stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettisen säteilyn lajit > Infrapuna-, valo-, röntgen-, ja gammasäteily

Luonnollisista rakenteista säteileviksi muodostuvat molekyylien värähtelytilat, jotka säteilevät mikrometriluokan aallonpituuksilla. Tavanomainen huoneenlämpötilassa olevien kappaleiden lämpösäteily sijoittuukin näille spektrin osille. Atomien ja molekyylien elektronien viritystilat ovat puolestaan energioilla, jotka vastaavat satojen nanometrien aallonpituuksia eli valoa, lähi-infrapunaa ja ultraviolettisäteilyä. Myös kuumat kappaleet säteilevät tällä aallonpituusalueella.lähde?
Ultravioletti- ja röntgensäteily liittyvät lähellä atomin ydintä olevien elektronien suuriin energioihin. Röntgensäteilyksi kutsutaan myös väliaineessa tehokkaasti jarruuntuvien elektronien lähettämää jarrutussäteilyälähde?. Osittain päällekkäin tämän energia-alueen kanssa menee gammasäteily, joka on radioaktiivisista atomiytimistä lähtevää sähkömagneettista säteilyälähde?.
Synkrotroneissa voidaan tuottaa erittäin korkeaenergistä säteilyä kääntämällä suureen energiaan kiihdytettyjen elektronien liikerataa magneettikentällä.lähde?
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot

James Clerk Maxwell kehitti sähkömagnetismia koskevan teorian, joka voitiin esittää neljällä yhtälöllä, Maxwellin yhtälöillä. Näiden avulla hän saattoi päätellä, että sähkömagneettinen kenttä voi muodostaa aaltoja ja että niiden nopeuskin oli laskettavissa.
Maxwellin yhtälöiden mukaan sähkövarausta ympäröi aina säteittäinen sähkökenttä, ja sähkövirtaa ympäröi pyörteinen magneettikenttä. Lisäksi ajallisesti muuttuva magneettikenttä saa aikaiseksi pyörteisen sähkökentän ja muuttuva sähkökenttä pyörteisen magneettikentän.
Tyhjiössä ei ole varausta eikä virtaa, mutta sähkö- ja magneettikenttiä voi kyllä olla tyhjiössäkin. Tällöin Maxwellin yhtälöissä esiintyvät varaustiheys ja virrantiheys ovat nollia, jolloin kolmas ja neljäs yhtälö lyhenevät muotoon:
missä  \scriptstyle \nabla  on vektoreihin liittyvä differentiaalioperaattori nabla. Tämän operaattorin ja vektorikentän ristitulo merkitsee samaa kuin vektorikentän roottori.
Vektorianalyysin avulla voidaan osoittaa, että mille tahansa vektorikentälle pätee:
Sähkökenttää koskevan yhtälön (1) molemmista puolista voidaan ottaa edelleen roottori seuraavasti:
Soveltamalla tähän yhtälöä (3) saadaan saadaan:
mutta koska tyhjiössä sähkökentän divergenssi  \scriptstyle \nabla \cdot \mathbf {E}  ja näin ollen myös tämän gradientti ovat nollia, yhtälö lyhenee muotoon
Yhtälön oikeaa puolta voidaan myös muokata seuraavasti:
Yhtälöt (4) ja (5) ovat yhtäpitäviä, joten tästä saadaan sähkökentälle vektoriarvoinen differentiaaliyhtälö
Samaan tapaan saadaan magneettikentälle yhtälö
Nämä yhtälöt ovat muodoltaan samankaltaisia kuin mille tahansa aaltoliikkeelle muodostettava aaltoyhtälö:
Mekaanisissa aalloissa f voi olla esimerkiksi paine tai poikkeama tasapainosta. Sähkömagneettisissa aalloissa se vastaa sähkö- tai magneettikentän voimakkuutta. Täten yhtälöstä (6) ja (7) saadaan myös sähkömagneettisten aaltojen nopeudeksi
Osoittautuu, että tämä nopeus on sama kuin valonnopeus. Koska valo oli jo aikaisemmin osoittautunut erääksi aaltoliikkeen muodoksi, Maxwell päätteli tästä, että valoaallotkin ovat nimenomaan sähkömagneettisia aaltoja.
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot > Sähkö- ja magneettikentän voimakkuudet ja suunnat

Maxwellin yhtälöistä seuraa myös, että tasopolaroituneessa aalloissa värähtelevät sähkö- ja magneettikenttä ovat samassa vaiheessa ja kohtisuorassa toisiaan ja myös aaltoliikkeen etenemissuuntaa vastaan. Sen sijaan ympyräpolaroituneessa aallossa kenttävektorit pyörivät tasaisella kulmanopeudella, mutta niiden suuruudet pysyvät vakioina.
Sähkömagneettiseen altoon liittyvän sähkö- ja magneettikentän voimakkuuksien välillä vallitsee yhteys
missä  \scriptstyle {\hat {\mathbf {k} }} on aallon etenemissuuntainen yksikkövektori.
Energiatiheys ja intensiteetti

Sähkökentän energiantiheydelle  \scriptstyle w_{\mathbf {E} } on voimassa yleinen lauseke:
missä  \scriptstyle \mathbf {E}  on sähkökentän voimakkuus ja  \scriptstyle \epsilon _{0} yleinen sähkövakio. Vastaavasti magneettikentän energiantiheydelle on voimassa lauseke
missä B on kentän magneettivuon tiheys ja  \scriptstyle \mu _{0} magneettivakio.
Edellä mainitusta sähkö- ja magneettikenttien voimakkuuksien välisestä yhteydestä seuraa, että sähkömagneettisessa aallossa on sähkö- ja magneettikenttien energiatiheys yhtä suuri, joten niiden yhteenlaskettu energiantiheys on
Aallon energia etenee aallon mukana väliaineen mukaisella valon nopeudella. Tyhjiössä valon nopeus on 299 792 458 m/s. 300 000 000 m/s on useimmissa laskotoimituksissa riittävä likiarvo myös ilmassa etenevälle sähkömagneettiselle aallolle, eli sähkömagneettiselle säteilylle.lähde? Säteilyn energiavirta S, joka tunnetaan myös Poyntingin vektorina , määritellään siten, että pinta-alkion dA läpisevä säteilyteho on  \scriptstyle dP=S\cdot dA. Tämän itseisarvo on sama kuin säteilyn intensiteetti.
Lineaarisesti polaroituneessa aallossa sekä sähkö- että magneettikentän voimakkuudet vaihtelevat jaksollisesti, sinimuotoisesti ja pienenevät välillä nollaan. Tästä seuraa, että säteilyn keskimääräinen intensiteetti I on vain puolet siitä, mikä se olisi, jos kentillä olisi koko ajan maksimiarvonsa, eli
Sen sijaan ympyräpolaroituneessa aallossa kentillä on koko ajan maksimiarvonsa, jolloin säteilun intensiteetti on
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit

Ionisoiva säteily saattaa vaurioittaa soluja. Esimerkiksi Auringon UV-säteilyn, röntgen- ja gammasäteiden energia on riittävän voimakasta kyetäkseen rikkomaan yksittäisten molekyylien kemiallisia sidoksia. Tämän on todettu aiheuttavan syöpää ja erilaisia välittömiä säteilyvaurioita, jotka voivat esiintyä lievimmissä tapauksissa pelkkänä ihon punoituksena; 'iho palaa auringossa'.
Myös auringonvalon ja loiste- sekä halogeenivalaisinten ihmissilmälle näkymätön ultraviolettisäteily (UV-säteily) aiheuttaa DNA-vaurioita, jotka saattavat johtaa ihon rypistymiseen vuosikymmenten saatossa ja toisinaan myös ihosyöpään. Ultraviolettisäteily jaetaan A-, B- ja C-säteilyalueeseen pääasiassa säteilyn ihmisterveyteen ja ympäristöön aiheuttamien vaikutusten mukaan. Näistä ensimmäinen tunkeutuu syvimmälle kudoksiin ja läpäisee myös lasia.
UVA-säteily, aallonpituus 315–380 nm
UVB-säteily, aallonpituus 280–315 nm
UVC-säteily, aallonpituus 100–280 nm
Näkyvästä valosta irtoavien fotonien energia riittää vain poikkeustapauksissa rikkomaan kemiallisia sidoksia, minkä vuoksi se aiheuttaa ongelmia lähinnä vain erittäin harvinaisesta näkyvän valon allergiasta kärsiville.
Säteily saattaa heikentää ihmisen immuunipuolustusta, kuten UVB-säteily tekee – toisaalta iho tuottaa auringossa D-vitamiinin esiastetta ja täten parantaa vastustuskykyä, ja esimerkiksi liiallinen lämpösäteily, joka on suurimmaksi osaksi infrapunasäteilyä, saattaa aiheuttaa huolimattomalle palovamman; sentin päässä kiukaasta ei kannata saunoa tuntia.
Monien eläinpopulaatioiden huomattava supistuminen nimenomaan 2000-luvulla on lisännyt tutkimusta myös ympäristön sähkömagneettisen säteilysaasteen vaikutuksista maapallon eliöihin. Lancet Planetary Health -tiedelehdessä vuonna 2018 julkaistun artikkelin mukaan mobiililaajakaistayhteyksissä laajasti käytetyllä 1 GHz:n alueella mikroaaltosäteilyn määrä on 2010-luvulla noussut peräti 1018 -kertaiseksi luonnon taustasäteilyyn verrattuna, ja se on ilmeisesti kaikkein nopeimmin kasvava ihmisen aiheuttama ympäristövaikutus. Tutkijoiden mukaan on jo uskottavaa näyttöä siitä, että hyönteisten määrän jyrkkä väheneminen on yhteydessä ihmisen aiheuttamaan sähkömagneettisen säteilyn lisääntymiseen ja sen aiheuttamiin vaikutuksiin, joita ovat muun muassa DNA-vauriot.
Sähkömagneettisten kenttien tunnetut haittavaikutukset, kuten hermostimulaatio tai kudosten lämpeneminen, esiintyvät vasta, kun sähkökentän voimakkuus tai tehotiheys ylittää tietyn kynnystason, eivätkä ne määräydy suoraviivaisesti ajan kuluessa kumuloituvasta annoksesta. Koska altistumisen seuraukset riippuvat myös siitä kuinka kauan altistuminen kestää, myös aika on tekijä, joka on otettava huomioon arvioitaessa altistumista pitkällä aikavälillä. Yleisesti altistuminen on kuvattava niin, että esitetään altistumisen voimakkuutta, vaihtelua ja kestoa kuvaavia tunnuslukuja.
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit > Mikroaallot

Ihmiset altistuvat sekä luontaisista että keinotekoisista lähteistä tuleville mikroaalloille. Luontainen taustasäteily mikroaaltoalueella on kuitenkin niin heikkoa, ettei sillä ole merkitystä kokonaisuuden kannaltalähde?. Keinotekoista mikroaaltosäteilyä tulee esimerkiksi langattomasta viestintäteknologiasta kuten älypuhelimista, matkaviestinverkon tukiasemista ja langattomista lähiverkoista sekä mikroaaltouuneista ja tutkia hyödyntävästä teknologiasta.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että yli kymmenen vuotta kestävä matkapuhelimen keskimääräinen käyttö lisää kolmanneksella riskiä saada aivokasvain. Lukuisat riippumattomat tutkimukset ovat osoittaneet GSM-säteilyn aiheuttavan myös solutason muutoksia, unihäiriöitä, verenpaineen nousua ja EEG-muutoksia. Eläinkokeissa on havaittu lisäksi veriaivoesteen läpäisyvyyden lisääntymistä, joka liitetään esimerkiksi neurologisten sairauksien syntyyn. Espanjalaisessa tutkimuksessa havaittiin, että lyhytaikainenkin säteily vaikuttaa lasten aivoihin vielä pitkään altistuksen jälkeen. Lasten kallo on huomattavasti ohuempi kuin aikuisella, ja mikroaaltosäteily tunkeutuu reippaasti yli puolen pään puhelimen ollessa lapsen korvalla. Ranskassa, Englannissa ja monessa maassa on annettu lasten kännykänkäyttöä koskevia varoituksia ja  Taiwanissa on esitetty säädettäväksi lakia, joka kieltäisi lapsilta kännykänkäytön terveysriskien vuoksi.. On kuitenkin hyvä muistaa, ettei yksittäiset tutkimukset on tieteellinen tosiasia.
Kännykän käyttäjän suojaohjeet
 lähde?  
Säteilyturvakeskus toteaa, että suurin sähkömagneettisen säteilyn altistus on kännykän käyttäjillä. Siksi kännykänkäyttäjien on hyvä tietää seuraavat asiat jos haluaa vähentää omaa tai läheistensä altistumista:
Matkapuhelin voi säteillä heikossa kentässä sata kertaa voimakkaammin kuin hyvässä kentässä.
Päähän kohdistuva säteily vähenee pieneen osaan käyttämällä handsfree-laitetta.
Vanhempia suositellaan varmuuden vuoksi rajoittamaan lastensa matkapuhelimen puhekäyttöä. Tekstiviestiä lähetettäessä altistuminen on minimaalista.
Kännykän valmistajat ilmoittavat kunkin mallinsa suurimpaa säteilytasoa ilmaisevan SAR-arvon puhelimien teknisten tietojen mukana. SAR-arvoja voi vertailla Säteilyturvakeskuksen sivuilla.
Pienikin väli puhelimen ja kehon välillä, esimerkiksi vyökotelo, vähentää altistumista.
Tatuoitu tai meikattu iho kännykkää vasten saattaa aiheuttaa yliherkkyysreaktion.
Niin sanotuista kännykkäsuojista ei ole suurta hyötyä, sillä matkapuhelin nostaa tehoa, kun yhteys tukiasemaan heikkenee suojan takia.
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit > Voimajohdot

lähde?
Voimajohdoissa korkea jännite aiheuttaa sähkökentän ja sähkövirta magneettikentän johdon ympärille. Sähkökentän tunkeutumista tehokkaasti vaimentavia tekijöitä ovat puut, muu kasvillisuus ja rakennukset. Virran aiheuttama magneettikenttä ei juuri vaimennu ympärillä olevista rakennuksista tai kasvillisuudesta. Eräissäselvennä väestötutkimuksissa on havaittu, että voimajohtojen lähellä asuvilla lapsilla on hieman kohonnut riski sairastua leukemiaan, kun magneettivuon tiheys on yli 0,4µT. lähde? Viitteet ovat heikkoja, ilmiötä selittävää mekanismia ei tunneta, eikä laboratoriokokeissa ole löydetty yhteyttä syövän ja magneettikenttien välillä. Siksi asiaa ei ole otettu huomioon Suomen lainsäädännön altistumisrajoja laadittaessa. Voimajohdoissa olevat jännitteet pysyvät vakioina kuormituksesta huolimatta, jolloin sähkökentän voimakkuus on lähes vakio tilanteesta riippumatta. Virran aiheuttaman magneettikentän voimakkuus vaihtelee kuormituksen mukana. Magneettivuo on 400kV johdon alla noin 22µT ja 100m päässä johdosta alle 0,4µT. Edelliset vuontiheydet ovat johtojen maksimivirtojen mukaisesti laskettuja, joten todellisuudessa vuontiheys on lähes aina pienempi.  Sähköjohtojen virran taajuus on kuitenkin mitättömän pieni; 50 Hz ja taajuus määrittää välittyvän energian; mitä suurempi taajuus, sitä enemmän energiaa.
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit > Altistus työpaikoilla

Toisin kuin ionisoivalle säteilylle altistuvat työntekijät, ionisoimattomalle sähkömagneettiselle säteilylle altistuvat työntekijät eivät aina huomaa altistusta työssään, kuten eivät huomaa hengittävänsä typpeäkään, jota ilmassa on kuitenkin 78 %. Sähkö- ja magneettikentätselvennä voivat myös häiritä sydäntahdistimen ja muiden lääkinnällisten implanttien toimintaa lähde?. Radiotaajuisten sähkömagneettisten kenttien tietyille taajuusalueille on lainsäädännössä annettu enimmäisarvot, joita pitää noudattaa valvotuissa olosuhteissa, esimerkiksi työpaikoilla.  Säteilylähteitä ovat muun muassa matkapuhelimet, langattomat verkot, mikroaaltouunit ja -kuivurit, sähköjärjestelmä, sähköjunat, työpaikoilla teollisuuden induktiokuumentimet, sähköhitsaus, suurtaajuuskuumentimet, tuotesuojaportit, metallinpaljastimet, magneettikuvauslaitteet, tutkat, radio-, tv- ja matkapuhelinlähettimet ja linkkiasemat [4]..
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit > Sähköyliherkkyys

Jotkut ihmiset väittävät olevansa herkkiä sähkömagneettiselle säteilylle. Kyseistä ilmiötä kutsutaan sähköyliherkkyydeksi, englanniksi "electromagnetic hypersensitivity" (EHS). Ilmiö voi ilmetä ihoreaktiona, kuten punoituksena, kihelmöintinä tai polttavana tunteena, tai systeemisinä oireina, kuten väsymyksenä, keskittymisvaikeutena, muistihäiriöinä, huimauksena, ruoansulatusvaikeuksina tai sydämentykytyksenä. Tällainen oireiden yhdistelmä ei ole osa mitään tunnettua oireyhtymää. Sähköyliherkkyyttä muistuttava ilmiö on "kemikaaliyliherkkyys" (multiple chemical sensitivities, MCS), joka sekin on etiologialtaan huonosti tunnettu. Sähköyliherkkyydestä on tehty kymmeniä tutkimuksia, mutta sen olemassaoloa ei ole voitu todistaa. Maailman terveysjärjestön WHO:n mukaan (2005) oireita todella esiintyy, mutta niiden yhteyttä sähkömagneettiseen säteilyyn ei ole voitu osoittaa. Sähköyliherkkyyttä ei lääketieteessä määritellä sairaudeksi, mutta sitä pidetään esimerkiksi Ruotsissa työkykya rajoittavana vammana. Sähköyliherkät eivät pysty sanomaan ovatko he sähkömagneettisessa kentässä kun kentän lähde piilotetaan.
Huomiot

↑  Polarisoituvuudella tarkoitetaan atomin taipumusta muuttaa ympäröivää elektronijakaumaansa ulkoisen vaikutuksen vuoksi.
↑  Monissa aineissa on poolisia molekyyleja. Nesteissä ja osittain myös eräissä kiinteissä aineissa tällaiset molekyylit pääsevät kääntymään sähkökentän vaikutuksesta, jolloin sähkövarauksen nettosiirtymä muodostuu suureksi. Siksi eräillä nesteillä on hyvin suuri kyky polarisoitua sähköisesti ja siten heikentää sisälleen tunkeutuvaa sähkökenttää
Kirjallisuutta

Sihvola, Ari; Lindell, Ismo: Sähkömagneettinen kenttäteoria 2. Dynaamiset kentät.  Helsinki:  Otatieto, 2013.  ISBN 978-951-672-371-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sähkömagneettinen säteily Wikimedia Commonsissa
"Introduction to light and electromagnetic radiation" – Khan Academy (englanniksi)
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettinen spektri: gammasäteily • röntgensäteily • ultraviolettisäteily • valo • infrapunasäteily • alimillimetrisäteily • mikroaallot • radioaallot
Radiotaajuusalueet: THF • EHF • SHF • UHF • VHF • HF • MF • LF • VLF • ULF • SLF • ELF
Valo: violetti • sininen • syaani • vihreä • keltainen • oranssi • punainen
Sähkömagneettisen säteilyn lajit:

γ = gammasäteily

HX = Kova röntgensäteily

SX = Pehmeä röngtensäteily

EUV = Ultraviolettisäteily (UVA ja UVB)

NUV = Ultraviolettisäteily (UVC)

Näkyvä valo

NIR = Lähi-infrapuna

MIR = Keski-infrapuna

FIR = Kaukoinfrapuna



Mikroaallot ja radioaallot:

EHF = (Extremely high frequency) Mikroaallot

SHF = (Super high frequency) Mikroaallot

UHF = (Ultrahigh frequency) Mikroaallot

VHF = (Very high frequency), Ultralyhyet aallot (ULA)

HF = (High frequency), Suurtaajuusaallot, lyhyet aallot

MF = (Medium frequency), Keskiaallot

LF = (Low frequency), pitkät aallot

VLF = (Very low frequency)

ELF = (Extremely low frequency)
Miekkojen viitonen

Rider-Waite-Smith tarot-pakan Miekkojen viitonen
Miekkojen viitonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kuvassa esiintyy kolme hahmoa. Yksi niistä seisoo kortin etualalla keräämässä miekkoja maasta syliinsä. Tuon hahmon ilme näyttää hiukan ylimieliseltä, jopa ilkeältä. Hän katsoo olkansa yli kahta selin häneen olevaa hahmoa. Toinen heistä kävelee poispäin jokin vaate tai kangas olkapäällään. Kauempana toinen hahmo pitelee käsiä kasvoillaan.
Renato Corti

Renato Corti (1. maaliskuuta 1936 – 12. toukokuuta 2020) oli italialainen kardinaali. Hänet vihki papiksi Milanon arkkihiippakuntaan tuleva paavi Paavali VI 28. kesäkuuta 1959. Hänet nimitettiin Milanon vihkipiispaksi ja Zallatan titulaaripiispaksi 30. huhtikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Martini, jota avustivat Libero Tresoldi ja Bernardo Citterio.
Corti nimitettiin 19. joulukuuta 1990 Novaran piispaksi, joksi hänet asetettiin 3. maaliskuuta 1991. Hän jäi eläkkeelle 24. marraskuuta 2011. Vuonna 2016 hänet ylennettiin kardinaaliksi.
Luettelo zimbabwelaisista kriketin pelaajista

Tämä on luettelo zimbabwelaisista kriketin pelaajista. Listalle pääsevät pelaajat, jotka ovat osallistuneet kansainvälisen tason virallisiin peleihin.
Kevin Arnott
Andy Blignaut
David Brain
Eddo Brandes
Gary Brent
Gavin Briant
Robin Brown
Glen Bruk-Jackson
Mark Burmester
Iain Butchart
Alistair Campbell
Stuart Carlisle
Justice Chibhabha
Elton Chigumbura
Charles Coventry
Graeme Cremer
Gary Crocker
Kevin Curran
Keith Dabengwa
Sean Davies
Mark Dekker
Kevin Duers
Terry Duffin
Dion Ebrahim
Sean Ervine
Ebrahim Essop-Adam
Craig Evans
Gavin Ewing
Neil Ferreira
Duncan Fletcher
Andy Flower
Grant Flower
Travis Friend
Murray Goodwin
Trevor Gripper
Jack Heron
Ryan Higgins
Vincent Hogg
Douglas Hondo
David Houghton
Adam Huckle
Anthony Ireland
Wayne James
Malcolm Jarvis
Neil Johnson
Charlie Lock
Angus Mackay
Trevor Madondo
Blessing Mahwire
Alester Maregwede
Douglas Marillier
Gary Martin
Hamilton Masakadza
Everton Matambanadzo
Stuart Matsikenyeri
Mpumelelo Mbangwa
Babu Meman
Keegan Meth
Christopher Mpofu
Tawanda Mupariwa
Brian Murphy
David Mutendera
Waddington Mwayenga
Mluleki Nkala
Henry Olonga
Tinashe Panyangara
Grant Paterson
Stephen Peall
Gerald Peckover
Ray Price
Andrew Pycroft
Edward Rainsford
Ujesh Ranchod
Peter Rawson
Gavin Rennie
John Rennie
Piet Rinke
Barney Rogers
Ali Shah
Vusi Sibanda
Richard Sims
Bryan Strang
Paul Strang
Heath Streak
Gregory Strydom
Tatenda Taibu
Brendan Taylor
John Traicos
Prosper Utseya
Mark Vermeulen
Dirk Viljoen
Andrew Waller
Brighton Watambwa
Andrew Whittall
Guy Whittall
Sean Williams
Craig Wishart
Saturn (automerkki)

| Saturn LLC |
| --- | --- |

Perustettu:  1985
Lakkautettu:  2010
Kotipaikka:  Spring Hill, Tennessee, Yhdysvallat (1985-2007) Detroit, Michigan, Yhdysvallat (2007-2010)
Toimiala:  autoteollisuus
Omistaja:  General Motors
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saturn oli yhdysvaltalaisen General Motors -konsernin automerkki, jota valmistettiin vuodesta 1990 vuoteen 2010. Saturneja valmistettiin pääasiassa Spring Hillin tehtailla Tennesseessä.
Historiaa

Alkujaan Saturn lanseerattiin Yhdysvaltain markkinoille japanilaisten pikkuautojen kotimaiseksi vastavoimaksi ja tuli sittemmin tunnetuksi esimerkillisestä sitoutumisestaan asiakaspalveluun.
Ensimmäinen automallin prototyyppi esiteltiin julkisuuden saamiseksi jo 1984. Jo edellisvuonna oli aloitettu neuvottelut United Auto Workers -ammattiliiton kanssa. Tehdyssä sopimuksessa UAW suostui Saturn-tuotannon osalta 20 prosenttia pienempiin palkkasummiin vastineeksi GM:n lupaamista voitonjako-ohjelmista, laatupalkkioista ja muista rahallisista kannusteista. Muitakin autoteollisuuden työehtoja räätälöitiin Saturnin uudenlaisen, pitkälle robotisoidun ja muutenkin japanilaisista tuotantomenetelmistä mallia ottavan valmistustavan tarpeisiin.
Vuonna 1985 GM osti maata tehdasta varten Tennesseen osavaltion Spring Hillistä. Rakennustyöt aloitettiin seuraavana vuonna ja saatiin valmiiksi 1988, jolloin aloitettiin työntekijöiden rekrytointi ja jälleenmyyntiverkoston rakentaminen. Kaikkiaan Saturn-hanke oli noin 1,9 miljardin dollarin investointi General Motorsille.
Tuotanto saatiin käyntiin heinäkuussa 1990, ensimmäisinä tuotteina S-sarjan sedan ja coupé. Kolmantena mallivuotena aloitettiin farmarimallin valmistus. 1,9 litran nelisylinterisellä bensiinimoottorilla sekä viisiportaisella automaattivaihteistolla tai neliportaisella manuaalivaihteistolla varustettu S-sarja kannatteli Saturnia läpi 1990-luvun ja voitti useita palkintoja. S-sarjaa tuotettiin yli kaksi miljoonaa autoa, kunnes se vuonna 2003 korvautu Saturn Ion -mallilla.
Vuonna 1993 Saturn joutui korjaamaan yli 350 000 myymäänsä autoa tulipaloja aiheuttaneiden sähkölaitevikojen vuoksi. Määrä ei ollut kovin suuri, sillä vuonna 1971 GM joutui korjaamaan 6,6 miljoonaa autoa ja vuonna 1987 Ford 3,6 miljoonaa autoa.
Merkki oli voimakkaassa nosteessa 2000-luvulla ja markkinoille tuli runsaasti uusia malleja, muun muassa Sky-roadster, porrasperäinen Saturn Aura ja katumaasturi Outlook. Suuri osa uusista malleista pohjautui samaan konserniin kuuluneen Opelin mallistoon. Esimerkiksi Saturn Astra erosi vain vähäisessä määrin uudesta Opel Astrasta, Saturn Aura Opel Vectrasta ja Saturn Vue Opel Antarasta.lähde?
Saturn-merkin alasajo liittyy General Motorsin taloudellisiin vaikeuksiin ja vuoden 2009 konkurssiin. Toinen syy oli, että kysynnän ja sitä myötä myös Saturn-malliston siirtyessä isompiin katumaastureihin Saturn oli alkanut kilpailla GM:n muiden brändien kanssa, etenkin Chevrolet’n. Pesänselvittelyissä ja uudelleenjärjestelyissä Saturn pantiin myyntiin, ja kilpa-automaailmasta tunnettu Roger Penske teki siitä tarjouksen. Kauppa kuitenkin peruuntui, kun hän epäonnistui neuvotteluissaan aloittaa yhteistyö japanilaisen Nissanin ja ranskalaisen Renault’n kanssa. Lokakuussa 2009 tuotanto Saturn-tehtaassa lopetettiin.
Mallit

S-series
L-Series
Vue
Ion
Relay
Outlook
Sky
Aura
Astra
S-series
(Kolmas sukupolvi)
L-series
Vue
(Toinen sukupolvi)
Ion
Relay
Outlook
Sky
Aura
Astra
Aiheesta muualla

Saturnin kotisivut (englanniksi)
Saturn Ion
Rusolakkiräätäli

| Rusolakkiräätäli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Räätälit Orthotomus
Laji::  castaneiceps
Kaksiosainen nimi
 Orthotomus castaneiceps  (Walden, 1872) 
Katso myös
   Rusolakkiräätäli Wikispeciesissä   Rusolakkiräätäli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusolakkiräätäli (Orthotomus castaneiceps) on Filippiinien kotoperäinen varpuslintu. Lajista tunnetaan kolme alalajia, jotka elävät saariston eri osissa. Arthur Hay Tweeddale, Waldenin varakreivi, kuvaili lajin holotyypin Guimarasista Filippiineiltä 1872.