stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaulbarsien aatelispalatsi

| Kaulbarsien aatelispalatsi |
| --- | --- |
 Palatsin takafasadi
Osoite:  Kohtu 8
Sijainti:  Tallinna, Viro
Koordinaatit:  59°26′13″N, 24°44′28″E
Valmistumisvuosi:  1814
Suunnittelija:  Carl Ludvig Engel
Rakennuttaja:  Reinhold August von Kaulbars
Käyttäjä:  Viron oikeuskanslerin kanslia
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaulbarsien aatelispalatsi on alun perin Reinhold August von Kaulbarsin rakennuttama ja Carl Ludvig Engelin suunnittelema palatsi Tallinnan Toompealla, Virossa. Rakennus edustaa uusklassista tyyliä ja siinä toimii nykyisin Viron oikeuskanslerin kanslia.
Historia

Kaulbarsien aatelispalatsin rakennutti Mõdrikun kartanon ja Rägaveren kartanon omistaja Reinhold August von Kaulbars ja sen suunnitteli tuolloin Tallinnan rakennusmestarina vuosina 1808–1814 työskennellyt saksalainen Carl Ludvig Engel. Rakennus valmistui vuonna 1814 ja se sai goottilaisesta Tallinnasta poiketen uusklassisen ilmeen. Tarton yliopiston päärakennuksen tapaan Kaulbarsien aatelispalatsin takafasadin päätykolmiota kannattelevat joonialaiset pylväät. Engel suunnitteli Tallinnaan useita uusklassismia edustavia rakennuksia, mutta kokonaisuudessaan ahdas ja keskiaikainen kaupunki ei häntä miellyttänyt, vaan hän muutti ensin Pietariin ja sieltä Helsinkiin, jossa hän oli rakentamassa uusklassista monumentaalikeskustaa. Vuonna 1850 palatsin uudeksi omistajaksi tuli luutnantti Alexander von Benckendorff ja rakennuksen oikean siiven etuovi koristeltiin Benckendorff-suvun vaakunalla. Vuodesta 1871 rakennuksen omistaja oli Vera von Stenbock ja vuodesta 1899 paronitar Natalie von Uexküll. Eri ministeriöitä on toiminut rakennuksessa 1920-luvulta alkaen ja vuonna 2004 rakennuksesta tehtiin Viron oikeuskanslerin kanslia.
Rakennus

Kaulbarsien aatelispalatsi on etupuoleltaan kaksikerroksinen ja takafasadinsa puolelta kolmikerroksinen. Rakennuksen seinällä lukee latinaksi Parentum voto ac favore.
Palatsin etupuoli.
Kaukolanharju auringonlaskun aikaan

| Kaukolanharju auringonlaskun aikaan |
| --- | --- |

Nimi:  Kaukolanharju auringonlaskun aikaan
Tekijä:  Albert Edelfelt
Valmistumisvuosi:  1890
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  116,5  cm
Leveys:  83  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Maalauksessa kuvattu näkymä nähtynä Kaukolanharjun näkötornista.
Kaukolanharju auringonlaskun aikaan (myös Näköala Kaukolanharjulta) on Albert Edelfeltin maalaus (116,5 × 83 cm) vuodelta 1890. Se on maalattu Tammelassa Hämeessä taiteilijan puolison Ellan de la Chapellen omistuksessa olleen Tammelan Saaren kartanon mailla. Työ kuuluu Suomen taiteen kultakauden keskeisin teoksiin. Näkymä on Tammelan Kaukolanharjulta luoteeseen Pyhäjärven ja Kuivajärven väliselle salmelle. Teos kuuluu Ateneumin kokoelmiin.
Kaukolanharju auringonlaskun aikaan -maalausta pidetään yhtenä Edelfeltin merkittävimmistä maisemamaalauksista. Tämä keltavoittoinen työ herätti heti valmistuttuaan myönteistä huomiota ensimmäisessä näyttelyssään Pariisissa silloisten ranskalaisten sanomalehtien mukaan. Se myytiin ilmeisesti heti. Maalauksen toi julkisuuteen vuonna 1976 saksalainen taidekauppias, ja sen osti Ateneumin taidemuseo, jonka kokoelmiin se nykyisin kuuluu.
Kaukolanharju auringonlaskun aikaan -maalauksessa Edelfelt panosti viipyvän, mutta pian häviävän hetken tavoittamiseen, kun auringonlasku on kultaisimmillaan ennen sen painumista horisontin taakse. Hän nosti työssä horisontin suhteellisen korkealle, tihensi etualan ilmaisevuutta ja käytti siinä japonistisen maalauskankaan mittasuhdetta. Kaikki nämä asiat olivat uutta tuohon aikaan kuvattaessa suomalaista järvimaisemaa.
Edelfelt maalasi maalauksen Tammelassa vuonna 1889 ja viimeisteli sen Pariisissa loppuvuodesta tai alkuvuodesta seuraavana vuonna.Vuonna 1926 Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys rakensi Kaukolanharjun näkötornin Saaren kartanon maille paikalle, jolla Edelfelt maalasi teoksensa. Vuonna 1953 tornin läheisyyteen pystytettiin Edelfeltin muistokivi. Samalla alueella on myös vuonna 1934 Saaren kartanon maille perustettu Saaren kansanpuisto.
Edelfelt maalasi Kaukolanharjua samoilla sävyillä myös Pietarin Eremitaasin hallussa olevaan Näköala Kaukolan harjulta -vesiväri- ja guassityöhön. Myös Ateneumin taidemuseolla on häneltä vesivärityö Näköala Kaukolan harjulta. Edelfeltin Tammelassa maalattuihin töihin kuuluu lisäksi vuonna 1889 Tammelan Portaan kylässä maalattu Turun taidemuseon hallussa oleva öljyvärityö Veräjällä.
Kirjallisuutta

Kaukola ås i solnedgång Albert Edelfelts brev. Elektronisk brev- och konstutgåva (Albert Edelfeltin kirjeet. Elektroninen julkaisu).  2014−2020. Maria Vainio-Kurtakko & Henrika Tandefelt & Elisabeth Stubb, Svenska litteratursällskapet i Finland. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla

Kojonen, Irmeli: Edelfeltin jalanjäljissä matkailukotimaassa.fi.  5/2012. Menuetti Group. Viitattu 25.5.2013.
Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kaukolanharju auringonlaskun aikaan.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen taidehistorian merkkiteos syntyi luomisen vaikeudesta, (Arkistoitu – Internet Archive) Yle.fi 4.7.2015
Kauhajoen lukio

Kauhajoen lukio etelän suunnasta nähtynä.
Kauhajoen sijainti Suomessa.
Kauhajoen lukio on Kauhajoen keskustassa sijaitseva lukio. Lukion rehtorina toimii Virpi Nyman.  Opiskelijoita lukiossa on noin 200 ja henkilökuntaan kuuluu noin 15 opettajaa. Kauhajoen lukiolla on keskikokoisena lukiona monipuolinen kurssitarjonta niin luonnontieteissä, kielissä kuin ihmistieteissäkin. Kielistä Kauhajoen lukiossa on mahdollista opiskella lähiopetuksena englantia, ruotsia, venäjää, ranskaa, saksaa, italiaa, espanjaa ja kiinan alkeita. Lukuvuonna 2020-2021 toteutettiin lukion omana lähikurssina ensimmäistä kertaa kiinan kielen alkeiden kurssi. Lukio tarjoaa asiantuntevien opettajiensa johdolla monia muitakin omia syventäviä erikoiskursseja. Kauhajoen lukion yhteydessä toimii monipuolinen liikuntalinja. Lukio on aktiivisesti mukana Erasmus+ kansainvälisyyshankkeissa Lauhanvuori-Hämeenkangas Geoparkin kehittämisessä.
Historiaa

Vuonna 1928 perustettiin Kauhajoen yhteislyseo. Tätä koulua piti yllä kannatusyhdistys. Parin vuoden kuluttua perustamisesta, valmistui yhteislyseolle hirsistä rakennettu koulurakennus. Hirret oli tuotu Karjalankannaksella sijaitsevasta Raivolan kylästä. 1. joulukuuta 1939 – 12. helmikuuta 1940 välisen ajan eduskunta kokoontui yhteislyseon tiloissa. Vuonna 1957 ja jälleen vuonna 1962 kouluun rakennettiin lisärakennus. Vuonna 1975 peruskoulu-uudistuksen myötä yhteislyseon lukio siirtyi Kauhajoen kunnan omistukseen ja nimi muuttui nykyiseen muotoon Kauhajoen lukioksi.
Vuonna 1979 lukio siirtyi nykyiseen koulurakennukseen. Rakennuksen on suunnitellut Viljo Revell. Vuonna 1995 Kauhajoen lukio siirtyi luokattomaan lukioon. Seuraavana vuonna koulu peruskorjattiin.
Kauhajoen lukiolla on ollut 1990-luvun alusta lähtien Afrikan Sambiassa syrjäisellä Mwensen alueella sijaitseva Koweni Primary School (välillä koulun nimi oli edesmenneen presidentin mukaan FTJ Chiluba Basic School) -niminen ystävyyskoulu. Kauhajoen lukio on lahjoittanut koululle alkuaikoina koulutarvikkeita ja myöhemmin rahaa koulun tilille käytettäväksi koulun kehittämiseen.
Lukiolla oli vuosittaista oppilasvaihtoa Saksan Hittfeldiin ja Alankomaiden Venrayhin vuodesta 1996 alkaen. Venrayssa sijaitsevan Raayland Collegen kanssa Kauhajoen lukio aloitti oppilasvaihdon keväällä 1996 alankomaalaisten vieraillessa Kauhajoella. Kauhajoelta Venrayhin lähdettiin ensimmäistä kertaa saman vuoden syksyllä. Vaihto-ohjelma koostui kahdesta viikosta, joista toinen vietettiin Kauhajoella ja toinen kohdemaassa.
Kauhajoen lukio palkittiin 28. marraskuuta 2002 opetushallituksen myöntämällä European Label -laatuleimalla. European Label on Euroopan unionin kehittämä kieltenopetuksen laatuleima. Sillä on tarkoitus palkita innovatiivisia ja tasokkaita kieltenopetushankkeita.
Vuonna 2015 alkoi Kauhajoen lukion ensimmäinen 2-vuotinen Erasmus+ rahoitteinen hanke, jonka puitteissa tehtiin yhteistyötä Portugalilaisen Vidigueiran koulun kanssa. Hankkeen teemana olivat aurinko- ja tuulivoima sekä kestävä yrittäjyys. Hankkeen rahoituksella 20 opiskelijaa ja 4 opettajaa Kauhajoen lukiolta vieraili 10 päivän ajan Portugalissa huhtikuussa 2016 ja talvella 2017 Portugalista tehtiin vastavierailu Kauhajoelle. Seuraavana lukuvuonna lukio osallistui toiseen Erasmus+ hankkeeseensa, jonka teemana oli matkailu ja virtuaalisten matkailuesitteiden tekeminen Blippar-sovelluksella.
Yhteistyötä

Lukuvuonna 2019-2020 alkoivat Kauhajoen lukion kolmas ja neljäs Erasmus+ -hanke. Näiden hankkeiden teemoina ovat vesi sekä eurooppalainen kulttuuriperintö ja niissä lukio tekee yhteistyötä kahdeksan Euroopan maan: Slovakian, Portugalin, Italian, Kreikan, Puolan, Espanjan, Serbian ja Turkin koulujen kanssa. Hankkeissa tehdään viikon mittaisia opiskelijavaihtoja, tutkimustehtäviä ja pidetään yhteyttä monella tavalla. Vaihdoissa majoittautumiset tapahtuvat isäntäperheissä, joten opiskelijat saavat tutustua pieneen palaan todellista arkipäivää vieraassa kulttuurissa.
Kauhajoen lukio on mukana Lauhanvuori-Hämeenkangas UNESCO Geoparkiin liittyvää opetusta kehittävässä hankkeessa mm. Kankaanpään yhteislyseon kanssa. Tässäkin hankkeessa on kansainvälistä yhteistyötä saksalaisen ja itävaltalaisen geoparkin kanssa.
Aiheesta muualla

Kauhajoen lukion kotisivut
Katujen kasvatit

| Katujen kasvatit> Tuff Turf |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Kiersch
Tuottaja:  Donald P. Borchers
Säveltäjä:  Jonathan Elias
Kuvaaja:  Willy Kurant
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New World Communications
Levittäjä:  New World Communications Netflix
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  112 minuuttia 109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katujen kasvatit (Tuff Turf) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1985. Sen on ohjannut Fritz Kiersch. Suomessa elokuvaa on esitetty myös nimellä Kohtalona L.A..
Pääosissa elokuvassa ovat James Spader, Kim Richards, Paul Mones ja Robert Downey Jr.
Elokuva kertoo nuoresta Morganista (Spader) joka muuttaa Los Angelesiin ja joutuu pian ongelmiin
paikallisten nuorten jengiläisten kanssa. Tapahtumia vaikeuttaa entisestään kun Morgan rakastuu jengipomon tyttöystävään Frankieen (Richards).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Spader  | … |  Morgan Hiller   |
|  Kim Richards  | … |  Frankie Croyden   |
|  Nick Hauser  | … |  Paul Mones   |
|  Robert Downey Jr.  | … |  Jimmy Parker   |
|  Matt Clark  | … |  Stuart Hiller   |
|  Claudette Nevins  | … |  Page Hiller   |
Juoni

Morgan Hiller (James Spader) muuttaa Connecticutista vanhempiensa mukana Los Angelesiin. Morgan aloittaa opiskelut uudessa koulussa ja joutuu jo heti ensimmäisenä päivänä ongelmiin paikallisten jenginuorten kanssa. Jengiläiset tuhoavat Morganin pyörän ajessaan autolla pyörän päälle. Morgan oli joutunut jo edellisenä iltana välikohtaukseen jengiläisten kanssa, koska oli huomannut jengiläisten yrittävän ryöstää miestä ja tämän ryöstön aikana Morgan suihkutti spraymaalia yhden jengiläisten kasvoille.
Ensimmäisen koulupäivän aikana Morgan oli päässyt tutustumaan uuteen kaveriin Jimmyyn (Robert Downey Jr.), joka oli pyytänyt häntä tulemaan kuuntelemaan bändiään illalla. Illalla Morgan lähtee kuuntelemaan Jimmyn bändiä jossa on paljon lukiolaisia paikalla kuuntelemassa bändia. Paikalla on myös jengiläiset ja jengin johtajan Nickin (Paul Mones) tyttöystävä Frankie (Kim Richards) johon Morgan iskee silmänsä ja joka ottaa hänet puoliväkisin tanssilattialle. Nick ja muut jengiläiset huomaavat tämän ja illan päätteeksi Morgan joutuu jengiläisten pahoinpitelyn kohteeksi.
Elokuvan edetessä Morgan joutuu useasti ongelmiin jengiläisten kanssa, koska on ihastunut Frankieen ja myös Frankiellä herää tunteet Morgania kohtaan. Tilanne kärjistyy kun Morgan pyytää Frankien hänen kotiin syömään ja Nick kavereineen näkevät tämän tilanteen. Tilanteessa Nick ampuu Morganin isää ja tämän tilanteen seurauksesta Frankie irtaantuu lopullisesti Nickistä hänen sekoavan käytöksen takia. Nick sekoaa tilanteesta entistä pahemmin ja kidnappaa Frankien ja Morgan toimii tilanteessa ja lähtee lopulliseen välienselvittelyyn Nickin ja jengiläisten kanssa. Lopussa Morgan joutuu pahoihin yhteydenottoihin jengiläisten kanssa. Nick saa lopussa surmansa pudotessaan varaston ylemmältä tasolta tapellessaan Morganin kanssa.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kuvasi elokuvaa ”tyypilliseksi mutta katsottavaksi teinileffaksi” ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Katujen kasvatit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
amazon.com
Kausikala

Mustaviuhkaevä (Austrolebias nigripinnis) on kausikala.
Kausikalat ovat sopeutuneet elämään sellaisilla seuduilla, missä sataa ajoittain rankasti, mutta matalat vesistöt kuivuvat sateiden väleissä joskus useaksikin vuodeksi. Siksi kausikalojen on pakko kutea, kun vettä on, ja vaikka kaikki kalat häviävätkin kuivan kauden tullessa, jäävät mätimunat silti mutaan ja voivat kuoriutua taas seuraavien sateiden saapuessa.
Kauno

| Kauno |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  20. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  4. marraskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomalainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauno on suomalainen miehen etunimi.
Kauno on alkavan suomalaisuuskauden nimiä, joista monet viittaavat johonkin ihmisen hyvään ominaisuuteen. Ensimmäinen Kaunoksi nimetty lienee syntynyt vuonna 1855. Nimi ei ole yleistynyt, mutta on pysynyt jatkuvasti käytössä.
Suomen almanakassa Kauno on ollut vuodesta 1929 lähtien.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kauno-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut alle 2 147 henkilöä, joista alle 33 on naisia.
Tunnettuja Kaunoja

Kauno S. Kallio (1877–1966), arkkitehti
Kauno Kleemola (1906–1965), maalaisliittolainen poliitikko, ministeri ja maanviljelysneuvos
Kauno Laine (1919–2000), elokuvaaja
Kauno Peltoniemi (1899–1990), varatuomari ja kalanviljelyn kehittäjä
Kauno Salimäki (1905–1971), fyysikko ja professori, Säteilyfysiikan laitoksen johtaja 1958–1968
Kauno Summala, Igor Widorow (1947-1995), suomalainen muusikko
Kauno Turkka (1898–1944), Mannerheim-ristin ritari
Kauno Uusipaikka (1920–2007), kirjailija, vakuutusvirkailija ja kauppias
Kauno Villberg (s. 1935), näyttelijä
Kauno Wirtanen (1903–1974), pianisti ja musiikkipedagogi
Kaulanauhakotilot

| Kaulanauhakotilot |
| --- | --- |
 Natica stercusmuscarum
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Caenogastropoda
Lahko::  Littorinimorpha
Heimo::  Kaulanauhakotilot Naticidae  Guilding, 1834
Alaheimot
 Globisininae  Naticinae  Polinicinae  Sininae 
Katso myös
   Kaulanauhakotilot Wikispeciesissä   Kaulanauhakotilot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaulanauhakotilot (Naticidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan meri- ja murtovesistä.
Taksonomia ja anatomia

Kaulanauhakotilot jaetaan neljään alaheimoon ja 35 sukuun. Suvuista kolme on alaheimoihin luokittelemattomia. Lajeja heimossa on yli 260 ja kaikki alaheimot eivät ole monofyleettisiä. Kaulanauhakotiloiden kuori on muodoltaan pyöreä tai soikea ja aina kierteinen. Kuoressa on sarveisaineesta muodostunut sulkulevy. Heimon lajien jalka on kookas ja hyvin kehittynyt. Pää on pieni ja tuntosarvet lyhyet. Silmät sijaitsevat tuntosarvien takana tai puuttuvat kokonaan.
Levinneisyys ja elintavat

Kaulanauhakotilota tavataan maailmanlaajuisesti meristä ja murtovesistä. Runsaimmillaan lajikirjo on lämpimillä alueilla, mutta niitä elää myös lauhkeissa vesissä. Kaulanauhakotilot ovat petoja ja syövät simpukoita ja kotiloita. Ravinnon kuoren läpäisyyn ne käyttävät raspikieltään ja tuottamaansa happoa.
Kaunotar ja kulkuri (Meiju Suvaksen albumi)

| Kaunotar ja kulkuri Meiju Suvas |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD, kasetti
 Kesto: 42.35
 Levy-yhtiö: Fazer Musiikki
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Meiju Suvaksen muut julkaisut
| Tahdon sinut 1992 | Kaunotar ja kulkuri 1993 | Ystäväsi aina 1994 |
Kaunotar ja kulkuri on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1993.
Kappaleet

Minut riisuit – 2.51
Niin taas tee – 3.35
Tule poika tänne – 4.33
Syttymään saat liekin (Mono Agapi) – 3.25
Moliendo cafe – 3.03
Kaunotar ja kulkuri – 3.45
Gigolo – 4.10
Ihoni kaipaa sinua – 3.14
Jos lähdet pois – 3.56
Satakielen siivillä – 2.37
Sua suutelen (Nel Mio Verde Paradiso) – 3.48
Aina öisin – 3.33
Helli Kautto

Helli Sofia Kautto (myöh. Okko, s. 20. syyskuuta 1931 Säkkijärvi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvun alkupuolella SM-mitaleja kiekonheitossa ja kuulantyönnössä. Hän edusti Lemin Eskoja.
Kautto saavutti kuulantyönnössä SM-kilpailuissa hopeaa vuonna 1952 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1953 ja seitsemänneksi vuonna 1956. Kiekonheitossa hän saavutti SM-pronssia vuosina 1952 ja 1953. Keihäänheitossa hän sijoittui SM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 1956.
Kaupallinen neuvos

Kaupallinen neuvos on Suomessa sekä valtionhallinnon virkanimike ulkoasiainhallinnossa että arvonimi.
Kaupallisen neuvoksen arvonimi

Kaupallisen neuvoksen nimi ja arvo (ruots. handelsråd) on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Vuosien 1918–2013 aikana tämä arvonimi on myönnetty vain kahdelle henkilölle.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 4.12.1992  | Seppo Heikelä  | vientiasiamies | Turku  |   |
|  2.  | 27.11.2009  | Risto Erjanti  | entinen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri  | Tampere  |   |
Kauppa (sopimus)

Kauppa on sopimus, jolla myyjä rahavastiketta vastaan luovuttaa tai sitoutuu luovuttamaan ostajalle omistusoikeuden sopimuksessa määriteltyyn omaisuuteen.
Kauppa Suomen oikeusjärjestyksessä

Kauppa tarkoittaa nimenomaisesti omistusoikeuden luovutusta. Kauppasopimus eroaa käyttöoikeuden luovutusta koskevista sopimuksista, joita ovat vuokra- tai leasingsopimukset. Yksi kaupan tunnusmerkeistä on kaupan kohteen omistusoikeuden luovuttaminen rahavastiketta vastaan. Jos luovutus on vastikkeeton, kyseessä on lahja. Jos taas vastikkeena luovutetaan muuta omaisuutta kuin rahaa, kyseessä on vaihto.
Kategoriat

Kategoriat (m.kreik. Κατηγορίαι, Katēgoriai; lat. Categoriae tai Praedicamenta) on Aristoteleen logiikan alan Organon-kokoelmaan kuuluva teos, joka käsittelee termien luokittelua. Se jakaa termit kymmeneen kategoriaan.
Historia

Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Kategorioiden lisäksi viisi muuta teosta.
Organoniin luetuista teoksista Kategoriat kuuluu Aristoteleen varhaisimpiin teoksiin. Varhaisella keskiajalla aina 1100-luvulle saakka Kategoriat oli teoksen Tulkinnasta ohella ainoa Aristoteleen teos, joka oli tunnettu latinankielisessä lännessä, kunnes muut Aristoteleen teokset käännettiin kreikasta latinaksi. Näin teoksen historiallinen vaikutus on ollut monia muita Aristoteleen teoksia suurempi.
Aristoteleen nimiin on pantu myös toinen Kategoriat-niminen teos, joka ei ole ollut osa Organonia. Siitä on säilynyt nykyaikaan ainoastaan katkelmia.
Sisältö

Kategoriat käsittelee yksinkertaisissa väitelauseissa eli subjekti–predikaatti-muotoisissa lauseissa esiintyvien termien loogista muotoa.
Aristoteleen mukaan kaikki mahdolliset loogisissa väitelauseissa esiintyvät termit voidaan luokitella kymmeneen kategoriaan. Nämä kategoriat ovat:
Substanssi eli olio (Mikä?)
Kvantiteetti (Kuinka monta/paljon?)
Suhteessa oleva (Onko merkityksellinen vain suhteessa johonkin muuhun, vai ymmärrettävissä itsessään?)
Kvaliteetti (Millainen? Mitä ominaisuuksia?)
Paikka (Missä?)
Aika (Milloin?)
Asento (Missä asennossa?)
Jollakin oleminen (Kenellä?)
Tekeminen (Tekee mitä?)
Tekemisen kohteena oleminen (Minkä tekemisen kohteena?)
Väittelijä voi siis aloittaa väitelauseen analysoimisen pilkkomalla sen ensin yksittäisiin termeihin, ja sitten luokittelemalla termit lueteltuihin kategorioihin. Tämän jälkeen niiden välisiä totuusarvoja on helpompi puntaroida. Oleminen itsessään ei ole yksi kategorioista; sen sijaan olemisella voidaan nähdä yhtä monta eri merkitystä kuin kategorioita on.
Ei tiedetä, miksi Aristoteles päätyi juuri näihin kymmeneen kategoriaan. Voidaan ajatella, että kategoriat luettelevat kaikki mahdolliset kustakin asiasta (ihminen, kappale jne.) kysyttävissä olevat asiat (kysymykset on esitetty suluissa). Kategoriat ovat jossain määrin sukua kreikan kielen sanaluokille, mutta Aristoteleen tarkoituksena ei ollut varsinaisesti kieliopillinen käsittely.
Kategorioiden lisäksi Aristoteles käsittelee teoksessa myös muun muassa homonymiaa, synonymiaa ja paronymiaa, sekä vastakkaisuuden, ensisijaisuuden ja liikkeen käsitteitä.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Aristoteles: Kategoriat. Teoksessa Aristoteles: Teokset I. Kategoriat. Tulkinnasta. Ensimmäinen analytiikka. Toinen analytiikka.  ((Katēgoriai. Peri hérmēneias.) Suomentanut ja selitykset laatinut Lauri Carlson. (Analytika protera.) Suomentanut ja selitykset laatinut Simo Knuuttila. (Analytika hystera.) Suomentanut ja selitykset laatinut Juha Sihvola)  Helsinki:  Gaudeamus, 1994.  ISBN 951-662-581-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristotle: Categoriae. Teoksessa Aristotle: Categoriae et Liber de Interpretatione.  (Toimittanut L. Minio-Paluello. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145073  Kreikankielinen alkuteksti.
Aristotle: Categories. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume I. Categories. On Interpretation. Prior Analytics. Loeb Classical Library 325)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99359-4  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Newton, Lloyd A. (toim.): Medieval Commentaries on Aristotle’s Categories.  (Volume 10 of Brill’s Companions to the Christian Tradition)  Brill, 2008.  ISBN 9004167528
Aiheesta muualla > Teos

Aristotle: Categories The Internet Classics Archive. (englanniksi)
G

G (g) on latinalaisen kirjaimiston ja myös suomen aakkosten seitsemäs kirjain. G-kirjaimen nimi on suomen kielessä gee ja äännearvo joko [ɡ] tai [ŋ].
Kreikkalaisessa kirjaimistossa latinalaista G-kirjainta vastaa gamma (Γ, γ), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan Г (г).