stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atlantinhopeakylki
Koko ja ulkonäkö

Atlantinhopeakylki kasvaa yleisimmin noin 12 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 15–18 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, hyvin hoikka, lyhytkuonoinen ja vatsastaan pyöreähkö. Selkäeviä on kaksi. Kala on selästään harmahtavan vihreä ja vatsastaan läpikuultava. Atlantinhopeakyljen kyljessä kulkee hopeanharmaa juova.
Levinneisyys ja elintavat

Atlantinhopeakyljen levinneisyysalue ulottuu Newfoundlandista Floridan keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat hiekkapohjaiset rannikot ja jokisuistot. Toisinaan sitä tavataan myös murtovesistä ja toisinaan joista. Atlantinhopeakyljet liikkuvat suurina parvina usein vesikasvillisuuden joukossa ja syö pieniä äyriäisiä ja matoja. Levinneisyysalueen eteläosissa kala vaeltaa talviksi syvempiin vesiin. Lajin lisääntymiskausi on maaliskuulta syyskuulle ja kutu tapahtuu hiekkapohjille tai vesikasvillisuuden joukkoon.
Atlantinhopeakylkiä pyyydystetään käytettäväksi syötteinä kalastettaessa lohikaloja.
Emil Kostadinov

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Emil Ljubtšov Kostadinov
Syntymäaika: 12. elokuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Sofia, Bulgaria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: lopettanut
Junioriseurat
–1984: TsSKA Sofia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1984–1990 | TsSKA Sofia | 119 | (36) |
| 1990–1995 | FC Porto | 113 | (43) |
| 1994 | → Deportivo | 9 | (2) |
| 1995 | → FC Bayern München | 9 | (2) |
| 1995–1996 | FC Bayern München | 18 | (5) |
| 1996–1997 | Fenerbahçe | 25 | (8) |
| 1997–1998 | TsSKA Sofia | 15 | (7) |
| 1998–1999 | Tigres UANL | 8 | (2) |
| 1999–2000 | Mainz | 4 | (1) |
Maajoukkue
|  | Bulgaria U18 |  | () |
|  | Bulgaria U20 |  | () |
| 1986–1990 | Bulgaria U21 | 10 | (4) |
| 1988–1998 | Bulgaria | 70 | (26) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25.joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25.joulukuuta 2024.
Emil Ljubtšov Kostadinov (bulg. Емил Любчов Костадинов, s. 12. elokuuta 1967 Sofia) on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä / oikea laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura

Kostadinov pelasi TsSKA Sofiassa 119 Bulgarian pääsarjaottelua, ja teki niissä 36 maalia kausilla 1984–1990. Parhaimmillaan hän teki 13 liigamaalia kaudella 1987–1988. Hän voitti Bulgarian-mestaruuden kausilla 1986–1987, 1988–1989 ja 1989–1990 sekä Bulgarian Cupin 1985, 1987, 1989 ja 1990. Hän pelasi Euroopan Cupissa kahdeksan ottelua ja teki kaksi maalia. Cup-voittajien cupissa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki kolme maalia TsSKA:n selviytyessä välieriin kaudella 1988–1989.
Kostadinov siirtyi FC Portoon 750 000 euron siirtosummalla kesällä 1990. Hän pelasi seurassa syksyyn 1994 mennessä 113 Primeira Ligan ottelua ja teki 43 maalia. Parhaimmillaan hän teki 16 maalia kaudella 1993–1994. Hän voitti Portugalin-mestaruuden kausilla 1991–1992 ja 1992–1993. Portugalin cupin hän voitti 1991 ja 1994. Hän pelasi Euroopan cupissa neljä ottelua, joissa teki kolme maalia sekä Mestarien liigassa 16 ottelua ja teki viisi maalia. Cup-voittajien cupissa pelaamissaan neljässä ottelussa hän teki kaksi maalia.
Kostadinov pelasi syyskauden 1994 lainasopimuksella Deportivo de La Coruñassa, jossa hän teki yhdeksässä Primera Divisiónin ottelussa kaksi maalia. Kevätkaudella 1995 hän pelasi lainalla Bayern Münchenissä ja viimeisteli yhdeksässä bundesliigaottelussa niin ikään kaksi maalia. Hän siirtyi kesällä 1995 Bayerniin vakituisesti. Seuraavalla kaudella hän pelasi Bundesliigassa 18 ottelua ja teki viisi maalia. UEFA Cupissa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksiosaisen loppuottelun jälkimmäisessä osassa maalin Bayernin voittaessa Bordeaux'n yhteismaalein 5–1.
Kostadinov siirtyi kaudeksi 1996–1997 Fenerbahçeen, jossa teki 25 Turkin Superliigan ottelussa kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän pelasi TsSKA Sofiaan, jossa teki 15 Bulgarian pääsarjaottelussa seitsemän maalia. Kaudella 1998–1999 hän pelasi Tigres UANL -joukkueessa kahdeksan Meksikon Primera Divisiónin ottelua ja viimeisteli kaksi maalia. Uransa viimeisellä kaudella 1999–2000 hän pelasi Mainzissa neljä 2. Bundesliigan ottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura

Kostadinov pelasi useissa Bulgarian juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä vuonna 1984 että 1986. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän pelasi neljä ottelua niin vuonna 1985 kuin 1987. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua 1990.
Kostadinov pelasi ensimmäisen ottelunsa Bulgarian jalkapallomaajoukkueessa Yhdistyneitä Arabiemiraatteja vastaan jouluaattona 1988. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelumaalinsa hän teki EM-karsinnassa Skotlantia vastaan maaliskuussa 1991. Hän teki marraskuussa 1993 Bulgarian MM-kisapaikan ratkaisseen maalin viimeisellä minuutilla ottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 1994 Bulgaria sijoittui neljänneksi. Kostadinov oli avauskokoonpanossa Bulgarian kaikissa seitsemässä ottelussa. Hän jäi maaleitta, mutta syötti maalin ottelussa Argentiinaa vastaan. EM-kilpailuissa 1996 hän oli avauskokoonpanossa kummassakin pelaamassaan ottelussa. MM-kilpailuissa 1998 hän tuli ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle, mutta oli kahdessa muussa ottelussa avauksessa ja teki maalin Espanjaa vastaan. Tämä oli hänen 70:s ja viimeinen maaottelunsa. Maaleja hän teki kaikkiaan 26.
Desmetyylisertraliini

| --- | --- |


Desmetyylisertraliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1S,4S)-4-(3,4-dikloorifenyyli)-1,2,3,4-tetrahydronaftaleeni-1-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 87857-41-8
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 114743
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H15NCl2 
Moolimassa: 292,20 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 66 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Desmetyylisertraliini (DMS), joka tunnetaan myös nimellä norsertraliini, on masennuslääke sertraliinin aktiivinen metaboliitti. Kuten sertraliini, desmetyylisertraliini toimii monoamiinien takaisinoton estäjänä ja saattaa olla vastuussa joistakin sen terapeuttisista eduista. Desmetyylisertraliinin pääasiallisen aktiivisuuden vaikutukset serotoniinitasojen nostamiseen sitoutumisen kautta serotoniinin kuljettajaan näyttävät kuitenkin olevan merkityksettömiä, koska in vivo -testit eivät osoittaneet mitattavissa olevaa muutosta aivotoiminnassa huolimatta siitä, että veren DMS-tasot olivat lähes 20-kertaiset EC50-arvoon verrattuna (ts. määrä, joka tarvitaan halutun vaikutuksen saavuttamiseen 50 %:lla väestöstä) kuten sertraliinilla. DMS on huomattavasti vähemmän tehokas verrattuna sertraliiniin serotoniinin takaisinoton estäjänä (Ki = 76 nM vs. 3 nM, vastaavasti), mutta tasapainoisempi monoamiinien takaisinoton estäjänä (5-HT (Ki) = 76 nM; NE (Ki) = 420 nM; DA (Ki) = 440 nM), sertraliiniin nähden DMS sitä vastoin käyttäytyy serotoniini-norepinefriini-dopamiinin takaisinoton estäjänä (SNDRI), ja se estää serotoniinin takaisinoton noin 5,5-kertaisesti katekoliamiinin takaisinoton estämiseen verrattuna. Dasotraliini, desmetyylisertraliinin stereoisomeeri, on myös SNDRI, ja sitä on tutkittu vakavan masennuksen, tarkkaavaisuushäiriön ja syömishäiriöiden mahdolliseen kliiniseen hoitoon, mutta sitä ei ole hyväksytty tai markkinoitu mihinkään käyttöaiheeseen.lähde?
Anna-Leena Mäki-Penttilä

Anna-Leena Mäki-Penttilä (s. 3. helmikuuta 1946 Koski Hl.) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin roolinsa on komisario Palmun sihteeri elokuvassa Vodkaa, komisario Palmu.
Filmografia > Elokuvat

Vodkaa, komisario Palmu (1969)
Tulennielijä (1998)
Filmografia > Televisiosarjat ja -elokuvat

Teatterituokio (1972)
Uudesta luotava maa (1974)
Isännät ja isäntien varjot (1976)
Ulosmittaajat (1983)
Elma ja Toini (1987)
Toinen luonto (1993)
Kovaa maata (1994)
Sydän toivoa täynnä (1998
Urakka Kuunsaarella (1999)
Sikanautaa (2000)
Yhteinen huone (2002)
Kylmäverisesti sinun (2005)
Disco Infiltrator

| ”Disco Infiltrator” LCD Soundsystem |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: LCD Soundsystem
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2005
 Formaatti: CD, 7- ja 12-tuumainen vinyylilevy
 Tyylilaji: dance-punk
 Levy-yhtiö: DFA
LCD Soundsystemin muut singlet
| ”Daft Punk Is Playing at My House” 2005 | ”Disco Infiltrator” 2005 | ”Tribulations” 2005 |
"Disco Infiltrator" on LCD Soundsystemin kappale, joka julkaistiin nimikkoalbumillaan vuonna 2005. Singlen b-puoli "Slowdive" on cover-versio Siouxsie and the Bansheesin samannimisestä kappaleesta.
Sisältö

Disco Infiltrator
Slowdive (Xfm Session)
| n k LCD Soundsystem |
| --- | --- |
 Pat Mahoney  Nancy Whang  Tyler Pope  Al Doyle  Gavin Rayna Russom  Matt Thornley  Korey Richey   Tyler Pope  Phil Mossman 
Studioalbumit:  LCD Soundsystem  Introns  Sound of Silver  This Is Happening  American Dream  Electric Lady Sessions 
Singlet:  ”Losing My Edge”  ”Give It Up”  ”Yeah”  ”Movement”  ”Daft Punk Is Playing at My House”  ”Disco Infiltrator” / ”Slowdive” (Siouxsie and the Banshees cover)  ”Tribulations”  ”North American Scum”  ”All My Friends”  ”No Love Lost” (Joy Division cover) / ”Poupée de cire, poupée de son” (Serge Gainsbourg cover)/(yhdessä Arcade Firen kanssa  ”Someone Great”  ”Confuse the Marketplace”  ”Time to Get Away”  ”Big Ideas”  ”Bye Bye Bayou”  ”Pow Pow”  ”Drunk Girls”  ”I Can Change”  ”Throw”  ”Live Alone”  ”Christmas Will Break Your Heart”  ”Call the Police / American Dream”  ”Tonite”
Give It Up (kappale)

| ”Give It Up” LCD Soundsystem |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: LCD Soundsystem
 Julkaistu: 28. heinäkuuta 2003
 Formaatti: 7-tuumainen vinyylilevy
 Tyylilaji: dance-punk
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: DFA Records
LCD Soundsystemin muut singlet
| ”Losing My Edge” 2002 | ”Give It Up” 2003 | ”Yeah” 2004 |
"Give It Up" on LCD Soundsystemin kappale, joka julkaistiin alun perin singlenä vuonna 2003 ja albumilla LCD Soundsystem vuonna 2005.
Kappaleet

A-puoli
Give It Up – 3.55 (säv. James Murphy)
B-puoli
Tired – 3.34 (säv. Murphy, Pat Mahoney)
Yeah (LCD Soundsystemin kappale)

| ”Yeah” LCD Soundsystem |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: LCD Soundsystem
 Julkaistu: 12. tammikuuta 2004
 Formaatti: 12-tuumainen vinyylilevy
 Kesto: 20.27
 Levy-yhtiö: DFA Records
LCD Soundsystemin muut singlet
| ”Give It Up” 2003 | ”Yeah” 2004 | ”Movement” 2004 |
”Yeah” on yhdysvaltalaisen LCD Soundsystemin kappale, joka julkaistiin singlenä 12. tammikuuta 2004. Single sisältää kaksi versiota kappaleesta. Se on julkaistu ainoastaan 12-tuumaisena vinyylilevynä. Kappale on mukana yhtyeen tammikuussa 2005 julkaistulla esikoisalbumilla LCD Soundsystem.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut James Murphy ja Tim Goldsworthy.
A-puoli
Yeah (Crass Version) – 9.21
B-puoli
Yeah (Pretentious Version) – 11.06
| n k LCD Soundsystem |
| --- | --- |
 Pat Mahoney  Nancy Whang  Tyler Pope  Al Doyle  Gavin Rayna Russom  Matt Thornley  Korey Richey   Tyler Pope  Phil Mossman 
Studioalbumit:  LCD Soundsystem  Introns  Sound of Silver  This Is Happening  American Dream  Electric Lady Sessions 
Singlet:  ”Losing My Edge”  ”Give It Up”  ”Yeah”  ”Movement”  ”Daft Punk Is Playing at My House”  ”Disco Infiltrator” / ”Slowdive” (Siouxsie and the Banshees cover)  ”Tribulations”  ”North American Scum”  ”All My Friends”  ”No Love Lost” (Joy Division cover) / ”Poupée de cire, poupée de son” (Serge Gainsbourg cover)/(yhdessä Arcade Firen kanssa  ”Someone Great”  ”Confuse the Marketplace”  ”Time to Get Away”  ”Big Ideas”  ”Bye Bye Bayou”  ”Pow Pow”  ”Drunk Girls”  ”I Can Change”  ”Throw”  ”Live Alone”  ”Christmas Will Break Your Heart”  ”Call the Police / American Dream”  ”Tonite”
Kamelot

| Kamelot |
| --- | --- |
 Kamelot esiintymässä Wackenissa vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  1987–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli, power metal
Kotipaikka:   Tampa, Florida, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tommy Karevik, laulu   Thomas Youngblood, kitara   Sean Tibbetts, basso   Alex Landenburg, rummut   Oliver Palotai, kosketinsoittimet  
Entiset jäsenet:  Mark Vanderbilt, laulu (1991–1997)  Ricard Warner, rummut (1991–1997)  David Pavlicko, kosketinsoittimet (1995–1998)  Glenn Barry, basso (1992–2009)  Roy Khan, laulu (1997–2011)  Casey Grillo, rummut (1997–2018) 
Levy-yhtiö:  Napalm Records   Steamhammer  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kamelot on yhdysvaltalainen power metal -yhtye, jonka perusti Thomas Youngblood vuonna 1987. Norjalainen laulaja Roy Khan liittyi yhtyeeseen vuonna 1998 ja jakoi laulunteon Youngbloodin kanssa lähtöönsä asti huhtikuussa 2011. 22. kesäkuuta 2012 Youngblood ilmoitti verkkosivuillaan, että heidän uusi laulajansa olisi ruotsalainen Tommy Karevik, joka esiintyi ensimmäisen kerran Kamelotin albumilla Silverthorn, hän toimii myös säveltäjänä ja sanoittajana.
Vuoteen 2023 mennessä Kamelot oli julkaissut kolmetoista studioalbumia, kolme live-albumia, kaksi live-DVD:tä ja kaksikymmentä musiikkivideota.
Historia > Varhaiset vuodet, Eternity, Dominion ja Siége Perilous (1987–1998)

Yhtyeen perusti Floridassa vuonna 1987 kitaristi Thomas Youngblood, nimellä "Camelot". Tätä nimeä ehdotti alun perin Youngbloodin äiti, koska hän rakasti John F. Kennedyä.
yhtyeeseen liittyivät Rob Beck (laulu) Richard Warner (rummut) ja Dirk Van Tirborg (basso ja koskettimet).
Vuonna 1988 he äänittivät Youngbloodin ja Warnerin säveltämän kappaleen "Breaking The Silence" "Tampa Bay's Metal Mercenaries: The Invasion" julkaisulle.
Vuonna 1991 Sean Tibbetts (tuolloin taiteilijanimellä Sean Christians) liittyi basistiksi, Mark Vanderbilt korvasi Rob Beckin laulajana ja Dirk Van Tilborg jätti yhtyeen.  Yhtye muutti nimensä "Kamelotiksi", koska tampassa oli paikallinen levykauppa nimeltä Camelot, ja erottaakseen sen Camelot-myytistä.  Tämä kokoonpano äänitti samana vuonna yhtyeen ensimmäisen demon.
Vuonna 1992 Glenn Barry korvasi Sean Christiansin bassossa ja seuraavana vuonna yhtye äänitti toisen demonsa. Tämän jälkeen David Pavlicko värvättiin kosketinsoittajaksi; Vuonna 1993 yhtye allekirjoitti sopimuksen Noise Recordsin kanssa ja julkaisi ensimmäisen albuminsa Eternityn vuonna 1995.
Yhtyeen seuraava albumi, Dominion, julkaistiin vuonna 1997. Myöhemmin samana vuonna Euroopan kiertueen jälkeen perustaja Richard Warner jätti yhtyeen ja rumpali Casey Grillo liittyi hänen tilalleen. Vuonna 1998 Mark Vanderbilt ei päässyt kiertueelle ja Roy Khan (Conceptionista) värvättiin uudeksi laulajaksi. Kun Roy Khan valittiin, hänen täytyi todistaa kykynsä laskuvarjohyppäämällä bändin kanssa. Näiden kahden uuden jäsenen kanssa Kamelot julkaisi kolmannen studioalbuminsa Siége Perilous. Yhtye teki ensimmäisen kiertueensa myöhemmin samana vuonna soittaen keikkoja ympäri Eurooppaa.
Historia > The Fourth Legacy, Karma, Epica ja The Black halo (1999-2006)

Ensimmäisen Euroopan-kiertueensa ja kosketinsoittaja Pavlickon lähdön jälkeen, yhtye palasi Tampaan kirjoittamaan musiikkia uudelle albumille nimeltä The Fourth Legacy, joka julkaistiin vuonna 1999. Vuoden 2000 puolivälissä Kamelot teki "New Allegiance Tourin" Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Belgiassa, Italiassa, Kreikassa ja Espanjassa, jonka aikana Kamelotin ensimmäisen livealbumi The Expedition nauhoitettiin. Muutamaa kuukautta myöhemmin yhtye julkaisi viidennen albuminsa Karman. Kuudes albumi, Epica, julkaistiin vuonna 2003. Sekä Epica että yhtyeen seitsemäs albumi The Black Halo, joka julkaistiin vuonna 2005, perustuvat Johann Wolfgang von Goethen versioon Faustista, miehestä, joka myy sielunsa paholaiselle. Uuden albumin tukemiseksi yhtye kiersi ympäri Eurooppaa (At Vance tukiyhtyeenä) ja Japania. Black Halo World Tour 2005:n ensimmäisellä osuudella Kamelot esiintyi pääesiintyjänä Epican ja Kotipellon kanssa. Japanin kiertueen tukiyhtye oli Silent Force. Yhtye soitti myös Bang Your Head!! Festivaalilla Saksassa ja Graspop Metal Meeting festivaalilla Belgiassa.
Vuonna 2005 Kamelot teki ensimmäiset musiikkivideonsa kappaleille "The Haunting (Somewhere in Time)" ja "March of Mephisto" albumilta The Black Halo. Molemmat videot kuvasi Patric Ullaeus. 5. lokakuuta 2005 Kamelot lisäsi Oliver Palotain yhtyeen viidenneksi viralliseksi jäseneksi; Palotai soitti sekä koskettimia että (lisä)kitaroita. Black Halo World Tourin toisella osuudella Kamelot vieraili Pohjois-Amerikassa (Kanada ja Yhdysvallat), Etelä-Amerikassa (Brasilia) ja Euroopassa (Belgia, Alankomaat, Norja ja Ruotsi). 11. helmikuuta 2006 Patric Ullaeus kuvasi yhtyeen live-DVD:n One Cold Winter's Night Rockefeller Music Hallissa Oslossa, Norjassa. Se julkaistiin 17. marraskuuta 2006 Saksassa, 20. marraskuuta muualla Euroopassa ja 21. marraskuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa SPV Recordsin kautta.
Historia > Uusi laulaja ja Silverthorn (2012-2014)

Epävarmuuden jälkeen Khan ja Kamelot julkaisivat erilliset lausunnot 21. ja 22. huhtikuuta ilmoittaen Khanin lähdöstä bändistä. Youngbloodin mukaan yhtye etsi jo uutta laulajaa, ja hakemusten jättämisen määräaika oli tammikuun lopussa. 22. kesäkuuta Kamelot esitteli Tommy Karevikin uudeksi viralliseksi laulajakseen. Karevik oli aiemmin esiintynyt yhtenä vierailevista laulajista vuoden 2011 Pandemonium World Tour -kiertueella. Heidän ensimmäinen esiintymisensä Karevikin kanssa oli 12. heinäkuuta 2012 Masters of Rockissa.
Kamelot palasi saksalaiselle SPV GmbH -levy-yhtiölle julkaisemaan kymmenennen levynsä (ensimmäinen Karevikin kanssa), jonka nimeksi paljastettiin Silverthorn heinäkuussa, se julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Silverthornin ensimmäiselle singlelle "Sacrimony (Angel Of Afterlife)" julkaistiin musiikkivideo.  Silverthorn sai positiivisen vastaanoton ja yhtye sijoittui jälleen Yhdysvaltain Billboard-listan top 100:aan sijalle 79.
Yhtye liittyi Nightwishin Imaginaerum World Tour -kiertueelle Pohjois-Amerikassa erikoisvieraina syys- ja lokakuussa 2012 ennen Silverthornin julkaisua, yhdessä vierailevien vokalistien Elize Rydin ja Alissa White-Gluzin kanssa. Pohjois-Amerikan kiertueen jälkeen Kamelot aloitti Euroopan pääesiintyjäkiertueen marraskuussa 2012, ja kiertue sai tukea Xandrialta,Triospherestä ja Blackguardilta. Yhtye kiersi myös uusia maita Silverthornin kiertueella, mukaan lukien Australiassa, etelä-Koreassa ja Taiwanissa.
Yhtye kiersi vuonna 2013 Delain-yhtyeen ja jousikvartetti Eklipsen kanssa. Kiertueen tämän osuuden aikana kosketinsoittaja Oliver Palotai piti taukoa yhtyeestä, kun hän yhdessä kumppaninsa Simone simonsin kanssa odotti ensimmäistä lastaan. Epican kosketinsoittaja Coen Janssen tuli Palotain tilalle täksi ajaksi. Albumin kiertue päättyi kiertueisiin Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja lopulta Etelä-Amerikassa vuonna 2014.
Vuonna 2014 yhtye piti taukoa kiertueista keskittyäkseen seuraavan albumin työstämiseen. He soittivat vain kahdella festivaalilla Euroopassa, Sweden Rock Festivalilla ja Masters of Rock Festivalilla sekä kahdella klubiesityksellä, Trondheimissa ja Haarlemissa. Haarlemissa he soittivat erityisen akustisen keikan.
Historia > The Awakening (2020-)

26. helmikuuta 2020 Kamelot ilmoitti julkaisevansa ensimmäisen kirjansa, Veritas: A Kamelot Legacy, Rocket 88: n kautta, joka sisältää bändin muistoesineitä sekä studio-, live- ja henkilökohtaisia valokuvia bändin uralta, kirja juhlistaa Kamelotin perustamisen kolmekymmentävuotispäivää.
Kesäkuussa 2020 Jones.Show'n haastattelussa Youngblood paljasti, että hän, Karevik ja Palotai ovat työskennelleet uuden materiaalin parissa tulevalle kolmannelletoista albumilleen:
Meillä on tällä hetkellä materiaalia uudelle levylle, jota työstämme. Ja kaikki on tuoretta, mutta siinä on silti tämä tunnusomainen ääni, jonka haluamme saada ja jonka tunnemme tärkeäksi. Se on taiteilijan temppu - sinun on varmistettava, että annat faneille mitä he odottavat, mutta et halua antaa heille samaa, koska silloin et kasva ja se tulee vain olemaan tylsää. Olemme kuitenkin pystyneet siihen.
Kahdessa FaceCulturen ja A&P Reactsin haastattelussa Youngblood oli myös paljastanut, että uudelle albumille oli kirjoitettu kaksikymmentäviisi kappaletta, joista he keskittyisivät kolmeentoista. Sekä Youngblood että Karevik olivat myös ilmoittaneet, että bändi aikoi julkaista uuden albumin elo- tai syyskuussa 2021, vaikka se oli alun perin tarkoitus julkaista maaliskuussa. 13. lokakuuta 2020 Gino Alachen haastattelussa "Rockum Radio Show" -ohjelmassa Youngblood vahvisti, että albumilla oli kaksitoista kappaletta ja bändi valmistautui menemään studioon nauhoittamaan kolmattatoista studioalbumiaan. Kun Youngbloodilta kysyttiin haastattelussa albumin lauluntekotavasta, hän sanoi, että albumi sisältää sekoituksen uusia elementtejä ja vaikutteita sekä materiaalia, jota fanien pitäisi odottaa.
Tulevan albumin julkaisupäivää ei ollut ilmoitettu vuoden 2021 jälkeen, mutta Kamelot tuotti albumille kaksi musiikkivideota toukokuussa 2022. Seuraavassa kuussa yhtye ilmoitti, että "miksauksen viimeiset silaukset ovat käynnissä" albumille, joka on suunniteltu julkaistavaksi vuoden 2023 alussa, sekä sen, että sellisti Tina Guo esiintyisi albumilla. Sen lisäksi, yhtye vahvistettiin ProgPower USA:n pääesiintyjäksi, yhtye tuki albumia lähtemällä viiden päivän kiertueelle Brasiliaan Turillin / Lione Rhapsodyn kanssa helmikuussa 2023 Melissa Bonnyn ollessa vierailevana laulajana. joulukuussa 2022 bändi julkisti ensimmäisen Euroopan osuuden Awaken the World -kiertueelleen, joka alkoi maaliskuussa 2023.  Kolmannentoista studioalbumin teaser julkaistiin 6. tammikuuta 2023.
Samanaikaisesti singlen "One More Flag in the Ground" julkaisun kanssa 12. tammikuuta 2023 albumin nimeksi paljastettiin The Awakening, ja se julkaistiin myöhemmin 17. maaliskuuta 2023.  yhtye julkaisi neljä singleä albumilta: ''One More Flag in the Ground "Opus of the Night (Ghost Requiem)" "Eventide" ja ''NightSky.
Historia > Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Tommy Karevik – laulu (2012–)  Thomas Youngblood – kitarat (1987–)  Sean Tibbetts – basso (1991–1992, 2009–)  Alex Landenburg – rummut (2019–)  Oliver Palotai – kosketinsoittimet (2005–) Entiset jäsenet Casey Grillo – rummut (1997–2018)  Roy Khan – laulu (1997–2011)  Glenn Barry – basso (1992–2009)  David Pavlicko – kosketinsoittimet (1995–1998)  Mark Vanderbilt – laulu (1991–1997)  Ricard Warner – rummut (1987–1997) Kiertuemuusikot Günter Werno – kosketinsoittimet (2000)  Alex Holzwarth – rummut (2002) :  Vierailevat muusikot Andre Neygenfind – d-basso (1999)  Thomas Rettke – laulu (1999)  Simon McTavish – huilut (1999)  Farouk Asjadi – huilu, percussion, shakuhachi (1999–2001)  Michael "Miro" Rodenberg – laulu, koskettimet (1999–2001)  Tobias Rempe – viulu (2001)  Patrick Sepec – sello (2001)  Corinna Guthmann – viulu (2001)  Marie-Theres Strumpf – viulu (2001)  Luca Turilli – kitara (2003)  Stian Thorensen – laulu (2005)  Simone Simons – laulu (2005)  Jens Johansson – koskettimet (2005)  Shagrath – laulu (2005)  Cinzia Rizzo – laulu (2005)  Amanda Somerville – laulu (2007)  Alissa White-Gluz – laulu (2012)  Elize Ryd – laulu (2012)
Julkaisut

| --- | --- |
 Studioalbumit Eternity (1995)  Dominion (1997)  Siège Perilous (1998)  The Fourth Legacy (1999)  Karma (2001)  Epica (2003)  The Black Halo (2005)  Ghost Opera (2007)  Poetry for the Poisoned (2010)  Silverthorn (2012)  Haven (2015,  Napalm Records)  The Shadow Theory (2018)  The Awakening (2023) :  Kokoelma-albumit Myths & Legends of Kamelot (2007)  Where I reign - Very best of the Noise years 1995-2003 (2016) Livealbumit The Expedition (2000)  One Cold Winter’s Night (2006)  I Am the Empire – Live from the 013 (2020)