stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Twenty One Pilots
Historia > 2012-2014: Merkittävän sopimuksen allekirjoitus ja Vessel

Huhtikuussa 2012 yhtye ilmoitti allekirjoittavansa sopimuksen Atlantic Recordsin tytäryhtiölle Fueled by Ramenille.  He julkaisivat 17. heinäkuuta 2012 debyyttinsä, EP:n nimeltään Three Songs. Seuraavassa kuussa bändi aloitti lyhyen kiertueen Neon Treesin ja Walk the Moonin kanssa.
Tyler Joseph neuvotteli ylläpitämään edellisen albuminsa omistajuuden, joka on edelleen saatavissa digitaalisesti. Kuitenkin osana vuonna 2012 allekirjoittamaansa sopimusta oikeudet siirtyivät Fueled by Ramen -levy-yhtiölle ja Regional at Best poistettiin digitaalisilta markkinoilta. Regional at Best -albumin kappaleet "Slowtown", "Anathema", "Ruby", "Be Concerned" ja "Clear" on sittemmin tehty kaupallisesti saamattomiksi , ja levyn fyysiset kopiot ovat nykyään harvinaisia ​​ja erittäin haluttuja.
Jordanian Bahatin ohjaama virallinen musiikkivideo "Holding on to You", julkaistiin 12. marraskuuta 2012 YouTubessa. Bändi julkaisi 7. tammikuuta ja 19. huhtikuuta 2013 musiikkivideot kappaleille "Guns for Hands" ja "Car Radio". Molemmat videot on ohjannut Mark Eshleman Reel Bear Mediasta.
Huffington Postin haastattelussa Joseph vahvisti, että Regional at Best albumin kappaleet ilmestyvät uudelleen heidän suurimmalle levy-yhtiönsä debyyttialustalle. Viime kädessä viisi kappaletta Regional at Best albumilta - "Guns for Hands", "Holding on to You", "Ode to Sleep", "Car Radio" ja "Trees" - nauhoitettiin uudelleen ja julkaistiin heidän kolmannella albumillaan. "Lovely" nauhoitettiin uudelleen ja julkaistiin singlena Japanissa 17. huhtikuuta 2013. "Glowing eyes", "Kitchen sink" ja "Forest" ilmestyivät muuttumattomina bonuskappaleina Vessel -albumilla Isossa-Britanniassa.
Twenty One Pilotsin kolmas albumi, Vessel, julkaistiin 8. tammikuuta 2013; se nousi Billboard top 200 listan sijalle 21, Digital Albums -listan sijalle 9, Internet-albumien listalle sijalle 17, Rock Albums -listan sijalle 15 ja Alternative Albums -listalle sijalle 10. Yhtyeen single "Holding on you" saavutti Billboard Alternative Songs -listalla 11. sijan. Lisäksi singlet "Guns for Hands" ja "Lovely" saavuttivat Japan Hot 100-listan sijat 21. ja 67.
17. maaliskuuta 2014 Twenty One Pilots esiintyi MTVU Woodie Awardseissa. 13. huhtikuuta Twenty One Pilots esitti kappaleen "Car Radio" 2014 MTV Movie Awardseissa 28. huhtikuuta yhtye esitti kappaleen "Car Radio" Late Night with Seth Meyers -ohjelmassa.
Vuonna 2014 Twenty One Pilots soitti useilla musiikkifestivaaleilla ympäri Yhdysvaltoja, joihin lukeutuivat esimerkiksi Lollapalooza, Bonnaroo, Boston Calling ja Firefly. Monet näistä keikoista sisällytettiin bändin ensimmäiseen kiertueeseen, Quiet Is Violent World Touriin, joka alkoi syyskuussa 2014 ja päättyi saman vuoden marraskuussa.
Bändi julkaisi 31. joulukuuta 2014 musiikkivideon kappaleelle "Ode to Sleep". Video koostuu bändin johtajan Mark Eshlemanin hankkimasta videomateriaalista kolmesta konsertista kolmen edellisen vuoden ajalta, video kuvasi yhtyeen nopeaa kasvua pienestä paikallisesta bändistä kansallisesti suosituksi bändiksi.
Taiteellisuus

Duo kasvoi tiukoissa kristillisissä kotitalouksissa, joissa heidän oli joko piilotettava pop-punk- ja hip-hop-albuminsa vanhemmiltaan tai löydettävä uskontoystävälliset vastineet albumeille.  Molemmat edelleen tunnistautuvat kristittyinä vaikkakin epäilevästi.  Dunin mukaan: "Piilotin eri albumeita,kuten Green Dayn Dookie -albumin sänkyni alle. Mutta vanhempani löysivät niille kristillisen vaihtoehdon, kuten esimerkiksi Relient K, ja saivat minut kuuntelemaan sitä." Hänen vanhempansa kuitenkin lopulta rentoutuivat rock-musiikin parissa, jopa antamalla Dunille luvan koota oman rumpusettinsä.  Josephin ensimmäinen suosikki bändi oli kristillinen rap-rock-trio DC Talk.  Hän opetteli itse soittamaan pianoa soittamalla radion kappaleita, esimerkiksi artisteilta Beatles ja Celine Dion.
Taiteellisuus > Lyrikaaliset teemat

Tyler Joseph kirjoittaa sanoja, jotka ovat luonteeltaan psykodramaattisia ja perustuvat yleensä hänen pianonsa ympärille.  Hän kuvailee sekä laulukirjoitustaan ​​että itseään "erittäin dramaattiseksi". Joseph sanoo aloittaneensa kappaleiden kirjoittamisen, koska oli asioita, joita hän halusi sanoa, mutta hän ei tiennyt miten sanoa ne tavallisessa keskustelussa. Hän on enimmäkseen inspiroitunut sointujen etenemisestä ja kappaleen rakenteesta, ja sanoitukset tulevat vasta jälkikäteen. Joseph säveltää yleensä musiikin ensin, koska hänellä on kotonaan pieni studio. Hän pystyy asettamaan ajatuksiaan sointujen etenemiseen ja keksimään melodian ja sitten sovittamaan sanat kyseiseen kappaleeseen. Joseph haluaa kuitenkin myös kirjoittaa runoja, joten joskus hän luo musiikillisesti kappaleen ja sovittaa sitten runon melodiaan sopivaksi.  Dunin energinen rummutus asettaa vakaan ja merkittävän rytmin Josephille, kun hän vaihtaa säkeistöidensä ilmaisevien sanojen ja melodisen räppityylin välillä monien heidän kappaleidensa aikana.
Musiikkityylien sekoituksen ohella bändi sulauttaa samankaltaisia ​​riimejä angsty-sanoituksiin.  Lyrikaalisesti Twenty One Pilots on tavallisesti post-emo.  Josephin tunnustukselliset sanat välittävät henkilökohtaisia kiihtymyksiä ja syvään juurtunutta epävarmuutta.  Heidän laulunsa sisältävät hetkiä, jolloin henkilökohtainen epätoivo liittyy universaaliin kontekstiin, joka liittyy usein uskoon, sijaintiin tai yhteisöön. Näin bändi on helpommin saavutettavissa kuin muut eristäytyneet emo-innoittamat artistit. Koska heidät on kasvatettu kristillisissä kotitalouksissa, heidän laulujensa sanat ovat harvoin rienaavia tai järkyttäviä. Duo tunnistautuu edelleen kristityiksi, ja merkittävä osa heidän fanikannastaan ​​tulkitsee kappaleidensa sanoitukset jatkuvana neuvotteluna Jumalan kanssa. Maallisemmasta näkökulmasta heidän sanansa keskittyvät masennukseen ja ahdistukseen, sekä tavanomaisella suoralla viitteellä itsensä vahingoittamiseen.
Lyrikaaliset teemat, joita yleisimmin esiintyi bändin debyyttialbumilla Vessel, olivat itsetutkiskelu ja pelko. Joseph kirjoitti hyvin introspektiivisestä näkökulmasta tarjoten sisäisen kuvan siitä, mitä hän koki tuolloin. Hänen mielestään musiikki on katalysaattori tunteiden liikkeelle saamiseksi. Hän tunnustaa monien rakkaudesta kertovien kappaleiden tekevän niin, koska laajalti uskottuna rakkaus on voimakkain tunne, mutta hän ei ole samaa mieltä mielipiteen kanssa. Joseph ajattelee sen sijaan, että pelon tunne on yhtä voimakas, ellei jopa hieman voimakkaampi. Tämän seurauksena suuri osa Vessel -albumista liittyi pelon voimaan sekä toivon, rauhan ja lunastuksen käsittelemiseen ja yrittämiseen pelon sisällä.  Heidän seuraava studioalbuminsa, Blurryface, oli paljon konseptialbumin kaltainen, koska sen muotoilivat intiimit teemat henkilökohtaisista asioista, kuten turvattomuudesta. Löysä konseptialbumi kertoo Josephin yrittävän voittaa hänen epävarmuutensa ja itsevihansa edustavan nimellisen hirviökuvan alter ego.
Jäsenet

Tyler Joseph - laulu, piano, elektroninen piano, ukulele, keytar, syntetisaattori, basso, kitara, lyömäsoittimet (2009–)
Josh Dun - rummut, trumpetti (2011–), laulu (vain studiossa) (2018–)
Nick Thomas - bassokitara, elektroninen piano (2009–2011)
Chris Salih - rummut (2009–2011)
Diskografia > Studioalbumit

Twenty One Pilots (2009)
Regional at Best (2011)
Vessel (2013)
Blurryface (2015)
Trench (2018)
Scaled and Icy (2021)
Clancy (2024)
Diskografia > Livealbumit

Blurryface Live (2016)
Diskografia > EP:t

Three Songs (2012)
Migraine (2013)
Holding On to You (2013)
Quiet Is Violent (2014)
The LC LP (2015)
Double Sided (2016)
TOPxMM (The Mutemath Sessions) (2016)
Diskografia > Singlet:

”Holding on to You” (2012)
”Guns for Hands” (2012)
”Lovely” (2013)
”House of Gold” (2013)
”Fake You Out” (2013)
”Car Radio” (2014)
”Fairly Local” (2015)
”Tear in My Heart” (2015)
”Lane Boy” (2015)
”Stressed Out” (2015)
”Ride” (2016)
”Heathens” (2016)
”Heavydirtysoul” (2016)
”Jumpsuit” (2018)
”Nico And The Niners” (2018)
”Levitate” (2018)
”My Blood” (2018)
”Chlorine alt mix” (2019)
”Level of Concern” (2020)
”Shy Away” (2021)
”Choker” (2021)
”Overcompensate” (2024)
”Next Semester” (2024)
“Backslide” (2024)
”The Craving (single version)”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Twenty One Pilots Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Blurryface -albumin kansikuva
Twenty One Pilots vuonna 2019 Birminghamissa
Twenty One Pilots, Brixton Academy, Lontoo

Twenty One Pilots logo
Tyler Joseph
Josh Dun
Mestari Bertram

Osa Grabow-alttarista.
Mestari Bertram eli Meister Bertram von Minden (1340-luku - noin 1415) oli saksalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka vaikutti paljon taiteeseen Itämeren maissa. Gotiikan taidetta edustanut Bertram maalasi etupäässä uskonnollisia teoksia.
Mestari Bertramin pääteos on Grabow-alttari. Nykyisin Hampurin taidehallissa oleva alttarikaappi oli alun perin Hampurin Pietarinkirkossa. Kaappi on aikakauden suurin ja tärkein saksalainen teos. Bertram työpajoineen on tehnyt myös apokalypsi-aiheisen 45 kuvaa sisältävän alttarilaitteen, joka on Victoria & Albert museumissa Lontoossa. Bertramin työpaja teki myös puuveistoksia ja kynttelikköjä.
Bertramin tiedetään olleen Hampurissa vuonna 1367, jolloin hän sai mestarin arvon, ja asuneen siellä kuolemaansa asti. Hän saavutti kohtuullisen varakkuuden. Bertramin maalaustyyliä pidetään viehkeänä, mutta vähemmän tunteikkaana kuin Mestari Francken, joka oli lähes hänen aikalaisensa Berliinissä.
Bertram oli suhteellisen unohdettu renessanssin jälkeen, kunnes Hampurin taidehallin johtaja Alfred Lichtwark nosti hänet Francken ohella taidehistorian tietoisuuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mestari Bertram Wikimedia Commonsissa
Mestari Bertramin maalauksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Henri Bergson

| Henri Bergson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1859 Pariisi, Ranska
Kuollut: 4. tammikuuta 1941 (81 vuotta) Pariisi, Ranska
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henri-Louis Bergson (18. lokakuuta 1859 Pariisi, Ranska – 4. tammikuuta 1941 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, joka oli vaikutusvaltainen ainakin kotimaassaan Ranskassa, vaikka liikkuikin valtavirran suuntausten ulkopuolella. Bergson oli yksi aikansa ”muotifilosofeista”. Hän sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 1927.
Bergsonin pääteokset ovat Essai sur les données immédiates de la conscience (1889), Matiere et Memoire (’Materia ja muisti’, 1896) ja L’Evolution créatrice (’Luova kehitys’, 1907). Bergsonilta on suomennettu teokset Henkinen tarmo (1919) ja Nauru: tutkimus komiikan merkityksestä (1900).
Elämä

Bergsonin äiti oli englantilainen, ja englantilaiset Herbert Spencer, J. S. Mill ja Charles Darwin vaikuttivat paljon hänen ajatteluunsa nuorena. Hänen oma filosofiansa kääntyi kuitenkin nuoruuden esikuvien rationalismia vastaan.
Bergson opiskeli filosofiaa École Normale Supérieuressa ja opetti sitä eri oppikouluissa, kunnes hänet kutsuttiin opettajaksi École Normale Supérieureen. Sieltä hän siirtyi Collège de Francen filosofian laitoksen esimieheksi. Vuosina 1921–1926 Bergson oli Kansainliiton komitean puheenjohtaja. Vähän ennen kuolemaansa 1941 hän ehti nähdä toisen maailmansodan alkuvaiheen ja ilmaista paheksuntansa Vichyn hallitusta kohtaan.
Kirjallisuutta > Yleistä

Nygård, Stefan: Henri Bergson i Finland. Reception, rekonstextualisering, politisering.  (Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 745)  Helsingfors:  Svenska litteratursällskapet i Finland, 2011.  ISSN 0039-6842  ISBN 978-951-583-215-3
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Bergson, Henri: Henkinen tarmo. Tutkielmia ja esitelmiä.  ((L’énergie spirituelle. Essais et conférences, 1919.) Suomentanut J. Hollo. Sivistys ja tiede 34)  Porvoo. Määritä julkaisija! – 2. painos: Humanitas 8. Porvoo: WSOY, 1958 (lisäpainos 1963). – Näköispainos vuoden 1923 painoksesta: Helsinki: Lasipalatsi, 1999. ISBN 951-884-192-6.
Bergson, Henri: Nauru. Tutkimus komiikan merkityksestä.  ((Le rire. Essai sur la signification du comique, 1900.) Suomentaneet Sanna Isto ja Marko Pasanen)  Helsinki:  Loki-kirjat, 1994.  ISBN 952-9646-18-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Bergson Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Henri Bergson Wikisitaateissa
Henri Bergsonin teoksia vapaasti luettavana. Project Gutenberg. (englanniksi)
Nautis-projekti. (englanniksi)
| n k Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Prudhomme  1902: Mommsen  1903: Bjørnson  1904: F. Mistral / Echegaray  1905: Sienkiewicz  1906: Carducci  1907: Kipling  1908: Eucken  1909: Lagerlöf  1910: Heyse  1911: Maeterlinck  1912: Hauptmann  1913: Tagore  1914: Ei jaettu  1915: Rolland  1916: Heidenstam  1917: Gjellerup / Pontoppidan  1918: Ei jaettu  1919: Spitteler  1920: Hamsun  1921: France  1922: Benavente  1923: Yeats  1924: Reymont  1925: Shaw 
1926–1950:  1926: Deledda  1927: Bergson  1928: Undset  1929: Mann  1930: Lewis  1931: Karlfeldt  1932: Galsworthy  1933: Bunin  1934: Pirandello  1935: Ei jaettu  1936: O’Neill  1937: Martin du Gard  1938: Buck  1939: Sillanpää  1940–1943: Ei jaettu  1944: Jensen  1945: G. Mistral  1946: Hesse  1947: Gide  1948: Eliot  1949: Faulkner  1950: Russell 
1951–1975:  1951: Lagerkvist  1952: Mauriac  1953: Churchill  1954: Hemingway  1955: Laxness  1956: Jiménez  1957: Camus  1958: Pasternak  1959: Quasimodo  1960: Perse  1961: Andrić  1962: Steinbeck  1963: Seferis  1964: Sartre  1965: Šolohov  1966: Agnon / Sachs  1967: Asturias  1968: Kawabata  1969: Beckett  1970: Solženitsyn  1971: Neruda  1972: Böll  1973: White  1974: Johnson / Martinson  1975: Montale 
1976–2000:  1976: Bellow  1977: Aleixandre  1978: Singer  1979: Elytis  1980: Miłosz  1981: Canetti  1982: García Márquez  1983: Golding  1984: Seifert  1985: Simon  1986: Soyinka  1987: Brodsky  1988: Mahfouz  1989: Cela  1990: Paz  1991: Gordimer  1992: Walcott  1993: Morrison  1994: Ōe  1995: Heaney  1996: Szymborska  1997: Fo  1998: Saramago  1999: Grass  2000: Gao 
2001–:  2001: Naipaul  2002: Kertész  2003: Coetzee  2004: Jelinek  2005: Pinter  2006: Pamuk  2007: Lessing  2008: Le Clézio  2009: Müller  2010: Vargas  2011: Tranströmer  2012: Mo Yan  2013: Munro  2014: Modiano  2015: Aleksijevitš  2016: Dylan  2017: Ishiguro  2018: Tokarczuk  2019: Handke  2020: Glück  2021: Gurnah  2022: Ernaux  2023: Fosse  2024: Kang 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Venäjä 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  zbMATH 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Drew McIntyre

| Drew McIntyre |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1985 (ikä 39)  Ayr, Ayrshire (maakunta) 
Kansalaisuus:   Skotlanti 
Showpainija
Kehänimet:  Drew McIntyre    Drew Galloway 
Aktiivisena:  2001–
Pituus:  196 cm 
Paino:  120 kg
Kouluttajat:  Spinner McKenzie    Justin Richards    Mark Sloan   James Tighe
Andrew McLean Galloway IV (s. 6. kesäkuuta 1985 Ayr, Skotlanti) on skotlantilainen showpainija, joka työskentelee WWE:ssä Raw-brändissä kehänimellä Drew McIntyre.
Uran alku

Hän aloitti harjoittelut 15-vuotiaana Englannissa ennen kuin muutti takaisin Skotlantiin aloittaakseen uransa. Drew on voittanut British Championship Wrestlingissä kaksi kertaa BCW Mestaruuden, Insane Championship Wrestlingissä ICW Heavyweight Mestaruuden ja Irish Whip Wrestlingissä hän voitti sen päävyön IwW Mestaruuden. Vuonna 2007 Galloway muutti Yhdysvaltoihin Britteinsaarilla kiertelyn jälkeen. Samana vuonna hän allekirjoitti sopimuksen WWE:n kanssa. WWE:n harjoittelu territoriossa Florida Championship Wrestlingissä (FCW) edesauttoi Drewtä voittamaan Florida Heavyweight Mestaruuden ja FCW Florida Tag Team Mestaruudet.
Smackdown! (2009-)

McIntyre teki toisen WWE debyyttinsä 28. elokuuta feudaten R-truthin kanssa. 13. joulukuuta McIntyre voitti WWE Intercontinental Championshipin John Morrisonilta WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs ppv:ssä. McIntyrellä ja Morrisonilla oli myös myöhemmin lisää mestaruusmatseja jotka McIntyre voitti. Elimination Chamber 2010:ssä hän puolusti mestaruuttaan Kanea vastaan ja voitti ottelun. 26. helmikuuta. McIntyre hävisi ensimmäisen kerran WWE:n matsissa Matt Hardya vastaan Money in the Bank qualifying matsissa. McIntyre sai kuitenkin uuden tilaisuuden päästä Money in the Bank matsiin, jos hän voittaisi Vince McMahonin hänelle määräämän vastuksen, Aaron Bolon. McIntyre voitti ottelun, mutta ei kuitenkaan itse otellut Money in the Bank ottelua WrestleMania 26:ssa. Theodore Long erotti McIntyren 7. toukokuuta, koska hän oli hyökännyt Matt Hardyn kimppuun jo useampana viikkona. Seuraavalla viikolla McIntyre kuitenkin palasi painimaan Mr. McMahonin käskystä ja sai mestaruutensa takaisin Kofi Kingstonilta, joka voitti mestaruuden Theodore Longin määräämässä mestaruusmatsissa.
Mestaruudet ja saavutukset

British Championship Wrestling
BCW Heavyweight-mestaruus (2 kertaa)
Evolve
Evolve Championship (1 kerta)
Evolve Tag Team Championship (2 kertaa) – Johnny Gargano (1) ja Dustinin (1) kanssa
Open the Freedom Gate Championship (1 kerta)
Florida Championship Wrestling
FCW Florida Heavyweight-mestaruus (1 kerta)
FCW Florida Tag Team-mestaruus (1 kerta) – Stu Sandersin kanssa
Insane Championship Wrestling
ICW Heavyweight-mestaruus (2 kertaa)
ICW Hall of Fame (2018)
Irish Whip Wrestling
IWW International Heavyweight-mestaruus (1 kerta)
Scottish Wrestling Alliance
Scottish Heavyweight Championship (1 kerta)
Total Nonstop Action Wrestling
Impact Grand Championship (1 kerta)
TNA World Heavyweight Championship (1 kerta)
Union of European Wrestling Alliances
European Heavyweight Championship (1 kerta)
World Wrestling Entertainment
WWE Championship (2 kertaa)
World Heavyweight Championship (1 kerta)
WWE Intercontinental-mestaruus (1 kerta)
WWE Tag Team Championship (2 kertaa) - Cody Rhodesin (1) ja  Dolph Zigglerin (1)kanssa
NXT Championship (1 kerta)
Miesten Royal Rumble voitto(2020)
Miesten Money in the Bank voitto (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drew McIntyre Wikimedia Commonsissa
WWE profiili
WWE:n mestarit
Drew McIntyre FCW Heavyweight mestarina
McIntyre Intercontinental mestarina joulukuussa 2009.
Kerttu Tamminen

| Kerttu Tamminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. lokakuuta 1898 Uusikirkko
Kuollut: 16. heinäkuuta 1981 (82 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  arkkitehti
Kerttu Tamminen (10. lokakuuta 1898 Uusikirkko – 16. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän kävi koulut Jyväskylässä ja valmistui siellä myös ylioppilaaksi.  Vuonna 1924 Tamminen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta, minkä jälkeen hän toimi piirtäjänä eri arkkitehtitoimistoissa vuoteen 1945 saakka. Rakennushallituksessa hän toimi vuodesta 1946 ensin piirtäjä, sitten vuonna 1947 ylimääräisenä arkkitehtina ja vuodesta 1961 alkaen toimistoarkkitehtina.
Tamminen on suunnitellut rakennuksia muun muassa Jyväskylään ja varsin monipuolisesti kouluja eri puolille Suomea.
Töitä

Jyväskylän kaupungintalon valtuustosalin kalustus
Jyväskylän yliopiston Z-rakennus, alun perin kunnalliskodin vuodeosasto, Pitkäkatu 1A, valmistunut 1929
KOY Keskitalo, Jyväskylä, Kauppakatu 17, valmistunut 1930
Jyväskylän Kirkkopuisto, 1931–35
Koivikon koulukodin koulurakennus, Mikkeli, valmistunut 1949
Joupin kansakoulu, Seinäjoki, valmistunut 1953
Hyvinkään virastotalo, valmistunut 1955, purettu 2010.
Turun normaalilyseo eli myöh. Steiner-koulu, valmistunut 1957, Mestarinkatu 2
Turun klassikon koulutalo eli nykyinen klassillinen lukio, 1962–64
Rehabeam

Juudan kuningas Rehabeam.
Rehabeam oli Juudan kuningas isänsä Salomon jälkeen. Hänen historiallisuudestaan ei ole varmuutta, yhden teorian mukaan hän oli kuninkaana 931–913 eaa. Joidenkin uskonnollisten tutkijoiden mukaan, jotka korostavat Raamatussa olevaa ajanlaskua, hänen hallituskautensa alkoi jo niinkin varhain kuin 997 eaa.
Raamatun kertomuksen mukaan kansa nousi kapinaan Rehabeamin ensimmäisenä hallitusvuotena, koska hän ei suostunut keventämään isänsä Salomon kansalle asettamaa "raskasta iestä ja kovaa palvelusta". Tämän ikeen on arveltu liittyvän korkeisiin veroihin tai siihen rinnastettavissa olevaan valtiolle suoritettavaan palkattomaan työhön.
 
Kun Rehabeam kieltäytyi suostumasta kansan pyyntöön, kymmenen pohjoista heimoa nousi kapinaan Jerobeamin johdolla, ja muodosti Israelin valtion. Rehabeam jäi hallitsemaan eteläistä Juudan valtiota, johon kuuluivat Juudan ja Benjaminin heimot. Rehabeamin jälkeen tuli Juudan kuninkaaksi hänen poikansa Abiam.
Aiheesta muualla

Rehabeam suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Salomo | Juudan kuningas | Seuraaja: Abiam |
Berjozovon piiri

Hanti-Mansian Berjozovon piirin länsiosissa ovat Uralin korkeimmat huiput. Kuva Saranpaulin maalaiskunnasta.
Berjozovon piiri (ven. Берёзовский райо́н, Berjozovski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 90 000 neliökilometriä. Asukkaita oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 25 744 henkeä.
Berjozovon piirin vaakuna
Uralilta saavat alkunsa monet Obin sivujoet.  Kuva Saranpaulin maalaiskunnasta, Hanti-Mansian Berjozovon piiristä.
Berjozovon piirin sijainti Hanti-Mansiassa
Seudulla virtaavat Malaja Ob ja Severnaja Sosva -joet. Lännessä kohoaa Ural-vuoristo. Ilmasto on ankaran mannermainen.
Piirin kanta-asukkaita ovat mansit, jotka muodostavat noin neljänneksen piirin väestöstä. Heidän lisäkseen siellä asuu mm. venäläisiä, ukrainalaisia ja tataareja.
Seudun talous perustuu maakaasun tuotantoon, kalastukseen ja kalanjalostukseen sekä maatalouteen. Rikkaat mineraalivarat ovat osaksi hyödyntämättä.
Piirin hallintokeskus ja kuntajako

Piirin hallinnollinen keskus on Berjozovon kaupunkimainen taajama, joka paikallishallinnon alemmalla tasolla muodostaa kaupunkikunnan. Lisäksi siihen kuuluu Igrimin taajama (kaupunkikunta) ja neljä maalaiskuntaa. Piirin kunnat ovat siis vuoden 2010 asukaskukuineen:
Berjozovon kaupunkikunta, 7 939 asukasta, joista 652 maaseutuasukkaita
Hulimsuntin maalaiskunta, 1 900 asukasta
Igrimin kaupunkikunta, 9 291 asukasta, joista 8 775 Igrimin kaupunkityyppisessä taajamassa ja 516 maaseudulla.
Pripoljarnyin maalaiskunta, 1 305 asukasta
Saranpaulin maalaiskunta, 3 856 asukasta
Svetlyin maalaiskunta, 1 453 asukasta
Nähtävyyksiä

Nähtävyyksiin kuuluu kasakoiden vuonna 1593 perustama Berjozovo, joka aikoinaan oli kaupunki ja yksi Siperian tärkeimmistä kauppapaikoista. Siellä on säilynyt 1700–1800-lukujen kauppiastaloja sekä 1800-luvun alusta peräisin oleva Neitsyt Marian syntymän kirkko. Taajamassa toimii sen historiaa esittelevä kotiseutumuseo.
Uralin itäpuolinen rautatie

Berjozovon piirin saavutettavuus ja taloudellinen merkitys saattaa muuttua merkittävästi lähitulevaisuudessa. Vuonna 2008 hyväksytyn Venäjän rautateiden pitkänajan strategiaohjelman mukaan Uralvuoriston pohjoisosan itäpuolitse rakennetaan vuoteen 2030 mennessä uusi rahtiliikennettä palveleva rautatieyhteys. Se kulkisi reitillä Jamalin Nenetsian Salehard– Hanti-Mansian Berjozovon piirin Saranpaul– Sverdlovskin alueen Ivdelin kaupunkipiirin Polunotšnoje. Ratayhteyden myötä nämä luonnonvaroiltaan rikkaat federaatiosubjektit liitettäisiin entistä laajemmin Venäjän päärataverkkoon, jolloin alueiden kaivannaisia saataisiin helpommin markkinoille.