stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuonna 2000 kuolleista henkilöistä
Elokuu

2. elokuuta – Väinö J. Tervaskari, suomalainen kääntäjä (s. 1911)
4. elokuuta – Tellervo Häyrinen, suomalainen kirjailija ja lausuja (s. 1908)
5. elokuuta – Sir Alec Guinness, brittiläinen näyttelijä (s. 1914)
5. elokuuta – Lauri Knuutila, suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti (s. 1912)
5. elokuuta – Sakari Puurunen, suomalainen teatteriohjaaja ja professori (s. 1921)
7. elokuuta – Samuel Ekpe Akpabot, nigerialainen säveltäjä (s. 1932)
7. elokuuta – Mona-Lisa Pursiainen, suomalainen juoksija (s. 1951)
8. elokuuta – Jess Barker, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1912)
9. elokuuta – John Harsanyi, vuoden 1994 ns. Nobelin taloustieteen palkinnon saanut unkarilaissyntyinen taloustieteilijä (s. 1920)
11. elokuuta – Simo Kuiko, suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, maanviljelysneuvos (s. 1925)
13. elokuuta – Taisto Ahtola, suomalainen taidemaalari ja Hämeenlinnan taidemuseon intendentti (s. 1917)
17. elokuuta – Erich Borchmeyer, saksalainen pikajuoksun olympiamitalisti (s. 1905)
17. elokuuta – Eino Hanski, suomalainen kirjailija ja kuvanveistäjä (s. 1928)
18. elokuuta – Matti Rauko, suomalainen pesäpalloilija (s. 1907)
25. elokuuta – Carl Barks, yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija (Aku Ankka) (s. 1901)
26. elokuuta – Harry Aaltonen, suomalainen säveltäjä ja jazzmuusikko  (s. 1930)
31. elokuuta – Esko Lehmus, suomalainen kustannustoimittaja ja toimitusjohtaja (s. 1919)
Syyskuu

1. syyskuuta – Olavi Ahonen, suomalainen näyttelijä (s. 1923)
3. syyskuuta – Oiva Ketonen, suomalainen filosofi ja akateemikko (s. 1913)
10. syyskuuta – Veli Arrela, suomalainen pankkiiri ja poliitikko (s. 1915)
10. syyskuuta – Elna Kopponen, suomalainen voimistelunopettaja, naisvoimistelun kehittäjä ja liikuntatieteen kunniatohtori, opetusneuvos (s .1906)
14. syyskuuta – Kauko K. Luoma, suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos (s. 1918)
18. syyskuuta – Chen Yuefang, kiinalainen koripalloilija ja olympiamitalisti (s. 1963)
18. syyskuuta – Antero Manninen, suomalainen hallintovirkamies, suomentaja ja tietokirjailija (s. 1907)
20. syyskuuta – Helmut Berthold, saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja (s. 1911)
20. syyskuuta – German Titov, neuvostoliittolainen kosmonautti (s. 1935)
21. syyskuuta – Aimo Turunen, suomalainen kielitieteilijä ja professori (s. 1912)
22. syyskuuta – Jehuda Amihai, israelilainen runoilija (s. 1924)
26. syyskuuta – Rose-Marie Precht, suomalainen näyttelijä (s. 1938)
27. syyskuuta – Martti Kainulainen, suomalainen näyttelijä (s. 1927)
28. syyskuuta – Pierre Trudeau, Kanadan pääministeri (s. 1919)
30. syyskuuta – Erno Paasilinna, suomalainen kirjailija (s. 1935)
Lokakuu

1. lokakuuta – Rosie Douglas, Dominican pääministeri (s. 1941)
3. lokakuuta – Benjamin Orr, yhdysvaltalainen basisti ja laulaja (s. 1947)
4. lokakuuta – Rhadi Ben Abdesselam, marokkolainen yleisurheilija ja olympiamitalisti (s. 1929)
4. lokakuuta – Erling Jensen, tanskalainen poliitikko (s. 1919)
4. lokakuuta – Lasse Lehtonen, suomalainen jääkiekkoilija (s. 1946)
4. lokakuuta – Michael Smith, vuoden 1993 Nobelin palkinnon saanut kanadalainen biokemisti (s. 1932)
5. lokakuuta – David Ananou, togolainen kirjailija, taidemaalari ja kirkkomuusikko (s. 1917)
7. lokakuuta – Terttu Lyytikäinen, vuoden 1935 Miss Suomi (s. 1916)
8. lokakuuta – Kauko Vainio, suomalainen viulisti ja kirjailija (s. 1914)
10. lokakuuta – Sirimavo Bandaranaike, Sri Lankan pääministeri (maailman ensimmäinen naispääministeri) (s. 1916)
15. lokakuuta – Konrad Bloch, vuoden 1964 Nobelin lääketieteen palkinnon (kolesterolin tutkimuksesta) saanut saksalais-yhdysvaltalainen biokemisti (s. 1912)
17. lokakuuta – Joachim Nielsen, norjalainen rocklaulaja (Jokke & Valentinerne) (s. 1964)
17. lokakuuta – Klaus Sormanto, suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos (s. 1919)
18. lokakuuta – Gayle Peck (”Julie London”), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä (s. 1926)
21. lokakuuta – Matti Kannas, suomalainen jalkapalloilija (s. 1928)
22. lokakuuta – Klaus Vala, suomalainen matemaatikko ja professori (s. 1930)
23. lokakuuta – Rodney Anoa'i (”Yokozuna”), samoan-yhdysvaltalainen showpainija (s. 1966)
24. lokakuuta – Olli J. Sainio, suomalainen juristi ja hallintoneuvos (s. 1926)
25. lokakuuta – Alberto Demiddi, argentiinalainen soutaja ja olympiamitalisti (s. 1944)
25. lokakuuta – Alli Helminen, suomalainen opettaja ja kirjailija (s. 1911)
26. lokakuuta – Laila Kinnunen, suomalainen iskelmälaulaja ja vuoden 1961 euroviisuedustaja (s. 1939)
27. lokakuuta – Lída Baarová, tšekkiläinen näyttelijä (s. 1914)
27. lokakuuta – Markus Båth, ruotsalainen meteorologi ja seismologi (s. 1916)
30. lokakuuta – Steve Allen, yhdysvaltalainen koomikko ja juontaja (s. 1921)
31. lokakuuta – Björn Alke, ruotsalainen jazzbasisti ja -pianisti (s. 1938)
Marraskuu

1. marraskuuta – Kjell Holler, norjalainen poliitikko (s. 1925)
2. marraskuuta – Teofils Biķis, latvialainen pianisti ja musiikkipedagogi (s. 1952)
5. marraskuuta – Jimmie Davis, yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja demokraattipoliitikko (s. 1899)
7. marraskuuta – Grace Attard (”Mary”), toinen brittiläisistä siamilaisista kaksosista (s. 2000)
7. marraskuuta – Ingrid, Tanskan kuningatar, kuningas Fredrik IX:n puoliso 1935–1972 (s. 1910)
12. marraskuuta – Halvar Björk, ruotsalainen näyttelijä (s. 1928)
13. marraskuuta – Ville Zilliacus, Yleisradion ohjelmapäällikkö (s. 1914)
15. marraskuuta – Jens Jørgen Thorsen, tanskalainen elokuvaohjaaja (s. 1932)
17. marraskuuta – Leo Engel, suomalainen taidegraafikko (s. 1920)
17. marraskuuta – Louis Eugène Félix Néel, vuoden 1970 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut ranskalainen fyysikko (s. 1904)
19. marraskuuta – Saara Peiponen, suomalainen metsänhoitaja (s. 1921)
20. marraskuuta – Kalle Päätalo, suomalainen kirjailija (s. 1919)
22. marraskuuta – Emil Zátopek, tšekkoslovakialainen juoksija (olympiavoittaja) (s. 1922)
27. marraskuuta – Malcolm Bradbury, englantilainen kirjailija, kirjallisuudentutkija, televisiosarjojen käsikirjoittaja ja yliopiston opettaja (s. 1932)
27. marraskuuta – Pentti Vesalainen, suomalainen yhdistetyn hiihtäjä (s. 1913)
28. marraskuuta – Dolly von Alfthan, suomalainen näyttelijä (s. 1919)
30. marraskuuta –  Jānis Kalniņš, latvialainen säveltäjä (s. 1904)
Joulukuu

1. joulukuuta – Karri Hannula (”Keskonen”), suomalainen pakinoitsija (s. 1969)
3. joulukuuta – Gwendolyn Brooks, yhdysvaltalainen runoilija (s. 1917)
5. joulukuuta – Olli Bergman, suomalainen upseeri, diplomaatti ja ortodoksisen kirkon rovasti (s. 1919)
8. joulukuuta – Robert Ratna Bamrungtrakul, thaimaalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1916)
8. joulukuuta – Neil Staebler, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen (s. 1905)
10. joulukuuta – Marius B. Jansen, yhdysvaltalainen historioitsija (s. 1922)
11. joulukuuta – Johannes Virolainen, suomalainen poliitikko, ministeri ja valtioneuvos (s. 1914)
12. joulukuuta – Esa Wahlman, suomalainen moukarinheittäjä (s. 1941)
15. joulukuuta – Auvo Simonen, suomalainen maastohiihtäjä (s. 1931)
18. joulukuuta – Kirsty MacColl, brittiläinen laulaja ja lauluntekijä (s. 1959)
23. joulukuuta – Billy Barty, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1924)
23. joulukuuta – Victor Borge, tanskalais-yhdysvaltalainen pianisti ja koomikko (s. 1909)
25. joulukuuta – W. V. Quine, yhdysvaltalainen filosofi ja loogikko (s. 1908)
30. joulukuuta – Julius J. Epstein, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja (s. 1909)
Tuntematon päivämäärä

Raymond Harrison, brittiläinen miekkailija (s. 1929)
Lea Leksi, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1915)
Nylon (yhtye)

Nylon on islantilainen pop-yhtye. Se on julkaissut kolme albumia, joista kaksi nousi ilmestyessään kotimaassaan listaykkösiksi .
Nylonin ensimmäinen Yhdistyneessä kuningaskunnassa julkaistu single oli "Losing a Friend" (2006). Se pääsi maan listoilla 29. sijalle.
Nylonin laulut ovat islannin ja englannin kielillä.
Jäsenet

Alma Guðmundsdóttir
Emilía Björg Óskarsdóttir
Klara Ósk Elíasdóttir
Steinunn Þóra Camilla Sigurðardóttir
Julkaisut > Albumit

100 % Nylon (2004)
Góðir Hlutir (2005)
Nylon (2006 Islannissa, 2007 Britanniassa)
Julkaisut > Singlet

"Lög unga fólksins" (huhtikuu 2004)
"Einhversstaðar, einhverntíma aftur" (toukokuu 2004)
"Get ekki meira"
"Allstaðar" (heinäkuu 2004)
"Bara í nótt" (syyskuu 2004)
"Fimm á richter" (lokakuu 2004)
"Síðasta sumar" (joulukuu 2004)
"Dans, dans, dans" (toukokuu 2005)
"Góðir hlutir" (elokuu 2005)
"Losing a Friend" (toukokuu 2006 Islannissa, heinäkuu 2006 Britanniassa)
"Closer/Sweet Dreams" (elokuu 2006 Islannissa, lokakuu 2006 Britanniassa)
"Holiday" (huhtikuu 2007)
Julkaisut > DVD:t

Nylon Allstaðar (huhtikuu 2005)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Natasha Hastings
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

100 metrin juoksu: 11,24 (2013)
200 metrin juoksu: 22,57 (2016)
400 metrin juoksu: 49,84 (2007)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

60 metrin juoksu: 7,26 (2013)
200 metrin juoksu: 23,22 (2011)
300 metrin juoksu: 36,25 (2016)
400 metrin juoksu: 50,80 (2007)
500 metrin juoksu: 1.10,05 (2004)
Richard Stanley

Richard Charlie Stanley (s. 12. elokuuta 1943 Leicester, Iso-Britannia) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja musiikkituottaja. Hän muutti Suomeen 1970-luvulla. Ennen Suomeen muuttoa hän mm. osallistui Lontoossa Harry Nilssonin v. 1972 ilmestyneen levyn Son of Schmilsson äänitysten filmaamiseen.
Suomessa hän on toiminut muun muassa Teddy & The Tigers sekä Hurriganes-yhtyeiden tuottajana. Hän myös lauloi Hurriganesien tunnetuimman levyn Roadrunner kappaleessa ”Mister X”. Hurriganesin tuottajana Stanley osallistui myös lukuisten muiden sen kappaleiden tekemiseen, esimerkiksi useita kappaleita levyiltä Crazy Days, Hot Wheels ja Tsugu Way.
Stanley on ohjannut lukuisia dokumentti- ja mainoselokuvia sekä tehnyt niihin käsikirjoituksia. Hän asuu Porvoossa ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän on säveltänyt Huomenta Suomen tunnusmusiikin.lähde? Laulaja Ronja Stanley on Richard Stanleyn ja kirjailija Anna Gullichsenin tytär.
1990-luvulla Richard Stanley oli mukana luomassa Alvar Gullichsenin Bonk Business -taidekonseptia ja kuvitteellisen yrityksen historiaa.
Aiheesta muualla

Richard Stanley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Hildegard Bingeniläinen

| Hildegard Bingeniläinen |
| --- | --- |
 Hildegard Bingeniläinen ja kirjuri Volmar. Kuva Hildegardin teoksesta Scivias.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1098 Bermersheim vor der Höhe tai Niederhosenbach, Kurpfalz, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 17. syyskuuta 1179 (80–81 vuotta) Rupertsbergin luostari, Bingen am Rhein, Kurpfalz
Arvonimi: Kirkonopettaja
Muusikko
Tyylilajit:  keskiaika
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hildegard Bingeniläinen (saks. Hildegard von Bingen, lat. Hildegardis Bingensis; noin 16. syyskuuta 1098 Bermersheim vor der Höhe tai Niederhosenbach, Kurpfalz, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 17. syyskuuta 1179 Rupertsbergin luostari, Bingen am Rhein, Kurpfalz) oli saksalainen abbedissa, kirjailija, mystikko ja kirkkomusiikin säveltäjä. Häneltä on säilynyt laaja kirjallinen tuotanto muun muassa teologian, kosmologian, luonnonhistorian ja lääketieteen aloilta. Historioitsijoiden huomio on kohdistunut Hildegardiin vasta aivan viime aikoina. Tutkimus oli aiemmin laiminlyönyt sekä hänet että Elisabet Schönaulaisen. Saksalaiset historioitsijat pitivät heitä merkittävinä vain saksan kielen kehityksen ilmentäjinä. Tuon ajan naismystikkojen kirjoituksia vähäteltiin, ja usein niiden tekijöiksi on epäilty miehiä.
Hildegard oli pienestä pitäen nähnyt näkyjä, mutta ei ollut uskaltanut kertoa niistä, koska samanlaisia kokemuksia ei ollut muilla. Hänen kuvaustensa perusteella nykyajan neurologit ovat arvelleet, että kyse olisi migreenin oireista. Kun Hildegard vuonna 1141 sairastui, hän näki entistä voimakkaampia näkyjä. Toivuttuaan hän alkoi osallistua enemmän julkiseen elämään ja kirjoittaa kirjeitä, muun muassa neljälle paaville, keisari Fredrik I Barbarossalle ja Bernhard Clairvauxlaiselle. Kirjeiden ohella Hildegardilta on säilynyt laaja muu kirjallinen tuotanto.
Hildegardin kanonisointiprosessi käynnistyi jo vuonna 1228. Asia ei kuitenkaan vuosisatojen kuluessa edennyt, ja vasta 1900-luvulta alkaen hänelle pyrittiin saamaan asema kirkonopettajana. Hildegardin muistopäivää vietetään 17. syyskuuta. Paavi Benedictus XVI liitti hänet virallisesti pyhimysluetteloon vuonna 2012.
Teokset

Hildegardin sävellykset samoin kuin sekä näkyihin perustuvat että luonnontieteelliset tekstit sisältyvät pääasiassa kahteen käsikirjoitukseen: Dendermonden käsikirjoitukseen ja Riesencodexiin. Dendermonden käsikirjoitus jäljennettiin todennäköisimmin Hildegardin valvonnassa Rupertsbergissa, ja Riesencodex jäljennettiin Hildegardin kuolemaa seuranneena vuonna, luultavasti liitettäväksi mukaan kanonisointipyyntöön.
Teokset > Kirjoitusmerkit ja kieli

Hildegard kehitti omat kirjoitusmerkit. Monet keinotekoisten kielten kehittäjät pitävät häntä keskiaikaisena edeltäjänään hänen laulutekstejään varten kehittämiensä sanojen ja luomansa kirjoituksen vuoksi. Tutkijoiden mukaan Hildegard käytti lingua ignotaa nunnien keskeisen yhteishengen luomiseen.
Teokset > Sävellykset

Hildegard on 2000-luvulla noussut esille, kun keskiaikaisen kirkon naisiin on alettu kiinnittää huomiota. Saksankielisissä maissa on häneen  kohdistunut eri alojen tutkimusta jo 1900-luvun alkupuolelta, ja vuosituhannen vaihteen tienoilla myös muun muassa Suomessa heräsi kiinnostus aiheeseen ja sen merkitykseen. Erityiseen suosioon on noussut hänen musiikkinsa, ja 1990-luvulla hänen kirkkolaulunsa olivat jonkin aikaa musiikkiäänitteiden myyntitilastojen kärkisijoilla. Sävellyksiä on säilynyt 70–80, mikä on laajimpia keskiaikaisten säveltäjien tuotantoja. Häneltä jäi lisäksi yli sata kirjettä – koko kirjeenvaihto sisältää 390 kirjettä – 72 laulua, 70 runoa ja 9 kirjaa. Hildegard on Leoninuksen ohella yksi länsimaisen musiikinhistorian ensimmäisistä nimeltä tunnetuista säveltäjistä, ja ensimmäinen, jonka elämäkerta tunnetaan.
Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Hildegardin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu moraliteetti Ordo virtutum (”Hyveiden näytelmä”). Hänen sävellystensä tarkkaa syntyajankohtaa ei tiedetä, mutta arvellaan, että Ordo virtutum olisi sävelletty viimeistään 1151. Moraliteetti koostuu yksiäänisistä sävelmistä Animalle (ihmisen sielu) ja kuudelletoista Hyveelle. Paholaisella on siinä puheosa. Tutkijoiden mukaan Paholaisen osaa olisi kantaesityksessä esittänyt Volmar ja Hildegardin nunnat olisivat esittäneet Animan ja Hyveiden osia.
Ordo virtutumin lisäksi Hildegard sävelsi liturgisia lauluja, jotka on koottu yhteen nimellä Symphonia armoniae celestium revelationum (Taivaallisten ilmoitusten sopusuhtainen yhteissointi, 1150–1160). Tämä laaja runojen ja musiikin kokoelma sisältää 77 hetkipalveluksiin tarkoitettua runoa. Musiikillisesti hienoimpia niistä ovat viisi sekvenssiä ja kolme hymniä. Lisäksi runoihin kuuluu 34 antifonia, 14 responsoriota, kahdeksan messunosaa ja muita teoksia. Hänen musiikkinsa on monofonista eli yksiäänistä. Hildegardin sävellystyylille ovat ominaisia korkealle kohoavat melodiat, jotka usein ylittävät silloisen normaalin laulun rajat. Esimerkiksi hymnissä ”Ave, generosa” sävelala ulottuu e:stä c1:een, mikä ylittää huomattavasti tuon ajan lauluäänen tavallisen ulottuvuuden. Lisäksi hymnin musiikissa on rohkeaa, intohimoista deklamaatiota. Hildegard Bingeniläinen käyttää lauluissaan ajalle tyypillistä neumikirjoitusta, joten muun muassa sävellyksen rytmi jää esittäjän tulkinnan varaan.
Teokset > Näkykirjat

Sävellysten lisäksi Hildegard kirjoitti kolme näkykirjaa, joista ensimmäinen, Scivias ("Tunne tiet"), valmistui 1151. Sen jälkeen syntyivät Liber vitae meritorum ("Kirja elämän ansioista") ja De operatione Dei ("Jumalan teoista", myös nimellä Liber divinorum operum). Näissä teoksissa, joista viimeinen valmistui, kun Hildegard oli noin 75-vuotias, hän aluksi kuvaa kunkin näyn, sitten selittää sen Raamattua käyttäen. Hänen näkyjensä kerronta kuvitettiin runsaasti hänen ohjeidensa mukaan, ja kirjalliseen muotoon saattamisessa hän sai apua munkki Volmarilta ja nunna Richardisilta. Kirja oli kuuluisa keskiajalla, osin paavi Eugenius III:n suosittelun ansiosta, ja se jäljennettiin myöhemmin vuonna 1513 Pariisissa.
Teokset > Maalliset teokset

Näkykirjojen lisäksi Hildegard kirjoitti teoksen Physica, joka käsittelee luonnontieteellisiä kysymyksiä, sekä teoksen Causae et Curae (”Sairauksien syistä ja hoidoista”). Hildegard tunnettiin parantajankyvyistään, ja hoitokeinoina hän käytti tinktuuroita, yrttejä ja jalokiviä. Molemmissa teksteissä hän kuvaa ympärillään olevaa luontoa, kuten kaikkeutta, eläimiä, kiviä ja mineraaleja. Hän oli erityisen kiinnostunut kasvien, eläinten ja kivien parantavista ominaisuuksista, mutta hän tutki myös Jumalan vaikutusta ihmisen terveyteen. Esimerkki hänen parantajankyvyistään on sokean parantaminen Reinin vedellä. ”Vehreys” (viriditas) on Hildegardille jumalallisen voiman ilmentymä maan päällä. Tämä 'vehreys' eli elämänvoima läpäisee elämän kaikkinensa. Se oli Hildegardille symboli, joka kuvasi kuivuuden ja mehuttomuuden vastakohtaa.
Maallisista teksteistä ei ilmene, että ne pohjautuisivat näkyihin tai jumalallisiin lähteisiin.
Teokset > Sukupuolielämästä

Hildegard sanoo näkykirjoituksissaan, että neitsyys on hengellisen elämän korkein aste. Hän kirjoitti kuitenkin myös maallisesta elämästä, kuten äitiydestä. Monissa teksteissä Hildegard kuvaa sukupuoliyhdynnän tuottamaa mielihyvää naisen näkökulmasta.
Lisäksi sekä kirjeissä että näyissä on kohtia, joissa hän arvostelee lihallisten ilojen väärinkäyttöä. Hän tuomitsee samaa sukupuolta olevien seksin ja itsetyydytyksen synnit. Synnintunnustuksen jälkeen tarvitaan ankaraa katumusta, joka tapahtuu paastoamalla ja ruumiillisina katumusharjoituksina, jotta näistä synneistä saataisiin Jumalan anteeksiantamus. Esimerkki teoksesta Scivias, II kirja, 6. Näky.78:
»Kun ihminen tuntee, että ruumiilliset ärsytykset häiritsevät häntä, menköön hän pidättyvyyden turviin ja turvautukoon siveyden kilpeen ja siten suojautukoon saastaisuudelta.»
Ihmiset ilmentävät Jumalan luomisvoimaa, ja miehellä ja naisella on maailmassa toisiaan täydentävät osat.
»Kun Jumala katsoi ihmisen kasvoja, hän oli hyvin tyytyväinen. Sillä eikö Jumala luonut ihmisen Jumalan kuvaksi ja kaltaiseksi? Ihmisen piti ilmoittaa Jumalan ihmeellisistä teoista kieltensä avulla, jotka on varustettu järjellä. Sillä ihmiskunta on Jumalan työ valmiina. – – Mies ja nainen ovat sillä tavalla kytköksissä toisiinsa, että toinen on toisen työtä. Ilman naista miestä ei voi sanoa mieheksi, ilman miestä naista ei voi sanoa naiseksi. Niinpä nainen on miehen tekoa, ja mies taas on naiselle lohtua tuova näky. Kumpikaan ei siten voi elää ilman toista. Mies on siten tässä yhteydessä Jumalan ilmentymä, ja nainen on Jumalan pojan ihmisyyden ilmentymä.»
Merkitys > Feminismi

Etenkin feministiset tutkijat ovat olleet kiinnostuneita Hildegardista. Hän puhuu itsestään ”heikomman sukupuolen” jäsenenä ja pikemminkin vähättelee naisia, vaikkakin alkuun ilmeisen epävarmasti. Asiaa on kuitenkin tarkasteltava patriarkaalisen kirkkohierarkian taustaa vasten. Hildegard sanoo itseään usein oppimattomaksi naiseksi, jolla ei ole kykyä selittää Raamattua. Sanomalla tämän itse hän sai uskottavuutta väitteelle, että kaikki hänen kirjoituksensa ja sävellyksensä olivat peräisin Jumalasta, mikä antoi hänelle pohjaa puhua aikana, jolloin harva nainen sai ääntään kuuluviin. Hildegard puhui simoniaa ja muita sellaisia kirkon käytäntöjä vastaan, joita hän ei hyväksynyt.
Merkitys > Kanonisointi

Hildegard oli ensimmäisiä niistä, joille anottiin kanonisointia, mutta prosessi kesti niin kauan, että neljäkään kanonisointiyritystä eivät ehtineet valmiiksi, ja hän jäi autuaaksi julistetuksi. Silti Hildegardin nimi on 1500-luvun lopulla liitetty virallisesti marttyyriluetteloon, kuitenkin ilman muodollista kanonisointiprosessia. Pyhimyskalenterissa hänen päivänsä on 17. syyskuuta. Pyhimykseksi häntä ovat paaveista sanoneet esimerkiksi Johannes Paavali II ja Benediktus XVI. Hildegard haudattiin aluksi Rupertsbergin kirkkoon, mutta luostarin tuhouduttua 1632 jäännökset siirrettiin ensin Kölniin, sieltä Rüdesheimin lähellä olleeseen Eibingenin luostariin ja sen toiminnan lakattua hänen mukaansa nimettyyn Eibingenin seurakuntakirkkoon Pyhän Hildegardin ja Johannes Kastajan kirkkoon. Sinne rakennettiin myöhemmin alttari, jolla pyhäinjäännöslipas on. Lopulta vuonna 2012 paavi Benedictus XVI julisti Hildegardin virallisesti pyhimykseksi.
Hildegard Bingeniläinen on myös monien anglikaanisten kirkkojen pyhimyskalentereissa, esimerkiksi Englannin kirkon ja Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon kalentereissa.
Merkitys > New age -liike

Hildegardista on tullut kunnioitettu hahmo myös nykyajan new age -liikkeen piirissä, jossa kiinnostuksen kohteena on hänen holistisen ja luonnonmukainen näkemyksensä parantamisesta, samoin hänen asemansa mystikkona. Tohtori Gottfried Hertzka on kirjoittanut teoksen Hildegard-Medizine ('Hildegard-lääkintä'), joka pohjautuu Hildegardin teksteihin. Hildegardin mukaan on saanut nimensä June Boyce-Tillmanin healing-keskus Hildegard Network, joka perustuu holistiseen näkemykseen ihmisen terveydestä ja kokoaa yhteen ihmisiä, joita kiinnostavat hengellisyyden, taiteiden ja parantamisen väliset yhteydet. Joissakin piireissä on suhtauduttu nuivasti siihen, että new age -liike on ominut Hildegardin itselleen.
Hildegard nykyaikana

Populaarikulttuurissa Hildegardia ovat käsitelleet muun muassa elokuvaohjaaja Margarethe von Trotta, joka ohjasi Hildegard Bingeniläisestä kertovan elokuva Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen (2009). Bingen am Rheinissa asuva saksalainen kirjailija Rüdiger Heins on kirjoittanut näytelmän Vision der Liebe, jossa hän käsittelee Hildegardin näkyjä, joilla yhä on merkitystä.
Matthew Whitall sai Teosto-palkinnon sävellyksestä Dulcissima, clara, sonans, joka kuvaa Hildegard Bingeniläisen näkyjä. Hän käytti Hildegardin tekstejä, mutta tämän sävellyksistä hän otti mukaan vain seitsemänteen osaan yhden melodiasitaatin.
Saksassa jaetaan Hildegardin kunniaksi nimettyjä palkintoja. Saksalainen Bundesvereinigung Gesundheit myöntää Hildegard von Bingen -mitalia terveyden edistämisen hyväksi tehdystä työstä. Hildegard-von-Bingen-Preis für Publizistik on vuonna 1995 perustettu saksalainen palkinto jonka myöntää Landeszahnärztekammer Rheinland-Pfalz. Hildegardin kunniaksi on nimetty myös asteroidi 898 Hildegard.
Suomessa toimii Pyhän Hildegardin seura, joka edistää Hildegard Bingeniläisen elämäntyön tuntemusta, järjestää tapahtumia ja harjoittaa julkaisutoimintaa.
Hildegardin liturgisia lauluja sisältävä albumi A Feather on the Breath of God nousi 1982 myyntimenestykseksi.