stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjoinen renessanssi
Tausta

Pohjoinen renessanssi sai alkunsa 1400-luvun lopulla, kun renessanssin aatteet levisivät pohjoiseen Eurooppaan kaupan, kirjapainotaidon ja humanismin myötä. Humanismi korosti antiikin oppineisuuden arvoja, ja tämä näkemys vaikutti voimakkaasti pohjoisen renessanssin ajatteluun.
Pohjoisen renessanssin alullepanijat, kuten Alankomaiden ja Saksan humanistit, kannustivat oppimista ja tiedon levittämistä. He painottivat myös yksilön henkistä kehitystä sekä taidetta ja tiedettä osana sivistystä.
Taiteen ja kirjallisuuden nousu

Yksi pohjoisen renessanssin keskeisistä piirteistä oli taiteen ja kirjallisuuden nousu. Alankomaiden taidekoulukunnat, kuten flaamilaisen taidemaalauksen kukoistus, loivat mestariteoksia, jotka yhdistivät uskonnollisia ja maallisia aiheita. Johtavat taiteilijat, kuten Jan van Eyck ja Hieronymus Bosch, tulivat tunnetuiksi tarkoista yksityiskohdistaan ja realistisista kuvauksistaan.
Kirjallisuudessa humanistiset tekstit saivat suosiota. Erasmus Rotterdamilainen, humanistinen oppinut Alankomaista, kirjoitti arvostettuja teoksia, jotka vaikuttivat voimakkaasti aikakauden ajatteluun.
Uskonpuhdistus

Pohjoinen renessanssi liittyi läheisesti uskonpuhdistukseen. Martti Lutherin teot ja ajatukset vaikuttivat voimakkaasti pohjoisen Euroopan kirkon ja yhteiskunnan rakenteisiin. Uskonpuhdistus synnytti uusia taiteen ja kirjallisuuden ilmaisumuotoja, kuten protestanttista kirkkotaidetta ja uskonnollista kirjallisuutta.
Tieteellinen edistys

Pohjoinen renessanssi edisti myös tieteellistä edistystä. Astronomiassa ja kartografiassa tapahtui merkittäviä kehityksiä. Nikolaus Kopernikus esitti aurinkokeskeisen maailmankuvan, ja Gerhardus Mercator loi uuden karttaprojektion.
Perintö

Pohjoinen renessanssi jätti pitkäaikaisen perinnön pohjoisen Euroopan kulttuuriin. Sen vaikutukset näkyvät edelleen taiteessa, kirjallisuudessa, tieteessä ja uskonnollisissa liikkeissä. Pohjoinen renessanssi oli keskeinen tekijä Euroopan historian kehityksessä, edistäen kulttuurista monimuotoisuutta ja tiedon leviämistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjoinen renessanssi Wikimedia Commonsissa
Jan van Eyck, Giovanni Arnolfini ja hänen vaimonsa, 1434.
Rantalentopallo kesäolympialaisissa 2012 – miesten turnaus

| Rantalentopallo kesäolympialaisissa 2012 miesten turnaus |
| --- | --- |
 
Joukkueet:  24
Isäntämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Kaupungit:  Lontoo
Ajankohta:  28.7.-9.8.2012
 
Mitalistit
–  Kulta:   Julius Brink – Jonas Reckermann
–  Hopea:   Alison Cerutti – Emanuel Rego
–  Pronssi:   Mārtiņš Pļaviņš – Jānis Šmēdiņš
 
  ← 2008 2016 →
Lontoon olympiakisojen 2012 miesten rantalentopalloturnauksessa pelasi 24 paria, jotka selvisivät kisoihin rankingsijoitustensa tai karsintojen perusteella. Alkuottelut pelattiin kuudessa neljän joukkueen lohkossa. Lohkojen kaksi parasta sekä kolmanneksi sijoittuneista kaksi parasta etenevät suoraan pudotuspeleihin. Jäljelle jääneet lohkokolmoset, 4 joukkuetta, pelasivat play off -ottelut kahdesta paikasta 16 parhaan joukkoon.
Olympiakultaa voittivat Saksan Julius Brink ja Jonas Reckermann.
Osallistujat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Ranking | Pelaajat | Maa |
| 1 | Alison Cerutti – Emanuel Rego |  Brasilia |
| 2 | Phil Dalhausser – Todd Rogers |  Yhdysvallat |
| 3 | Julius Brink – Jonas Reckermann |  Saksa |
| 4 | Jake Gibb – Sean Rosenthal |  Yhdysvallat |
| 5 | Reinder Nummerdor – Richard Schuil |  Alankomaat |
| 6 | John Garcia Thompson – Steve Grotowski |  Iso-Britannia |
| 7 | Pedro Cunha – Ricardo Santos |  Brasilia |
| 8 | Jonathan Erdmann – Kay Matysik |  Saksa |
| 9 | Grzegorz Fijałek – Mariusz Prudel |  Puola |
| 10 | Wu Penggen – Xu Linyin |  Kiina |
| 11 | Adrián Gavira – Pablo Herrera |  Espanja |
| 12 | Jefferson Bellaguarda – Patrick Heuscher |  Sveitsi |
| 13 | Daniele Lupo – Paolo Nicolai |  Italia |
| 14 | Petr Beneš – Přemysl Kubala |  Tšekki |
| 15 | Sébastien Chevallier – Sascha Heyer |  Sveitsi |
| 16 | Aleksandrs Samoilovs – Ruslans Sorokins |  Latvia |
| 17 | Mārtiņš Pļaviņš – Jānis Šmēdiņš |  Latvia |
| 18 | Tarjei Skarlund – Martin Spinnangr |  Norja |
| 19 | Josh Binstock – Martin Reader |  Kanada |
| 20 | Igor Hernández – Jesus Villafañe |  Venezuela |
| 21 | Freedom Chiya – Grant Goldschmidt |  Etelä-Afrikka |
| 22 | Sergey Prokopiev – Konstantin Semenov |  Venäjä |
| 23 | Kentaro Asahi – Katsuhiro Shiratori |  Japani |
| 24 | Clemens Doppler – Alexander Horst |  Itävalta |
Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alison – Emanuel | 3 | 3 | 0 | 6-1 | 145-123 | 6 |  | 2-0 | 2-0 | 2-1 |
|  Bellaguarda – Heuscher | 3 | 1 | 2 | 2-4 | 111-118 | 4 | - |  | - | 2-0 |
|  Lupo – Nicolai | 3 | 1 | 2 | 2-4 | 119-126 | 4 | - | 2-0 |  | - |
|  Doppler – Horst | 3 | 1 | 2 | 3-4 | 128-136 | 4 | - | - | 2-0 |  |
Kolmen viimeisen järjestys määräytyi keskinäisten otteluiden eräpisteiden perusteella.
Alkulohkot > Lohko B

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Dalhausser – Rogers | 3 | 3 | 0 | 6-1 | 138-110 | 6 |  | 2-1 | 2-0 | 2-0 |
|  Gavira – Herrera | 3 | 2 | 1 | 5-2 | 139-132 | 5 | - |  | 2-0 | 2-0 |
|  Beneš – Kubala | 3 | 1 | 2 | 2-5 | 120-128 | 4 | - | - |  | 2-1 |
|  Asahi – Shiratori | 3 | 0 | 3 | 1-6 | 111-138 | 3 | - | - | - |  |
Alkulohkot > Lohko C

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Brink – Reckermann | 3 | 3 | 0 | 6-1 | 133-114 | 6 |  | 2-0 | 2-0 | 2-1 |
|  Chevallier – Heyer | 3 | 2 | 1 | 4-4 | 145-153 | 5 | - |  | 2-1 | 2-1 |
|  Prokopiev – Semenov | 3 | 1 | 2 | 3-5 | 158-164 | 4 | - | - |  | 2-1 |
|  Wu – Xu | 3 | 0 | 3 | 3-6 | 158-163 | 3 | - | - | - |  |
Alkulohkot > Lohko D

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Fijałek – Prudel | 3 | 2 | 1 | 5-2 | 132-115 | 5 |  | 2-0 | - | 2-0 |
|  Gibb – Rosenthal | 3 | 2 | 1 | 4-2 | 119-89 | 5 | - |  | 2-0 | 2-0 |
|  Samoilovs – Sorokins | 3 | 2 | 1 | 4-3 | 116-113 | 5 | 2-1 | - |  | 2-0 |
|  Chiya – Goldschmidt | 3 | 0 | 3 | 0-6 | 76-126 | 3 | - | - | - |  |
Alkulohkot > Lohko E

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Pļaviņš – Šmēdiņš | 3 | 3 | 0 | 6-1 | 141-113 | 6 |  | 2-0 | 2-1 | 2-0 |
|  Nummerdor – Schuil | 3 | 2 | 1 | 4-3 | 127-116 | 5 | - |  | 2-0 | 2-1 |
|  Erdmann – Matysik | 3 | 1 | 2 | 3-5 | 132-148 | 4 | - | - |  | 2-1 |
|  Hernández – Villafañe | 3 | 0 | 3 | 2-6 | 128-151 | 3 | - | - | - |  |
Alkulohkot > Lohko F

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Cunha – Ricardo | 3 | 3 | 0 | 6-0 | 129-101 | 6 |  | 2-0 | 2-0 | 2-0 |
|  Skarlund – Spinnangr | 3 | 2 | 1 | 4-2 | 116-107 | 5 | - |  | 2-0 | 2-0 |
|  Binstock – Reader | 3 | 1 | 2 | 2-4 | 114-119 | 4 | - | - |  | 2-0 |
|  Thompson – Grotowski | 3 | 0 | 3 | 0-6 | 94-126 | 3 | - | - | - |  |
Kolmosten karsinta

| Joukkue |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Binstock – Reader | 16 | 20 |  |
|  Lupo – Nicolai  | 21 | 22 |  |
| Joukkue |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erdmann – Matysik  | 15 | 21 | 15 |
|  Beneš – Kubala | 21 | 19 | 13 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| neljännesvälierät | neljännesvälierät | neljännesvälierät | neljännesvälierät | neljännesvälierät |   |   | puolivälierät | puolivälierät | puolivälierät | puolivälierät | puolivälierät |   |   | välierät | välierät | välierät | välierät | välierät |   |   | loppuottelu | loppuottelu | loppuottelu | loppuottelu | loppuottelu |

|  | Alison – Emanuel | 21 | 21 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Erdmann – Matysik | 16 | 14 |  |   |   |  | Alison – Emanuel | 21 | 16 | 17 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Fijałek – Prudel | 21 | 21 |  |   |   |  | Fijałek – Prudel | 17 | 21 | 15 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Chevallier – Heyer | 18 | 17 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Alison – Emanuel | 21 | 22 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Pļaviņš – Šmēdiņš | 21 | 21 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Pļaviņš – Šmēdiņš | 15 | 20 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Skarlund – Spinnangr | 18 | 16 |  |   |   |  | Pļaviņš – Šmēdiņš | 19 | 21 | 15 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Prokopiev – Semenov | 14 | 20 |  |   |   |  | Gibb – Rosenthal | 21 | 18 | 11 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Gibb – Rosenthal | 21 | 22 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Alison – Emanuel | 21 | 21 | 14 |
|  | Brink – Reckermann | 21 | 21 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Brink – Reckermann | 23 | 16 | 16 |
|  | Samoilovs – Sorokins | 12 | 17 |  |   |   |  | Brink – Reckermann | 21 | 21 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Gavira – Herrera | 18 | 19 |  |   |   |  | Cunha – Ricardo | 15 | 19 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Cunha – Ricardo | 21 | 21 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Brink – Reckermann | 21 | 21 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Nummerdor – Schuil | 22 | 21 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  | Nummerdor – Schuil | 14 | 16 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  | Bellaguarda – Heuscher | 20 | 15 |  |   |   |  | Nummerdor – Schuil | 21 | 21 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  | pronssiottelu | pronssiottelu | pronssiottelu | pronssiottelu | pronssiottelu |
|  | Lupo – Nicolai | 21 | 21 |  |   |   |  | Lupo – Nicolai | 16 | 18 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Pļaviņš – Šmēdiņš | 19 | 21 | 15 |
|  | Dalhausser – Rogers | 17 | 19 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Nummerdor – Schuil | 21 | 19 | 11 |
Alankomaiden Reinder Nummerdor – Richard Schuil pelasivät välierissän Saksan paria, Julius Brink – Jonas Reckermann, vastaan.
Robert Harting

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Robert Harting voitti MM-hopeaa Osakassa. |  Robert Harting voitti MM-hopeaa Osakassa. |  Robert Harting voitti MM-hopeaa Osakassa. |  |
Maa:  Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kiekonheitto |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | kiekonheitto |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | kiekonheitto |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | kiekonheitto |  |
|  Hopeaa | Osaka 2007 | kiekonheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 2012 | kiekonheitto |  |
|  Kultaa | Zürich 2014 | kiekonheitto |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | kiekonheitto |  |
Robert Harting (s. 18. lokakuuta 1984 Cottbus) on saksalainen kiekonheittäjä. Hän on lajin olympiavoittaja (2012), kolminkertainen maailmanmestari (2009, 2011, 2013) ja kaksinkertainen Euroopan mestari (2012, 2014).
Ura

Harting voitti hopeaa Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Erfurtissa 2005 tuloksella 64,50.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Harting ei selviytynyt loppukilpailuun. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sai hopeaa tuloksella 66,68. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui neljänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultamitalin tuloksella 69,43. Vuonna 2010 hän voitti hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa tuloksella 68,47. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Harting otti maailmanmestaruuden tuloksella 68,49. Vuonna 2012 Harting voitti kultaa Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 68,30 sekä Lontoon olympialaisissa tuloksella 68,27. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 69,11. Harting voitti toisen EM-kultansa Zürichissä 2014 tuloksella 66,07. Rio de Janeirossa 2016 Harting jäi karsintaan. Riossa olympiakultaa voitti hänen veljensä Christoph Harting.  Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi.
Harting on voittanut kiekonheitossa Saksan-mestaruuden vuosina 2007–2014 ja 2016–2017. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän on sijoittunut toiseksi 2009 ja kolmanneksi 2008. Hän voitti maanosien cupin 2010. Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kiekkokilpailun hän on voittanut 2010, 2011, 2013, 2014 ja 2017.
Hartingin ennätys on Turnovissa 22. toukokuuta 2012 heitetty 70,66 m.
Robert Hartingin vaimo Julia Harting on myös kansainvälisen tason kiekonheittäjä ja heillä on kesäkuussa 2019 syntyneet kaksoset, poika ja tyttö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Harting Wikimedia Commonsissa
Miesten kiekonheiton olympiavoittajat
Miesten kiekonheiton maailmanmestarit
Roberto Gliga

| Roberto Gliga> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1993 (ikä 31) Bukarest, Romania
Kansalaisuus:   Romania
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  ASC Corona Brașov
Sarja:  MOL Liga
Pelinumero:  93
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Steaua Bucureşti (MOL Liga/Romania) Tingsryds AIF (Allsv.) HC Caen (Ranska/Ranska I)
Roberto Gliga (s. 24. huhtikuuta 1993 Bukarest, Romania) on romanialainen jääkiekkoilija, joka pelaa MOL Ligan romanialaisjoukkue ASC Corona Brașovissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Gliga on Steaua Bucureştin kasvatti. Hän kävi juniorina pelaamassa myös sveitsiläisessä ZSC Lionsissa, josta Gliga palasi 15-vuotiaana kasvattajaseuraansa kaudeksi 2008–2009. Hän debytoi miesten peleissä ja edusti Steuaa sekä Unkarin ja Romanian yhteisessä pääsarjassa MOL Ligassa että Romanian kansallisessa pääsarjassa Liga Națională de hocheissa. Kaudeksi 2010–2011 Gliga siirtyi Ruotsiin Tingsryds AIF:n junioreihin. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran J20-junioreiden toiseksi paras pistemies tehoilla 12+17=29 ja kaudella 2012–2013 kolmanneksi paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. Gliga pelasi jälkimmäisellä kaudella myös kolme ottelua Tingsrydin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa.
Elokuussa 2013 Gliga haki try-outin kautta pelipaikkaa EC Salzburgin kakkosjoukkueesta Venäjän nuorten jääkiekkosarja MHL:stä. Hän jäi kuitenkin ilman sopimusta ja palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa ja siirtyi MOL ligassa ja Romanian pääsarjassa pelaavan ASC Corona Brașovin paitaan. Kaudeksi 2014–2015 Gliga siirtyi Ranskan Ligue Magnusin Drakkars de Caeniin. Joukkue putosi kauden päätteeksi sarjatasoa alemmas FFHG Division 1:een, mutta Gliga teki huhtikuussa 2015 kuitenkin vuoden mittaisen jatkosopimuksen Caenin kanssa. Hän oli kaudella 2015–2016 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 11+21=32 ja Ranskan liigacupissa Caenin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+3=4.
Kaudeksi 2016–2017 Gliga palasi taas kotimaahansa ja ASC Corona Brașoviin.
Ura > Maajoukkueura

Gliga edusti Romaniaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäinen turnaus päättyi B-lohkon hopeaan ja jälkimmäinen turnaus kultaan sekä sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi IB-divisioonaan. Gliga pelasi myös IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2017 voittaen kultaa. Hän toimi ensimmäisessä turnauksessa Romanian varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ede Mihalyn kanssa tehoilla 4+5=9. Gliga palkittiin Romanian parhaana pelaajana. Vuoden 2017 turnauksessa hän toimi joukkueen kapteenina, voitti turnauksen syöttöpörssin kahdeksalla syöttöpisteellään ja valittiin Romanian parhaaksi pelaajaksi. Gliga pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Gliga pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 (B-lohkon pronssia) ja 2011 sekä IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012 (kultaa) ja IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 (pronssia). Hän toimi kahdessa viimeisimmässä turnauksessa Romanian kapteenina ja Gliga palkittiin molempien turnausten parhaana hyökkääjänä. Vuoden 2012 turnauksessa hänellä oli myös paras aloitusprosentti (72,18 %) ja vuoden 2010 turnauksessa Gliga valittiin Romanian parhaaksi pelaajaksi.
Gliga pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011, joista kaksi ensimmäistä turnausta päättyi lohkopronssiin ja viimeisin A-lohkon hopeaan. Hän toimi kahdessa jälkimmäisessä turnauksessa Romanian kapteenina, valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Gliga jakoi myös molempina vuosina pistepörssin voiton kahden muun pelaajan kanssa ja voitti maalipörssin vuoden 2010 turnauksessa.
Muuta

Gligan isä Marius on entinen Romanian maajoukkuepelaaja, joka on sittemmin toiminut A-maajoukkueen apuvalmentajana ja joukkueenjohtajana.
Pitkäneulasmänty

| Pitkäneulasmänty |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Pinophyta
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Pinus palustris  Mill., 1768 
Katso myös
   Pitkäneulasmänty Wikispeciesissä   Pitkäneulasmänty Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pitkäneulasmänty (Pinus palustris) on mäntyihin kuuluva havupuulaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa luonnossa Yhdysvaltojen kaakkoisosissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt pitkäneulasmännyn erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Ulkonäkö

Pitkäneulasmänty on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään noin 47 metriä korkeaksi. Latvus on pyöristynyt. Kaarna on oranssinruskeaa ja halkeilee kulmikkaiksi levyiksi. Silmut ovat hopeanharmaita ja munanmuotoisia. Pitkäneulasmänty käy läpi pitkän mätäsvaiheen taimena, jolloin pitkien neulasten tiheästi peittämä taimi kasvattaa syvän pääjuuren ennen kuin alkaa varsinaisesti kasvaa korkeutta tai tuottaa oksia.
Neulaset ovat yleensä kolmen neulasen kimpuissa. Ne ovat 20–45 senttimetriä pitkiä ja keltavihreitä. Hedekävyt ovat lieriömäisiä, 3–8 senttimetriä pitkiä ja purppuraisia. Kävyt ovat lieriömäisen munanmuotoisia ja 15–25 senttimetriä pitkiä kypsinä.
Levinneisyys

Pitkäneulasmänty kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen kaakkoisosissa etelän Floridasta pohjoiseen Virginiaan asti ja länteen Texasiin saakka.
Taimi mätäsvaiheessa
Pesäpallon suomensarja 1960

Pesäpallon suomensarja pelattiin kuudennentoista kerran kaudella 1960. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Puurtilan Kisa-Pojat, Loimaan Palloilijat, Puna-Mustat ja Halsuan Toivo nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1961.
Putoajien ja maakuntasarjasta tilalle nousevien määrä riippui siitä, minkä lohkojen alueelta SM-sarjasta putoavat joukkueet tulevat. Koska tällä kertaa putoajia tuli yksi kuhunkin lohkoon, putosi maakuntasarjaan lohkojen kolme viimeistä ja tilalle nousi niin ikään kolme joukkuetta.
Suomensarja > Itälohko

Itälohkossa pelasivat uusina joukkueina mestaruussarjasta pudonnut Jyväskylän Pesä-Veikot sekä maakuntasarjasta nousseet Lohen Maila-Pojat, Pielaveden Palloseura ja Pieksämäen Palloilijat. Keuruun Kisailijat ei sarjassa pelannut, vaikka se siinä edelliskaudella säilyi.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | PKP | PeVe | ELK | OkuP | HöU | LMP | PiPS | NuSe | Kuohu | PP | Kisa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 10 | 8 | 0 | 2 | 89–47 | 16 |  | – | – | – | 10–7 | – | – | 16–8 | 3–1 | 16–7 | 11–2 |
| Jyväskylän Pesä-Veikot | 10 | 7 | 0 | 3 | 87–65 | 14 | 9–7 |  | 6–7 | 21–8 | 13–8 | 1–11 | – | – | – | – | – |
| Etelä-Leppävirran Kiipperä | 10 | 6 | 1 | 3 | 59–43 | 13 | 1–0 | – |  | 6–6 | 1–3 | 6–1 | – | 5–3 | – | – | – |
| Outokummun Partio | 10 | 5 | 2 | 3 | 71–52 | 12 | 3–4 | – | – |  | – | 10–1 | 5–2 | – | – | 15–3 | 7–0 |
| Höytiäisen Urheilijat | 10 | 6 | 0 | 4 | 81–65 | 12 | – | – | – | 6–13 |  | 14–5 | – | 4–13 | 9–4 | 12–0 | – |
| Lohen Maila-Pojat | 10 | 6 | 0 | 4 | 60–54 | 12 | 6–11 | – | – | – | – |  | 6–2 | 6–1 | – | 5–3 | 7–0 |
| Pielaveden Palloseura | 10 | 5 | 0 | 5 | 54–55 | 10 | 3–11 | 9–6 | 11–5 | – | 1–12 | – |  | – | 3–0 | – | – |
| Nurmeksen Sepot | 10 | 4 | 1 | 5 | 70–51 | 9 | – | 5–9 | – | 2–2 | – | – | 9–3 |  | – | 7–1 | 19–1 |
| Juankosken Kuohu | 10 | 4 | 0 | 6 | 39–48 | 8 | – | 2–7 | 3–1 | 7–2 | – | 6–12 | – | 4–3 |  | – | – |
| Pieksämäen Palloilijat | 10 | 2 | 0 | 8 | 40–98 | 4 | – | 5–11 | 5–19 | – | – | – | 0–5 | – | 5–4 |  | 11–4 |
| Lievestuoreen Kisa | 10 | 0 | 0 | 10 | 24–96 | 0 | – | 3–4 | 5–8 | – | 5–6 | – | 1–15 | – | 3–8 | – |  |
Koska Lohen Maila-Pojat vetäytyi kauden 1961 sarjasta, sai Juankosken Kuohu jälleen mahdollisuuden karsia keväällä sarjapaikastaan. Vastaansa se sai tuolloin Siilinjärven Ponnistuksen, joka syksyn karsinnoissa jäi neljänneksi. Kuohu voitti kotonaan 11–1 ja vielä vieraissa 0–2, joten se sai edelleen jatkaa Suomensarjassa.
Suomensarja > Etelälohko

Etelälohkossa pelasi uusina joukkueina mestaruussarjasta pudonnut Puna-Mustat sekä maakuntasarjasta nousseet Heinolan Maila-Pojat, Helsingin Pesä-Pojat ja Tervakosken Pato. Keravan KooPee ja Keravan Pallo-Toverit yhdistivät voimansa ja esiintyivät sarjassa nimellä Keravan Pallokerho.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | PuMu | Puhti | KH | RMP | KPK | HMP | RPL | HPP | Pato | LK | MyKV |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Puna-Mustat | 10 | 10 | 0 | 0 | 164–32 | 20 |  | – | 7–1 | – | 12–1 | 21–2 | 18–6 | – | – | 16–5 | – |
| Kuusankosken Puhti | 10 | 8 | 1 | 1 | 97–24 | 17 | 0–7 |  | – | 5–0 | 1–0 | – | – | – | 9–1 | 8–1 | – |
| Katajanokan Haukat | 10 | 8 | 0 | 2 | 139–47 | 16 | – | 4–9 |  | – | – | 11–2 | – | 8–2 | 25–9 | – | 28–4 |
| Renkomäen Maila-Pojat | 10 | 6 | 0 | 4 | 93–74 | 12 | 6–18 | – | 5–17 |  | – | 14–4 | 12–10 | – | – | – | 26–2 |
| Keravan Pallokerho | 10 | 5 | 1 | 4 | 92–56 | 11 | – | – | 8–12 | 4–1 |  | 8–2 | – | – | 5–3 | 25–7 |  |
| Heinolan Maila-Pojat | 10 | 3 | 1 | 6 | 41–78 | 7 | – | 3–3 | – | – | – |  | 4–6 | 4–2 | 0–7 | – | 9–3 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 3 | 1 | 6 | 59–107 | 7 | – | 4–12 | 1–32 | – | 5–5 | – |  | – | 3–2 | 18–10 | – |
| Helsingin Pesä-Pojat | 10 | 3 | 0 | 7 | 60–90 | 6 | 2–14 | 2–16 | – | 5–12 | 7–5 | – | 8–4 |  | – | – | – |
| Tervakosken Pato | 10 | 3 | 0 | 7 | 72–134 | 6 | 2–21 | – | – | 9–16 | 6–31 | – | – | 12–11 |  | 7–12 | – |
| Lauritsalan Kisa | 10 | 2 | 1 | 7 | 48–77 | 5 | – | – | 0–1 | 0–1 | – | 3–11 | – | 10–6 | – |  | 4–4 |
| Myllykosken Kilpa-Veikot | 10 | 1 | 1 | 8 | 44–190 | 3 | 7–30 | 2–34 | – | – | – | – | 4–2 | 5–15 | 6–17 | – |  |
Lauritsalan Kisan ottelut Renkomäen Maila-Poikia (16–4) ja Katajanokan Haukkoja (8–2) vastaan tuomittiin jälkikäteen LaKin 0–1 -tappioiksi, koska otteluissa pelanneella Elmer Meilahdella ei ollut edustusoikeitta. Meilahti oli aiemmin kaudella edustanut Kauhavan Visaa.
Uusinta sarjassa säilymisestä: Helsingin Pesä-Pojat – Tervakosken Pato 11–3.