stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bob Catley
Elämä ja ura > Magnum (2001–)

Vuonna 2002 Catley herätti Magnumin uudelleen henkiin Tony Clarkinin kanssa. Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumit Breath of Life ja Brand New Morning. Vuonna 2007 ilmestyi Magnumin neljästoista studioalbumi Princess Alice and the Broken Arrow, joka oli myös yhtyeen parhaiten menestynyt sitten vuoden 1994.
Elämä ja ura > Sooloura ja muut projektit (1998–)

Catley on julkaissut yhteensä kuusi studioalbumia sooloartistina ja ollut vierailijana useissa muissa projekteissa. Hän on julkaissut kaksi albumia Ten-yhtyeen laulajan Gary Hughesin kanssa ja ollut mukana Tobias Sammetin Avantasia-metallioopperaprojektissa.
Diskografia > Magnum > Studioalbumit

Kingdom of Madness (1978)
Magnum II (1979)
Chase the Dragon (1982)
The Eleventh Hour (1983)
On a Storyteller’s Night (1985)
Vigilante (1986)
Wings of Heaven (1988)
Goodnight L.A. (1990)
Sleepwalking (1992)
Keeping the Nite Light Burning (1993)
Rock Art (1994)
Breath of Life (2002)
Brand New Morning (2004)
Princess Alice and the Broken Arrow (2007)
Into the Valley of the Moonking (2009)
The Visitation (2011)
Diskografia > Magnum > Livealbumit

Marauder (1980)
Invasion Live (1989)
The Spirit (1991)
The Last Dance (1996)
Stronghold (1996)
Days of Wonder (2004)
The River Sessions (2004)
Diskografia > Hard Rain

Hard Rain (1997)
When The Good Times Come (1999)
Diskografia > Sooloalbumit

The Tower (1998)
Live At The Gods (1999)
Legends (1999)
Middle Earth (2001)
When Empires Burn (2003)
Spirit Of Man (2006)
Immortal  (2008)
Diskografia > Muut

Jabberwocky (1999) – Clive Nolan ja Oliver Wakeman
Hound Of The Baskervilles (2002) – Clive Nolan ja Oliver Wakeman
The Metal Opera Part II (2002) – Avantasia
Once and Future King Part I (2003) – Gary Hughes
Once and Future King Part II (2003) – Gary Hughes
The Scarecrow (2008) – Avantasia
01011001 (2008) - Ayreon
Aiheesta muualla

Bob Catleyn virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Magnum
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kingdom of Madness • Magnum II • Chase the Dragon • The Eleventh Hour • On a Storyteller’s Night • Vigilante • Wings of Heaven • Goodnight L.A. • Sleepwalking • Keeping the Nite Light Burning • Rock Art • Breath of Life • Brand New Morning • Princess Alice and the Broken Arrow • Into the Valley of the Moonking • The Visitation • On the 13th Day • Escape from the Shadow Garden • Sacred Blood "Divine" Lies • Lost on the Road to Eternity • The Serpent Rings • The Monster Roars • Here Comes the Rain
Livealbumit:  Marauder • Invasion Live • The Spirit • The Last Dance • Stronghold • Days of Wonder • The River Sessions • Wings of Heaven Live • Escape from the Shadow Garden – Live 2014 • Live at the Symphony Hall
Kokoelmat:  Mirador • Foundation • Archive • Chapter & Verse • Road To Paradise • Long Days, Black Nights • Evolution
Uudenguineankurppa

| Uudenguineankurppa> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Lehtokurpat Scolopax
Laji::  rosenbergii
Kaksiosainen nimi
 Scolopax rosenbergii  (Schlegel, 1871) 
Katso myös
   Uudenguineankurppa Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Uudenguineankurppa (Scolopax rosenbergii) on Papua-Uuden-Guinean vuoristojen kotoperäinen kahlaaja. Se luokitellaan yleisesti sundankurpan alalajiksi. Lajin holotyypin kuvaili Hermann Schlegel 1871.
Tuija Lindström

Tuija Lydia Elisabeth Lindström (5. toukokuuta 1950 Kotka – 26. joulukuuta 2017 Tukholma) oli suomalaissyntyinen valokuvaaja, joka asui ja työskenteli Ruotsissa vuodesta 1975. Hän oli Göteborgin yliopiston valokuvakoulun ensimmäinen naispuolinen professori vuosina 1992–2002.
Lindström valmistui valokuvaajaksi Tukholman Konstfack-taideteollisesta korkeakoulusta 1984. Jo opiskeluaikanaan 1982 Lindström sai Moderna Museetin Nuoren lupaavan valokuvaajan palkinnon. Hän teki läpimurtonsa mustavalkoisella valokuvasarjalla Kvinnorna vid Tjursjön (1991), jossa tummassa vedessä kelluvat vaaleat naiskehot rinnastuvat kuviin pystyssä seisovista silitysraudoista. Kuvasarja herätti Ruotsissa uudenlaista feminististä keskustelua. Myös Lindströmin nimitys Göteborgiin ensimmäiseksi naisprofessoriksi herätti kohua. Hänen virkakautensa aikana yliopiston valokuvakoulutusta muutettiin käytännön ammatillisesta enemmän tutkimusta painottavaksi uusine maisteriohjelmineen.
1990-luvun puolivälissä Helsingin kaupunki tilasi Lindströmiltä pääkaupunkia esittelevän kuvasarjan, joka pääsi mukaan vuonna 1995 painettuun Helsinkiä esittelevään kirjaan. Teos vedettiin kaupunginvaltuuston päätöksellä kuitenkin melkein heti pois myynnistä ja painos tuhottiin, koska Lindströmin tummien katukuvien sanottiin antavan Helsingistä liian synkän mielikuvan.
Lindström piti lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä ympäri maailmaa. Alkuvuodesta 2014 Suomen valokuvataiteen museo järjesti Tuija Lindströmin töistä laajan takautuvan näyttelyn. Sen yhteydessä julkaistiin valokuvateos In The Beginning There Was Everything (Tukholma: Art and Theory Publishing 2014).
Aiheesta muualla

Lindström, Tuija hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
C30

| C30 |
| --- | --- |
 C30 T-Centralen-metroasemalla.
Perustiedot
Tyyppi:  sähkömoottorijuna
Liikennöitsijä:  MTR Corporation
Valmistaja:  Bombardier Transportation
Lukumäärä:  96 (rakenteilla)
Valmistusvuodet:  2016–2022
Numerointi:  2301–2396
Istumapaikkoja:  140
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  90 km/h
Pituus:  70 000 mm
Leveys:  2 915 mm
Raideleveys:  1 435 mm
 C30:n matkustamoa
C30 on tyyppimerkintä Suur-Tukholman liikenteen tilaamille 96 metrojunavaunulle. Vuonna 2013 vahvistettiin Bombardierin toimittavan MOVIA-vaunutyyppiin perustuvat metrojunat. Tilauksen arvo on noin viisi miljardia kruunua, ja vaunut valmistetaan Saksassa.
Ensimmäinen juna toimitettiin kesäkuussa 2018 ja loput vaiheittain vuoteen 2021 mennessä. Junat otetaan vuodesta 2020 alkaen käyttöön lähinnä punaisella linjalla, jonka on tarkoitus saada samalla uusi liikenteenohjausjärjestelmä. Myös sinisellä linjalla on tarkoitus käyttää jossain määrin uusia junia. Vaunuilla korvataan vanhimmat C6H-, C14- ja C15-junat. Toiseksi uusimpaan C20-junaan verrattuna junassa on vähemmän istumapaikkoja, jäähdytysilmastointi, enemmän niin sanottua monikäyttötilaa lastenvaunuille ja pyörätuoleille sekä useampi ovipari.
Hankinta

Vaunujen hankinta viivästyi kustannusten kasvettua prosessin aikana tiukennettujen laatuvaatimusten takia. Lopulta tarjouspyyntöön saatiin vain yksi kelvollinen tarjous. Tammikuussa 2012 hankinta päätettiin teettää uudelleen uusilla laatuvaatimuksilla, muun muassa automaattimetron valmiudella. Tällä kertaa SL asetti vain vaadituista ominaisuuksista, mutta antoi vapaat kädet valmistajille niiden saavuttamiseen. Kustannuksia laski myös päätös siirtyä kolmijakoisista junista kansainvälisen standardin mukaisiin kaksijakoisiin.
Junat toimitetaan vuosina 2018–2021, ja ensimmäiset otetaan käyttöön punaisen linjan liikenteessä koeajojen jälkeen alkuvuodesta 2020. Kun kaikki vanhat junat on korvattu punaisella linjalla vuonna 2021, otetaan loput kahdeksan ylijäävää junaa käyttöön sinisellä linjalla, jolle jää kuitenkin käyttöön vanhoja junia.
Ensimmäinen juna saapui Tukholmaan 9. kesäkuuta 2018. Se vedettiin kiskoja pitkin veturilla työntämällä Tanskan läpi. Loppuvuoden ja koko vuoden 2019 junaa on koeajettu punaisella linjalla. Loppuvuodesta 2019 koeajot siirtyivät viimeiseen vaiheeseen, jossa sillä ajetaan normaalin matkustajaliikenteen seassa kuitenkaan ottamatta matkustajia kyytiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta C30 Wikimedia Commonsissa
Nya tunnelbanetåg på Röda linjen (ruotsiksi)
Caterham CT03

| Caterham CT03 |
| --- | --- |
 Heikki Kovalainen Italian GP:n harjoituksissa.
Talli:   Caterham
Suunnittelija(t):   Mark Smith
Kuljettajat:  24.  Charles Pic 25.  Giedo van der Garde
Testikuljettajat:   Heikki Kovalainen  Alexander Rossi  Ma Qinghua
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Renault RS27-2013 2,4 l 90° V8
Voimansiirto:  Red Bull 7-vaihteinen puoliautomaattinen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2013
Kilpailuja:  19
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  0
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Caterham CT03 oli malesialaisen Formula 1 -talli Caterhamin käyttämä auto kaudella 2013. Autolla kilpailivat ranskalainen Charles Pic ja hollantilainen Giedo van der Garde. Tallin testikuljettajina toimi Heikki Kovalainen, Alexander Rossi ja Ma Qinghua, joista Kovalainen pääsi ajamaan kuusi, Rossi kaksi ja Qinghua kerran perjantain ensimmäisissä harjoituksissa. Talli ei kerännyt kauden aikana lainkaan MM-pisteitä ja hävisi myös pisteittä jääneelle Marussialle. Parhaimmaksi tulokseksi jäi 14:nes tila, jonka Pic ja van der Garde ajoivat kauden aikana kolmesti.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  | AUS | MAL | CHN | BHR | ESP | MON | CAN | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | KOR | JPN | IND | ABU | USA | BRA | 0 | 11. |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  Charles Pic | 16 | 14 | 16 | 17 | 17 | Kesk. | 18 | 15 | 17 | 15 | Kesk. | 17 | 19 | 14 | 18 | Kesk. | 19 | 20 | Kesk. | 0 | 11. |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  Giedo van der Garde | 18 | 15 | 18 | 21 | Kesk. | 15 | Kesk. | 18 | 18 | 14 | 16 | 18 | 16 | 15 | Kesk. | Kesk. | 18 | 19 | 18 | 0 | 11. |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  Heikki Kovalainen |  |  |  | TD | TD |  |  |  |  |  | TD | TD |  |  | TD |  | TD |  |  | 0 | 11. |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  Alexander Rossi |  |  |  |  |  |  | TD |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD |  | 0 | 11. |
| 2013 | Caterham | Renault | P |  Ma Qinghua |  |  | TD |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 11. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caterham CT03 Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
 Caterham F1 Team: 
 Avainhenkilöt: Tony Fernandes ·   Riad Asmat ·   Mike Gascoyne Kilpakuljettajat:9.  Marcus Ericsson ·  10.  Kamui Kobayashi Testikuljettajat: Robin Frijns ·   Alexander Rossi Formula 1 -autot: T127 ·  T128 ·  CT01 ·  CT03 ·  CT05: 
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2013
Red Bull RB9
Ferrari F138
McLaren MP4-28
Lotus E21
Mercedes F1 W04
Sauber C32
Force India VJM06
Williams FW35
Scuderia Toro Rosso STR8
Caterham CT03
Marussia MR02
C3 (1929)

| C3 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  SECN, Cartagena
Laskettu vesille:  20. helmikuuta 1929
Palveluskäyttöön:  4. toukokuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  31. heinäkuuta 1941
Loppuvaihe:  upotettu 12. joulukuuta 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t (pinnalla) 1 144 t (sukellus)
Pituus:  73 m
Leveys:  6,3 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  2 × Vickers-dieselmoottoria á 1 000 CV 2 × söhkömoottoria á 375 CV
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukellus)
Miehistöä:  40
Aseistus
Aseistus:  6 × 533 mm torpedoputkea 1 × 75 mm Bonifaz -kansitykki
C3 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu C-luokan sukellusvene. Alus osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa kuten muutkin sukellusveneet. Saksan laivaston sukellusvene U-34 upotti aluksen 12. joulukuuta 1936.
Valmistus

Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 Sociedad Española de Construcción Navalin (SECN) telakalta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1929.
Palvelus

Aluksen testit Génovan sukellusveneiden pelastuskammion, jonka oli suunnitellut kapteeniluutnantti Arturo Génova Torrecuellar, kanssa saatiin päätökseen 14. syyskuuta 1931 Escombrerasissa.
Espanjan sisällissodan alkaessa 18. heinäkuuta 1936 alus oli Cartagenassa päällikkönään luutnantti Rafael Viniegra González, joka sai käskyn partioida yhdessä B6:n, Isaac Peralin, C4:n ja C6:n kanssa Gibraltarille. Alusten tehtävänä oli estää kapinallisten joukkojen ja materiaalien siirrot Pohjois-Afrikasta Iberian niemimaalle.
Oltuaan vain kaksi vuorokautta asemapaikoillaan laivue saapui 20. heinäkuuta Malagaan, jossa pääosa upseereista siirrettiin vankilaan kapinallisten tukemisesta. Seuraavana aamuna alus lähti B6:n kanssa Malagasta Tangeriin suojaten tankkeri Ophiria. Kaikki Malagassa olleet alukset lähtivät 27. heinäkuuta merelle Cadizin ympäristöön torjuakseen kansallismielisten saattueen, joka osoittautui harhautukseksi. Alus lähti C2:n ja C6:n kanssa Ceutan edustalle estääkseen Almirante Cerveran, joka oli lähtenyt Ferrolista Gibraltarin alueelle, pääsyn satamaan.
Alus lähti 15. elokuuta Malagasta C6:n kanssa Cantabricinmerelle, mistä ne palasivat Cartagenaan. Alus toisti matkan 25. elokuuta C4:n ja C5:n kanssa, jolloin oli tarkoitus paikantaa ja tuhota España ja Almirante Cervera. Matka oli kuitenkin tulokseton.
Alus palasi 2. lokakuuta Välimerelle saapuen Malagaan 8. lokakuuta. Alus partioi 12. joulukuuta 1936 pinta-ajossa neljä merimailia Malagasta kaakkoon, kun Saksan laivaston sukellusveneen U-34 laukaisema torpedo osui alukseen. Alus upposi vieden mukanaan miehistön lukuun ottamatta aluksella ollutta luotsia ja kahta muuta miehistönjäsentä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish submarine C-3
Käännös suomeksi
Uno Onkinen

Uno Onkinen (s. 4. marraskuuta 1922 Äänekoski – 7. helmikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, joka oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan balettikuntaan. Onkinen esiintyi tanssijana kolmessa elokuvassa. Hän sai Pro Finlandia -mitalin 1967.
Filmografia

Yövartija vain... (1940)
Kulkurin valssi (1941)
Naimisiin päiväksi (1946)
Pimeänpirtin hävitys (1947)
Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta (1950)
Rion yö (1951)
Mitäs me taiteilijat (1952)
Pessi ja Illusia (1954) (Maantieritari)
Juha (1956) (tanssijoita)
Toivelauluja (1961) (hamppari, tanssisolisti)
Blue Öyster Cult (albumi)

| Blue Öyster Cult Blue Öyster Cult |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Warehouse, New York, lokakuu 1971
 Julkaistu: 16. tammikuuta 1972
 Tuottaja(t): Murray Krugman, Sandy Pearlman ja David Lucas
 Tyylilaji: hard rock progressiivinen rock heavy metal
 Kesto: 36.48
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Listasijoitukset
  172. (1972)
Blue Öyster Cultin muut julkaisut
|   | Blue Öyster Cult 1972 | Tyranny and Mutation 1973 |
Blue Öyster Cult on samannimisen yhtyeen ensimmäinen albumi vuodelta 1972. Vaikka albumi ei ollut ilmestyessään suuri kaupallinen menestys, se sai hyviä arvosteluja kriitikoilta ja sisälsi myöhemmin tunnetuiksi nousseita kappaleita kuten ”Cities On Flame with Rock and Roll”, ”Stairway to the Stars” ja ”Before the Kiss (A Redcap)”, jotka ovat pysyneet näihin päiviin asti yhtyeen soittolistassa.
Taustaa

Yhtyeen esiaste Soft White Underbelly oli perustettu New Yorkissa vuonna 1967. Mukana varsinaisesta tunnetuksi tulleesta kokoonpanosta olivat tuolloin kitaristi Donald Roeser, rumpali Albert Bouchard ja kosketinsoittaja-kitaristi Allen Lanier. Manageriksi yhtyeelle tuli rock-toimittaja/tuottaja/lyyrikko Sandy Pearlman, joka alkoi hoitaa yhtyeen asioita yhdessä ystävänsä, toimittaja/sanoittaja Richard Meltzerin kanssa. Yhtyeen musiikki oli alun perin The Doors -henkistä, länsirannikon psykedeelisestä soundista vaikutteita ottavaa rockia. Elektra-levy-yhtiö kiinnostui yhtyeestä ja tarjosi sille levytyssopimuksen, mutta nauhoituksista huolimatta albumia ei julkaistu ja yhtiö tiputti yhtyeen listoiltaan. Vokalisti-kitaristi Eric Bloomin tultua mukaan vuonna 1969 suunta muuttui enemmän perus-rockiin ja kokoonpanon nimi vaihtui Oaxacan kautta Stalk Forrest Group-nimiseksi. Kokoonpano vakiintui vuonna 1970 kun basistiksi tuli Albert Bouchardin veli Joe Bouchard ja seuraavana vuonna yhtye sai lopulta levytyssopimuksen Columbia Recordsilta. Yhtiön tuottaja Murray Krugman oli etsiskellyt Black Sabbath -tyylistä yhtyettä ja näki yhtyeessä nämä mahdollisuudet. Nimi tosin vaihtui vielä kerran, tällä kertaa Sandy Pearlmanin ehdotuksesta Blue Öyster Cultiksi.
Albumin julkaisu ja vastaanotto

Blue Öyster Cult julkaistiin tammikuussa 1972. Kannessa on mustavalkoinen maalaus avaruudessa olevasta "huoneistosta" ja kuvassa näkyy myös yhtyeen symboliksi muodostunut koukun ja ristin, eli Kronoksen, symboli. Kannen suunnitteli Bill Gawlick. Singlenä julkaistiin kappale "Cities on Flame with Rock and Roll", joka sai jonkin verran soittoaikaa New Yorkin radioasemilla. Albumin myötä yhtye pääsi kiertueelle isompien artistien, kuten Alice Cooper, The Byrds ja Mahavishnu Orchestra, kanssa.
Albumi ja single eivät menestyneet listoilla kovinkaan vahvasti, mutta kriitikot ottivat albumin positiivisesti vastaan: Rolling Stone-lehden Lester Bangs kirjoitti yhtyeen olevan "New Yorkin ensimmäinen kunnolla rokkaava ryhmä" ja ennusti yhtyeelle pitkää uraa. Circus-lehti nimesi albumin "ehkäpä 1970-luvun parhaaksi levyksi" ja Village Voicen Robert Christgau sanoi albumin olevan "tiukin ja musikaalisin paketti sitten The Whon Who's Next-albumin.
Myös nykypäivän kriitikot arvostavat albumia; Allmusic-sivuston arvostelija kehuu yhtyeen aikaansaamaa, tarvittaessa "kolmen kitaran voimaa" ja onnistuneita sanoituksia ja riffejä. Sputnik Music-sivuston kriitikko puolestaan sanoo albumia "hienoksi debyytiksi Amerikan Black Sabbathilta" ja internet-kriitikko Mark Prindle kehuu albumin "siistejä riffejä ja epätodellisia sanoituksia".
Kappaleet > A-puoli

Transmaniacon MC – 3.21 (säv. Sandy Pearlman, Albert Bouchard, Donald Roeser, Eric Bloom)
I'm on the Lamb, But I Ain't No Sheep – 3.10 (säv. Pearlman, A. Bouchard, Bloom)
Then Came the Last Days of May – 3.31 (säv. Roeser)
Stairway to the Stars – 3.43 (säv. Richard Meltzer, A. Bouchard, Roeser)
Before the Kiss (A Redcap) – 4.59 (säv. Pearlman, Murray Krugman, Allen Lanier, Roeser)
Kappaleet > B-puoli

Screams – 3.10 (säv. Joe Bouchard)
She's as Beautiful as a Foot – 2.58 (säv. Meltzer, A. Bouchard, Lanier)
Cities on Flame with Rock and Roll – 4.03 (säv. Pearlman, Roeser, A. Bouchard)
Workshop of the Telescopes – 4.01 (säv. Pearlman, Blue Öyster Cult)
Redeemed – 4.01 (säv. Pearlman, Harry Farcas, A. Bouchard, Lanier)
Kappaleet > Remasteroidun version bonuskappaleet

Donovan's Monkey – 3.50 (säv. Meltzer, Bouchard)
What Is Quicksand? – 3.40 (säv. Meltzer, Lanier)
A Fact About Sneakers – 2.50 (säv. Meltzer, Bouchard)
Betty Lou's Got a New Pair of Shoes – 2.34 (säv. Bobby Freeman)
Singlejulkaisut

"Cities on Flame with Rock and Roll" / "Before the Kiss (A Redcap)" (7" single)
"Cities on Flame with Rock and Roll" (mono- ja stereoversiot, editoitu, 7" promosingle)
Kokoonpano

Donald ”Buck Dharma” Roeser – kitara, laulu
Eric Bloom – laulu, ”Stun”-kitara, kosketinsoittimet
Albert Bouchard – rummut, laulu
Joe Bouchard – basso, laulu
Allen Lanier – rytmikitara, kosketinsoittimet
Andy Winters - basso (bonuskappaleet)
Tuotanto

Sandy Pearlman ja Murray Krugman - tuottajat
David Lucas - avustava tuottaja, nauhoitus
Bill Robertson - nauhoitus
Bill Gawlick - kansitaide
Arvosteluja

Allmusic () linkki
Sputnik Music () linkki
Progarchives () linkki
Rolling Stone (kehuva) linkki
Mark Prindle (8/10) linkki
Robert Christgau (B+) linkki
Julkaisuhistoria

tammikuu 1972: Columbia, PC 31063, US, LP
1972: CBS, S 64904, UK, LP
1972: CBS, 64904  / 32025, EU, LP
1987: Columbia, CK 31063, US, CD
198?: Columbia, 4688742, EU, CD
2001: Columbia / Legacy, CK 85482, US, CD, remasteroitu + bonuskappaleita
2001: Columbia / Legacy, 502234 2, EU, CD, remasteroitu + bonuskappaleita
2012: Sony Music, osana The Columbia Albums Collection-boksia, sama kuin 2001
Târgoviște

| Târgoviște |
| --- | --- |
 Valakian ruhtinaan linnan raunioita Târgoviștessa
 vaakuna
 Târgoviște
 Koordinaatit: 44°55′27″N, 25°27′24″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Dâmbovița
Kehittämisalue:  Sud
Historiallinen alue:  Valakia
Ensimmäinen asiakirjamaininta:  1396
Hallinto:  
 – Pormestari:  Gabriel Florin Boriga
Väkiluku (2011):  79 610
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.pmtgv.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Târgoviște [tɨr.ˈgo.viʃ.te] on kaupunki Romanian eteläosassa, Ialomițajoen varrella. Kaupungin asukasluku oli 79 610 vuonna 2011. Târgoviște on Dâmbovițan piirikunnan pääkaupunki.
Historia

Keskiajalla vuosina 1396–1714 Târgoviște oli Valakian ruhtinaan hallintokaupunki ja ruhtinaskunnan tärkein poliittinen, taloudellinen ja kulttuurikeskus, kunnes ruhtinas Constantin Brâncoveanu siirsi valtaistuimensa Bukarestiin.
Kommunistisen Romanian diktaattori Nicolae Ceaușescu ja hänen vaimonsa Elena tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Târgoviștessa.
Aiheesta muualla

Targoviste
Harta Targoviste
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chindian torni on Târgovișten symboli
Tulivatsatikkanen

| Tulivatsatikkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Täpläotsatikkaset Chloropicus
Laji::  pyrrhogaster
Kaksiosainen nimi
 Chloropicus pyrrhogaster  (Malherbe, 1845) 
Synonyymit
 Dendropicos pyrrhogaster  Thripias pyrrhogaster 
Katso myös
   Tulivatsatikkanen Wikispeciesissä   Tulivatsatikkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulivatsatikkanen (Chloropicus pyrrhogaster) on länsiafrikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Sierra Leonesta ja Etelä-Guineasta itään Etelä-Nigeriaan ja Kamerunin lounaisosiin. Alfred Malherbe kuvaili lajin holotyypin Sierra Leonesta vuonna 1845.
Catahoulanleopardikoira

| Catahoulanleopardikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Louisiana,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa muutamia yksilöitä
Rodun syntyaika:  1500–1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  metsästys, villisian ja nautakarjan paimennus
Nykyinen käyttö:  paimennus, metsästys, vartiointi, reenveto
Elinikä:  10–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Louisiana Catahoula Leopard Dog, Louisiana Catahoula, Catahoula Cur, Catahoula Hog Dog, Catahoula Leopard Cowdog, Catahoula Leopard Stock Dog, Catahoula Hound, Louisiana-Catahoula leopardikoer, Texas Leopard Cowdog, Leopard Dog, Blue Leopard Dog, Blue Spotted War Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu AKC: FSS EKL: ryhmä 6
Ulkonäkö
Paino:  22–44 kg
Säkäkorkeus:  uros 55,8–66 cm narttu 50,8-60,9 cm
Väritys:  yleensä sini- tai punamerle, joskus brindle
Catahoulanleopardikoira (engl. Catahoula Leopard Dog) on kotoisin Louisianasta Catahoulan piirikunnasta. Se lasketaan cur-rotuihin, jotka ovat amerikkalaisia metsästys- ja paimenkoiria. Rotu paimentaa kotimaassaan villisikoja ja sitä käytetään myös metsästykseen. Se on ollut Louisianan virallinen osavaltiokoira vuodesta 1979 lähtien. Suomeen tuotiin vuonna 2007 kaksi yksilöä.[lähde? ] Rotu on hyväksytty American Kennel Club:n Foundation Stock Service -ohjelmaan, mikä on eräänlainen esivaihe ennen virallista tunnustamista roduksi. Lisäksi se on hyväksytty viralliseksi roduksi tietyissä Itä-Euroopan maissa, kuten Virossa (Eesti Kennelliit, EKL).