stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osmo Soininvaara
Yksityiselämä

Soininvaaran puoliso on Helsingin keskustakirjasto Oodin johtaja  Anna-Maria Soininvaara. Heillä on kolme lasta.
Hänen sisarensa oli professori Marketta Sundman. Kirjailija Taavi Soininvaara on heidän serkkunsa.
Teoksia

Vihreää valoa: Kirja Suomen muuttamisesta.  Perusta, 1983.  ISBN 951-95850-0-1
Ratkaiseva aika.  WSOY, 1986.  ISBN 951-0-14019-8
Linkola, Pentti & Soininvaara, Osmo: Kirjeitä Linkolan ohjelmasta.  Perusta, 1986.  ISBN 951-0-14133-X
Soininvaara, Osmo (toim.): Vihreä metropoli: Kunnallisvaalit 1988.  Helsingin vihreät, 1988.  ISBN 951-99984-2-X
Vihreä markkinatalous.  Hanki ja jää, 1990.  ISBN 951-8916-22-5
Hyvinvointivaltio ja talouden kriisi.  (STM:n julkaisuja 11/1992)  Sosiaali- ja terveysministeriö, talous- ja suunnitteluosasto, 1992.  ISBN 951-47-6654-7
Hyvinvointivaltion eloonjäämisoppi.  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-20100-6
Pursiainen, Terho ym.: Vapauden ja vastuun Suomi.  (Areena-sarja)  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-19848-X
Ehkä siinä kävikin näin: Näkökohtia työllisyyden ja elinkeinojen kehityksestä ja elintapojen muutoksesta pääkaupunkiseudulla vuoteen 2020.  (Pääkaupunkiseudun julkaisusarja B 1/1996)  Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta, 1996.  ISBN 951-798-436-7
Täystyöllisyyteen ilman köyhyyttä.  Art House, 1999.  ISBN 951-884-252-3
Ministerikyyti.  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27568-9
Vihreät ja talous: Oikealla, vasemmalla vai edellä.  Tietokeino, 2005.  ISBN 952-91-8596-0
Vauraus ja aika.  (Teesi-sarja)  Teos, 2007.  ISBN 978-951-851-116-1
Fillarilla Nizzaan.  Teos, 2008.  ISBN 978-951-851-161-1
Julkisen sektorin tuottavuus. Samalla rahalla enemmän.  Tehokkaan Tuotannon Tutkimussäätiö, 2009.  ISBN 978-952-92-6681-4  Teoksen verkkoversio (PDF).
Sata-komitea – Miksi asioista päättäminen on niin vaikeaa.  Teos, 2010.  ISBN 978-951-851-333-2
Vihreä politiikka.  Teos, 2012.  ISBN 978-951-851-461-2
Kivekäs, Otso & Särelä, Mikko & Soininvaara, Osmo & Holopainen, Mari: Seuraavat 400 000 helsinkiläistä.  Tietokeino, 2012.  ISBN 978-952-93-1368-6  Teoksen verkkoversio.
Jäähyväiset eduskunnalle.  Teos, 2015.  ISBN 978-951-851-649-4
Soininvaara, Osmo & Särelä, Mikko: Kaupunkien voitto: kuusi keinoa vapauttaa kaupunkien kasvu.  (Eva-pamfletti)  Taloustieto, 2015.  ISBN 978-951-628-642-9  Teoksen verkkoversio.
Soininvaara, Osmo: 2020-luvun yhteiskuntapolitiikka. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2021. ISBN 978-952-363-188-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
.aspx Osmo Soininvaara Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Osmo Soininvaara Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Osmo Soininvaaran kotisivut
Osmo Soininvaara Kustannusosakeyhtiö Teoksen sivuilla
Mickelsson, Rauli: / Soininvaara, Osmo (1951–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 15.4.2014. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Liisa Hyssälä | Suomen peruspalveluministeri 2000−2002 | Seuraaja: Liisa Hyssälä |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Satu Hassi | Vihreän liiton puheenjohtaja 2001–2005 | Seuraaja: Tarja Cronberg |
Suomen peruspalveluministerit
Eva Biaudet (1999–2000)
Osmo Soininvaara (2000–2002)
Eva Biaudet (2002–2003)
Liisa Hyssälä (2003–2007)
Paula Risikko (2007–2011)
Maria Guzenina-Richardson (2011–2013)
Susanna Huovinen (2013–2015)
Vihreän liiton kansanedustajat
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (4):  Haavisto  Paloheimo  Pulliainen  Soininvaara 
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Andersson  Anttila  Brax  Hassi  Krohn  Mertjärvi(1998–1999)  Nikula (1995-1998)  Pulliainen  Pykäläinen  Soininvaara 
1 2    
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 1999–2003 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Andersson  Anttila  Brax  Forsius  Hassi  Krohn  Mertjärvi  Ojansuu  Pulliainen  Sinnemäki  Soininvaara 
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Andersson  Anttila  Brax  Cronberg  Forsius  Hassi (2003–2004)  Hautala  Kasvi  Krohn (2003–2006)  Meriläinen  Ojansuu  Pulliainen  Sinnemäki  Soininvaara  Sumuvuori (2006–)  Tynkkynen (2004–) 
1 2    1 2    
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (10):  Alanko-Kahiluoto  Brax  Haapanen  Haavisto  Karimäki  Niinistö  Sinnemäki (2011–2015)  Soininvaara  Sumuvuori (2015)  Toivola  Tynkkynen 
1 2    
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Matti Löyhkö

Matti Löyhkö (30. tammikuuta 1892 Kurkijoki – 1. syyskuuta 1962) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.
Perhe ja koulutus

Löyhkön vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Löyhkö ja Anna Hienonen, Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilja Kyötikin kanssa. Hän kävi Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1924 - 1925.
Jääkärikausi

Löyhkö työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Löyhkö astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta muodostettiin 29. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan 1. komppania. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdella, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Löyhkö palveli sisällissodan jälkeen edelleen koulutusaliupseerina 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja edelleen Uudenmaan rykmentti. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 31. maaliskuuta 1924 ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 7. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 23. marraskuuta 1925 alkaen Jalkaväen kapitulanttikouluun, missä hänet määrättiin aluksi rehumestariksi ja 30. huhtikuuta 1926 alkaen koulutusaliupseeriksi. Myöhemmin kapitulanttikoulun tultua yhdistetyksi Taistelukouluun hän jatkoi samaisessa tehtävässä.
Talvi- ja jatkosota

Löyhkö osallistui talvisotaan Taistelukoulussa vääpelinä. Välirauhan aikana hänet siirrettiin korjaamoiden johtajaksi 13. Kuormastonkorjauskomppaniaan, missä tehtävässä hän toimi myös jatkosodan puhjettua. Vuonna 1942 hänet siirrettiin 13. Jalkine- ja vaatetuskorjaamon johtajaksi, josta hänet siirrettiin 40. Talous komppaniaan ja vuonna 1943 edelleen kuljetusjoukkueenjohtajaksi 40. Elintarvikekomppaniaan. Viimeisenä sotavuonna hän toimi Kotijoukkojen Henkilötäydennyskeskuksessa ja Jalkaväenkoulutuskeskus 6:ssa sekä Kotijoukkojen alaisessa Pataljoona N:ssä. Hänet vapautettiin palveluksesta vuonna 1944 korkean iän perusteella. Hänet haudattiin Lohikoskelle.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11.  helmikuuta 1918  Varavääpeli 2. kesäkuuta 1918  Vääpeli 12. heinäkuuta 1918  Vänrikki 1942 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali  Jääkärimerkki |
Jääkäripataljoonan 2. komppania.
Lähi-idän historia

Lähi-idän valtiot maailmankartalla yleisimmän näkemyksen mukaan.
Sijaintinsa vuoksi Lähi-idällä on tapahtumarikas historia. Alueella on tehty useita ihmiskunnan keskeisiä uudistuksia ja keksintöjä, ja siellä ovat saaneet alkunsa monet maailman suurimmat uskonnot. Kolmen mantereen kapeana risteyskohtana se on ollut tärkeä kauppareitti ja osallisena lukemattomissa konflikteissa. Alueelta löydetyt öljyvarat ovat muokanneet maailmaa 1900-luvun jälkipuoliskosta alkaen.
Tämä artikkeli käsittelee Lähi-idän historiaa etupäässä sen valtakuntien keskinäisen vuorovaikutuksen kannalta. Yksittäisten valtakuntien tai ajanjaksojen historia-artikkeleihin on linkkejä kappaleiden yhteydessä ja tämän sivun lopussa.
Esihistoria

Maanviljely syntyy Kaksoisvirran maassa noin 8000 eaa. Myöhemmin myös Niilin rannoilla aletaan viljellä maata ja sinne syntyy alueen toinen napa, Egyptin valtakunta. Lähi-idän ilmasto on nykyistä paljon suotuisampi viljelyyn, joten maanviljely leviää koko hedelmälliseksi puolikuuksi nimetylle alueelle Mesopotamiasta Levantin kautta Egyptiin.
Muinainen Egypti

Historiallinen aika alkaa Egyptissä noin 3150 eaa. Vanhan valtakunnan (2696–2160 eaa.) aikana maassa rakennetaan jo pyramideja. Egypti käy kauppaa naapureidensa kanssa ja kaivaa mineraaleja Siinailla.
Sekasorron ajan jälkeen keskivaltakunnan aikana (2055–1650 eaa.) Egypti toipuu hajaannuksesta ja maan viljelyalaa kasvatetaan. Suhteet Aasiaan ovat rauhalliset.
Toisen välikauden aikaan (1650–1550 eaa.) Egypti ajautuu sotaan aasialaisten hyksojen kanssa. Uuden valtakunnan ajalla (1550–1069 eaa.) hyksot karkotetaan maasta ja Egyptin valta vahvistuu jälleen. Faarao Tutmosis I marssii Eufratvirralle asti ja Palestiinasta tehdään vasallivaltioita. Amon-Ra korotetaan valtakunnanjumalaksi ja maan taide elää kultakauttaan. Egypti solmii Mitannin kanssa rauhan pitkän sotimisen jälkeen. Maassa eletään hetki Akhenatenin perustamassa monoteismissä.
Merikansat alkavat hyökkäillä Egyptiin Ramses II:n kaudella ja maan talous heikkenee. Egypti jakautuu kahtia ja menettää suurvalta-asemansa. Vuonna 671 eaa. Assyria valloittaa Egyptin. Egypti saavuttaa itsenäisyyden vielä hetkeksi, kunnes joutuu Persian alaisuuteen.
Muinainen Mesopotamia > Sumer

Pohjoisesta ja idästä tulleet sumerit perustavat Sumerin valtakunnan Mesopotamiaan noin 3500 eaa. He kehittävät kirjoitustaidon noin vuonna 3200 eaa. ja aloittavat näin Lähi-idässä historiallisen ajan. Sumerit välittävät kirjoituksissaan tarinan vedenpaisumuksesta ja hallitsevat Mesopotamiaa yli tuhannen vuoden ajan. Eletään pronssikautta.
Muinainen Mesopotamia > Babylonia

Vuoden 2000 eaa. aikoihin luoteesta tuleva seemiläinen kansa amorilaiset valloittaa Sumerin. Amorilaisten tunnetuin kuningas on Hammurapi (1848 eaa.), joka ottaa hallintaansa suuren osan Mesopotamiaa ja nostaa Babylonin alueen pääkaupungiksi.
Muinainen Mesopotamia > Heetit

Hammurapin jälkeen suurvalta hajoaa, ja heettiläisten hyökkäys luhistaa sen 1650 eaa. Babylonian historia vaipuu pariksi vuosisadaksi hämärään. Heettiläisten valtakunnan rinnalle nousee Mitanni, jonka kanssa heettiläiset joutuvat sotiin.
Muinainen Mesopotamia > Assyria

Mitanni sortuu 1360 eaa. ja Assyria valloittaa suuren osan Mitannin alueesta. 1200- ja 1100-luvuilla eaa. Lähi-idässä kuohuu kansainvaellusten aalloissa. Rautakausi syrjäyttää pronssikauden. Assyria vahvistuu ja valtaa Babylonin 1080-luvulla eaa. Aramealaiset vaeltavat Syyriasta itään ja luovat omia kuningaskuntiaan Assyriaan ja Babyloniaan.
800-luvulla eaa. Assyrian kuningas Salmanassar III laajentaa assyrialaisten valtakuntaa ja 700-luvun lopulla eaa. Sargon II vakiinnuttaa Assyrian suurvallaksi ja nousee myös Babylonian valtaistuimelle. Babylon hävitetään 689 eaa.
Assyria romahtaa 614–612 eaa. aikana meedialaisten ja babylonialaisten hyökkäyksiin. Babylonia kokee vielä sadan vuoden itsenäisyyden, jolloin Babyloniin rakennetaan kuuluisat Riippuvat puutarhat.
Muinainen Mesopotamia > Persia

Iranilaiset tulevat Transkaukasiasta ja Keski-Aasiasta Persiaan ja perustavat kuningaskuntiaan sinne. Akhemenidien dynastia syntyy ja Kyyros II Suuri luo Persiasta suurvallan. Persia valloittaa Babylonian noin 530 eaa.
Muinainen Levantti ja Arabia > Levantti

Foinikialaisten valtakunta kukoistaa 1200-luvulla eaa. Yksijumalaisuus kehittyy valtauskonnoksi Israelin ja Juudan kuningaskunnissa, jotka saavat nauttia muutaman vuosisadan ajan itsenäisyydestä Egyptin vallan jälkeen. Assyria tuhoaa Israelin kuningaskunnan 722 eaa. ja Babylonia vie Juudan asukkaat 58 vuoden pakkosiirtolaisuuteen 597 eaa. Palattuaan Jerusalemiin juutalaiset rakentavat toisen temppelin ja juutalaisuus saa nykyisen muotonsa.
Muinainen Levantti ja Arabia > Arabia

Arabian historia alkaa varsinaisesti vasta ensimmäisellä vuosituhannella eaa., jolle ajalle ajoitetaan ensimmäiset löytyneet kirjoitukset. Saban kuningaskunta kukoistaa 900 eaa. – 275 jaa. Kauppareittejä käytetään sekä meritse itään ja etelään että aavikon poikki länteen. Nabatealaisten kuningaskunta syntyy Pohjois-Arabiassa.
Lähi-idän keskiaika > Hellenismi

Makedonialainen Aleksanteri Suuri ottaa Mesopotamian ja Persian haltuunsa 334 eaa. ja Egyptin vuonna 332 eaa. Itsenäisyyden menettämisestä huolimatta Babylonian kulttuurinen vaikutus alueella säilyy voimakkaana. Tieteeseen ja maailmankirjallisuuteen saadaan alueelta Kreikan välityksellä tärkeitä elementtejä.
Lähi-idän keskiaika > Rooma

Rooman valtakunta valloittaa suuren osan Lähi-itää ajanlaskun alkuun mennessä. Kristinusko syntyy ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja leviää parissa vuosisadassa Lähi-idän valtauskonnoksi zarathustralaisuuden ohella.
Roomalaiset valloittavat Levantin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Toisen juutalaissodan 132–135 jaa. seurauksena juutalaiset hajaantuvat eri puolille Välimerta ja Lähi-itää. Rooman seuraajan Bysantin läsnäolo alueella katkeaa väliaikaisesti 600-luvulla kun persialaiset sassanidit valloittavat alueen.
Lähi-idän keskiaika > Islam

Vuoden 634 jälkeen arabit valloittavat koko Lähi-idän Bysantilta. Islamista tulee alueen valtauskonto ja arabian kielestä pääkieli monessa alueen maassa. Eurooppalaiset tekevät 1000-luvun lopulta 1200-luvun lopulle ristiretkiä Palestiinaan, mutta arabit säilyttävät lopulta alueen hallinnan. Jerusalem jaetaan kolmen uskonnon kesken, jotka kaikki pitävät sitä pyhänä kaupunkina.
Lähi-idän keskiaika > Mongolit

Tšingis-kaani hävittää Bagdadin vuonna 1258 ja lopettaa islamin kulta-ajan. Lähi-idän tiede, kulttuuri ja maanviljelys taantuvat, osin maaperän suoloittumisen vuoksi. Meritien löytäminen Intiaan vähentää alueen merkitystä kauppareittinä.
Lähi-idän keskiaika > Turkki

Osmanien valtakunta laajenee Turkista Lähi-itään 1500-luvulla ja turkkilaiset pitävät alueella valtaa 400 vuoden ajan. Alue jää entistä enemmän Euroopasta jälkeen.
Lähi-idän uusi aika > Eurooppa

Osmanien valtakunta kukistuu ensimmäisessä maailmansodassa. Iso-Britannia ja Ranska jakavat Palestiinan alueen keskenään.
Lähi-idän uusi aika > Itsenäisyyden aika

Moni alueen maista kuten Egypti ja Saudi-Arabia itsenäistyvät ja myöhemmin Britannian ja Ranskan mandaattialueetkin. Euroopan juutalaiset perustavat Israelin valtion vuonna 1948, ja myöhemmin suurin osa Lähi-idän juutalaisista muuttaa Israeliin. Israel ja arabimaat käyvät kolme sotaa.
Lähi-idän uusi aika > Öljyn löytyminen

Arabiasta löytyy öljyä 1900-luvulla ja monesta köyhästä maasta tulee vauras öljyntuottaja.
Kuohunta

Arabit ja Israel ajautuivat sotaan monta kertaa 40- ja 60-luvuilla. Nahistelu jatkui pienemmässä mitassa arabimilitanttien terrorismina ja Israelin vastaoperaatioina mm Libanonissa ja Gazassa. Iranissa tapahtui islamilainen vallankumous ja maa joutui Irakin kanssa sotaan. Irak miehitti Kuwaitin ja juuttui pitkälliseen konfliktiin kansainvälisen yhteisön kanssa. Yhdysvallat vapautti Kuwaitin Persianlahden sodassa 1990 ja kaatoi Saddam Husseinin hallinnon Irakin sodassa vuonna 2003. Monissa arabimaissa oli kansannousuja vuosina 2010-2011. Egyptissä protestointi johti ensin islamistien valtaan, sitten sotilasvaltaan. Syyriassa arabikevät vei tuhoisaan sisällissotaan ja humanitaariseen katastrofiin eli pakolaiskriisiin. Irakin ja Syyrian sisällissodat nostivat kalifaattiin pyrkivän jyrkän linjan islamilaisen Isis-järjestön maailmanpolitiikan keskiöön. Suurvallat sekaantuivat 1900- ja 2000-luvulla moneen otteeseen Lähi-idän tapahtumiin, milloin tukien sotijoita, milloin pyrkien rauhaa rakentamaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lähi-idän historia Wikimedia Commonsissa
Darren Raddysh

Darren Raddysh (s. 28. helmikuuta 1996 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Raddysh edustaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningia. Ennen NHL-uraansa hän pelasi OHL-juniorisarjassa Erie Ottersissa. Raddysh on varaamaton pelaaja.  Toukokuussa 2018 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Chicago Blackhawksissa. Helmikuussa 2019 Blackhawks kauppasi hänet New York Rangersiin vaihdossa Peter Hollandiin. Heinäkuussa hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Lightningin kanssa. Raddysh ei pelannut yhtään NHL-ottelua Blackhawksin ja Rangersin joukkueissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on oikea. Raddysh on pelannut 152 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kymmenen maalia ja 49 syöttöä eli yhteensä 59 tehopistettä. Raddysh on pelannut yhdeksän NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 27. helmikuuta 2025.
Joni Mäki

| Joni Mäki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1995 (ikä 30) Vaasa
Uran tiedot
Seura:  Pohti Ski Team
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Paras sijoitus:  2.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 11. maaliskuuta 2022 
Aiheesta muualla
jonimaki.wixsite.com/pohtixcskier
| Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2022 | parisprintti (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | parisprintti (v) |  |
Joni Mäki (s. 24. tammikuuta 1995) on suomalainen maastohiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän edustaa Pyhäjärven Pohti SkiTeamia. Ennen Pohti SkiTeamiin siirtymistä Mäki edusti Vaasan Hiihtäjiä ja Pyhäjärven Pohtia.
Mäki saavutti pronssia nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä vapaan hiihtotavan sprintissä 29. tammikuuta 2014. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli vapaan sprintissä seitsemäs 2016 ja kahdeksas 2018.
Mäki sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 52:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti Ristomatti Hakolan kanssa hopeaa vapaan hiihtotavan parisprintissä sekä oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kolmastoista ja viestissä kuudes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi ja hiihti neljännen osuuden Suomen kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Perinteisen hiihtotavan parisprintissä hän saavutti hopeaa yhdessä Iivo Niskasen kanssa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 19:nneksi ja vapaan hiihtotavan parisprintissä 11:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 37:s.
Maailmancupissa Mäki kilpaili ensimmäisen kerran 1. maaliskuuta 2014 Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 oltuaan Planican vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lillehammerin Nordic opening -tapahtumaan kuuluneessa vapaan hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2018. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli samalla sijalla Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän sijoittui kuudenneksi Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2021. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksena hän saavutti Falunin perinteisen sprintissä oltuaan toinen. Parisprintissä hän sijoittui kolmanneksi Planicassa joulukuussa 2019.
Mäki saavutti vapaan hiihtotavan sprintissä SM-kultaa 2020, 2022 ja 2024 sekä pronssia 2019, perinteisen hiihtotavan sprintissä SM-hopeaa 2023 ja SM-pronssia 2025, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hopeaa 2022, 15 kilometrin vapaalla hopeaa 2021 ja 2023 sekä 50 kilometrin vapaalla pronssia 2019.
Kukkolan kansakoulu (Pälkäne)

Kukkolan koulu on rakennettu vuonna 1916. Sen on suunnitellut rakennusmestari Arvid Männistö. Koulu lakkautettiin vuonna 1966. Nykyisin se toimii Tampereen Helluntaiseurakunnan leirikeskuksena.
Bergön lossi

| Vikare |
| --- | --- |
Tyyppi:  Lossi
Lippuvaltio:  Suomi
Tekniset tiedot
Pituus:  50 m
Leveys:  15 m
Lähteet:  https://ksloy.fi/lauttaliikenne
Bergön lossi Vikare on Merenkurkussa, Korsnäsin Bredskäretin ja Maalahteen kuuluvan Bergön saaren välillä, tiellä 6732 liikennöivä lossi. Vikare on liikennöinyt reitillä kesästä 2023 saakka. Lossin hyötykuorma on 150 tonnia, lossi liikennöi aikataulujen mukaan. Lossitoiminnasta vastaa Kymen Saaristoliikenne Oy. Matka Bergön ja Bredskäretin välillä on 1166 metriä.
Lauttayhteys Bergöön tuli vuonna 1962, jota ennen vuorolaiva M/S Södern liikennöi Bergöstä Vaasaan kolmesti viikossa. Ensimmäinen vaijerilossi tuli välille vuonna 1974. Vuonna 2004 Bergön lossi kuljetti melkein 125 000 ajoneuvoa. Talvisin lauttaa käyttävät pääasiassa mantereelle töihin matkaavat kyläläiset. Kesällä seassa on paljon huvila-asukkaita sekä turisteja.
Nykyisin Pohjanmaalla on ainoastaan kaksi lossia. Toinen on Bergön lossi ja toinen Eskilsön lossi Kaskisten ja Närpiölle kuuluvan Eskilsön saaren välillä.
Vikare ja sen sisaralus, Pohjois-Karjalassa Liperin ja Rääkkylän välillä Arvinsalmen lossina toimiva Nestori kuuluvat Suomen suurimpiin losseihin, molemmat ovat Vaäyläviraston omistamia.
Aiheesta muualla

Bergön lossin tekniset tiedot ja aikataulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucas Chanavat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucas Chanavat Wikimedia Commonsissa
Maaherra (runo)

Albert Edelfeltin maalaus Maaherra (1899) kuvaa runon tapahtumia: maaherra Wibelius uhmaa venäläistä kenraalia puristaen kädessään Ruotsin lakia. Sihteerit todistavat taustalla, kun kirkas valo lankeaa hänen kasvoilleen.
Maaherra (ruots. Landshövdingen) on Johan Ludvig Runebergin kirjoittama runo, joka kuuluu hänen runoteokseensa Vänrikki Stoolin tarinat. Se on teoksen vuonna 1860 julkaistun toisen osan toiseksi viimeinen runo. Runon nimihahmo on Savo-Karjalan läänin maaherra Olof Wibelius (1752–1823), joka osoittaa siviilirohkeutta vastustaessaan venäläisen kenraalin määräyksiä Ruotsin lakiin vedoten.