stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Astypálaia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astypálaia Wikimedia Commonsissa
Dodekanesia
| --- | --- |
Pääsaaret:  Astypálaia  Kálymnos  Kárpathos  Kásos  Kastelórizo (Megísti)  Kos  Léros  Nísyros  Pátmos  Ródos  Sými  Tílos 
Muut suuremmat saaret:  Agathonísi  Alimiá  Arkoí  Farmakonísi  Gyalí  Kínaros  Lévitha  Leipsoí  Nímos  Psérimos  Saría  Télendos 
Pienet saaret:  Adelfoí  Áfoti  Ágios Antónios  Agía Kyriakí, Astypálaia  Agía Kyriakí, Kálymnos  Agía Kyriakí, Léros  Agía Marína  Agía Thékla  Ágios Andréas  Ágios Geórgios, Megísti  Ágios Geórgios, Pátmos  Ágios Theódoros  Agriélaia  Ammoúdi  Antítilos  Ánydro  Apanonísia  Archángelos  Archangélou  Arefoúsa  Argeloússa  Armáthia  Artikonísi  Aspronísia Makrý Aspronísi  Megálo Aspronísi  Mikró Aspronísi  Aspropníchtis  Astakidonísia Astakída  Astakidópoulo  Chténi  Siál  Aváptistos  Avgó  Balámou  Chálavra Káppari  Makronísi  Piáto  Piláfi, Leipsoí  Psómos  Stavrí  Chamilí  Charkiás  Chiliomódi  Chína  Chondró  Chondronísi  Chondrós  Despotikó  Diakóftis  Diavátes Karavalonísi  Megalonísi  Divoúnia  Drosonísi  Exonísi  Faradonísia  Fokionísia  Frágkos  Ftenó  Gáidaros Livadeión  Gáidaros Megálou Chorioú  Gialesíno  Gláros, Agathonísi  Gláros, Léros  Glynó  Griá  Ímia  Kalapódia  Kalavrós  Kalólimnos  Kalóvolos  Kandelioússa  Karávolas  Karofýlla  Káto Prasoúa  Katsagrélli  Katsikópoula  Kentronísi  Kolófonas, Chálki  Kolófonas, Kásos  Kómaros  Kouloúndros  Kouloúra  Kounéli  Kounoúpoi  Koúrika  Koutsomýti  Krevátia  Krevatió  Kténia  Liádia Megálo Livádi  Pláka, Léros  Lígkia  Líra  Lítra  Maelonísi  Makronísi, Kásos  Makronísi, Pátmos  Makrý  Manóli  Márathos  Marmarás  Mávra  Mávro Poïní  Megálo Mávro Poïní  Megálo Trístomo  Mikrí Kouloúra  Mikró Sofráno  Mikró Trístomo  Moíra  Moní  Nekrothíki  Nerá, Agathonísi  Nerá, Kálymnos  Nípouri  Nisáki  Nisí  Nisierós  Ofidoússa  Oxiá  Pacheiá  Palaiókastro  Páno Prasoúa  Páploma  Patelída  Paximáda  Pentánisa  Pénte Vráchoi  Pergoússa  Petrokáravo  Piganoússa  Piláfi, Pátmos  Pítta  Pláka, Kásos  Plateía  Pláti, Kálymnos  Pláti, Kásos  Pláti, Sými  Polýfados  Pontikonísia Megálos Pontikós  Mikrós Pontikós  Pontikoúsa  Porionísi  Práso  Prasonísi, Kárpathos pohj.  Prasonísi, Kárpathos itä  Prasonísi, Pátmos  Prasonísi, Ródos  Prasoúda  Psathonísi, Agathonísi  Psathonísi, Pátmos  Psomí  Psoradiá  Ro  Safonídi  Saráki  Savoúra  Sélli  Sesklí  Sfýra  Skláves  Smyneronísi  Sochás  Sókastro  Spoláto  Strongylí, Agathonísi  Strongýli, Chálki  Strongýli, Kásos  Strongylí, Léros  Strongylí, Megísti  Strongylí, Nísyros  Strongyló, Pátmos  Strongyló, Ródos  Sýrna  Tigáni  Tragonéra  Tragonísi  Tragoúsa  Tría Nisiá Mesonísi  Plakída  Stefánia  Troumpéto  Trypití  Tsoúka, Chálki  Tsoúka, Pátmos  Tsoukáki  Vasilikí  Velóna  Xéra  Xóplakes  Zaforás 
Näkymä saaren satamaan Péra Gialókseen.
Giacomo Francon vuonna 1597 tekemä kartta Astypálaiasta.
Janne Tavi

| Janne Tavi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1989 (ikä 35) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tavares, Naakka
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  SV Ritten/Renon
Sarja:  AlpsHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  HeKi (Mestis) Pelicans (SML) SaiPa (SML) JYP (SML) KalPa (SML) Jukurit (SML) HPK (SML) Gladiators HT (II-div.) JoKP (Mestis) HK Poprad (SloEL) BIK Karlskoga (Allsv.)
Janne Tapio Tavi (s. 13. syyskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue SV Ritten/Renonissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Tavi pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006, jolloin hän toimi Suomen varakapteenina.
Ryūnosuke Akutagawa

| Ryūnosuke Akutagawa> 芥川龍之介 |
| --- | --- |
 Ryūnosuke Akutagawa
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1892 Tokio, Japani
Kuollut: 24. heinäkuuta 1927 (35 vuotta) Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: japani
Tuotannon kieli: japani
Tyylilajit:  realismi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ryūnosuke Akutagawa (jap. 芥川龍之介, Akutagawa Ryūnosuke; 1. maaliskuuta 1892 Tokio, Japani – 24. heinäkuuta 1927 Tokio, Japani) oli japanilainen kirjailija. Hänet tunnettiin myös pseudonyymillä Chōkōdō Shujin. Hän kehitti merkittävästi japanilaisnovellien tyyliä ja kirjoitti yksityiskohtaisia kuvauksia ihmisluonnon nurjista puolista.lähde? Akutagawa oli tuottelias kirjailija, joka ammensi inspiraatiota Japanin historiasta ja kansantarinoista.
Elämä ja ura

Akutagawa syntyi Tokiossa maitomiehen poikana. Hän sai lisänimen Ryūnosuke, ”Lohikäärmeen poika”, koska hänen sanottiin syntyneen lohikäärmeen vuonna 1892, lohikäärmeen kuussa, lohikäärmeen päivänä lohikäärmeen tuntina. Asiasta ei kuitenkaan ole varmuutta, sillä tallessa ei ole syntymätodistusta, josta Akutagawan tarkka syntymäaika ilmenisi. Hän kasvoi enonsa perheessä ja sai siksi äitinsä tyttönimen Akutagawa.lähde? Lapsena hän oli sairaalloinen ja yliherkkä, mutta menestyi erinomaisesti koulussa.
Akutagawa opiskeli Tokion keisarillisessa yliopistossa englantilaista kirjallisuutta ja työskenteli valmistuttuaan merisotakoulussa englannin kielen opettajana. Sōseki Natsume kiinnitti huomiota Akutagawan ensimmäiseen julkaistuun novelliin ”Rashōmon” (1915). Rohkaistuneena Akutagawa julkaisi lisää historiallisia novelleja.lähde? Akutagawa vastusti naturalismia, joka oli 1900-luvun alussa Japanin kirjallisuuden tärkein tyylisuunta. Hän lainaili teemoja vanhoista tarinoista ja lisäsi niihin monimutkaista modernia tulkintaa.lähde? Hän oli älyllistä ja objektiivista uusrealismia harrastavien kirjailijoiden ryhmässä, sai vaikutteita eurooppalaisilta kirjailijoilta ja päätyi tyylivalinnassa lopulta realismiin ja hyödynsi vanhoja tarinoita ja anekdootteja. ”Rashōmon” perustuu Heian-kauden kauhukertomukseen, ja hän soveltaa siihen aikansa psykologista kerrontaa.
Vuonna 1921 suosionsa huipulla Akutagawa luopui täysipäiväisestä kirjailijantyöstä ja lähti kirjeenvaihtajaksi Kiinaan. Hän stressaantui, sairastui eikä enää toipunut entiselleen. Palattuaan Japaniin hän julkaisi kuuluisimman kertomuksensa ”Metsikössä” (Yabu no naka) vuonna 1922.lähde?
Suuri osa Akutagawan tuotannosta on vahvasti omaelämäkerrallista. Hän kamppaili horjuvan fyysisen kunnon ja mielenterveyden kanssa. Akutagawa kärsi harhoista ja syömishäiriöistä, yritti itsemurhaa pari kertaalähde? ja onnistui siinä lopulta vuonna 1927, vain 35-vuotiaana.
Akira Kurosawan läpimurtoelokuva Rashomon – paholaisen temppeli (1950) perustuu Akutagawan novelleihin ”Rashōmon” ja ”Metsikössä”. Novellissa Rashōmon on Kioton kaupungin eteläinen portti, kun taas elokuvassa se on temppeli. Nimestään huolimatta elokuvan juoni perustuu lähes täysin ”Metsikössä”-novelliin.lähde?
Akutagawa-kirjallisuuspalkinto

Kirjailija ja kustantaja Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 Japanin arvostetuimman kirjallisuuspalkinnon, Ryūnosuke Akutagawa -palkinnon edesmenneen Akutagawan kunniaksi.
Nykyään japanilaisen kirjallisuuden edistämissäätiön ylläpitämän kilpailun palkinto jaetaan kahdesti vuodessa parhaan vakavastiotettavaa kirjallisuutta edustavan sanoma- tai aikakauslehtinovellin kirjoittajalle. Palkitut ovat uusia tai nousevia nimiä.lähde?
Voittaja saa palkintona taskukellon ja miljoona jeniä (noin 7 000 euroa). Akutagawa-kirjallisuuspalkinto on erityisen tavoiteltu sen saaman laajan mediahuomion takia. Palkittujen joukossa ovat muun muassa entinen Tokion kuvernööri Shintarō Ishihara sekä Kenzaburō Ōe, joka voitti myöhemmin Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1994.lähde?
Teokset

Hammasrattaat . (Sisältää kymmenen aikaisemmin suomentamatonta novellia ja suomentajan esipuheen) Suomentanut Markus Mäkinen. Helsinki: Aporia, 2018. ISBN 978-952-68225-3-2
”Rashōmon”
”Nenä”
”Seittilanka”
”Helvettisermi”
”Taikuus”
”Mandariinit”
”Nanjingin Kristus”
”Ät-tät-tät-tät-tää”
”Kappa”
”Hammasrattaat”
Teokset > Suomennettuja novelleja

”Kesa ja Morito” (Kesa to Moritō), suom. Tuomas Anhava. Kokoelmassa Yhdestoista ”Hyvää yötä!”: hetki lepoa kunnes nukutte, 1959.
”Metsikössä” (Yabu no naka ), suom. Veikko Polameri. Kokoelmassa Shōsetsu: japanilaisia kertojia , toim. Veikko Polameri.
”Tiheikössä” (Yabu no naka), suom. Veikko Polameri. Julkaisussa Parnasso, 1979:1.
”Metsän peitossa” (Yabu no naka), suom. Jukka Kemppinen omassa blogissaan
”Rämemaisema”. Julkaisussa Nuori Voima, 1988:3.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryūnosuke Akutagawa Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Europeana  SNAC  IdRef 
Akutagawa (toinen vasemmalta) ja Kikuchi (äärimmäisenä vasemmalla) toukokuussa 1919.
Napue

Napuen taistelun muistomerkki.
Kyrönjoen rantaa Perttilän sillan lähellä.
Napue on kylä Isossakyrössä Etelä-Pohjanmaalla. Kylä on antanut nimensä osana Suurta pohjan sotaa vuonna 1714 käydylle Napuen taistelulle, jonka lopputaistelu käytiin viereisen Laurolan kylän puolella. Napuen kylässä sijaitsee Matti Visannin suunnittelema, vuonna 1920 pystytetty taistelun muistomerkki.
Napuessa sijaitsee vuonna 1908 rakennettu, luonnonkivipintainen Isonkyrön Osuusmeijeri. Sen menestystuotteeksi nousi 1980-luvulla Oltermanni-juusto, joka on 2000-luvulta asti valmistettu Valion muissa meijereissä. Nykyisin meijerin tiloissa toimii muun muassa palkitusta Napue-ginistään ja ruisviskistään tunnettu tislaamoyritys Kyrö Distillery Company.
Pitkä-Perttilän taloa sanotaan pisimmäksi pohjalaistaloksi: siinä on 13 ikkunaa peräkkäin. Taloa pidetään Topeliuksen Välskärin kertomusten sankarin, Perttilä-Bertenskiöldin kotitilana. Perttilänmäki ja Napuen taistelutanner kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Valle Antilan suunnittelema Perttilän riippusilta (1910) on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta.
Aurora Karamzinin muistokivi

Muistokiven reliefi on Heikki Niemisen suunnittelema.
Aurora Karamzinin muistokivi Träskändan kartanon pihalla vuonna 2023.
Aurora Karamzinin muistokivi on Espoon Järvenperässä Träskändan kartanon pihalla oleva kivi. Kiveen on kiinnitetty kuvanveistäjä Heikki Niemisen vuonna 1958 tekemä pronssireliefi. Aurora Karamzin oli kartanon omistaja.
Japanin Grand Prix 1990

Japanin Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. lokakuuta 1990 Suzukan radalla Japanissa. Kilpailun voitti Benettonilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Ayrton Senna varmisti uransa toisen kuljettajien maailmanmestaruuden kolaroimalla Alain Prostin ulos kilpailusta.
Aguri Suzuki ajoi uransa ensimmäisen ja ainoan palkintosijan ollen kolmas.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 53 | 1.34.36,824 | 6 | 9 |
| 2 | 19 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 53 | + 7,223 | 8 | 6 |
| 3 | 30 |  Aguri Suzuki | Larrousse-Lamborghini | 53 | + 22,469 | 9 | 4 |
| 4 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 53 | + 36,258 | 7 | 3 |
| 5 | 5 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | 53 | + 46,884 | 5 | 2 |
| 6 | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Ford | 53 | + 1.12,350 | 13 | 1 |
| 7 | 25 |  Nicola Larini | Ligier-Ford | 52 | + 1 krs. | 17 |  |
| 8 | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 52 | + 1 krs. | 10 |  |
| 9 | 10 |  Alex Caffi | Arrows-Ford | 52 | + 1 krs. | 23 |  |
| 10 | 26 |  Philippe Alliot | Ligier-Ford | 52 | + 1 krs. | 25 |  |
| Kesk. | 11 |  Derek Warwick | Lotus-Lamborghini | 38 | Vaihdelaatikko | 11 |  |
| Kesk. | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Lamborghini | 31 | Moottori | 12 |  |
| Kesk. | 9 |  Michele Alboreto | Arrows-Ford | 28 | Moottori | 24 |  |
| Kesk. | 2 |  Nigel Mansell | Ferrari | 26 | Voimansiirto | 3 |  |
| Kesk. | 21 |  Emanuele Pirro | Dallara-Ford | 24 | Sähköt | 19 |  |
| Kesk. | 29 |  Éric Bernard | Larrousse-Lamborghini | 24 | Moottori | 18 |  |
| Kesk. | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Ford | 18 | Ulosajo | 20 |  |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Judd | 16 | Sytytys | 14 |  |
| Kesk. | 22 |  Andrea de Cesaris | Dallara-Ford | 13 | Ulosajo | 26 |  |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Judd | 5 | Moottori | 16 |  |
| Kesk. | 7 |  David Brabham | Brabham-Judd | 5 | Kytkin | 21 |  |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 1 | Ulosajo | 4 |  |
| Kesk. | 27 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 0 | Kolari (Prost) | 1 |  |
| Kesk. | 1 |  Alain Prost | Ferrari | 0 | Kolari (Senna) | 2 |  |
| Kesk. | 8 |  Stefano Modena | Brabham-Judd | 0 | Ulosajo | 22 |  |
| DNS | 4 |  Jean Alesi | Tyrrell-Ford |  | Vetäytyi kilpailusta | 7 |  |
| DNQ | 14 |  Olivier Grouillard | Osella-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 18 |  Yannick Dalmas | AGS-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 31 |  Bertrand Gachot | Coloni-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.36,996
Nopein kierros: Riccardo Patrese – 1.44,233 (kierroksella 40)
Roberto Morenon	ensimmäinen palkintosija ja ensimmäiset MM-pisteet
Roberto Morenon ainoa palkintosija
Aguri Suzukin ensimmäinen ja ainoa palkintosija
McLarenin kuudes valmistajien mestaruus ja kahdeksas kuljettajien mestaruus
Benettonin ensimmäinen kaksoisvoitto
Honda-moottoreiden neljäs kuljettajien mestaruus ja viides valmistajien mestaruus
Lamborghini-moottoreiden ensimmäinen palkintosija
Renault-moottoreiden 30. nopein kierros
Kortepohja

| Kortepohja   17>  kaupunginosa |
| --- | --- |
 Taitoniekantien kerrostaloja.
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Kypärämäki–Kortepohja
Väkiluku:  8 336 (2020)
Osa-alueet:  Kortesuo Ylioppilaskylä Kortekeskus Korteranta Laajavuori-Haukkala Kortemäki
Postinumero(t):  40740 40630
Lähialueet:  Savela Kypärämäki Nisula (Haukkalassa Mannisenmäki)
Kortepohja on kaupunginosa Jyväskylässä. Sen väkiluku vuoden 2021 lopussa oli 8 336. Kortepohja on kerrostalovaltainen alue; lisäksi siellä on rivitaloja, joita kutsutaan "legotaloiksi". Kortepohjassa sijaitsee suuri osa Jyväskylän ylioppilaskunnan opiskelija-asunnoista, 1 339 asukkaan (2022) ylioppilaskylä. Kaupunginosan muita asuinalueita ovat Kortesuo, Korteniitty, Laajavuori, Kortemäki sekä pohjoisempana Haukkala.
Arkkitehdit Bengt Lundsten ja Esko Kahri suunnittelivat Kortepohjan asuinalueen 1964–1968. Alue on rakennettu pääosin 1960- ja 1970-luvulla. Kortesuon alueen rakennuskanta on valmistunut enimmäkseen 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenellä.
Luonto ja ympäristö

Kortepohjan asutus sijaitsee pääosin Tuomiojärven lounaispuolella, Rautpohjan ja Eerolanlahden lähettyvillä. Rautpohjan ja muun Tuomiojärven väliin jää rakentamaton Haukanniemi, jonka metsäinen keskiosa on yksi kaupungin määrittelemistä merkittävistä luontokohteista. Noin puolet metsästä on luonnontilaista lehtipuuvaltaista sekametsää ja puolet istutettua kuusistoa. Rautpohja ja Eerolanlahti ovat Natura 2000- luonnonsuojeluhankkeen verkostoon kuuluvia luontokohteita, jotka ovat muun muassa laulujoutsenten sekä naurulokkien pesimäpaikkoja. Eerolanlahteen laskee etelästä Savelan lähellä olevan Vehkalammen laskuoja Eerolanpuro.
Kaupunginosan länsiosassa sijaitsee Laajavuori, jonka alueella toimii hiihtokeskus. Mäen rinteellä on myös pieni Vuorilampi. Noin 1,5 km Laajavuoren huipulta etelään päin on maantieteellinen Kypärämäki, joka lähes erottaa Kortemäen muusta Kortepohjasta. Virallinen kaupunginosa jatkuu Laajavuoren länsipuolelle vielä siten, että Riihilampi ja osa Myllyjärvestä kuuluvat tähän.
Historiaa

Nykyisen Kortepohjan alue oli asumatonta Jyväskylän kylän takamaata 1700-luvun keskivaiheille saakka, jolloin alueen omistaneelle Nisulan talolle alettiin perustaa torppia. Ensimmäinen tunnettu torppa mainittiin vuonna 1746, ja toinen torppa perustettiin lähistölle viimeistään vuonna 1760. Torppien nimiä ei tuolloin mainittu, tosin kyseessä saattavat olla alueella sijainneet Auvila ja Takala, jotka esiintyvät lähteissä 1780-luvulta alkaen. Myöhemmin 1800-luvun alkupuolella perustettiin ainakin Salmelan ja Vehkalan eli Lähteenahon torpat. Auvila ja Takala hävisivät vasta 1900-luvulla: Auvila ilmeisesti paloi 1930-luvulla ja Takala myytiin kaupungille vuonna 1963.
Vuonna 1865 kaupungin piirilääkäri Wolmar Schildt osti yhden neljästä Nisulan lohkotilasta itselleen. Noin kahdenkymmenen vuoden sisällä hän hankki omistukseensa myös muutkin Nisulan lohkotilat. Nisula jakautui jälleen vuonna 1934, kun Wolmar Schildtin poika Aatos myi omalle pojalleen Volmarille suuren osan tilan maista. Kaupassa syntynyt uusi tila nimettiin Kortesuoksi.
Nykyinen Kortepohjan alue siirrettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1941. Varhaista tiheämpää asutusta alueelle syntyi vuonna 1947, kun valtio lunasti maanhankintalain perusteella Kortesuon tilalta maata Haukkalantien varrelta jatkosodan jälkeisiä asutustoimia varten. Varsinaisesti alueen kehittyminen asuinalueeksi alkoi vasta 1960-luvulla, kun kaupunki osti Schildteiltä maata Laajavuoren lähistöltä vuonna 1963. Seuraavana vuonna Jyväskylän nimitoimikunta järjesti kilpailun tulevan asuinalueen nimestä. Ehdotuksiin kuuluivat Rautpohja ja Kortesuo, jotka olivat jo käytössä tulevan asuinalueen lähellä. Rautpohja oli jo otettu Tuomiojärven lahden nimestä käyttöön etelämpänä sijaitsevalle Valmetin Rautpohjan tehdasalueelle. Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun suomen kielen professori Ahti Rytkönen ehdotti nimeksi Kortesuohon ja Rautpohjaan perustuvaa yhdistelmänimeä Kortepohja. Tämä nimi virallistettiin vuonna 1965.
Asuinalueen ruutukaavaan perustuva asemakaava hyväksyttiin vuonna 1966 ja rakentaminen aloitettiin seuraavan vuoden aikana. 1970-luvulla Kortepohjaan rakennettiin koulu, päiväkoti, ostoskeskus, kirjasto ja kirkko, ja 1980-luvun alkuun mennessä kaupunginosaa pidettiin valmiina.
Tämän jälkeen alkoi täydennysrakentaminen, josta syntyi muun muassa Kortesuon asuinalue 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenyksellä Korteniitty. Vuonna 2022 Kortepohjaan avattiin Kortetalo, johon siirtyi kaupunginosan kirjasto sekä koulu- ja päiväkotitoiminta. Sen tiloissa toimii myös muita palveluja.
Kortemäki

Kortemäki on asuinalue Jyväskylässä Kortepohjan länsiosassa. Sen eteläosan omakotitalot ovat enimmäkseen jälleenrakennuskauden taloja, useimmat pohjoisosan omakoti- ja rivitalot 1970–1980-luvulla rakennettuja, tosin vielä 2000-luvun alussa alueelle rakennettiin vähän lisää. Alueen kokoojakatuna on Pyssymiehenkatu, josta alueen muut kadut haarautuvat. Nykyinen Kortemäen eteläosa oli ennen pohjoisosan rakennusta osa Kypärämäkeä ja vaikka nykyään Kortemäki virallisesti kuuluu Kortepohjan kaupunginosaan, on sillä läheiset yhteydet Kypärämäkeen: se kuuluu Kypärämäen äänestysalueeseen sekä Kypärämäen-Köhniön asukasyhdistyksen toimialueeseen ja autotieyhteys sinne on pelkästään Kypärämäen kautta. Kortemäkeen kulkevat Linkin bussit 1 ja 2. lähde?
Rap-kulttuurissa

Rap-artistit kuten Tohtori Getto, Lyttä, Gettomasa, Mike Mo ja Super Duve ovat tehneet Kortepohjaa tunnetuksi suomalaisessa rapkulttuurissa. Kortepohjassa on perustettu Suomen pitkäikäisin räpmusiikin livekeikkoihin erikoistunut klubi Ghetto Party, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa ravintola Rentukassa 22.5.2009. Kortepohjan Rentukassa järjestettiin myös sittemmin räpmusiikista tunnetuksi tulleen Jyväskylän ensimmäiset kokonaan räpmusiikkiin erikoistuneet kaksipäiväiset festivaalit, kun Ghetto Party Festivaali järjestettiin vuosina 2013 ja 2015.
Tunnettuja Kortepohjassa asuneita

Are (s. 1989), rap-artisti
Gettomasa (s. 1993), rap-artisti
Topi Nättinen (s. 1994), jääkiekkoilija
Rekami (s. 1986), rap-artisti ja musiikkituottaja
Kuvia

Ylioppilaskylän D- ja S-talot
Kortepohjan ostoskeskus
Rivitaloaluetta
2010-luvulla rakennettu talo
Kortepohjan kirkko
Pientaloja Haukkalassa
Kerrostalo Laajavuorentiellä
Kortepohjan kirjaston sisäänkäynti Kortetalossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kortepohja Wikimedia Commonsissa
www.kortepohja.info
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki: 1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja: 7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas: 13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo: 15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala: 22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi: 18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo: 10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila: 16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo: 31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä: 58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola: 41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä: 65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka: 38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti: 80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Hämeenlinnan yhteiskoulu

| Hämeenlinnan yhteiskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Tuomelankatu 20, 13210 Hämeenlinna;
Koordinaatit:  61.0064°N, 24.4814°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Perustettu:  1878 (Hämeenlinnan suomalainen tyttökoulu), 1904 (yhteiskouluksi)
Rehtori:  Anne Laatikainen
Luokat:  1–9
Oppilaita:  n. 770 (2023)
Verkkosivut
Hämeenlinnan Yhteiskoulu (HYK) on Hämeenlinnassa toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2023 koulua kävi noin 770 oppilasta. Koulu toimii Tuomelan yksikössä Hätilässä (luokat 1.–6.) ja Myllymäen väistötiloissa (luokat 7.–9.).
Koulun rehtorina toimii Anne Laatikainen.
Opettajia Hämeenlinnan yhteiskoulussa on noin 60. Vuoteen 2012 saakka koulun yhteyteen kuului myös lukio.