stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suurijärvi (Pihtipudas)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 171,4 metriä mpy.
Tanskan 3. divisioona

Tanskan 3. divisioona on Tanskan jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Kaudella 2023–2024 sarjassa pelaa kaksitoista joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2023-2024

BK Frem
Boldklubben Avarta
Holbæk B&I
Holstebro BK
IF Lyseng
Ishøj IF
Næsby BK
SfB-Oure FA
Vanløse IF
Vejgaard Boldspilklub
VSK Aarhus
Young Boys FD
Sorsajärvi (Hämeenlinna)

| Sorsajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme, Kanta-Häme
Kunnat:  Padasjoki, Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°14′30″N, 25°10′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  salmi Savijärveen 
Järvinumero:  35.787.1.058
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,9 m  
Rantaviiva:  3,76 km  
Pinta-ala:  17,559 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSorsajärvi 
Sorsajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa ja Padasjoella sijaitseva järvi. Järvi kuuluu sekä Evon retkeilyalueeseen että Sudenpesäkankaan luonnonsuojelualueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,6 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy.
Tanskan 2. divisioona

Tanskan 2. divisioona on Tanskan jalkapalloilun kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2023–2024 sarjassa pelaa kaksitoista joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2023-2024

AB Gladsaxe
Aarhus Fremad
Brabrand IF
Esbjerg fB
FA 2000
FC Roskilde
Fremad Amager
HIK
Middelfart Boldklub
Nykøbing FC
Skive IK
Thisted FC
Suurijärvi (Suonenjoki, Haapakoski)

| Suurijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki, Pieksämäki
Koordinaatit:  62°28′41″N, 27°03′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  puro Maijooseen 
Järvinumero:  14.797.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,5 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  860 m  
Rantaviiva:  6,167 km  
Pinta-ala:  56,253 ha  
Tilavuus:  0,00126578 km³ 
Keskisyvyys:  2,25 m  
Suurin syvyys:  8 m  
Saaria:  1 
 fiSuurijärvi 
Suurijärvi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella ja Pieksämäellä Haapakosken lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 860 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,2 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,27 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00127 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Vuorisen valuma-alueeseen (14.797) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,5 metriä mpy.
Suvi Halonen

Suvi Halonen os. Seppälä (s. 5. huhtikuuta 1983) on suomalainen pesäpalloilija. Halonen edusti Superpesiksessä Siilinjärven Pesistä, Porin Pesäkarhuja ja Pesä Ysejä. Hänen kasvattajaseuransa on Lahden Mailaveikot. Halonen saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2009. Halonen pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Sisäpelissä hän pelasi etenijänä ja ulkokentällä polttolinjassa. Halonen pelasi 117 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 11 kunnaria ja 14 tavallista juoksua, toi 149 juoksua ja keräsi 524 kärkilyöntipistettä. Halonen pelasi 40 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi kunnaria ja seitsemän tavallista juoksua, toi 34 juoksua ja keräsi 133 kärkilylntipistettä. Halonen pelasi kahdeksan Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, toi 11 juoksua ja keräsi 33 kärkilyöntipistettä.
Soulac-sur-Mer

| Soulac-sur-Mer |
| --- | --- |

 vaakuna
 Soulac-sur-Mer
 Koordinaatit: 45°30′43″N, 1°07′25″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Gironde
Arrondissementti:  Lesparre-Médoc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,9 km²
Väkiluku (2015):  2 621 
 – Väestötiheys:  90 as./km²
Kunnan numero:  33514
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soulac-sur-Mer on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Médocin niemimaalla Atlantin rannalla, noin 100 kilometriä Bordeaux’sta luoteeseen.
Kunnan vanha matkailujuliste
Kunta on perinteinen merenrantalomakohde. Rannoilla on runsaasti 1900-luvun alussa valmistuneita huviloita, jotka ovat osa kunnan kulttuuriperintöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soulac-sur-Mer Wikimedia Commonsissa
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1933

| TUL:n jalkapallomestaruuskilpailujen kausi 1933 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  26. heinäkuuta – 17. syyskuuta 1933
Mestari:  Talikkalan Toverit
  ← 1932 :  1934 → 
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailu 1933 oli 14:ttä kertaa järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Sen voitti viipurilainen Talikkalan Toverit, jolle saavutus oli toinen TUL:n mestaruus.
Uusittujen sääntöjen mukaan liitossa oli kuusi mestaruusluokan joukkuetta; Helsingin Kullervo, Kotkan Työväen Palloilijat, Talikkalan Toverit, Tampereen Pallo-Veikot, Turun Toverit ja Vaasan Toverit. Muilla oli mahdollisuus haastaa jokin mestaruusluokan joukkueista ja saada sen paikka mestaruuskilpailussa. Mikäli samalla joukkueella oli useampia haastajia, pelasivat ne aluksi keskenään. Jokaisessa TUL:n piirissä saattoi olla vain yksi mestaruusluokan joukkue.
TPV oli ainoa kolmesta haastetusta joukkueesta, joka hävisi ottelunsa. Tampereella pelatussa loppuottelussa Talikkalan Toverit voitti Tampereen Kisatoverit maalein 2–1.
Haasteottelut > Tampere

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. heinäkuuta 1933  | TPV | 0–1 (0–1) | TKT | Pyynikin urheilukenttä, Tampere |  |
|  |  |  |  15' ? | Yleisömäärä: 400 Tuomari: Paul Siimes, Tampere  |     |
Haasteottelut > Länsi-Uusimaa/Kymenlaakso

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30. heinäkuuta 1933  | KTP | 2–0 (0–0) | Veikot | Kotkan urheilukenttä, Kotka |  |
|  | Sulo Paananen  50'   Leo Råhman  70' |  |  | Yleisömäärä: 200 Tuomari: Reini Hurme, Helsinki  |     |
Haasteottelut > Helsinki

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. elokuuta 1933  | Ponnistus | 6–2 (3–0) | Vesa | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. elokuuta 1933  | Ponnistus | Ponnistus luovutti | Kullervo | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  |  |  |  |  |     |
Mestaruusottelut

TKT ja Vaasan Toverit arvottiin suoraan välieriin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  Tampereen Kisatoverit |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Tampereen Kisatoverit |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Vaasan Toverit |  2 |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  Vaasan Toverit |  2 |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  Tampereen Kisatoverit |  1 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Tampereen Kisatoverit |  1 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  2 |
|  |  Talikkalan Toverit |  4 |   |   |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  2 |
|  |  Talikkalan Toverit |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Kotkan Työväen Palloilijat |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Kotkan Työväen Palloilijat |  1 |   |   |  Talikkalan Toverit |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Turun Toverit |  1 |   |   |  |  |
|  |  Turun Toverit |  2 |   |   |  Turun Toverit |  1 |   |   |  |  |
|  |  Turun Toverit |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Kullervo |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Kullervo |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Mestaruusottelut > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. elokuuta 1933  | TaTo | 4–1 (1–1) | KTP | Papulan kenttä, Viipuri |  |
|  | Haajanen  15'     E. Pastinen  |  |  Leo Råhman | Tuomari: Eino Laakkonen, Viipuri  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. elokuuta 1933  | TuTo | 2–0 (0–0) | Kullervo | Turun urheilupuisto, Turku |  |
|  |  |  |  |  |     |
Mestaruusottelut > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20. elokuuta 1933  | TKT | 3–2 (1–0) | VaaTo | Pyynikin urheilukenttä, Tampere |  |
|  | Toivo Rantanen  9'   Väinö Mäki  46'  82' (rp) |  |  48' ?    60' ? | Yleisömäärä: 2 000 Tuomari: Paul Siimes, Tampere  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3. syyskuuta 1933  | TuTo | 1–1 ja. (1–1, 0–1) | TaTo | Turun urheilupuisto, Turku |  |
|  | Aulis Vihersalo  60' |  |  7' Haajanen | Yleisömäärä: 650 Tuomari: K. Grönfors, Turku  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. syyskuuta 1933  | TaTo | 2–1 (2–1) | TuTo | Papulan kenttä, Viipuri |  |
|  | Eino Vuokko  12'   Pääkkönen  25' |  |  35' Mäkelä | Yleisömäärä: 450 Tuomari: E. Laakkonen, Viipuri  |     |
Mestaruusottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. syyskuuta 1933  | TKT | 1–2 (1–0) | TaTo | Tammelan pallokenttä, Tampere |  |
|  | Otto Viitanen  22' |  |  55' Eino Vuokko    60' Eino Manni | Yleisömäärä: 1 100 Tuomari: Paul Siimes, Tampere  |     |
Tanqueray

Litran pullo Tanqueray-giniä.
Tanqueray on brittiläisen Diageon valmistama ginimerkki. Englantilaisesta alkuperästään huolimatta sen valmistus tapahtuu nykyään Skotlannissa. Tanqueray on London dry gin, sen alkuperästä ja tislaustavasta johtuen. Se on kahdesti tislattua ja mausteyrtit on lisätty jälkimmäisessä tislauksessa. Valmistusresepti on tarkoin varjeltu salaisuus, mutta sen tiedetään sisältävän ainakin katajanmarjaa, korianteria ja väinönputken juurta. Charles Tanqueray aloitti ginin tislaamisen Bloomsburyssa Lontoossa  vuonna 1830. Tuotantolaitokset vaurioituivat pahoin 1940-luvulla toisen maailmansodan aikana useissa saksalaisten suorittamissa lentopommituksissa. Ehjänä selvinnyt laitteisto siirrettiin Cameron Bridgen kylään Skotlantiin.
Aiheesta muualla

Tanquerayn kotisivut (englanniksi)
Suurijärvi (Savonlinna, Nätki)

| Suurijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Savonlinna 
Koordinaatit:  61°49′46″N, 29°04′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Myllyjoki 
Järvinumero:  04.124.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,3 m  
Rantaviiva:  51,8116 km  
Pinta-ala:  8,14804 km²  
Tilavuus:  0,0540781 km³  
Keskisyvyys:  6,71 m  
Suurin syvyys:  32,8 m  
Valuma-alue:  41 km²  
Keskivirtaama:  0,31 m³/s  
Saaria:  52 
 fiSuurijärvi 
Suurijärvi , tai myös Suurjärvi , on Etelä-Savossa Savonlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Vuoksen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 810 hehtaaria eli 8,1 neliökilometriä. Se on 6,7 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Sen saaret ja niemet sijaitsevat niin, että järvenselät jäävät järven kokoon nähden pieniksi. Järvellä on kolme osaa: järven pääallas, kaakkoispäästä alkava Lahnalahti ja pohjoisosan pieni Kuttilonlahti. Viimeksi mainittu jää Kuttilonniemen ja Soukanniemen suojaan. Lahnalahti työntyy koilliseen Uitonsalmesta, joka jää Uitonniemen ja sen vastarannalla sijaitsevan niemennokan väliin.
Järvessä on laskettu olevan 52 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 63 hehtaaria, mikä on noin 7,2 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista seitsemän ovat yli hehtaarin suuruisia, muista saarista 39 ovat yli aarin ja loput kuusi ovat alle aarin kokoisia. Kolme suurinta saarta ovat Hoikansaaren, jonka pinta-ala on 16 hehtaaria, Kontiosaari (15 hehtaaria) ja Tallisaari (11 hehtaaria). Muita kartoihin nimettyjä saaria ovat Aittosaari, Vasikkaluoto, Verkkosaari, Jänissaari, Palosaari, Rapasaari, Möttösaari, Saunasaari, Tikkasaari, Pieni Kontiosaari, eteläinen Saunasaari, Liisasaari, Mikkosaari, eteläinen Jänissaari, eteläinen Verkkosaari, Tetriluodot, Halmesaari, Kangassaari ja Vesisaari.
Sen tilavuus on 54 miljoonaa kuutiometriä eli 0,054 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 32,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 52 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 16 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, mutta luoteispäässä rantaan asti ulottuu Tynkkylänmäen ja Järvenpään peltoja. Järven asutus on pääosin haja-asutusta, mutta se on keskittynyt tiheämmäksi Au-kylässä ja Järvenpäässä. Järven eteläpäässä sijaitsee rannassa Tanhuvaaran urheiluopisto . Järven eteläosaa sivuaa, ja Tanhuvaaran kautta, kulkee Savonlinnasta yhdystie 15197 ja siitä haarautuu etelässä yhdystie 15207, joka jatkuu Anttolaan. Näiltä teiltä pääsee järven eri rannoille ja siellä oleville vapaa-ajan asunnoille, joita on lähes 100.
Vedenkorkeus ja virtaama

Suurijärven vedenkorkeuksia on tallennettu Suomen Ympäristökeskuksen (SYKE) tietokantaan vuodesta 1982 asti. Tänä aikana on järven keskimääräinen vedenkorkeus eli keskivedenkorkeus on ollut 79,52 metriä (N60) ja vedenkorkeuden keskimääräinen vuotuinen vaihtelu 0,35 metriä. Ylin vedenkorkeus on ollut 79,91 metriä (N60, toukokuussa 1984) ja alin 79,23 metriä (N60, syyskuussa 2006), joten vedenkorkeuden äärivaihtelu on ollut vain 0,68 metriä.
Suurijärven menovirtaamia on tallennettu yhtä kauan kuin vedenkorkeuksia. Järven keskivirtaama (MQ) on ollut 0,31 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (HMQ) 0,81 m³/s ja keskialivirtaama (NMQ) 0,10 m³/s. Suurin virtaama on ollut 1,32 m³/s (HQ, toukokuussa 1984) ja pienin 0,01 m³/s (NQ, syyskuussa 2006).
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Pihlajaveden–Kokonselän alueella (04.12), jonka Pärpänjoen–Suurjärven valuma-alueeseen (04.124) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,3 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta Pärpänjoen–Suurjärven valuma-alueeltaan, sillä se on Suur-Saimaan alueen sisäisiä ”latvavesiä”. Pärpänjoen–Suurjärven valuma-alueella on 11 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista suoraan tai välillisesti laskee Suurijärveen kolme. Ne ovat Hirvasjärvi (87 ha), Pieni Hirvasjärvi (2 ha) ja Vääräjärvi (7 ha).
Järven laskujoki on 100 metriä pitkä Myllyjoki, joka laskee vesireittiään pitkin ensin peräkkäin Ylä-Mutajärven (38 ha) ja Ala-Mutajärven (33 ha) läpi, sitten Kuhajärven (165 ha) kautta ja lopuksi Pärppäjärven (14 ha) läpi. Vedet laskevat lopulta Pihlajaveden (71 259 ha eli 713 km²) Virtasalmeen, jonka yhdistää Pihlajaveden Vedenpohjan sen Jänneveteen.
Status quo ante bellum

Status quo ante bellum on latinankielinen termi, joka tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä ”kuten asiat olivat ennen sotaa”.
Termiä käytettiin alun perin määrittelemään rauhanehdot, joiden mukaan sotineet osapuolet palasivat ennen sotaa vallinneeseen tilaan. Kumpikaan osapuoli ei tällöin menettänyt alueita, omaisuutta eikä poliittista valtaa. Status quo ante bellum on vastakohta termille uti possidetis, jonka mukaan kumpikin osapuoli saa haltuunsa sodassa valloittamansa alueet ja muut hyödyt.
Termistä on johdettu muun muassa sanonta status quo. Termiä käytetään myös asuissa status quo ante ja status quo antebellum merkityksen muuttumatta.
Yksi kuuluisimmista historiallisista esimerkeistä, jossa on päädytty rauhaan ehdoilla status quo ante bellum, oli Yhdysvaltojen ja Britannian välillä käyty vuoden 1812 sota.
Suuri vaellus

Voortrekkerien leirin rekonstruktio Blood Riverin varrella.
Andries Pretorius
Voortrekker-monumentti. Monumentin peruskivi muurattiin Suuren vaelluksen satavuotisjuhlavuonna 1938.
Suuri vaellus (afrikaansiksi Groot Trek) oli Etelä-Afrikan historiassa tapahtunut suuri muuttoliike, jossa 7 000–8 000  voortrekkereiksi nimitettyä buuria lähti brittien hallitsemasta Kapmaan siirtokunnasta vuosien 1835–1847 välisenä aikana kohti itää ja koillista. Buurien mukana seurasi suuri joukko etupäässä värillisiä palvelijoita ja vaellukselle osallistuneiden kokonaismäärän arvioidaan olleen noin 15 000.  Muuttoliikkeen syinä olivat taloudelliset ongelmat, xhosien ja buurien välinen aseellinen konflikti ja erityisesti tyytymättömyys brittihallintoa kohtaan, joka voortrekkerien näkemyksen mukaan ei ollut tarjonnut heille tarvittavaa turvaa xhosia vastaan ja oli edistänyt musta- ja valkoihoisten välistä tasa-arvoa sekä  oli kieltänyt orjakaupan Kapmaassa. Voortrekkerit katsoivat, että nämä toimet olivat tuhonneet heidän perinteisen sosiaalisen järjestyksensä, joka oli perustunut rotuerotteluun ja vaaransi eurooppalaisten etuoikeutettua asemaa, jonka he katsoivat olevan Jumalan tahto. Voortrekkerit lähtivät Kapmaasta useissa ryhmistä, jotka koostuivat useista sadoista ihmisistä ja lukuisista härkävankkureista sekä suuresta määrästä karjaa. Suurin osa ryhmistä oli kokoontunut jonkin tietyn johtajan ympärille. Afrikaanerit pitävät Suurta vaellusta buurisotien ohella keskeisenä kansakuntansa syntytapahtumana.
Ensimmäinen ryhmä voortrekkereitä lähti liikkeelle vuonna 1835 Louis Trichardtin ja Hans van Rensburgin johdolla ja kulki kohti pohjoista nykyiseen Mpumalangaan. Muita ryhmiä, joiden johtajina oli muun muassa Andries Pretorius, Gert Maritz ja Piet Retief seurasi pian perässä. ThabaNchun alueelle, tulevassa Oranjen vapaavaltiossa muodostui yli 5 000 voortrekkerin leiri. Voortrekkerit jatkoivat kohti Natalia etsiäkseen laidunmaata. Zulu-kuninkaan Dinganen kanssa käytyjen neuvottelujen perusteella voortrekkerit saivat itselleen laajoja alueita Keski- ja Etelä-Natalista, mutta poistuessaan neuvotteluista buurineuvottelijat joutuivat zulujen väijytykseen ja tapettiin. Myös voortrekkerien keskeisiin johtajiin kuulunut Piet Retief kuoli väijytyksessä. Tämän jälkeen zulut hyökkäsivät Drakensberg-vuoriston juurelle leirityneiden buurien leiriin ja tappoivat noin 500 voortrekkeriä ja varastivat suuren osan heidän karjastaan.
Andries Pretoriuksen johdolla voortrekkerit toteuttivat kostoiskun. 16. joulukuuta 1838 zulut lyötiin täydellisesti Bloedrivierin taistelussa. Buurit perustivat ensimmäisen lyhytaikaisen buuritasavallan Nataliin, jonka pääkaupungiksi tuli Pietermaritzburg. Vuonna 1842 britit miehittivät nykyisen Durbanin kaupungin ja anneksoivat suuren osa Natalia. Tämän johdosta buurit vetäytyivät Drakensbergin taakse ja perustivat itsenäisen Transvaalin tasavallan. Vuonna 1848 britit julistivat Vaal- ja Oranjejokien välisen alueen osaksi Kapmaan siirtokuntaa. Kohdattuaan voimakasta vastarintaa sinne asettuneilta voortrekkereilta britit pian kuitenkin luopuivat alueesta ja vuonna 1854 siitä muodostui itsenäinen Oranjen vapaavaltio.
Kulttuurillinen merkitys

1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa afrikaanerinationalismin ja -identiteetin alkaessa syntyä, Suuren vaellukseen liittyvistä tapahtumista muodostui afrikaanerien sankarillinen ja määrittävä historia. Vaellukseen osallistuneita buureja ryhdyttiin pitämään pelottomina, jumalaapelkääväisinä ja elämää suurempina sankareina, jotka olivat turvanneet afrikaanerikansan assimiloitumiselta englanninkieliseen väestöön. Voortrekkereiden katsottiin edustavan ensimmäisiä afrikaanerinationalisteja ja heitä kunnioitettiin samalla tavoin kuin esimerkiksi Yhdysvaltojen perustajaisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suuri vaellus Wikimedia Commonsissa
Something Wild

| Something Wild Children of Bodom |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1996 – elokuu 1997
 Julkaistu: 16. marraskuu 1997
 Tuottaja(t): Anssi Kippo Children of Bodom
 Tyylilaji: melodinen death metal, neoklassinen metalli, melodinen black metal
 Kesto: 36.00
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Muut kannet
 Uusintapainos uudistetulla logolla.
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 19.
Children of Bodomin muut julkaisut
|   | Something Wild 1997 | Hatebreeder 1999 |
Something Wild on suomalaisen metalliyhtyeen Children of Bodomin esikoisalbumi, joka julkaistiin alkuvuodesta 1997. Tunnetuimmat kappaleet ovat ”Lake Bodom” ja ”Deadnight Warrior”, joista jälkimmäisen bändi nauhoitti keskellä yötä nautittuaan alkoholia.[lähde? ] ”Deadnight Warriorista” tehtiin myös video. Albumin äänimaailma on synkempi kuin bändin myöhemmät albumit. Sen yhdeksi genreksi on siksi ehdotettu mm. black metalia, mutta sitä on hankala määritellä - sävellykset ovat yleisesti ottaen kokeilevampia ja vapaamuotoisempia kuin myöhemmillä yhtyeen albumeilla. Myös puhdasta kitarasoundia käytetään parissa kappaleessa, mikä on Children of Bodomin musiikissa äärimmäisen harvinaista.
Bändin soolokitaristi-laulaja Alexi Laiho halusi laulaa kappaleet mahdollisimman vihaisessa mielentilassa, joten muut bändin jäsenet ärsyttivät häntä, ja kerran bändin silloinen komppikitaristi Alexander Kuoppala joutui jopa käymään sairaalassa loukattuaan itsensä.[lähde? ]
Kannessa esiintyvä viikatemies, joka esiintyy myös bändin muiden albumien kannessa viittaa Bodominjärven murhaajaan, joka tappoi kolme ihmistä järven rannalla sijaitsevassa teltassa 1960. Kaikki muutkin kyseisen bändin Bodom-sanoitukset yms. liittyvät tuohon kyseiseen tapahtumaan.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Alexi Laiho, sovitukset Children of Bodom
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Deadnight Warrior | 3.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | In the Shadows | 6.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Red Light in My Eyes, Pt. 1 | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Red Light in My Eyes, Pt. 2 | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lake Bodom | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Nail | 6.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Touch Like Angel of Death (Bruno the Pig – 0.10 (Piiloraita))  | 7.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| Uudelleenjulkaisu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Silent Scream (Slayer cover)  | 3.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Don't Stop at the Top (Scorpions cover)  | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Mass Hypnosis (Sepultura cover)  | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| Spinefarm Digipack uudelleenjulkaisu bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Children of Bodom | 5.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mass Hypnosis (Sepultura cover)  | 7.18 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Alexi Laiho – laulu, soolokitara
Alexander Kuoppala – rytmikitara
Jaska Raatikainen – rummut
Henkka Seppälä – basso
Janne Wirman – kosketinsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Something Wild Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Something Wild Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)