stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi kesäolympialaisissa 2012
Ennen kisoja > Joukkuevalinnat

Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja Roger Talermo allekirjoitti myönteisen vastauksen KOK:n kilpailukutsuun 25. elokuuta 2011. Olympiakomitea valitsi joukkueen Lontoon kesäolympialaisiin kolmessa valintatilaisuudessa. Ensimmäisessä tilaisuudessa 8. joulukuuta 2011 joukkueeseen valittiin kahdeksan urheilijaa: maapaikan saavuttaneista kaikki neljä ampujaa ja yksi painija sekä yleisurheilun A-tulosrajan rikkoneista kaksi kilpakävelijää ja maratonjuoksija. Valmennuksen johtaja Kari Niemi-Nikkolan mukaan kriteerinä ns. aikaiseen valintaan oli, ettei valitulla urheilijalla ollut haastajia olympiapaikan tavoitteluun. Mahdollisimman aikaisella valinnalla pyrittiin takaamaan urheilijoille mahdollisimman pitkä valmistautumisaika olympialaisiin.
Toisessa valintakokouksessa 24. toukokuuta 2012 Suomen joukkueeseen nimettiin 22 urheilijaa lisää. Kolmas ja viimeinen valintakokous käytiin yleisurheilun EM-kilpailujen jälkeen 5. heinäkuuta 2012, ja siinä valittiin viimeiset urheilijat kisoihin sekä valmentajat, yleisjohto ja terveydenhuoltohenkilöstö. Useille yleisurheilijoille annettiin aikaa tulosrajojen rikkomiseen sunnuntaihin 8. heinäkuuta asti, ja kyseisenä päivämääränä Lontooseen nimettiin kuusi urheilijaa lisää. Suomen olympiajoukkue osallistujineen ilmoitettiin kisajärjestäjälle maanantaina 9. heinäkuuta. Viimeiset urheilijavalinnat tehtiin 22. heinäkuuta mennessä. Tätä kautta valittiin kaksi yleisurheilijaa. Kouluratsastaja Emma Kanerva nousi kisoihin ensimmäiseltä varasijalta. Kisojen avajaisia edeltäneenä päivänä painonnostaja Miika Antti-Roiko kutsuttiin Lontooseen. Nykyaikaisessa viisiottelussa Laura Salminen oli ensimmäisellä varasijalla.
Suomen Olympiakomitea jakoi urheilijoille huippuyksilö- ja järjestelmälajien tukia noin 1,1 miljoonaa euroa. Summalla tuettiin urheilijoita karsintavaiheessa ja niitä urheilijoita, jotka selviytyivät karsinnoista ja valmistautuvat Lontooseen.
Ennen kisoja > Menestysodotukset

Suomen Olympiakomitea nimesi virallisen menestystavoitteensa viimeisen, 5. heinäkuuta järjestetyn valintakokouksen jälkeen. Viralliseksi menestystavoitteeksi asetettiin kolme mitalia ja kuusi pistesijaa, mitä Suomen Olympiakomitean valmennuksen johtaja Kari Niemi-Nikkola piti "haastavana, mutta mahdollisena ja hyvällä onnistumisella myös ylitettävänä". Niemi-Nikkolan mukaan mahdollisia mitaliin yltäviä lajiryhmiä olivat erityisesti ammunta, paini, purjehdus ja yleisurheilu, joista purjehduksessa Suomella oli useita mitaliehdokkaita. Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja Roger Talermon mukaan mitalitavoite asetettiin "yläkanttiin". Talermon mukaan valmennusjohto piti potentiaalisesti mahdollisena kuutta mitalia, joista 20–30 prosenttia oli yleensä saavutettu. Tapio Korjuksen mielestä asetettu mitalitavoite oli liian vaatimaton ja olisi nostanut sen viiteen urheilijoiden kannustamiseksi.
Brittiläinen The Daily Telegraph -sanomalehti julkaisi huhtikuussa 2012 oman, urheilijoiden senhetkisiin parhaisiin suorituksiin perustuneen kuukausittaisen mitaliarvionsa. Huhtikuun arvion mukaan Suomi olisi saavuttanut Lontoosta kaksi pronssimitalia (Tero Pitkämäki, miesten keihäänheitto ja Hanne Mäkinen, naisten nyrkkeily, Mäkinen ei yltänyt karsinnassa olympiapaikkaan). Mitalien määrän mukaan Suomen heikoin kesäolympialaismenestys oli ennen Lontoon olympiakisoja Ateenassa 2004, jolloin maan urheilijat saavuttivat kaksi hopeamitalia. Edellisissä kesäolympialaisissa Pekingissä 2008 Suomen joukkueen urheilijat saavuttivat yhden kulta-, yhden hopea- ja kaksi pronssimitalia. MTV3 Uutisten kesä- ja heinäkuun vaihteessa teettämän kyselyn mukaan yli puolet vastaajista odotti maan saavuttavan Lontoosta 1–2 mitalia. Kyselyn otos oli noin 1 800 täysi-ikäistä henkilöä ja virhemarginaali 3 prosenttiyksikköä. 9. heinäkuuta suomalaismediassa julkaistun Infostrada Sportsin ennusteen mukaan Suomi olisi saanut kisoista kaksi pronssimitalia (Pitkämäki ja kilpapurjehtija Sari Multala). YLE Urheilun asiantuntijat arvioivat juuri ennen kisoja Suomen saavuttavan kaksi mitalia ja viisi pistesijaa.
Joukkue

Suomen 14 lajiryhmässä kilpaillut 56 urheilijan joukkue oli maan historian toiseksi pienin Ateenan vuoden 2004 kisojen jälkeen. Suomen vanhin olympiaurheilija Lontoossa oli 47 vuoden ja 193 päivän ikäisenä kilpaillut ampuja Kai Jahnsson ja nuorin 17 vuotta ja 150 päivää kilpailuhetkellä ollut uimari Jenna Laukkanen. Maan lipunkantajana kisojen avajaisissa toimi Pekingin kesäolympialaisissa päämatkallaan 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi sijoittunut uimari Hanna-Maria Seppälä, joka oli Suomen joukkueen ensimmäinen naispuolinen lipunkantaja kesäolympialaisissa ja talviolympialaisetkin mukaan luettuna toinen suomalainen naislipunkantaja Marja-Liisa Kirvesniemen jälkeen. Kisojen päättäjäiseremoniassa Suomen lippua kantoi miesten keihäänheitossa pronssia voittanut Antti Ruuskanen.
Joukkue > Judo

| Urheilija | Painoluokka | 1>  kierros.Vastustaja Tulos | 2>  kierros.Vastustaja Tulos | 3>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | 1>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos | 2>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valtteri Jokinen | Miesten 60 kg | — |  Yassien Moudatir Voitto (ippon) |  Choi Gwang-hyeon Tappio (waza-ari) | — | — | — | — | — | 9.–16. |
| Jaana Sundberg | Naisten 52 kg |  Majlinda Kelmendi Tappio (ippon) | — | — | — | — | — | — | — | 17.–23. |
| Johanna Ylinen | Naisten 63 kg | — |  Munkhzaya Tsedevsüren Tappio (ippon) | — | — | — | — | — | — | 9.–16. |
Judossa 60 kilon sarjassa otteleva Valtteri Jokinen saavutti henkilökohtaisen kisapaikan sijoittumalla lajin maailmanlistalla 22:nneksi ja otti näin sarjan viimeisen suoran kisapaikan. Naisten puolella 63 kilon sarjassa otteleva Johanna Ylinen saavutti henkilökohtaisen olympiapaikan sijoittumalla Euroopan lisäkarsintalistalla yhdeksänneksi. Naisten 52 kilogramman painoluokassa kilpailevalle ja kaksista edellisistä kesäolympialaisista niukasti karsiutuneelle Jaana Sundbergille myönnettiin myöhemmin Suomen kolmas judon olympiapaikka. Suomen judojoukkue on suurin sitten Barcelonan vuoden 1992 kisojen. Suomalaisjudokoiden tavoitteeksi Sundberg ja Ylinen pohtivat YLE Urheilun haastatteluissa kaikkien aikojen parasta suomalaissijoitusta kesäolympialaisissa. Lontooseen mennessä suomalaiset ovat saavuttaneet olympiajudossa parhaimmillaan kaksi seitsemättä sijaa.
Jokinen arvottiin alle 60-kiloisten painoluokassa suoraan toiselle kierrokselle, jolla hän kohtasi marokkolaisen Afrikan mestari Yassien Moudatirin. Ottelu kesti jatkoajalle asti, jolloin Jokinen sai vastustajastaan ipponin käsilukolla ja eteni kolmannella kierrokselle. Siellä hänen vastustajansa oli eteläkorealainen edellisvuoden MM-kilpailujen viides Choi Gwang-hyeon. Jokinen painosti korealaista ja melkein sitoi tämän matossa. Choi teki kuitenkin waza-arin käsilukolla ja voitti Jokisen, joka sijoittui pettyneenä lopputuloksissa sijoille 9–16.
Sundberg otteli ensimmäisellä kierroksella Albaniaa edustanutta kosovolaista Majlinda Kelmendiä vastaan. Tämä onnistui waza-arissa, mihin Sundberg vastasi yukon arvoisella suorituksella. Sundbergin oltua yhä tappiolla tämä haki pisteitä väkisin, minkä albanialainen käytti hyväkseen tekemällä ottelun päättäneen ipponin viisi sekuntia ennen otteluajan loppua. Ylinen otteli naisten 63-kiloisten painoluokassa mongolialaista Munkhzaya Tsedevsüreniä vastaan. Suomalainen otteli aktiivisesti, mutta mongolialainen sai tästä ipponin ajassa 2.36. Ylinen sijoittui lopputuloksissa Jokisen tavoin sijoille 9–16.
Joukkue > Melonta > Ratamelonta

| Urheilija | Laji | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailut> Aika | Loppukilpailut> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jenni Mikkonen | K-1 200 m | 42,656 | 3. | 41,859 | 4. | 44,643 | 9. |
| Anne Rikala | K-1 500 m | 1.52,641 | 1. | 1.51,852 | 3. | 1,54.333 | 8. |
Ratamelonnassa maapaikan Suomelle saavuttivat Unkarin MM-kilpailuissa 2011 Anne Rikala naisten kajakkiyksiköiden 500 metrillä ja Jenni Mikkonen naisten kajakkiyksiköiden 200 metrillä. Mikkonen sijoittui kesäkuussa 2012 EM-kilpailuissa 200 metrillä neljänneksi.
Naisten 500 metrin kajakkiyksiköissä Rikala voitti alkueränsä ja sijoittui välierässään kolmanneksi. Hän selviytyi loppukilpailuun erien yhteistuloksissa neljänneksi nopeimmalla ajalla. Loppukilpailussa Rikala meloi alun kärjen vauhdissa, mutta oli maalissa kahdeksas yli sekunnin päässä mitalista. Rikala pohti ennen olympialaisia Lontoon olympiakisojen olevan mahdollisesti hänen viimeisensä, muttei varmistanut olympiauransa loppua kisojen jälkeen ja jatkoi uraansa sittemmin.
200 metrin kajakkiyksiköissä Mikkonen meloi alkueränsä kolmanneksi. Lyhyen palautumisajan jälkeen hän oli välierässä neljäs ja karsiutui A-finaalista. B-finaalin Mikkonen voitti, ja hänen voittoaikansa olisi riittäyt A-finaalissa hopeaan. Ajat eivät kuitenkaan ole vertailukelpoisia muun muassa tuuliolojen vuoksi. Rikalan tavoin myös Mikkonen oletti päättävänsä arvokilpailu-uransa Lontooseen.
Joukkue > Paini > Kreikkalais-roomalainen paini

| Urheilija | Painoluokka | Tasauskierros> Vastustaja Tulos | 1>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | 1>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos | 2>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarkko Ala-Huikku | 60 kg | — |  Tarik Belmadani Tappio (0–2) (0–2, 0–1) | — | — | — | — | — | 16. |
| Rami Hietaniemi | 84 kg | — |  Mélonin Noumonvi Tappio (0–2) (0–2, 0–1) | — | — | — | — | — | 15. |
Kreikkalais-roomalaisessa painissa Rami Hietaniemi voitti Istanbulissa 2011 MM-pronssia ja saavutti Suomelle sarjan 84 kg maakohtaisen kiintiöpaikan. Toisen maapaikan Suomelle saavutti Matti Kettunen, joka paini Euroopan olympiakarsintaturnauksessa kreikkalais-roomalaisen painin sarjan 60 kg loppuotteluun huhtikuussa 2012. Painiliitto harkitsi kuitenkin ehdottavansa Lontooseen Kettusen sijasta edellisten kesäolympialaisten ainoaa suomalaispainijaa Jarkko Ala-Huikkua, mikä aiheutti liitossa kiistaa. Urheilun oikeusturvalautakunta ei pyynnöstä huolimatta ottanut kantaa tapaukseen, koska katsoi valinnan olevan lajiliiton ja olympiakomitean tehtävä. Liitto antoi lopulta Ala-Huikulle mahdollisuuden näyttää kuntonsa saksalaisessa turnauksessa, jossa tämä paini kolmanneksi. Ala-Huikun näyttö ei Painiliitolle riittänyt, ja se ehdotti Kettusta olympiaturnaukseen.
Kettusen takareiden lihas repesi noin viikkoa ennen olympiapaineja. Hän ei kyennyt painimaan Lontoossa, ja hänen tilalleen nimettiin Ala-Huikku, joka joutui pudottamaan kilpailupainoaan 69:stä 60 kilogrammaan noin viikossa. Hietaniemeä vaivasi sormivamma. Ala-Huikun avausvastustajaksi arvottiin ranskalainen Tarik Belmadani ja Hietaniemen myös ranskalainen arvokisamitalisti Mélonin Noumonvi. Kumpikin suomalaispainija hävisi erin 0–2 (0–2, 0–1), ja kun ranskalaiset eivät selvinneet sarjojensa loppuotteluihin, päättyivät suomalaisten painit ensimmäisiin otteluihin. Hietaniemi loukkasi polvensa toisen erän mattopainissa.
Joukkue > Pyöräily > Maantiepyöräily

| Urheilija | Laji | Aika | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Pia Sundstedt | Naisten maantieajo | 3.35.26 | 20. |
| Pia Sundstedt | Naisten aika-ajo | 40.01 | 11. |
| Jussi Veikkanen | Miesten maantieajo | 5.46.37 | 64. |
Pia Sundstedt sijoittui naisten maantiepyöräilyn toukokuussa sulkeutuneella olympiaranking-listalla 72:nneksi ja saavutti Suomelle maapaikan. Toisen pyöräilyn maapaikan Suomi sai yllättäen miesten maantieajoon, ja sen täytti Jussi Veikkanen. Edellisen kerran suomalaisia pyöräilijöitä osallistui olympiakisoihin Sydneyssä 2000. Yhtäaikainen olympiaedustus miesten ja naisten maantieajoissa Suomella oli edellisen kerran Atlantassa 1996.
Veikkanen polki miesten maantieajon noin 250 kilometrin matkalla maaliin saakka pääjoukon mukana. Pääjoukko kavensi 140 kilometrin kohdalla eroa kärkiryhmään kolmeen ja puoleen minuuttiin. Veikkanen polki lopun massakirin jälkeen lopputuloksissa 64:nneksi ajalla 5.46.37 jääden pronssimitalistista 32 sekuntia. Veikkanen kuvaili ajaneensa suunnitelmansa mukaan, säästeliäästi loppua kohden kiristäen, mutta oli kuitenkin tyytymätön sijoitukseensa.
Sundstedt sijoittui naisten 140 kilometrin maantieajossa sijalle 20 tullen pääjoukon mukana maaliin. Hän jäi pronssisijoituksesta 25 sekunnin päähän ajalla 3.35.26. Sundstedt kävi välillä kilpailun johdossa, mutta joutui välillä myös väistelemään kolaroineita kanssakilpailijoitaan. Aika-ajossa Sundstedt polki 29 kilometriä aikaan 40.01,69 minuuttia. Lopputuloksissa hän sijoittui 11:nneksi kuvailleen saavutustaan "nappisuoritukseksi". Lontoon aika-ajo oli Sundstedtin viimeinen kilpailu maantiepyöräilyssä. Hän päättää pyöräilijänuransa kuluvan kauden jälkeen.
Joukkue > Ratsastus

| Urheilija | Hevonen | Laji | Alkukilpailu (Grand Prix)> Prosentti | Alkukilpailu (Grand Prix)> Sija | Grand Prix Special> Prosentti | Grand Prix Special> Sija | Grand Prix Special> Yhteisprosentti | Grand Prix Special> Sija | Loppukilpailu (kür)> Prosentti | Loppukilpailu (kür)> Sija | Loppukilpailu (kür)> Yhteisprosentti | Loppukilpailu (kür)> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Emma Kanerva | Sini Spirit | Kouluratsastuksen yksilökilpailu | 70,395 | 29. | 71,889 | 22. |  |  | — | — | — | — |
| Mikaela Lindh | (Skovlunds) Más Guapo | Kouluratsastuksen yksilökilpailu | 70,745 | 26. | 69,016 | 30. |  |  | — | — | — | — |
Mikaela Lindh saavutti (Skovlunds) Más Guapo -ratsullaan 1. maaliskuuta 2012 sulkeutuneen ratsastuksen olympiarankingin kautta maakohtaisen paikan kouluratsastuksen yksilökilpailuun. Más Guapon etujalan päkiästä löydettiin kesäkuussa mustelma, joka kuitenkin parani ennen olympialaisia. Toisen olympiapaikan kouluratsastuksen yksilökilpailuun sai ensimmäisellä varasijalla rankingin perusteella ollut Emma Kanerva Sini Spirit -ratsullaan.
Lontoossa kumpikin suomalaisratsukko saavutti alkukilpailussa tavoitteensa, 70 prosentin rajan. Molemmat ratsukot etenivät Grand Prix Specialiin, johon selviytyi joukkueiden lisäksi 11 parasta yksittäistä ratsukkoa. Küriin selviytyi Grand Prix Specialista 18 parasta ratsukkoa kolmen osallistujan maakohtaisella rajoituksella. Lindh ja etenkin Kanerva ratsastivat hyvät prosentit, jotka eivät kuitenkaan riittäneet küriin. Kanerva oli suomalaisista lähempänä loppukilpailupaikkaa sijoituttuaan 22:nneksi prosentein 71,889.
Joukkue > Sulkapallo

| Urheilija | Laji | Alkulohkot> Vastustaja Tulos | Alkulohkot> Vastustaja Tulos | Alkulohkot> Sija | 2>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ville Lång | Miesten kaksinpeli |  Lee Chong Wei Tappio 1–2 (8–21, 21–14, 11–21) | — | 2. | — | — | — | — | 17. |
| Anu Nieminen | Naisten kaksinpeli |  Victoria Montero Voitto 2–0 (21–12, 21–18) |  Tai Tzu-ying Tappio 0–2 (11–21, 14–21) | 2. | — | — | — | — | 17. |
14. toukokuuta 2012 virallistetun olympialistan perusteella Lontoon sulkapalloturnauksen kaksinpeliin jaettiin henkilökohtaisia olympiapaikkoja sekä 38 mies- että naissulkapalloilijalle. Heidän joukkoonsa sijoittuivat suomalaisista sulkapalloilijoista miehissä Pekingissä 2008 16 parhaan joukkoon yltänyt Ville Lång (listan 24:s) ja naisissa neljänsissä kesäolympialaisissaan kilpaileva Anu Nieminen (35:s). Ensimmäistä kertaa alkulohkomuodossa käytävän olympiaturnauksen lohkoarvonnoissa Långin vastustajaksi arvottiin edellisten kesäolympialaisten hopeamitalisti ja arvontahetkellä maailmanlistan toinen, vammoista kärsinyt malesialainen Lee Chong Wei. Niemisen lohkovastustajiksi arvottiin Meksikon Victoria Montero ja turnauksessa kymmenenneksi sijoitettu Kiinan Taipein Tai Tzu-ying. Alkulohkojen voittajat jatkavat turnausta.
Lontooseen uransa päättänyt Nieminen avasi olympialaisensa voitolla Monteroa vastaan. Erin 21–12, 21–18 hieman yli puolessa tunnissa meksikolaisen hermostuneena voittaneen, neljänsissä kesäolympialaisissaan kilpailleen Niemisen voitto oli tämän ensimmäinen olympiasulkapallossa ja myös ensimmäinen suomalaisten naissulkapalloilijoiden voitto olympiatasolla. Toisessa K-alkulohkon ottelussaan Nieminen pelasi maailmanlistan senhetkistä 13:tta, taiwanilaista Taita vastaan. Tai voitti Niemisen vahvalla esityksellä suoraan kahdessa erässä. Niemisen karsiutuminen jatkosta varmistui Tain voitettua Monteiron.
Miesten kaksinpelissä Lång kohtasi kahden miehen alkulohkossa malesialaisen olympiaturnauksen ensimmäiseksi sijoitetun Lee Chong Wein, joka voitti ensimmäisen erän selvästi. Toisen erän voitti yllättäen kärsivällisesti pelannut Lång, joka pelasi hyvin myös kolmannen erän puoliväliin asti. Erän jälkipuoliskon malesialainen pelasi vakuuttavasti ja voitti ottelun erin 2–1. Yleisö antoi ylivoimaiseksi ennakoitua vastustajaa vastaan hyvin pelanneelle Långille äänekkäät suosionosoitukset. Malesialainen saavutti lopulta Pekingin tavoin hopeamitalin. Lång sijoittui Niemisen tavoin 17:nneksi.
Joukkue > Taekwondo

| Urheilija | Painoluokka | 1>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | Keräilyottelu> Vastustaja Tulos | Pronssiottelu> Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suvi Mikkonen | Naisten 57 kg |  Bineta Diedhou Voitto 6–9 |  Yozhuo Hou Tappio 2–7 | — |  Diana López Voitto 4–9 |  Tseng Li-Cheng Tappio 2–14 | — | 5. |
Taekwondoin Suvi Mikkonen saavutti naisten 57 kg:n sarjassa henkilökohtaisen olympiapaikan Euroopan karsintaturnauksessa tammikuussa 2012. Hän kohtasi 1. kierroksella senegalilaisen vuoden 2005 MM-pronssimitalisti Bineta Diedhoun, jonka voitti pistein 6-9. Puolivälierissä Mikkonen hävisi kiinalaiselle kaksinkertaiselle maailmanmestarille Yozhuo Houlle pistein 2–7, mutta kiinalaisen oteltua loppuotteluun eteni kuitenkin keräilyotteluun, jossa voitti edellisten kesäolympialaisten pronssimitalistin ja 14 senttimetriä pidemmän yhdysvaltalaisen Diana Lópezin 4–9. Pronssiottelussa Mikkonen kohtasi Kiinan Taipeita edustaneen, turnauksen ensimmäiseksi sijoitetun Tseng Li-Chengin, joka voitti suomalaisen selvästi 2–14. Mikkosen saavuttama viides sija sivusi Kirsimarja Koskisen Sydneyssä vuonna 2000 saavuttamaa Suomen olympiataekwondon parasta sijoitusta.
Joukkue > Tennis

| Urheilija | Laji | 1>  kierros.Vastustaja Tulos | 2>  kierros.Vastustaja Tulos | 3>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarkko Nieminen | Miesten kaksinpeli |  Somdev Devvarman Voitto 2–0 (6–3, 6–1) |  Andy Murray Tappio 0–2 (2–6, 4–6) | — | — | — | — | 17. |
Lontoossa kolmansissa olympiakisoissaan miesten kaksinpelissä pelannut Jarkko Nieminen selviytyi kisoihin sijoittumalla ATP:n olympialistalla 39:nneksi, kun 56 listan parasta sai suoran olympiapaikan. Niemisen ensimmäisen kierroksen vastustajaksi arvottiin maailmanlistan sijalla 418 ollut Intian Somdev Devvarman, joka ei ollut pelannut vuoden aikana yhtään ottelua ennen olympialaisia.
Niemisen ensimmäisen kierroksen ottelun alkua viivästyttivät sade ja ukkonen. Nieminen aloitti ottelun huonosti menetettyään heti ensimmäisen syöttövuoronsa. Hän kuitenkin paransi peliään ja voitti ensimmäisen erän luvuin 6–3. Toisen erän ollessa Niemisen eduksi 1–0 ottelu keskeytettiin sateen vuoksi useaksi tunniksi. Pelin jatkuttua Nieminen voitti ottelun toisen erän 6–1 ja eteni toiselle kierrokselle, jossa hän kohtasi maailmanlistan neljännen, kotikisoissaan pelanneen Andy Murrayn. Nieminen teki Murrayta vastaan virheitä peruslyönneissä, eikä saanut ykkössyöttöään toimimaan. Sateen vuoksi katetulla keskuskentällä pelattu ottelu päättyi Murrayn 2–0-voittoon (6–2, 6–4). Murray voitti lopulta olympiakultaa, ja Nieminen sijoittui 17:nneksi.
Joukkue > Voimistelu > Telinevoimistelu

| Urheilija | Kilpailu | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta> Yhteispisteet | Karsinta> Sija | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu> Yhteispisteet | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Annika Urvikko | Neliottelu | 12,266 (73.) | 13,200 (68.) | 12,416 (65.) | 10,933 (80.) | 48,815 | 55. | — | — | — | — | — | — |
Suomi saavutti vuoden 2011 MM-kilpailuissa yhden naistelinevoimistelijapaikan tulevassa kisakaupungissa Lontoossa tammikuussa 2012 järjestettyyn jatkokarsintaan. Kilpailuun lähetettiin MM-kilpailuissa jatkokarsintapaikan sijoituksellaan hankkinut Annika Urvikko, joka voimisteli karsintakilpailussa itselleen olympiapaikan. Urvikosta tuli lajinsa ensimmäinen suomalainen olympiaedustaja sitten Mauno Nissisen, joka kilpaili olympialaisissa 40 vuotta aikaisemmin. Suomalaisia naistelinevoimistelijoita urheili olympialaisissa edellisen kerran Tokiossa 1964.
Lontoossa Urvikko aloitti neliottelun karsintansa tasaisella voimistelulla eritasonojapuilla. Seuraavaksi hän voimisteli puomilla, jolla menetti pisteitä horjahdellessaan välttäen kuitenkin putoamisen puomilta. Permannolla Urvikko voimisteli jälleen tasaisen varmasti, samoin hypyssä, jossa suomalainen jäi kuitenkin kaipaamaan hyppyihinsä lennokkuutta. Urvikon yhteispisteet 48,815 riittivät neliottelun karsinnan 55. sijaan, ja hän karsiutui ottelun ja telinekohtaisista loppukilpailuista. Yksittäisistä telineistä Urvikko sijoittui parhaiten eritasonojapuilla, joilla hän sijoittui pistein 12,416 65:nneksi.