stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piirpauke
Historia > 1990-luku

1990-luvun alussa Piirpauke alkoi toimimaan triona, jonka muodostivat Kukon lisäksi laulaja Cinta Hermo ja senegalilaislähtöinen lyömäsoittaja Ismaila Sané. Kyseessä oli alun perin Kukon Karavana-niminen sivuprojekti, mutta kun Zerenade-levyllä soittaneet Tauno Railo ja Markku Ounaskari eivät päässeet lyhyellä varoitusajalla eräälle Saksan kiertueelle, muodostui sivuprojektista Piirpauken uusi kokoonpano. Kolmikko teki vuosina 1991–1998 neljä maailmanmusiikkivaikutteista albumia, joista yksi sisälsi pelkästään lapsille tarkoitettua musiikkia. Jokaisella levyllä oli mukana myös useita vierailevia muusikoita, kuten entiset Piirpauken kitaristit Badu N'djay ja T. T. Oksala, laulaja Markku Suominen sekä joikaaja Wimme Saari.
Vuonna 1991 julkaistu Tuku tuku on Piirpauken albumeista kaikkein afrikkalaisvaikutteisin, levyllä soittaa yhteensä kolme senegalilaista muusikkoa. Sakari Kukko on itse pitänyt albumilla mukana ollutta kokoonpanoa yhtenä uransa mieluisimmista. Vuoden 1993 Muuttolinnut / Terra Nova -albumilla inspiraationa on kansanmusiikin lisäksi ollut humpan ja jenkan kaltainen suomalainen tanssimusiikki. Levyllä on myös Mozartin ja Šostakovitšin klassista materiaalia. Laula sinäkin on 1998 ilmestynyt lapsille suunnattu albumi. Se sisältää lauluja Sakari Kukon kansakouluaikaisesta laulukirjasta, jotka hän halusi välittää myös tuleville sukupolville.
Vuonna 1993 Piirpauke lopetti yhteistyön saksalaisen ohjelmatoimistonsa kanssa, jonka vuoksi katkesi myös 15 vuotta kestänyt Keski-Euroopan kiertueiden perinne. Sen sijaan yhtye vieraili vuosikymmenen alussa muun muassa Yhdysvalloissa, Virossa sekä Turkissa, jossa Piirpauke soitti jälleen Okay Temizin kanssa. Vuonna 1994 yhtye vietti 20-vuotisjuhliaan laajalla Suomen kiertueella, jolla mukana olivat myös alkuperäisjäsenet Hasse Walli ja Antti Hytti. Lisäksi Piirpauke esiintyi Barcelonassa suuressa ulkoilmakonsertissa sekä Midem-musiikkimessuilla Ranskan Cannesissa. Yhtyeen 20-vuotisjuhlien johdosta ilmestyi myös livealbumi Metamorphosis – Live 1977–1995, jolle oli koottu konserttimateriaalia vuosilta 1977–1995. Syyskuussa 1996 Piirpauken alkuperäiskokoonpano Kukko–Walli–Hytti–Wasama soitti Helsingin Tavastia-klubilla pidetyssä Hasse Wallin elämäkertateoksen julkistamiskonsertissa. Kaksi Tavastialla äänitettyä kappaletta julkaistiin vuonna 2001 Wallin livealbumilla Todellinen Live ja ne ovat mukana myös hänen 2012 ilmestyneellä DVD:llään Live at Tavastia.
Historia > 2000-luku

2000-luvun alussa Piirpauken jäsenistö uudistui, kun Sakari Kukolle oli kertynyt paljon materiaalia, jota ei voinut esittää 1990-luvun kolmihenkisellä kokoonpanolla. Vuonna 2000 julkaistiin albumi Kalevala Spirit, joka tehtiin osana kainuulaista Kalevala-projektia. Se sisälsi vuoden 1986 Villi itä -levyn materiaalia sekä viisi uutta kappaletta, jotka Sakari Kukko äänitti kajaanilaisten muusikkojen kanssa. Kukko siirtyi myös soolouralle, kun hän teki vuonna 2001 ilmestyneen suomalaisista virsistä koostuneen albumin Virret. Sen lisäksi Kukko on 2000-luvulla julkaissut kolme muuta sooloalbumia. Piirpauken seuraavat levyt olivat Sillat vuonna 2002 ja Laulu laineilla 2003. Niistä ensin mainittu oli äänitetty vuosina 1999 ja 2002, vanhimmilla kappaleilla oli mukana muun muassa kitaristi Jukka Tolonen. Laulu laineilla puolestaan sisältää instrumentaaliversioita Franz Schubertin säveltämistä liedeistä.
Vuonna 2004 ilmestyi Piirpauken 30-vuotisen uran johdosta kokoelma-albumi Ikiliikkuja – Perpetuum Mobile, jolle on koottu materiaalia yhtyeen kaikilta siihen mennessä julkaisemalta kuudeltatoista studioalbumilta. Joulukuun lopulla 2004 yhtye matkusti konserttimatkalle Intian Chennaihin, vain muutamaa päivää tuhoisan Intian valtameren tsunamin jälkeen. Pianistina toiminut Joonas Ahonen palasi katastrofin johdosta takaisin Suomeen ja hänen tilalleen yhtyeeseen liittyi Intiassa asunut suomalainen pianisti Ilari Kaila, jonka Kukko sattumalta tapasi. Uudeksi jäseneksi tuli myös maassa tuolloin vierailulla ollut basisti Lauri Salokoski. Myöhemmin kotimaassa pianisti Kaila vaihtui Samuli Mikkoseen ja Piirpauken riveihin liittyi myös muita uusia muusikoita. Uudesta kokoonpanosta käytettiin myös nimitystä ”Tsunami-Piirpauke” ja se julkaisi albumin Kalabalik, joka tuli kauppoihin elokuussa 2006. Osa levyn tuotosta käytettiin Sri Lankan tsunamiuhrien auttamiseen. Helmikuussa 2008 Piirpauke esiintyi alkuperäiskokoonpanossaan Helsingin Tavastia-klubilla Hasse Wallin 60-vuotiskonsertissa ja teki sen innoittamana syksyllä kahdeksan konsertin kiertueen eri puolilla maata.
Piirpauken seuraava kokoonpano muodostettiin vuonna 2009, sen ensiesiintyminen oli syyskuussa Helsingin Savoy-teatterissa järjestetyssä Faces-festivaalin tukikonsertissa. Uudessa kokoonpanossa olivat mukana Sakari Kukon lisäksi Trio Töykeiden kontrabasisti Eerik Siikasaari ja rumpali Rami Eskelinen, muun muassa Sielun Veljissä aikaisemmin soittanut kitaristi Jukka Orma sekä jo 1990-luvulla Piirpaukessa pitkään vaikuttanut lyömäsoittaja Ismaila Sané. Yhtye julkaisi vuonna 2010 albumin Koli, jolla oli mukana myös trumpetisti Mika Mylläri. Seuraava Piirpauken levy oli 2012 ilmestynyt Ilo, jolla kitaristiksi vaihtui Nicolas Rehn ja trumpetistiksi Kalevi Louhivuori. Kahdella viimeisimmällä albumillaan yhtye on palannut juurilleen kansanmusiikkivaikutteiseen jazziin Ne ovat saaneet kriitikoilta erittäin myönteisiä arvioita ja molempia pidetty jopa Piirpauken parhaimpiin kuuluvina. Koli nousi lokakuussa 2010 World Music Charts Europe -radiosoittolistan kärkeen toisena suomalaislevynä Värttinän Utu-albumin jälkeen.
Historia > 2020-luku

Vuosi 2021 oli yhtyeen historian ensimmäinen, jolloin se ei keikkaillut tai levyttänyt. Vuonna 2022 Piirpauke aloitti
keikkailun alkuperäisen yhtyeen kaltaisessa retrospektiivi-kvartettikokoonpanossa, jossa soittavat Kukon (puhaltimet, koskettimet) lisäksi Matti Salo (kitara), Ari Hossi (basso) ja Ilmari Heikinheimo (rummut).
Jäsenet

| --- | --- |
Alkuperäinen  (1974–1976):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Hasse Walli – kitara  Antti Hytti – basso  Jukka Wasama – rummut
(1977):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Hasse Walli – kitara  Olli-Pekka Wasama – basso  Jukka Wasama – rummut
(1978–1979):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Juha Björninen – kitara  Olli-Pekka Wasama – basso  Jukka Wasama – rummut
(1980):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Pekka Nylund – kitara  T. T. Oksala – kitara  Jorma Koivulehto – basso  Tom Nekljudow – rummut
(1981–1983):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Pekka Nylund – kitara  Ilpo Saastamoinen – basso  Tom Nekljudow – rummut
(1983–1985):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Badu N'djay – kitara  Hasse Walli – kitara  Luis Moreno – basso  Aku Nyyssönen – rummut  Hassan Bah – lyömäsoittimet
(1986):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Badu N'djay – kitara  Pekka Rechardt – kitara  Tauno Railo – basso  Aku Nyyssönen – rummut
(1987–1989):  Cinta Hermo – laulu  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Badu N'djay – kitara  Jukka Tolonen – kitara (1989)  Tauno Railo – basso  Markku Ounaskari – rummut
(1990–1998):  Cinta Hermo – laulu  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Ismaila Sané – lyömäsoittimet
(1999):  Cinta Hermo – laulu  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Badu N'djay – kitara  Jukka Tolonen – kitara  Ndioba Gueye – basso  Markku Ounaskari – rummut  Ismaila Sané – lyömäsoittimet
(2002–2004):  Sakari Kukko – puhaltimet  Ville Herrala – basso  Joonas Ahonen – piano  Ismaila Sané – rummut
(2005–2006):  Cinta Hermo – laulu, kitara  Sakari Kukko – puhaltimet  Juha Björninen – kitara  Lauri Salokoski – basso  Olavi Louhivuori – rummut  Ismaila Sané – lyömäsoittimet  Roi Ruottinen – sello  Samuli Mikkonen – piano  Kalevi Louhivuori – trumpetti
(2007–2008):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Jukka Tolonen – kitara  Badu N'djay – kitara  Lauri Salokoski – basso  Ismaila Sané – rummut
(2009–2010):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Jukka Orma – kitara  Eerik Siikasaari – basso  Rami Eskelinen – rummut  Ismaila Sané – rummut
(2011–2019):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Nicolas Rehn – kitara  Eerik Siikasaari – basso  Rami Eskelinen – rummut  Ismaila Sané – rummut
(2019–2020):  Sakari Kukko – puhaltimet, kosketinsoittimet  Petri Kautto – kitara  Eerik Siikasaari – basso  Rami Eskelinen – rummut  Ismaila Sané – rummut
Jäsenet > Nykyinen kokoonpano

Sakari Kukko – puhaltimet, piano, kosketinsoittimet, laulu
Matti Salo – kitara
Ari Hossi – basso
Ilmari Heikinheimo – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Piirpauken albumeilla mukana olleet yhtyeen jäsenet levyjen ilmestymisvuoden mukaan.
| --- | --- |
 Kitara: Hasse Walli (1975–1978, 1984)  Juha Björninen (1979, 2006)  Pekka Nylund (1979–1983)  T.T. Oksala (1980)  Badu N'djay (1984–1989, 1999, 2007–2008)  Pekka Rechardt (1986)  Jukka Tolonen (1989, 1999, 2007–2008)  Jukka Orma (2009–2010)  Nicolas Rehn (2011–2019)  Petri Kautto (2019–2020) Bassokitara ja kontrabasso: Antti Hytti (1975–1976)  Olli-Pekka Wasama (1976–1979)  Ilpo Saastamoinen (1980–1983)  Jorma Koivulehto (1980)  Luis Moreno (1984)  Tauno Railo (1986–1989)  Ndioba Gueye (1999)  Ville Herrala (2002–2003)  Lauri Salokoski (2006–2008)  Eerik Siikasaari (2009–2020) :  Rummut ja lyömäsoittimet: Jukka Wasama (1975–1980)  Sampo Salmi (1980)  Tom Nekljudow (1980–1983)  Aku Nyyssönen (1984–1986)  Hassan Bah (1984)  Markku Ounaskari (1987–1989, 1999)  Olavi Louhivuori (2006)  Ismaila Sané (1990–2020)  Rami Eskelinen (2009–2020) Laulu: Cinta Hermo (1987–1998)  Ismaila Sané (1990–2020) Piano: Joonas Ahonen (2002–2003)  Samuli Mikkonen (2006) Jousisoittimet: Karri Koivukoski (1981)  Roi Ruottinen (2006) Puhaltimet: Kalevi Louhivuori (2006)
Jäsenet > Vierailijat

Piirpauken albumeilla vierailleita muusikoita.
| --- | --- |
 Syntetisaattori: Otto Romanowski (1975) Puhaltimet: Esa-Pekka Salonen (1975)  Mika Mylläri (2010)  Kalevi Louhivuori (2012) Laulu: Marketta Saarinen (1981)  Markku Suominen (1996)  Riku Nieminen (2006)  Yona (2006)  Meissa Niang (2010)  Sheila Surban (2012, 2019) Basso ja kontrabasso: Jorma Koivulehto (1981)  Malang Cissokho (1991) :  Kitara: Badu N'djay (1991, 2006)  T. T. Oksala (1993) Kantele: Outi Nieminen (1993, 1998) Sitar: Baluji Shrivastav (1996)
Diskografia > Studioalbumit

Piirpauke (1975)
Piirpauke 2 (1976)
Yö Kyöpelinvuorella (1980)
Birgi Bühtüi (1981)
Ilahu illalla (1984)
Villi Itä − kalevalainen rapsodia (1986)
Algazara (1987)
Zerenade (1989)
Tuku tuku (1991)
Muuttolinnut / Terra Nova (1993)
Ave Maria (1996)
Laula sinäkin (1998)
Sillat (2002)
Laulu laineilla (2003)
Kalabalik (2006)
Koli (2010)
Ilo (2012)
Juju (2017)
Hali (2019)
Türlü (2022)
Diskografia > Taustayhtyeenä

Kauhea murhamies Lalli (Erkki Mäkinen & Toni Edelmann, 1976)
Kirkastus (Sakari Kukko & Piirpauke, 1981)
Nie Wieder Krieg. Musik & Lyrik Für Den Frieden (1982)
Onnelliset. Oskar Merikannon lauluja (Pasi Kaunisto & Piirpauke feat. Johanna Rusanen, 2008)
Diskografia > Livealbumit

Historia of Piirpauke Vol. 1 (1977)
Piirpauke Live (1978)
Live in der Balver Höhle (1981)
Live in Europe (1983)
Metamorphosis – Live 1977–1995 (1995)
Jazz Liisa 15. Piirpauke / Tapio Tuominen trio 1975 (2017)
Diskografia > Kokoelmat

Soi vienosti murheeni soitto (1982)
Global Servisi (1990)
Arbolé (1995, Cinta Hermo y Piirpauke)
Kalevala Spirit (2000)
Ikiliikkuja – Perpetuum Mobile (2004)
Diskografia > Singlet

Swedish Reggae (1980)
Rempallaan (1985)
Crazy Sakari (1987)
La Luna (1989)
Tuku tuku (1990)
Aiheesta muualla

Piirpauke on kaiken maailman musiikin sanansaattaja Ylen Elävä arkisto
Basaari: Afro-Säkkijärvi Ylen Elävä arkisto
Piirpauken esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Hasse Walli oli yhtyeen ensimmäinen kitaristi.
Cinta Hermo lauloi Piirpaukessa 1980- ja 1990-luvuilla.
Dyynimuura

| Dyynimuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Kapustarintamuurat Formicivora
Laji::  littoralis
Kaksiosainen nimi
 Formicivora littoralis  Gonzaga & Pacheco, 1990 

Katso myös
   Dyynimuura Wikispeciesissä   Dyynimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dyynimuura (Formicivora littoralis) on erittäin uhanalainen varpuslintu, joka elää endeemisenä Cabo Frion lähistöllä Brasiliassa.
Dyynimuura on kooltaan noin 12,5 cm pitkä. Väritykseltään se on hyvin tumma. Koiras on musta lukuun ottamatta valkoisia viiruja siivissä, valkoista pyrstön päätä ja ruskeita alueita otsassa ja siivissä. Naaras on ruosteenruskea ja sen päässä on tummemman ruskea kruunu ja leveä musta kasvomaski. Pyrstö on naaraalla koiraan kaltainen. Dyynimuuran laulu on nopeita sarjoja korkeita tschiuk-ääniä. Kutsuääni on niin ikään korkea ja nasaalinen kiu-kiu-kiu.
Dyynimuurat elävät rannikolla trooppisilla kuivilla pensasaroilla, joilla on paljon kaktus- ja ananaskasveja. . Dyynimuurakannan kooksi arvioidaan noin 250–1 000 yksilöä ja kannan arvellaan edelleen vähentyvän. Pääsyy kannan vähenemiseen on linnun elinympäristön tuhoaminen. Dyynimuurat elävät seudulla, joka on erittäin suosittua lomailualuetta. Rantoja onkin raivattu loma-asuntojen tieltä. Lisäksi oman uhkansa linnuille tuo alueella toimiva suolateollisuus.
Viiksipeukaloinen

| Viiksipeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Inkapeukaloiset Pheugopedius
Laji::  genibarbis
Kaksiosainen nimi
 Pheugopedius genibarbis  (Swainson, 1837) 
Synonyymit
 Thryothorus genibarbis 

Katso myös
   Viiksipeukaloinen Wikispeciesissä   Viiksipeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiksipeukaloinen (Pheugopedius genibarbis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viiksipeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 960 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Verkkopeukaloinen

| Verkkopeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Raitapeukaloiset Cantorchilus
Laji::  thoracicus
Kaksiosainen nimi
 Cantorchilus thoracicus  (Salvin, 1864) 
Synonyymit
 Thryothorus thoracicus 

Katso myös
   Verkkopeukaloinen Wikispeciesissä   Verkkopeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Verkkopeukaloinen (Cantorchilus thoracicus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Verkkopeukaloista tavataan Costa Ricassa, Nicaraguassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 74 100 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomen alle 20-vuotiaiden koripallomaajoukkue

Suomen alle 20-vuotiaiden miesten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 20-vuotiaiden miesten maaotteluissa. Vuonna 2016 joukkueen päävalmentaja oli Anton Mirolybov. Ikäluokka oli vuoteen 1998 asti alle 22-vuotiaat.
Historia

Ennen vuotta 2015 joukkue ei ollut pelannut A-divisioonassa vaan karsiutui karsintakierroksilla tai pelasi B-divisioonassa. Vuonna 2015 joukkue voitti ensimmäisenä Suomen nuorten koripallomaajoukkueena B-divisioonan ja nousi A-divisioonaan. Joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi nimetty Anton Odabasi, tähdistöviisikkoon nimetty Alexander Madsen ja syöttökuningas Tuomas Hirvonen.
Vuoden 2016 EM-turnaus järjestettiin Suomessa. Suomi voitti alkulohkossaan monituhatpäisen yleisön edessä lajin suurmaat Ranskan ja Espanjan, joista jälkimmäinen voitti EM-kultaa. Sijoitusotteluissa Suomi kuitenkin hävisi ratkaisseet ottelut ja putosi B-divisioonaan. Suomen paras pelaaja turnauksessa oli myös sen tähdistöviisikkoon valittu ja korikuninkuuden voittanut Lauri Markkanen.
Suomen joukkue – Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailut 2016
4 Hirvonen |
5 Nikkarinen |
6 Aidoo |
7 Alanen |
8 Järvi |
9 Saarijärvi |
10 Nieminen |
11 Raitanen |
12 Murphy |
13 Markkanen |
14 Tahvanainen |
15 Henttonen |
Valmentaja Mirolybov
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Suomi on yltänyt mitalisijoille useampaan otteeseen.
Alle 20-vuotiaiden, ja kaikkien Suomen maajoukkueiden, yksittäisen ottelun piste-ennätys syntyi vuonna 2013, kun Topias Palmi heitti B-divisioonan ottelussa Luxemburgia vastaan 60 pistettä.
Saavutukset

Pohjoismaiden mestaruuskilpailut
kultaa 1994, 1999 ja 2003
hopeaa 2011 ja 2012
Saavutukset > EM-turnaushistoria

2000–2004 – Karsintakierros
2005–2015 – B-divisioonassa
2016 – 15.
2017 – 9. sija B-divisioonassa
2018 – 5. sija B-divisioonassa
| Vuosi | Sijoitus | Kokoonpano |
| --- | --- | --- |
| 1994 | 10. | Jarkko Ahlbom, Hanno Möttölä, Peter Muhonen, Markku Larkio, Sami Laaksonen, Kari Hautala, Ray Ailus, Jari Vekkilä, Roope Mäkelä, Timo Vertio, Jukka Toijala ja Samu Lang |
| 2016 | 16. | Lassi Nikkarinen, Tuomas Hirvonen, Okko Järvi, Remu Raitanen, Tomas Murphy, Fiifi Aidoo, Arttu Saarijärvi, Aapeli Alanen, Joonas Tahvanainen, Juho-Matti Henttonen, Lauri Markkanen ja Samuli Nieminen |
Return of the Pride

| Return of the Pride White Lion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2008 (Eurooppa) 9. huhtikuuta 2008 (Japani) 29. huhtikuuta 2008 (Pohjois-Amerikka)
 Tuottaja(t): Michael Wagener
 Kesto: 57.33
 Levy-yhtiö: Frontiers
White Lionin muut julkaisut
| The Definitive Rock Collection 2007 | Return of the Pride 2008 |   |
Singlet albumilta Return of the Pride
 ”Dream” Julkaistu: 2008  ”Live Your Life” Julkaistu: 2008
Return of the Pride on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye White Lionin kuudes studiolevy. Se julkaistiin 14. maaliskuuta 2008. Alkuperäisestä, maineikkaimmasta kokoonpanosta on jäljellä enää laulaja Mike Tramp. Levy sai kultalevyn marraskuussa 2008. Albumi on yhtyeen vuonna 1987 ilmestyneen Pride-albumin jatko-osa. Claus Langeskov erosi yhtyeestä albumin ilmestyttyä.
Kappaleet

Sangre de Cristo – 8.44
Dream – 5.08
Live Your Life – 4.52
Set Me Free – 4.59
I Will – 4.14
Battle at Little Big Horn – 7.32
Never Let You Go – 4.50
Gonna Do It My Way – 4.24
Finally See The Light – 4.55
Let Me Be Me – 4.00
Kappaleet > Euroopan painos

Take Me Home – 3.50
Kappaleet > Japanin painos

Dream (Akustinen versio)
Kappaleet > Etelä-Amerikan painos

Wait (live)
When the Children Cry (live)
Kokoonpano

Mike Tramp – laulu
Jamie Law – soolo, rytmikitara
Claus Langeskov – bassokitara
Henning Warner – koskettimet
Troy Patrick Farrel – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Return of the Pride discogs.com -sivustolla
Chiwetel Ejiofor

| Chiwetel Ejiofor |
| --- | --- |
 Ejiofor vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Forest Gate, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät roolit:  12 Years a Slave Ihmisen pojat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Chiwetel Ejiofor (s. 10. heinäkuuta 1977 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Solomon Northupin roolistaan elokuvassa 12 Years a Slave, josta hänet palkittiin parhaan miespääosan BAFTAlla. Hän sai roolistaan myös muun muassa Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Dirty Pretty Things, Serenity ja Ihmisen pojat. Ejiofor on saanut viisi Golden Globe -ehdokkuutta.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Deadly Voyage | Deadly Voyage | Ebow |
| 1997 | Amistad | Amistad | Ens. James Covey |
| 1999 | Greenwich Mean Time – elämä edessä | G:MT – Greenwich Mean Time | Rix |
| 2002 | Dirty Pretty Things | Dirty Pretty Things | Okwe |
| 2003 | Twelfth Night, or What You Will | Twelfth Night, or What You Will | Orsino |
| 2003 | Rakkautta vain | Love Actually | Peter |
| 2004 | She Hate Me | She Hate Me | Frank Wills |
| 2004 | Red Dust | Red Dust | Alex Mpondo |
| 2004 | Melinda ja Melinda | Melinda ja Melinda | Ellis |
| 2005 | Neljä veljeä | Four Brothers | Victor Sweet |
| 2005 | Serenity | Serenity | The Operative |
| 2005 | Slow Burn | Slow Burn | Ty Trippin |
| 2005 | Kinky Boots | Kinky Boots | Lola |
| 2006 | Inside Man | Inside Man | etsivä Bill Mitchell |
| 2006 | Ihmisen pojat | Children of Men | Luke |
| 2006 | Tsunamin jälkeen | Tsunami: The Aftermath | Ian Carter |
| 2007 | Talk to Me | Talk to Me | Dewey Hughes |
| 2007 | American Gangster | American Gangster | Huey Lucas |
| 2008 | Redbelt | Redbelt | Mike Terry |
| 2009 | Endgame | Endgame | Thabo Mbeki |
| 2009 | 2012 | 2012 | Adrian Helmsley |
| 2010 | Salt | Salt | Peabody |
| 2010 | Tonight at Noon | Tonight at Noon | Lee / Evans |
| 2013 | Savannah | Savannah | Christmas Moultrie |
| 2013 | 12 Years a Slave | 12 Years a Slave | Solomon Northup |
| 2014 | Half of a Yellow Sun | Half of a Yellow Sun | Odenigbo |
| 2015 | Z for Zachariah | Z for Zachariah | Loomis |
| 2016 | Doctor Strange | Doctor Strange | Karl Mordo |
| 2017 | Maria Magdaleena | Mary Magdalene | Pietari |
| 2018 | Mestarietsivä Sherlock Gnomes | Sherlock Gnomes | tohtori Gnome Watson (äänirooli) |
| 2019 | Poika joka valjasti tuulen | The Boy Who Harnessed the Wind | Trywell Kamkwamba |
| 2019 | Leijonakuningas | The Lion King | Scar (äänirooli) |
| 2019 | Maleficent 2: Pahan valtiatar | Maleficent: Mistress of Evil | Conall |
| 2019 | The Elephant Queen | The Elephant Queen | kertoja |
| 2020 | The Old Guard | The Old Guard | Copley |
| 2021 | Locked Down | Locked Down | Paxton |
| 2021 | Infinite | Infinite | Ted |
| 2022 | Doctor Strange in the Multiverse of Madness | Doctor Strange in the Multiverse of Madness | Karl Mordo |
| 2023 | The Pod Generation | The Pod Generation | Alvy Novy |
| 2024 | Venom: The Last Dance | Venom: The Last Dance | Rex Strickland |
Aiheesta muualla

Chiwetel Ejiofor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ara: History Untold

| Ara: History Untold |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Oxide Interactive
Julkaisija:  Xbox Game Studios
Jakelija:  Steam ja Microsoft Store
Julkaistu:  24. syyskuuta 2024
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Alusta:  Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Ara: History Untold on Oxide Interactiven vuoropohjainen strategiapeli. Peli julkistettiin 2022 ja se julkaistiin PC:lle 24. syyskuuta 2024.
Pelin perusidea on rakentaa valtio ja kehittää sitä läpi historian.
Osa Oxide Interactiven työntekijöistä työskenteli ennen Firaxis Gamesilla ja Ara: History Untold muistuttaakin Civilization-sarjan pelejä.
Aiheesta muualla

Ara: History Untold Ara: History Untold. (englanti)
Venni

| Venni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  17. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Vänni, Vennu, Venny
Vastineita eri kielissä:  Verner, Werner, Warner
Nimen alkuperä:  Werner
Infobox OKNimi-testi OK: 
Venni on vanha suomalainen etunimi, joka on käytössä useimmiten miehen, toisinaan myös naisen nimenä. Se on kasvattanut suosiotaan 2000-luvulla. Nimeä on käytetty myös Vernerin kutsumanimenä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Venni on Suomessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 940 miehelle, joista yli puolet on syntynyt 2010-luvulla, sekä noin 110 naiselle.
Vuodesta 2020 lähtien Vennin nimipäivä on 17. elokuuta.