Maria Margarethe Kirch
Ura

Arnoldin kautta Maria tutustui tähtitieteilijä, matemaatikko Gottfried Kirchiin, joka oli ajan maineikkaimpia saksalaisia tähtitieteilijöitä. 30 vuoden ikäerosta huolimatta he avioituivat 1692 ja saivat neljä lasta, jotka kaikki kulkivat vanhempiensa jalanjäljissä ja opiskelivat tähtitiedettä.
Gottfried Kirch antoi vaimolleen lisäopetusta tähtitieteessä, kuten oli antanut omalle sisarelleen ja monille muille. Vaikka naisella ei tuolloin ollut pääsyä yliopistoon, yliopistojen ulkopuolella tehtiin paljon työtä, eikä Gottfried itsekään ollut opiskellut yliopistossa.
Maria ja Gottfried työskentelivät yhdessä, vaikka Mariaa pidettiin lähinnä Gottfriedin avustajana, ei tasaveroisena tieteilijänä. He tekivät yhdessä havaintoja ja suorittivat laskutoimituksia tehdäkseen kalentereita ja efemeridejä. Vuodesta 1697 pariskunta alkoi merkitä muistiin säätietoja.
Kirchien kokoamaa tietoa käytettiin kalenterien ja almanakkojen tekoon, ja niistä oli hyötyä myös merenkulussa. Kuninkaallinen tiedeakatemia Berliinissä huolehti heidän kalenteriensa myynnistä. Kalentereissa oli tietoa kuun vaiheista, auringonlaskun ajankohdasta, auringonpimennyksistä ja auringon aseman suhteessa muihin planeettoihin.
21. maaliskuuta 1702 ollessaan tekemässä säännöllisiä öisiä havaintojaan Maria löysi aiemmin tuntemattoman komeetan, niin sanotun "vuoden 1702 komeetan" (C/1702 H1), ja hän oli ensimmäinen nainen, joka teki sellaisen löydön.
Hänen miehensä sanoi:
»Varhain aamulla taivas oli tähtikirkas. Muutama yö aikaisemmin olin havainnut muuttuvan tähden, ja vaimoni halusi etsiä ja nähdä sen itse. Siinä samalla hän huomasi taivaalla komeetan. Silloin hän herätti minut, ja totesin, että se tosiaan oli komeetta... olin ihmeissäni, etten ollut huomannut sitä edellisenä yönä.»
Komeettaa ei kuitenkaan nimetty löytäjän, Maria Kirchin mukaan, kuten useimmat äskettäin löydetyt komeetat, vaan hänen miehensä otti siitä ansion itselleen, minkä hän ehkä teki pelosta, että asialle naurettaisiin, jos totuus paljastuisi. On kuitenkin todennäköistä, ettei Maria olisi voinut vaatia sitä omiin nimiinsä, koska hän julkaisi vain saksaksi, kun suositeltu kieli sen ajan saksalaisissa tiedepiireissä oli latina, mikä esti häntä julkaisemastaan töitään Saksan ainoassa silloisessa tieteellisessä aikakausjulkaisussa Acta Eruditorumssa. Gottfried myönsi totuuden löydöstä 1710, mutta komeetan nimeä ei muutettu.
Maria Kirch jatkoi tärkeää työtään tähtitieteen parissa ja julkaisi saksaksi omissa nimissään, ja hänet huomioitiin asianmukaisesti. Hänen julkaisunsa, joihin kuuluivat hänen havaintonsa revontulista (1707), pamfletti Von der Conjunction der Sonne des Saturni und der Venus, joka käsitteli Auringon konjunktiota Saturnukseen ja Venukseen nähden (1709), ja Jupiterin ja Saturnuksen lähestyvä konjunktiota vuonna 1712, oli hänen viimeinen antinsa tähtitieteelle. Jälkimmäisessä oli sekä astrologisia että tähtitieteellisiä havaintoja, ja jotkut ovat sitä mieltä, että se painottuu astrologiaan. Berliinin akatemian johtaja Alphonse des Vignoles on kuitenkin sanonut muistopuheessaan: "Madame Kirch laati horoskooppeja ystäviensä pyynnöstä, mutta aina vastoin omaa tahtoaan ja välttääkseen olemasta epäkohtelias suosijoitaan kohtaan."