stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vapaan Syyrian armeija
Vihollisen sydänten syönti

Internetiin levitettiin maaliskuussa vuonna 2013 video, jossa Homsissa taistelevan Vapaan Syyrian armeijan osan Farouqin prikaatin Abu Sakkarina tunnettu perustaja kaivaa kuolleelta hallituksen sotilaalta sydämen ja keuhkoa ja syö keuhkosta palan. Abu Sakkar, jonka syntymänimi on Khalid al-Hamad, ei pahoitellut jälkikäteen tekoaan, jonka sanoi olevan kosto hallitusta tukevien sabiha-joukkojen harrastamista kidutuksista. Sakkar kertoi Time-lehdelle, että sotilaan kännykästä löytyi alaston nainen ja lapsi, joita nöyryytetään pistelemällä kepein. Erään Sakkarin taistelijan mukaan hallituksen joukot olisivat raiskanneet ja tappaneet Sakkarin sukulaisnaisen.
Alueellinen eteneminen

FSA ja sen liittolaiset etenivät vuonna 2014 Etelä-Syyriassa. FSA sai vastaansa äärisunnalaisena pidetyn Isisin, joka pyrki luomaan kalifaatin Syyriaan ja Irakiin.
Helmikuussa 2015 Vapaan Syyrian armeija onnistui häätämään islamistiryhmittymät pohjoisen suurkaupunki Alepposta ja otti sen pääosin hallintaansa. Vastaavasti uutisoitiin ryhmittymän onnistuneen liittolaisineen häätämään ääri-islamistitaistelijat pois luoteisesta maakuntakeskus Idlibistä ympäristöineen, pääosin koko maakunnasta. Järjestö oli myös kertonut pyrkivänsä noudattamaan Geneven sopimuksia sotilaallisessa toiminnassaan ja perehdyttävänsä uudet taistelijansa näihin sodan sääntöihin. Järjestöä pidetäänkin suhteellisen maltillisena sotilaallisena ryhmänä.
Pålänge

| Pålänge |
| --- | --- |
 Pålänge
 Koordinaatit: 65°48′55″N, 22°53′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Kalix
Väkiluku (31.12.2023):  221
Pålänge (aik. Påläng) on taajama Kalixin kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 221 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Zennyo Ryūō

Zennyo Ryūō Hasegawa Tōhakun (1539–1610) maalauksessa.
Zennyo Ryūō on japanilaisessa mytologiassa esiintyvä lohikäärme. Tarinoissa Zennyo Ryūō esitetään naispuolisena. Hän esiintyy useissa eri kertomuksissa, joista ehkä tunnetuin liittyy hänen kohtaamiseensa buddhalaisen munkki Kūkain kanssa. Tarinassa Zennyo Ryūō kohotetaan jumalolennoksi. Zennyo Ryūō on yksi palvotuista lohikäärmehahmoista, ja hänet liitetään usein muiden japanilaisten lohikäärmeiden tapaan sateentuontiin.
Japanilaisissa kertomuksissa lohikäärmeet esitetään usein naisina. Nimi "Zennyo Ryūō" kääntyy suomeksi "hyväntahtoinen naislohikäärmekuningas". Zennyo Ryūōn tarinan yksityiskohdat vaihtelevat eri versioissa. Hänen sanotaan asuvan lohikäärmeluolassa Kiin niemimaalla. Tunnetuimmassa tarinassa Zennyo Ryūō kohtaa buddhalaisen munkki Kūkain, ja tarinan lopuksi Zennyo Ryūō lupaa suojella maita. Tämän jälkeen hänet korotetaan palvotuksi jumalolennoksi.
Vanhimmat Zennyo Ryūōsta kertovat tarinat ovat peräisin 900-luvulla kirjoitetuista teksteistä. Tarinat lohikäärmeistä Japanissa liittyvät usein buddhalaisuuteen, joka levisi alueelle Kiinasta. Japanilainen lohikäärmetarusto perustuu pitkälti kiinalaiseen tarustoon, mutta naispuoliset lohikäärmeet ovat merkittävä eroavaisuus japanilaisessa perinteessä. Lohikäärmeitä on palvottu sekä Japanin buddhalaisessa että šintolaisessa perinteessä. Zennyo Ryūō on ollut merkittävä jumalhahmo lohikäärmeiden joukossa. Hänen ja muiden lohikäärmeiden palvonta liittyy usein niiden asemaan sateentuojina, ja palvontaan sisältyy erilaisia sateentekorituaaleja.
Billerud

Billerudin paperitehdas Kalixin Karlsborgissa.
Billerud AB on ruotsalainen pakkauspaperin valmistaja. Yhtiö perustettiin vuonna 2001, kun Stora Enso ja AssiDomän yhdistivät Skärblackan, Karlsborgin ja Gruvönin paperitehtaansa. Yhtiön osake on pörssilistattu.
BillerudKorsnäs Suomessa

BillerudKorsnäsillä on Pietarsaaressa pakkauspaperikone, jonka se osti UPM:ltä vuonna 2012. Kauppaan kuului myös pakkauspaperikone PK7 Valkeakosken Tervasaaressa, mutta sen toiminta lopetettiin syksyllä 2016.
Purppuraselkäkolibri

| Purppuraselkäkolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Aglaeactis
Laji::  aliciae
Kaksiosainen nimi
 Aglaeactis aliciae  Salvin, 1896 

Katso myös
   Purppuraselkäkolibri Wikispeciesissä   Purppuraselkäkolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Purppuraselkäkolibri (Aglaeactis aliciae) on uhanalainen eteläamerikkalainen kolibri.
Koko ja ulkonäkö

Purppuraselkäkolibri kasvaa 12–13 cm pitkäksi. Sen vartalo ja siivet ovat yleisväriltään tummanruskeat, rinta valkea ja selkä nimensä mukaan purppuranpunainen.
Esiintyminen

Laji elää Perussa pienellä alueella noin kolmen kilometrin korkeudessa kasvavissa haavikoissa. Paikallinen metsäteollisuus hävittää purppuraselkäkolibrin pesimäalueita ja istuttaa niiden tilalle nopeakasvuisempaa eukalyptusta. Laji luokiteltiin välillä äärimmäisen uhanalaiseksi elinalueen kutistumisen takia, mutta IUCN muutti statuksen erittäin uhanalaiseksi, koska laji eli luultua laajemmalla alueella. Vuonna 2020 laji luokiteltiin vaarantuneeksi. Yksilöitä arvellaan olevan jäljellä alle tuhat, mahdollisesti enää 250.
Fjodor Raskolnikov

Fjodor Raskolnikov.
Fjodor Fjodorovitš Raskolnikov (ven. Фёдор Фёдорович Раскольников, oikea sukunimi Iljin, Ильин; 9. helmikuuta (J: 28. tammikuuta) 1892 Pietari, Venäjän keisarikunta – 12. syyskuuta 1939 Nizza, Ranska) oli venäläinen bolševikki, Neuvostoliiton punalaivaston amiraali ja diplomaatti. Hän toimi Venäjän sisällissodan aikana komentajana Volgalla, Kaspianmerellä ja Itämerellä sekä myöhemmin Neuvostoliiton lähettiläänä eri maissa.
Nuorena vallankumouksellisena

Raskolnikov syntyi Iljin-nimisen ortodoksipapin aviottomana poikana. Puoluenimensä hän lainasi Fjodor Dostojevskin romaanin Rikos ja rangaistus päähenkilöltä Raskolnikovilta. Hänen veljensä oli myös tunnettu bolševikki Aleksandr Iljin-Genevski. Raskolnikov opiskeli taloustiedettä Pietarin polyteknisessä instituutissa ja liittyi vuonna 1910 toisen vuoden opiskelijana maanalaiseen bolševikkipuolueeseen. Hänet vangittiin ensimmäisen kerran vuonna 1912 hänen toimiessaan Pravdan toimitussihteerinä ja tuomittiin sisäiseen karkotukseen Arkangeliin, mutta hän vapautui seuraavan vuoden yleisessä armahduksessa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet lähetettiin Pietarin merikadettikouluun, jossa hän vietti sotavuodet koulutuksessa ja sai midshipmanin upseerinarvon.
Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen Raskolnikov oli yksi Kronstadtin laivastotukikohdan sotilasneuvoston johtajista ja toimitti sen lehteä. Pietarin heinäkuun levottomuuksien aikana hän johti Kronstadtista bolševikkien tueksi saapunutta matruusiosastoa, joka otti kaduilla aseellisesti yhteen hallituksen joukkojen kanssa. Hän myös puolusti bolševikkien päämajaa Kšesinskajan taloa hallituksen joukoilta turvatakseen puolueen johtajien paon ja antautui lopulta vapaaehtoisesti. Häntä pidettiin Krestyn vankilassa muiden vangittujen bolševikkijohtajien kanssa, kunnes hänet vapautettiin lokakuussa 1917. Lokakuun vallankumouksen alkaessa hän oli sairaana, mutta osallistui Kerenskin–Krasnovin kapinan kukistamiseen lähettämällä apujoukkoja Kronstadtista ja järjesti Pietari–Moskova-radan valtauksen. Hänet valittiin perustuslakia säätävän kansalliskokouksen edustajaksi.
Yksityiselämä

Raskolnikovin puolisona oli vuosina 1918–1924 kirjailija Larisa Reisner (Reissner), joka osallistui myös Venäjän sisällissotaan, osin samoissa joukko-osastoissa Raskolnikovin kanssa. Raskolnikovin komentaessa Volgan–Kaspianmeren laivuetta Reisner oli sen moottoritykkiveneiden komentajana. Pari etääntyi toisistaan Afganistanin-vuosien aikana ja erosi vuonna 1924 sen jälkeen, kun Reisner oli aloittanut suhteen Karl Radekiin.
Raskolnikovin vaimo Larisa Reisner.
Joensuun seurakunta

| Joensuun seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Joensuun kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Rovastikunta:  Joensuun rovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Joensuun seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Joensuun kirkko
Perustettu:  1918
Jäsenmäärä:  14 798 (2023)
– Osuus asukkaista:  64,2 %
Kirkollisvero:  1,50 %
Kirkkoherra:  Salla Romo (vt.)
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joensuun evankelisluterilainen seurakunta käsittää Joensuun keskustan ja sekä kaupungin läntiset osat, muun muassa Linnunlahden, Noljakan ja Marjalan. Seurakunnassa oli noin 14 798 jäsentä joulukuussa 2023. Joensuun seurakuntayhtymään kuuluvat lisäksi myös Enon seurakunta, Pielisensuun seurakunta, Pyhäselän seurakunta, Rantakylän seurakunta ja Vaara-Karjalan seurakunta.
Seurakunnan historiaa

Joensuun kaupunki perustettiin 1848 ja kaupunkiin perustettiin seurakunta, Liperin kirkkoherrakunnan Kontiolahden kappeliseurakunnan kaupunkiseurakuntana. Seurakunta erotettiin omaksi seurakunnaksi Kontiolahden seurakunnasta 1912 ja erottaminen toteutui 1918. Seurakunta sai ensimmäisen vakinaisen kirkkoherran 1920.
Kirkot ja seurakuntatalot

Seurakunnan kirkkoja ovat Joensuun kirkko ja Noljakan kirkko. Erillisiä seurakuntataloja on Kirkkokatu 28:ssa ja Marjalassa, jonne uudet tilat valmistuivat 2007.
Kirkkoherrat

Joensuun seurakunnan vakinaisia kirkkoherroja ovat olleet:
Anselm Pärnänen 1925–1954
Olavi Tarvainen 1955–1973
Risto Ruskomaa 1974–1990
Petri Karttunen 1991–2015
Petri Rask 2015–2021
Katri Vilén 2021-2024
Vuonna 2024 kirkkoherran virka päätettiin jättää täyttämättä seurakuntarakenteen kohdistuvien muutostarpeiden takia. Kirkkoherran virkaa hoitaa tänä aikana Salla Romo. Seurakunnan tunnettuja työntekijöitä ovat olleet muun muassa kanttorit Väinö Viitasalo ja Tuomas Pyrhönen sekä pastorit Pertti Sistonen ja Olavi Lähdesmäki.
Aiheesta muualla

Joensuun seurakuntien kotisivut
| n k Joensuun seurakuntayhtymä |
| --- | --- |
Seurakunnat:  Eno  Joensuu  Pielisensuu  Pyhäselkä  Rantakylä  Vaara-Karjala 
| n k Joensuun rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Eno  Ilomantsi  Joensuu  Juuka  Kitee  Kontiolahti  Lieksa  Liperi  Nurmes  Outokumpu ja Polvijärvi  Pielisensuu  Pyhäselkä  Rantakylä  Tohmajärvi  Vaara-Karjala  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kesälahti  Kiihtelysvaara  Outokumpu  Pielisjärvi  Polvijärvi  Rääkkylä  Tuupovaara  Valtimo  Viekijärvi  Viinijärvi  Värtsilä  |  |
Kuopion hiippakunta
Noljakan kirkko
Sipilän hallitus

| Sipilän hallitus |
| --- | --- |
  Suomen tasavallan 74. valtioneuvosto
 Pääministeri Juha Sipilä
Toimikausi alkoi:  29. toukokuuta 2015
Toimikausi päättyi:  6. kesäkuuta 2019
Valtionpäämies:  Sauli Niinistö
Jäsenet
Hallituksen johtaja:  Juha Sipilä
Hallituksen varajohtaja:   Timo Soini (28. kesäkuuta 2017 asti)  Petteri Orpo (28. kesäkuuta 2017 alkaen) 
Ministerien lukumäärä:  17
Hallituspuolueet:   Keskusta  Kokoomus  Perussuomalaiset (13.6.2017 asti)  Siniset (13.6.2017 alkaen) 
Hallituksen asema:  keskusta-oikeistolainen enemmistöhallitus 103 / 200
Oppositiopuolueet:   Sosiaalidemokraatit  Perussuomalaiset (13.6.2017 alkaen)  Vihreät  Vasemmistoliitto  RKP  Kristillisdemokraatit  Liike Nyt (21.4.2018 alkaen)  Seitsemän tähden liike (12.6.2018 alkaen) 
Historia
Vaalit:  Eduskuntavaalit 2015
Edellinen:  Stubbin hallitus
Seuraava:  Rinteen hallitus
Sipilän hallitus oli Suomen tasavallan 74. hallitus, joka toimi 29. toukokuuta 2015 – 6. kesäkuuta 2019. Se muodostettiin vuoden 2015 eduskuntavaalien jälkeen ja hajosi kuukautta ennen vuoden 2019 eduskuntavaaleja, minkä jälkeen se jatkoi toimitusministeristönä. Pääministerinä toimi keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä.
Vuoden 2015 eduskuntavaalien jälkeen hallituksen muodostivat keskusta, kokoomus ja perussuomalaiset, joiden yhteenlaskettu paikkamäärä eduskunnassa oli 124. Vuoden 2017 hallituskriisistä lähtien Sipilän hallituksen muodostivat keskusta, kokoomus ja perussuomalaisista irtaantunut sininen tulevaisuus, joiden koalitiohallituksella oli aiempaa niukempi 106-paikkainen enemmistö eduskunnassa. Hallituksen toimikauden lopulla siihen osallistuvien eduskuntaryhmien yhteenlaskettu paikkamäärä eduskunnassa oli huvennut 103:ksi paikaksi.
Kesäkuussa 2017 perussuomalaisten puoluekokouksen jälkeen keskusta ja kokoomus päättivät, että hallitus ei voisi toimia puoluekokouksen muutosten jälkeen silloisella kokoonpanolla. Perussuomalaisten uudeksi puheenjohtajaksi noussut Jussi Halla-aho on maininnut hallitusyhteistyön kariutumisen syyksi maahanmuuttovaatimuksen. Ennen kuin Sipilä ehti antaa hallituksen eroanomuksen, kaikki perussuomalaiset ministerit ja joukko muita kansanedustajia irtaantuivat perussuomalaisista Uusi vaihtoehto -ryhmäksi (sittemmin Sininen eduskuntaryhmä). Tämän ryhmän kanssa muut hallituspuolueet katsoivat voitavan jatkaa hallitusyhteistyötä, minkä vuoksi sama hallitus jatkoi samalla ohjelmalla ilman uusia hallitusneuvotteluja.
Pääministeri Sipilä pyysi hallituksen eroa tasavallan presidentiltä sote-uudistuksen kariutumisen vuoksi perjantaina 8. maaliskuuta 2019. Presidentti Niinistö myönsi eron, mutta pyysi hallitusta jatkamaan yli vaalien uuden hallituksen muodostamiseen asti toimitusministeristönä. Liki kolme kuukautta toimitusministeristönä istuneesta hallituksesta tuli 1.6.2019 nimellisesti Suomen pitkäikäisin hallitus sen ohitettua kaksi täyttä kautta istuneet Paavo Lipposen hallitukset, jotka istuivat kumpikin 1 464 päivää. Hallituksen iäksi tuli lopulta 1 470 päivää.
Hallitusneuvottelut > Hallitusohjelman julkistaminen

Hallitusohjelma esiteltiin eduskunnalle täysistunnossa 2.6.2015. Päähallituspuolue keskustan ryhmäpuheenvuorossa Matti Vanhanen sanoi hallitusohjelman osoittavan "että maassa on johtajuutta, että on olemassa korkeimmilla valtiollisilla instansseilla käsitys siitä, millä tavalla Suomi selviää. Siihen on nyt ohjelma laadittu." Toiseksi suurimman hallituspuolueen perussuomalaisten ryhmäpuheenvuorossa Sampo Terho painotti hallituksen kansalta saamaa tukea: "Suomen kansa on viisas kansa. Hädän hetkellä se nousee yhtenäisenä ja toimintahaluisena, se nousee vastatakseen pahimpaankin tilanteeseen." Kolmannen hallituspuolueen kokoomuksen ryhmäpuheenvuorossa Arto Satonen painotti tulevaisuuden merkitystä: "Meidän velvollisuutemme on jättää myös tuleville sukupolville yhtä hieno kotimaa. Sen teemme yhdessä. Meidän jokaisen on luotava uskoa — ja voitava uskoa — tulevaisuuteen."
Opposition ryhmäpuheenvuoroissa sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Antti Rinne näki hallitusohjelman epätasa-arvoistavana: "Tämän porvarihallituksen ohjelma vapauttaa osallistumisen ja korjaamisen vastuusta isotuloiset, varakkaat ihmiset, jotka eivät liiemmin julkisia sosiaali- ja terveyspalveluja taikka yhteiskunnan tulonsiirtoja tarvitse. Korjaamisesta laitetaan vastuuseen ne, joilla on jo nyt vähemmän tai ei lainkaan mahdollisuuksia ja voimavaroja kyetä tätä taakkaa kantamaan." Vihreiden silloinen puheenjohtaja Ville Niinistö luonnehti ryhmäpuheenvuorossaan hallitusohjelmaa poikkeuksellisen oikeistolaiseksi: "Hallitusohjelmaansa esittelevä hallitus on perusoikeistolainen hallitus. Sitä on myös luonnehdittu ohjelmaltaan republikaaniseksi. Ensimmäistä kertaa Suomen historiassa meillä on hallitus, joka tietoisesti haluaa supistaa julkisen vallan vastuuta ihmisistä." Vasemmistoliiton silloinen puheenjohtaja Paavo Arhinmäki painotti ryhmäpuheenvuorossaan hallituksen poikkeamista vaalilupauksistaan: "Valtiovarainministeriön omienkin laskelmien mukaan eläkeläisiin, lapsiperheisiin ja työttömiin kohdistuu eniten leikkauksia hallitusohjelmassa. Jos hallitusohjelmaa käsiteltäisiin käräjäoikeudessa, olisi rikosnimike todennäköisesti törkeä petos."
Ministerit > "SSS-hallitus"

Sipilän hallitukseen viitattiin aluksi SSS-lyhenteellä, joka tuli hallituspuolueiden puheenjohtajien sukunimien ensimmäisistä kirjaimista: Sipilä, Stubb, Soini. SSS-nimitys herätti jonkin verran keskustelua, koska sitä verrattiin kansallisosialistisen työväenpuolueen Schutzstaffel-joukkojen SS-lyhenteeseen. Sipilä itse kutsui hallitusta "kolmen ässän hallitukseksi".
Petteri Orpon noustua kokoomuksen puheenjohtajaksi Timo Soini vitsaili, että uusi lyhenne on SOS-hallitus.
Kesäkuun 2017 hallituskriisi

12. kesäkuuta 2017, kaksi päivää sen jälkeen kun Jussi Halla-aho oli valittu perussuomalaisten puheenjohtajaksi puolueen puoluekokoksessa Jyväskylässä, keskustan ja kokoomuksen puheenjohtajat kokoontuivat keskustelemaan pääministerin virka-asunnolle Kesärantaan. Iltapäivällä pääministeri Juha Sipilä ja valtiovarainministeri Petteri Orpo ilmoittivat esittävänsä puolueidensa eduskuntaryhmille, ettei yhteistyötä perussuomalaisten kanssa jatketa. Halla-ahon mukaan perussuomalaiset oli muutoin halukas sitoutumaan hallitusohjelmaan, mutta Sipilä ei suostunut tiukentamaan maahanmuuttopolitiikkaa. Vielä samana päivänä Sipilä kertoi pyytävänsä myöhemmin presidentiltä hallituksen eroa, hallituksen oltua tehtävässään 745 päivän ajan.
13. kesäkuuta Sipilä ilmoitti, ettei aikoisi jättää hallituksen eronpyyntöä, sillä samana päivänä 20 kansanedustajaa oli eronnut perussuomalaisista uudeksi eduskuntaryhmäksi nimeltään Uusi vaihtoehto ja ilmoittanut olevansa valmiita jatkamaan hallituksessa samalla kokoonpanolla ja ohjelmalla. Hallituskriisin jälkeen ministeristö ei muuttunut, mutta Petteri Orposta tuli pääministerin sijainen Timo Soinin tilalle ja Sampo Terhosta tuli niin sanottu "trio-ministeri". Hallituspuolueiden kansanedustajia oli tämän jälkeen 105+1.
Jälkeenpäin julkisuuteen tuli tietoa, että Sipilä olisi tiennyt etukäteen loikkariryhmän muodostamisesta, mikä herätti epäilyksiä, valehteliko pääministeri Sipilä eduskunnalle, kun hän väitti, ettei tiennyt loikkariryhmästä etukäteen. Pääministeri Sipilä kiisti väitteet.
Ero

Sote-uudistuksen kaaduttua Sipilä pyysi hallituksen eroa 8. maaliskuuta 2019. Eron myötä hallituksesta tuli toimitusministeristö. 60 % suomalaisista tuki päätöstä, jopa moni oppositiopuolueiden kannattajista: suurin osa Sdp:n ja vihreiden äänestäjistä ja melkein puolet vasemmistoliiton äänestäjistä.
Hallituksen politiikkaa > Yhteiskuntasopimus ja kilpailukykysopimus

Pääministeri Sipilä halusi jo ennen hallitusneuvottelujen alkua toukokuussa 2015 solmia etujärjestöjen kanssa yhteiskuntasopimuksen, jolla Suomen tuottavuutta ja kilpailukykyä ja siten työllisyyttä odotettiin parannettavan. Ensimmäisen version yhteiskuntasopimuksesta kirjoitti keskustan Mikko Alkio. Tavoite oli viiden prosentin tuottavuuden parantaminen. Neuvotteluihin osallistuivat EK, Kuntatyönantajat, SAK, Akava, STTK ja Suomen Yrittäjät.
Keinoiksi yhteiskuntasopimuksen viiden prosentin tuottavuuden nousuun esiteltiin EK:n taholta "merkittävä työajan lisäys ilman kustannusten nousua". Tämä oli tarkoittanut samaa kuin palkkojen alentaminen eli sisäinen devalvaatio.

Lehdistössä sopimus uutisoitiin jopa "kiristyksenä", koska sopimuksen kaatuessa hallitus ilmoitti tekevänsä 1,5 miljardin lisäsäästöt ja jättävänsä tekemättä ehdolliset veronkevennykset.
Alustavien neuvottelujen jälkeen hanketta alettiin kutsua kilpailukykysopimukseksi. Kesäkuun 2016 alkupäiviin mennessä melkein kaikki ammattiliitot hyväksyivät sopimuksen, joka alensi työvoimakustannuksia tuntia kohti kaikkiaan 4,2 prosenttia. Sopimuksen mukaan kaikki sopimuspalkat jäädytettiin vuodeksi, vuosittaista työaikaa pidennettiin korvauksetta keskimäärin 24 tunnilla ja julkisen sektorin työntekijöiden lomarahoja leikattiin 30 prosenttia. Lisäksi työnantajien työeläke- ja työttömyysvakuutusmaksuja alennettiin ja palkansaajien vastaavia maksuja nostettiin.
Aluksi tarkoituksena oli pidentää päivittäistä työaikaa puolella tunnilla, mutta neuvottelujen myötä pidennys kutistui lopulta puoleen tuntiin viikossa.
Hallituksen politiikkaa > Sote-uudistus ja maakuntamalli

Suomen julkisen hallinnon sekä sosiaali- ja terveydenhuollon eli sote-palveluiden uudistamiseen tähtäävä hanke, jonka tarkoituksena oli siirtää julkisten sote-palveluiden vastuu kunnilta 18 perustettavalle maakunnalle. Erikseen valmisteltiin valinnanvapauslaki, jonka myötä asiakas voisi vapaasti valita lain piiriin kuuluvissa palveluissa maakunnan yhtiön, yksityisen yhtiön tai järjestön tuottaman palvelun väliltä. Maakuntamalli oli keskustan ja valinnanvapaus puolestaan kokoomuksen ajama asia.
Hallituksen politiikkaa > Kansallinen tulorekisteri

Yksi Sipilän hallituksen kärkihankkeista oli kansallinen tulorekisteri. Tulorekisteri tuli voimaan 1. tammikuuta 2019.
Hallituksen politiikkaa > Eurooppa-politiikka

Hallitusohjelmaan kirjattiin Kreikan lainaohjelmasta, että Suomen vastuut eivät saa kasvaa. Kun Kreikan lisälainoitus tuli vain joitain viikkoja hallituksen muodostamisen jälkeen taas ajankohtaiseksi, eurooppaministeri Timo Soini ilmoitti 10.7.2015 että Suomi ei anna Kreikalle enää yhtään lainaa. 12.7.2015 valtiovarainministeri Alexander Stubb ilmoitti että Suomen kanta Kreikka-neuvotteluissa liikkuu jatkuvasti. 16.7.2015 mennessä oli selvää että Suomi myöntää Kreikalle 1,5 miljardin euron lisälainan ilman vakuuksia. Hallituksen myöntämän tukipaketin jälkeen Suomen suhteellinen osuus Kreikan veloista nousi Euroopan viidenneksi suurimmaksi. Suomen ailahtelevainen kanta sai Kreikan pääministeriltä osakseen irvailua myöskin tiukkana esintyneen Hollannin rinnalla.
Hallituksen politiikkaa > Harmaan talouden torjunta

Hyvin pian hallitusneuvotteluiden jälkeen hallitus päätti merkittävistä määrärahaleikkauksista poliisin harmaantalouden tutkimusyksikköön. Leikkausten mittakaava henkilötyövuosissa arvioitiin lähes sadaksi poliisitutkijaksi. Hallitusohjelmaan kirjattiin ns. aktiivisen katumisen malli, jossa verorikolliset olisivat saaneet palauttaa veroparatiiseihin piilotetut omaisuutensa Suomeen ilman rangaistusta. Tällä oli tarkoitus saada kerättyä enemmän verotuloja Suomeen. Transparency Internationalin Erkki Laukkasen mukaan hallituksen kaavailema armahduslaki olisi ongelmallinen, koska se saattaisi sallia veroja välttäneiden laistaa seurauksista, vaikka kansainvälinen tiedonvaihto olisi paljastamassa heidän toimensa joka tapauksessa lähitulevaisuudessa. Myöskin ongelmana nähtiin, että veronkiertäjien nimet olisivat jääneet piiloon, vaikka muuten verotustiedot Suomessa ovat julkisia. Lakia rikkoneet olisivat tässä mielessä saaneet lievemmän kohtelun kuin lainkuuliaiset veronmaksajat. Lopulta hallitus joutui perääntymään armahduslaista sen laajan vastustuksen takia, ja se vedettiin pois valmistelusta.
Sipilän hallituksen hallitusohjelmaan kirjattiin hallintarekisterin käyttöönotto, joka oli kaatunut edellisessä hallituksessa sosialidemokraattien vastustukseen. Hallintarekisteri on sijoitusomaisuuden omistusjärjestely, joka sallisi osakeomistusten salaamisen. Hallituksen hanke kohtasi laajaa vastustusta omistusten avoimuudesta huolestuneiden kansalaisjärjestöjen, mutta myöskin monien viranomaisten taholta. Uudistusta vastustivat mm. poliisi, syyttäjä, ulosottaja, verottaja, finanssivalvonta, oikeusministeriö ja Suomen pankki. Tästä huolimatta valtiovarainministeri Alexander Stubb esitti eduskunnalle hankkeella olevan laaja, yli 90-prosenttinen tuki. Myöhemmin Stubb tunnusti luvun olleen hänen omasta päästään ja pyysi asiaa anteeksi. Hallitus veti hallintarekisteriesityksen pois, mutta yritti muilla säädösmuutoksilla saada aikaan hallintarekisterin kaltaisten omistusjärjestelyjen laillistamisen.