stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alois Brunner

Alois Brunner (8. huhtikuuta 1912 Rohrbrunn, Itävalta-Unkari – kuoli mahdollisesti 2010 Damaskos, Syyria, julistettiin kuolleeksi 2014) oli itävaltalainen natsisotarikollinen. Hän toimi Adolf Eichmannin sihteerinä.
SS-Hauptsturmführerin arvoinen Brunner järjesteli vankeja Vichyn Ranskasta ja Slovakiasta keskitysleireille. Häntä syytetään tuhansien juutalaisten murhista. Adolf Eichmann lähetti henkilökohtaisesti hänet vuonna 1944 Unkariin, missä hän järjesti juutalaisten kuljetuksen.
Toisen maailmansodan jälkeen Brunner sanoi CIA:n palkanneen hänet, ja syynä olisi ollut se, että hän oli vahvasti neuvostovastainen. Brunner katosi ja pakeni vuonna 1954 luultavasti Syyriaan. Syyriassa hän antoi apua maan hallitukselle muun muassa teknisissä ja sotilaallisissa asioissa.
Natsien metsästäjän Simon Wiesenthalin mukaan Brunner asui Syyrian Damaskoksessa nimellä tohtori Georg Fischer. Hänet on tuomittu 1950-luvulla kahdesti poissa olevana kuolemaan.
Brunner tuomittiin Ranskassa vuonna 2001 poissaolevana elinikäiseen vankeusrangaistukseen.
Brunner menetti silmän ja sormiaan saatuaan kirjepommin Israelin salaiselta poliisilta Mossadilta. Joulukuussa 1999 huhuttiin hänen kuolleen vuonna 1996.[lähde? ] Saksalainen journalisti kävi Syyriassa ja ilmoitti, että Brunner asuu yhä Meridian-hotellissa Damaskoksessa. Myös Brasilian poliisi selvitti tapausta, jossa erästä miestä epäiltiin Brunneriksi[lähde? ]. Vuonna 2013 huhuttiin, että Brunner olisi ollut elossa Syyriassa.
Chicago Sun Timesin vuoden 1987 puhelinhaastattelussa, Brunner ei katunut lainkaan tekojaan ja sanoi: ”Kaikki juutalaiset ansaitsivat kuolla, koska he olivat paholaisten agentteja ja ihmisroskaa, en kadu mitään ja tekisin sen uudestaan.”
Natsirikollisten jäljittäjä Efraim Zuroff Simon Wiesenthal -keskuksesta ilmoitti vuonna 2014, että Brunner kuoli vuonna 2010 Damaskoksessa. Brunner käytti Damaskoksessa asuessaan nimeä Georg Fischer.
Almazna

| Almazna (Алмазна) |
| --- | --- |
 Almazna
 Koordinaatit: 48.5221°N, 38.5809°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Piiri:  Altševskin piiri
Perustettu:  1895 (1898)
Kaupungiksi:  1977
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  13,3 km²
Väkiluku (2022):  4 148
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Almazna (ukr. Алмазна; ven. Алмазная, Almaznaja) on kaupunki Luhanskin alueen Altševskin piirissä Itä-Ukrainassa, aivan Kadijivkan lounaispuolella, 60 kilometriä aluekeskus Luhanskista länteen. Kaupungissa on rautatieasema, joka ainakin ennen vuotta 2016 oli nimeltään Stahanov.
Almaznan rautatieasema "Stahanov" (2022).
Tammikuun keskilämpötila on -7,1 °C, heinäkuun +22,1 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 456 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Almaznan väkiluvuksi 4 148 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 5 099, joista etnisesti ukrainalaisia oli 56,72 prosenttia, venäläisiä 41,28 % ja valkovenäläisiä 0,86 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 7 487 asukasta.
Paikkakunta on perustettu 1895 (tai 1898), kaupungiksi Almazna nimettiin vuonna 1977. Kaupunki on vuonna 2014 käynnistyneestä Itä-Ukrainan sodasta lähtien ollut Venäjän tai sen nukkevaltion (ns. Luhanskin kansantasavalta) miehittämä, Ukrainan laillisen hallinnon ja järjestyksen ulkopuolella olevaa aluetta. Miehittäjät eivät ole korjanneet kaupungin rikkoutunutta infrastruktuuria kuten vesijohtobverkostoa, ja toimivat mielivaltaa käyttäen. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan Almaznan kaupunki sijaitsee ainakin periaatteessa Altševskin piirissä. Aiemmin se kuului Kadijivkan (vuosina 1978-2016 nimeltään Stahanov) kaupunkipiiriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almazna Wikimedia Commonsissa
-
ABC (yhtye)

| ABC |
| --- | --- |
 ABC esiintymässä vuonna 2023.
Tiedot
Toiminnassa:  1980–1991, 1997–
Tyylilaji:  popmusiikki, synthpop, uusi aalto
Kotipaikka:  Sheffield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Jäsenet:  Martin Fry
Entiset jäsenet:  Stephen Singleton Mark White  Mark Lickley  David Robinson  David Palmer  Fiona Russell Powell  David Yarritu 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
ABC on englantilainen popyhtye, joka sai alkunsa Sheffieldissä vuonna 1980, kehittyen aikaisemmasta yhtyeestä nimeltä Vice Versa. Yhtyeen klassiseen kokoonpanoon kuuluivat Martin Fry päälaulajana, Mark White kitarassa ja koskettimissa, Stephen Singleton saksofonissa ja David Palmer rumpujen takana.
Aikaisemmasta yhtyeestä Vice Versasta kehittyneenä ABC saavutti kymmenen Britannian ja viisi Yhdysvaltain top 40 -hittiä vuosien 1981 ja 1990 välillä, ja heidän vuoden 1982 debyyttistudioalbuminsa, The Lexicon of Love, oli Britannian listaykkönen. Heidän varhaisen 1980-luvun menestyksensä Yhdysvalloissa liitti heidät toiseen brittiläiseen invaasioon. ABC jatkaa kiertämistä ja julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa, The Lexicon of Love II:n, vuonna 2016.
Jäsenet

Martin Fry – laulu (1980–)
David Palmer – rummut (1982, 2004–2009)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mark Lickley – bassokitara (1980–1982)
David Robinson – rummut (1980–1982)
Andy Newmark – rummut (1983)
Alan Spenner – bassokitara (1983)
Stephen Singleton – saksofoni (1980–1984)
Fiona Russell-Powell – laulu (1985)
David Yarritu – laulaja (1985)
Mark White – kitara, koskettimet (1980–1992)
Glenn Gregory – laulaja (1995–1997)
Keith Lowndes – kitara (1995–1997)
Alan Laramee Taylor – bassokitara (1982,1985-1987)
Diskografia > Albumit

The Lexicon of Love (1982)
Beauty Stab (1983)
How to Be a...Zillionaire! (1985)
Alphabet City (1987)
Up (1989)
Absolutely (1990)
Abracadabra (1991)
Skyscraping (1997)
The Lexicon of Live (1999)
Look of Love - The Very Best of ABC (2001)
The Lexicon Of Love II (2016)
Diskografia > Singlet

1981: ”Tears Are Not Enough”
1982: ”Poison Arrow”
1982: ”The Look of Love”
1982: ”All of My Heart”
1983: ”That Was Then But This Is Now”
1984: ”S.O.S.”
1984: ”(How to Be a) Millionaire”
1985: ”Be Near Me”
1985: ”Vanity Kills”
1986: ”Ocean Blue”
1987: ”When Smokey Sings”
1987: ”The Night You Murdered Love”
1988: ”King without a Crown”
1989: ”One Better World”
1989: ”The Real Thing”
1990: ”The Look of Love ’90”
1991: ”Love Conquers All”
1991: ”Say It”
1997: ”Rolling Sevens”
1997: ”Skyscraping”
1997: ”Stranger Things”
2001: ”Peace and Tranquility”
2008: ”The Very First Time”
2008: ”Love Is Strong”
2016: ”Viva Love”
2016: ”The Flames of Desire”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ABC (yhtye) Wikimedia Commonsissa
ABC:n viralliset sivut (englanniksi)
Aiheesta muualla > Artikkeleita

ABC ei tyytynyt kopioimaan itseään – bändin 1980-luku oli täynnä kokeiluja RETROPOP.  20.9.2023. Viitattu 21.12.2023.
Amyntas I

Amyntas I (kreik. Αμύντας) oli antiikin Makedonian kuningas noin 540–498 eaa. Herodotos kertoo että Amyntaksen isä oli Alketas ja että Amyntasta seurasi kuninkaana hänen poikansa Aleksanteri I. Junianus Justinus kertoo että Amyntas oli kuninkaana samaan aikaan kuin Dareios I:n sotaretki Skyyttejä vastaan (noin vuonna 513 eaa.) Dareios määräsi Megabazoksen valtaamaan Traakian. Vallattuaan Traakian Megabazoksen lähettämät lähettiläät vaativat että Amyntas luovuttaisi heille maata ja vettä osittaakseen että hän oli Dareioksen alamainen. Lisäksi Amyntaan piti luovuttaa panttivankeja. Herodotos ja Justinus kertovat kuinka naisiksi pukeutuneet nuorukaiset murhasivat persialaiset lähettiläät heidän juhliessaan. Päästäkseen eroon persialaisista Amyntas lahjoi persialaisen kenraalin Bubareksen ja antoi tälle siskonsa Gygaian vaimoksi. Amyntas kuoli pian sen jälkeen kun persialaiset olivat lähteneet Makedoniasta.
Alan Oppenheimer

| Alan Oppenheimer |
| --- | --- |
 Alan Oppenheimer vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1930 (ikä 94) New York, New York, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Alan Openheimer Allan Oppenheimer
Aktiivisena:  1964–
Merkittävät roolit:  Skeletor & Aseenkantaja (He-Man) Lainsuojaton Scuzz & Handlebar (BraveStarr)
Aiheesta muualla
IMDb 
Alan Oppenheimer (s. 23. huhtikuuta 1930 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka sai Emmy-ehdokkuuden vuonna 1991 televisiosarjasta Murphy Brown. Näytelmärooleista huolimatta hänet tunnetaan kenties paremmin äänirooleistaan animaatioissa. Oppenheimer on tehnyt äänirooleja 1970-luvulta asti ja oli muun muassa Mighty Mousen, Skeletorin ja Handlebarin ääninä 1980-luvulla.
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Amyntas III

Amyntas III oli Makedonian kuningas vuosina 393–369 eaa.
Vuonna 383 eaa. illyrialaiset karkottivat Amyntaan Makedoniasta, mutta hän palasi thessalialaisten avustuksella seuraavana vuonna.
Vaimonsa Eurydiken kanssa Amyntas sai kolme poikaa, jotka kaikki hallitsivat Makedonian kuninkaina: Aleksanteri II, Perdikkas III ja Aleksanteri Suuren isä Filippos II.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pausanias | Makedonian kuningas | Seuraaja: Aleksanteri II |
Almaz (albumi)

| Almaz Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1988
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
Katri Helenan muut julkaisut
| On elämä laulu 1986 | Almaz 1988 | Anna mulle tähtitaivas 1992 |
Almaz on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1988. Sen kaikki sovitukset on tehnyt Esa Nieminen.
Albumin nimikappale on alun perin Randy Crawfordin tuotantoa. Viiden muun käännöskappaleen lisäksi albumilla on kolme Harri Saksalan kirjoittamaa laulua ja kaksi Katri Helenan puolison Timo Kalaojan säveltämää ja Jukka Itkosen sanoittamaa kappaletta. Albumin päätöskappale on sovittaja Esa Niemisen sävellys ja Juha Vainion sanoitus.
Levyllä esiintyviä muusikoita ovat Esa Niemisen lisäksi trumpetisti Esko Heikkinen (raidat 3 ja 9), basisti Heikki Virtanen (1–3, 5, 7–11), kitaristi Jarmo Nikku (1–3, 5, 7–11), taustalaulaja Maarit (1, 3, 7, 9), saksofonisti Pentti Lahti (3, 9), kitaristi Peter Lerche (1–3, 5, 8–10) ja rumpali Vesa Aaltonen.
Kappaleet

Tanssi vain – 4.08 (C'est Venice, säv. Salvatore Cutugno, Maurizio Piccoli, san. Jorma Toiviainen)
Kultaa ja hohtavaa hopeaa – 3.56 (säv. ja san. Harri Saksala)
Laulu jää – 3.18 (The Best Friend I Ever Had, säv. Byron Hill, Tony Hiller, san. Jukka Itkonen)
Almaz, onnen lapsi – 4.09 (Almaz, säv. Randy Crawford, san. Pertti Reponen)
Koditon – 4.12 (säv. Timo Kalaoja, san. Jukka Itkonen)
Homman täytyy olla oikeaa – 3.37 (Cantare, säv. Fred Bongusto, Domenico Di Francia, san. Juha Vainio)
Vanhapoika kuu – 4.30 (säv. ja san. Harri Saksala)
Syksyn tuulet – 4.02 (Se minnamoro, säv. Farina Dario, Cristiano Minellono, san. Jorma Toiviainen)
Kaupunki on niinkuin äiti – 2.54 (säv. ja san. Harri Saksala)
Jos kertoisin – 3.56 (All Through the Night, säv. Jules Shear, san. Jorma Toiviainen)
Aamun maa – 3.59 (säv. Timo Kalaoja, san. Jukka Itkonen)
Silmin sinisin – 3.57 (säv. Esa Nieminen, san. Juha Vainio)
Angelina Topić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Angelina Topić EM-kilpailuissa 2022. |  Angelina Topić EM-kilpailuissa 2022. |  Angelina Topić EM-kilpailuissa 2022. |  |
Maa:  Serbia
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 2024 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | München 2022 | korkeushyppy |  |
Angelina Topić (serb. Ангелина Топић, s. 26. heinäkuuta 2005) on serbialainen korkeushypyn EM-mitalisti. Hän edustaa Top Jump Beograd -seuraa ja on 183 cm pitkä. Hän kilpailee arvokisatasolla myös pituushypyssä.
Topić sijoittui vuonna 2021 korkeushypyssä kahdeksanneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja kuudenneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Nairobissa. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Jerusalemissa 2022 tuloksella 192 cm. Hän saavutti samana vuonna pronssia Calin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa − molemmissa tuloksella 193 cm. Vuonna 2023 hän sijoittui Istanbulin EM-hallikilpailuissa neljänneksi Serbian ennätystä sivunneella tuloksella 194. Jerusalemin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa korkeushypyssä tuloksella 190 ja sijoittui pituushypyssä kuudenneksi. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli korkeushypyssä seitsemäs ja Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 viides. Hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa 2024 hopeaa korkeushypyssä tuloksella 197 ja karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.
Topić on voittanut Serbian-mestaruuden korkeushypyssä ulkoradoilla 2021, 2022 ja 2023 sekä sisäradoilla 2021 ja 2024. Pituushypyn Serboian-mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2023. Hän hyppäsi korkeushypyn Serbian-ennätyksen ja alle 18-vuotiaiden maailmanennätystä sivunneen tuloksen 196 cm Kruševacssa kesäkuussa 2022. Nykyisen Serbian-ennätyksen 198 cm hän hyppäsi Marrakechissa 19. toukokuuta 2024 ja maan halliennätyksen 197 Banská Bystricassa  13. helmikuuta 2024. Pituushyppyennätyksensä 658 cm hän hyppäsi Kraljevossa 30. heinäkuuta 2023.
Angelina Topićin isä Dragutin Topić on korkeushypyn Euroopan-mestari 1990 ja äiti Biljana Topić kolmiloikkaaja.
Amyneion

| Amyneion> Αμύνειον |
| --- | --- |
Sijainti:  Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′17″N, 23°43′18″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö
Valmistumisvuosi:  500-luku eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amyneion (m.kreik. Αμύνειον, lat. Amyneum) oli antiikin aikainen heeros Amynokselle omistettu pyhäkkö Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi Akropoliin länsipuolella Areiopagin kukkulan etelärinteessä.
Lysimakhideen Amynokselle omistama votiivireliefi tämän pyhäköstä, 300-luku eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Amyneion oli rakennettu arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Ainakin klassisen kauden lopulla 300-luvulla. eaa. se oli Amynokselle sekä myös Asklepiokselle ja Deksionille uhranneiden kulttiyhteisöjen kokoontumispaikka. Näin se liittyi jonkinlaiseen parantamiskulttiin. Rakennus säilyi käytössä ainakin hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. saakka. Muun muassa Sofokleella tiedetään olleen pyhäkön pappeus.
Pyhäkön koko oli noin 250 neliömetriä. Pohjakaavaltaan se oli epäsäännöllinen nelikulmio, joka kapeni etelään päin. Seinät oli tehty kalkkikivestä. Sisäänkäynti oli länsisivun pohjoispäästä, jossa oli kahdella pylväällä varustettu portiikki. Rakennuksen sisällä sen eteläosassa oli pyhä kaivo, johon tuli vesijohto etelästä päin. Kaivo liittyy todennäköisesti lääkintään. Heti sen koillispuolella sijaitsi ulkoilmapyhäkkötila, jossa oli alttari. Lääkintään viittaavat myös rakennuksesta löydetyt käärmeaiheiset koristelut sekä eri ruumiinosia esittävät votiivilahjat.
Alfonso XIII (1913)

| Alfonso XIII |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol
Kölinlasku:  23. helmikuuta 1910
Laskettu vesille:  7. toukokuuta 1913
Palveluskäyttöön:  16. elokuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut osuttuaan miinaan 30. huhtikuuta 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  15 700 t (normaali) 16 450 t (kuormattu)
Pituus:  140 m
Leveys:  24 m
Syväys:  7,8 m
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  854
Aseistus
Aseistus:  8 × 30,5 cm tykkiä 20 × 10,2 cm tykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 2 × konekivääriä
Alfonso XIII oli Espanjan laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 16. elokuuta 1915.
Palvelus

Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle. Elokuussa 1917 alus osallistui yleislakkojen murskaamiseen Vizcayassa ja Bilbaossa. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus vieraili 1920 Annapoliksessa Marylandissa.
1920-luvun alkupuoliskon alus tuki riffisodassa Marokossa taistelevia maavoimia.
Huhtikuussa 1931 toisen tasavallan muodostamisen jälkeen alus nimettiin uudelleen Españaksi.
Alus upposi osuttuaan miinaan 30. huhtikuuta 1937.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish battleship Alfonso XIII
Käännös suomeksi
Tapiolan seurakunta

| Tapiolan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Tapiolan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Espoon tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Espoon seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Tapiolan kirkko
Perustettu:  1960
Jäsenmäärä:  21 586 (2023)
– Osuus asukkaista:  54,2 %
Kirkollisvero:  1,00 %
Kirkkoherra:  Päivi Linnoinen
Tapiolan seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tapiolan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Vuoden 2022 lopussa Tapiolan seurakuntaan kuului 21 586 jäsentä, mikä on 54,2 % alueen asukkaista. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Päivi Linnoinen.
Seurakunta perustettiin 1. toukokuuta 1960, kun Espoon suomalaisen seurakunnan jäsenmäärä oli kasvanut voimakkaasti 1950-luvulla, ja siitä päätettiin erottaa Tapiolan suomenkielinen seurakunta. Sen alueella asui tuolloin noin 9 000 ihmistä. Seurakunnan pääkirkkona toimi Otaniemen kappeli, kunnes Tapiolan kirkko valmistui vuonna 1965.
Perustaminen

Espoon kunnan asukasluku kasvoi ripeästi toisen maailmansodan jälkeen ja samalla kasvoi Espoon seurakunnan jäsenmäärä. Pohdittaessa seurakunnan sopivaa kokoa päädyttiin ensivaiheessa seurakunnan jakamiseen jäsenten äidinkielen perusteella. Valtioneuvoston päätöksellä muodostettiin vappuna 1950 Espoon suomalainen seurakunta ja Espoon ruotsalainen seurakunta, joilla oli yhteistalous ja yhteinen kirkkovaltuusto. Molempien jumalanpalvelukset järjestettiin Espoon kivikirkossa, eikä omaisuutta muutenkaan jaettu. Aluksi ruotsalaisella seurakunnalla oli noin 11 000 jäsentä ja suomalaisella noin 8 000 jäsentä. Tähän aikaan Kauniaisten väestö kuului vielä Espoon seurakuntiin. Ruotsalainen seurakunta kuului Porvoon hiippakuntaan ja suomalainen seurakunta Tampereen hiippakuntaan.
Espoon suomalaisen seurakunnan jäsenmäärän kasvu oli nopeaa 1950-luvulla, jolloin rakennettiin ja asutettiin esimerkiksi Tapiolaa ja Otaniemeä. Kasvavan Espoon kunnan jakamista uusiksi kauppaloiksi ja osan jättämistä maalaiskunnaksi suunniteltiin, mutta päädyttiin muodostamaan koko Espoosta kauppala vuoden 1963 alussa. Tapiolalaiset olivat mieltyneet suunnitelmaan tehdä Leppävaarasta, Otaniemestä, Tapiolasta ja Westendistä kauppala, mikä heijastui myös seurakunnalliseen toimintaan. Itsenäistymispyrkimyksiä ajamaan perustettiin 1955 Tapiolan Seurakuntayhdistys ry, ja esitettiin kirkkovaltuustolle, että Tapiolaan perustettaisiin seurakuntatyökeskus ja papin virka. Espoon suomalaisen seurakunnan jakoa pohtimaan kirkkovaltuusto asetti komitean, jossa puhetta johti professori Leo Aario. Komitea ehdotti, että tulevan Etelä-Espoon seurakunnan alueena olisi Leppävaaran ja Tapiolan seudut. Kirkkovaltuusto päätyi äänin 11–10 kompromissiin, jossa Espoon suomalaisesta seurakunnasta erotettaisiin vain Tapiola lähialueineen.
Kirkkovaltuuston ratkaisu päätyi tuomiokapitulin ja kirkkohallituksen kautta valtioneuvostoon, joka päätti Tapiolan seurakunnan perustamisesta vapusta 1960 lähtien. Uusi suomenkielinen seurakunta toimi yhteistaloudessa Espoon suomalaisen ja ruotsalaisen seurakunnan kanssa. Tapiolan seudun ruotsinkieliset kirkon jäsenet kuuluivat edelleen Espoon ruotsalaiseen seurakuntaan. Malmin rovastikuntaan kuuluvan uuden seurakunnan alue käsitti Laajalahden, Mankkaan, Otaniemen, Taavinkylän, Tapiolan ja Westendin, jolloin seurakuntaan kuului noin 9 000 jäsentä. Seurakunnan tuli rakentaa oma kirkko viiden vuoden kuluessa ja sen valmistumiseen saakka seurakuntalaiset saivat kirkkovaltuuston päätöksen mukaan käyttää Otaniemen kappelia. Pienempiin kokoontumisiin voitiin käyttää 1957 valmistunutta seurakuntakotia.
Tapiolan seurakunnan ensimmäisenä kirkkoherrana toimi teologian lisensiaatti Samuel Lehtonen, joka oli ennen Tapiolaa Munkkiniemen seurakunnan vt. kirkkoherrana. Hän työskenteli virassaan vuoteen 1982, jolloin hänet valittiin Helsingin hiippakunnan piispaksi. Lehtosen seuraaja Tapiolassa oli teologian tohtori Tapio Saraneva.
Korkeakoulutyö Otaniemessä

Teknillisen korkeakoulun opiskelijoiden hengellisen elämän tarpeisiin perustettiin Ristin Kilta ja Otaniemen korkeakoulukeskuksen yhteyteen rakennettiin Otaniemen kappeli. Koska Otaniemi kuului Tapiolan seurakunnan alueeseen ja Otaniemen kappeli toimi seurakunnan väliaikaisena kirkkona, syntyi opiskelijoiden ja seurakunnan välille luonteva yhteys. Kirkkovaltuusto hyväksyi 1970 ohjesäännön korkeakoulutyötä varten ja perusti korkeakoulupastorin viran. Tapiolan seurakunnan korkeakoulutyön keskeisin toimintamuoto oli jumalanpalvelusten järjestäminen Otaniemen kappelissa. Raamattupiiritoiminnasta opiskelija-asuntoloissa ja yhdyskunnan pyhäkoulu- ja kerhotoiminnasta kantoivat päävastuun ristinkiltalaiset.
Papisto

Tapiolan seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
1960–1982: kirkkoherra Samuel Lehtonen
1982–1994: kirkkoherra Tapio Saraneva
1994–2013: kirkkoherra Antti Rusama
2013– kirkkoherra Päivi Linnoinen
Alois Jirásek

| Alois Jirásek |
| --- | --- |
 Alois Jirásek
Henkilötiedot
Syntynyt: 1851 Hronov, Itävallan keisarikunta (nyk. Tšekkiä)
Kuollut: 1930 (78–79 vuotta) Praha, Tšekkoslovakia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tšekki
Tuotannon kieli: tšekki
Pääteokset:  Temno (1915)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alois Jirásek (1851 Hronov, Itävallan keisarikunta (nyk. Tšekkiä) – 1930 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen kirjailija. Hän oli vuodesta 1888 asti lukionopettajana Prahassa. Hän on ollut tšekkiläisten huomattavin historiallisten romaanien kirjoittaja. Erityisen merkittäviä ovat hänen kuvauksensa hussilaisliikkeen ajalta, kuten kolmiosainen romaani Mezi proudy (Virtojen välissä), Proti všem (Kaikkia vastaan), ja kansallisen depression aikakaudelta 1600- ja 1700-luvulta, kuten voimakkaasti piirretty Psohlavci, jonka aiheena on eräs talonpoikaiskapina. Useissa romaaneissaan hän on käsitellyt kansallisen herätyksen aikaa (F. L. Věk, Vanhanaikuisia kuvia, Naapureita y. m.)  Hänen viimeistä suurempaa romaaniaan Temno (1915) on pidetty hänen parhaanaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alois Jirásek Wikimedia Commonsissa
Ansioritarikunta (Ukraina)

Ritarikunnan tunnuksia
Ansioritarikunta (ukr. Орден «За заслуги», Orden ”Za zasluhy”) on ukrainalainen kunniamerkki. Se voidaan myöntää henkilöille erinomaisista saavutuksista tieteen, taiteen, talouden, kulttuurin tai politiikan saralla sekä sotilaallisena ansiona.
Kunniamerkkiä voidaan jakaa kolmessa luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
Taiwanin kieli

| Taiwanin kieli |
| --- | --- |
  Taiwanin kieltä kotona käyttävien suhteellinen osuus eri alueilla Taiwanissa: tummemman vihreillä alueilla enemmän ja vaaleammilla alueilla vähemmän.
Oma nimi:  台灣話, Tâi-oân-oē
Muu nimi:  hokkien
Tiedot
Alue:   Taiwan
Virallinen kieli:   Taiwan (kansalliskieli)
Puhujia:  15 miljoonaa
Kirjaimisto:  latinalainen (Pe̍h-ōe-jī) ja kiinalaiset kirjoitusmerkit
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  siniittiset kielet min-kiina minnan
Kielikoodit
ISO 639-1:  zh
ISO 639-2:  chi (B), zho (T)
ISO 639-3:  nan
 Ohje 
Taiwaninkielinen uutislähetys
Taiwanin kieli (kiin.: 台灣話, 台語; pinyin: Táiwānhuà, Táiyǔ; Pe̍h-ōe-jī: Tâi-oân-oē, Tâi-gí) eli hokkien on siniittinen kieli, jota puhutaan Taiwanissa. Se luokitellaan eteläisiin min-murteisiin eli minnan-kiinaan. Kielellä on noin 15 miljoonaa puhujaa Taiwanissa. Vuonna 2010 tehdyn väestölaskennan mukaan 81,9 prosenttia maan väestöstä osasi hokkienin kieltä.
Taiwanin valtio on määritellyt kielen kansalliseksi kieleksi.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin pe̍h-ōe-jī- tai tâi-lô-järjestelmällä tai kiinalaisin merkein. Aiemmin Japanin vallan aikana on myös käytetty katakanaa. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan hokkieniksi vuonna 1933 ja uusi käännös julkaistiin vuonna 2021.