukuva keskiarvo 8. havainnon kohdalla, kun  n=3 olisi seuraava:
(P_{8}+P_{7}+P_{6})/3
Livojoen valuma-alue

Livojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.5) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 251,8 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,96 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Livojoen alaosan alue (61.51)
Livojoen keskiosan alue (61.52)
Livojärven alue (61.53)
Aintionojan valuma-alue (61.54)
Kirsiojan valuma-alue (61.55)
Nuorunkajoen valuma-alue (61.56)
Mäntyjoen valuma-alue (61.57)
Kouvanjoen valuma-alue (61.58)
Pärjänjoen valuma-alue (61.59)