stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 2001
Nyrkkeily

Britti Lennox Lewis hävisi 22.4. Etelä-Afrikan Brakpanissa WBC-, IBF- ja IBO-ammattinyrkkeilyliittojen raskaan sarjan tittelin Yhdysvaltain Hasim Rahmanille, joka tyrmäsi hänet viidennessä erässä. Lewis voitti tittelit takaisin 17.11. Las Vegasissa tyrmäämällä Rahmanin neljännessä erässä.
Yhdysvaltalainen Evander Holyfield menetti WBA-ammattinyrkkeilyliiton raskaan sarjan tittelin maanmiehelleen John Ruizille maaliskuussa, ja uusintakohtaamisen päätyttyä joulukuussa ratkaisemattomaan jäi titteli Ruizille.
Amatöörinyrkkeilyn miesten maailmanmestaruuskilpailut 2.–11.6. Belfastissa, Pohjois-Irlannissa. Kilpailut käytiin 12 painoluokassa 48-kiloisista yli 91 kilon luokkaan. Kuuba oli menestynein maa seitsemällä mestaruudella, ja kaikkiaan mitaleille ylsi 19 maata. Raskaimman sarjan mestaruuden voitti Uzbekistanin Ruslan Tšagajev. Suomen Joni Turunen sai 57 kilogramman sarjassa pronssia.
Amatöörinyrkkeilyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 24.11.–2.12. Scrantonissa, Yhdysvalloissa. Naiset ottelivat ensimmäisen kerran maailmanmestaruuksista. Kilpailut käytiin 12 painoluokassa 45-kiloisista yli 81 kilon luokkaan. Venäjä oli menestynein maa neljällä mestaruudella, ja kaikkiaan mitaleille ylsi 16 maata. Raskaimman sarjan mestaruuden voitti Yhdysvaltain Devonne Canady.
Paini

Vapaapainin maailmanmestaruuskilpailut 22.–25.11. Sofiassa, Bulgariassa. Kisoissa miehet ottelivat kahdeksassa ja naiset kuudessa painoluokassa. Venäjä voitti miesten neljä raskainta sarjaa ja oli kisojen menestynein maa.
Kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailut 6.–9.12. Patraksessa, Kreikassa. Kisoissa oteltiin kahdeksassa painoluokassa 54-kiloisista 130-kiloisiin. Kaikki mestaruudet menivät eri maihin. Raskaimman sarjan voitti Yhdysvaltain Rulon Gardner.
Pikaluistelu

Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 20.–21.1. Inzellissä, Saksassa. Miesten mestaruuden voitti Kanadan Mike Ireland ja naisten paras oli Saksan Monique Garbrecht-Enfeldt.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 10.–11.2. Budapestissa, Unkarissa. Mestaruuden voittivat Alankomaiden Rintje Ritsma ja Saksan Anni Friesinger.
Matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut 9.–11.3. Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa. Saksan Gunda Niemann-Stirnemann voitti kaksi kultamitalia. Maailmanennätyksiä paranneltiin viidellä matkalla: Japanin Hiroyasu Shimizu miesten 500 metrillä (34,32), Kanadan Jeremy Wotherspoon miesten 1 000 metrillä (1.08,28), Kanadan Catriona LeMay Doan naisten 500 metrillä (37,29), Saksan Monique Garbrecht-Enfeldt naisten 1 000 metrillä (1.14,13) ja Saksan Gunda Niemann-Stirnemann naisten 5 000 metrillä (6.52,44).
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–14.1. Baselga di Pinéssä, Italiassa. Miesten mestaruuden voitti Venäjän Dmitri Šepel ja naisten mestaruuden Saksan Gunda Niemann-Stirnemann.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 15.–25.2. Lahdessa, Suomessa. Ohjelmassa oli kuusi miesten ja viisi naisten hiihtolajia, kun naisten 30 kilometrin hiihto jouduttiin perumaan kovan pakkasen vuoksi. Mäkihypyssä kilpailtiin neljässä ja yhdistetyssä kolmessa lajissa. Norja oli kisojen paras maa kuudella kulta-, kahdella hopea- ja kahdella pronssimitalilla. Ruotsin Per Elofsson ja Norjan Bente Skari voittivat kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Kisoja varjosti isäntämaa Suomen urheiluhistorian pahin dopingskandaali kuuden hiihtäjän jäätyä kiinni Hemohes-plasmanlaajentajan käytöstä.
Keski-Euroopan mäkiviikko 30.12.2000–6.1.2001 Saksassa ja Itävallassa. Kokonaiskilpailun voitti Puolan Adam Małysz yli sadan pisteen erolla Suomen Janne Ahoseen ja Saksan Martin Schmittiin. Małysz voitti kaksi osakilpailua, Schmitt yhden ja Japanin Noriaki Kasai yhden.
Pyöräily

Italian ympäriajo 19.5.–10.6. Kilpailun voitti isäntämaan Gilberto Simoni noin 7,5 minuutin erolla Espanjan Abraham Olanoon.
Ranskan ympäriajo 7.–29.7. Kilpailun voitti alun perin Yhdysvaltain Lance Armstrong 6.44 minuutin erolla Saksan Jan Ullrichiin ja 9.05 minuutin erolla Espanjan Joseba Belokiin, mutta myöhemmin Armstrongin dopingin käyttö paljastui ja vuonna 2012 hän menetti voittonsa.
Espanjan ympäriajo 8.–30.9. Kärkikolmikkoon ajoivat isäntämaan Ángel Casero ja Óscar Sevilla sekä Yhdysvaltain Levi Leipheimer.
Soutu

Maailmanmestaruuskilpailut 19.–26.8. Luzernissa, Sveitsissä. Kisaohjelmaan kuului 24 lajia. Saksa voitti viisi kultamitalia, joista neljä tuli naisten lajeista. Kaikkiaan mitaleille ylsi 27 maata. Yksiköiden mestaruuden voittivat Norjan Olaf Tufte ja Saksan Katrin Rutschow-Stomporowski.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailut 28.7.–4.8. Tampereella, Suomessa. Isäntämaa Suomi voitti kolme kultaa, kun Pasi Ikonen oli paras pikamatkalla ja maa voitti molemmat viestit. Sveitsiin ja Norjaan meni kaksi mestaruutta ja Ruotsiin yksi.
Tiomila-viesti 28.–29.4. Strängnesissä. Norjalainen Bækkelagets SK voitti miesten ja suomalainen Kalevan Rasti naisten viestin.
Jukolan viesti 16.–17.6. Jurvassa. Turun Suunnistajat voitti miesten Jukolan ja Liedon Parma Venlojen viestin.
Taitoluistelu

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 18.–25.3. Vancouverissa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voittivat Venäjän Jevgeni Pljuštšenko, neljännen kerran Yhdysvaltain Michelle Kwan, pariluistelussa Kanadan Jamie Salé / David Pelletier sekä jäätanssissa kaikkien aikojen ensimmäisenä italialaisvoittajana Barbara Fusar-Poli / Maurizio Margaglio.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 21.–28.1. Bratislavassa, Slovakiassa. Mestaruuden voittivat venäläiset Jevgeni Pljuštšenko, Irina Slutskaja ja Jelena Berežnaja / Anton Siharulidze sekä Italian Barbara Fusar-Poli / Maurizio Margaglio.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut 6.–7.4. Helsingissä, Suomessa. Kultaa voitti ruotsalainen Team Surprise, hopeaa suomalainen Rockettes ja pronssia kanadalainen Black Ice.
Tennis

Australian avointen kaksinpelien loppuotteluissa yhdysvaltalainen Andre Agassi voitti Ranskan Arnaud Clémentin ja yhdysvaltalainen Jennifer Capriati sveitsiläisen Martina Hingisin.
Ranskan avointen kaksinpelien loppuotteluissa brasilialainen Gustavo Kuerten voitti espanjalaisen Àlex Corretjan ja yhdysvaltalainen Jennifer Capriati Belgian Kim Clijstersin.
Wimbledonin kaksinpelien loppuotteluissa Kroatian Goran Ivanišević voitti Australian Patrick Rafterin ja Yhdysvaltain Venus Williams Belgian Justine Heninin.
Yhdysvaltain avointen kaksinpelien loppuotteluissa Australian Lleyton Hewitt voitti Yhdysvaltain Pete Samprasin ja Venus Williams pikkusiskonsa Serena Williamsin.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailut 3.–12.8. Edmontonissa, Kanadassa. Kisoihin osallistui 200 maata ja 1800 urheilijaa. Yhdysvallat oli alun perin menestynein maa yhdeksällä kultamitalilla mutta useita mitaleja jaettiin myöhempinä vuosina uusiksi dopingkäryjen seurauksena. Saksan Lars Riedel voitti kiekonheitossa uransa viidennen kultamitalin. Suomalaisista Aki Parviainen sai keihäänheitossa hopeaa ja Arsi Harju kuulantyönnössä pronssia.
Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 9.–11.3. Lissabonissa, Portugalissa. Yhdysvallat oli  mtalitilaston ykkönen seitsemällä kultamitalilla.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 24.–25.3. Oostendessa, Belgiassa. Miesten henkilökohtaiseen maailmanmestaruuteen juoksivat Kenian Enock Koech ja Belgian Mohammed Mourhit, ja naisten mestarit olivat Etiopian Gete Wami ja Ison-Britannian Paula Radcliffe. Kenia voitti kolme neljästä joukkuekilpailusta ja Etiopia yhden.
Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut 7.10. Bristolissa, Isossa-Britanniassa. Miesten kilpailun voitti Etiopian Haile Gebrselassie joukkuekilpailunkin voiton mennessä samaan maahan. Naisten nopein oli Ison-Britannian Paula Radcliffe ja Kenia voitti joukkuekilpailun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 2001 Wikimedia Commonsissa
Uusikirkko

| Uusikirkko Nykyrka> Entinen kunta – luovutettu Neuvostoliitolle |
| --- | --- |

 sijainti 
Lääni:  Viipurin lääni
Maakunta:  Karjalan historiallinen maakunta
Kihlakunta:  Rannan kihlakunta
Kuntanumero:  897
Perustettu 1:  1445
– emäpitäjä:  Muolaa
Lakkautettu:  1948 (luovutettu Neuvostoliitolle 1944)
Pinta-ala:  641,70 km²   (12.3.1940)
– maa:  604,60 km²
– sisävesi:  37,10 km²
Väkiluku:  11 110   (31.12.1939)
– väestötiheys:  18,4 as./km²
  1Seurakunta mainitaan ensimmäisen kerran 
Uusikirkko (vuoteen 1936 Uusikirkko Vl, ruots. Nykyrka) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksen Suomenlahden puoleisella rannikolla Etelä-Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Pinta-ala oli 604,6 km² ja asukkaita 11 110 (1939). Uudenkirkon naapurikuntia olivat Kuolemajärvi, Muolaa, Kanneljärvi, Kivennapa ja Terijoki.
Alueelta oli hyvät kulkuyhteydet mm. Viipuriin, Terijoelle ja Pietariin. Alueella oli 1930-luvun lopussa jo merkittävää turismia merenrannikolla.
Uudenkirkon kirkonkylän paikalla on nykyisin  Poljanyn (ven. Поляны) maalaiskunnan keskustaajama. Poljany kuuluu Leningradin alueen Viipurin piiriin.
Historia

Löytöjen perusteella Uudellakirkolla on ollut pysyvää asutusta jo kivikaudella. Itsenäisenä seurakuntana nimi mainitaan ensimmäisen kerran v.  1445, jolloin se oli eronnut Muolaan eli Pyhän Ristin seurakunnasta. Pitäjän ensimmäinen kirkko oli todennäköisesti Kaukjärven kylän Piritanniemellä sijainnut Pyhän Birgitan kappeli
Elokuussa 1911 keisari Nikolai II antoi lakiehdotuksen Kivennavan ja Uudenkirkon kuntien liittämisestä Pietarin kuvernementtiin. Yhtenä perusteluna asialle oli (silloin vielä Kivennavan kuntaan kuuluneen) Terijoen huvilayhdyskunnan runsas venäläisväestö. Ehdotus annettiin myös Suomen eduskunnan hyväksyttäväksi, mutta sai Suomessa osakseen ankaraa vastustusta ja jäi toteuttamatta. Näin ollen myös Uusikirkko jäi vielä silloin Suomelle. Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1920 Tarton rauhassa vahvistettiin vanha suuriruhtinaskunnan raja Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliseksi rajaksi. Uudenkirkon alueesta erotettiin itsenäiseksi pitäjiksi myöhemmin Kuolemajärvi (1871) ja Kanneljärvi (1925). Tyrisevän kylä siirrettiin osaksi Terijoen kuntaa 1927.
Talvisodassa Uusikirkko joutui Neuvostoliiton haltuun 4. joulukuuta 1939.
Uudenkirkon väestö sijoitettiin jatkosodan jälkeen Salon seudulle seuraaviin kuntiin: Angelniemi, Halikko, Karuna, Koski Tl, Marttila, Perniö, Sauvo ja Somero.
Kylät

Airikkala, Anterola, Anttonala, Elinälä, Haapala, Halila, Halola, Harju, Himottula, Hyttilä, Hälkölä, Häme, Hänniloja, Hännilä, Hötsölä, Iivattala, Inonkylä, Jaakkovala, Jokela (Lohela), Jorola, Jäppilä, Järmilä, Kaipiala (Lampaala), Kalliola, Kanneljärvi, Kauppola, Kelola, Keppola, Kirjavala, Kirkkojärvi (kirkonkylä), Kirstinälä, Kiskola, Kitula, Kokkola, Kunttila, Kuujärvi, Kuuterselkä, Lahdenperä, Leistilä, Leistola, Lempiälä, Liikola, Makula, Mesterjärvi, Metsäkylä, Myttyniemi, Mäkienmäki, Neuvola, Peippola, Putrola, Päätilä, Ritarila, Rumpula (Piispala), Sinkkola, Sortavala, Sykiälä, Taamala, Talpola, Tarkkala, Tirttula, Toivola, Tommila, Tyrisevä, Uimola, Uiskola, Uskila, Vammelsuu, Vohnala, Vihmala, Villikkala, Vitikkala
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 20 koulupiiriin.
Neuvolan taiteilijakylä

Venäläisen huvilakauden aikana hyvistä näköaloistaan tunnetussa Neuvolan kylässä oli kesäisin runsaasti vieraita, jotka lähes poikkeuksetta olivat kirjailijoita, taiteilijoita ja sanomalehtimiehiä. Maksim Gorki asui pitkään Neuvolassa, joskus talvenkin aikana. Leonid Andrejev muutti Neuvolaan Kuokkalasta kesällä 1919 kun englantilaiset torpedoveneet pommittivat Kronstadtia ja Yhinmäkeä. Andrejev kuoli Neuvolassa ja hänet haudattiin väliaikaisesti Neuvolanmäen laella sijainneeseen Langin hautakappeliin. Ruumis haudattiin kuuden vuoden kuluttua olojen rauhoituttua Uudenkirkon Vammeljoelle. Venäläiskauden lopulla Neuvolan kylään alettiin rakentaa suurta mielisairastoipilasten hoitolaa. Suomen itsenäistymisen jälkeen Neuvolan kylän lähellä, ensin Lempiälässä ja sitten Kirjavalassa, vietti kesiään italialainen oopperalaulaja, professori Eugenio Giraldoni. Giraldoni tuli aina keväisin Italiasta ja palasi sinne syksyisin. Monet Suomalaisen Oopperan taiteilijat saivat kesän aikana opetusta Giraldonilta täällä.
Aiheesta muualla

Luovutetun Etelä-Karjalan pitäjät: Uusikirkko
Luovutetun Karjalan linkit (Arkistoitu – Internet Archive)
Uusikirkko-seura r.y.
Luovutettu Karjala, pitäjät, Uusikirkko
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Uudenkirkon epävirallinen perinnevaakuna.
Vanha postikortti Uudeltakirkolta
Uusi elämä edessä

| Uusi elämä edessä> Men Don’t Leave |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Brickman
Käsikirjoittaja:  Paul Brickman Barbara Benedek
Tuottaja:  Jon Avnet
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Bruce Surtees
Pääosat:  Jessica Lange Arliss Howard Joan Cusack
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Geffen Film Company
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  2. helmikuuta 1990
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uusi elämä edessä (Men Don’t Leave) on Paul Brickmanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990. Romanttisia ja koomisia elementtejä sisältävän draamaelokuvan pääosissa ovat Jessica Lange, Arliss Howard ja Joan Cusack. Sivurooleissa ovat muun muassa Kathy Bates ja Chris O’Donnell. Elokuva kertoo leskinaisesta (Lange), joka muuttaa aviomiehensä kuoleman jälkeen Baltimoreen kahden poikansa kanssa. Elokuvan tuottajana oli Jon Avnet, ja Thomas Newman sävelsi elokuvan musiikin.
Uusi elämä edessä -elokuvan käsikirjoittajina toimivat ohjaaja Brickman ja Barbara Benedek. Elokuva on ranskalaisen La vie continue -elokuvan (1981) uudelleenfilmatisointi. Jessica Lange oli roolisuorituksestaan ehdokkaana parhaan naispääosan National Society of Film Critics -palkintoon vuonna 1991.
Juoni

Leskeksi jääneen kotiäidin, Beth Macauleyn (Jessica Lange), harteilla painaa hänen edesmenneen aviomiehensä velat, jotka pakottavat Bethin myymään talonsa Marylandin Binghamissa. Bethillä on kaksi poikaa, Chris (Chris O’Donnell) ja Matt (Charlie Korsmo), joiden kanssa Beth on muutettava vähemmän maksavaan paikkaan Baltimoreen. Beth hankkii työpaikan gourmet-ruokapaikasta, jota johtaa Lisa Coleman (Kathy Bates). 17-vuotiaasta Chrisistä muuttuu vihaiseksi ja aggressiiviseksi, kun taas 9-vuotias Matt kätkee syvän menetyksen tunteensa kylmän ulkokuorensa alle. Beth aloittaa uuden suhteen muusikko Charles Simonin (Arliss Howard) kanssa. Charles auttaa parantamaan Bethin heikentynyttä itsetuntoa. Kuitenkin menetettyään työnsä, Beth ajautuu viiden päivän masennukseen, jonka aikana hän kieltäytyy poistumasta makuuhuoneestaan.
Beth on erittäin haavoittuva ja helposti lannistuva nainen, joka ei näytä saavan otetta parantamaan tilannettaan. Chris rakastuu Jody-nimiseen (Joan Cusack) häntä vanhempaan tyttöön, joka asuu samassa rakennuksessa. Matt yhdessä nuoren koulukaverinsa kanssa murtautuu taloihin varastelemaan. Mattin unelmana on saada tarpeeksi rahaa, jotta Macauleyt voisivat ostaa heidän esikaupunkitalonsa takaisin. Lopulta Beth poikineen saavat otettua itsestään niskasta kiinni monista takaiskuista huolimatta. Oli vain ajan kysymys, milloin Macauleyt tajuaisivat, että hylkäämällä toisensa ei ole ratkaisu.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jessica Lange  | … |  Beth Macauley   |
|  Arliss Howard  | … |  Charles Simon   |
|  Joan Cusack  | … |  Jody   |
|  Kathy Bates  | … |  Lisa Coleman   |
|  Chris O’Donnell  | … |  Chris Macauley   |
|  Charlie Korsmo  | … |  Matt Macauley   |
|  Tom Mason  | … |  John Macauley   |
|  Belita Moreno  | … |  rouva Buckley   |
|  Jim Haynie  | … |  herra Buckley   |
|  Corey Carrier  | … |  Winston Buckley   |
|  Shannon Moffett  | … |  Dale Buckley   |
Tuotanto

Uusi elämä edessä -elokuvan kuvaukset alkoivat 26. heinäkuuta vuonna 1988, ja sitä kuvattiin Marylandin Baltimoressa ja Illinoisissa 7 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset päättyivät 17. syyskuuta 1988. The Geffen Film Company oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
Julkaisu ja vastaanotto

Uusi elämä edessä sai ensi-iltansa 2. helmikuuta vuonna 1990 Kanadan Torontossa ja Yhdysvaltain Los Angelesissa ja New Yorkissa. Elokuvan levittäjänä oli Warner Bros. -yhtiö.
Uusi elämä edessä ei ollut kaupallinen menestys tuottaen 6 070 725 dollaria Yhdysvalloissa. Ilmestyessään elokuva sai The New York Timesin, Los Angeles Timesin, Chicago Sun-Timesin ja Rolling Stonen kriitikoilta sekalaiset arvostelut. Kuitenkin Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on 81 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kuuteentoista arvosteluun.
Warner Bros. julkaisi elokuvan DVD:lle ensimmäistä kertaa 15. syyskuuta vuonna 2009 osana Warner Archive Collectionia. Elokuva oli julkaistu VHS:lle Yhdysvalloissa 18. heinäkuuta 1990.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hyvin näytellyksi perusdraamaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever kehuu näyttelijäntyötä kautta linjan ja antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Aiheesta muualla

Uusi elämä edessä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uusi elämä edessä Elonet.
Uusi elämä edessä AllMoviessa. (englanniksi)
Uusi elämä edessä Rotten Tomatoesin sivuilla (englanniksi)
Uusi elämä edessä TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Uusi elämä edessä Box Office Mojossa (englanniksi)
Vaahteramäen Eemeli (elokuva)

| Vaahteramäen Eemeli> Emil i Lönneberga |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Olle Hellbom
Käsikirjoittaja:  Astrid Lindgren
Tuottaja:  Olle Nordemar
Säveltäjä:  Georg Riedel
Kuvaaja:  Kalle Bergholm
Leikkaaja:  Jan Persson
Pukusuunnittelija:  Inger Pehrsson Ingrid Dalunde
Lavastaja:  Stig Limér
Pääosat:  Jan Ohlsson   Lena Wisborg   Allan Edwall   Emy Storm
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Stella Film
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   4. joulukuuta 1971    18. marraskuuta 1989
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Seuraaja:  Eemelin uudet metkut
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaahteramäen Eemeli on vuonna 1971 valmistunut Olle Hellbomin ohjaama Astrid Lindgrenin kirjoittamiin Eemeli-kirjoihin perustuva elokuva.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jan Ohlsson   | … |   Eemeli Nieminen   |
|   Lena Wisborg   | … |   Iida Nieminen   |
|   Allan Edwall   | … |   Anttoni Nieminen   |
|   Emy Storm   | … |   Alma Nieminen   |
|   Björn Gustafson   | … |   Aatu-renki   |
|   Maud Hansson   | … |   Liina-piika   |
|   Carsta Löck   | … |   Pöperö-Maija   |
|   Isa Quensel   | … |   Pöperö-Maijan ääni   |
|   Hannelore Schroth   | … |   Rouva Pekkala   |
|   Paul Esser   | … |   Marjolahden tohtori   |
|   Hans Lindgren   | … |   Marjolahden tohtorin ääni   |
|   Georg Årlin   | … |   Rovasti   |
|   Gus Dahlström   | … |   Pöhkö-Jukka (Aatun isoisä)   |
|   Ellen Widmann   | … |   Kommentoora   |
|   Birgitta Valberg   | … |   Kommentooran ääni   |
|   Mimi Pollak   | … |   Pulikka   |
|   Hildur Lindberg   | … |   Monoska   |
|   Astrid Lindgren   | … |   Kertoja   |
Rooleissa > Suomenkielinen versio

Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jan Lindroos   | … |   Eemeli Nieminen   |
|   Annituuli Kasurinen   | … |   Iida Nieminen   |
|   Tom Pöysti   | … |   Anttoni Nieminen   |
|   Maija-Liisa Peuhu   | … |   Alma Nieminen   |
|   Kari Tamminen   | … |   Aatu-renki   |
|   Rinna Paatso   | … |   Liina-piika   |
|   Seela Sella   | … |   Kommentoora, nainen vaivaistalossa   |
|   Veikko Honkanen   | … |   Marjolahden tohtori, mies vaivaistalossa   |
|   Jukka Rasila   | … |   Pöhkö-Jukka   |
|   Inkeri Wallenius   | … |   Kertoja, Pöperö-Maija  |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvaa laadukkaaksi ja tasokkaaksi ruotsalaiseksi lastenkulttuuriksi parhaimmillaan. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Vaballathus

Lucius Julius Aurelius Septimius Vaballathus Athenodorus (arab. وهب اللات‎, Wahb-Allat, k. noin 273) oli Palmyran valtakunnan kuningas vuosina 267–272. Hän oli Septimius Odaenathuksen ja kuningatar Zenobian poika. Kun Odaenathus murhattiin vuonna 267, nousi Vaballathus Palmyran kuninkaaksi ja otti vastaan arvonimet rex regum (suom. kuninkaiden kuningas), corrector totius Orientis (suom. idän hallitsija) ja dux Romanorum suom. roomalainen johtaja). Todellisuudessa valta oli kuitenkin hänen äidillään, Zenobialla. Vaballathuksen ikää tällöin ei tiedetä varmasti, mutta todennäköisesti hän ei ollut kovinkaan vanha.
Rooman keisarit, Gallienus tai Claudius Gothicus eivät tunnustaneet uutta kuningasta, mutta mihinkään toimenpiteisiin palmyralaisia vastaan ei ryhdytty. Roomalaiset olivat tällöin jo muutenkin kiireisiä torjuessaan germaanihyökkäyksiä. Rooman keisariksi syyskuussa 270 noussut Aurelianus ilmeisesti tunnusti Vaballathuksen Odaenathuksen seuraajana. Aleksandriassa joulukuussa 270 lyödyt kolikot kuvaavat Aurelianusta ja Vaballathusta yhdessä. Niissä kuvataan Aurelianusta Augustukseksi ja Vaballathusta Autokratoriksi (Imperaattori), konsuliksi ja roomalaiseksi kenraaliksi. Vaballathus ei kuitenkaan vielä ollut virallisesti keisari, vaikka kolikot kutsuvatkin häntä kuninkaaksi.
Kun Persian kuningas Sapor I kuoli vuonna 272, Zenobia päätti kuitenkin ottaa lopullisen askeleen kohti keisariutta. Hän julisti itsensä Augustaksi ja Vaballathuksen Augustukseksi. Palmyralainen merkkipaalu Arabiasta kuvaa Vaballathusta keisarina (Imperator Caesar Lucius Julius Aurelius Septimius Vaballathus Athenodorus pius felix invictus Augustus), eikä mainitse ollenkaan Aurelianusta. Tämä saattoi olla viimeinen syy Aurelianuksen Palmyran sotaretkelle vuonna 272, joka päättyi lopulta Palmyran kukistumiseen. Zenobia ja Vaballathus otettiin vangiksi, ja vietiin Roomaan. Vaballathus kuoli myöhemmin vankeudessa.
Heidi Vaarna

| Heidi Vaarna> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1952 Sääksmäki
Kuollut: 2015
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1975–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Heidi Susanna Vaarna (13. huhtikuuta 1952 Sääksmäki – 2015) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Joensuun kaupunginteatterissa näyttelijänä noin 20 vuotta, minkä ohella hänellä oli sivurooleja muutamissa televisiotuotannoissa. Lisäksi hän ohjasi näytelmiä.