stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thomas Chapman
Yksityiselämä > Raha-asiat

Chapman allekirjoitti 30. maaliskuuta 1888 sopimuksen, joka siirsi hänen oikeutensa perheen sukutilaan hänen nuoremmalle veljelle Francis Chapmanille. Sopimus kuitenkin takasi Thomasille vuosittaisen 200 punnan elinkoron loppuiäksi. Tämän lisäksi hän omisti tai myöhemmin peri omaisuutta, jonka arvo oli vuonna 1916 yli 20 000 puntaa, ja joka olisi Jeremy Wilsonin mukaan tuottanut vuosittain noin tuhannen punnan tulot.
Wilsonin mukaan Chapman todennäköisesti oletti, että hänen Sarah Lawrencen kanssa saamansa lapset olisivat perineet osan perheen omaisuudesta. Hänen nuorempi veli Francis Chapman, joka kuoli aviottomana 1915, jätti tälle kuitenkin ainoastaan 25 000 puntaan perheen 125 296 punnan arvoiseksi arvioidusta omaisuudesta. Saatuaan osuutensa perinnöstä Chapman jakoi osan siitä poikiensa kanssa.
Chapmanin nuorempi sisar Margaret Chapman, joka avioitui ilman perillistä 1907 kuolleen serkkunsa viidennen Chapman-baronetin Montagu Chapmanin kanssa, takasi Thomasille 1911 laatimassaan testamentissa 20 000 punnan perintöosuuden. Tämän lisäksi Margaret jätti omaisuutta myös tämän neljälle tyttärille Irlannissa. Margaret kuitenkin kuoli 1920 Thomasin jälkeen, minkä seurauksena Thomasin perintöosuus siirtyi tämän neljälle tyttärelle Irlannissa.
Chapman jätti pojilleen perinnöksi 15 000 puntaa, minkä lisäksi hän oletti lisää rahaa tulevan sisareltaan Margaretilta. Williamin ja Frankin kuolemat sodassa kasvattivat muiden lasten perintöosuutta. Carolinen rahojen mentyä Thomasin tyttärille se aiheutti taloudellista ahdinkoa T. E. Lawrencelle. Michael Kordan mukaan T. E. Lawrence osoitti myöhemmin katkeruutta siitä, ettei Chapmanin perhe ottanut häneen yhteyttä hänen noustuaan julkisuuteen.
T. E. Lawrence kertoi myöhemmin vanhempiensa eläneen ainoastaan 400 punnan vuosittaisella ”työmiehen palkalla” ja heidän täytyneen säästää kuluissa elättääkseen perheensä. Michael Kordan mukaan 400 puntaa oli kuitenkin keskiluokkainen tulo, minkä lisäksi tulee ottaa huomioon aikakauden matala verotus. Kordan mukaan Lawrencen arvio 400 punnan vuosituloista myös eroaa Jeremy Wilsonin tuhannen punnan arviosta.
Kun suvun maat myytiin vuonna 1949, ne käsittivät yhteensä yli 1 230 eekkeriä (noin 4,9 km²) maata.
Yksityiselämä > Perhe ja jälkeläiset

Thomas ja Edith Chapman saivat kanssa vuosien 1874 ja 1881 välillä yhteensä neljä tytärtä: Eva Jane Louisa (s. 1874), Rose Isabel (s. 1878), Florence Lina (s. 1880) ja Mabel Cecele (s. 1881).
Chapmanien erotessa Edith ei myöntänyt Thomasille avioeroa, minkä seurauksena tämä ei voinut mennä Sarah Lawrencen kanssa naimisiin. Tämän seurauksena heidän saamistaan lapsista tuli aviottomia lapsia.
Thomas Chapman ja Sarah Lawrence saivat 1885–1900 yhteensä kahdeksan poikaa, joista viisi jäi henkiin: Montagu Robert ”Bob” (s. 1885), Thomas Edward ”Ned” (s. 1888), William George ”Bill” (s. 1889), Frank Helier ”Frank” (s. 1893) ja Arnold Walter (s. 1900).
Frank ja William kaatuivat länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1915. Arnold loi uran arkeologina ja taidehistorioitsijana ja meni 1925 naimisiin Barbara Thompsonin kanssa, jonka kanssa tämä sai vuonna 1927 tyttären Jane Helen Thera Lawrencen. Vanhin veljistä Bob kouluttautui lääkäriksi ja toimi muun muassa lähetystyöntekijänä Kiinassa.
Tunnetuin Chapmanin lapsista oli myöhemmin Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence, joka tunnetaan osuudestaan ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa. Hän nousi sodan jälkeen kansainväliseen julkisuuteen. Lawrence kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1935.
Sarah Lawrence eli 98-vuotiaaksi ja kuoli vuonna 1959.
Sarah Lawrence.
Sarah Lawrence ja neljä tämän lapsista 1894–1895.
Thomas Chapmanin ja Sarah Lawrencen lapset 1910. Kuvan henkilöt vasemmalta oikealle: Ned, Frank, Arnold, Bob ja Will.
Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence.
1221 Amor

| 1221 Amor |
| --- | --- |
 1932 EA1 
 Amorin rata (sinisellä) verrattuna planeettojen ratoihin (valkoisella). Kuvan uloin planeetta on Jupiter ja sisin Maa. Aurinko on merkitty keltaisena pisteenä.
Löytäminen
Löytäjät:  E. Delporte
Löytöaika:  12. maaliskuuta 1932
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  1,92 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  1,08 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,76 AU
Eksentrisyys:  0,435
Kiertoaika Auringon ympäri:  971 päivää 2,66 vuotta
Inklinaatio:  11,88°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  1,0 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  17,7
1221 Amor on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Amor-tyypin asteroideihin. Sen löysi E. Delporte vuonna 1932. Pikkuplaneetta sai nimensä roomalaisen mytologian Amor-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1932 EA1. Amor on Amor-asteroidien nimikkokappale. Amorin läpimitta on vain noin 1,0 kilometriä.
1222 Tina

| 1222 Tina |
| --- | --- |
 1932 LA 
Löytäminen
Löytäjät:  E. Delporte
Löytöaika:  11. kesäkuuta 1932
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,79 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,10 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,48 AU
Eksentrisyys:  0,247
Kiertoaika Auringon ympäri:  1706 päivää 4,67 vuotta
Inklinaatio:  19,66°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  21 km
Pyörähdysaika:  13,40 h
Absoluuttinen kirkkaus:  10,30
Albedo:  0,309
Asteroidiluokka:  X
1222 Tina on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. Delporte vuonna 1932. Pikkuplaneetta sai nimensä löytäjänsä ystävän mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella nimellä 1932 LA. Tinan läpimitta on noin 21 kilometriä ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 13,40 tuntia.
1272 Gefion

| 1272 Gefion |
| --- | --- |
 1931 TZ1 
Löytäminen
Löytäjät:  K. Reinmuth
Löytöaika:  10. lokakuuta 1931
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,79 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,36 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,21 AU
Eksentrisyys:  0,154
Kiertoaika Auringon ympäri:  1698 päivää  4,65 vuotta
Inklinaatio:  8,43°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  7–15 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  12,8
Asteroidiluokka:  Sl
1272 Gefion on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1931. Pikkuplaneetan nimi tuulee skandinaavisen mytologian Gefjonin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1931 TZ1. Koska Gefionin absoluuttinen magnitudi (H) on 12,8, sen läpimitta on todennäköisesti seitsemän ja viidentoista kilometrin välillä.
Gefion kuuluu Gefion-ryhmään ja on sen nimikkokappale. Ryhmää kutsuttiin aikaisemmin Ceres-ryhmäksi kääpiöplaneetta Cereksen mukaan, mutta kun sen huomattiin olevan eri alkuperää ryhmän kanssa ryhmä nimettiin Gefionin mukaan.
13 Egeria

| 13 Egeria |
| --- | --- |
 Egeria VLT:n kuvaamana vuonna 2021.
Löytäminen
Löytäjät:  A. de Gasparis
Löytöaika:  2. marraskuuta 1850
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,58 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,35 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,80 AU
Eksentrisyys:  0,086
Kiertoaika Auringon ympäri:  1509 päivää  4,13 vuotta
Inklinaatio:  16,54°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  208 km
Pyörähdysaika:  7,05 h
Asteroidiluokka:  G
13 Egeria (symboli:) on päävyöhykkeen asteroidi eli pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä. Pikkuplaneetan löysi A. de Gasparis vuonna 1850. Egeria ei ollut de Gasparisin löydöistä ensimmäinen, sillä hän oli löytänyt Hygiean 12. huhtikuuta 1849 ja Parthenopen 11. toukokuuta 1850. Pikkuplaneetta Egeria sai nimensä roomalaisen mytologian Egerian mukaan. Egeria oli yksi monista 1850-luvun tuntumassa löytyneistä asteroideista. Ensimmäisinä löytyneitä asteroideja oli pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia rupesi löytymään vuodesta 1845 (Astraea löytyi kyseisenä vuonna) lähtien kiihtyvällä tahdilla, niin ne menettivät pian asemansa.
Valokäyrämittausten avulla luotu kolmiulotteinen malli Egeriasta.
Egerian rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter
102

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

Ensimmäinen Daakian sota päättyy roomalaisten voittoon.
joulukuu - Keisari Trajanus ottaa itselleen lisänimen Dacicus ja viettää triumfin daakialaisista saadun voiton kunniaksi.
Intiassa pääteltiin, että sokerin esiintyminen virtsassa on merkki sairaudesta
Kuolleita

Paavi Klemens I perimätiedon mukaan
128 Nemesis

| 128 Nemesis |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  J. C. Watson
Löytöaika:  25. marraskuuta 1872
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,75 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,41 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,09 AU
Eksentrisyys:  0,125
Kiertoaika Auringon ympäri:  4,56 vuotta
Inklinaatio:  6,248°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  188 km
Pyörähdysaika:  39 h
Absoluuttinen kirkkaus:  7,49
Albedo:  0,050
Asteroidiluokka:  C
128 Nemesis on päävyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välissä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. C. Watson vuonna  1872. Nemesiksen vuorokausi on melko pitkä, sillä pikkuplaneetta pyörähtää akselinsa ympäri noin 39 tunnissa, mikä on noin 1,6 Maan vuorokautta. Toinen samaa kokoluokkaa oleva päävyöhykkeen asteroidi nimeltä Hebe pyörähtää ympäri vain noin 7,3 tunnissa. Nemesis kuuluu Nemesis-ryhmään, joka on nimetty sen mukaan. Asteroidi on nimetty kreikkalaisen mytologian Nemesis-jumalattaren mukaan. Tätä pikkuplaneettaa ei tule sekoittaa Auringon hypoteettiseen kumppanitähteen.
Chilen viinit

Chilen viinitarhoja Andien kupeessa.
Chilen viinit ovat nousseet viime vuosikymmeninä suosituiksi ja arvostetuiksi, ja Chile on nykyisin yksi maailman suurimmista viininviejistä.
Viiniköynnös tuli Chileen 1500-luvun puolivälissä espanjalaisten valloittajien mukana. Maan viinintuotanto lähti nousuun 1980-luvulla olojen vakiintumisen myötä. Nykyisin Chile on yksi maailman arvostetuimpia viinintuottajamaita. Vuonna 2010 Chilessä tuotettiin 1 190 miljoonaa litraa viiniä, ja se oli maailman viidenneksi suurin viinien vientimaa. Chilessä viljellään viiniä 118 000 hehtaarilla, josta punaisia rypäleitä 75 prosentilla ja valkoisia 25 prosentilla maa-alasta. Rypälelajikkeita maassa on yli 50. Punaisista rypäleistä Chilessä viljellään eniten Cabernet Sauvignonia, Merlot'ta ja Carmenèrea. Valkoisista rypäleistä viljellyimmät ovat Chardonnay ja Sauvignon Blanc.
Chilessä on viininviljelylle otolliset ilmasto-olosuhteet, hyvä viinin valmistustaito ja alhaiset tuotantokustannukset. Chilen viininviljely ei kärsi tuhohyönteisistä tai kasvitaudeista, sillä maata reunustavat Atacaman autiomaa, Andien vuoristo, Patagonian jääkenttä ja Tyynimeri. Chilen viinialueet sijaitsevat 32. ja 38. eteläisen leveyspiirin välillä alueella, jolla vallitsee viininviljelylle sopiva välimerellinen ilmasto. Talvet ovat viileitä ja kesät kuumia ja yön ja päivän lämpötilavaihtelut suuria, mikä parantaa rypäleiden makua. Andien sulamisvesiä hyödynnetään keinokastelussa, sillä rypäleiden kasvukausi ja poiminta-aika ovat lähes sateettomia.
Chilessä on D.O.-luokittelun mukaan seitsemän viinialuetta. Tunnetuin ja tuottavin viinialue on viidestä viinilaaksosta muodostuva Keskuslaakso, joka tuottaa noin 93 prosenttia Chilen viineistä. Kaupallisesti maassa toimii 14 viinilaaksoa, pohjoisesta etelään Elqui, Limarí, Choapa, Aconcagua, Casablanca, San Antonio, Maipo, Cachapoal, Colchagua, Curicó, Maule, Itata, Bío Bío ja Malleco. Viinitarhat sijaitsevat yleensä jokien varsilla, ja laaksojen kasvuympäristöt vaihtelevat hyvinkin paljon.
Suomessa vuonna 2013 myydyistä punaviineistä 30 prosenttia ja valkoviineistä 23 prosenttia tuli Chilestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chilen viinit Wikimedia Commonsissa
Chinatown, My Chinatown

Nuottijulkaisun kansilehti.
”Chinatown, My Chinatown” on Jean Schwartzin säveltämä ja William Jeromen sanoittama musiikkikappale vuodelta 1910. Sitä esitettiin vuoden 1910 musikaalirevyyssä Up and Down Broadway, ja myöhemmin useat vaudeville-esiintyjät ottivat kappaleen ohjelmistoonsa. Kiinalaissyntyiset esiintyjät lauloivat sitä usein sekä englanniksi että kantoninkiinaksi.
Kappaleesta tuli 1930-luvulla suosittu jazzstandardi. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Fletcher Henderson, Louis Armstrong, Louis Prima, Stéphane Grappelli, Lionel Hampton ja Tommy Dorsey.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Chinatown, My Chinatown on Wikiaineistossa (englanniksi)
Chinatown (Singapore)

Chinatown on Singaporessa sijaitseva kiinalaisten asuttama kaupunginosa, chinatown. Hokkienkiinaa puhuvat kauppiaat asuttivat nykyiset Telok Ayer- ja Chulia-kadut. Teochewiä puhuvat kalastajat asettuivat Boat Quayn lähistölle ja kantonilaiset kauppiaat Pagoda- ja Temple-katujen ympäristöön. Chinatownissa sijaitsee muun muassa vuonna 1827 valmistunut Sri Mariammanin temppeli, joka on Singaporen vanhin hindutemppeli.
Vuonna 1827 valmistunut Chinatownissa sijaitseva Sri Mariammanin temppeli on Singaporen vanhin hindutemppeli.
Mosque Street
Chinatown Heritage Centre, Pagoda Street
Trengganu Street
Temple Street South Bridge Roadin risteyksestä luoteeseen. Tien päässä HDB-rakennus People's Park Complex.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chinatown (Singapore) Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Singapore/Chinatown Wikivoyagessa (englanniksi)
Chinatownin omat sivut (englanniksi)
Chinatown Heritage Centre (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
10 Hygiea

| 10 Hygiea |
| --- | --- |
 SPHERE/VLT:n kuva Hygieasta
Löytäminen
Löytäjät:  A. de Gasparis
Löytöaika:  12. huhtikuuta 1849
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  3,14 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,77 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,51 AU
Eksentrisyys:  0,117
Kiertoaika Auringon ympäri:  2032 päivää  5,56 vuotta
Inklinaatio:  3,84°
Kuiden lukumäärä:  0
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  434 km
Pyörähdysaika:  13,8 tuntia
Absoluuttinen kirkkaus:  5,43
Albedo:  0,072
Asteroidiluokka:  C
10 Hygiea (symbolit:  tai ) on neljänneksi suurin tunnettu asteroidi, läpimitta 434 ± 14 km, ja on muodoltaan pyöreähkö. Hygiea on suurin hiilityyppisistä C-luokan asteroideista. Se kiertää Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Hygiean löysi A. de Gasparis vuonna 1849. Pikkuplaneetta on nimetty Hygieia-jumalattaren mukaan. Hygiea oli yksi monista 1850-luvun tuntumassa löytyneistä asteroideista. Ensimmäisinä löytyneitä asteroideja oli pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia rupesi löytymään vuodesta 1845 (Astraea löytyi kyseisenä vuonna) lähtien kiihtyvällä tahdilla, niin ne menettivät pian asemansa.
Fyysiset ominaisuudet

Hygiean läpimitaksi oli  ennen VLT-kaukoputken havaintoja arvioitu 500×385×350 km, tai 407,12 km. VLT:n havaintojen mukaan Hygiean säde olisi , 217 ± 7 kilometriä (mitat: 225 ± 5 km, 215 ± 5 km sekä 212 ± 10 km), eli läpimitta on noin 434 km. Havaintojen mukaan tämä pikkuplaneetta on muodoltaan pallomainen. Täten Hygiea saattaa olla hydrostaattisessa tasapainossa, ja siis kääpiöplaneetta.
Hygiean massa on (8,32 ± 0,80) × 1019 kg ja tiheys 1,94 ± 0,19 g/cm3. Hygieassa on 3 % asteroidivyöhykkeen massasta. Kappaleen pyörähdysajaksi oli arvioitu ennen VLT-havaintoja 27,6 tuntia, mutta uudet mittaustulokset osoittavat sen olevan puolet lyhyempi, eli 13,82559 ± 0,00005 tuntia.
Hygiean pinta muistuttaa koostumukseltaan Cerestä, ja Hygiean pinnalla on VLT-havaintojen perusteella ainakin kaksi huomattavaa törmäyskraatteria, joiden läpimitat ovat 180 ± 15 km ja 97 ± 10 km. Kraattereita on vähemmän kuin Pallaksella Iriksellä ja Vestalla. Nuorempi pinta ei selitä tätä, sillä Hygiea-ryhmän muodostaneesta törmäyksestä, eli pinnan iästä on aikaa ainakin kolme gigavuotta. Uskotaankin, että syynä vähäiseen havaittuun kraatterimäärään on Hygiean pinnan heijastussuhde sekä kraatterien morfologia. Kulhonmuotoisten kraatterien havaitseminen on helpompaa VLT:n kaltaisilla välineillä kuin tasapohjaisten. Tällaisia törmäyskraattereita on havaittu Cereksessä, ja mikäli Hygieallakin pienemmät kraatterit ovat tasapohjaisia, esiintyy Hygieallakin pinnanalaista vesijäätä.
Kiertorata

Se kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeen ulommalla puoliskolla radalla, jonka etäisyys on 3,137 AU, vaihdellen 2,773-3,507 AU:n välillä. Radan soikeus on 0,117 ja kaltevuus 3,841°. Kiertoaika on 2 032 päivää. Lämpötila pinnalla vaihtelee 164-247 kelvinin välillä.
Aiheesta muualla

shape model deduced from lightcurve (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
A simulation of the orbit of Hygiea (englanniksi)
Yeomans, Donald K.: Horizons system NASA JPL. Viitattu 20.3.2007. — Horizons can be used to obtain a current ephemeris. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 9 Metis | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: 11 Parthenope |
Ensimmäiset 10 löydettyä asteroidia (oranssilla) verrattuna Kuuhun (harmaalla). Hygiea on numero kymmenen.
Kokovertailussa useat Aurinkokunnan kappaleet, jotka olivat IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmää luotaessa planeettaehdokkaina. Niistä tuli määritelmän valmistuttua kääpiöplaneettaehdokkaita. Hygiea on ensimmäinen alhaalla oikealla. (Kuvassa näkyy myös kaistale Maasta kappaleiden koon parempaa hahmotusta varten.)
Hygiea tähtitaivaalla 2MASS:n kuvassa.
Hygiean rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter
133 Cyrene

| 133 Cyrene> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  J. C. Watson
Löytöaika:  16. elokuuta 1873
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  3,06 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,63 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,49 AU
Eksentrisyys:  0,140
Kiertoaika Auringon ympäri:  1957 päivää  5,36 vuotta
Inklinaatio:  7,23°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  67 km
Pyörähdysaika:  12,71 h
Albedo:  0,256
Asteroidiluokka:  S
133 Cyrene on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. C. Watson vuonna 1873. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Kyrenen mukaan. Cyrenen läpimitta on noin 67 kilometriä ja pyörähdysaika noin 12,71 tuntia.
1. jääkäripatteristo

Paul Sievert
1. jääkäripatteristo oli valkoisten itäarmeijan jääkäritykistöprikaatiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Patteriston komentaja oli kapteeni Paul Sievert.
Joukko-osastot > 1. patteri

Päällikkö: jääkärikapteeni Torsten Ragnar Fredrik Lecsch (haavoittui 21. maaliskuuta), jääkäriyliluutnantti Jarl Frithiof Lundqvist (21. maaliskuuta alkaen, toimi aikaisemmin jääkäritykistön adjutanttina, siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen perustetun jääkäritykistöprikaatin esikuntapäälliköksi), jääkäriluutnantti Väinö Lahja Rikhard Valve.
Joukko-osastot > 2. patteri

Päällikkö: jääkäriluutnantti Albin Palmén (haavoittui 26. maaliskuuta ja siirrettiin 3. jääkäripatteristoon), jääkärikapteeni Jarl Olof Vegelius (siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen 2. jääkäripatteriston komentajaksi), jääkärivänrikki Emil Alfred Holmström (28. huhtikuuta alkaen, toimi aikaisemmin jaosjohtajana).
Joukko-osastot > 1. ammuskolonna

Päällikkö: jääkäriluutnantti Emil Johannes Johansson.
Patteristossa palvelleet Saksan jääkärit

Adjutanttina 11. huhtikuuta 1918 alkaen jääkärivänrikki Karl Thorsten Brunou, rehumestarina patteristossa jääkärialiupseeri Johannes Longi (siirrettiin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin), Jääkäritykistön adjutanttina toimi jääkärivänrikki Jalo Heikinheimo
1. jääkäripatterin 1. tykki tulitoiminnassa Viipurissa 27. huhtikuuta 1918
Vaskiluodossa vallattu tykki
1337 Gerarda

| 1337 Gerarda |
| --- | --- |
 1934 RA1 
 Valokäyrämittausten avulla luotu kolmiulotteinen malli Gerardasta.
Löytäminen
Löytäjät:  H. Van Gent
Löytöaika:  9. syyskuuta 1934
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,91 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,62 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,20 AU
Eksentrisyys:  0,099
Kiertoaika Auringon ympäri:  1813 päivää  4,96 vuotta
Inklinaatio:  18,00°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  39 km
Pyörähdysaika:  12,52 h
Albedo:  0,044
1337 Gerarda on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. Van Gent vuonna 1934. Pikkuplaneetta sai nimensä rouva Gerarda Prinsin mukaan, joka oli Leiden Observatoryssä työskentelevän laskijan vaimo. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1934 RA1.
Chinoiserie

Kiinapaviljongin yksityiskohta Drottningholmin linnan alueella Tukholmassa.
François Boucher: Kiinalainen puutarha, 1742
Chinoiserie (ransk.) eli kineseria oli kiinalaisten tuotteiden jäljittelyyn perustunut tyylisuunta, joka syntyi 1600-luvulla. Chinoiserie-muodilla oli vaikutusta rokokootyylin syntymiseen 1700-luvun alkupuolella.
Esineiden ohella ihailtiin kiinalaisia tapoja ja ajattelua. Chinoiserie levisi 1700-luvulla kaikkialle Eurooppaan, mutta muoti-ilmiö vaikutti etenkin Ranskassa, Alankomaissa, Englannissa ja Saksassa.
Chinoiserie-tyyliin vaikuttivat muun muassa kiinalaiset huonekalut, kankaat ja keramiikka. Vahvimmin chinoiserie vaikutti taidekäsityöhön ja posliiniesineisiin 1600-luvun lopusta 1800-luvun alkuun asti. Chinoiserie oli lähtökohtana myös 1700-luvulla kehittyneellä romanttisella puutarhatyylillä, joka alkoi Englannissa. Kiinalaistyylisiä paviljonkeja rakennettiin myös paljon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chinoiserie Wikimedia Commonsissa
Chinoiserie-opas, Victoria and Albert museum
11. SS-vapaaehtoispanssarikrenatööridivisioona Nordland

| 11>  SS-vapaaehtoispanssarikrenatööridivisioona Nordland |
| --- | --- |
 Divisioonan tunnusriimu
Toiminnassa:  heinäkuu 1943–toukokuu 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Waffen-SS
Aselajit:  Panssarijoukot
Koko:  divisioona
Sodat ja taistelut:  Narvan taistelu (1944) Berliinin taistelu
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Franz Augsberger Fritz von Scholz
11. SS-vapaaehtoispanssarikrenatööridivisioona Nordland (saks. 11. SS-Freiwilligen-Panzergrenadier-Division „Nordland“) oli Saksan Waffen-SS:n ulkomaisista vapaaehtoisista muodostettu panssarijalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Liittämällä yhteen tanskalaisten vapaaehtoisten Freikorps Danmark (myöhemmin SS-Panzergrenadier Regiment 24 Danmark), Freiwilligen-Legion Norwegen (myöhemmin SS-Panzergrenadier Regiment 23 Norge ja SS-divisioona Wikingistä SS-panssarikrenatöörirykmentti Nordland muodostettiin 22. maaliskuuta 1943 14. (germanische) SS-Panzergrenadier-Division Nordland.
Divisioonaan liitettiin myös aluksi Alankomaalainen vapaaehtoislegioona, josta myöhemmin muodostettiin oma divisioonansa.
Skandinaavisia vapaaehtoisia ei kuitenkaan ikinä saatu tarpeeksi ja suurimman osan divisioonan miehistöstä muodostivat etniset saksalaiset eri maista, pääasiassa Romaniasta. Divisioonassa palveli kuitenkin vapaaehtoisia lukuisista maista, kuten Ruotsista, Sveitsistä ja Britanniasta.