stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuulosjärvi
Maantietoa

Järvi on 800 metriä pitkä, 600 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee moreenimaaston painaumassa, mutta vajaa puolet sen alavista rannoista ovat suota. Järvessä on kaksi ojaa, joista suurin on 60 metriä pitkä ja pienempi alle 30 metriä pitkä ja samalla hyvin kapea. Huomattavin tulo-oja on Hurusuntinoja, joka laskee järven eteläpäähän. Ojan latvat sijaitsevat aivan Suonojärven rantojen tuntumassa. Järveen laskee vielä noin kymmenen muutakin metsä- ja suo-ojaa, joista enemmistö tuo järveen Paunukorven kuivatusvesiä. Järven laskuoja lähtee järven itäpäästä ja juoksee Kolunkulman maatalojen peltojen läpi Ylisentyrynojana. Se yhtyy lopulta Kallasojaan, jonka nimi muuttuu Kallaskosken jälkeen Sakkoonojaksi ja vielä alempana Vassinjoeksi. Valuma-alueen koko suhteutettuna järven tilavuuteen selittää veden nopean vaihtumisen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 240 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Luoteisrannat ovat suota ja ilmeisesti suo-ojista johtuu pohjoisosan rehevät vesikasvustot. Eteläosan kasvustot voidaan selittää Hurusuntinojasta. Järven pohjoisranaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie yhdystieltä 2992 Joenpohjan luoteispuolelta. Eteläosan Kotaniemen kalliolla sijaitsee Nokian ja Vesilahden välisen rajan pyykki.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1978 ja 1995. Vedenväri on hyvin ruskeaa humusvettä, joka on sameaa. Valuma-alueen suot laskevat veden happamuustasoa, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan on kuitenkin tyydyttävä. Järven happitalous on ollut tyydyttävällä tasolla. Happea on kulunut humusjärvien tapaan myös pintavesissä, mutta huonoin tilanne on pohjan lähellä, mistä happi oli kulunut vuonna 1995 lähes kokonaan loppuun. Talvella 1978 alitti veden fosforipitoisuus vielä rehevien vesien raja-arvon, joka on 30 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Kuitenkin talvella 1995 fosforipitoisuus ylitti rehevien järvien raja-arvon. Koska kesällä ravinnepitoisuudet tavallisesti kasvavat talven tasosta, voidaan järvi pitää rehevöityneenä järvenä. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Historiaa

Vuosina 1855−1856 kootussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Tulusjärvi”. Kartassa itse järvi vaikuttaa autiolta, mutta sen laskuojan varrella sijaitsi kolme torppaa.
Vuoden 1954 peruskartassa järven pohjoispään suota oli jo ojitettu, mutta Hurunsuntinoja ja järven oma laskuoja näyttävät luontaisilta puroilta. Järvelle ei johtanut silloin tietä. Vuoden 1975 kartassa olivat tärkeimmät ojitukset jo tehty. Järven luoteipuolelta ohitti metsätie järven ja siitä oli rakennettu pistotie järven pohjoisrantaan. Tien päässä oli nyt vapaa-ajan asunto.
Renée Colliard

Renée Colliard
Renée Colliard (24. joulukuuta 1933 Geneve – 15. joulukuuta 2022) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka voitti pujottelun olympiakultaa vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d’Ampezzossa.
Päijät-Hämeen Säästöpankki

Päijät-Hämeen Säästöpankki oli vuoteen 1992 saakka toiminut Suomen Säästöpankkiin yhdistetty maakunnallinen säästöpankki. 1848 perustettuna se oli Suomen toinen maaseudulle Tenholan Säästöpankin (1847) jälkeen perustettu säästöpankki ja ensimmäinen suomenkielinen maaseudulle perustettu säästöpankki.
Kirjallisuutta

Hollolan säästöpankki 1848–1928: piirteitä pankin vaiheista, Hollolan Säästöpankki, 1928
Riccardo Pazzaglia

Riccardo Pazzaglia
Riccardo Pazzaglia (1926 Napoli – 4. lokakuuta 2006 Rooma) oli italialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja sekä -käsikirjoittaja ja lauluntekijä.
Pazzaglian ohjaamiin elokuviin kuuluvat L'onorata società (1961) ja Separati in casa (1987). 1980-luvulla hän menestyi Renzo Arboren Quelli della notte -televisioshow'ssa. Hän esiintyi myös Luciano De Crescenzon elokuvissa. Lauluntekijänä Pazzaglia teki yhteistyötä erityisesti Domenico Modugnon kanssa. Hänen kappaleidensa joukossa ovat "Sole, sole, sole", "Lazzarella", "Io, mammata e tu" ja "Meraviglioso".
Aiheesta muualla

Riccardo Pazzaglia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
VVT-i

VVT-i (engl. Variable valve timing with Intelligence) on Toyotan kehittämä järjestelmä auton polttomoottorin imuventtiilien ajoituksen portaattomaan säätämiseen ajotilanteen mukaan. Optimaalisella ajoituksella saadaan aikaiseksi sopivimmat pakokaasujen virtaukset, korkeampi maksimiteho, parempi maksimivääntö laajalla alueella, vähentynyt polttoaineenkulutus ja pienemmät pakokaasupäästöt.
Muuttuvalla venttiiliajoituksella käyttökelpoista kierroslukualuetta on saatu kasvatettua. VVT-i:n käyttöyksikkö sijaitsee imunokka-akselin päässä ja öljynpaine sille tulee nokka-akselin kautta. Ketjupyörään kiinnitetyn kotelon sisällä on imunokka-akselissa kiinni oleva siipiosa. Se, säätyykö ajoitus aikaisemmalle vai myöhäisemmälle, riippuu siitä kummalle puolen siipiosaa öljynpaine vaikuttaa.
Pääjärvi (Ikaalinen)

| Pääjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°48′09″N, 23°16′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  Pääjoki 
Järvinumero:  35.584.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,4 m 
Rantaviiva:  5,703 km 
Pinta-ala:  0,85133 km² 
 fiPääjärvi 
Pääjärvi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Pääjärvi on osa Pääjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 1,6 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 85 hehtaaria. Se sijaitsee Kyrösjärven kaakkoispuolella ja Sipsiöjärven länsipuolella. Suuresta koostaan huolimatta siihen laskee vain kahdeksan ojaa. Useimmat ojat ovat pieniä metsäojia. Etelästä siihen laskee yksinäisen Päälammen laskuoja. Lännestä järveen laskee Pääjärvenperän peltoaukealta sen johto-oja, johon laskevat myös pohjoispuolen ojitetun suoalueen ojat ja Lepolammen, Heinälammen, Pikkulammen ja Kalatonlammen yhteinen laskuoja. Suurin osa vedestä on kuitenkin peräisin Silmästeenojasta, joka tuo pohjoisesta loput valuma-alueen vesistä Alisen Kivijärven kautta. Silmästeenoja on syntynyt maaperän murrokseen, koska oja ja sen jatkeet ovat pohjois-etelä-suuntaiset. Pääjärven laskujoki on Pääjoki, joka lähtee kaakkoispäästä ja laskee 1,5 kilometrin jälkeen Sipsiöjärveen. Pääjärvellä on suuri selkä, jossa on vain kaksi saarta Isosaari ja Pikkusaari. Rantaviivan pituus on 5,7 kilometriä ja rannasta kolmannes on peltomaata ja kaksi kolmannesta metsämaata. Rannat ovat pääosaltaan loivia, mutta lounaiskulmassa mäki kohoaa yli neljäkymmentä metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven ympäristössä on kuusi maatilaa ja rannoille on rakennettu noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13283, joka kiertää järven pohjoispuolelta, ja vielä yhdystieltä 2764 sekä seututieltä 276.
Valko-Venäjän lääketieteellinen valtionyliopisto

| Valko-Venäjän lääketieteellinen valtionyliopisto> Беларускі дзяржаўны медыцынскі універсітэт Белорусский государственный медицинский университет |
| --- | --- |

Motto:  Arte et humanitate, labore et scientia
Perustettu:  1930
Tyyppi:  valtionyliopisto
Henkilökunta:  noin 880
Opiskelijoita:  noin 6 500
Sijainti:  Minsk,  Valko-Venäjä (53.8618°N, 27.4846°E)
Osoite:  pr. Dzjaržynskaha 83, 220116 Minsk, Valko-Venäjä
Sivusto:  www.bsmu.by
Valko-Venäjän lääketieteellinen valtionyliopisto (valkoven. Беларускі дзяржаўны медыцынскі універсітэт, Belaruski dzjaržauny medytsynski universitet, BDMU, ven. Белорусский государственный медицинский университет, Belorusski gosudarstvennyi meditsinski universitet, BGMU) on lääkärien, hammaslääkärien ja muiden lääketieteen ammattilaisten koulutukseen keskittynyt yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä.
Valko-Venäjän lääketieteellinen valtionyliopisto on tunnetuin maan kaikkiaan neljästä lääketieteellisestä yliopistosta. Minskissä koulutetaan myös ulkomaalaisia opiskelijoita yleislääketieteen, hammaslääketieteen, ennalta ehkäisevän lääketieteen tai farmasian osaajiksi. Yliopistossa opiskelee noin 6 500 opiskelijaa.
Aiheesta muualla

Ranking web of Universities: Belarusian State Medical University (englanniksi) (webometrics.info)
VTS

VTS voi tarkoittaa seuraavia:
VTS, vakuutustutkinto
alusliikennepalvelu, engl. vessel traffic service, lyh. VTS
VTS, Vaasan Teknillinen Seura ry
VTS-kodit, tamperelainen vuokrayhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VTS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Puolamäki

Puolamäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Asser Puolamäki (1918–1944), Mannerheim-ristin ritari
Esa Puolamäki, kauppatieteilijä ja Turun yliopiston professori
Kai Puolamäki (s. 1972), fyysikko ja informaatiotekniikan tutkija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pyhäjärvi (Konnevesi)

Pyhäjärvi  on yksi Keski-Suomen merkittävistä lintujärvistä ja osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta Konneveden Pyhälahdessa.
Pyhäjärvi on merkittävä kevätmuuton aikainen levähdyspaikka. Järvellä tavataan monet vesilinnut, pedot, kahlaajat ja peltolinnut. Pyhäjärven rannalla on kaksi lintutornia. Pesimälajistoon kuuluvat kaikki tavalliset puolisukeltajasorsat, sotkat ja mustakurkku-uikku. Loppukesällä järvellä saalistaa paljon petolintuja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Paikka on ainutlaatuinen myös muun järviluonnon ja kasviston sekä hyönteisten osalta. Pyhäjärven laskujoki on Pyhäjoki (Konnevesi), joka laskee Keiteleseen .
Natura 2000 suojeltu lintujärvi

Pyhäjärvi on osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta lähellä Pohjois-Keitele- järveä. Se kuuluu rantojensuojeluohjelmaan jossa järven runsas linnusto saatiin palautettua padon ja avovesilampareiden avulla. Ohessa Pyhäjärven sijainti Googlen kartalla. 
Alueella voi tavata mm. joutsenia, sorsia, suokukkoja, kapustarintoja, kanahaukkoja, ruskosuohaukkoja ja nuolihaukkoja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Lisätietoa lajistosta löytyy Natura
2000 -kohdekuvauksesta .
Kasvistollinen arvo

Pyhäjärven rakenteellisesti monipuolinen ja laaja luhtavyöhyke kiertää koko järven yhtenäisenä, mutta ulkoreunaltaan piisamien aikaansaannosten takia pirstaleisena. Itärannalla on laidunniittyä. Pyhäjärven umpeenkasvua on kiihdyttänyt järven lasku-uoman perkaaminen alueen alavien peltojen ja metsämaiden kuivattamiseksi vuonna 1959. Pyhäjärven veden laskun estämiseksi rakennetulla padolla ei ole saatu estettyä umpeenkasvua. Umpeenkasvua ovat vauhdittaneet myös järven valuma-alueella tehdyt ojitukset, jotka ovat tuoneet järveen lisää kiintoainesta. Järvelle on tehty kunnostussuunnitelma ja kunnostustoimet on käynnistetty .
Pyhäjärvessä pesivät linnut

mustatattiainen
ampuhaukka
kalatiira
kurki
laulujoutsen
liro
luhtahuitti
mustakurkku-uikku
pikkulokki
ruskosuohaukka
sinisuohaukka
suokukko
uivelo
vesipääsky
Pyhäjärven muuttolinnut

harmaahaikara
heinätavi
härkälintu
jouhisorsa
jänkäkurppa
lapasorsa
metsähanhi
mustaviklo
naurulokki
nuolihaukka
punajalkaviklo
Pyhäjärvessä tavattuja lintuja

haapana
isokuovi
metsäviklo
pensastasku
silkkiuikku
sinisorsa
taivaanvuohi
tavi
telkkä
töyhtöhyyppä
tukkasotka
valkoviklo
konnanulpukka
VTV

VTV voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Valtiontalouden tarkastusvirasto, suomalainen valtion virasto
Vietnam Television, vietnamilainen televisiokanava
"Vacuum transmitting valve", venttiili automoottoreiden päästönvähennysjärjestelmissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VTV”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
VU (lehti)

| VU |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Perustettu:  1928
Lakkautettu:  1940
Kotikunta:  Pariisi
Kotimaa:  Ranska
Ilmestymistiheys:  vikkottain
Kieli:  ranska
Aiheesta muualla
OCLC
VU oli ranskalainen aikakauslehti, jota julkaistiin 1928–1940. Se oli aikansa merkittävimpiä valokuvalehtiä, ja sen päätoimittaja oli Lucien Vogel, joka oli kiinnostunut valokuvan voimasta ajankohtaisten tapahtumien kuvaajana. Lehden varhaisimmat numerot käsittelivät monenlaisia aiheita, kuten politiikkaa, urheilua, kulttuuria ja uutisia.
Lehden myöhempinä vuosina siinä käytettiin muun muassa André Kertészin, Robert Capan ja Brassaïn kuvareportaaseja. Lehdessä julkaistiin enemmän kuvia kuin missään muussa lehdessä, ja sen ensimmäisenä vuotena siinä julkaistiin 3 324 valokuvaa. Monia kuvista ei nähty missään muualla, ja esimerkiksi Lucien Vogelin ottamat kuvat olivat ensimmäisiä, jotka esittivät Neuvostoliiton elämää. Vu-lehdessä julkaistiin myös ensimmäisiä niin sanottuja ihmisläheisiä reportaaseja, jollainen oli muun muassa Germaine Krullin artikkeli Pariisin slummien kulkureista.
Raiski

Raiski voi tarkoittaa:
Antti Raiski (s. 1976), suomalainen tangolaulaja ja vuoden 2000 tangokuningas
Erkki Raiski (s. 1951), suomalainen säveltäjä
Toni Raiski (s. 1981), suomalainen koripalloilija
Raiski, Halti Oy:n ulkoiluvaatemerkki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raiski”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raiskio

Raiskio tarkoittaa seuraavia:
raiskio, pilalle hakattu metsä, raivio
Raiskio, kylä Ilomantsissa
Raiskio, kylä Kaavilla
Raiskio, kylä Kuhmossa
Raiskio, kylä Kuopiossa
Raiskio, saari Kuopiossa
Raiskio, kylä Nokialla
Raiskio, kylä Outokummussa
Raiskio, kylä Ranualla
Raiskio, kylä Rautavaaralla
Raiskio, sukunimenä:
Maarit Raiskio (s. 1964), suomalainen kouluratsastaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raiskio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RN Libeccio (1934)

| RN Libeccio |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantieri del Tirreno, Riva Trigoso
Kölinlasku:  29. syyskuuta 1931
Laskettu vesille:  4. heinäkuuta 1934
Palveluskäyttöön:  23. marraskuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 9. marraskuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 440 t (standardi) 2 255 t (kuormattu)
Pituus:  106,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,15 m
Syväys:  3,31 m
Koneteho:  44 000 hv
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  191
Aseistus
Aseistus:  4 × 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 4 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 533 mm torpedoputkea
RN Libeccio (ital. Regia Nave Libeccio) oli Italian kuninkaallisen laivaston Maestrale-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1934 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 23. marraskuuta.
Palvelus

Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene HMS Upholderin laukaisema torpedo upotti 9. marraskuuta 1941 Libeccion.
RN Libra

| RN Libra |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  CNQ, Fiume
Kölinlasku:  7. joulukuuta 1936
Laskettu vesille:  3. lokakuuta 1937
Palveluskäyttöön:  19. tammikuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1964
Tekniset tiedot
Uppouma:  808 t (standardi) 1 040 t (kuormattu)
Pituus:  83,5 m
Leveys:  8,1 m
Syväys:  2,55 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  116
Aseistus
Aseistus:  3 x 100 mm tykkiä 10 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 4 x 450 mm torpedoputkea 20 x miinaa
RN Libra (ital. Regia Nave Libra) oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 7. joulukuuta 1936. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1937 ja liitettiin laivastoon 19. tammikuuta 1938.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1964.
Riccardo Riccò

| Riccardo Riccò |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Lempinimi:  Cobra
Pituus:  173 cm
Paino:  59 kg
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkiajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2006–2008  2010 2010–2011 2011:  Saunier Duval-Prodir / Saunier Duval - Scott Ceramica Flaminia Vacansoleil Meridiana-Kamen
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo, 3 etappia Tirreno-Adriatico, pistekilpailu 2007, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 19. maaliskuuta 2012 
Riccardo Riccò (s. 1. syyskuuta 1983 Formigine) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän sijoittui Alberto Contadorin jälkeen toiseksi Italian ympäriajossa 2008.
Ranskan antidopingjärjestö AFLD ilmoitti 17. heinäkuuta 2008, että Riccò oli antanut EPOa sisältäneen dopingnäytteen Ranskan ympäriajon neljännen etapin jälkeen. Hän oli voittanut kilpailussa kaksi etappia. Lopulta hän sai potkut tallista Leonardo Piepolin kanssa. 30. heinäkuuta 2008 Riccò myönsi käyttäneensä urheilussa kiellettyjä aineita. Lokakuussa 2008 Italian Olympiakomitea langetti Riccòlle kahden vuoden kilpailukiellon. Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin, CAS, lyhensi maaliskuussa 2009 kilpailukiellon pituudeksi 20 kuukautta.
Kilpailukieltonsa aikana Riccò teki sopimuksen Professional Continental -tason Flaminia-joukkueen kanssa ja palasi kilpailemaan Coppi & Bartali -kilpailussa maaliskuun lopussa 2010. Saman vuoden elokuussa hän siirtyi Vacansoleil-talliin.
Riccò joutui helmikuussa 2011 sairaalaan hengenvaarallisessa šokkitilassa. La Gazzetta dello Sport -lehden mukaan hän oli kertonut lääkäreille tankanneensa omaa vertaan, jota oli säilönyt 25 vuorokautta jääkaapissa. Vacansoleil-talli erotti Riccòn pian tämän jälkeen. Maaliskuussa 2011 hän kielsi Gazzetta dello Sport -lehden haastattelussa myöntäneensä verensiirtoa lääkäreille ja ilmoitti, ettei jatka pyöräilyuraansa. Vain muutamaa kuukautta myöhemmin hän teki kuitenkin sopimuksen kroatialaisen Meridiana-Kamen-tallin kanssa.
Italian antidopingtuomioistuin määräsi huhtikuussa 2012 Riccon 12 vuoden kilpailukieltoon.
Aiheesta muualla

Profiili Flaminia-tallin kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
RN Legionario (1941)

| RN Legionario |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  OTO, Livorno
Kölinlasku:  21. lokakuuta 1940
Laskettu vesille:  16. huhtikuuta 1941
Palveluskäyttöön:  1. maaliskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  Ranskalle 15. elokuuta 1948 Duchaffaut alusluettelosta 12. kesäkuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 650 t (standardi) 2 590 t (kuormattu)
Pituus:  106,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,15 m
Syväys:  3,15 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  206
Aseistus
Aseistus:  8 x 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 1 x 120 mm valoammustykki 12 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 533 mm torpedoputkea 48 x miinaa
RN Legionario (ital. Regia Nave Legionario) oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1940. Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1941 ja liitettiin laivastoon 1. maaliskuuta 1942.
Palvelus

Alus luovutettiin 15. elokuuta 1948 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa. Duchaffaultiksi nimetty alus poistettiin alusluettelosta 12. kesäkuuta 1954.
Rastilan metroasema

Rastilan metroasema (ruots. Rastböle metrostation) on yksi Helsingin metron maanpäällisistä asemista. Se sijaitsee Puotilan ja Vuosaaren asemien välissä Vuosaaren metrosillan itäpuolella. Asema palvelee Rastilan ja Meri-Rastilan asuinalueita Itä-Helsingin Vuosaaressa. Myös Rastilan leirintäalue sijaitsee aseman lähistöllä.
Rastilan asema avattiin 31. elokuuta 1998 Vuosaaren metroradan valmistuttua. Asema sijaitsee kahden ratakilometrin etäisyydellä Puotilan metroasemasta ja 1,2 ratakilometrin päässä Vuosaaren metroasemasta. Laituri on 138 metriä pitkä, ja koko laiturihalli on leveydeltään 19 metriä. Aseman veroton kustannusarvio oli 52,6 miljoonaa markkaa. Aseman lopulliset rakennuskustannukset vuoden 2007 rahassa olivat 12,1 miljoonaa euroa[lähde? ].
Arkkitehtuuri

Rastilan metroaseman suunnittelivat arkkitehdit Irmeli Grundström ja Juhani Vainio. Arkkitehtonisina aiheina ovat kevyet kaarevat kattomuodot ja läpinäkyvyys, ja pääasialliset rakennusmateriaalit ovat teräs ja lasi. Teräsrakenteiden ja -levyjen värit ovat neutraaleja hopean ja siniharmaan eri sävyjä tai materiaalien omia värejä. Asema on tilava ja laituritasolla ilmeeltään paviljonkimainen. Toisaalta konsultti Seppo Vepsäläinen luonnehtii asemaa teknisiltä ja matkustajille varatuilta tiloiltaan suureksi muihin metron vastaaviin asemiin verrattuna. Hän kuvaa selvityksessään Rastilaa käyttömenoiltaan kalliiksi mutta vähäkäyttöiseksi asemaksi.
Asemakokonaisuus koostuu läntisestä lippuhallirakennuksesta, laiturihallista, itäisestä sisäänkäynnistä ja sähkönsyöttöasemasta, joka sijaitsee raiteen 1 puolella aseman itäpäässä. Rakennuksen viereen on varattu noin 200 polkupyörä- ja 38 autopaikkaa matkustajille. Metroasema sijaitsee kallioleikkauksessa, ja luonnonkallio hallitsee laituritason seinämää raiteen 1 puolella.
Taide

Aseman kallioseinään laiturin länsipäähän on kiinnitetty Timo Heinon 32 metriä pitkä veistosseinämä Nonstop.
Kuvia

Läntinen sisäänkäynti
Läntinen lippuhalli.
Itäinen sisäänkäynti.
Itäisellä puolella ei ole lainkaan liukuportaita.
Laiturihalli on ilmava ja paviljonkimainen. Vuoraitti (kuvassa alhaalla) kulkee aseman pohjoispuolella.
Raide 1 Vuosaareen. Portaat vievät sähkönsyöttöaseman sisäänkäynnille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rastilan metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Puotila ▷ Kivenlahti |  |  M1 |  | Vuosaari (päätepiste) |
muokkaa wikidataa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pysäkki |   | Reittikatu | Vaihtoyhteydet |
| Raappavuorentie |  | Raappavuorentie | 30 520 530 |
| Iskostie |  | Rajatorpantie | 30 520 530 |
| Myyrmäen asema |  | Jönsaksentie | I P 30 300 520 530 |
| Ojahaantie |  | Vaskivuorentie | 30 400 |
| Vaskivuori |  | Vaskivuorentie | 30 400 |
| Silvola |  | Vaskivuorentie |  |
| Taidemaalarinkatu |  | Kuninkaantammenkierto |  |
| Kuninkaantammenaukio |  | Kuninkaantammenkierto |  |
|  |  | Paloheinäntunneli |  |
| Paloheinän maja |  | Kuusmiehentie |  |
| Sysiniitty |  | Kuusmiehentie |  |
| Torpparinmäentie |  | Kuusmiehentie |  |
| Yhdyskunnantie |  | Vanha Tuusulantie | 600 |
| Tapaninkyläntie |  | Vanha Tuusulantie |  |
| Santerlantie |  | Kirkonkyläntie |  |
| Vanha Tapanilantie |  | Kirkonkyläntie |  |
| Malmin sairaala |  | Kirkonkyläntie |  |
| Malmin asema |  | Kirkonkyläntie | I P K T |
| Ala-Malmi |  | Latokartanontie |  |
| Vanha Helsingintie |  | Vanha Helsingintie |  |
| Kivikontie |  | Kehä I |  |
| Kurkimäki |  | Kehä I |  |
| Sirrikuja |  | Kontulantie |  |
| Kontula (M) |  | Kontulantie | M2 |
| Tanhuantie |  | Kontulantie |  |
| Mellunmäki (M) |  | Mellunmäentie | M2 570 |
| Pyhätunturintie |  | Mellunmäentie |  |
| Fallbacka |  | Itäväylä |  |
| Mustalahdentie |  | Kallvikintie |  |
| Merikorttitie |  | Kallvikintie |  |
| Koukkusaarentie |  | Kallvikintie |  |
| Lokitie |  | Vuosaarentie (itään)/Kallvikintie (länteen) |  |
| Vuosaari (M) |  | Valkopaadentie | M1 |
| Iiluodontie |  | Leikosaarentie |  |
| Vedenottamontie |  | Leikosaarentie |  |
| Kalvikinniemi |  | Leikosaarentie |  |
| Halkaisijantie |  | Meri-Rastilan tie |  |
| Harbonkatu |  | Meri-Rastilan tie |  |
| Ramsinniementie |  | Meri-Rastilan tie |  |
| Fokkatori |  | Meri-Rastilan tie |  |
| Rastila (M) |  | Karavaanisilta | M1 |