stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lordi Farquaad
Rooli Shrek-elokuvissa > Shrek (2001)

Lyhytkasvuinen Lordi Farquaad tekee ensiesiintymisensä elokuvassa Shrek, kun päähenkilöt Shrek ja Aasi saapuvat hänen linnaansa.
Hän kertoo prinsessa Fionan olevan lohikäärmeen kynsissä, ja etsii vapaaehtoisia pelastamaan neidon. Hänen tavoitteenaan on puhdistaa Dulocin kylä kaikista satuolennoista, ja hän tarjoaa palkkion jokaisesta kiinniotetusta satuolennosta. Hän ei kuitenkaan ole kuninkaallista verta, joten hänen on naitava joku kuningasperheen jäsenistä päästäkseen valtaan. Siksi hän yrittää värvätä urheita nuoria miehiä pelastamaan Fionan - hänen suunnitelmanaan on naida tämä ja päästä tätä kautta kuninkaaksi. Löytääkseen sopivan ritarin lohikäärmeen vastustajaksi Farquaad järjestää suuret turnajaiset.
Shrek ja Aasi saapuvat linnan pihaan juuri, kun Farquaadin järjestämät turnajaiset ovat alkamassa. Järkyttyneenä satuolennosta eli jätti-Shrekistä linnansa pihalla hän käskee vartijat Shrekin ja Aasin kimppuun. Hänen yllätyksekseen vartijat kuitenkin häviävät taistelun nopeasti, ja vaikuttuneena Shrekin voimista, hän päättää lähettää tämän pelastamaan Fionaa. Hän lupaa Shrekille palkkioksi tyhjentää tämän asuttaman suon häiritsevistä satuolennoista, sekä lupautuu allekirjoittamaan sopimuksen, jossa hän antaa koko suon Shrekin omistukseen. Shrek suostuu, ja lähtee Aasin kanssa pelastamaan prinsessaa.
Shrek ja Aasi päihittävät lohikäärmeen ja palaavat Fionan kanssa. Farquaad kosii prinsessaa välittömästi, muttei tiedä yhtä asiaa - Fiona on kirouksen alainen. Joka ilta auringonlaskun jälkeen kaunis prinsessa Fiona muuttuu kammottavaksi jätiksi. Myöhemmin elokuvassa Shrek kuitenkin keskeyttää hääseremonian, ja parin ensisuudelma myöhästyy. Tästä johtuen Fiona ehtii muuttua Jätiksi, jolloin Farquaad järkyttyneenä karkottaa hänet takaisin torniin, mistä Shrek hänet elokuvan alussa pelasti. Hän myös julistaa itsensä uudeksi kuninkaaksi, sekä tuomitsee Shrekin kuolemaan. Mutta ennen kuin Farquaad ehtii kruunata itsensä kuninkaaksi, Shrek viheltää, ja Fionaa vartioinut lohikäärme lentää paikalle. Se nielaisee Farquaadin kaupunkilaisten hurratessa ja nauraessa.
Rooli Shrek-elokuvissa > Shrek 4-D - The Ghost of Lord Farquaad (2003)

The Ghost of Lord Farquaad on elokuva, jota näytettiin (ja näytetään edelleen) erilaisissa teemapuistoissa ympäri maailmaa. Nimensä mukaisesti tässä elokuvassa Lordi Farquaad palaa kostamaan aaveena, yrittäen murhata Shrekin ja Aasin, sekä kaapata Fionan. Hänen suunnitelmanaan on myöhemmin murhata Fiona, jotta tästä tulee hänen aavekuningattarensa. Farquaadin suunnitelma kuitenkin epäonnistuu - nimittäin sama lohikäärme, joka hänet tappoi, saapuu taas paikalle ja tuhoaa Farquaadin aaveen.
Rooli Shrek-elokuvissa > Shrek Kolmas (2007)

Farquaad esiintyy Shrek-elokuvasarjan kolmannessa osassa vain hetken. Hän on nähtävissä satuolento Piparkakku-ukon muistikuvissa kiduttamassa tätä. Takaumassa nähdään, kuinka Lordi Farquaad repii Piparkakku-ukon jalat irti ja leikkii niillä pilkallisesti. Takauma on viittaus ensimmäiseen Shrek-elokuvaan.
Rooli Shrek-elokuvissa > Shrek ja Ikuinen Onni (2010)

Oli suunnitelmana, että Farquaad näyttäytyisi neljännessä Shrek-elokuvassa toisen universumin hahmona. Tässä alternatiivisessa universumissa hän olisi vielä elossa, sillä hänet tappanut lohikäärme ei olisi syönyt häntä. Tämä idea ei kuitenkaan päässyt valkokankaalle. Hän kuitenkin esiintyy lopputekstien aikana näytettävässä kertauksessa, kun kohtauksia ensimmäisestä Shrek-elokuvasta näytetään.
Rooli Shrek-elokuvissa > Sekaisin Shrekistä (2010)

Sekaisin Shrekistä on vähän yli 20 minuuttia kestävä Halloween-teemainen lyhytelokuva. Farquaad itse ei näyttäydy elokuvassa, mutta hänen kuolemallaan yritetään pelotella satuolentoja.
Teatterissa

Alkuperäisessä Broadway-produktiossa Shrek The Musical Farquaadin roolia näytteli Christopher Sieber. Näyttelijän pituus kuitenkin tuotti pieniä ongelmia - Sieber itse on 188 cm pitkä, kun Farquaad taas on 127 senttimetriä lyhyt. Sieber ratkaisi ongelman näyttelemällä roolia polvillaan.
Musikaalin juoni on sama kuin ensimmäisen Shrek-elokuvan, mutta Sieberin kautta Farquaad muuttui hahmona iloisemmaksi ja hieman rennommaksi. Musikaalissa Farquaad ei myöskään järjestä turnajaisia, vaan pitää arpajaiset valitakseen Fionan pelastajan.
Musikaalissa Farquaadista myös selviää paljon asioita, joita elokuvassa ei kerrota. Syy Farquaadin satuolentovihalle paljastuu: Hänen isänsä oli yksi Lumikin seitsemästä kääpiöstä, mikä selittää hänen pituutensa. Hänen äitinsä taas oli Prinsessa ja Herne-sadun prinsessa. Hänen äitinsä nukkui 25 patjan päällä herkän selkänsä takia, ja kierähti eräänä yönä sängyn reunan yli pudoten kuolemaansa. Farquaad myös kertoo surullisena, kuinka hänen "sydämetön" isänsä hylkäsi hänet lapsena metsään. Myöhemmin musikaalissa kuitenkin selviää, että isä potki Farquaadin ulos, koska hän asui vielä 28-vuotiaana isänsä kellarissa.
Opimme myös, että Farquaadin kokonimi on Maximus Farquaad.
Inspiraatio

On spekuloitu, että Lordi Farquaadin hahmon inspiraation lähteenä on Disneyn entinen pääjohtaja Michael Eisner, koska Shrek-elokuvan tuottaja Jeffrey Katzenberg ei pitänyt hänestä. Jotkut ovat myös huomioineet samankaltaisuuksia Farquaadin ja Englannin Kuningas Richard Kolmannen välillä.[lähde? ]
Aikalanjärvi

| Aikalanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Kauhajoki
Koordinaatit:  62°16′55″N, 22°03′17″E
Järvinumero:  37.053.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132  m 
 fiAikalanjärvi 
Aikalanjärvi eli Uuronjärvi on Päntäneen kylän ja Uuronkylän rajamaastoissa Kauhajoella sijaitseva järvi. Se on kooltaan 9,2 hehtaaria ja rantaviivaa järvellä on kaikkiaan 1,7 kilometriä. Järvi kuuluu Uuronluoman valuma-alueeseen ja sen päävesistönä on Lapväärtinjoki. Aikalanjärvi kuuluu kansainväliseen Project Aqua-suojeluohjelmaan, minkä lisäksi se on yksi Natura 2000-alueista.
Aikalajärven alueella on myös retkeily- ja leirintämahdollisuuksia. Alueella sijaitsee leirintäalue teltoille ja asuntovaunuille sekä mökkimajoitusta. Järven lähistöllä on myös maauimala.
Luuserit

Luuserit on suomalainen nuorten draamasarja, joka käsittelee nuorten elämää, ulkonäköpaineita, ihastumista ja seksuaalisuutta poikien näkökulmasta. Sarja käsittelee aiheita ensimmäisellä kaudella Veetin ja toisella kaudella Oton näkökulmasta.
Sarjan kaksi pilottijaksoa esitettiin osana makasiiniohjelma Summeria keväällä 2019, ja loput ensimmäisen kauden kymmenestä jaksosta julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2020. Ensimmäinen kausi sai Helsingin Sanomilta positiivisen vastaanoton ja erityisesti pääosaa esittävä Nooa Salonen sai kiitosta suorituksestaan Veetinä. Sarjan toinen kausi julkaistiin Yle Areenassa 7. huhtikuuta 2022. Sarjan pilottijaksot ohjasi Anni-Sofia Savela. Ensimmäisen kauden jaksot 3–10 on ohjannut Anna Paavilainen. Sarjan toisen kauden on ohjannut Ulla Heikkilä. Sarjan jaksojen kestot vaihtelevat 7–15 minuutin välillä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nooa Salonen  | … |  Veeti   |
|  Vanotit Muyau  | … |  Kasperi   |
|  Jalmari Honka  | … |  Otto   |
|  Elina Kanerva  | … |  Mila   |
|  Anni Iikkanen  | … |  Kia-Sofia   |
M/S Breant

| M/S Breant |
| --- | --- |
 Breant Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alla Bremerhavenissa syyskuussa 2008.
Tyyppi:  rahtilaiva
Lippuvaltio:  Suomi
IMO-numero:  7802756
MMSI-numero:  230008000
Tunnuskirjaimet:  OJNU
Aiemmat nimet:  1979– Breant
Omistaja:  Rederi Ab Lillgaard
Aiemmat omistajat:  1979–199?: Ivar Lundh & Co AB 199?–2004: Brax Shipholding Rederi AB 2004– Rederi Ab Lillgaard
Rakennustelakka:  Karlskrona Varvet AB, Karlskrona, Ruotsi
Rakennusnumero:  403
Luovutettu:  marraskuu 1979
Tekniset tiedot
Pituus:  110,01 m
Leveys:  16,79 m
Syväys:  4,62 m
Bruttovetoisuus:  5 197 brt
Koneisto:  1 × MAN-B&W 12V28/32-AF
Koneteho:  2 640 kW
Nopeus:  25 km/h
Nopeus:  13,5 kn
Lastikapasiteetti:  760 m
Lähteet:  
M/S Breant (IMO 7802756) on ahvenanmaalaisen Rederi Ab Lillgaardin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1979 Karlskrona Varvet AB:n telakalla Karlskronassa, Ruotsissa. Kuollutta painoa aluksella on 3 328 tonnia. Breant on rekisteröity Suomen lipun alle. Nykyisin laiva on aikarahdattu Stella Linesin liikenteeseen.
Aluksella on skandinaavinen päällikkö ja puolalainen miehistö.
Breantin sisaraluksia ovat M/S Ipswich Way, M/S Baltic Print, M/S Baltic Press ja M/S Ostend Way.
Käyttöhistoria

Marraskuussa 1979 alus luovutettiin Ivar Lundh & Co AB:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Tämän jälkeen Iggesund Product aloitti liikennöinnin Breantilla Alankomaiden ja Ruotsin välillä.
Vuonna 1996 alus aikarahdattiin suomalaisen Transfennican liikenteeseen, reitille Suomi–Lyypekki–Englanti. Syksyllä 1997 laiva vaihtoi kaksi kertaa reittiä; ensin Rauma–Kotka–Hanko–Lyypekki ja sitten Rauma–Rostock–Lyypekki. Myöhemmin Brax Shipholding Rederi AB osti Breantin. Tammikuussa 2001 alus aikarahdattiin Bow Marine Oy:n liikenteeseen linjalle Helsinki–Hamina–Tallinna–Bremerhaven–Bremen. Jonkin ajan kuluttua laivan kotisatamaksi vaihdettiin Lontoo. Lokakuussa 2002 Breant aikarahdattiin SCF Viborg Linen liikenteeseen välille Kiel–Viipuri.
Käyttöhistoria > Suomalaiseen omistukseen

Vuonna 2004 suomalainen Rederi Ab Lillgaard osti Breantin. Omistajan suomalaisuudesta huolimatta alus rekisteröitiin Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Vuonna 2005 laiva aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen Pietarin ja Kielin välille. Syyskuussa Breantin rahtaussopimus DFDS Tor Linen kanssa päättyi ja uusi solmittiin SeaMaltan kanssa. SeaMalta meni kuitenkin jo joulukuussa konkurssiin. Maaliskuussa 2006 alus aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen.
11. kesäkuuta 2007 alus hinattiin telakalle Ruotsiin konehuoneessa sattuneen tulipalon vuoksi. Myöhemmin samana vuonna Breant aikarahdattiin Stella Linesin liikenteeseen. Vuonna 2008 alus rekisteröitiin Suomen lipun alle.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Breant (ruotsiksi)
Rederi Ab Lillgaard: MS Breant (englanniksi)
Adrien-François Servais

Adrien-François Servais
Adrien-François Servais (6. kesäkuuta 1807 Hal – 26. marraskuuta 1866 Hal) oli belgialainen sellisti, sellopedagogi ja säveltäjä. Hän edusti romantiikan ajan virtuoosista sellonsoittoa, jossa ei enää sitouduttu klassismin ihanteisiin. Tällä hän erottui Bernhard Rombergista. Servaisiin vaikuttivat Niccolò Paganini ja Franz Liszt; häneen myös aikanaan viitattiin "sellon Paganinina" ja "sellon Lisztinä". Hän oli kuitenkin sekä esiintymistyyliltään että omalta sellotuotannoltaan lähempänä Henri Vieuxtempsin tyyliä. Servaisin selloteokset ovat historiallisesta merkittävyydestään huolimatta nykyään lähinnä opetuskäytössä.
Ura esiintyjänä

Servaisin isä oli kirkkomuusikko. Poika soitti aluksi viulua, mutta kuuli 12-vuotiaana sellisti Nicolas-Joseph Platelin soittoa ja aloitti opiskelun tämän johdolla Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa. Seuraavana vuonna hän voitti jo sellonsoitossa ensipalkinnon. Samoihin aikoihin Servais soitti kolmen vuoden ajan teatteriorkesterissa. Vuonna 1829 hänestä tuli Platelin avustaja konservatoriossa.
Vuonna 1830 Servais soitti oman concertinonsa Brysselissä. Paikallinen lehti antoi innostuneen arvion sekä sävellyksestä että esittäjästä. Vuonna 1833 Servais lähti konsertoimaan Pariisia, jossa kuuli Paganinia todennäköisesti ensi kerran. Seuraavana vuonna Servais esiintyi Lontoossa Royal Philharmonic Societyn konserteissa. Hän ystävystyi Vieuxtempsin kanssa ja piti usein yhteisiä esiintymisiä tämän kanssa. Platelin kuoltua Servais sai kuninkaallisen kapellin ensisellistin paikan ja professorin toimen konservatoriossa. Hän kuitenkin luopui tehtävistään keskittyäkseen konserttikiertueisiinsa. Vuonna 1836 hän esiintyi jälleen Pariisissa. Esiintymisiä seurasi Alankomaissa, Saksassa, Itävallassa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Vuodesta 1839 alkaen Servais kävi useita kertoja Venäjällä, jossa vietti välillä pitkiäkin aikoja. Viimeisen matkansa sinne hän teki vuonna 1866 vähän ennen kuolemaansa. Hänellä oli maassa monia ystäviä, sukulaisia sekä ihailijoita, ja hän meni naimisiin Pietarissa vuonna 1849.
Servais sai osakseen Gioacchino Rossinin arvostuksen sekä esiintyjänä että säveltäjänä. Hän tapasi myös Richard Wagnerin.
Ura säveltäjänä

Servaisin ohjelmistoon kuului usein hänen omia teoksiaan. Säveltäjänä hän suosi genrenä fantasiaa. Hänen julkaistujen teostensa joukossa on kuudentoista sellolle ja orkesterille sävelletyn fantasian ohella kolme konserttoa. Fantasioiden aiheet Servais otti usein suosituista oopperoista, kuten Sevillan parturista, Lucia di Lammermoorista ja Hugenoteista. Kaksi fantasiaa hän sävelsi venäläisiin teemoihin. Lisäksi hän teki transkriptioita Frédéric Chopinin teoksista. Joidenkin sävellystensä kohdalla hän teki yhteistyötä pianisti Edouard Gregoirinin sekä kahden viulistin, Hubert Leonardin ja Henri Vieuxtempsin kanssa.
Syksyllä 1848 Servais pääsi samanaikaisesti viulisti Hubert Léonardin kanssa jälleen konservatorion professoriksi ja hovin solistiksi. Tämän jälkeen hänen ulkomaankiertueensa olivat satunnaisia. Hän johti kuolemaansa saakka selloluokkaa konservatoriossa. Hän sai seremonialliset hautajaiset, ja viisi vuotta kuoleman jälkeen hänen Cyprian Godebskin veistämä patsaansa pystytettiin hänen kotikaupunkiinsa.
Aiheesta muualla

IMSLP: Adrien-François Servais
Alessi

Alessi voi viitata seuraaviin:
Henkilöitä:
Andrija Aleši, albanialainen kuvanveistäjä
Diego Alessi (s. 1971), italialainen kilpa-ajaja
Galeazzo Alessi (1512–1572), italialainen arkkitehti
Giuseppe Alessi (s. 1905), italialainen poliitikko, joka oli paikallishallinnon johdossa Sisiliassa
Joseph Alessi (s. 1957), yhdysvaltalainen pasunisti
Marc Alessi, yhdysvaltalainen poliitikko
Mark Alessi, sarjakuvakustantaja
Mary Alessi, yhdysvaltalainen laulunsanoittaja
Raquel Alessi, yhdysvaltalainen näyttelijä
Kuvitteellisia henkilöitä:
Alessi (JoJo's Bizarre Adventure), sivuhenkilö japanilaisessa mangassa JoJo's Bizarre Adventure
Benito Alessi, kuvitteellinen henkilö australialaisessa televisiosarjassa Neighbours
Muuta:
Alessi (yritys), italialainen keittiötavaroiden suunnitteluun erikoistunut yritys
Alessi Brothers, yhdysvaltalainen lauluduo
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aikakytkin

Aikakytkin
Aikakytkin, ajastin, englanniksi timer kytkee säädetyn viiveen kuluttua. Aiemmin aikakytkin oli kuin mekaaninen kellokoneisto mutta nykyään rakenne on monesti elektroninen, yleensä digitaalinen. Aikakytkin voi olla myös laitteen sisään rakennettu ja viive ennalta ohjelmoitu. Suomessa tyypillinen sovellus on ajastaa auton moottori- ja/tai sisätilanlämmitin käynnistymään tiettynä ajanhetkenä. Aikakytkimeen voi myös sisältyä viiveen ohjelmoinnin lisäksi mahdollisuus ohjelmoida kuinka pitkään kytkentä on päällä. Esim. Valaistus on päällä vuorokauden seuraavina tunteina 6:30-8:00, 8:20-11:30, 12:00-13:30, 13:45-16:00.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aikakytkin Wikimedia Commonsissa
Luuseri (elokuva)

| Luuseri> Mother |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Albert Brooks
Käsikirjoittaja:   Albert Brooks  Monica Johnson 
Tuottaja:  Scott Rudin
Säveltäjä:  Marc Shaiman
Kuvaaja:  Lajos Koltai
Pääosat:   Albert Brooks  Debbie Reynolds  Rob Morrow  Lisa Kudrow  John C. McGinley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Scott Rudin Productions  Paramount Pictures 
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luuseri (tv-esityksessä Kaiken takana on äiti, Mother) on Albert Brooksin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1996. Brooks on tehnyt myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Monica Johnsonin kanssa ja näyttelee elokuvan pääosaa. Naispääosassa hänen äitiään esittää Debbie Reynolds. Elokuvan tarinassa neuroottinen, kahdesti eronnut tieteiskirjailija muuttaa takaisin äitinsä luo selvittääkseen elämäntilannettaan.
Brooks kysyi äidin rooliin alun perin ex-presidentinrouvaa ja entistä elokuvanäyttelijää Nancy Reagania, mutta tämä kieltäytyi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Albert Brooks  | … |  John Henderson   |
|  Debbie Reynolds  | … |  Beatrice Henderson   |
|  Rob Morrow  | … |  Jeff Henderson   |
|  Lisa Kudrow  | … |  Linda   |
|  John C. McGinley  | … |  Johnin kaveri Carl   |
|  Isabel Glasser  | … |  Cheryl Henderson   |
|  Peter White  | … |  Charles   |
|  Laura Weekes  | … |  Karen Henderson   |
|  Vanessa Williams  | … |  Donna   |
|  Spencer Klein  | … |  Josh Henderson   |
|  Paul Collins  | … |  lakimies   |
|  Danielle Quinn  | … |  Jill Henderson   |
|  Anne Haney  | … |  Helen   |
|  Billye Ree Wallace  | … |  Alice   |
|  James Gleason  | … |  tarjoilija   |
Lähde:
The New York Timesin kriitikot valitsivat Luuserin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Käännös suomeksi
Alessandro Verde

Alessandro Verde (27. maaliskuuta 1865 – 29. maaliskuuta 1958) oli italialainen pappi, joka sai nimityksen yhdeksi katolisen kirkon kardinaaleista 14. joulukuuta 1925. Hänet vihittiin papiksi 31. maaliskuuta 1888.
Verde osallistui Pius XII:n valinneeseen konklaaviin 1939.
Verde toimi kirkollisen uransa aikana muun muassa Santa Maria Maggioren arkkipappina vuodesta 1939. Hän kuoli maaliskuussa 1958 juuri 93 vuotta täytettyään.
Aiheesta muualla

Catholic Hierarchy (englanniksi)
Algot Jansson

Algot Viktor Jansson (28. marraskuuta 1876 Kirkkonummi – 20. syyskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Janssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Viktor Jansson ja Mathilda Sundell. Jansson valmistui kansakoulunopettajaksi 1899 ja hän suoritti yliopiston jatkokurssit 1911–1912 sekä 1919–1920. Hän toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuodesta 1900 alkaen ja oli myös Vallilan ruotsalaisen kansakoulun johtajana. Opettajan työn ohella Jansson toimi vuodesta 1908 Tidskrift för folkskolan -aikakauslehden toimittajana.
Jansson oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1922–1928. Hän oli Suomen yleisen ruotsalaisen kansakoulunopettajayhdistyksen (Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförening) yleissihteerinä 1907–1926, varapuheenjohtajana 1926–1932 ja puheenjohtajana vuodesta 1933.
Jansson kirjoitti yhden novellikokoelman sekä lisäksi useita ruotsinkielisiä kansakoulun oppikirjoja.
Kaunokirjallisia teoksia

Bondekungar och vanligt folk : berättelser. Söderström, Helsingfors 1929
Muuta kirjallista tuotantoa

Svensk ordlista för rättskrifning ; tekijät Mårten Thors ja Algot Jansson. Söderström, Helsingfors 1905, 7. uppl. 1938
Folkskolans läsebok 1, Ur sagan och livet. G. W. Edlund, Helsingfors 1911, 9. uppl. 1937
Folkskolans geografi ; tekijät Mårten Thors ja Algot Jansson. Söderström, Helsingfors 1913, 9. uppl. 1938
Folkskolans läsebok. 2, Ur historien och naturen. G. W. Edlund, Helsingfors 1913, 4. uppl. 1928
Sjuttonde allmänna folkskolmötet : föredragen och förhandlingarna vid den svenska sektionen utgivna av Algot Jansson. Stadsrådet, Helsingfors 1919
'Gamla åskådningssätt och nya idéer : med hänsikt till Finlands folkskola : föredrag vid elfte nordiska skolmötet i Kristiania. Helsingfors 1920
Adertonde allmänna folkskolemötet : förhandlingarna vid den svenska sektionen ; utgivna av Algot Jansson. Stadsrådet, Helsingfors 1923
Vår språklära : läro- och övningsbok i modersmålet för folkskolan. Söderström, Helsingfors 1924, 6. uppl. 1948
Pedagogiska reformsträvanden och deras tillämpning i överbyggnaderna på skandinaviska folkskolor ; föredrag, hållet vid Helsingfors lärare- och lärarinneförenings möte den 4 april 1925. Helsingfors 1925
Överbyggnader på folkskolan i de skandinaviska länderna : reseberättelse. Helsingfors 1925
Vår språklära : läro- och övningsbok i modersmålet 2, För folkskolan, fortsättningsskolan och folkhögskolan. Söderström, Helsingfors 1927, 4. uppl. 1941
Övningsbok i räkning för folkskolan 1 ; tekijät Algot Jansson ja Rich. Malmberg. Söderström, Helsingfors 1928
Kyrkslätt förr och nu : till 600-årsfesten 1930, toim. Algot Jansson. Kyrkslätt hembygdsförening, Kyrkslätt 1930
Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförenings tillblivelse och utveckling : historik. Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförening, Helsingfors 1932
Algot Strömsholm

Algot Strömsholm vuonna 1961.
Algot Strömsholm (3. heinäkuuta 1905 Vaasa – 24. marraskuuta 1988 Vaasa) oli suomenruotsalainen sosiaalityöntekijä ja kirjailija.
Strömsholm toimi raittiusliikkeessä ja teki myös työtä kuuromykkien hyväksi. Eläkkeellä ollessaan hän oli järjestämässä keräyksiä kehitysmaiden nälkäänäkevien hyväksi.
Strömsholm oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen lähes 25 vuotta ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana.
Algot Strömsholmin poika teologian tohtori Gustav Strömsholm oli Pohjanmaan ruotsinkielisen radion Radio Österbottenin toimituspäällikkö.
Teoksia

Algot berättar. Församlingsförbundet, Helsingfors 1972
Algot berättar mera. Församlingsförbundet, Helsingfors 1973
För tredje gången. Församlingsförbundet, Helsingfors 1975
Livstråden. Söderström, Helsingfors 1979
Närbilder. Söderström, Helsingfors 1980
Toimitteita

Aftonstjärnan: Jubileumsnummer 1921–1941. Redaktionskommitté Gösta Hellman, Bernt Rönnqvist och Algot Strömsholm. Brändö kristliga ungdomskrets, Brändö 1941.
Tacksamma människor: Drag ur de dövstummablindas liv. Samlade av A. Håkans. Utgiven av Algot Strömsholm. Författaren, Vasa 1941
Kiitollisia ihmisiä: Piirteitä kuuromykkä-sokeitten elämästä. Koonnut A. Håkans. Toimittanut Algot Strömsholm. Tekijä, Vaasa 1941.
Maatiaisperuna

Maatiaisperuna on luonnossa kasvatettu perunalajike ilman tietoista kasvinjalostusta.
Suomessa oli 1900-luvun alussa runsaasti maatiaisperunoita, vaikka jo 1800-luvun lopulta jalostettuja brittiläisiä ja yhdysvaltalaisia lajikkeita kasvatettiin. Ensimmäiset Suomessa jalostetut perunat jalosti Hankkijan kasvinjalostuslaitos Tammiston koetilalla.[lähde? ]
Suomalaiset maatiaisperunat ovat pääasiassa kadonneet. Suomesta on tallella vain kaksi maatiaista, Karjalan eli Wärtsilän musta ja Lemin punainen.
Aitoniemi

| Aitoniemi |
| --- | --- |
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Koillinen suuralue
Suunnittelualue:  Nurmi-Sorila
Aitoniemi on suurehko Tampereen tilastoalue, joka sijaitsee linnuntietä noin kahdeksan kilometrin päässä keskustasta. Aitoniemi rajautuu lännessä Näsijärveen, idässä Sorilaan, etelässä Näsijärveen ja Nurmeen sekä pohjoisessa Kämmenniemeen. Vuonna 2014 Aitoniemessä oli 463 asukasta. Aitolahden vanha kirkko sijaitsee siellä.
Luomankylä (Peräseinäjoki)

| Luomankylä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Peräseinäjoki
Väkiluku:  261
Lähialueet:   Haapaluoma  Kirkonkylä 
Luomankylä on kylä Seinäjoen eteläosassa entisen Peräseinäjoen kunnan alueella, Etelä-Pohjanmaalla. Kylässä sijaitsee muun muassa Peräseinäjoen kappeliseurakunnan leirikeskus Ahonniemi. Peräseinäjoen kirkonkylästä on Luomankylään noin 5 kilometriä.
Luomankylän asukasluku oli vuoden 2022 lopussa 261.
Kylän nimessä esiintyvä luoma-sana on maastotermi, joka tarkoittaa jyrkkäreunaista puroa tai notkelmaa.
Aiheesta muualla

Ahonniemen leirikeskus - Peräseinäjoen kappeliseurakunnan kotisivut