Niko Nirvi
Peliarvostelijan ura

Nirvi aloitti peliarvostelijan uransa vuonna 1986 MikroBitti-lehdessä arvostelemalla Commodore 64 -pelin Zoids: The Battle Begins. Nirvi oli lyönyt vetoa, saisiko hän arvostelunsa julkaistua ja voitti vedon. Numerossa 6–7 julkaistu arvostelu herätti paljon huomiota humoristisella kirjoitustyylillään, ja pian Nirvi sai tietokonepelaajien keskuudesta vankan ja laajan ihailijakunnan. Hänestä tuli ”suomalaisen pelijournalismin uranuurtajia”, joka otti satiirisesti ja kärkkäästi kantaa myös pelimaailman ilmiöihin ja herätteli aktiivisesti keskustelua. Nirvin myönteinen kirjoittelu Atari ST:stä sai Commodoren käyttäjiltä kritiikkiä, mutta toisaalta hänen faninsa puolustivat häntä voimakkaasti.
Nirvi liitti värikkäissä arvosteluissaan pelit laajempaan pelien ja populaarikulttuurin historian kontekstiin. Pelejä alettiin käsitellä lehdistössä entistä kattavammin, ja niitä luokiteltiin genrejen mukaan. Saarikosken ja Suomisen mukaan Nirvin artikkeli ”Elämää suuremmat pelit” joulukuulta 1986 osoitti, miten tietokonepeliharrastus oli noussut ”marginaali-ilmiöstä koko suomalaista nuorisokulttuuria koskettavaksi ilmiöksi.”
Nirvi piti Uutuudet-palstaa MikroBitissä, kunnes siirtyi Pelit-lehteen, jossa hänellä on ollut alusta asti oma kolumni. Nirvi on kirjoittanut peliarvosteluja edellä mainittujen lehtien lisäksi myös C=lehteen, joka lakkautettiin Pelit-lehden perustamisen yhteydessä. Nirvi perusti Pelit-lehden yhdessä Tuija Lindénin kanssa.
Nirvi käyttää peliarvosteluissaan nimimerkkiä ”Nnirvi”. Arvostelut hän on saattanut toisinaan allekirjoittaa muillakin nimimerkeillä, arvosteltavan pelin nimeä mukaillen: esimerkiksi Barbarian-pelin hän arvosteli nimimerkillä ”Nikon the Barbarian”. Alkuaikoina nimien muuntelu sai lukijat arvuuttelemaan, kuinka monta kirjoittajaa nimimerkin takana on.
Nirvin kasvokuvaa ei ole koskaan julkaistu kokonaisena lehdissä. Ajatus kuvien välttelystä tuli MikroBitin lukijakirjeestä, jossa vaadittiin hänen kuvaansa lehteen. Välttelystä tuli lopulta pakkomielteen omaista. ”Sanoin, että ei käy, ja sitten se alkoi tuntua hyvältä idealta. Jokainen saa kuvitella, millainen olen”, Nirvi kertoi Suomen Kuvalehden haastattelussa 2021. Wallun joissakin piirroksissa Nirvi on kuvattu pitkäpartaisena, Spockin korvilla varustettuna miehenä. Häntä on kuvattu sanoilla ”isohko, tummatukkainen mies” ja hänen kollegansa Jukka O. Kauppinen kuvailee häntä ”karvaiseksi”.
Vuonna 2012 hänet valittiin Figman yleisöäänestyksessä vuoden pelijournalistiksi. Julkisuutta vältellyt Nirvi ei saapunut noutamaan palkintoa.
Nirvin erikoisimpia arvosteluja ovat Hydra-moottorivenepelin arvostelu, joka oli kirjoitettu kokonaan riimiloruna (”On todennut päättävä elin, otamme vanhan pelin; julkaisemme uusissa kuorissa, ostovimma herää nuorissa”) sekä Battle Island -pelin arvostelu, joka oli kahden sanan pituinen (”Paska Commando-klooni”). Molemmat näistä arvosteluista julkaistiin C=lehdessä.
Nirvin eniten arvostamia pelejä 1980-luvulta ovat Star Wars (Atarin kolikkopelinä), Gunship, Ultimat I-V, Hack (NetHackin edeltäjä), Elite ja Dungeon Master. Vuonna 2000 hän totesi kaikkien aikojen parhaan DOS-pelin mielestään olevan UFO: Enemy Unknown.lähde? Vuonna 2021 hän kertoi sen hetkisiksi lempipeleikseen Dark Souls -toimintaroolipelit.
Tietokonepelien hyödyllisyyteen Nirvi on ottanut kantaa pari kertaa vuosien varrella. Satakunnan Kansassa Nirvi sanoi, että useat strategiapelit ”voivat olla älyllisesti kehittäviä, niistä voi oppia englannin kieltä, historiaa, strategista ajattelua”. Hänen mukaansa pelaaminen myös pitää aivot ja refleksit kunnossa vanhemmalla iällä.
Nirvin vanhat tietokoneet ja niihin liittyvä tarpeisto ovat esillä Suomen pelimuseossa Tampereella.