stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1975
Kuolleita > heinäkuu–syyskuu

2. heinäkuuta – R. S. Halonen, suomalainen fotogrammetrian ja kaukokartoituksen professori (s. 1915)
3. heinäkuuta – Eugen Pukema, suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja kirjailija (s. 1928)
11. heinäkuuta – Helge Aspelund, suomalainen kemisti ja professori (s. 1897)
23. heinäkuuta – Benjam Vanninen, suomalainen hiihtäjä (s. 1921)
28. heinäkuuta – Egil Offenberg, norjalainen poliitikko (s. 1899)
30. heinäkuuta – James Blish, yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija (s. 1921)
30. heinäkuuta – Jimmy Hoffa, yhdysvaltalainen ammattiyhdistysjohtaja (katosi) (s. 1913)
1. elokuuta – Reiji Okazaki, japanilainen molekyylibiologi (s. 1930)
4. elokuuta – Eelis Gulin, suomalainen piispa (Tampereen hiippakunta) (s. 1893)
8. elokuuta – Julian Cannonball Adderley, yhdysvaltalainen jazz-alttosaksofonisti (s. 1928)
9. elokuuta – Dmitri Šostakovitš, neuvostoliittolainen säveltäjä (Leningrad-sinfonia) (s. 1906)
15. elokuuta - Mujibur Rahman, Bangladeshin ensimmäinen presidentti (s. 1920)
19. elokuuta – Mark Donohue, yhdysvaltalainen kilpa-autoilija (s. 1937)
23. elokuuta – Esko Mannermaa, suomalainen näyttelijä (s. 1916)
27. elokuuta – Lij Tafari Makonnen (”Haile Selassie”), Etiopian viimeinen keisari (s. 1892)
29. elokuuta – Éamon de Valera, Irlannin presidentti 1959–1973 (s. 1882)
3. syyskuuta – Niilo Kokko, suomalainen arkkitehti (s. 1907)
5. syyskuuta – Georg Ots, virolainen laulaja (”Saarenmaan valssi”) (s. 1920)
10. syyskuuta – George Paget Thomson, vuoden 1937 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut englantilainen fyysikko (k. 1975)
12. syyskuuta – Heimo Lepistö, suomalainen näyttelijä (s. 1908)
15. syyskuuta – Finn Bryn, norjalainen arkkitehti (s. 1890)
20. syyskuuta – Alexis Léger (”Saint-John Perse”), vuoden 1960 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut ranskalainen runoilija ja diplomaatti (s. 1887)
24. syyskuuta – Pat Lowther, kanadalainen runoilija (s. 1935)
29. syyskuuta – Sigurd Lewerentz, ruotsalainen arkkitehti (s. 1885)
30. syyskuuta – Lauri Korpinen, suomalainen kunnanjohtaja (s. 1896)
Kuolleita > lokakuu–joulukuu

3. lokakuuta – Birger Carlstedt, suomalainen taidemaalari (s. 1907)
3. lokakuuta – Guy Mollet, ranskalainen sosialistipoliitikko, pääministeri 1956–1957 (s. 1903)
5. lokakuuta – Kolbjørn Buøen, norjalainen näyttelijä (s. 1895)
11. lokakuuta – Sirkka Salonen, suomalainen missi (Miss Eurooppa 1938) (s. 1917)
13. lokakuuta – Juho Koivisto, suomalainen poliitikko, ministeri ja maanviljelysneuvos (s. 1885)
13. lokakuuta – Eero Salo, suomalainen työsuojelutarkastaja ja SDP:n kansanedustaja (s. 1921)
22. lokakuuta – Arnold J. Toynbee, englantilainen historioitsija ja filosofi (Historia uudessa valossa) (s. 1889)
26. lokakuuta – Asmo Alho, suomalainen taidemaalari ja piirtäjä (Kieku ja Kaiku) (s. 1903)
27. lokakuuta – Rex Stout, yhdysvaltalainen rikoskirjailija (Nero Wolfe) (s. 1886)
28. lokakuuta – Oliver Nelson, yhdysvaltalainen saksofonisti (s. 1932)
30. lokakuuta – Gustav Ludwig Hertz, vuoden 1925 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut saksalainen kvanttifyysikko (s. 1887)
2. marraskuuta – Pier Paolo Pasolini, italialainen kirjailija ja elokuvaohjaaja (Sodoman 120 päivää) (s. 1922)
5. marraskuuta – Sigurd Lybeck, norjalainen kirjailija (s. 1895)
5. marraskuuta – Edward Lawrie Tatum, vuoden 1958 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen geneetikko (s. 1909)
7. marraskuuta – Mary Paischeff, suomalainen tanssitaiteilija (s. 1897)
19. marraskuuta – Matti Aura, suomalainen varatuomari, hallintomies ja ministeri (s. 1885)
20. marraskuuta – Francisco Franco, Espanjan caudillo ja generalissimus (s. 1892)
23. marraskuuta – Arvo Askola, suomalainen juoksija (s. 1909)
25. marraskuuta – Martti Parantainen, suomalainen sotilaskapellimestari ja musiikkieverstiluutnantti (s. 1903)
28. marraskuuta – Peder Furubotn, norjalainen kommunistipoliitikko (s. 1890)
29. marraskuuta – Tony Brise, englantilainen kilpa-autoilija (s. 1952)
29. marraskuuta – Graham Hill, brittiläinen Formula 1 -kuljettaja (maailmanmestari) (s. 1929)
4. joulukuuta – Hannah Arendt, saksalais-yhdysvaltalainen filosofi ja poliittinen teoreetikko (s. 1906)
7. joulukuuta – Thornton Wilder, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1897)
8. joulukuuta – Gary Thain, uusiseelantilainen rockmuusikko (s. 1948)
9. joulukuuta – William A. Wellman, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (s. 1896)
14. joulukuuta – Arthur Treacher, englantilainen näyttelijä (s. 1894)
24. joulukuuta – Bernard Herrmann, yhdysvaltalainen sväeltäjä (s. 1911)
25. joulukuuta – Gaston Gallimard, ranskalainen kustantaja, Gallimard-kustantamon perustaja (s. 1881)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Aage Bohr, Benjamin Mottelson ja Leo Rainwater
Nobelin kemianpalkinto: John Cornforth ja Vladimir Prelog
Nobelin lääketieteen palkinto: David Baltimore, Renato Dulbecco ja Howard Martin Temin
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Eugenio Montale
Nobelin rauhanpalkinto: Andrei Saharov
Muuta

Elokuvavuosi 1975
Kirjallisuusvuosi 1975
Musiikkivuosi 1975
Urheiluvuosi 1975
Videopelivuosi 1975
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gotanda

Megurojoki Gotandassa
Gotanda
Gotanda (jap. 五反田) on alue Tokiossa Shinagawan erillisalueen pohjoisosassa. Se on kasvanut vilkkaan Gotandan rautatieaseman ympärille. Aseman kautta kulkee muun muassa Yamanote-ympyrälinja, joka jakaa alueen kahteen osaan. Linjan länsipuolella sijaitsee Nishi-Gotandan kaupunginosa (’Länsi-Gotanda’), itäpuolella Higashi-Gotandan kaupunginosa (’Itä-Gotanda’). Alueen läpi itään Tokionlahden suuntaan virtaa Megurojoki.
Gotandan rautatieasema on liikenteen solmukohta, jonka ympäristössä sijaitsee liike- ja huvittelualueita. Aseman pohjoispuolisella ylängöllä on yläluokkaisia asuinalueita. Nishi- ja Higashi-Gotandan kaupunginosien yhteenlaskettu pinta-ala on 1,94 neliökilometriä, ja niissä on yhteensä noin 26 000 asukasta (elokuussa 2024).
Historia

Nimi Gotanda, kirjaimellisesti ’viiden tanin [laajuinen] riisipelto’, lienee peräisin Megurojoen varren riisiviljelmiltä. Edo-kaudella 1600–1800 luvuilla alueen läpi kulki Nakahara-kaidō-niminen tiereitti. 1900-luvun alkupuolella Gotandaan kehittyi vilkas geishojen asuttama viihdealue (hanamachi). Erityisen nopeasti se kasvoi vuoden 1923 suuren Kantōn maanjäristyksen jälkeen, kun suuri osa Tokion itäosista tuhoutui. Gotandassa työskenteli noin 220 geishaa. Kaupunginosan tunnetuin ryōtei-ravintola oli vuonna 1925 avattu Shōsenkaku (松泉閣), joka sai suurine puutarhoineen lempinimen ”lähiön Hakonevuori” (kōgai no Hakoneyama).
Toisen maailmansodan jälkeen Gotandaan syntyi monien muiden Tokion kaupunginosien tapaan suuri mustan pörssin tori. Vuonna 1965 liikemies Fukihara Hironobu rakennutti pommituksissa tuhoutuneen Shōsenkakun tilalle ylellisen keilailukeskuksen, jota mainostettiin ”maailman parhaaksi”. Sekin on sittemmin purettu asuinkerrostalon tieltä.
Historiallisesti Gotandassa oli paljon teollisuutta, tehdastyöntekijöitä palvelevaa viihdettä ja ”lemmenhotelleja”, minkä vuoksi alueella on ollut huono maine. Ennen sotaa Gotandan teollisuus palveli erityisesti Japanin sotateollisuutta. Myöhemmin aluetta on kehitetty ja sen maine on parantunut. Sinne valmistui esimerkiksi 100 metriä korkea Gotanda JP Building -monitoimikompleksi vuonna 2023.
Kaupunkikuva ja rakennukset

Gotandan alue koostuu Higashi-Gotandan (’Itä-Gotanda’) ja Nishi-Gotandan (’Länsi-Gotanda’) kaupunginosista. Niiden naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Kami-Ōsaki sekä Minaton erillisalueen Shirokanedai ja Takanawa; idässä Kita-Shinagawa; etelässä Ōsaki, Togoshi, Hiratsuka ja Ebara sekä lännessä Koyama, Koyamadai ja Meguron erillisalueen Shimo-Meguro. Megurojoki ja Yamanote-rautatielinja kulkevat alueen läpi luoteesta kaakkoon.
Gotandan liikealue kauppoineen ja ravintoloineen on keskittynyt Gotandan rautatieaseman ympäristöön. Tämän lisäksi Gotandassa on toimisto- ja asuinkortteleita. Aseman pohjoispuolisella ylängöllä on yläluokkainen asuinalue, jossa sijaitsee myös suurlähetystöjä. Tällä alueella on myös NTT-yhtiön sairaala ja Seishin-yliopiston kampus. Aseman eteläpuolella sijaitsee TOC-yrityksen pääkonttori TOC Building.
Gotandan rautatieasema vuonna 1936
Näkymä Gotandan rautatieasemalta vuonna 1990
Kamurozakan kirsikankukkia
Gotandan kaupunkikuvaa
Liikenne

Gotandan alueen keskellä sijaitsee Gotandan rautatieasema, merkittävä risteysasema. Sitä palvelevat JR Higashi-Nihonin Yamanote-linja, Tōkyū-rautatieyhtiön Ikegami-linja ja Toei-metron Asakusa-linja. Lisäksi alueen länsiosassa sijaitsee Fudōmaen asema, jolla pysähtyy Tōkyūn Meguro-linja, ja itärajalla Ōsaki-hirokōjin asema, jolla pysähtyy Ikegami-linja.
Gotandan läpi kulkevat pohjois–eteläsuunnassa Tokion pääkaupunkimoottoritien linja 2 eli Meguro-linja ja Japanin valtatie 1 eli Sakurada-dōri. Muihin pääkatuihin lukeutuu Tokion prefektuurintie nro. 317 eli Yamate-dōri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gotanda Wikimedia Commonsissa
| n k Shinagawan erillisalue |
| --- | --- | --- |
| Shinagawan alue |  Higashi-Shinagawa  Hiromachi  Kita-Shinagawa  Minami-Shinagawa  Nishi-Shinagawa  |  |
| Ōin alue |  Higashi-Ōi  Katsushima  Minami-Ōi  Nishi-Ōi  Ōi  |  |
| Ōsakin alue |  Higashi-Gotanda  Kami-Ōsaki  Nishi-Gotanda  Ōsaki  |  |
| Ebaran alue |  Ebara  Futaba  Hatanodai  Higashi-Nakanobu  Hiratsuka  Koyama  Koyamadai  Nakanobu  Togoshi  Yutakachō  |  |
| Yashion alue |  Higashi-Yashio  Yashio  |  |
| Muita alueita |  Gotanda  Odaiba  |  |
Itävallan kansanpuolue

| Itävallan kansanpuolue> Österreichs Volkspartei |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  17. huhtikuuta 1945
Puheenjohtaja:  Christian Stocker
Ideologia:   kristillisdemokratia  konservatismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:  Lichtenfelsgasse 7 A-1010, Wien
Kansallisneuvosto:  71 / 183
Liittoneuvosto:  23 / 61
Euroopan parlamentti:  7 / 18
Kansainväliset jäsenyydet:  – EPP   – IDU
Kotisivu:  www.oevp.at
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itävallan kansanpuolue (ÖVP, saks. Österreichs Volkspartei) on itävaltalainen konservatiivinen ja kristillisdemokraattinen puolue. ÖVP muodostettiin vuonna 1945 Itävallan tasavallan uudelleenperustamisen myötä, ja siitä lähtien ÖVP on yhdessä sosiaalidemokraattisen SPÖ:n kanssa ollut yksi Itävallan johtavista puolueista.
Puoluejohto

Itävallan kansanpuolueen johtajat vuodesta 1945:
| Puheenjohtaja | Kausi |
| --- | --- |
Leopold Kunschak: 1945
Leopold Figl: 1945–1952
Julius Raab: 1952–1960
Alfons Gorbach: 1960–1963
Josef Klaus: 1963–1970
Hermann Withalm: 1970–1971
Karl Schleinzer: 1971–1975
Josef Taus: 1975–1979
Alois Mock: 1979–1989
Josef Riegler: 1989–1991
Erhard Busek: 1991–1995
Wolfgang Schüssel: 1995–2007
Wilhelm Molterer: 2007–2008
Josef Pröll: 2008–2011
Michael Spindelegger: 2011–2014
Reinhold Mitterlehner: 2014–2017
Sebastian Kurz: 2017–2021
Karl Nehammer: 2021–2025
Christian Stocker: 2025
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itävallan kansanpuolue Wikimedia Commonsissa
Itävallan kansanpuolue (saksaksi)
| n k Konservatiivinen internationaali (IDU) |
| --- | --- |
Aasia ja Tyynimeri:   Liberaalipuolue   Kansallinen Itsenäisyyspuolue   Yhdistynyt tulevaisuuspuolue   Kansanpuolue   Likud   Kataeb   Demokraattinen puolue   Yhdistynyt kansallinen puolue   Kuomintang   Kansallispuolue 
Afrikka:   Uusi isänmaallinen puolue   Demokraattinen puolue   Demokraattinen puolue   Itsenäisyyspuolue   Chadema   Demokraattisen muutoksen foorumi 
Eurooppa:   Demokraattinen puolue   Demokraattinen liitto, Demokraattinen liitto 1990, Demokraattinen edistys, Demokraattinen toiminta   Demokraattisten voimien liitto, GERB   Kansanpuolue   Yhdistynyt kansallinen liike   Kansanpuolue   Kotimaan liitto - Kristillisdemokraatit   Uusi demokratia   Demokraattinen liitto   Demokraattinen liike   Itsenäisyyspuolue   Liberaalidemokraattinen puolue   Muutosten liike   Høyre   VMRO–DPMNE   CDS–PP   CDU, CSU   Edistyspuolue   Demokraattinen puolue   Kansallinen Kokoomus   Maltillinen kokoomus   Konservatiivinen kansanpuolue   Kansalaisdemokraattinen puolue   Batkivštšyna   Fidesz   The BPF Party, Yhdistynyt kansalaispuolue   Oikeistovoimien liitto   Isänmaa   Konservatiivipuolue 
Pohjois-Amerikka:   Kansallinen edistysvoima   Kristillissosiaalinen puolue   Arena   Unionistipuolue   Uusi kansallinen puolue   Kansallispuolue   Konservatiivipuolue   Demokraattinen muutos   Yhdistynyt työläisten puolue   Uusi demokraattinen puolue   Republikaaninen puolue 
Etelä-Amerikka:   Tasavaltalainen ehdotus   Sosiaalidemokraattinen liike   Demokraatit   Itsenäinen demokraattinen liitto, Kansallinen uudistus   Konservatiivipuolue   Konservatiivipuolue   Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue   Kristillinen kansanpuolue   Venezuela-projekti 
Kansainväliset:  Aasian ja Tyynenmeren demokraattinen unioni  Afrikan demokraattinen unioni  Euroopan kansanpuolue  Euroopan konservatiivien ja reformistien puolue  International Women's Democrat Union  International Young Democrat Union  Karibian demokraattinen unioni  Latinalaisen amerikan puolueiden unioni 
Karl Nehammer oli Itävallan kansanpuolueen puheenjohtaja vuodesta 2021 tammikuuhun 2025.
Saatanan kanit

| Saatanan kanit |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Teemu Niukkanen
Käsikirjoittaja:  Antti Toivonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elokuvayhtiö Komeetta
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saatanan kanit (engl. Fucking Bunnies) on kotimainen Antti Toivosen käsikirjoittama ja Teemu Niukkasen ohjaama lyhytelokuva. Elokuva on esitetty Sundance-festivaaleilla. Elokuva valikoitui noin yhdeksäntuhannen elokuvan joukosta 68 esitettävän elokuvan joukkoon. Elokuva on valittu myös Chicagon kansainväliselle filmifestivaalille, jossa se sai erikoismaininnan.
Elokuva kertoo keskiluokkaisen, liberaalin miehen reaktiosta, kun naapuriin muuttaa saatananpalvojien seksikultti.
Palkinnot

Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun alle 30-minuuttisten elokuvien erikoispalkinto. (2017)
Aiheesta muualla

https://ses.fi/elokuva/saatanan-kanit/
Ibis

Kansi vuodelta 1922.
Ibis on British Ornithologists’ Unionin (BOU) julkaisema vertaisarviointiin perustuva lintutieteellinen aikakauslehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 1859 alkaen. Aiheita ovat muun muassa ekologia, luonnonsuojelu, käyttäytyminen, paleontologia, taksonomia ja uudet lintulajit. Lehden vastaava toimittaja on Dominic McCafferty Glasgow’n yliopistosta. Lehteä julkaisee Wiley-Blackwell sekä paperi- että verkkoversiona.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lehden verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Lancet

The Lancet on Lontoossa viikoittain ilmestyvä brittiläinen, englanninkielinen lääketieteen aikakauslehti. Lehteä julkaisee Elsevier, joka on osa brittiläis-hollantilaista kustantajaa Reed Elsevier. Lancetin perusti 1823 englantilainen lääkäri Thomas Wakley, ja se sai nimensä pienen kirurginveitsen lansetin sekä lansettityylisten ikkunoiden mukaan.
The Lancet on eräs maailman vanhimpia ja arvossa pidetyimpiä lääketieteellisiä julkaisujalähde?. Sitä voidaan pitää monien nykyajan lääketieteellisten lehtien suoranaisena esikuvanalähde?. Lehden artikkelit ovat vertaisarvioituja ja se julkaisee laaja-alaisesti niin uutta tutkimusta, arvioita aiemmista tutkimuksista kuin myös kommentaareja. Lisäksi julkaistaan muun muassa arvioita lääketieteellisistä kirjoista ja alan uutisia. Lehden nauttima suuri arvostus tarkoittaa, että sen kirjoituksia lainataan laajasti tiedotusvälineissä kaikkialla maailmassa. Lukijoita sillä on ympäri maailmaa, ja sen 1996 avatuilla Internet-sivuilla yli miljoona käyttäjää. Lancetin nykyinen päätoimittaja on Richard Horton. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analytics) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 45,217 vuonna 2014.
Thomas Wakleyn toimittama alkuperäinen Lancet sisälsi lääketieteen ohella myös poliittista ja kulttuurillista aineistoa, joka sittemmin on jäänyt sivuun. Wakleyn lehden eräs päämäärä oli paljastaa tuon ajan brittiläisen lääketieteen korruptio ja nepotismi, samalla kun se piti lukijakuntansa ajan tasalla alan uusimmista saavutuksista. The Lancet onkin alusta alkaen ollut reformistinen julkaisu, joka edelleen ottaa mieluusti kantaa kiistanalaisiin asioihin. Se seuraa myös tarkasti esimerkiksi Maailman terveysjärjestön WHO:n sisäistä politikointia.
Nykyään The Lancetin ohella ilmestyy myös useampia omiin aloihinsa keskittyviä Lancetin erikoislehtiä, jotka ovat omilla erikoisaloillaan arvostettuja julkaisufoorumeita. Näitä ovat esimerkiksi The Lancet Neurology (neurologia, hermotautioppi), The Lancet Oncology (onkologia, kasvainoppi) ja The Lancet Infectious Diseases (infektiotaudit eli tartuntataudit).
Lehti sai kritiikkiä kun syyskuun 2021 numeron kanteen nostettiin kuukautisia käsittelevästä artikkelista lainaus "Historiallisesti vaginallisten kehojen anatomia ja fysiologia on sivuutettu." Lainauksella tavoiteltiin ilmeisesti transsukupuolisten inklusiivisuutta. Sanavalintaa pidettiin kuitenkin naisia dehumanisoivana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.thelancet.com/ – Lehden kotisivu
Vivienne Medrano

Vivienne Medrano (2024)
Vivienne Medrano (tunnetaan myös online-aliasnimellään VivziePop) on yhdysvaltalainen animaattori, kirjailija, ohjaaja, tuottaja ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten aikuisten animaatiosarjojen Hazbin Hotellin ja Helluva Bossin luojana. Hän on myös kirjoittanut verkkosarjakuvan nimeltä ZooPhobia.
Kōnosuke Matsushita

Konosuke Matsushita
Kōnosuke Matsushita vuonna 1929
| --- | --- |
Syntynyt:  27. marraskuuta 1894 Wakayaman prefektuuri, Japani
Kuollut:  27. huhtikuuta 1989 Osakan prefektuuri
Nimi äidinkielellä:  松下 幸之助 
| --- | --- |
Verkkosivusto:  konosuke-matsushita.com 
hauta.
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kōnosuke Matsushita (jap. 松下 幸之助, Matsushita Kōnosuke, 27. marraskuuta 1894 – 27. huhtikuuta 1989) oli japanilainen yrittäjä. Hän perusti vuonna 1918 elektroniikkayhtiö Panasonicin, koska hänen työnantajansa ei ollut kiinnostunut hänen kehittämästään uudesta sähkökoskettimesta. 1970-luvulla Matsushita jätti kokopäiväisen työskentelyn Panasonicilla. Hänen kuollessaan yhtiöllä oli 570 tytäryhtiötä ja 190 000 työntekijää.
Elämänsä aikana Matsushita piti noin 3000 puhetta. Yhtiö käytti niitä vuonna 2024 luomaan yhdessä Matsuo-instituutin kanssa Matsushitaan perustuvan tekoälypersoonan. Sen tarkoitus on neuvoa käyttäjiään sen perusteella, mitä Matsushita itse olisi ajatellut tai tuntenut jostakin asiasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōnosuke Matsushita Wikimedia Commonsissa
The Founder, Konosuke Matsushita
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 2 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  NARA  IdRef
Albert

| Albert |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  24. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  24. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Pertti, Altti, Alpertti
Vastineita eri kielissä:  Alberto
Nimen alkuperä:  Adalbert
Infobox OKNimi-testi OK: 
Albert on miehen etunimi. Sen alkuperä on saksalaisessa Adalbert-nimessä, joka on muodostettu ’jalosukuista’ ja ’loistavaa’ tarkoittavista sanoista ja joka voidaan suomentaa ’aateluudella loistava’.
Suomessa nimi Albert on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 10 370 pojalle ja enintään kahdeksalle tytölle.  Albertin nimipäivä on 24. huhtikuuta.
Albert-nimen naispuolisia vastineita ovat Alberta ja Albertina.
Tunnettuja Albert-nimisiä > Hallitsijoita ja kuninkaallisia

Albert I (1875–1934), Belgian kuningas 1909–1934
Albert II (s. 1934), Belgian kuningas 1993–2013
Albert (1828–1902), Saksin kuningas 1873–1902
Albert I (1848–1922), Monacon ruhtinas 1889–1922
Albert II (s. 1958), Monacon ruhtinas vuodesta 2005
prinssi Albert (1819–1861), kuningatar Viktorian prinssipuoliso
Albert Victor (1864–1892), Ison-Britannian prinssi, kuningas Edvard VII:n poika
prinssi Albert, myöhemmin kuningas Yrjö VI (1895–1952), Britannian kuningas vuosina 1936–1952
Tunnettuja Albert-nimisiä > Albert sukunimenä

Albert on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Barbara Albert (s. 1970), itävaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja -näyttelijä
Branden Albert (s. 1984), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Carl Albert (1908–2000), yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattipoliitikko
Eddie Albert (1906–2005), yhdysvaltalainen näyttelijä
Edward Albert (1951–2006), yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä
Flórián Albert (1941–2011), unkarilainen jalkapalloilija
Jodi Albert (s. 1983), englantilainen näyttelijä ja laulaja
John Albert (s. 1989), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Korbin Albert (s. 2003), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Maria Albert (s. 1985), virolainen uimari
Marv Albert (s. 1941), yhdysvaltalainen urheiluselostaja.
Kuvitteellisia Alberteja

Albert Wesker, Capcomin Resident Evil -pelisarjassa.
Muuta

HMS Albert (1840), kuljetusalus
HMS Albert (1883), tykkivene
New Scientist

| New Scientist |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Tiedelehti
Julkaisija:  Reed Business Information
ISSN:  ISSN 0262-4079
Levikki:  170 541 (1–6/2006)
Perustettu:  1956
Päätoimittaja:  Emily Wilson
Kotikunta:  Lontoo
Kotimaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Sivukoko:  267 × 203 mm
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  brittienglanti ja englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
New Scientist on kansainvälinen englanninkielinen tiedelehti, joka esittelee yleistajuisesti tieteen ja tekniikan saavutuksia. Lehti ilmestyy kerran viikossa. Se ei ole vertaisarvioitu tiedejulkaisu, mutta myös tutkijat seuraavat sen avulla oman alansa ulkopuolisia tapahtumia. Lehti käsittelee usein myös ympäristökysymyksiä, mm. ilmaston lämpenemistä. Lehti on myös merkittävä tieteen työpaikkojen välityskanava, ja jokainen numero sisältää useita sivuja muun muassa eri yliopistojen ja tutkimuslaitosten työpaikkailmoituksia.
New Scientistin päätoimitus sijaitsee Lontoossa. Brittiläisen painoksen lisäksi lehteä julkaistaan Yhdysvaltain ja Australian painoksena.
Lehti on perustettu 1956, ja sitä kustantaa Reed Elsevierin tytäryhtiö Reed Business Information Ltd.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivu (englanniksi)
Club Atlético de Madrid

Club Atlético de Madrid, lyhyemmin Atlético Madrid, Atlético tai Atleti on jalkapalloseura Espanjan pääkaupungista Madridista. Se perustettiin vuonna 1903 ja pelaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Seura on voittanut 11 kertaa pääsarjamestaruuden, kymmenen kertaa cup-kilpailu Copa del Reyn, kolme kertaa Eurooppa-liigan, kolme kertaa UEFA Super Cupin sekä yhden kerran Cup-voittajien cupin ja Intercontinental Cupin. Liigamestaruuksissa mitattuna Atlético on Espanjan kolmanneksi menestynein jalkapalloseura paikallisvastustaja Real Madridin ja Barcelonan jälkeen. Nykyään Atlético on yksi Euroopan suurseuroista; 2010-luvulla se on voittanut Eurooppa-liigan kolmesti (2010, 2012 ja 2018) sekä ollut kahdesti Mestarien liigan loppuottelussa (2014 ja 2016) häviten molemmilla kerroilla Real Madridille.
Atlético tunnetaan lempinimillä Rojiblancos (suom. punavalkoiset) ja Colchoneros (suom. patjantekijät), jotka juontuvat seuran punavalkoraidallisesta pelipaidasta. Seuran kotistadionina toimii San Blas – Canillejasin alueella Madridin koillisosassa sijaitseva Estadio Metropolitano, jonka kapasiteetti on 68 000 katsojaa.