stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Celso Borges
Aiheesta muualla

Pelaajan seura- ja maajoukkuetilastot
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Navas |
2 Acosta |
3 González |
4 Umaña |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Bolaños |
8 Myrie |
9 Campbell |
10 Ruiz |
11 Barrantes |
12 Francis |
13 Granados |
14 Brenes |
15 Díaz |
16 Gamboa |
17 Tejeda |
18 Pemberton |
19 Miller |
20 Calvo |
21 Ureña |
22 Cubero |
23 Cambronero |
Valmentaja Pinto
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Navas |
2 Chacón |
3 Vargas |
4 Fuller |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Contreras |
8 Oviedo |
9 Bennette |
10 Ruiz |
11 Venegas |
12 Campbell |
13 Torres |
14 Salas |
15 Calvo |
16 Martínez |
17 Tejeda |
18 Alvarado |
19 Waston |
20 Aguilera |
21 López |
22 Matarrita |
23 Sequeira |
24 Wilson |
25 Hernández |
26 Zamora |
Valmentaja Suárez
Country Song

Country Song voi tarkoittaa:
Country Song (Pink Floydin kappale), Pink Floyd -yhtyeen kappale vuodelta 1970
Country Song (Seetherin kappale), Seether-yhtyeen kappale vuodelta 2011
Kaija Mustonen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kaija Mustonen vuoden 1968 talviolympialaisissa. |  Kaija Mustonen vuoden 1968 talviolympialaisissa. |  Kaija Mustonen vuoden 1968 talviolympialaisissa. |  |
Maa:   Suomi
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | 3 000 m |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | 1 000 m |  |
Kaija Marja Mustonen (s. 4. elokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja. Mustonen on kaikkien aikojen menestynein suomalainen naispikaluistelija sekä toinen suomalainen naispuolinen henkilökohtainen olympiavoittaja talviolympialaisissa. Hän lopetti kilpauransa vuonna 1968.
Ura > Alusta Suomen mestariksi

Mustonen aloitti pikaluistelun 1950-luvulla. Hän harrasti pikaluistelua talvella ja kilpaili kesäisin yleisurheilussa. Hän voitti korkeushypyssä tyttöjen SM-kultaa, mutta keskittyi lopulta pikaluisteluun. Siinä Mustosen kilpaura alkoi koulujen kisoista.
Mustonen osallistui vuonna 1957 tyttöjen SM-kilpailuihin ja oli seuraavana talvena kilpailumatkalla Ruotsissa. Ensimmäisen SM-mitalinsa hän voitti talvella 1958. Samana vuonna hän pääsi myös mukaan MM-kilpailuihin. Siellä Mustonen oli 500 metrin 20:s ja 1 000 metrin 12:s. Hän oli myös lähellä paikkaa Squaw Valleyn olympialaisiin. Sinne kuitenkin valittiin Iiris Sihvonen ja Eevi Huttunen, vaikka Mustonen oli olympiakarsintojen toinen.
Mustonen voitti ensimmäisen kerran yleisluistelun SM-kilpailut vuonna 1962. Hopealle hän oli sijoittunut jo 1960 ja pronssille vuonna 1961. Mustonen hallitsi usen vuoden ajan kotimaan luisteluratoja, sillä hän voitti yleisluistelun SM-kultaa seitsemän kertaa peräkkäin 1962–1968.
Ura > Olympiamenestys 1964 ja 1968

Mustonen valittiin Innsbruckin olympialaisiin, missä hänen ensimmäinen matkansa oli 500 metriä. Siinä hän sijoittui jaetulle 13. sijalle. Mustonen osallistui seuraavana päivänä 1 500 metrille, jonka johtoon hän nousi oman luistelunsa jälkeen. Hänet onnistui ohittamaan vain neuvostoliittolainen Lidija Skoblikova, joten Mustonen nousi yllättäen hopealle. Mustoselta alettiin tämän jälkeen odottaa 1 000 metrin matkalta hyvää suoritusta, ja hän sijoittuikin pronssille neuvostoliittolaisten Skoblikovan ja Irina Jegorovan jälkeen. Skoblikova voitti olympialaisissa kaikki neljä matkaa.
Mustosen menestys ei helpottanut naispikaluistelujen oloja Suomessa. Miehiin satsattiin enemmän, ja Mustonenkin jatkoi kilpauraansa edelleen töiden ehdoilla. Hän toimi konekirjoittajana ja harjoitteli iltaisin, töiden jälkeen. Mustonen keskittyi urheilu-uraansa vuosi kerrallaan. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän oli vuonna 1964 neljäs, vuonna 1966 viides. Tämän jälkeen Mustonen alkoi valmentajansa Pentti Peltoperän kanssa suunnitella vuoden 1968 olympialaisia. Mustonen oli vuonna 1967 MM-kilpailuissa 1 500 ja 3 000 metrin kolmas. Olympiavuonna 1968 MM-kilpailut eivät sujuneet toivotulla tavalla, ja Mustonen sijoittui yhteispisteissä viidenneksi. Mustosen harjoittelu oli syksyllä 1967 alkanut normaalia myöhemmin kilpirauhasen vakavan toimintahäiriön takia.
Grenoblessa 1968 Mustonen kisaurakka alkoi 500 metrillä, millä hän sijoittui kuudenneksi. Se oli hyvä suoritus, sillä pikamatka ei ollut Mustosen päämatka. Seuraavana päivänä luistellulla 1 500 metrillä Mustonen kellotti uuden olympiaennätyksen 2.22,4 ja otti olympiakultaa. Viimeisessä parissa luistellut alankomaalainen Carry Geijssen hävisi Mustoselle kolme kymmenystä. Mustosen kisat jatkuivat 1 000 metrillä, jolla hän jäi neljänneksi. Pronssisijaan oli eroa vain 0,2 sekuntia. Toisen mitalinsa Mustonen sai 3 000 metrillä. Puolimatkassa hän oli ollut vielä neljäs, mutta jälkimmäisen puoliskon nopeus nosti hänet hopealle.
Mustonen oli suunnitellut jatkavansa uraansa vielä Grenoblen olympialaisten jälkeen, mutta harjoitusolosuhteisiin ei lopulta luvattu muutoksia menestyksestä huolimatta. Mustonen päätti tämän jälkeen lopettaa uransa, sillä hän ei enää jaksanut harjoitella iltaisin töiden jälkeen ilman kunnon leiritysmahdollisuuksia.
Perhe

Kaija Mustosen vanhemmat olivat Erkki ja Aune Mustonen. Hänelle syntyi Niina-tytär vuonna 1969.
Saavutuksia ja tunnustuksia

Olympiakultaa Grenoble 1968 (pikaluistelu, 1 500 metriä, Suomen ainoa kultamitali näissä kisoissa)
Kaksi olympiahopeaa: Innsbruck 1964 (1 500 m) ja Grenoble 1968 (3 000 m)
Olympiapronssi Innsbruck 1964 (1 000 m)
Lisäksi olympialaisissa neljäs (1 000 m 1968), viides (3 000 m 1964), kuudes (500m 1968) ja 13. (500 m 1964)
MM-kisoissa parhaimmillaan neljäs
Seitsemän Suomen mestaruutta (ja 23 matkamestaruutta) 1962–1968 (toinen vuonna 1960, kolmas 1961) ja 24 Suomen ennätystä
Vuoden naisurheilija 1964 ja 1968.
Opetusministeriö myönsi Mustoselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2002. Vuonna 2014 hänet valittiin Suomen urheilugaalassa Suomen urheilun Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaija Mustonen Wikimedia Commonsissa
Ylen Elävä arkisto: Kaija Mustoselle kultaa Grenoblessa
Mustonen valmentajansa kanssa Grenoblessa 1968.
Suomen vuoden 1968 urheilijoiksi palkitut, Jorma Kinnunen, Mustonen ja Kaarlo Kangasniemi.
Kalógria (Akhaia)

| Kalógria Καλόγρια |
| --- | --- |
 Kalógrian rantaa.
 Kalógria
 Koordinaatit: 38°1′36″N, 21°32′37″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Dytikí Achaḯa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3703020403
Väkiluku (2011):  29
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalógria (kreik. Καλόγρια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Dytikí Achaḯan kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Lárissoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dytikí Achaḯan kunnan Lárissoksen kunnallisyksikköön. Kalógria on osa Áraxoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 29 (vuonna 2011).
Kalógria sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisrannikolla Joonianmeren rannalla Lárissos-joen suussa, noin 45 kilometriä länteen Patraksen kaupungista. Sen ympäristö on Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistoa, ja sen länsipuolella sijaitsee suojelualueeseen kuuluva Prókopos-järvilaguuni ja eteläpuolella Strofylián metsä.
Kalógrian ranta

Kalógria tunnetaan erityisesti pitkästä Kalógrian hiekkadyynirannasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalógrian ranta Wikimedia Commonsissa
Karjuslampi (Viitasaari)

| Karjuslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°13′27″N, 25°53′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskuoja:  oja Kolimaan 
Järvinumero:  14.472.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,7 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,605 km  
Pinta-ala:  2,315 ha  
Tilavuus:  0.000020 km³ 
Keskisyvyys:  0,87 m  
Suurin syvyys:  1,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarjuslampi 
Karjuslampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Pasalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 20 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys on 1,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Koliman lähi-alueeseen (14.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,7 metriä mpy.
Dan Ellis

| Dan Ellis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Saskatoon, Saskatchewan
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Snowstorm Ellis
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2016
Aik. seurat:  Dallas Stars (NHL),   Utah Grizzlies (AHL),   Idaho Steelheads (ECHL),   Hamilton Bulldogs (AHL),   Iowa Stars (AHL),   Nashville Predators (NHL),   Tampa Bay Lightning (NHL),   Anaheim Ducks (NHL),   Carolina Hurricanes (NHL),   Charlotte Checkers (AHL),   Florida Panthers (NHL),  Washington Capitals (NHL),  Hershey Bears (AHL)
NHL-varaus:  60. varaus, 2000 Dallas Stars
Dan Ellis (s. 19. kesäkuuta 1980 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Ellis pelasi kauden 1999–2000 USHL-sarjassa Omaha Lancersissa. Hän voitti kauden aikana 34 ottelua ja hävisi vain 16. Ellis torjui myös sarjan ennätyksen, kun hän piti 11 nollapeliä. Kauden jälkeen hänet valittiin USHL:n vuoden pelaajaksi ja maalivahdiksi. Seuraavana kesänä Dallas Stars varasi Ellsiin NHL:ään varaustilaisuuden 60. varauksena. Seuraavat kolme kautta hän pelasi Nebraskan yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa. Syksyllä 2003 Ellis teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Dallasin kanssa.
Ellis pelasi kaudella 2003–2004 yhden NHL-ottelun Dallasissa, mutta hänen ammattilaisuransa ensimmäinen kausi sujui lähinnä AHL:n Utah Grizzliesissä ja ECHL:n Idaho Steelheadsissa. ECHL:ssa Ellis palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, kun Idaho voitti sarjan mestaruuden. Hän torjui pudotuspeleissä 13 voittoa ja kolme nollapeliä. Ellis kahlasi kolme seuraava kautta Starsin farmijoukkueessa Iowa Starsissa AHL-liigassa, kunnes solmi sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Ensimmäisellä kunnollisella NHL:n tulokaskaudellaan 2007–2008 Ellis syrjäytti Nashvillen ykkösmaalivahdin Chris Masonin ja voitti Roger Crozier Saving Grace Awardin liigan parhaalla torjuntaprosentilla. Alkujaan Pekka Rinne oli kutsuttu pelaamaan Masonin sijasta, mutta Rinne myöhästyi ottelusta lumimyrskyn takia. Ellis pelasi maalilla Rinteen sijasta ja torjui ottelussa 37 laukausta. Hyvän suorituksen vuoksi Ellisistä tuli loppukaudeksi Nashvillen ykkösmaalivahti. Pudotuspeleissä Ellis torjui Predatorsille kaksi voittoa Detroit Red Wingsistä, mutta se ei auttanut ja Nashville putosi ensimmäisellä kierroksella.
Kaudella 2009–2010 Ellis tippui Pekka Rinteen kakkosmaalivahdiksi. Kauden jälkeen Nashville kauppasi Ellisin ja Dustin Boydin oikeudet Montreal Canadiensiin, josta se hankki Sjarhei Kastsitsynin. Ellis ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Montrealin kanssa vaan siirtyi heinäkuussa kaksivuotisella sopimuksella Tampa Bay Lightningiin, jossa avautui maalivahdin paikka Antero Niittymäen siirryttyä San Jose Sharksiin. Ellis halusi joukkueeseen, jossa voisi saada ykkösmaalivahdin paikan, ja hän siirtyikin Tampa Bayhyn haastamaan Mike Smithiä.Tampa Baysta Ellis siirtyi Anaheim Ducksiin kesken kauden 2010–2011. Ellis oli Ducksissa Ray Emeryn kakkosvahtina ykkösvahti Jonas Hillerin ollessa loukkaantuneena. Kaudelle 2012–2013 Ellis siirtyi Carolina Hurricanesiin Cam Wardin aisapariksi.
Kangasalan rovastikunta

| Kangasalan rovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Jäsenmäärä:  103 383 (2021)
– Osuus asukkaista:  72,2 %
Lääninrovasti:  Seppo Jarva
Tampereen hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangaslaan rovastikunta on Pirkanmaalla sijaitseva Tampereen hiippakunnan rovastikunta. Kangasalan rovastikunnan lääninrovastina toimii kirkkoherra Seppo Jarva.
Seurakunnat

Lista Kangasalan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Akaan seurakunta
Kangasalan seurakunta
Lempäälän seurakunta
Mänttä-Vilppulan seurakunta
Oriveden seurakunta
Pälkäneen seurakunta
Punkalaitumen seurakunta
Ruoveden seurakunta
Sääksmäen seurakunta
Urjalan seurakunta
Vesilahden seurakunta
Virtain seurakunta
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta

Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta (engl. International Day in Support of Victims of Torture) on 26. kesäkuuta vietettävä kansainvälinen vuosipäivä kidutuksen uhrien hyväksi. Ensimmäisen kerran päivää vietettiin vuonna 1998.
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta kuuluu Yhdistyneiden kansakuntien päiviin. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous valitsi päivän 26. kesäkuuta kahdesta syystä: 26. kesäkuuta 1945 allekirjoitettiin Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja ja 26. kesäkuuta 1987 Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksen vastainen sopimus astui voimaan.
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta on vuodesta 2009 asti ollut yleinen vapaapäivä Bosnia ja Herzegovinassa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Karina Lombard

| Karina Lombard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1969 (ikä 55) Tahiti, Ranskan Polynesia
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Marina Ferrer  (L-koodi)   Alana Mareva   (4400)
Aiheesta muualla
karinalombard.com
IMDb 
Elonet
Karina Lombard (s. 21. tammikuuta 1969 Tahiti, Ranskan Polynesia) on tahitilaissyntyinen näyttelijä, jolla on nykyisin Yhdysvaltain kansalaisuus.
Yksityiselämä

Lombardin äiti Nupuree Lightfoot oli alkuperältään sioux-intiaani, isä Henry Lombard on puolestaan eurooppalaista sukua. Lombard syntyi Tahitilla. Hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan yhdeksän kuukauden ikäinen, minkä jälkeen Lombard muutti isänsä kanssa Tahitilta Espanjaan. Lombard opiskeli sittemmin useissa eri sisäoppilaitoksissa Sveitsissä. Nuoruudessaan hän myös matkusteli paljon Euroopassa, ja puhuu sujuvasti ranskaa, englantia, italiaa, espanjaa ja saksaa. Sittemmin hän muutti New Yorkiin, jossa hän aloitti mallin ja näyttelijän työt. Lombard on biseksuaali.
Ura

Lombard sai ensimmäisen roolinsa televisiosarjasta Kuumaa hiekkaa vuonna 1987. Vuonna 1993 hän esiintyi pääosassa elokuvassa Kaukainen Sargassomeri. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Firma, Intohimon tuulet ja Kull, valloittaja.
Lombard esiintyi televisiosarjassa L-koodi sarjan ensimmäisellä kaudella vuonna 2004 ja vieraili sarjassa muutaman kerran myöhemmillä kausilla. Hän näytteli scifi-sarjassa 4400 vuosina 2005–2006. Lombard on toiminut myös laulajana.
Filmografia > Elokuvat

The Doors (1991) — Warhol-näyttelijä
Kaukainen Sargassomeri (1993) — Antoinette Cosway
Firma (1993) — nainen rannalla
Intohimon tuulet (1994) — Isabel Two Decker Ludlow
Last Man Standing (1996) — Felina
Kull, valloittaja (1997) — Zareta
Exposé (1998) — Amber Collins
The Violent Earth (1998) — Anna Temaru
The Seventh Scroll (1999) — Royan
Guardian (2000) — Ketherine Kross
Murder at the Cannes Film Festival (2000) — tarkastaja Renee Reno
Deception (2001) — Margareth
Big Kiss (2004) — Liz
Filmografia > Televisio

Kuumaa hiekkaa (1987) — Ivoa
Aikavaras (1998) — Sammia Watts (1 jakso)
Dr Vegas (2001) - Jessica Rhodes (1 jakso)
L-koodi (2004, 2007, 2009) — Marina Ferrer (16 jaksoa)
4400 (2005–2006) — Alana Mareva (14 jaksoa)
Secrets (2007) - Claude Perkins (8 jaksoa)
C.S.I. (2007) - Pippa Sanchez (1 jakso)
Asema 62 (2009) - Geneviéve
Aiheesta muualla

Karina Lombard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Website
Facebook
Twitter
Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi

Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi on YK:n tunnustama kansainvälinen päivä, joka järjestetään vuosittain 2. marraskuuta.
Päivä kiinnittää huomiota toimittajiin ja tiedotusvälineiden työntekijöihin kohdistuvien väkivaltaisten rikosten alhaiseen globaaliin tuomitsemiseen. Koska näillä yksilöillä on kriittinen rooli tiedottaessa ja vaikuttaessa kansalaisiin koskien tärkeitä sosiaalisia aiheita, heihin kohdistettujen hyökkäysten rankaisemattomuudella on erityisen vahingollinen vaikutus, mikä rajoittaa ihmisten tietoisuutta ja rakentavaa julkista keskustelua.
Organisaatioita ja yksityishenkilöitä kehotetaan 2. marraskuuta puhumaan ja kirjoittamaan maissaan ratkaisematta olevista tapauksista ja vaatimaan toimintaa ja oikeudenmukaisuutta. UNESCO järjestää tiedon lisäämiskampanjoita ja julkaisee toimittajien turvallisuutta ja heihin kohdistuvien rikosten rankaisematta jättämistä koskevaa raporttia. UNESCO ja kansalaisyhteiskunnan ryhmät ympäri maailmaa käyttävät 2. marraskuuta julkaisupäivänä myös sananvapauteen kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi.
Aiheesta muualla

YK - Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi
UNESCO Communication and Information - The safety of journalists: Why should you care?
UN Plan of Action on the Safety of Journalists and the Issue of Impunity
Chandler Hutchison

| Chandler Hutchison> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Chandler Hutchison
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1996 (ikä 28) Mission Viejo, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  86 kg
Nyk. joukkue:  Chicago Bulls
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  22. varaus 2018 (Chicago Bulls)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2014–2018:  Boisen osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
2018–:  Chicago Bulls
Chandler Hutchison (s. 26. huhtikuuta 1996 Mission Viejo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Hutchison pelasi yliopistokoripalloa Boisen osavaltionyliopistossa vuodet 2014–2018. Chicago Bulls varasi Hutchisonin NBA:han 22. varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa.
Csanád Szegedi

| Csanád Szegedi |
| --- | --- |
 Csanád Szegedi vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1982 (ikä 42) Miskolc
Kansalaisuus:   Unkari
Ammatti:  poliitikko
Csanád Szegedi (s. 22. syyskuuta 1982 Miskolc) on unkarilainen europarlamentaarikko ja entinen uusnatsi, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen edustajana.
Vuonna 2007 Szegedi oli perustamassa Magyar Gárda -nimistä uusnatsijärjestöä, joka tunnuksissaan ja univormuissaan otti vaikutteita maassa 1930–1940-luvuilla toimineelta kansallissosialistiselta Nuoliristi-puolueelta. Unkarin viranomaisten kiellettyä Magyar Gárdan vuonna 2009 Szegedi liittyi Jobbikin jäseneksi ja tuli vielä samana vuonna valituksi Euroopan parlamentiin. Szegedin poliittinen agenda muodostui lähinnä juutalais- ja romanivastaisuudesta. Hän muun muassa väitti juutalaisten ja romanien olevan unkarilaisten vastaisessa liitossa, jonka tarkoituksena on saada heidät vähemmistön asemaan.
Vuonna 2012 protestantiksi kasvatettu Szegedi sai selville oman juutalaistaustansa. Hänen isoäitinsä oli ollut toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirillä ja isoisä puolestaan työleirillä. Saman vuoden heinäkuussa Szegedi ilmoitti luopuvansa kaikista tehtävistään Jobbik-puolueessa, mutta jatkoi kuitenkin europarlamentaarikkona. Nykyään hän käyttää juutalaista nimeä Dovid Szegedi ja harjoittaa uskontoaan aktiivisesti.
Hänestä kertoo Keep Quiet -niminen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Csanád Szegedi Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Dan Fogler

| Dan Fogler |
| --- | --- |
 Dan Fogler puhumassa Kalifornian San Diego Comic-Con Internationalissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1976 (ikä 47) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999
Aiheesta muualla
www.dan-fogler.com
IMDb
Elonet
Dan Fogler (20. lokakuuta 1976) on ääninäyttelijä, näyttelijä, laulaja, näytelmäkirjailija ja muusikko. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Balls of Fury, Good Luck Chuck, Fanboys, Take Me Home Tonight ja Ihmeotukset ja niiden olinpaikat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Green, Jesse: The Character Actor Laughs Last The New York Times.  8.10.2006. Viitattu 18.06.2018.
Jenelle Riley: Busting Loose BackStage.com - The Actors Resource.  14.9.2007. Arkistoitu 12.10.2007. Viitattu 18.06.2018.
Dan Fogler - Official Website of the Actor, Comedian, Singer danfogler.com. Viitattu 18.06.2018.
Kaisa Jokinen

| Kaisa Jokinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaisa Jokinen
Syntynyt: 23. elokuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Pituus:  186 cm
Nyk. joukkue:   LP Viesti LP Salo
Sarja:  Lentopallon Mestaruusliiga
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
1999-2000 2000–2001 2001-2003 2003-2004 2004–2007 2007-2008 2008-2009 2009–2010 2010-2011 2011-2016 :   VaLePa (I)   Ylöjärven Ryhti (I)  LiigaEura  Tarmo-Volley (I)   Vanajan RC  Hainaut  Istres   HPK   LiigaEura   LP Viesti 
Maajoukkueet
2002-2014:  
Ottelut:  73
Kaisa Jokinen (s. 23. elokuuta 1983 Vammala) on suomalainen lentopalloilija, joka on LP Viestin kapteeni naisten Mestaruusliigassa. Hän kuuluu myös Naisten A-maajoukkueeseen. Jokisen veljistä Timo ja Eero ovat pelanneet Vammalan Lentopallon miesten Mestaruusliigan joukkueessa.
Ura

Jokinen aloitti lentopalloilun Vammalassa vuonna 1992. Pääsarjauransa hän aloitti LiigaEurassa vuonna 2000. Hän pelasi Eurassa aina kauteen 2003 asti, kunnes siirtyi Vanajan Racing Clubiin. Hän voitti Racing Clubissa vuonna 2004 hopeaa sekä vuosina 2005–2007 kolme kertaa peräkkäin SM-kultaa ja kaksi Suomen Cupia (2005, 2006).
Kaudeksi 2007–2008 hän teki ammattilaissopimuksen Ranskan Pro A -liigaseura Hainautin kanssa ja seuraavaksi vuodeksi Istresin. Kahden Ranskan-vuoden jälkeen hän palasi Hämeenlinnaan, HPK:n joukkueeseen, jossa hän saavutti SM-hopeaa keväällä 2010.
Yhden LiigaEurassa vietetyn kauden jälkeen Jokinen siirtyi kaudeksi 2011-2012 LP Viestiin, jossa hän on voittanut SM-kultaa neljä kertaa (2012, 2013, 2014, 2015), SM-hopeaa kerran (2016) ja Suomen Cupin kolme kertaa (2011, 2014, 2015).
Jokinen valittiin vuoden naisjunioriksi 2001 ja Mestaruusliigan naistulokkaaksi vuonna 2002. Mestaruusliigan tähtiseitsikkoon hänet on valittu neljä kertaa (2007, 2012, 2013, 2014). Kauden naislentopalloilijan palkinnon Jokinen sai 2014.
Jokisesta tuli maaliskuussa 2015 ensimmäinen naispelaaja, joka on ottanut 1000 torjuntaa kotimaisella pääsarjatasolla. Keväällä 2016 Jokinen ylitti viidentenä naispelaajana 400 liigaottelun rajan. Kauden 2015-2016 päättyessä Jokinen oli neljänneksi eniten naisten pääsarjapelejä pelannut lentopalloilija.
Hän oli jo lopettanut uransa, mutta teki joulukuussa 2021 loppukauden kattavan sopimuksen LP Viestin kanssa.
A-maajoukkue

Naisten A-maajoukkueessa Jokinen teki ensiesiintymisensä vuonna 2002 Viroa vastaan. Hän on edustanut Suomen A-maajoukkuetta 73 maaottelussa vuosina 2002–2014.
Saavutukset

SM-kultaa 2005, 2006, 2007, 2012, 2013, 2014, 2015
SM-hopeaa 2004, 2010, 2016
Suomen cupin voitto 2005, 2006, 2011, 2014, 2015