stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bizarro

| Bizarro |
| --- | --- |

Luoja(t):  Otto Binder George Papp
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Superboy #68 (1958)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Bizarro 1
Status:  Aktiivinen, kuollut kuvitellussa Teräsmies tarinassa
Pituus:  191 cm
Paino:  102 kg
Ryhmäsidokset:  Bizarro maailma Superrikollisten Salainen Yhteisö
Edelliset ryhmäsidokset:  Lex Luthor laboratorion kokeet
Henkilöllisyydet:  Kent Clark
Voimat:  Alkuperäisesti kryptonilaisten voimat mutta myöhemmin käännösversiot mm.jäädytyskatse, kuumapuhallus
Suhteet
Sukulaiset:  Lex Luthor (luoja), Teräsmies ("veli")
Bizarro on sarjakuvahahmo, joka esiintyy toisinaan DC Comicsin julkaisemassa Teräsmies-sarjakuvalehdessä. Hahmo luokitellaan viholliseksi, vaikka hänen perustarkoituksenaan on yleensä auttaa muita. Bizarro on luonteeltaan sangen yksinkertainen ja hän erehtyykin usein apua tarvitsevien määrittelyssään; Bizarro saattaa pitää esimerkiksi taloa purkamassa olevaa puskutraktoria vihamielisenä eleenä tai hän saattaa korjata rikkinäisenä pitämänsä sillan, joka on nostettu laivan läpikulkua varten.
Bizarro on Lex Luthor -laboratoriossa luotu Teräsmiehen epäonnistunut klooni, ja tämän vuoksi hahmo tuntee myös Teräsmiehen salaisen henkilöllisyyden. Ulkonäöltään hän muistuttaa esikuvaansa mutta hänen poikkeavia tuntomerkkejään ovat valkoinen ihonväri sekä Frankensteinin hirviön liikehdintää muistuttava kävelytyyli. Lisäksi Teräsmiehen puvun S-kirjain on kääntynyt peilikuvaksi. Joissakin sarjakuvissa hänen pukunsa S-merkin päällä on kaulaketju, jonka päässä on ympyrä, jossa lukee:Bizarro #1 Hahmon kommunikointi on yksinkertaista ja hän käyttää käänteistä niin kutsuttua bizarro-kieltä; kyllä → ei; ystävä → vihollinen ja niin edelleen. Bizarrolla on Teräsmiehen voimat, mutta tosin kuin Teräsmies, hän vahvistuu kryptoniitista ja monet hänen hyökkäyksensä ovat päinvastaisia kuin Teräsmiehen kuten jäädytyskatse, kuumapuhallus, tyhjiöimu ja röntgenkuulo.
Bizarro esiintyi ensimmäinen kerran Otto Binderin kirjoittamassa ja George Pappin piirtämässä Superboy-lehden numerossa 68 (lokakuu–marraskuu 1958) mutta hahmon osaluojina pidetään myös Alvin Schwartzia, Curt Swania ja toimittaja Mort Weisingeriä jotka alun perin kehittelivät hahmoa.
Vuonna 2009 Bizarro oli sijalla 25 IGN-sivuston laatimassa listassa kaikkien aikojen sadasta suurimmasta sarjakuvarikollisesta.
Bizarrosta on ollut myös kaksi naisversiota. Ensimmäinen nimeltä Bizarro-Girl esiintyi Supergirl-televisiosarjassa, jossa häntä esittivät Hope Lauren ja Melissa Benoist. Toinen Terästyttöä muistuttava naisversio nimeltä Bizarra esiintyi animaatiosarjan DC Super Hero Girls sarjan jaksossa "#TheGoodTheBadAndTheBizarre," jossa häntä ääninäytteli Nicole Sullivan. Bizarro-Supergirl esiintyi myöhemmin cameo-roolissa muutamassa muussa jaksossa.
Muissa medioissa > Televisiossa

Bizarro esiintyi Superboy televisiosarjassa, jossa häntä esitti Barry Meyers.
Bizarroa muistuttava hahmo esiintyi Teräsmieheni televisiosarjan jaksossa "Vatman", jossa häntä esitti Dean Cain.
Bizarro esiintyi Smallville sarjan kuudennella ja seitsemännellä kaudella, joissa häntä esitti Tom Welling.
Bizarro esiintyi Superman & Lois sarjan toisella kaudella, jossa häntä esittivät Tyler Hoechlin ja Daniel Cudmore.
Muissa medioissa > Animaatio > Teräsmies animaatiosarja

Bizarro esiintyi Teräsmies animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Tim Daly. Kuten sarjakuvissa Luthor loi Bizarron laboratoriossaan aikeenaan luoda armeija Teräsmiehiä. Bizarro yritti aluksi toimia sankarina huonoin tuloksin, kunnes Teräsmies antoi Bizarrolle oman kotiplaneetan, jonka Bizarro nimesi Bizarro Worldiksi.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Unlimited

Bizarro oli vierailevana hahmona Justice League Unlimitedissa, jossa se oli Lex Luthorin johtamassa Tuomion Legioonassa. Hän oli useimmiten vain Luthorin käskyttämänä. Häntä ääninäytteli sarjassa George Newbern.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Action

Bizarro esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action jaksossa "Boo-ray for Bizarro", jossa häntä ääninäytteli Travis Willingham.
Muissa medioissa > Animaatio > JLA Adventures: Trapped in Time

Bizarro esiintyy animaatioelokuvassa JLA Adventures: Trapped in Time, jossa häntä ääninäytteli Michael Donovan.
Muissa medioissa > Animaatio > Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League

Bizarro esiintyy animaatioelokuvassa Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League, jossa häntä ääninäytteli Nolan North.
Muissa medioissa > Animaatio > Superman: Red Son

Bizarroon pohjautuva hahmo nimeltä Ylivoimamies (engl. Superior Man) esiintyi animaatioelokuvassa Superman: Red Son, jossa häntä ääninäytteli Travis Willingham.
Muissa medioissa > Videopelit

Bizarro esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Bizarro esiintyy vuonna 2017 injustice 2 -pelissä, jossa hän on peliin ladattavissa oleva hahmo.
Bizarro esiintyy pelattavana hahmona Superman Returns -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee John DiMaggio.
Browning M2

| M2 |
| --- | --- |

Tyyppi:  raskas konekivääri
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  1933-
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .50 BMG (12,7 × 99 mm)
Aseen pituus:  1 650 mm
Piipun pituus:  1 140 mm
Paino (tyhjänä):  58 kg
Lipas:  katkeavalenkkinen patruunavyö
Kapasiteetti:  100 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  930 m/s
Tehokas kantama:  2 380 m
Tulinopeus (laukausta/min):  450 - 600
M2 (Browning Machine Gun Caliber .50, Heavy Barrel, M2) on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema .50 BMG (12,7 × 99 mm NATO) -kaliiperinen, vyösyöttöinen, ilmajäähdytteinen, rekyylitoiminen raskas konekivääri.
Browning kehitti aiemman Browning M1919 -konekiväärinsä pohjalta uuden, alkujaan lentokoneaseeksi tarkoitetun raskaan konekiväärin, joka otettiin valmistukseen vuonna 1921. Maajoukkojen aseeksi valmistetulle Model 1921 -konekiväärille annettiin rakenneparannusten jälkeen vuonna 1932 uudeksi nimikkeeksi M2.
M2 on ollut palveluskäytössä toisen maailmansodan lisäksi myös mm. Korean, Vietnamin ja Persianlahden sodassa ja edelleen monessa tämän päivän konfliktissa. Se on tällä hetkellä palveluskäytössä yli 20 maan puolustusvoimissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Browning M2 Wikimedia Commonsissa
Brittiläinen Kypros

Brittiläinen Kypros tarkoittaa Kyproksen saarta, jota brittiläinen imperiumi hallitsi, ensiksi protektoraattina vuosina 1878–1914, yksipuolisesti imperiumiin liitettynä miehitettynä alueena vuosina 1914–1922 ja kruununsiirtomaana vuosina 1925–1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Kypros Wikimedia Commonsissa
Caterina Banti

| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | Nacra 17 |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Aarhus 2018 | Nacra 17 |  |
|  Kultaa | Halifax 2022 | Nacra 17 |  |
|  Kultaa | Haag 2023 | Nacra 17 |  |
|  Pronssia | La Grande-Motte 2017 | Nacra 17 |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiel 2017 | Nacra 17 |  |
|  Kultaa | Gdynia 2018 | Nacra 17 |  |
|  Kultaa | Lake Attersee 2020 | Nacra 17 |  |
|  Kultaa | Aarhus 2022 | Nacra 17 |  |
|  Hopeaa | Vilamoura 2023 | Nacra 17 |  |
Caterina Marianna Banti (s. 13. kesäkuuta 1987 Rooma) on italialainen kilpapurjehtija. Hän on Nacra 17 -luokan olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.
Banti voitti olympialaisten Nacra 17 -luokassa Ruggero Titan kanssa kultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. He voittivat neljä lähtöä, sijoittuivat finaalilähdössä kuudenneksi ja voittivat brittiparin John Gimson ja Anna Burnet kymmenellä pisteellä.
Banti ylsi Nacra 17 -luokan MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon vuonna 2017 ja sai tuolloin Ruggero Titan kanssa pronssimitalin. Vuonna 2018 he voittivat maailmanmestaruuden. Vuonna 2019 MM-kilpailuista tuli seitsemäs sija, ja vuonna 2020 tuloksena oli 18. sija. Vuosina 2022 ja 2023 Banti ja Tita voittivat jälleen maailmanmestaruuden. Banti ja Tita ovat voittaneet Euroopan-mestaruuden vuosina 2017, 2018, 2020 ja 2022.
Caterina Guarneri

Caterina Guarneri , alkujaan Katarina Rota , (1700? - ?) oli italialaisen viulunrakentaja Bartolomeo Giuseppe Guarnerin vaimo. Caterina Guarneri työskenteli itsekin viulunrakentajana aviomiehensä verstaalla.
Katarina Rota saapui Cremonaan Itävallan armeijan mukana. Hänen uskotaan työskennelleen aviomiehensä verstaalla ja vuonna 1856 ilmestynyt F. J. Fetisin teos mainitsee asiasta. De Piocellis mainitsee vuonna 1885, että Caterina Guarnerin nimellä varustettu pohjaseteli olisi löydetty. Caterina Guarnerin oikea identiteetti paljastui vasta 1900-luvun loppupuolella tehdyissä tutkimuksissa, sitä ennen hänen arveltiin olleen Bartolomeo Giuseppe Guarnerin sisar. Asiassa on edelleen epävarmuustekijänä se, että pohjasetelissä on vuosiluku 1749.
Varmuudella tiedetään, että Caterina Guarneri jäi leskeksi vuonna 1744 ja meni uudelleen naimisiin vuonna 1748. Hänen oletetaan tuolloin lähteneen Cremonasta.Kuolinvuodesta ei ole varmaa tietoa eikä viimeisten vuosien asuinpaikasta. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli lapseton ja se mahdollisti työskentelyn viulunrakentajana.
Brittiläinen Länsi-Intia

Brittiläiseen Länsi-Intiaan nykyään kuuluvat valtiot.
Brittiläinen Länsi-Intia (engl. British West Indies) tarkoittaa nykyään Britannian merentakaisia alueita Karibialla: Anguillaa, Bermudaa, Caymansaaria, Turks- ja Caicossaaria sekä Montserratia. Ennen itsenäistymistään kaikki nämä valtiot olivat brittiläiseen imperiumiin kuuluneita siirtomaita.
Vuonna 1912 Brittiläinen Länsi-Intia jaettiin kahdeksaan siirtomaahan: Bahamaan, Barbadokseen, Brittiläiseen Guayanaan, Brittiläiseen Hondurasiin, Jamaikaan (Jamaikan siirtomaa), Trinidadiin ja Tobagoon, Windwardsaariin (Brittiläiset Windwardsaaret) sekä Lewardsaariin (Brittiläiset Leewardsaaret).
Dominican liinatori 1770-luvulla
Rose Hallin plantaasi Jamaikalla noin vuonna 1820
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Länsi-Intia Wikimedia Commonsissa
Balangero

| Balangero |
| --- | --- |

 Balangero
 Koordinaatit: 45°16′N, 7°31′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  440 m
Väkiluku:  3 045 
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.balangero.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Balangero (piemonteksi Balangèro ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 045 asukasta.
Arvid Johanson

| Arvid Johanson> Norjan öljy- ja energiaministeri |
| --- | --- |
 Nordlin ja Brundtlandin I hallitus 3. lokakuuta 1980 – 14. lokakuuta 1981  
Edeltäjä:  Bjartmar Gjerde
Seuraaja:  Vidkunn Hveding
Suurkäräjäedustaja
 Østfoldin vaalipiiri 1964–1981 1958–1961  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Arvid Helmer Johanson
Syntynyt: 3. helmikuuta 1929 Halden, Norja
Kuollut: 6. marraskuuta 2013 (84 vuotta) Halden, Norja
Ammatti:  toimittaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Arvid Helmer Johanson (3. helmikuuta 1929 Halden – 6. marraskuuta 2013 Halden) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1958–1961 ja 1964–1981 sekä toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä 1980–1981. Poliittisen uransa lisäksi hän työskenteli toimittajana Halden Arbeiderbladissa.
Aiheesta muualla

Arvid Johanson Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Bayraktar

Bayraktar voi tarkoittaa seuraavia:
Baykar Bayraktar TB2, turkkilainen miehittämätön ilma-alus
”Bayraktar”, Taras Borovokin kirjoittama ukrainalainen laulu
Bayraktar, sukunimenä:
Erdoğan Bayraktar (s. 1948), turkkilainen poliitikko ja ministeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bayraktar”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Astro's Playroom

| Astro's Playroom |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Japan Studio (Team Asobi)
Julkaisija:  Sony Interactive Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store
Ohjaaja:  Nicolas Doucet
Säveltäjä:  Kenneth Young
Pelisarja:  Astro Bot
Julkaistu:  JP 12. marraskuuta 2020 AU/NZ 12. marraskuuta 2020 NA 12. marraskuuta 2020 Maailmanlaajuinen 19. marraskuuta 2020 
Lajityyppi:  3D-tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 7 
Alusta:  PlayStation 5
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Astro's Playroom on 3D-tasohyppelypeli, jonka on kehittänyt Japan Studion Team Asobi -osasto ja julkaissut Sony Interactive Entertainment PlayStation 5:lle. Peli on jatkoa Astro Bot Rescue Mission -pelille, ja se on valmiiksi asennettuna jokaisella PlayStation 5 -konsolilla. Lisäksi se toimii lisäksi ilmaisena teknisenä demona DualSense-ohjaimelle.
Peli julkistettiin 11. kesäkuuta 2020 PlayStation 5:n julkistustilaisuudessa, ja se julkaistiin 12. marraskuuta 2020 tietyillä alueilla sekä maailmanlaajuisesti 19. marraskuuta 2020.
Bokassa I:n kruunajaiset

| Bokassa I:n kruunajaiset |
| --- | --- |
 Keisari ja keisarinna kruunajaisten juhlaillallisella
Tyyppi:  kruunajaiset
Päivämäärä:  4. joulukuuta 1977
Paikkakunta:   Bangui, Keski-Afrikan keisarikunta
Järjestäjä:  Bokassa I
Keisari Bokassa I:n kruunajaiset pidettiin Banguissa Keski-Afrikan keisarikunnassa 4. joulukuuta 1977. Niitä on yleisesti ottaen pidetty kalliina ja totaalisena farssina, joka pilasi maan maineen.
Tausta

Keski-Afrikan tasavallan presidentti Jean-Bédel Bokassa nousi maan johtoon vuonna 1966. Kymmenen vuotta myöhemmin hän kuitenkin päätti muuttaa maansa keisarikunnaksi ja julistautui keisariksi nimellä Bokassa I.
Syy sille, miksi Bokassa halusi muuttaa maansa keisarikunnaksi ja kruunauttaa itsensä, oli hänen avustajiensa mukaan halu saada kansainvälistä huomiota ja sitä kautta tuoda maahan turismituloja sekä ulkomaalaisia investointeja.
Tausta > Valmistelut

Bokassan kerrotaan valmistelleen omia kruunajaisiaan alkuvuodesta 1977 katselemalla useaan kertaan Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattaren Elisabet II:n kruunajaisia. Kruunajaisista tehty filmi oli lennätetty Bokassalle juuri tätä tarkoitusta varten.
Päivämääräksi Bokassa valitsi 4. joulukuuta, koska myös Napoleon I, jota Bokassa suuresti ihaili, piti omat kruunajaisensa samana päivänä 173 vuotta aikaisemmin. Bokassan kruunajaisissa käyttämän uniformu oli Guiselin-nimisen yrityksen tekemä, joka oli aikoinaan tehnyt myös Napoleonin uniformun.
Bokassa halusi antaa maastaan mahdollisimman hyvän kuvan, joten pääkaupunki Banguin kadut kuurattiin putipuhtaiksi ja talot maalattiin uudelleen. Hotellit ja muut majoituspaikat remontoitiin ulkomaalaisia arvovieraita varten.
Tausta > Kutsuvieraat

Yhteensä kutsu kruunajaisiin lähti 2500 henkilölle, mutta vain 600 päätyi vastaamaan kutsuun. Merkittävin kutsusta kieltäytynyt henkilö oli Bokassaa alkujaan tukenut Ranskan presidentti Valéry Giscard d’Estaing.
Pari päivää ennen kruunajaisia kaikki Banguin paremmat hotellit ja ravintolat annettiin ulkomaalaisten juhlavieraiden käyttöön ja suljettiin paikallisilta. Juhlavieraat saivat kutsua näyttämällä kävellä ravintoloihin ja syödä siellä Keski-Afrikan keisarikunnan laskuun. Sama päti hotelleihin. Vieraita ajettiin ympäri kaupunkia 60 upouudella Mercedes-Benzeillä, jotka piti kuljettaa ensin Kameruniin ja sieltä lentokoneella Banguihin. Pelkkä autojen lennättäminen Kamerunista maksoi 5000 dollaria autoa kohden.
Kruunajaispäivä

Päivän ohjelma alkoi aamulla kello 7.45, kun kutsuvieraat kuljetettiin stadionille. Päivän pukukoodiksi oli määrätty tumma puku tai kansallispuku. Bokassa saapui paikalle kullatussa hevoskärryssä, jota veti kahdeksan harmaata rotuhevosta, jotka oli tuotu Normandiasta. Kärryjä ympäröi vihreisiin tunikoihin sonnustautunut hevossaattue, joilla kaikilla oli hopeinen sapeli.
Itse tilaisuus alkoi kello 10.15, kun kaksi Napoleonin aikaisiin uniformuihin sonnustautunutta sotilasta kantoi sekä valtion että keisarin henkilökohtaisen lipun sisään. Tämän jälkeen sisään tuli kruununprinssi Jean-Bédel Bokassa nuorempi ja Bokassan lempivaimo, Catherine. Juuri ennen kuin Bokassa asteli sisään soittokunta hiljeni ja hänet kuulutettiin sisään tittelillä ”Hänen majesteettinsa, Bokassa I, Keski-Afrikan keisarikunnan keisari”. Bokassa asetti kruunun päähänsä itse, minkä jälkeen paikalla olleet antoivat hänelle aplodit. Tämän jälkeen hän antoi hallitsijanvakuutuksensa:
Me, Bokassa I, Keski-Afrikan keisarikunnan keisari, Keski-Afrikan kansan tahdosta... vannomme ja lupaamme – kansan, ihmiskunnan ja koko historian edessä – tekevämme kaiken mahdollisen suojellaksellemme perustuslakia, suojellaksellemme kansakunnan itsenäisyyttä ja alueellista loukkaamattomuutta... ja palvellaksemme Keski-Afrikan kansaa kansanpuolueen pyhien ideaalien mukaisesti.
Guiselinin suunnittelema kruunajaisuniformun lisäksi Bokasalla oli lisäksi valtikka, miekka ja useita muita koruja, jotka kustansivat yhteensä 5 miljoonaa dollaria.
Bokassan kruunajaisten yhteydessä kruunattiin Keski-Afrikan keisarikunnan keisarinnaksi Bokassan lempivaimo, Catherine. Vaimoja Bokassalla oli tässä vaiheessa 9 ja lapsia 29, jotka saattoivat tämän punaisella matolla kohti valtaistuinta.
Kruunajaisten jälkeen Bokassa siirtyi Notre Damen katedraaliin, jossa luettiin paavi Paavali VI:n tervehdys.
Iltapäivällä Bokassa otti vastaan ulkomaalaiset arvovieraat ja tarjosi illallisen Renessanssipalatsin pihalla Banguin keskustassa. Illalliselle, joka alkoi kello 21.00, osallistui noin 4000 henkilöä, jotka istutettiin niin tiukkaan, etteivät nämä päässeet liikkeelle. Illallinen oli tyyliltään ranskalainen. Illallisella viihdytti Ranskan laivaston soittokunta. Bokassan, jonka huhuttiin olevan kannibaali, kerrotaan kuiskanneen illallisella ranskalaiselle diplomaatille "ette tainneet huomata, mutta söitte ihmislihaa".
Kruunajaispäivän turvatoimet olivat äärimmäisen tiukat: konekiväärein aseistautuneet sotilaat vartioivat tapahtumapaikkojen välittömässä läheisyydessä ja kaupungin yllä kiersi useita helikoptereita.
Jälkipyykki

Bokassan suuruudenhulluutta on pyritty selittämään hänen traumaattisella lapsuudellaan: Bokassan isä, joka oli paikallinen heimopäällikkö, tapettiin pieksemällä julkisesti kuoliaaksi Bokassan ollessa vain 6-vuotias. Hänen äitinsä järkyttyi tästä ja ajautui pian miehensä kuoleman jälkeen itsemurhaan. Orpoa Bokassaa kiusattiin katolilaisten pyörittämässä koulussa.
Ranskan presidentti Giscard d’Estaing käänsi lopulta selkänsä Bokassalle, ja entinen Keski-Afrikan tasavallan entinen presidentti palautettiin valtaan Ranskan tuella. Bokassa kosti tämän Giscard d’Estaingille vuotamalla julki, että oli tarjonnut tälle lahjuksena timantteja Giscard d’Estaingin ollessa valtiovarainministeri. Tästä syttynyt skandaali pilasi Giscard d’Estaingin maineen ja hän hävisi vuoden 1981 presidentinvaalin.
Bokassan kruunajaisten katsotaan olleen häpeän hetki hänen maalleen. Sitä kritisoitiin laajalti ja useilta eri tahoilta. Etelä-Afrikan apartheid-hallinto käytti kruunajaisia kauhuskenaariona siitä, mitä tapahtuu, jos afrikkalaiset pääsevät valtaan.
Jälkipyykki > Kustannukset

Arviot kruunajaisten kokonaiskustannuksien vaihtelevat 20–25 miljoonan Yhdysvaltain dollarin välillä, eli noin neljännes koko maan vuosibudjetista tai 8 % maan vuotuisesta BKT:sta.
Calvary Episcopal Church

Calvary Episcopal Church -nimisiä episkopaalisia kirkkorakennuksia on Yhdysvalloissa useita:
Calvary Episcopal Church, kirkko Goldenissa, Coloradossa
Calvary Episcopal Church, kirkko Louisvillessä, Kentuckyssa
Calvary Episcopal Church, kirkko Red Lodgessa, Montanassa
Calvary Episcopal Church, kirkko Summitissa, New Jerseyssä
Calvary Episcopal Church, kirkko New Yorkissa, New Yorkin osavaltiossa
Calvary Episcopal Church, kirkko McDonoughissa, New Yorkin osavaltiossa
Calvary Episcopal Church, kirkko Uticassa, New Yorkin osavaltiossa
Calvary Episcopal Church, kirkko Cincinnatissa, Ohiossa
Calvary Episcopal Church, kirkko Pittsburghissa, Pennsylvaniassa
Calvary Episcopal Church, kirkko Tarborossa, Pohjois-Carolinassa
Calvary Episcopal Church, kirkko Memphisissä, Tennesseessä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Calvary Episcopal Church”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Brittiläinen Kamerun

Brittiläinen Kamerun (engl. British Cameroons) oli enemmän tai vähemmän virallisesti Britannian länsiafrikkalainen siirtomaa ensimmäisestä maailmansodasta 1960-luvun alkuun. Belgian, Ranskan ja Britannian joukot valtasivat Saksan keisarikunnalta sen siirtomaan Saksan Kamerunin ja sen laajennusosan Neukamerunin sodan alkuvaiheessa. Versailles’n rauhassa Kamerunista tuli Kansainliiton mandaattialue, jonka suurempi itäosa annettiin Ranskalle ja pienempi kapea länsiosa Britannialle. Britannian osa koostui kandesta osasta, eteläisestä ja pohjoisesta. Pohjoinen osakin oli kaksiosainen siten, että sen keskellä oli pätkä Nigerian ja Ranskan Kamerunin yhteistä rajaa. Nigeria oli myös brittiläinen siirtomaa, jonka kautta Brittiläistä Kamerunia hallittiin. Näin tästä tuli eräänlainen siirtomaan siirtomaa.
Toisen maailmansodan jälkeen Kamerunista tuli Kansainliiton kaaduttua Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalue brittiläisen ja ranskalaisen osan jäädessä entiseen jakoonsa. Vuonna 1954 Brittiläinen Kamerun muuttui Nigerian autonomiseksi alueeksi. Kamerunin ja Nigerian itsenäistyessä poliittisesti Ranskan ja Britannian vallasta vuonna 1960 oli myös ratkaistavana Brittiläisen Kamerunin kohtalo. Kaksijakoinen muslimienemmistöinen pohjoisosa jäi Nigerian yhteyteen, eteläosasta tuli Kamerunin liittotasavallan kaksi maakuntaa, lounainen ja luoteinen.
Brittiläisen Kamerunin päällepainama Nigerian postimerkissä.
Brittiläisen Kamerunin pinta-ala oli 88 297 neliökilometriä, kun Ranskan Kamerunin ala oli 418 215 neliökilometriä. Asukkaita brittiläisessä osassa oli vajaa kolmannes verrattuna ranskalaiseen osaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Kamerun Wikimedia Commonsissa
Brittiläinen Somalimaa

Brittiläinen Somalimaa (engl. British Somaliland) oli Afrikan sarvessa sijainnut Britannian protektoraatti, joka nykyään käsittää Somalimaan tasavallan. 1870-luvulla Egypti valtasi Pohjois-Somalian, mutta luopui siitä vuonna 1884 kun Britannia miehitti alueen. Adeniin ja Jemeniin perustettiin sotilastukikohtia, jotka puolustivat myös Somalimaata muilta suurvalloilta. Somalimaata hallitsivat vuoteen 1898 asti Brittiläisen Intian virkamiehet, minkä jälkeen hallinto siirrettiin Somalimaahan. Kuuman Jemenin jälkeen Somalian kuiva vuoristometsä olikin siirtomaaherroja miellyttävä paikka. Mutta ongelmaksi muodostui Mohammad Abdille Hassan, joka vuosina 1899–1920 yritti häätää britit pois Somalimaasta ja perustaa sinne islamilaisen valtion.
Somalimaa oli Britannian hallinnassa koko 1900-luvun ensipuoliskon. 1. heinäkuuta 1960 siitä tuli itsenäinen valtio. Heti itsenäisyyden jälkeen Brittiläinen Somalimaa yhdistyi Italian Somalimaan kanssa ja niistä muodostui nykyinen Somalian tasavalta. Kun Somalian hallitus kaatui vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen, entisen Brittiläisen Somalimaan alue julistautui itsenäiseksi valtioksi joka otti nimekseen Somalimaan tasavalta, joskaan yksikään muu valtio ei ole toistaiseksi tunnustanut sitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Somalimaa Wikimedia Commonsissa