stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Black Majesty

| Black Majesty |
| --- | --- |
 Black Majesty Master of Rock -festivaaleilla vuonna 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  power metal   heavy metal
Kotipaikka:   Melbourne, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  John Cavaliere, laulu   Steve Janevski, kitara   Hanny Mohamed, kitara  
Entiset jäsenet:  Joe Fata, basso   Mark Kelson, basso   Cory Betts, basso  
Levy-yhtiö:  LMP Records, 2002–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Majesty on australialainen power metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Melbournessa (nimellä Kymera). Yhtyeen levy-yhtiö on saksalainen LMP Records, jonka kanssa yhtye teki sopimuksen vuonna 2002. Tällä hetkellämilloin? yhtyeellä ei ole vakituista basistia.
Black Majestyn mukaan heihin vaikuttaneita yhtyeitä ovat muun muassa Iron Maiden, Judas Priest sekä Helloween.
Jäsenet

John Cavaliere – laulu
Steve Janevski – kitara
Hanny Mohamed – kitara
Diskografia

Sands of Time (EP) (2002)
Sands of Time (2003)
Silent Company (2005)
Tomorrowland (2007)
In Your Honour (2010)
Stargazer (2012)
Cross of thorns (2015)
Children of the Abyss (2018)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Brandenburgin provinssi

Brandenburgin provinssin sijainti kartalla.
Brandenburgin provinssi oli provinssi Preussin kuningaskunnassa vuosina 1815-1915. Vuosina 1871-1918 kuningaskunta ja siten myös provinssi oli osa Saksan keisarikuntaa. Vuodesta 1915 toisen maailmansodan loppuun vuonna 1945 se oli osa Preussin vapaavaltiota, joka oli osa Weimarin tasavaltaa vuoteen 1933 ja myöhemmin Natsi-Saksaa vuoteen 1945. Sodan loputtua Preussin vapaavaltio lakkautettiin, ja suurin osa provinssin entisistä alueista liitettiin osaksi Itä-Saksan Brandenburgin osavaltiota. Osa provinssin itäisistä alueista luovutettiin Puolalle, ja läntinen osa Berliinistä jäi Länsi-Saksan haltuun.
Provinssin pinta-ala oli 39 838 neliökilometriä. Vuoden 1910 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 6,16 miljoonaa. Provinssin suurin kaupunki oli Berliini, joka toimi myös Preussin ja Saksan pääkaupunkina koko provinssin olemassaoloajan.
Universalismi (kristinusko)

Kristillisen universalismin symboli.
Universalismi on kristinuskon käsitys, jonka mukaan kaikki ihmiset pelastuvat. Esimerkiksi Origeneen mukaan dualismin hylkääminen oppina merkitsee, ettei maailman loppuessa Saatanalle voi kuulua kukaan (ei edes Saatana itse): Jumala pelastaa jokaisen, ja maailma palautuu alun täydellisyyteen (apokatastasis).
Myös Gregorios Nyssalainen kannatti universalismia. Karl Barthin mukaan kaikki paitsi Kristus pelastuvat: Jumala nimenomaan hylkäsi Kristuksen, joka kärsii ihmiskunnan rangaistuksen.
Toisen näkemyksen mukaan kaikki pelastuvat vapaaehtoisesti, koska Jumalan rakkaus on niin suuri, ettei kukaan voi olla antautumatta sille. (Vrt. arminiolaisuus, partikularismi.)
Nykyaika

Nykyajan universalistit saattavat perustella kantaansa silläkin, että monet varhaiset kirkolliset johtohahmot ilmeisesti tukivat oppia. Muun muassa The Christian Universalist Association on sanonut universalismin olleen varhaisimpien kristittyjen keskeinen viesti. Myöhemmin universalismin kannatusta on esiintynyt vaihtelevasti eri aikoina.
Unitaariuniversalismi on eri asia, eivätkä sen kannattajat välttämättä ole edes kristittyjä. Alun perin unitaariuniversalismi kyllä syntyi universalistien ja unitaarien kattojärjestöjen – Universalist Church of American ja American Unitarian Associationin – yhdistyttyä vuonna 1961.
Suomessa tunnettu universalisti on kirjailija ja pappi Antti Kylliäinen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

The Christian Universalist Association (englanniksi)
Christian-universalism.com (englanniksi)
Artikkeleita kristillisestä universalismista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kriittinen tutkimus universalismista
Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948

| Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948 1–2 |
| --- | --- |
Kirjailija:  Lars Westerlund (toim.)
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Kansallisarkisto
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  346 + 321
ISBN:  978-951-53-3348-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948 on Kansallisarkiston tutkimushankkeen tuloksena syntynyt teos, joka on julkaistu kirjana ja pdf-tiedostona Arkistolaitoksen sivuilla.
Tutkimushankkeessa selvitettiin, paljonko Suomessa syntyi ulkomaalaisten sotilaiden lapsia vuosina 1940–1948 ja millainen on heidän asemansa. Hankkeessa selvitettiin myös suomalaissotilaiden lapsia Itä-Karjalassa. Siellä suomalaisille isille syntyi tutkimuksen mukaan noin 800 lasta.
Hanke sai alkunsa Pertti Hartikaisen perustaman Saksalaisten sotilaiden lapset -yhdistyksen aloitteesta.  Saksalaisten lapsia syntyi tutkimuksen mukaan 700. Ruotsalaisten vapaaehtoisten kanssa suomalaisille syntyi noin sata lasta, ja nämä lapset muuttivat usein äitinsä kanssa isän kotimaahan. Neuvostoliittolaisten sotavankien kanssa syntyi parisataa lasta. Valvontakomission jäsenet olivat pääosin neuvostoliittolaisia. Komission puheenjohtajalla Andrei Zdanabill oli tuntemattomaksi jäänyt suomalainen rakastajatar, jonka arvellaan muuttaneen Ruotsiin. Hänen henkilöllisyyttään selvitetään.
Aiheesta muualla

Arkistoitu lataussivu: (Arkistoitu – Internet Archive) tai suoraan Osa 1 pdf ja osa 2 pdf
Usaburō Hidaka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Usaburō Hidaka
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Osaka SC |  |
Maajoukkue
| 1923 | Japani | 2 (0) |
Usaburō Hidaka (jap. 日高 卯三郎, Hidaka Usaburō) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hidaka debytoi Japanin A-maajoukkueessa toukokuussa 1923. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Uroš Slokar

| Uroš Slokar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Uroš Slokar
Syntynyt: 14. toukokuuta 1983 (ikä 41) Ljubljana, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Kansalaisuus:   Slovenia
Koripalloilija
Pituus:  210 cm
Paino:  114 kg
Nyk. joukkue:   Montepaschi Siena
Sarja:  Euroliiga Lega Basket Serie A
NBA-varaus:  58. varaus, 2005 Toronto Raptors
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2001–2003 2003–2005 2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–:   KD Slovan  Benetton Treviso  Pallalcesto Amatori Udine  Benetton Treviso  Toronto Raptors  BC Triumph Lyubertsy  Fortitudo Bologna  KK Union Olimpija  Montepaschi Siena
Maajoukkueet
2005–:   Slovenia
Aiheesta muualla
FIBA
Uroš Slokar (s. 14. toukokuuta 1983 Ljubljana) on slovenialainen koripalloilija, joka edustaa Montepaschi Sienaa.
Ura

Slokar aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa KD Slovanissa kaudella 2001–2002, jolloin hänet valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi. Kaudeksi 2003–2004 Slokar siirtyi ulkomaille Benetton Trevisoon, jossa hän pelasi tammikuuhun 2005 saakka. Tällöin hänet vuokrattiin Pallalcesto Amatori Udineen. Pelattuaan kauden loppuun Udinessa Slokar siirtyi takaisin Trevisoon. Kesällä 2005 Slokar oli mukana NBA:n varaustilaisuudessa, jossa Toronto Raptors varasi hänet toisen kierroksen lopussa. Slokar pelasi vielä yhden kauden Trevisossa ennen siirtymistään NBA:han Raptorsiin. NBA-ura jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi, sillä hän siirtyi vuonna 2007 BC Triumph Lyubertsyyn. Kauden 2008–2009 Slokar pelasi Fortitudo Bolognassa, joka tippui kauden jälkeen Serie A:sta. Tämän jälkeen Slokar siirtyi takaisin kotimaahansa KK Union Olimpijaan. Hän ei pelannut seurassa koko kautta, sillä helmikuussa 2010 hän siirtyi Montepaschi Sienaan, jossa hän tuurasi joukkueen loukkaantunutta sentteriä Kšyštof Lavrinovičia.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Draft profile (englanniksi)
ACB profile (Arkistoitu – Internet Archive)
Lega Basket Serie A:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Slovenian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2010
4 Slokar |
5 Lakovič |
6 Udrih |
7 Bečirovič |
8 Klobučar |
9 Rizvić |
10 Nachbar |
11 Dragić |
12 Jagodnik |
13 Zupan |
14 Vidmar |
15 Brezec |
Valmentaja Bečirovič
Berezan

| Berezan (Березань) |
| --- | --- |
 Berezanin kaupunginvaltuuston rakennus.
 lippu:  vaakuna
 Kiovan alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Berezan
 Koordinaatit: 50.3107°N, 31.4676°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Kiovan alue
Kaupungiksi:  1981
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  32,92 km²
Väkiluku (2017)  ():  16 452
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  07541–07542, 07543
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Berezan (ukr. Березань) on kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, linnuntietä 68 kilometriä maan pääkaupunki Kiovan keskustasta itään. Berezan muutettiin kaupungiksi vuonna 1981 ja on ollut hallinnollisesti suoraan Kiovan alueen alainen kuntatason yksikkö vuodesta 1993. Vuonna 2017 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 16 452.
Kaupunki sijaitsee Kiovasta itään kohti Harkovaa johtavan valtatien M03 varrella (osa eurooppatietä E 40).
Berezanin kaupungin keskustaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berezan Wikimedia Commonsissa
Ulkomaalaisesta suomenmaalaiseksi

| Ulkomaalaisesta suomenmaalaiseksi: Monikulttuurisuus, kansalaisuus ja suomalaisuus 1990-luvun maahanmuuttopoliittisessa keskustelussa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Outi Lepola
Kansitaiteilija:  Jari Koski
Kieli:  suomi
Genre:  sosiologia
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  418
ISBN:  951-746-139-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ulkomaalaisesta suomenmaalaiseksi: Monikulttuurisuus, kansalaisuus ja suomalaisuus 1990-luvun maahanmuuttopoliittisessa keskustelussa on Outi Lepolan vuonna 2000 ilmestynyt väitöskirja. Tutkimuksen on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Sisältö

Lepola tutkii Suomen maahanmuuttopolitiikkaa eduskunnan päätösten kautta. Ajanjaksona ovat vuodet 1988–1999, jolloin maahanmuuttajien määrä alkoi Suomessa kasvaa. Lepolan mukaan eduskunnassa käydyt keskustelut ovat irrallaan lakien sisällöstä. Lakien muutokset ovat johtuneet Euroopan ihmisoikeussopimuksesta tai liittymisestä Euroopan unionin jäseneksi. Lakeja käsiteltäessä eduskunnassa kansanedustajat ovat voineet tulla esiin julkisuudessa ja esittää omia kantojaan äänestäjille.
Lepolan tarkoituksena on vastata kysymykseen, millä ehdoilla ulkomaalaisesta voi tulla suomalainen. Julkisessa keskustelussa esimerkiksi Suomen kansalaisuus ei ole välttämättä sama asia kuin suomalaisuus. Lepolan mukaan suomalaisuuden käsite on sidoksissa kansalliseen pohjaansa, ja maahanmuuttajat jäävät käsitteen ulkopuolelle. Lepola kysyy, onko sanaa, joka kattaa kaikki Suomen asukkaat. Sellaiseksi hän esittää sanaa 'suomenmaalainen'. Lähellä olevia sanoja ovat uussuomalainen ja siirtolainen.
Buddy’s First Call

| Buddy’s First Call |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Tefft Johnson
Käsikirjoittaja:  F. Marion Brandon
Pääosat:  Paul Kelly Constance Talmadge
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Vitagraph Company of America
Ensi-ilta:   13. toukokuuta 1914
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Buddy’s First Call on vuonna 1914 ensi-iltansa saanut Tefft Johnsonin ohjaama ja F. Marion Brandonin käsikirjoittama yhdysvaltalainen lyhyt mykkäelokuva. Elokuva on genreltään komedia, ja sen pääosissa ovat Paul Kelly ja Constance Talmadge. Vitagraph Studios oli elokuvan tuotantoyhtiönä ja General Film Company levittäjäyhtiönä. Buddy’s First Call sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 13. toukokuuta vuonna 1914. Elokuvassa Constance Talmadge tekee ensiesiintymisensä elokuvissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Kelly  | … |  Buddy Watson   |
|  Constance Talmadge  | … |  Grace Forster   |
|  Rose Tapley  | … |  rouva Watson   |
|  Arthur Cozine  | … |  Arthur Watson   |
|  Albert Roccardi  | … |     |
|  Mary Anderson  | … |     |
|  Frank Le Strange  | … |     |
|  Adele DeGarde  | … |     |
|  Tefft Johnson  | … |     |
Aiheesta muualla

Buddy’s First Call Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Buddy’s First Call AllMoviessa. (englanniksi)
Buddy’s First Call TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Universally Speaking

| ”Universally Speaking” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: By The Way
 Äänitetty : marraskuu 2001- toukokuu 2002
 Julkaistu: 15. heinäkuuta 2003
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: Alternative rock
 Kesto: 04.19
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Dosed” 2003 | ”Universally Speaking” 2003 | ”Fortune Faded” 2003 |
Universally Speaking on Red Hot Chili Peppersin kappale. Kappale löytyy vuonna 2002 julkaistulta albumilta By the Way. Kappale julkaistiin singlenä maailmanlaajuisesti vuonna 2003, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta. Single oli parhaimmillaan 27. Britannian singlelistalla. Kappale löytyy bändin kokoelma-albumilta Greatest Hits ja konserttitallenteelta Live in Hyde Park.
Singlen b-puoli on "Slowly Deeply".
Musiikkivideo

Dave Sheridan esiintyy toista kertaa Red Hot Chili Peppersin musiikkivideolla. Hän oli ensimmäistä kertaa singlen By the Way videossa taksikuskina. Tämän singlen videolla Sheridan esittää samaa henkilöä, joka yrittää epätoivoisesti palauttaa kirjaa, joka jäi edellisessä videossa laulaja Anthony Kiedikseltä taksiin. Videolla hän yrittää kaikin keinoin päästä lavalla Red Hot Chili Peppersin konsertin aikana. Lopulta hän pääsee lavalle ja palauttaa Kiedikseltä taksiin unohtuneen kirjan. Musiikkivideon ohjasi Dick Rude, joka ohjasi myös singlen Catholic School Girls Rule videon.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Britannian singlelista | 27 | 2 |
| Irlannin Top 50  | 42 | 2 |
Singlen kappaleet

CD Single 1
"Universally Speaking "
"By The Way" (Akustinen liveversio)
"Don't Forget Me" (Live)
CD Single 2
"Universally Speaking"
"Slowly Deeply"
"Universally Speaking" (video)
Uschi Digard

| Uschi Digard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1948 (ikä 76)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Astrid, Ann Biggs, Debbie Bowman, Britt, Marie Brown, Clarissa, Debbie, Ushi Devon, Julia Digaid, Uschi Digaid, Ushi Digant, Ursula Digard, Ushie Digard, Ushi, Ushi Digard, Uschi "Soul" Digard,Ushie Plushie, Alicia Digart, Uma Digart, Uschi Dansk, Uschi Digart, Ushi Digart, Ushi Digert, Uschi Digger, Beatrice Dunn, Gina, Sheila Gramer, Ilsa, Cynthia Jones, Karin, Astrid Lillimor, Astrid Lillimore, Linda Lolli, Lola, Marie Marceau, Marni, Mindy, Mookie, Olga, Inge Pinson, Ronnie Roundheels, Sherrie, Heidi Bush, H. Sohl, Heide Sohl, Heidi Sohler, U. Heidi Sohler, Susie, Edie Swenson, Joanie Ulrich, Ursula, Uschi, Ushi, Elke Vann, Elke Von, Jobi Winston, Ingrid Young.
Silmien väri:  tumman ruskea
Hiusten väri:  tumman ruskea
Pituus:  170 cm
Aiheesta muualla
IMDb
Uschi Digard (s. 15. elokuuta 1948 Saltsjö-Duvnäs Ruotsi) on ruotsalaissyntyinen pornonäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan Russ Meyerin elokuvissa. Hän esiintyi 1960-luvulla Ruotsissa erilaisissa eroottisissa elokuvissa. Myöhemmin Yhdysvalloissa hänellä oli rooleja lukuisissa seksploitaatio-elokuvissa. Myöhemmällä urallaan hän siirtyi pornoelokuvien pariin esiintyen muun muassa yhdessä John Holmesin, Candy Samplesin ja Kitten Natividadin kanssa vuosina 1975–1983.
Digardin poika Didier Digard pelaa nykyään jalkapalloa Lorca FC-joukkueessa.
Filmografia

Valikoitu listaus
The Kentucky Fried Movie (1977) nainen suihkussa
Aiheesta muualla

Uschi Digard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Breakthrough

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Aloitustilanne.
Breakthrough on yhdysvaltalaisen Dan Troykan vuonna 2000 kehittämä kahden pelaajan strateginen lautapeli. Alun perin se suunniteltiin pelattavaksi 7×7 ruudun kokoisella laudalla, mutta laudan kokoa voi helposti muuttaa, ja vuonna 2001 se voittikin 8×8 ruudun kokoisille laudoille järjestetyn pelisuunnittelukilpailun.
Säännöt

Aloitustilanteessa kaksi alinta riviä on täytetty valkeilla nappuloilla ja kaksi ylintä riviä mustilla. Toinen pelaajista pelaa valkeilla, toinen mustilla nappuloilla. Toinen pelaajista aloittaa siirtämällä jotakin nappuloistaan. Sen jälkeen pelaajat siirtävät omia nappuloitaan vuorotellen.
Valkeita napuloita on mahdollistaa siirtää ainoastaan ylöspäin ja mustia vain alaspäin. Vuoron aikana voidaan siirtää vain yhtä nappulaa, ja sitä voi siirtää eteenpäin yhden ruudun joko suoraan tai vinottain, jos kohderuudussa ei ennestään ole nappulaa. Siirto kuitenkin on mahdollinen myös, jos se tapahtuu vinottain ja kohderuudussa on vastustajan nappula. Tällöin kyseinen vastustajan nappula poistetaan pelilaudalta ja siirtyvä nappula asetetaan ruutuun sen tilalle.
Ensimmäinen pelaaja, jonka nappula saavuttaa pelaajasta katsoen kauimmaisen rivin tai jonka vastustajan kaikki nappulat joutuvat poistetuiksi laudalta, voittaa pelin.
Aiheesta muualla

Breakthrough BoardGameGeek-sivustolla
Little Golem – kahdenpelattavia pelejä verkossa, joukossa Breakthrough
Berezil

Berezilin näyttelijöitä.
Berezil eli Marš oli ukrainalainen teatteri, jonka Berezilin taideyhdistys perusti 1922 Kiovaan kokeelliseksi studioksi. Sen taiteelliseksi johtajaksi tuli Les Kurbas. Sen toiminta päättyi 1933.
Berezil-teatterin mainosjuliste Ukrainan teatterin, musiikin ja elokuvan museosta.
Teatteri oli Neuvosto-Ukrainan kansallisteatteri. Se sijaitsi vuoteen 1926 Kiovassa ja sen jälkeen silloisessa pääkaupungissa Harkovassa. Huippuaikoina sillä oli kuusi harjoitusnäyttämöä, joista kolme Kiovassa ja kolme muualla Ukrainassa. Näyttelijöitä ja henkilökuntaa oli lähes 400. Teatterilla oli "psyko-tekninen" komitea, joka pyrki soveltavan psykologian avulla kehittämään näyttelijöille ja ohjaajille uusia menetelmiä. Teatterilla oli oma julkaisu Barykady teatru ('Teatteribarrikadit').
Kurbas oli ollut kaksi vuotta toimineen Molodyi Teatrin johtaja, mutta hän hylkäsi sen estetismin ja halusi Berezilistä vasemmistohenkisen teatterin, joka omistautuisi proletariaatin vallankumoukselle. Hän ei kuitenkaan sitoutunut ideologioihin eikä ohjelmiin, sillä Berezil "ei ole oppi vaan suuntaus", uuden taiteellisen ilmaisun jatkuvaa vallankumouksellista etsintää. Kurbasin ensimmäiset tuotannot Berezilissä, Žovten (1922, 'Lokakuu') ja Rur (1923, 'Ruhr'), olivat erityisesti puna-armeijan joukoille tehtyjä agitprop-esityksiä. Ne olivat kuitenkin taiteellisesti merkittäviä saavutuksia, ja etenkin joukkokohtausten koreografioissa niissä tehtiin tärkeitä muodon kokeiluja.
Les Kurbas käytti näyttelijöiden opetuksessa teknistä ja älyllistä koulutusohjelmaa, joka tähdensi rytmiä ja keskittyi "miimidraamoihin", joissa oli varhaisen abstraktin avantgardistisen tanssin piirteitä. Vasta kun oppilailla oli hallinnassa miimidraaman ja rekvisiitan käyttö, he pääsivät käsiksi kieleen. Berezilin tuotannoissa pyrittiin yhdistämään kaikki osatekijät yhdeksi rytmiksi, puhtaaksi draaman kieleksi, joka perustuu ajatukseen, että teatteri pikemminkin muovaa kuin heijastaa elämää. Kurbasin mukaan prosessilla haluttiin synnyttää myös uudentyyppinen teatteriyleisö ja yhteiskunta ylipäänsä: "uusi, ei passiivinen, ihminen".
Huolimatta Berezilin ja ekspressionistisen teatterin peruseroista Berezilissä käytettiin ekspressionismin välineitä monissa tuotannoissa. Kurbasin ohjaus Georg Kaiserin näytelmästä Kaasu (1923) oli teatterin ensimmäinen suuri menestys, ja sen ajateltiin olevan alkua "koko teatterialan uudelle kaudelle". Vielä menestyksekkäämpi oli vuonna 1923 tehty sovitus Upton Sinclairin romaanista Jimmie Higgins, jossa pyrittiin filmin avulla luomaan uudenlaista teatteria. Berezilissä esitettiin klassikkojen kokeellisia versioita, joita luonnehdittiin "skandaalimaisiksi", mutta kokeellisia versioita tehtiin myös ukrainalaisista näytelmistä.
Berezilin loppu

Merkittävimpiä tuotantoja olivat Kurbasin yhteistyökumppanin ja aikansa merkittävimmän näytelmäkirjailijan Mykola Kulišin näytelmät. Viranomaisilta heltisi kuitenkin esityslupa vain muutamille, ja luvan saaneitakin sittemmin kiellettiin, kuten viiden esityksen jälkeen Maklena Grasa (1933), jonka pukuharjoituksia seurasi aseistettu poliisi..
1930-luvun vaihteen molemmin puolin Kurbas ja Berezil joutuivat yhä useammin virallisten kriitikkojen ja puoluevirkailijoiden tuomion kohteeksi. Berezilistä tuli 1920-luvun loppupuolen ukrainalaisen "kirjallisen keskustelun" yhden osan, "teatterikiistan", keskipiste. Kurbasia syytettiin Berezilin väärästä asenteesta, ja hänet itsensä leimattiin demokratian vastaiseksi ja viimein "porvarilliseksi nationalistiksi" ja vastavallankumoukselliseksi. Hänet erotettiin 1933 teatterin johdosta, NKVD pidätti hänet, ja hänet teloitettiin Sandarmohissa 1937, kuten myös Kuliš. Berezil puhdistettiin, ja Stalinin vainoilta säästyneet näyttelijät liittyivät Harkovan ukrainalaiseen draamateatteriin, jossa he Marian Krušelnytskyi johtajanaan esittivät sosialistisen realismin hengen mukaisia näytelmiä.
Bereziliin kuului paljon merkittäviä ukrainalaisia näyttelijöitä, ja kokonainen nuorten näyttelijöiden ja ohjaajien sukupolvi sai siellä oppinsa. Tärkein lavastaja oli taidemaalari Vadym Meller. Teatteri sai arvostusta ulkomaillakin, ja sen tuotantoja kehuivat niin Vsevolod Meyerhold Moskovassa kuin Sandro Akhmeteli Tbilisissä.
Bantut

Bantukielten puhuma-alue näkyy kartassa vaaleanpunaisella.
Bantut ovat koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elävä ihmisryhmä, johon kuuluu yli 400 erilaista kansaa ja heimoa. Pääasiallisesti bantuja yhdistää kuuluminen samaan nigeriläis-kongolaisten kielten bantukielten ryhmään. Bantukieliä on noin 500 ja arvioiden mukaan niitä puhuu noin 200 miljoonaa henkilöä.
Ensimmäistä kertaa sanaa ”bantu” käytti saksalainen kielitieteilijä Wilhelm Bleek vuonna 1862 teoksessaan Eine vergleichende Grammatik der südafrikanischen Sprachen (suom. ”Eteläafrikkalaisten kielten vertaileva kielioppi”). Hän esitti hypoteesin, että koska eteläisen, itäisen ja läntisen Afrikan kielillä on niin paljon yhteisiä piirteitä, niiden on kuuluttava samaan kieliryhmään. Teoria on yhä voimassa, vaikka siihen onkin lähes puolentoista vuosisadan aikana tehty joitakin muutoksia.
Termin ”bantut” käyttö on jossain määrin ongelmallista, koska yleisesti ottaen bantuilla käsitetään bantukielten puhujia, mutta näitä kieliä puhuvat myös jotkin kansat, jotka eivät ole etnisesti sukua bantuille, ja vastaavasti osa etnisistä bantuista on omaksunut jonkin muun, yleensä eurooppalaisen kielen. Näissä tilanteissa bantut määritellään yhteisen historiansa perusteella.