stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bruno Campese

| Bruno Campese> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. elokuuta 1963 (ikä 61) Nelson, British Columbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2000
Seurat:  Benticton Knights (BCHL) Northern Michigan University (NCAA) Portland Winter Hawks (WHL) Kelowna Wings (WHL) Spokane Chiefs (WIHL) Milano (Elite.A) Asiago HC (Elite.A) Augsburger Panther (DEL) VEU Feldkirch (EBEL) Bracknell Bees (BISL)
NHL-varaus:  249. varaus, 1982 Boston Bruins
Bruno Campese (s. 13. elokuuta 1963 Nelson, British Columbia, Kanada) on uransa päättänyt kanadanitalialainen jääkiekkomaalivahti. Campese on kotoisin Brittiläisestä Kolumbiasta Kanadan länsirannikolta ja pelasi A-juniorina sikäläisessä BCHL-liigassa Penticton Knightsin riveissä.
Kaudella 1981–1982 Campese pelasi yliopistokiekkoa Yhdysvaltain puolella Northern Michigan Universityn joukkueessa. Kauden jälkeen Boston Bruins varasi hänet 12. kierroksella numerolla 249. Varaus ei kuitenkaan koskaan johtanut NHL-sopimuksen syntymiseen. Seuraavat kaksi kautta Campese pelasi Kanadan WHL-junioriliigassa Portlandin ja Kelownan joukkueissa. Kaudella 1984–1985 Campese pelasi WIHL amatööriliigassa Spokane Chiefsin riveissä.
Kaudelle 1988–1989 Campese siirtyi pelaamaan Milanoon, Italiaan. Milanossa Campese pelasi kaksi kautta ennen visiittiä alemmalle sarjatasolle Torino Bullsin joukkueeseen. Yhden B-sarjassa vietetyn kauden jälkeen Campese palasi takaisin Milanoon kolmeksi vuodeksi ennen siirtymistään Asiagon riveihin. Kahden Asiagon vuoden jälkeen Campese siirtyi pelaamaan Saksaan Augsburger Panthersin joukkueeseen. Yksi kausi Saksassa riitti ja seuraavaksi vuodeksi Campese löysi tiensä Itävallan liigaan VEU Feldkirchin riveihin. Puolentoista kauden jälkeen Campese sai kuitenkin lähteä ja uudeksi osoiteeksi löytyi Englannin Superliigan Bracknell Bees jossa Campese pelasi kauden 1999 loppuun ja vielä seuraavan kauden ennen päätöstä lopettaa uransa.
Italian maajoukkuetta Campese edusti ensi kertaa vuoden 1993 MM-kisoissa. Lillehammerin vuoden 1994 olympiaturnauksessa Campese jakoi torjuntavastuun David Delfinon ja Mike Rosatiin kanssa. Delfino ja Campese pelasivat kumpikin neljä ja Rosati kaksi peliä. Tämän jälkeen Campese oli mukana kakkosmaalivahtina vielä vuosien 1995 ja 1996 MM-turnauksissa.
Peliuran jälkeen

Pelaajauransa lopetettuaan Campese palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan. Vuosina 2000–2002 hän toimi BCHL-liigassa Trail Smoke Eaters-joukkueen päävalmentajana, seuraavat kaksi vuotta WHL-joukkue Calgary Hitmenin apuvalmentajana ja tämän jälkeen jälleen BCHL:ssa Penticton Veesin päävalmentajana.
Vuodet 2010–2015 Campese toimi WHL:ssa Prince Albert Ridersin General Managerina ja siinä ohessa puolitoista ensimmäistä kautta myös päävalmentajana. Vuodesta 2016 alkaen Campese on toiminut NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin Amateur Scoutin tehtävissä.
Cacharin piirikunta

Cacharin piirikunta (assamiksi কাছাৰ জিলা, Kāchāra jilā, bengaliksi কাছাড় জেলা, Kāchāṛa jelā) on yksi Intian Assamin osavaltion 27 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Dima Hasaon piirikuntaan, idästä Manipuriin, etelästä Mizoramiin ja lännestä Karbi Anglongin ja Hailakandin piirikuntiin ja Bangladeshiin.
CLG Chontae Thír Eoghain

Tyronen Peter Canavan laukoo vuoden 2005 finaaliottelussa Kerryn joukkuetta vastaan.
CLG Chontae Thír Eoghain (engl. Tyrone GAA) on gaelilaista jalkapalloa hallinnoiva järjestö joukkueineen. Se tulee Tyronen kreivikunnasta Pohjois-Irlannista. Joukkue pelaa gaelilaisen jalkapallon Irlannin pääsarjaa yhdessä Irlannin tasavallasta kotoisin olevien joukkueiden kanssa. Se osallistuu myös historiallisen Ulsterin maakunnan omiin kilpailuihin. Tyronen kokoomajoukkue on voittanut koko Irlannin mestaruuden vuosina 2003, 2005 ja 2008. Sen tunnetuimpia pelaajia ovat olleet Peter Canavan ja  Owen Mulligan.
Organisaatiolla on myös muita gaelilaista urheilua pelaavia joukkueita kuten miesten mailapeli hurling ja sitä vastaava naisten camogie sekä gaelilainen käsipallo.
Käännös suomeksi
CLG Chontae na Gaillimhe

CLG Chontae na Gaillimhe (engl. Galway GAA) on yksi menestyneimpiä gaelilaisen jalkapallon ja myös hurlingin ja naisten pelaaman hurlingia vastaavan camogien organisaatioita Irlannissa, ja se on kotoisin Galwayn kreivikunnasta. Jalkapallojoukkueen kotikenttä on Pearse Stadium Galwayssa. Gaelijalkapallo- ja hurlingseurat toimivat Galwayssa eri organisaatioissa vuoteen 2013, jolloin ne yhdistyivät.
Miesten jalkapallojoukkue on perustettu vuonna 1880, ja se on voittanut mestaruuspokaalin, Sam Maguire Trophyn, kahdeksan kertaa; vain Kerryn joukkue sekä Dublinin joukkue ovat voittaneet enemmän. Naisten joukkue tavoittelee Brendan Martin Cupia, jonka se on voittanut kerran, vuonna 2004.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kerry GAA
Bulvar Dmitrija Donskogon metroasema

| Bulvar Dmitrija Donskogo (Бульвар Дмитрия Донского) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Serpuhovsko-Timirjazevskaja
Sijainti:  55.5693°N, 37.5769°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  26. joulukuuta 2002
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Bulvar Dmitrija Donskogo (ven. Бульвар Дмитрия Донского) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bulvar Dmitrija Donskogon metroasema Wikimedia Commonsissa
British Aerospace

| British Aerospace |
| --- | --- |
Perustettu:  1977
Lakkautettu:  1999
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BAe 146-300
British Aerospace oli brittiläinen lentokoneiden ja puolustusvälineiden valmistaja joka nykyisin on osa BAE Systemsiä.
Taustaa

British Aerospace (BAe) syntyi vuonna 1977, kun Britannia kansallisti ja yhdisti British Aircraft Corporation, Hawker Siddeley Aviation ja Scottish Aviation -yhtiöt. Margaret Thatcherin hallituskautena, vuonna 1985, kunnostettu yhtiö yksityistettiin. 1990-luvun loppuun asti BAe osti pienempiä kilpailijoitaan EU:sta ja Yhdysvalloista. Vuonna 1997 yhtiö kaavaili yhdistymistä McDonnell Douglasin kanssa, jonka Boeing otti haltuunsa.
Yhdistymistä Daimler-Benz Aerospacen kanssa ennakoitiin vuonna 1998.
Vuonna 1999 BAe yhdistyi Marconi Electronic Systems -yhtiön kanssa, josta syntyi BAE Systems.
Tuotteita

Invincible-luokan lentotukialukset.
Hawker Siddeley Harrier VTOL-hävittäjä.
British Aerospace Sea Harrier
Eurofighter Typhoon
Panavia Tornado-hävittäjä.
BAe 146 Matkustajalentokone.
BAe ATP Matkustajalentokone.
Bushveld

Bushveldia
Bushveld on maantieteellinen alue eteläisessä Afrikassa 800–1 200 metrin korkeudella. Sen keskus on Etelä-Afrikan Limpopon provinssissa, mutta se ulottuu KwaZulu-Nataliin, Swazimaahan, Mosambikiin, Zimbabween ja Botswanaan. Alueen kasvusto koostuu pääasiassa akaasia- ja baobabpuista ja korkeasta ruohikosta.
Brooke Burns

Brooke Burns
Brooke Elizabeth Burns (s. 15. maaliskuuta 1978 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa Baywatch. Burns on esiintynyt myös lukuisissa muissa televisiosarjoissa kuten Ally McBealissä.
Burns oli naimisissa näyttelijä Julian McMahonin kanssa vuosina 1999–2001 ja heillä on yksi lapsi (s. 2000). Burns kihlautui näyttelijä Bruce Williksen kanssa vuonna 2003, mutta kihlaus päättyi eroon pitkän etäisyyden vuoksi vuonna 2004. Nykyään Burns on seurustellut vuodesta 2007 lähtien Dominic Purcellin kanssa.
Burns mursi niskansa sukellusonnettomuudessa vuonna 2005, mutta on toipunut onnettomuudesta hyvin.
Aiheesta muualla

Brooke Burns Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Greatest Hits 1970–2002

| Greatest Hits 1970–2002 Elton John |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–2002
 Julkaistu: 11. marraskuuta 2002
 Tyylilaji: pop rock, glam rock
 Kesto: 156.46
 Levy-yhtiö: UTV
Elton Johnin muut julkaisut
| Songs from the West Coast 2001 | Greatest Hits 1970–2002 2002 | Peachtree Road 2004 |
Greatest Hits 1970–2002 on Elton Johnin kokoelma-albumi hänen suurimmista hiteistään vuoteen 2002 asti. Albumista on olemassa eurooppalainen versio ja amerikkalainen versio. Se julkaistiin marraskuussa 2002.
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster
Business City

| Business City |
| --- | --- |
 Business City esiintymässä Ruisrockissa 5. heinäkuuta 2024.
Tiedot
Toiminnassa:  2017–
Tyylilaji:  happotekno
Kotipaikka:  Lahti
Laulukieli:  suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Business City on Lahdesta kotoisin oleva vuonna 2017 perustettu happoteknoa soittava yhtye. Yhtyeen tunnetuin kappale on ”Seppo Räty Berghainissa”.
Rauli Ylitalon ohjaama musiikkivideo ”Seppo Räty Berghainissa” voitti yleisöäänestyksen Oulun musiikkivideofestivaaleilla elokuussa 2021.
CLG Chontae Chiarraí

CLG Chontae Chiarraí eli Kerry GAA (virallisesti iiriksi Cumann Lúthchleas Gael Chontae Chiarraí, engl. The Kerry County Board of the Gaelic Athletic Association) on Irlannissa Kerryn kreivikunnassa toimiva gaelilaista jalkapalloa harjoittava seura, joka on perustettu vuonna 1888. Seuralla on sekä mies- että naisjoukkuetoimintaa. Miesten joukkue on Irlannin kaikkien aikojen menestynein. Gaelilaisen jalkapallon Irlannin pääsarjan (iiriksi Craobhchomórtas Sinsear na hÉireann sa Pheil) finaalissa joukkue on kaikkein menestynein voittamalla 37 kertaa ja saavuttamalla kakkossijan 23 kertaa. Naisten joukkue on saavuttanut yksitoista mestaruutta.
Miesten joukkue pelaa myös mailoilla pelattavaa hurlingia. Naisilla on vastaava camogiejoukkue, joka ei esiinny korkeimmalla tasolla.
Irlannin Sunday Independent -lehti julkaisi vuonna 1984 vuosisadan pelaajat. Heihin Kerryn joukkueesta valittiin maalivahti Dan O'Keeffe, oikea ylempi puolustaja Sean Murphy, keskikentältä vasemmalta Jack O'Shea ja oikealta Mick O'Connell sekä vasemman puolen välihyökkääjä Pat Spillane ja oikea kulmahyökkääjä Mikey Sheehy.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kerry GAA
Bryan MacLean

| Bryan Andrew MacLean |
| --- | --- |
 Bryan MacLean kuvassa keskellä
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1946
Kuollut: 25. joulukuuta 1998 (52 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1963-1998
Tyylilajit:  psykedeelinen rock, folk rock, garage rock, proto-punk, kamaripop
Soittimet:  kitara
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Bryan Andrew MacLean (s. 25. syyskuuta 1946 – 25. joulukuuta 1998) oli yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten rock-yhtye Loven kitaristina. MacLeanin käsialaa ovat mm. Loven tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat kappaleet ”Alone Again Or” sekä ”Orange Skies”.
MacLean oli Loven jäsen vuosina 1965–1968, jona aikana yhtye julkaisi kolme studioalbumia, Loven, Da Capon sekä Forever Changesin. Erityisesti viimeksi mainittu on kriitikoiden suuresti arvostama albumi.
MacLean jätti Loven vuonna 1968, kun hänen ja yhtyeen laulaja-kitaristi Arthur Leen suhde heikkeni. Hän palasi yhtyeeseen hetkeksi vuonna 1978, mutta lähti muutaman keikan jälkeen. Lovesta lähtemisensä jälkeen MacLean on ollut aktiivinen kristillisessä liikehdinnässä, ja hän on tehnyt myös sooloalbumeita, joista ainoastaan yksi (Ifyoubelievein) julkaistiin hänen ollessaan elossa.
Yhdysvaltalainen laulaja Maria McKee oli MacLeanin siskopuoli.
Diskografia > Love

Love (1966)
Da Capo (1966)
Forever Changes (1967)
Diskografia > Sooloalbumit

Ifyoubelievein (1997)
Candy’s Waltz (2000)
No One Was Kinder (2005)
Praise and Worship (2006)
Intra Muros (2007)
Breaking All the Rules

| Breaking All the Rules Barbe-Q-Barbies |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012, Sound Supreme-studio
 Julkaistu: 15. helmikuuta 2013
 Tuottaja(t): Janne Saksa
 Kesto: 37.11
 Levy-yhtiö: Sound of Finland, Sony Music Finland
Listasijoitukset
 38.
Barbe-Q-Barbiesin muut julkaisut
| All Over You 2010 | Breaking All the Rules 2013 | Driven 2015 |
Breaking All the Rules on Barbe-Q-Barbies-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2013.
Kappaleet

Crashing Down – 4.02
One More (and I’ll be Gone) – 3.35
Whole Lotta You – 3.12
Breaking All The Rules – 3.03
STFU – 2.56
Due Time – 3.17
Love Machine – 3.01
Can’t Get What You’re Looking For – 3.04
Gun In My Hand – 4.23
Shout It Out – 3.24
Friday – 3.09
Kokoonpano

Niki Rock - laulu
Kaisa Karjalainen - kitarat, taustalaulu
Ekkis Laine - kitarat
Minttu Muranen - basso
Niina Klemetti - rummut, taustalaulu
Arvostelut

Inferno:
Imperiumi: 9/10
Soundi:
Cacaxtla

Osa Cacaxtlan taistelua esittävästä seinämaalauksesta, jota kutsutaan espanjan kielellä nimellä Mural de la batalla, "Taisteluseinämaalaus".
Gran Basamento
Cacaxtla oli muinainen intiaanien kaupunki Mesoamerikassa nykyisessä Meksikossa nykyisen Tlaxcalan osavaltion etelärajalla. Se sijaitsee lounaaseen Méxicosta. Arkeologisen tutkimuksen mukaan Cacaxtla oli vaikutusvaltaisin kaupunki Tlaxcalanin alueella vuosina 650–1100 olleen Texcalacin kulttuurin ensimmäisen puoliskon aikana eli noin vuosina 650–850. Silloin Teotihuacánin valta-asema oli alkanut heikentyä, jolloin pienemmät seuraajat, kuten Cacaxtla, saivat mahdollisuuden käydä vaihtokauppaa Meksikon laakson, rannikon ja Usumacintan laakson maya-alueiden välillä. Kaupunki rakennettiin hallitsijasuvun kaukaiseksi linnakkeeksi. Arkeologisia kaivauksia on suoritettu ainoastaan palatsissa.
Aiheesta muualla

Mesoweb: Cacaxtla (englanniksi)
Can’t Change You

| ”Can’t Change You” Sash! ft>  Plexiphones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Life Changes
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2014
 Tyylilaji: progressiivinen house, electro house
 Kesto: 04.02
 Levy-yhtiö: Tokapi Recordings
Sash!:n muut singlet
| ”Summer’s Gone” 2013 | ”Can’t Change You” 2014 | ”Coming Home” 2021 |
Can’t Change You on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläisyhtye Plexiphones. Sen julkaisi Tokapi Recordings Sash!:n Life Changes-studioalbumin toisena ja viimeisenä singlenä 14. maaliskuuta 2014. Kappaleen ovat sanoittaneet Ralf Kappmeier, Sascha Lappessen ja Thomas Alisson, joista kaikki myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 1. heinäkuuta 2016.
"Can’t Change You" ei ole päässyt lainkaan listoille.
Greatest Hits III (Queen)

| Greatest Hits III Queen+ |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980 – 1999
 Julkaistu: 8. marraskuuta 1999 
 Formaatti: CD, LP, kasetti 
 Tuottaja(t): George Michael, Mike Moran, Colin Peter, Queen, Serge Ramaekers, David Richards 
 Tyylilaji: pop, poprock, rock, hard rock
 Kesto: 73.41
 Levy-yhtiö: Parlophone 
Queenin muut julkaisut
| The Crown Jewels 1998 | Greatest Hits III 1999 | Live at the Bowl 2004 |
Greatest Hits III on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 1999 julkaisema 17 kappaletta käsittävä kokoelmalevy. Edellisen kokoelma-albumin jälkeen yhtye ei ollut julkaissut kuin yhden uutta materiaalia sisältävän albumin sekä yhden singlen. Tästä huolimatta yhtyeen nykyinen kokoonpano Brian May ja Roger Taylor päätyivät julkaisemaan albumin.
Albumin yhtye on kannen mukaan Queen+, ei siis pelkkä Queen. Tämä pieni yksityiskohta kertoo osin siitä, että albumilla ei esiinny yksinomaan Queen, sillä heidän lisäkseen kuullaan useita vierailevia artisteja, kuten Freddie Mercuryn kanssa klassisen levyn julkaissutta sopraano Montserrat Caballea, sekä yhtyeen kanssa esiintyneitä nimekkäitä artisteja kuten George Michael ja Elton John. Näiden lisäksi kappaleiden joukossa on yhtyeen jäsenten soololevytyksiä sekä muutama remixattu hittikappale, mutta myös joitakin Queenin alkuperäiskappaleita. Queenin omat levytykset ovat enimmäkseen Made In Heaven -albumilta joka valmistui vasta Greatest Hits II -albumin jälkeen, mutta myös joitain kappaleita 1980-luvun tuotannosta.
Kaksi vuotta ennen Greatest Hits III:n julkaisua Brian May totesi haastattelussa että jos ostaa suosikkiartistinsa kokoelma-albumin ja saakin alkuperäisten kappaleiden sijaan remiksejä, tuntee itsensä petetyksi.
»Cause I think if I buy a compilation album of one of my favourite artists and then you get some kind of a different remix, I feel cheated.» 
(Brian May, Queen Rocks -albumin lehdistötilaisuudessa vuonna 1997 )
Mayn lausunto osui naulankantaan, sillä Greatest Hits III ei käynyt kaupaksi lainkaan siinä suhteessa kuin yhtyeen aiemmat kokoelmat. Siinä missä kahden aiemman Greatest Hits -albumin myyntiluvut rikkoivat ennätyksiä 11- ja 8-kertaisilla platinalevyillä, Greatest Hits III:n menestys jäi yhteen ainokaiseen platinalevyyn.
Albumin saama arvostelu

Allmusic.com-sivuston Stephen Erlewine toteaa yksioikoisesti ettei albumi ansaitse nimikettä "suurimmat hitit", sillä albumin kappaleet eivät ole juurikaan "hittejä", vaan pikemminkin harvinaisuuksien sillisalaattia. Ainoana kelvollisena raitana Erlwine poimii levyltä George Michaelin tulkitseman "Somebody To Loven". Muut raidat, Erlwine toteaa, ovat remixejä, soololevytyksiä ja Mercuryn kuoleman jälkeen levytettyjä kappaleita. Kappaleet sinällään ovat toki mielenkiintoisia, ja on mukavaa että nekin tulevat julkaistuksi, mutta on harhaanjohtavaa nimittää kokoelmaa "hiteiksi", Erlwine tiivistää.
Samoilla linjoilla Erlwinen kanssa on Epinions.com-sivuston kirjoittaja Michael Scapp joka kokee vieraaksi ajatuksen vierailevista artisteista albumilla jonka tarkoitus olisi koota yhtyeen suurimmat hitit, ei suinkaan yhtyeen sivuprojektien tuotoksia. Scapp pitää kutakin yhtyeen omaa alkuperäistä levytystä albumilla arvokkaana, mutta tyrmää soololevytykset ja remiksit. Poikkeuksellisen hyvänä Scapp pitää suuren Elton Johnin tulkintaa kappaleesta The Show Must Go On. Sen sijaan Fugees-yhtyeen Wyclef Jeanin remiksaama Another One Bites the Dust puolestaan on Scappin mukaan roskaa.
Chester Chronicle -lehden arvostelija puolestaan arvostaa albumia siinä missä kahta aiempaakin kokoelmaa. Albumi on arvostelijan näkemyksen mukaan osoitus siitä että yhtye on yhä voimissaan ja aktiivinen kahdeksan vuotta keulahahmonsa kuoleman jälkeen, muodossa tai toisessa. Yhtye, jonka kukin jäsen voi yhtäläisesti todeta kirjoittaneensa hittikappaleita. Yhtyeen jäsenten soolokappaleet saavat kiitosta siinä missä live-esityksetkin. Kriitikon mukaan tämä väistämättä viimeinen kokoelma-albumi ansaitsee ehdottomasti "hits"-kokoelman tittelin sillä kaikki albumin kappaleet ovat olleet hittejä, lukuun ottamatta aiemmin julkaisematonta "The Show Must Go On" -esitystä.
Classic Rock -lehden arvostelija puolestaan on jokseenkin kahden vaiheeilla albumin suhteen. Merkittävänä hän pitää sitä että albumin 16 kappaleesta 15 olivat hittejä. ("Thank God It's Christmas" on bonusraita jota ei kaikissa julkaisuissa ollut mukana.) Siitäkin huolimatta albumin kappaleista monetkaan eivät yllä Queenin suurimpien hittien rinnalle, eikä albumia voida muutenkaan pitää yhtyeen uran huipentumana. Classic Rockin arvostelussa mainitaan albumilta löytyvän muutamia helmiäkin: Wyclef Jeanin remiksi on huikea, ja jälleen osoitus siitä kuinka yhtye kykenee ulottumaan uusille alueille. Elton Johnin tulkinta puolestaan on tunteikkaampi, jos mahdollista, kuin Mercuryn alkuperäislevytys, kriitikko toteaa lopuksi.
Kappaleet

The Show Must Go On – 4.35 (Queen+ Elton John, nauhoitettu 17. tammikuuta 1997 Pariisissa, säv. Queen)
Under Pressure (Rah Mix) – 4.08 (Queen+ David Bowie, säv. Queen/David Bowie)
Barcelona – 4.25 (Freddie Mercury & Montserrat Caballe, albumilta Barcelona, säv. Mercury/Moran)
Too Much Love Will Kill You – 4.18 (Albumilta Made In Heaven, 1995, säv. May/Musker/Lamers)
Somebody To Love – 5.07 (Queen+ George Michael, nauhoitettu 20. huhtikuuta 1992, Freddie Mercury Tribute Concert, säv. Mercury)
You Don't Fool Me – 5.22 (Albumilta Made In Heaven, 1995, säv. Queen)
Heaven For Everyone – 4.37 (Albumilta Made In Heaven, 1995, säv. Taylor)
Las Palabras de Amor (The Words Of Love) – 4.29 (Albumilta Hot Space, 1982, säv. May)
Driven By You – 4.09 (Brian Mayn soololevytys albumilta Back to the Light, 1992, säv. May)
Living On My Own (No More Brothers Extended Mix) – 3.37 (Freddie Mercuryn soololevytys, albumilta Remixes, 1993, säv. Mercury, sov. No More Brothers)
Let Me Live – 4.45 (Albumilta Made In Heaven, 1995, säv. Queen)
The Great Pretender – 3.26 (Freddie Mercuryn soololevytys, singlejulkaisu vuodelta 1987, säv. Ram)
Princes Of The Universe – 3.31 (Albumilta A Kind of Magic, säv. Mercury)
Another One Bites the Dust – 4.20 (Queen+ Wyclef Jean, säv. Deacon, sov. Wyclef Jean)
No-One but You (Only The Good Die Young) – 4.11 (Albmumilta Queen Rocks, 1997, säv. May)
These Are the Days of Our Lives – 4.22 (Albumilta Innuendo, 1989, säv. Queen)
Thank God It's Christmas – 4.19 (Singlejulkaisu, 1984, säv. Taylor/May)
Singlejulkaisu

Albumin myyntiä vauhdittamaan tuotiin markkinoille myös singlelevy joka sisälsi kolme eri remix-versiota vuoden 1982 menestyskappaleesta Under Pressure.
Under Pressure (Parlophone/EMI, 28. joulukuuta 1999)
Under Pressure (Rah Mix) (Radio Edit) (Queen/Bowie)
Under Pressure (Mike Spencer Mix) (Queen/Bowie)
Under Pressure (Knebworth Mix) (Queen/Bowie)
Enhanced Section
Julkaisut ja myyntiluvut

Albumi julkaistiin Britanniassa 8. marraskuuta 1999 CD-levynä, tupla-LP:nä ja kasettina. 15 listaviikon aikana albumi nousi parhaillaan 5. sijalle Britannian listoilla. Britannian ääniteteollisuuden markkinajärjestö BPI palkitsi albumin platinalevyllä 10. joulukuuta 1999. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 9. marraskuuta 1999 mutta siellä se ei noussut myyntilistoille lainkaan.
Albumi julkaistiin myös vuonna 2000 boksissa yhdessä Greatest Hits ja Greatest Hits II albumien kanssa. Boksi on nimeltään Greatest Hits I, II & III – The Platinum Collection ja se palkittiin Britanniassa kolminkertaisella platinalevyllä.
Albumin lisäksi julkaistiin myös musiikkivideokokoelma Greatest Flix III VHS-kasetilla 6. joulukuuta 1999. Video on julkaistu myös laserdiscinä Japanissa, ja video-CD:nä Malesiassa sekä Taiwanissa.