stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pitchfork
Arvostelusysteemi

Pitchforkin musiikkiarvostelut käyttävät kahta eri arvostelusysteemiä:
Yksittäiset kappaleet arvosteltiin ennen 5 tähden systeemillä (arvosanaksi sai siis 1-5 tähteä), 15. tammikuuta 2007 lähtien sivusto esitteli uuden systeemi, jota kutsutaan nimellä "Forkcast". Siinä kappaleet jaotellaan eri luokkiin, jotka ovat "New Music", "Old Music", "Video", "Advanced Music", "Rising", "WTF", "On Repeat" (tämän saavat parhaat kappaleet) ja "Delete" (tämän saavat huonoimmat).
Albumit saavat pisteitä 0.0 - 10.0 desimaalin tarkkuudella.
24. lokakuuta 2003, Pitchformula.com teki tutkimuksen 5 575 Pitchforkin arvostelun mukaan, ja tuloksena oli:
6.7 oli albumien pisteiden keskiarvo
2 339 albumia oli saanut arvosanan 7.4 tai korkeamman
2 362 albumin pistemäärä oli arvojen 5.0 ja 7.3 välillä
873 albumia oli saanut arvosanan 5.0 tai huonomman
Arvostelusysteemi > Albumit, joiden pistemäärä on 10.0 > Julkaisun aikana

...And You Will Know Us by the Trail of Dead – Source Tags & Codes
12 Rods – gay? (EP)
Fiona Apple – Fetch the Bolt Cutters
Bonnie 'Prince' Billy – I See a Darkness
Bob Dylan – The Bootleg Series Vol. 4: Bob Dylan Live 1966, The "Royal Albert Hall" Concert
The Flaming Lips – The Soft Bulletin
Kanye West – My Beautiful Dark Twisted Fantasy
Robert Pollard – Relaxation of the Asshole
Radiohead – Kid A
Radiohead – OK Computer
Amon Tobin – Bricolage
Walt Mink – El Producto
Wilco – Yankee Hotel Foxtrot
Arvostelusysteemi > Albumit, joiden pistemäärä on 10.0 > Uudelleenjulkaisun aikana

Boards of Canada – Music Has the Right to Children
Glenn Branca – The Ascension
James Brown – Live at the Apollo (Expanded Edition)
The Clash – The Essential Clash
The Clash – London Calling: 25th Anniversary Edition
John Coltrane – The Olatunji Concert: The Last Live Recording
Elvis Costello & The Attractions – This Year’s Model
Miles Davis – Kind of Blue
Miles Davis – Sketches of Spain
DJ Shadow – Endtroducing..... (Deluxe Edition)
The Fall – This Nation's Saving Grace
Iggy & The Stooges – Raw Power
Joy Division – Closer
Joy Division – Unknown Pleasures
KISS – Alive!
Neutral Milk Hotel – In the Aeroplane Over the Sea
Pavement – Slanted and Enchanted: Luxe & Reduxe
Pavement – Crooked Rain, Crooked Rain: LA's Desert Origins
Pink Floyd – Animals
Sonic Youth – Daydream Nation: Deluxe Edition
Bruce Springsteen – Born to Run: 30th Anniversary Edition
Television – Marquee Moon
The Velvet Underground – Loaded
The Velvet Underground & Nico The Velvet Underground & Nico
The Who – Odds and Sods
Wire – Pink Flag
Wire – Chairs Missing
XTC – English Settlement
eri esittäjiä – No Thanks!: The 70s Punk Rebellion
Arvostelusysteemi > Albumit, joiden pistemäärä on 0.0

Bachman-Turner Overdrive – Remastered Hits: The Best of...
The Flaming Lips – Zaireeka
John Frusciante – Smile from the Streets You Hold
Jet – Shine On
Francisco López – Untitled #104
Travis Morrison – Travistan
KISS – Music From "The Elder"
KISS/Peter Criss – Peter Criss
Liz Phair – Liz Phair
Robert Pollard – Relaxation of the Asshole
Sonic Youth – NYC Ghosts & Flowers
eri esittäjiä – This Is Next
Aiheesta muualla

The Oral History of Pitchfork (englanniksi)
Aiheesta muualla > Pitchforkin sivut

Pitchfork Media (Arkistoitu – Internet Archive)
Pitchfork Music Festival
Aiheesta muualla > Pitchforkin sivut > Parhaat- (ja huonoimmat) listat > Albumit

100 parasta 1970-; the 1980-; the 1990-; ja 2000-2004-: Part OnePart Two luvun albumia
10 parasta vuoden 1999 albumia
20 parasta vuosien 2000 ja 2001 albumia
50 parasta vuosien 2002; 2003 (Arkistoitu – Internet Archive); 2004; 2005 (Arkistoitu – Internet Archive); 2006; and 2007 albumia
Aiheesta muualla > Pitchforkin sivut > Parhaat- (ja huonoimmat) listat > Kappaleet

200 1960-luvun parasta kappaletta: ; ;  (Arkistoitu – Internet Archive); ;  (Arkistoitu – Internet Archive).
100 vuosien 2000-2004 parasta singleä:  (Arkistoitu – Internet Archive);  (Arkistoitu – Internet Archive).
50 parasta vuoden 2003 (Arkistoitu – Internet Archive); 2004 (Arkistoitu – Internet Archive); 2005 (Arkistoitu – Internet Archive) singleä
100 parasta vuoden 2006 (Arkistoitu – Internet Archive); ja 2007 (Arkistoitu – Internet Archive) kappaletta
Revda (Sverdlovskin alue)

| Revda |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Sverdlovskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Revda
 Koordinaatit: 56.802°N, 59.936°E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Sverdlovskin alue
Väkiluku (2010):  61 875
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
 
 adm.revda.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Revda (ven. Ревда) on kaupunki Venäjän Sverdlovskin alueen eteläosassa ja Uralvuoriston itälaidalla, hieman Jekaterinburgista länteen. Vuonna 2010 siellä oli 61 875 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Revda (Sverdlovskin alue) Wikimedia Commonsissa
Hallinnollinen keskus: Jekaterinburg

Alapajevsk | Aramil | Artjomovski | Asbest | Berjozovski | Bogdanovitš | Degtjarsk | Irbit | Ivdel  | Kamensk-Uralski | Kamyšlov | Karpinsk | Katškanar | Kirovgrad | Krasnoturinsk | Krasnouralsk | Krasnoufimsk | Kušva | Lesnoi | Mihailovsk | Nevjansk | Nižnije Sergi | Nižni Tagil | Nižnjaja Salda | Nižnjaja Tura | Novaja Ljalja | Novouralsk | Pervouralsk | Polevskoi | Revda | Rež | Severouralsk | Serov | Sredneuralsk | Suhoi Log | Sysert | Tavda | Talitsa | Turinsk | Verhni Tagil | Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Salda | Verhnjaja Tura | Verhoturje | Veltšansk | Zaretšnyi
Sverdlovskin alue
Richard Herrmann

Richard Herrmann (28. tammikuuta 1923 Kattowitz, Puola – 27. heinäkuuta 1962) oli saksalainen jalkapalloilija. Hän kuului vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailut voittaneeseen maajoukkueeseen. Hän pelasi MM-turnauksessa yhden ottelun ja teki yhden maalin. Seuratasolla hän edusti muun muassa FSV Frankfurtia.
Herrmann kuoli maksakirroosiin vain 39 vuoden ikäisenä.
Robert Mundell

| Robert Mundell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1932 Kingston, Ontario, Kanada
Kuollut: 4. huhtikuuta 2021 (88 vuotta) Siena, Toscana, Italia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  UBC MIT LSE
Väitöstyön ohjaaja:  Charles P. Kindleberger
Instituutti:  Chicagon yliopisto Columbian yliopisto Hongkongin kiinalainen yliopisto
Tutkimusalue:  Taloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Robert Alexander Mundell, CC (24. lokakuuta 1932 Kingston, Ontario – 4. huhtikuuta 2021 Siena, Toscana) oli kanadalainen ekonomisti.
Mundell sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1999. Hänen optimaalisia valuutta-alueita käsittelevät tutkimuksensa ovat vaikuttaneet muun muassa euron syntymiseen. Mundell toimi Columbian yliopiston professorina vuodesta 1974. Hän opiskeli UBC:ssä, MIT:ssä ja LSE:ssä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Mundellin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mundell Columbian yliopiston sivuilla (englanniksi)
Mundell Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
Pertti Haaparanta: Taloustieteen Nobel-palkinto 1999 Robert Mundellille: Kullan, yhteisen rahan ja pysyvästi kiinteiden valuuttakurssien teoreetikko. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1999, 95(4). vsk, s. 812-814.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Reykjavíkin lentoasema

Reykjavíkin lentoasema (isl. Reykjavíkurflugvöllur) (IATA: RKV, ICAO: BIRK) on julkinen lentoasema, joka sijaitsee parin kilometrin päässä Reykjavíkin keskustasta. Suurin osa lennoista suuntautuu Grönlantiin ja Färsaarille. Kentällä operoivia lentoyhtiöitä ovat Air Iceland, Atlantic Airways, Eagle Air ja Mýflug. Lentoasema on rakennettu toisen maailmansodan aikana.
Islannin suurin ja tärkein lentoasema on Keflavíkin kansainvälinen lentoasema noin 50 kilometrin päässä Reykjavíkista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reykjavíkin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Relativismi

Relativismi (< lat. relativus, ”suhteellinen”) eli suhteellisuusajattelu tarkoittaa käsityksiä, joita yhdistää näkemys siitä, että jokin asia on suhteellinen johonkin toiseen seikkaan nähden tai tällaisesta riippuvainen. Esimerkiksi jotkut relativistit katsovat, että ihmiset voivat ymmärtää ja arvioida käyttäytymistä tai uskomuksia ainoastaan omassa historiallisessa tai kulttuurisessa kontekstissaan.[lähde? ]
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ”Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin”.
Relativismin muotoja

Esteettinen relativismi
Kulttuurirelativismi
Moraalinen relativismi
Tietorelativismi ja totuusrelativismi
Kirjallisuutta

Boghossian, Paul: Fear of knowledge: Against relativism and constructivism.  Oxford:  Clarendon Press, 2006.  ISBN 9780199287185.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Relativismi Wikimedia Commonsissa
BBC Radio 4 series ”In Our Time”, on Relativism - the battle against transcendent knowledge, 19. tammikuuta 2006 (englanniksi)
Ihmeellinen maailma: Relativismi Skepsis. Viitattu 5.12.2012.
Du Nouy, Pierre Lecomte: What 'Being Relative' Means, osa teoksesta L’Homme et sa destinée (1947) (englanniksi)
Puolakka, Kalle: Tulkinnallinen relativismi Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Reyn komissio

Reyn komissio oli ensimmäinen Euroopan komissio. Komission toimikausi oli 2. heinäkuuta 1967–30. kesäkuuta 1970. Komission puheenjohtajana toimi belgialainen Jean Rey.
Reyn komissio

| Kuva | Kuva | Komissaari | Vastuualue | Puolue | Jäsenvaltio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Jean Rey | Puheenjohtaja | Vapauden ja edistyksen puolue |  Belgia |
|  |  | Sicco L. Mansholt | Maatalous ja maaseudun kehittäminen (Varapuheenjohtaja) | Työväenpuolue |  Alankomaat |
|  |  | Lionello Levi Sandri | Verotus ja tulliliitto, tarkastustoiminta ja petostentorjunta Työllisyys-, sosiaali- ja tasa-arvoasiat (Varapuheenjohtaja) | Italian sosialistinen puolue |  Italia |
|  |  | Fritz Hellwig | Tutkimus, innovointi ja tiede (Varapuheenjohtaja) | Saksan kristillisdemokraattinen unioni |  Saksan liittotasavalta |
|  |  | Raymond Barre | Talous- ja raha-asiat ja tilastotieto (Varapuheenjohtaja) |  |  Ranska |
|  |  | Wilhelm Haferkamp | Energia (Varapuheenjohtaja) | Saksan sosiaalidemokraattinen puolue |  Saksan liittotasavalta |
|  |  | Albert Coppé | Budjetti ja rahoitussuunnittelu ja tiedottaminen | Flaamin kristillisdemokraatit |  Belgia |
|  |  | Hans von der Groeben | Sisämarkkinat ja aluepolitiikka |  |  Saksan liittotasavalta |
|  |  | Maan Sassen | Kilpailuasiat | Katolinen kansanpuolue |  Alankomaat |
|  |  | Henri Rochereau | Kansainvälinen yhteistyö, humanitaarinen apu ja kriisinhallintatoimet |  |  Ranska |
|  |  | Guido Colonna di Paliano | Teollisuus ja yritystoiminta (erosi 8.5.1970, virkaa ei täytetty koska komission virkakausi loppui 30.6.1970) |  |  Italia |
|  |  | Jean-François Deniau | Kauppa Laajentuminen ja naapuruuspolitiikka  Kansainvälinen yhteistyö, humanitaarinen apu ja kriisinhallintatoimet | Ranskan demokratian liitto |  Ranska |
|  |  | Victor Bodson | Liikenne | Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue |  Luxemburg |
|  |  | Edoardo Martino | Ulkosuhteet ja Euroopan naapuruuspolitiikka | Italian kristillisdemokraattinen puolue |  Italia |
Robert A. Harris

Robert A. Harris on yhdysvaltalainen elokuvahistorioitsija, elokuvatuottaja ja elokuvien entisöijä. Hän on entisöinyt etenkin 1950- ja 1960-lukujen suurelokuvia, ja saanut työstään monia palkintoja.
Harris on ollut kiinnostunut elokuvista teini-ikäisestä asti. Hän työskenteli elokuvateattereissa markkinoijana ja satunnaisesti projektorin käyttäjänä. Nykyisin hänellä on elokuvien konservointiin erikoistunut yritys The Film Preserve.
Vuonna 1989 Harris sai Columbia Picturesilta luvan entisöidä Arabian Lawrence -elokuvan alkuperäiseen pituuteen. Studion säilyttämät filmit olivat kuitenkin huonokuntoisia ja värit haalistuneet. Lisäksi elokuvan ääniraita oli vaurioitunut. Osa ääniraidasta saatiin ylimääräisestä kuvamateriaalista. Noin kahdeksasta minuutista puuttuivat kokonaan äänet, jotka jouduttiin äänittämään uudelleen ääniammattilaisten ja vanhojen näyttelijöiden avustuksella.
Muita tunnettuja Harrisin restauroimia elokuvia ovat Spartacus, My Fair Lady ja Vertigo – punainen kyynel sekä Kummisetä-trilogia.
Harrisin 1990-luvulla tuottama elokuva The Grifters – huijarit sai monia palkintoja ja oli Oscar-ehdokkaana. Historioitsijan roolissa hän on kirjoittanut teoksen  The Complete Films of Alfred Hitchcock yhdessä Michael S. Laskyn kanssa.
Päättymätön tarina

| Päättymätön tarina> Die unendliche Geschichte |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wolfgang Petersen
Käsikirjoittaja:  Wolfgang Petersen  Herman Weigel
Perustuu:  Michael Enden romaaniin Tarina vailla loppua
Tuottaja:  Bernd Eichinger Dieter Geissler
Säveltäjä:  Klaus Doldinger Giorgio Moroder
Kuvaaja:  Jost Vacano
Leikkaaja:  Jane Seitz
Pukusuunnittelija:  Diemut Remy
Pääosat:  Noah Hathaway Barret Oliver Tami Stronach Moses Gunn Patricia Hayes Sydney Bromley Thomas Hill Alan Oppenheimer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Länsi-Saksa Yhdysvallat Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Pictures Neue Constantin Film Producers Sales Organization
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  6. huhtikuuta 1984, Saksa 15. helmikuuta 1985 Suomi
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 miljoonaa Saksan markkaa (noin 27 miljoonaa dollaria)
Tuotto:  100 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Päättymätön tarina II – seuraava luku
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päättymätön tarina (saks. Die unendliche Geschichte, engl. The NeverEnding Story) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Wolfgang Petersenin ohjaama fantasiaelokuva.
Juoni

Elokuva kertoo kymmenvuotiaasta Bastianista, jolla on vaikeuksia sekä koulussa että kotona. Eräänä päivänä Bastian varastaa antikvariaatista vanhan kirjan nimeltä Tarina vailla loppua ja piiloutuu koulun ullakolle lukemaan kirjaa.
Kirja kuvaa satuolentojen kansoittamaa Fantaasia-nimistä maailmaa ja nuoren Atrejun suurta etsintäretkeä, kun hän pyrkii pelastamaan maailmansa sitä uhkaavalta pahalta voimalta. Atreju muun muassa tapaa valtakunnan hallitsijan Ikuisen Lapsuuden Valtiattaren ja saa häneltä medaljongin nimeltä Auryn, jonka on tarkoitus suojella ja opastaa häntä.
Bastian lukee Atrejun seikkailuija, ja vähitellen hänestä tulee osa kirjan tapahtumia. Lopulta Bastianista tulee sankari, sillä hän pelastaa koko Fantaasian tuholta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barret Oliver  | … |  Bastian Balthazar Bux   |
|  Noah Hathaway  | … |  Atreju   |
|  Tami Stronach  | … |  Ikuisen Lapsuuden Valtiatar    |
|  Alan Oppenheimer  | … |  Falkor, Gmork, Kivenpurija, ja Kertoja (ääni)   |
|  Thomas Hill  | … |  kirjakaupan omistaja   |
|  Moses Gunn  | … |  Cairon   |
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuva kattaa vain sen perustana olevan kirjan ensimmäisen osan. Suurin osa elokuvasta kuvattu Saksassa, mutta Bastianin kohtaukset on kuvattu Vancouverissa Kanadassa.
Tuotanto > Musiikki

Elokuvan musiikin on säveltänyt saksalainen jazz-muusikko Klaus Doldinger, joka tunnetaan esimerkiksi nykyisestä yhtyeestään Passport. Elokuvan Pohjois-Amerikan julkaisun teemamusiikkikappaleen The NeverEnding Story on säveltänyt Giorgio Moroder, sanoittanut Keith Forsey, ja sen esittää Limahl (Kajagoogoo-yhtyeen solisti) ja Beth Anderson. Kappaleesta ovat tehneet cover-version ainakin yhtyeet The Birthday Massacre, Dragonland, New Found Glory ja Scooter.
Vastaanotto

Elokuva on saanut Rotten Tomatoes-verkkosivustolla arvosanan 81 prosenttia, joka perustuu 36 arvioon ja Metacritic-verkkosivustolla arvosanan 46, joka perustuu 10 arvioon. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvan lavastusta ja hahmoja kauniisti ideoituina ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Robert Mulliken

| Robert S>  Mulliken |
| --- | --- |
 Robert Mulliken Chicagossa vuonna 1929.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1896 Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 31. lokakuuta 1986 (90 vuotta) Arlington, Virginia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  MIT Chicagon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  William Draper Harkins
Tutkimusalue:  fysiikka, kemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1966)
Robert Sanderson Mulliken (7. kesäkuuta 1896 – 31. lokakuuta 1986) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja kemisti. Hän sai vuonna 1966 Nobelin kemianpalkinnon perusteellisesta työstä sidosten ja molekyylien elektronirakenteen parissa.
Elämä

Mulliken syntyi Newburyportissa Massachusettsissa. Hänen isänsä, Samuel Parsons Mulliken, oli orgaanisen kemian professori MIT:ssä. Lapsena Mulliken oli erityisen kiinnostunut puista ja kasveista ja oppi nopeasti niiden nimet ja niiden luokituksen.
Mulliken valmistui Newburyportin high schoolista vuonna 1913 ja pääsi jatkamaan opiskelua MIT:iin. Isänsä tavoin hän valitsi pääaineekseen kemian. Yliopisto-opiskelijana hän teki ensimmäisen tieteellisen tutkielmansa: Orgaanisten kloridien synteesistä. Mulliken ei ollut täysin varma tulevaisuudestaan, joten hän päätti sisällyttää opiskeluihinsa myös kemiantekniikan kursseja. Mullikenista tuli kandidaatti vuonna 1917, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1921 Chicagon yliopistossa.
Mulliken meni jouluaattona 1929 naimisiin Mary Helen von Noén kanssa, ja he saivat myöhemmin kaksi tytärtä.
Richard Henderson

| Richard Henderson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1945 Edinburgh, Skotlanti
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Molekyylibiologia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (2017)
Richard Henderson (s. 1945 Edinburgh, Skotlanti) on brittiläinen biologi ja biofyysikko. Henderson tunnetaan erityisesti proteiinien rakennetta käsittelevistä elektronimikroskopiatutkimuksista. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2017 yhdessä Jacques Dubochetin ja Joachim Frankin kanssa biomolekyylien rakenteen tutkimisesta korkean resoluution kryoelektronimikroskopian avulla.
Henderson väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1969. Vuosina 1970–1973 hän toimi post doc -tutkijana Yalen yliopistossa, mutta palasi tämän jälkeen takaisin Cambridgeen. Vuodesta 1986 Henderson on toiminut Cambridgessa olevan molekyylibiologian laboratorion johtajana. Henderson on tutkinut bakteerien fotosynteesiä katalysoivaa proteiinia bakteriorodopsiinia. Bakteriorodopsiini on kiinnittyneenä bakteerien solukalvoon, minkä vuoksi sen kiteyttäminen ja tutkiminen röntgendiffraktiolla on vaikeaa. Henderson eristi solukalvon ja proteiinin ja lisäsi näytteeseen glukoosiliuosta. Glukoosiliuos esti näytettä kuivumasta elektronimikroskoopin vakuumissa ja täten proteiini säilytti rakenteensa. Jotta elektronimikroskoopin elektronisuihku ei vaurioittaisi proteiinia Henderson käytti tavallista heikompaa elektronisuihkua. Näin hän sai kuvan, jonka yhdistämällä röntgendiffraktiosta saatuun informaation hän sai aikaiseksi mallin bakterioropodsiinista. Kolmiulotteisen molekyylimallin hän julkaisi vuonna 1975. Henderson oli ensimmäinen, joka käytti elektronimikroskopiaa membraaniproteiinin rakenteen selvittämiseen. Henderson jatkoi menetelmän kehittämistä ja vuonna 1990 hän julkaisi atomiresoluutioisen mallin bakteriorodopsiinin rakenteesta. Henderson on saanut tutkimuksistaan useita tunnustuksia. Näitä ovat muun muassa Ernst Ruska Prize vuonna 1980, Rosenstiel Award vuonna 1990, lääketieteen Louis-Jeantet-palkinto 1993 ja  Wiley-palkinto biolääketieteissä vuonna 2017 yhdessä Joachim Frankin ja Marin van Heelin kanssa.
Robert (Kalifornia)

Robert on aavekaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Sen keskikorkeus merenpinnasta on noin 4 metriä.
Riekinlampi (Karstula)

| Riekinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°56′25″N, 24°50′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pääjärven alue (14.63)
Laskupuro:  Riekinpuro Suojokeen 
Järvinumero:  14.633.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  172,4 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,551 km  
Pinta-ala:  1,663 ha  
Tilavuus:  0.000007 km³ 
Keskisyvyys:  0,41 m  
Suurin syvyys:  1,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiRiekinlampi 
Riekinlampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Humpin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 6 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,4 metriä ja suurin syvyys on 1,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pääjärven alueella (14.63), jonka Päällinjärven valuma-alueeseen (14.633) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 172,4 metriä mpy.
Rodolfo Bodipo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Rodolfo Bodipo Díaz
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1977 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Sevilla, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: Deportivo
Pelinumero: 23
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1998 1998–2001 2001–2004 2004–2006 2006– 2010 2010–2011 | Isla Cristina Recreativo Racing Santander Alavés Deportivo → Vaslui (laina) → Elche (laina) | 44 (29) 96 (21) 80 (27) 74 (23) 68 (9) 3 (0) 24 (2) |
Maajoukkue
| 2003– |  Päiväntasaajan Guinea | 10 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. elokuuta 2011.
Rodolfo Bodipo Díaz (s. 25. lokakuuta 1977 Sevilla, Espanja) on espanjalais-päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Deportivo La Coruñaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bodipo aloitti uransa CD Isla Cristinasta, minkä jälkeen hän edusti Recreativoa, Racing Santanderia ja Alavésia.
Vuonna 2006 Bodipo siirtyi Deportivo La Coruñaan, mutta hänellä on ollut vaikeuksia vakiinnuttaa paikkaa avauskokoonpanossa. Hän on käynyt lainalla Vasluissa ja Elchessä.
Bodipo kuuluu Päiväntasaajan Guinean maajoukkueeseen. Ensimmäiset maaottelunsa hän pelasi 29-vuotiaana Togoa vastaan karsinnoissa 2006 MM-kisoihin.
Aiheesta muualla

Rodolfo Bodipon tilastot LFP:n sivustolla
Deportivo – Primera División
1 Aranzubia |
2 Manuel Pablo |
3 Evaldo |
4 Álex |
5 Zé Castro |
6 Aythami |
7 Saúl |
8 André Santos |
9 Pizzi |
10 Juan Domínguez |
11 Riki |
12 Pinto |
13 Lux |
14 Aguilar |
15 Laure |
16 Gama |
17 Ayoze |
18 Camuñas |
19 Roderick |
20 Jesús Vázquez |
21 Valerón |
22 Salomão |
23 Bodipo |
24 Marchena |
25 Oliveira |
Valmentaja Oltra