stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Doping
Dopingvalvonta > Testit

Dopingtestejä suoritetaan sekä kilpailuissa että niiden ulkopuolella ja pääsääntöisesti ilman ennakkoilmoitusta. Testeissä voidaan ottaa virtsa- ja/tai verinäyte. Näytteen ottaa aina antidopingorganisaation valtuuttama dopingtestaaja.  Pääosa testeistä on virtsatestejä, mutta myös veritestejä tehdään virtsatestien rinnalla kiellettyjen aineiden ja menetelmien tunnistamiseksi, seulontatarkoituksessa tai urheilijan yksilöllisen profiilin luomisessa. Hemoglobiini-, hematokriitti- ja retikulosyyttiarvoja käytetään EPO-testin seulontaa varten, mutta varsinainen EPO-testi tehdään kuitenkin virtsasta. Verinäyte ei korvaa virtsanäytettä, vaan ne otetaan rinnakkain.
Kilpailuissa urheilijat valitaan testeihin sijoituksen perusteella, arvalla tai he ovat nimettyjä. Valintakriteerit vaihtelevat lajista ja kilpailusta toiseen. Dopingtestirthmän jäsen kutsuu henkilökohtaisesti urheilijan dopingtestiin. Tämän jälkeen dopingtestiryhmän edustaja valvoo urheilijaa aina dopingtestin loppuun asti. Ennen testiin saapumista urheilija voi valvotusti esimerkiksi osallistua palkintoseremoniaan, lehdistötilaisuuteen, tehdä loppuverryttelyn tai osallistua mahdollisiin jäljellä oleviin lajeihin. Kilpailujen ulkopuoliseen dopingtestiin kutsuminen tapahtuu yleensä urheilijan harjoittelupaikalla tai kotona. Dopingtestiohje.
Dopingtestausasemalla urheilijan tulee todistaa henkilöllisyytensä ja antaa tarveittavat tiedot dopingtestipöytäkirjaan muun muassa yhteystiedot ja lääkitys viimeisen seitsemän päivän ajalta. Urheilijan valitsee itse näytteenantomukin. Näytteenantoa tulee valvomaan aina urheilijan kanssa samaa sukupuolta oleva dopingtestiryhmän jäsen. Ennen näytteenantoa urheilijan tulee pestä kädet ja riisua vaatteensa polvien ja keskirinnan väliseltä alueelta ja käsistä kyynärpäistä alaspäin. Näin pyritään varmistamaan, ettei näytettä voi manipuloida.
Virtsaa tarvitaan näytteeseen vähintään 90 millilitraa. Urheilija jakaa näytteen itse valitsemiinsa A- ja B-pulloihin. Avonaista näytettä käsittelee vain urheilija. Urheilija sinetöi pullot ja testaaja tarkastaa sinetöinnin. Tämän jälkeen täytetään pöytäkirja, johon on laitettu myös A- ja B-pullojen koodinumerot. Urheilijalla on mahdollisuus kommentoida dopingtestiä. Lopuksi urheilija, hänen mahdollinen edustajansa ja testaaja allekirjoittavat pöytäkirjan. Urheilija saa pöytäkirjasta oman kopionsa.
Näyte lähetetään WADAn akkreditoimalle laboratoriolle (Arkistoitu – Internet Archive), joka tutkii A-näytteen ja säilöö B-näytteen. Näytteiden vastaanoton jälkeen laboratorio tarkastaa näytteen kuljetusketjun, näytteen kuljetuslaukun sinetöinnit sekä pullot. A-näyte analysoidaan aina ensin, jos näyte osoittautuu positiiviseksi, B-näyte voidaan vaatia tutkittavaksi tietyn ajanjakson kuluessa. Urheilijalla on oikeus olla paikalla B-näytteen analyysissa. Jos B-näyte vahvistaa A-näytteen tuloksen asiaa hallinnoiva antidopingorganisaatio jatkaa tapauksen käsittelyä. Doipingtestinäytteet käsitellään laboratoriossa nimettöminä. Nykyisen säännöstön mukaan näytettä voidaan säilyttää kymmenen vuotta.
Suomen dopingtestitilastot vuodesta 2000.
Dopingvalvonta > Rangaistukset

Maailman antidopingsäännöstö 2015 mukaan rangaistukset vakavista tarkoituksellisista dopingrikkomuksista kovenevat. Toisaalta rangaistuksista päätetään aiempaa joustavammin ja harkitummin. Suomessa Antidopingasioiden valvontalautakunta antaa rangaistussuositukset SUEKin hallinnoimissa dopingrikkomuksissa. Urheilijan kansallinen lajiliitto määrää lopullisen sanktion.
Dopingrikkomuksesta voidaan esimerkiksi mitätöidä kilpailutulos, hylätä tietyn urheilutapahtuman tulokset, määrätä urheilun toimintakieltoon tai antaa kirjallinen varoitus. Dopingin käytöstä urheilija saa yleensä 1–4 vuoden maailmanlaajuisesti voimassa olevan urheiluntoimintakiellon, joka kieltää urheilun lisäksi myös kaiken toiminnan järjestäytyneen urheilun parissa. Dopingaineiden levittämistä ja dopingin edistämistä pidetään käyttämistä törkeämpänä tekona, joten niistä määrätään yleensä vähintään neljän vuoden toimintakieltoon. Osa törkeämmistä teoista voi olla myös rikos. Dopingrikokset lisättiin Suomen rikoslakiin 1.9.2002.
Kansainvälisen dopingsäännöstön ulkopuolella olevat sarjat määrittelevät itse vapaasti omat dopingrangaistuksensa. Esimerkiksi NHL:ssä ensimmäisestä rikkeestä saa 20 ottelun, toisesta 60 ottelun ja kolmannesta elinikäisen kilpailukiellon. Kilpailukielto voidaan kuitenkin arvioida uudelleen kahden vuoden päästä.
Dopingvalvonta > Kritiikki

Dopingvalvontaan on kohdistunut myös paljon kritiikkiä, joka on pohjimmiltaan jo lähtenyt WADAn määritelmästä dopingaineille ja -menetelmille. Arvostelijoiden mukaan dopingille ei ole olemassa selkeää ja täsmällistä määritelmää ja kriteerit periaatteessa mahdollistavat minkä tahansa tuotteen tai menetelmän kieltämisen milloin tahansa. Suomalainen tietokirjailija ja historioitsija Erkki Vettenniemi onkin kutsunut Maailman antidopingsäännöstöä antiurheilusäännöstöksi, sillä jos sitä noudattaisi orjallisesti, urheilijoiden tulisi ”keskittyä suorituskykynsä patoamiseen, terveytensä kohentamiseen, ja viimein leikkisän eetoksen löytämiseen”.
Doping eläinkilpailuissa

Dopingia käytetään myös eläinkilpailuissa. Eläimiin ei voi kuitenkaan soveltaa samaa dopingsäännöstä kuin ihmisiin, sillä eläimet eivät itse voi päättää dopingin käytöstään. Ihmiset pystyvät itse päättämään voittamisen edestä suorittamista riskeistä, mutta eläimillä ei tätä mahdollisuutta ole vaan ihmiset päättävät eläinten puolesta. Eläinkilpailujen dopingvalvonnassa keskeinen kysymys onkin eläinsuojelu. Esimerkiksi Suomessa eläinsuojelulaki kieltää keinotekoisen vaikuttamisen eläimen suorituskykyyn.
Dopingin salliminen

Monet urheilijat, tutkijat ja muut kommentoijat sallisivat dopingin käytön urheilussa. He perustelevat asiaa useilla eri tavoilla ja vaativat testien lopettamista. Usein dopingin kannattajat painottaisivat, että lääkärin valvonnassa doping pitäisi sallia.
Dopingin sallijoiden mielestä nykyinen järjestelmä on epäreilu, sillä köyhät, lahjakkaat ja rehelliset urheilijat ovat kilpailussa valmiiksi heikommassa asemassa dopingia käyttäviin kilpakumppaneihinsa verrattuna. Dopingtestit ovatkin suhteellisen tehottomia, ja monet käyttävät dopingia eivätkä jää ikinä kiinni. Joidenkin mielestä säännöt ovatkin täysin turhia, jos niitä pystyy helposti rikkomaan. Doping saattaa olla tällaisten kommentoijien mielestä epäeettistä, mutta se pitäisi sallia, koska testit ovat toimimattomia.
Dopingia käytetään nykyään piilossa, ja se lisää samanlaisia ongelmia kuin kieltolaki aikoinaan. Dopingia saattavat jakaa samat ihmiset, jotka myyvät myös huumeita. Dopingin sallimisen jälkeen aineita ja menetelmiä voitaisiin valvoa. Aineet olisivat saatavissa apteekista, ja lääkärit voisivat määrätä suorituskykyä parantavia aineita.
Dopingrikokset

Rikoslaissa määritellään dopingrikos, joka sisältää dopingaineiden valmistuksen, maahantuonnin, myynnin, välittämisen tai muun levittämisen, tai edellä mainittujen yrityksen. Rikoksena pidetään myös hallussapitoa, jos tarkoituksena on levittää dopingainetta.
Dopingaineita tuodaan Suomeen huomattavasti enemmän kuin niiden käytöstä jäädään kiinni. Tullin mukaan dopingrikoksia paljastui vuonna 2007 121 kappaletta, joista törkeitä tapauksia oli sama määrä kuin vuonna 2006 eli 12. Dopingaineita takavarikoitiin vuonna 2007 hieman yli 77 000, kun ennätysvuonna 2006 takavarikkojen määrä oli 12 miljoonaa kappaletta. Hormonivalmisteet salakuljetetaan maahan yleensä Bangkokista, Venäjältä, Espanjasta sekä myös Saksasta. Tullissa arvellaan, että aineiden kotikutoinen valmistus on kasvava trendi.
Kuntodoping

Dopingaineiden ja -menetelmien käyttö yhdistetään yleensä huippu-urheiluun, ja kansainväliset ja lajikohtaiset dopingsäädöksetkin on luotu säätelemään vain kilpaurheilua. Monet kuntoilijatkin käyttävät dopingaineita suoritustensa parantamiseksi, mutta he eivät riko niin sanottuja urheilun moraalisia arvoja eivätkä esimerkiksi Suomessa lakia. Huippu-urheilijat käyttävät dopingaineita menestyäkseen kilpailuissa, mutta kuntoilijoiden dopingissa motiivit kohdistuvat pääasiallisesti oman kehonsa muokkaamiseen. Kuntodopingissa suosituimmat aineet ovat erilaiset testosteronivalmisteet, anaboliset steroidit, efedriini ja klenbuteroli.
Dopingaineita käytetään huippu-urheilun lisäksi neljän eri syyn takia. Ensimmäinen ryhmä käyttää dopingaineita käytännössä samasta syystä kuin urheilijatkin, eli heidän tavoitteena on mahdollisimman hyvä urheilusuoritus. Doping onkin heille osa kurinalaista harjoittelua, ja tähän ryhmään kuuluvat voimailijat ja harrasteliikkujat. Toisen ryhmän tärkein tavoite on yhteiskunnan asettamien ulkonäkökriteerien täyttäminen, ja ryhmään kuuluvat esimerkiksi harrastekehonrakentajat tai tavalliset kuntoilijat, jotka tavoittelevat niin sanottua rantakuntoa. Dopingia voidaan käyttää myös ammatillisten tavoitteiden takia, ja tähän ryhmään kuuluvat erityisesti henkilöt, jotka tarvitsevat fyysistä voimaa ammatissaan. Neljäs ryhmä on järjestäytynyt rikollisuus, jossa dopingin tarjoamasta lisävoimasta voi olla hyötyä esimerkiksi rikollisten välienselvittelyssä.
Kirjallisuutta

Hemánus, Pertti: Doping, hyvä vihollinen: Yhteiskuntatieteilijän puheenvuoro.  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopiston kirjaston julkaisuyksikkö, 1997.  ISBN 951-39-0027-4
Kaarninen, Pekka: Murheilua, eli, Suomen sinivalkoiset kyyneleet.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27895-5
Kuosma, T: Doping ja kilpaurheilu.  Helsinki:  LIVRES 'BELLES-LETTRES', 2013.  ISBN 978-952-99683-9-8
Vettenniemi, Erkki (toim.): Piikki lihassa: Unelma puhtaasta urheilusta.  Tampere:  Akilles, 1998.  ISBN 951-98042-0-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doping Wikimedia Commonsissa
Suomen Antidopingtoimikunta ADT (Arkistoitu – Internet Archive)
Dopinglinkki A-klinikkasäätiön tuottama verkkopalvelu tarjoaa tietoa ja neuvontaa kuntoilijoiden dopingaineiden käytöstä.
YLE Elävä arkisto: Dopingskandaaleja (Arkistoitu – Internet Archive)
Geeniterapia.fi Geenidopingista (Arkistoitu – Internet Archive)
Rangaistuskäytäntö dopingrikoksissa (Arkistoitu – Internet Archive) Oikeuspoliittinen tutkimuslaitoksen tutkimustiedonantoja 110 - Heini Kainulainen 2011.
Sinivalkoista suksea vauhditettiin dopingilla jo 1940-luvulla Ylen Elävä arkisto 28.09.2012.
Valtioneuvoston asetus rikoslain 44 luvun 16 §:n 1 momentissa tarkoitetuista dopingaineista (705/2002) Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX.
| n k Urheilu |
| --- | --- |
Muodot:  Ammattiurheilu  Yksilöurheilu Kestävyys  Joukkueurheilu  Naisten urheilu  Puoliammattilasurheilu  Sotilasurheilu  Vammaisurheilu  Veteraaniurheilu  Harrasteurheilu  Kokemusurheilu  e-Urheilu 
Tiede:  Liikunta Kuntoilu  Harjoittelu Lihasvoimaharjoittelu  Lääketiede Doping  Psykologia  Urheiluvammat  Pedagogiikka Koululiikunta  Fyysinen aktiivisuus  Ravitsemus Juomat  Ravinteet 
Liiketoiminta:  Urheiluagentti Pelaaja-agentti  Johtaminen  Journalismi  Markkinointi  Seura  Sponsorointi  Taloustiede  Oikeus  Pelaajakauppa 
Kulttuuri:  Derby-ottelu  Elokuva  Fani  Maskotti  Urheiluhenki  Vedonlyönti 
Muuta:  Kansallisurheilu  Urheilulajit 
Kesäolympialaisten 1904 maratonin voittaja Thomas Hicks kannattajineen. Hicks sai maratonin aikana lääkäriltään useita strykniinipistoksia, raakoja kananmunia ja alkoholia.
Yksi DDR:n dopingohjelman tunnetuimpia tapauksia on kuulantyöntäjä Heidi Kriegerin tapaus. Hänelle alettiin syöttää 16-vuotiaana anabolisia steroideja. Myöhemmin hän korjasi sukupuolensa mieheksi.
Humoristinen kirjoitus tiessä vuoden 2008 Ranskan ympäriajoissa. Siinä kerrotaan, että EPOa on saatavilla 500 metrin päässä.
Testosteronia lääkepullossa.
EPO-hormoni.
Efedriiniä sisältäviä vanhoja lääkkeitä.
Hampusta saatavat kannabinoidit ovat kiellettyjä, koska ne ovat urheiluhengen vastaisia.
Dopingvalvontapiste Taiwanin ympäriajossa.
Testejä tutkiva italialainen antidopinglaboratorio.
Yhdysvaltain huumepoliisin, DEA:n takavarikoimia anabolisia steroideja.
Jenni (televisiosarja)

Jenni-televisiosarjan alkuperäinen logo.
Jenni on saksalais-brittiläinen animaatiosarja, jonka päähenkilö Jenni asuu ratsastustilalla.
Miranda Saarentaus

Miranda Saarentaus (s.  1957) on suomalainen budo-opettaja. Saarentaus on aloittanut aikidon harjoittelun Meido-Kanin aikidojaoksessa syksyn 1972 peruskurssilla.  Saarentaus graduoi aikikai-aikidossa shodanin eli 1. danin helmikuussa 1977, kaksikymmenvuotiaana. Kagami-birakissa 2009 hänelle myönnettiin Endo-sensein suosituksesta 6. dan.  Saarentaus perusti yhdessä Heikki Pokelan ja Tuula Laisin kanssa kesällä 1998 oman aikidoseuran Akarin Tikkurilaan. Seurassa on nykyään noin 100 aktiivijäsentä joista 1/5 junioreja.
Aiheesta muualla

Akari aikidoseuran kotisivut
Taidelajit kesäolympialaisissa 1928

Jan Wils voitti kultamitalin Amsterdamin olympiastadionin suunnitelusta.
Jean Jacobyn Rugby.
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa kilpailtiin urheilun lisäksi myös taidelajeissa. Tämä oli neljäs kerta kun taidelajit olivat mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 370 osanottajaa 19 erimaasta. Kategorioita oli viisi, jotka olivat arkkitehtuuri, kirjallisuus, kuvanveisto, maalaustaide ja musiikki. Kategoriat jakautuivat vielä alakategorioihin. Töiden piti olla urheilun innoittamia.
Mitalistit > Arkkitehtuuri

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Arkkitehtisuunnittelu |  Jan Wils Olympic Stadium at Amsterdam |  Einar Mindedal Rasmussen Swimming pool at Ollerup |  Jacques Lambert Stadium at Versailles |
| Kaupunkisuunnittelu |  Alfred Hensel Stadium at Nuremberg |  Jacques Lambert Stadium at Versailles |  Max Laeuger Municipal Park at Hamburg |
Mitalistit > Kirjallisuus

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Draama | Ei kultamitalistia |  Lauro de Bosis Icarus | Ei pronssimitalistia |
| Eeppiset työt |  Ferenc Mező L'historie des Jeux Olympiques |  Ernst Weiss Boetius von Orlamünde |  Carel Scharten ja Margo Scharten-Antink De Nar uit de Maremmen |
| Lyriikka |  Kazimierz Wierzyński Laur Olimpijski |  Rudolf G. Binding Reitvorschrift für eine Geliebte |  Johannes Weltzer Symphonia Heroica |
Mitalistit > Kuvanveisto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Korkokuvat ja medaljongit |  Edwin Grienauer Médailles |  Chris van der Hoef Médaille pour les Jeux Olympiques |  Edwin Scharff Plaquette |
| Patsaat |  Paul Landowski Boxeur |  Milo Martin Athlète au repos |  Renée Sintenis Footballeur |
Mitalistit > Maalaustaide

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Graafiset työt |  William Nicholson Un Almanach de douze Sports |  Carl Moos Posters |  Max Feldbauer Mailcoach |
| Maalaukset |  Isaac Israëls Cavalier Rouge |  Laura Knight Boxeurs |  Walther Klemm Patinage |
| Piirrokset |  Jean Jacoby Rugby |  Alexandre Virot Gestes de Football |  Władysław Skoczylas Posters |
Mitalistit > Musiikki

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Laulu | Ei kultamitalistia | Ei hopeamitalistia | Ei pronssimitalistia |
| Yksi instrumentti | Ei kultamitalistia | Ei hopeamitalistia | Ei pronssimitalistia |
| Orkesteri | Ei kultamitalistia | Ei hopeamitalistia |  Rudolph Simonsen Symphony No. 2 Hellas |
Charles Nicolle

| Charles Nicolle |
| --- | --- |
 Charles Nicolle mikroskoopin ääressä
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1866 Rouen, Ranska
Kuollut: 28. helmikuuta 1936 (69 vuotta) Tunis, Ranskan Tunisia
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Bakteriologia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1928)
Charles Jules Henry Nicolle (21. syyskuuta 1866 Rouen, Ranska − 28. helmikuuta 1936 Tunis, Ranskan Tunisia) oli ranskalainen bakteriologi. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon 1928 työstään, jossa hän osoitti vaatetäiden toimivan pilkkukuumeen levittäjinä.
Elämä ja ura

Charles Nicolen isä, Eugène Nicolle, toimi lääkärinä rouenilaisessa sairaalassa. Veljiensä tavoin Charles sai jo varhain johdatusta biologiaan isältään. Opiskeltuaan ensin Lycée Corneille de Rouen -lyseossa hän aloitti lääketieteen opinnot paikallisessa lääkärikoulussa. Kolmen vuoden opintojen jälkeen hän seurasi vanhempaa veljään Mauricea Pariisiin ja aloitti työt pääkaupungin sairaaloissa.
Charles Nicolle opiskeli lääketieteellisessä tiedekunnassa Albert Gombaultin johdolla ja Pasteur-instituutissa Émile Roux’n johdolla. Hänen väitöskirjansa käsitteli pehmeää sankkeria ja hän suoritti lääketieteen tohtoritutkinnon 1893. Hän palasi Roueniin lääketieteellisen tiedekunnan jäseneksi ja hänet nimitettiin bakteriologisen laboratorion johtajaksi 1896. Vuonna 1903 hänet nimitettiin Tunisin Pasteur-instituutin johtajaksi, jona hän toimi aina kuolemaansa saakka.
CoolHead Brew

| CoolHead Brew |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2014
Toimitusjohtaja:  Cleber Luis Mendes Gonçalves
Kotipaikka:  Koetilantie 1, 00790 Helsinki
Toimiala:  panimoteollisuus
Tuotteet:  olut
Liikevaihto:  1,79 milj. eur. (2021)
Henkilöstö:  16 henkilöä
Kotisivu:  coolhead.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
CoolHead Brew Oy (yleensä lyhyemmin CoolHead) on Helsingin Viikissä sijaitseva suomalainen pienpanimo. Osakeyhtiön toimitusjohtaja on Cleber Luis Mendes Gonçalves.
Vuonna 2014 perustettu CoolHead Brew on tunnettu erityisesti hapanoluistaan, joidenka kaupallisen valmistamisen se aloitti ensimmäisenä pienpanimona Suomessa. Panimon tunnetuin tuote on vadelmalla ja salmiakilla maustettu Salted Licorice Raspberry Sour, joka valittiin Suomen paras olut -kilpailussa parhaaksi hapanolueksi vuonna 2020.
CoolHead on tehnyt myös yhteistyöoluita kotimaisten musiikkiartistien kuten Gasellien, Ursus Factoryn ja Tyrantin kanssa.
Historia

CoolHead Brew on Suomeen muuttaneen brasilialaisen Cleber Gonçalvesin perustama suomalainen olutpanimo. Panimo on perustettu 2014 mutta tuotanto alkoi maaliskuussa 2016. Yritys työllistää 16 henkilöä.
Syksyllä 2020 CoolHead ilmoitti muuttavansa kesällä 2021 Helsingin Viikkiin entisen trooppisen puutarhan Gardenian tiloihin. Nykyisessä tilassa sijaitsee myös ravintola ja panimokauppa. Viikissä järjestetään kesäisin Craft Beer Garden -nimistä olutfestaria, johon osallistuu niin kotimaisia kuin ulkomaisiakin pienpanimoita. Kesäisiin tapahtumiin kuuluu myös CoolHead LIVE -konserttisarja, jossa on esiintyynyt muu muuassa kotimaisia esiintyjiä kuten Sanni, Erja Lyytinen ja Mokoma sekä ulkomaalaisia kuten norjalainen Insahn ja ukrainalainen Go_A.
Palkinnot

CoolHeadin oluita on palkittu lukuisissa sarjoissa Suomen paras olut -kilpailussa.
Punainen Lanka

Punainen Lanka on vuonna  1974 perustettu suomalainen lauluyhtye, jonka perustajajäsenet olivat Harri Saksala, Eija Ahvo, Antti Hytti, Hasse Walli ja Jukka Hauru. Yhtyeen ensimmäinen levytys tehtiin 1975. Se oli livenä taltioitu ”Punavangin laulu” ja ilmestyi toukokuussa 1976 osana eri esittäjien albumia Helsingin Laulufestivaali 9.–16.11.1975 Love Recordsin Eteenpäin!-alamerkillä.
Historia

Punaisen Langan ensimmäinen albumi ilmestyi toukokuussa 1976 nimellä Punainen Lanka. Yhtyeen kokoonpano oli muuttunut ja albumilla musisoivat yhtyeen alkuperäisjäsenten Harri Saksalan (laulu, haitari, tamburiini, huuliharppu, kellot), Eija Ahvon (laulu, perkussiot) ja Antti Hytin (bassoviulu, piano, huilu, perkussiot) lisäksi Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Antero Jakoila (kitara, mandoliini, perkussiot) ja Ilmari Hytönen (kitara, perkussiot). Lisäksi levyn tuottaja Hasse Walli vierailee parissa esityksessä rumpalina.
Punainen Lanka menestyi kaupallisesti hyvin. Levyn tunnetuin laulu ”Taistelija” on Hectorin suomennos Paul Simonin ”The Boxer”
-kappaleesta. Punaisen Langan  tavaramerkiksi on muodostunut ”Punavangin laulu”. Se on vanha  ranskalaisvalssi, johon suomenkielisen
tekstin kirjoitti Jali Joutsenniemi Tammisaaren vankileirillä vuonna 1919. Kappaleen ensilevytyksen teki Hannes Saari vuonna 1928.
Punainen Lanka äänitti toisen albuminsa Pohjolan lumiset kalmiston hongat kesällä 1977. Harri Saksalan tuottama albumi julkaistiin saman vuoden elokuussa. Yhtyeen kokoonpanoon oli jälleen tullut muutoksia, ja tällä albumilla musisoivat Harri Saksala (laulu, hanuri, perkussiot), Eija Ahvo (laulu), Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Jorma Koivulehto (basso), Antero Jakoila (kitara) ja Juha Björninen (kitara). Vierailevana muusikkona levyllä esiintyy Hasse Walli, joka soittaa kitaraa kappaleessa ”Muistan sinut, Amanda”.
Levyn nimikappale ”Pohjolan lumiset kalmiston hongat”'on tuntemattoman punavangin tekemä kappale. Kappale oli 1970-luvulla suosittu levytyskappale laululiikkeen parissa. Ensimmäisenä sen levytti KOM-teatteri vuonna 1972.
Punaisen Langan toiminta jatkui vuoteen 1978. 24. huhtikuuta 2015 julkaistava ”Taistelija – Levytykset 1976-1977” CD-julkaisu on musiikillinen yhteenveto Punaisen Langan historian ensimmäisestä luvusta. Julkaisulla ovat mukana yhtyeen kaikki 1970-luvun levytykset, kaksi albumia ja yksi live-levytys. Yhtye alkoi valmistella vuonna 2015 paluuta esiintymisareenoille, ja esiintyi Savoy-teatterissa 1. toukokuuta 2015.
Ensimmäinen kokoonpano

Eija Ahvo, laulu
Harri Saksala, laulu
Hasse Walli, kitara
Antti Hytti, basso
Jukka Hauru, kitara
Vuoden 1976 kokoonpano

Eija Ahvo, laulu
Harri Saksala, laulu
Ilmari Hytönen, kitara, lyömäsoittimet
Antti Hytti, basso
Antero Jakoila, kitara, mandoliini, lyömäsoittimet
Sakari Kukko, sopraanosaksofoni, tenorisaksofoni, puuhuilu, piano
Vuoden 1977 kokoonpano

Eija Ahvo, laulu
Harri Saksala, laulu
Juha Björninen, kitara
Jorma Koivulehto, basso
Antero Jakoila, kitara, mandoliini, lyömäsoittimet
Sakari Kukko, sopraanosaksofoni, tenorisaksofoni, puuhuilu, piano
Vuoden 2015 kokoonpano

Eija Ahvo, laulu
Harri Saksala, laulu
Antero Jakoila, kitara
Juha Björninen, kitara
Sakari Kukko, saksofoni, huilu, piano
Antti Hytti, basso
Diskografia

Punainen Lanka (1976)
Pohjolan lumiset kalmiston hongat (1977)
Taistelija – Levytykset 1976-1977 (kokoelma, 2015)
Aiheesta muualla

Punaisen Langan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Rengasmustesieni

| Rengasmustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Suomumustesienet Coprinus
Laji::  sterquilinus
Kaksiosainen nimi
 Coprinus sterquilinus  (Fr.) Fr. 1838 
Katso myös
   Rengasmustesieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rengasmustesieni (Coprinus sterquilinus) on mustesienilaji, joka muistuttaa tunnetumpaa suomumustesientä, mutta on sitä pienempi ja harvinaisempi, ei kuitenkaan uhanalainen. Suomessa sitä on tavattu etelä- ja itäpainotteisesti. Siitä on kolme variaatiota, ja laji on sirkumpolaarinen, ympäri maailmaa esiintyvä pohjoisella pallonpuoliskolla. Laji viihtyy erityisesti hevosen lannalla, ja sen pääesiintymisalueena on Pohjois-Amerikka. Esimerkiksi Venäjällä lajia pidetään syötävänä, mutta harvinaisena sitä ei Suomessa ole tapana käyttää ravinnoksi.
Rengasmustesieni on aluksi valkoinen lakin keskiosasta kellertävä, lähinnä munanmuotoinen, ja siinä on haivenia tai suomumuodostelmaa. Lakki sulaa myöhemmin mustemaiseksi itiöiden kypsyessä. Jalka on lähinnä kermanvärinen, harvoin yli kymmentä senttimetriä pitkä ja yleensä senttiä ohuempi. Heltat ovat hyvin tiheässä. Jalan tyviosassa selkeän tyvipaksunnoksen lähellä on kalvomainen rengas. Lajin itiöt ovat huomattavan suuret.