stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wendi McLendon-Covey
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli | Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003–2008 | Reno 911! | apulaissheriffi Clementine Johnson | 73 jaksoa |
| 2006 | Lovespring International | Lydia Mayhew | 13 jaksoa |
| 2008 | Kampus Greek | Connie | ”Spring Broke” |
| 2008 |  Konttori | ovivartija Marie | ”Business Trip” |
| 2008 | Kath & Kim | Lucy | ”Friends” |
| 2009 |  10 Things I Hate About You | Vivian | 2 jaksoa |
| 2009 | Waverly Placen velhot | tohtori Jää | ”Three Monsters” |
| 2010-2013 |  Rules of Engagement | Liz | 14 jaksoa |
| 2011 | Puumanainen | vararehtori | ”You’re Gonna Get It!” |
| 2011 | Svetlana | Phoebe | 2 jaksoa |
| 2011, 2013 | Rasittavat tyttäret | Deanna | ”Pilot”, ”Teenage Girlfriends” |
| 2012 | Hot in Cleveland | Sandy | ”God and Football” |
| 2012 | The Looney Tunes Show | Patricia Bunny (ääni) | 3 jaksoa |
| 2012 | Wedding Band | Barb Henderson | ”I Don’t Wanna Grow Up” |
| 2012, 2013 | Moderni perhe | Pam |  2 jaksoa ”Schooled” ”The Wow Factor”  |
| 2012–19 | Bob's Burgers | Mudflap (ääni) | 4 jaksoa |
| 2013– | Goldbergit | Beverly Goldberg | 140 jaksoa |
| 2014 | TripTank | Idlewil / Savannah / Vapauden patsas (ääni) | tuntemattomat jaksot |
| 2015 | Long Live the Royals | kuningatar Eleanor (ääni) | neliosainen minisarja |
| 2015–16 | American Dad! | useita äänirooleja | 4 jaksoa |
| 2016–17 | Pickle and Peanut | Pähkinän äiti / Gloria / muut äänet | 6 jaksoa |
| 2017 | Tales from Radiator Springs | Didi (ääni) | ”To Protect and Serve” |
| 2018–19 | Big City Greens | Nancy Green / muita ääniä | 8 jaksoa |
| 2019 | Schooled | Beverly Goldberg | 2 jaksoa |
| 2019 | The News Tank | Wednesday McFeston Lovely | 1 jakso |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wendi McLendon-Covey)
Käännös suomeksi
Vyörihmat

| Vyörihmat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Varsinaiset viherlevät Chlorophyta
Luokka::  Ulvophyceae
Lahko::  Ulotrichales
Heimo::  Ulotrichaceae
Suku::  Ulothrix  Kützing
Katso myös
   Vyörihmat Wikispeciesissä   Vyörihmat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vyörihmat (Ulothrix) on viherlevien suku. Siihen kuuluu AlgaeBasen listauksen mukaan 55 lajia. Suvun jäseniä tavataan meristä ja makeasta vedestä. Ulothrix-lajien jokaisessa solussa on erillinen tuma, keskusvakuoli sekä suuri ja ohut viherhiukkanen, jossa on vähintään yksi pyrenoidi.
Lajeja

velttovyörihma (Ulothrix flacca)
rentovyörihma (Ulothrix subflaccida)
keijunvyörihma (Ulothrix tenerrima)
leveävyörihma (Ulothrix zonata)
Myrrysmies

Myrrysmies merkitsee useita asioita. Se voi olla:
Intomies eli eräänlainen velho,
Juhani Suomen presidentti Urho Kekkosesta kirjoittaman elämäkerran ensimmäinen osa tai
Aknestik-yhtyeen CD-singlelevyllä julkaistu laulu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Myrrysmies”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Myrsky (Wäinö Aaltosen veistos)

Myrsky on sijoitettu Wäinö Aaltosen museon ulkoterassille.
Myrsky on Wäinö Aaltosen veistos, jonka sijoituspaikka on hänen nimikkomuseonsa ulkoterassilla Turussa, osoitteessa Itäinen Rantakatu 38.
Teos on toinen valos Porin Reposaareen vuonna 1930 pystytetystä Torpedovene S2:n muistomerkistä. Se kuvaa rajun tuulen kourissa eteenpäin askeltavaa, epätoivoiselta näyttävää naista, jonka hame ja hiukset liehuvat riepovassa tuulessa. Aaltosen innoittajana toimi Pariisin Louvressa nykyisin esillä oleva Samothraken Nike -veistostorso antiikin Kreikan ajoilta (300–200 eaa.).
Myrsky paljastettiin Wäinö Aaltosen museorakennuksen avajaisten yhteydessä 17. syyskuuta 1967. 140 senttimetrin betonijalustalla lepäävän pronssivaloksen korkeus on 220 cm.
Väinö Raitio

Väinö Raitio.
Väinö Eerikki Raitio (15. huhtikuuta 1891 Sortavala – 10. syyskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä.
Elämä

Väinö Raitio syntyi Sortavalassa perheeseen, jossa oli kaikkiaan yksitoista lasta – kaikki musikaalisia. Veljestä Eino Raitiosta (1882–1936) tuli viulisti ja kapellimestari. Väinö oli kiinnostuneempi pianonsoitosta kuin läksyjenluvusta, ja hän reputti kahdesti ylioppilaskirjoituksissa. Niinpä hän päätti omistautua kokonaan musiikille. Hän opiskeli vuosina 1911–1915 Helsingin musiikkiopistossa muiden muassa Erkki Melartinin ja Erik Furuhjelmin johdolla. Vuosina 1916–1917 Raitio opiskeli Moskovassa. Raitio teki opintomatkan Berliiniin vuonna 1921 ja Pariisiin vuosina 1925–1926.
Raitio kuului 1920-luvun suomalaisen modernistisukupolven merkittävimpiin nimiin yhdessä Aarre Merikannon ja Ernest Pingoud’n kanssa. Hän haki ennakkoluulottomasti vaikutteita musiikin uusista tyylisuuntauksista, niin impressionismista kuin ekspressionismistakin. Erkki Salmenhaaran mukaan ”Raition voidaan katsoa luoneen oman riippumattoman ekspressionistisen tyylinsä 1920-luvun teoksissaan, joille on vaikea osoittaa sen enempää suoranaisia saksalaisia, venäläisiä kuin ranskalaisiakaan esikuvia.”
Suomalainen musiikkiyleisö ei 1920–1930-luvulla ollut vielä kyllin kypsä sulattamaan Raition radikaalilta tuntunutta sävelkieltä. Hänet sivuutettiin hiljaisesti ja ainoastaan yksi orkesteriteos – impressionistinen sävelrunoelma Joutsenet – painettiin Raition elinaikana. Raitio sävelsi 1920-luvun loppupuolelta 1940-luvun alkuun etupäässä orkesteriteoksia, näyttämömusiikkia ja urkuteoksia. 1930-luku merkitsi säveltäjälle tuotannon hidastumista sekä periksiantoa takaisin perinteisen kansallisen musiikkikielen pariin. Viime aikoina hänen teoksensa ovat olleet yhä kasvavamman kotimaisen sekä kansainvälisen kiinnostuksen kohteena. Esimerkiksi hänen oopperansa Prinsessa Cecilia kuultiin Helsingin Juhlaviikkojen järjestämässä esityksessä elokuussa 2017 ensimmäisen kerran sitten vuoden 1936.
Säveltäjä asui vuodesta 1932 lähtien Helsingissä. Vuonna 1933 hän avioitui Hildur Pourun kanssa. Raitio kuoli syöpään vuonna 1945 vaikean halvauksen jälkeen. [lähde? ] Hänen kunniakseen perustettiin vuonna 1991 Väinö Raitio -seura.
Teoksia > Orkesteriteoksia

Pianokonsertto op. 6 (1915)
Runoelma sellolle ja orkesterille (1915)
Sinfonia g-molli op. 13 (1918-19)
Joutsenet op. 15 (1919)
Nocturne op. 17 (1919)
Fantasia estatica op. 21 (1921)
Antigone, kolmiosainen orkesterirunoelma, op. 23 (1922)
Kuutamo Jupiterissa op. 24 (1922)
Fantasia poetica op. 25 (1923)
Neiet niemien nenissä, sinfoninen runoelma (1935)
Felis domestica, scherzo (1935)
Kaksoiskonsertto viululle, sellolle ja orkesterille (1936)
Nocturne viululle ja orkesterille (1938)
Fantasia sellolle, harpulle ja orkesterille (1942)
Teoksia > Muita teoksia

Jousikvartetto g-molli (1917)
Legenda op. 20 nro 1 uruille (1923)
Neljä värirunoelmaa pianolle op. 22 (1923)
Pyramidi kuorolle ja orkesterille op. 27 (1924-25)
Puistokuja sopraanolle ja orkesterille op. 29 (1927)
Jeftan tytär, ooppera op. 30 (1929)
Vesipatsas, baletti (1929)
Prinsessa Cecilia, ooppera (1933)
Umbra beata (Autuas varjo), runoelma uruille (1934)
Canzone uruille (1939)
Le ballet grotesque, baletti (1943)
Kaksi kuningatarta, ooppera (1944)
Kirjallisuutta

Isolammi, Hanna: Väinö Raition orkesteriteosten modernismi ja sen vastaanotto 1920-luvun Helsingissä.  (Diss. Studia musicologica Universitatis Helsingiensis, 28)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2019.  ISSN 0787-4294.  ISBN 978-951-51-5284-8.  Teoksen verkkoversio.
Salmenhaara, Erkki: ”Raitio, Väinö (1891–1945)”, Suomen kansallisbiografia, osa 8, s. 48–51.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-449-5.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Väinö Raitio (koko sävellystuotanto listattuna).
Väinö Raitio -seuran sivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
Raitio, Väinö hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Myrsine semiserrata

| Myrsine semiserrata> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Esikkokasvit (Myrsinekasvit Myrsinaceae)
Suku::  Myrsikit Myrsine
Laji::  semiserrata
Kaksiosainen nimi
 Myrsine semiserrata  Wall. 
Katso myös
   Myrsine semiserrata Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myrsine semiserrata on myrsikkien (Myrsine) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas ja sen korkeus on neljä metriä. Sitä tavataan Himalajalla ja Itä-Aasiassa ja sitä esiintyy metsissä, vuorten rinteillä ja maantien reunoilla. Se menestyy kosteassa maassa, mutta maan on hyvä olla hyvin vettä läpäisevä. Kasvia käytetään puutarhakasvina.
Yazoo

| Yazoo |
| --- | --- |
 Yazoo esiintymässä Berliinissä vuonna 2008
Tiedot
Toiminnassa:  1982–1983
Tyylilaji:  synthpop
Kotipaikka:   Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Vince Clarke, kosketinsoitin   Alison Moyet, laulu  
Levy-yhtiö:  Mute Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yazoo (USA:ssa nimellä Yaz) oli brittiläinen synthpop-duo jonka muodostivat kosketinsoittaja Vince Clarke ja laulaja Alison Moyet. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1983, jonka jälkeen Vince Clarke perusti Erasuren vuonna 1985, ja Alison Moyet jatkoi sooloartistina.
Yazoo julkaisi kaksi albumia: Upstairs at Eric's (1982) ja You and Me Both (1983) sekä hittikokoelman Only Yazoo (1999).
Diskografia > Albumit

Upstairs at Eric's (1982)
You and Me Both (1983)
Only Yazoo (1999)
Diskografia > Singlet

Albumilta Upstairs at Eric's :
"Only You" (1982)
"Don't Go" (1982)
Albumilta You and Me Both :
"Situation" (1982)
"The Other Side of Love" (1982)
"Nobody's Diary" (1983)
Albumilta Only Yazoo :
"Only You (remix)" (1999)
"Don't Go (remix)" (1999)
"Situation (mixes)" (1999)
Ei albumilla :
"Situation (remix)" (1990)
Wolfenstein (pelisarja)

| Wolfenstein |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Muse Software (1981–1984)   id Software (1992, 2008)   Gray Matter Interactive (2001)   Splash Damage (2003)   Fountainhead Entertainment (2008)   Raven Software (2009)   MachineGames (2014–)
Julkaisija:  Muse Software (1981–1984)   Apogee Software (1992)   FormGen (1992)   Activision (2001–2003, 2009)   EA Mobile (2008)   Bethesda Softworks (2014–)
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, hiiviskelypeli
Alusta:  3DO Interactive Multiplayer, Acorn Archimedes, Amiga 1200, AmigaOS 4, Apple II, Atari Jaguar, Game Boy Advance, iOS, Mac OS, MS-DOS, NEC PC-9801, PlayStation 3, PlayStation 4, Super Nintendo Entertainment System, Windows, Windows Mobile, Xbox 360, Xbox One
Ensijulkaisu:  Castle Wolfenstein (1981)
Viimeisin julkaisu:  Wolfenstein: Youngblood (2019)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Wolfenstein on Muse Softwaren aloittama pelisarja, jonka ensimmäinen peli Castle Wolfenstein julkaistiin vuonna 1981. Id Softwaren kehittämä pelisarjan kolmas peli Wolfenstein 3D oli osana ensimmäisen persoonan ammuntapelien syntymisessä. Nykyisin pelisarjan pelien kehittäjä on MachineGames, jonka käsialaa ovat pelisarjan uusimmat julkaisut: vuonna 2014 julkaistu Wolfenstein: The New Order ja sen seuraajat.
Kaikissa peleissä taistellaan natsi-Saksaa vastaan toisen maailmansodan aikana, tosin vaihtoehtoisessa aikajanassa. Wolfenstein: The New Order sijoittuu samaan vaihtoehtoiseen historiaan vuoteen 1960, jossa natsit voittivat toisen maailmansodan.
Pelit

Castle Wolfenstein (Muse Software, 1981)
Beyond Castle Wolfenstein (Muse Software, 1984)
Wolfenstein 3D (id Software, 1992)
Spear of Destiny (id Software,1992)
Mission 2: Return to Danger (FormGen Corporation, 1994)
Mission 3: Ultimate Challenge (FormGen Corporation, 1994)
Return to Castle Wolfenstein (Gray Matter Studios, 2001)
Wolfenstein: Enemy Territory (Splash Damage, 2002)
Wolfenstein RPG (Fountainhead Entertainment ja id Mobile, 2008)
Wolfenstein (Raven Software, 2009)
Wolfenstein: The New Order (MachineGames, 2014)
Wolfenstein: The Old Blood (MachineGames, 2015)
Wolfenstein II: The New Colossus (MachineGames, 2017)
Wolfenstein: Youngblood (Machine Games, 2019)
Wolfenstein: Cyberpilot
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Nanna Bryndís Hilmarsdóttir

Nanna Bryndís Hilmarsdóttir.
Nanna Bryndís Hilmarsdóttir (s. 6. toukokuuta 1989) on islantilainen muusikko. Hän on toiminut laulaja-kitaristina yhtyeessä Of Monsters and Men vuodesta 2010, jolloin yhtye perustettiin.
Vuoden 2020 koronaviruspandemian läpinäkyvyys

Vuoden 2020 koronaviruspandemian läpinäkyvyys tarkoittaa lähinnä viranomaisten koronaviruksesta antaman tiedon luotettavuutta. Esimerkiksi tautitapauksia ja kuolemia oli monissa maissa enemmän, kuin mitä testein vahvistettujen tapausten luku antoi ymmärtää. Syynä tähän olivat mm. testaamattomat kuolemat hoivakodeissa.
Kiinassa

21. tammikuuta kerrottiin viruksen ydinalueen sairaaloilta loppuneen varusteet ja henkilökunta kesken. Tämän vuoksi monet sairaalat eivät olleet kyenneet diagnosoimaan koronavirustapauksia tarkasti, ja ne olivat diagnosoineet monia koronavirustapauksia "vakavaksi keuhkokuumeeksi".
Iranissa

Helmi- ja maaliskuussa 2020 epäiltiin Iranissa olevan sairastuneita todellisuudessa paljon ilmoitettua enemmän muun muassa matemaattisten mallien perusteella, sillä virus on levinnyt Iranin kautta useisiin maihin, ja suhteutettuna kuolinlukuihin tautitartuntoja täytyisi olla jopa kymmeniä tuhansia, ja tauti vaikuttaa myös levinneen Iranin sisällä epäilyttävän nopeasti. Iranin parlamentin jäsen syytti 24. helmikuuta Iranin hallitusta maan koronavirusepidemian laajuuden pimittämisestä. Parlamentaarikon mukaan pelkästään Qomin kaupungissa 50 ihmistä oli kuollut virukseen ja 250 saanut tartunnan. Iranin viranomaisten mukaan 24. helmikuuta 12 ihmistä oli kuollut ja 61 sairastunut uuteen koronavirukseen. Yhdysvaltain ulkoministeri Mike Pompeo vaati Irania kertomaan totuuden koronavirustilanteesta, ja kertoi olevansa huolissaan tietojen pimittämisestä. Britannian yleisradioyhtiö BBC:n mukaan Iranin terveydenhoitoviranomaiset paljastivat 28. helmikuuta yhtiön persiankieliselle toimitukselle, että koronavirukseen on Iranissa kuollut jo ainakin 210 ihmistä, kun virallinen luku oli tähän asti ollut 34. Tartunnan saaneita oli virallisesti 388, mutta Teheranin kaupunginhallinnon jäsenen mukaan 10 000–15 000 tartuntaa on odotettavissa muutaman viikon kuluessa. Iran on aktiivisesti puolustellut epidemian vastaisia toimiaan, ja se on kiistänyt pimittäneensä epidemian todellista laajuutta. Useat paikallislähteet raportoivat huomattavasti terveysministeriön lukuja korkeampia uhrimääriä ja lääkäreitä kerrotaan painostettun kirjaamaan uhreille muita kuolinsyitä. Useat poliitikot ovat ilmoittaneet alueellaan olevan uhreja moninkertaisesti virallisiin lukuihin verrattuna. Maaliskuun alussa Iranin parlamentin 290:stä jäsenestä 23:lla oli todettu tartunta. Viisi korkea-arvoista iranilaispäättäjää oli kuollut virukseen.
Ensimmäiset koronavirustapaukset raportoitiin virallisesti Qomissa 19. helmikuuta, mutta asiantuntijoiden mukaan tauti alkoi levitä kaupungissa 3–6 viikkoa tätä aikaisemmin. Virus olisi levinnyt kiinalaisten opiskelijoiden kautta. Teheranilainen lääkäri kertoi Reutersille sairaaloiden olevan täynnä tartunnan saaneita ihmisiä, ja heidän kuulleen sadoista kuolleista. Tilanteesta oli kielletty kertomasta tiedotusvälineille rangaistuksen uhalla. Maaliskuussa henkilökohtaiset suojavälineet ja puhdistusaineet olivat lähes loppuneet koko maasta, eikä Iran saanut niitä paljonkaan maan ulkopuolelta, sillä Yhdysvallat on asettanut maan kauppasaartoon sen ydinohjelman vuoksi. Asiantuntijat epäilivät maaliskuussa Iranin lukuja täysin vääristellyiksi. Toronton yliopiston tartuntatautiasiantuntija oli arvioinut lukujen perusteella Iranissa olleen tartuntoja kaikkiaan 28 000, joka olisi tällöin virallisiin lukuihin nähden noin kahdeksankertainen määrä. Myös suurempia arvioita esitettiin, esimerkiksi The Atlantic -lehti arvioi 9.3. Iranissa olleen vähintään 590 000 tapausta. Erään kansanedustajan mukaan Iranissa oli 27. maaliskuuta mennessä menehtynyt COVID-19-tautiin ainakin 12 400 ihmistä 228 paikkakunnalla. Tämä lukumäärä olisi yli viisinkertainen verrattuna Iranin terveysministeriön virallisiin lukuihin.
Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa epidemian laajuus oli 10. maaliskuuta epäselvä, sillä maa ei ollut testannut laajoja määriä ihmisiä koronaviruksen varalta. Virallisten lukujen uskotaan olevan huomattavasti alhaisempia kuin todelliset luvut väestön testaamattomuuden vuoksi. Maan arvioidaan olevan hyvin varautumaton virukseen. Yhdysvaltain tautikeskus CDC oli maaliskuussa hyvin vaitonainen viruksesta. Osa ongelmaa oli CDC:n viivästys testauspakkausten toimittamisessa paikallisille terveyspalveluille, ja sen vastahakoisuus pitkään muualta kuin Wuhanista tulleiden ihmisten testaamiseen, vaikka epidemioita oli käynnissä jo muualla maailmassa. Maan arvioitiin tuhlanneen tärkeää aikaa, kun viruksen leviäminen voitiin vielä helposti pysäyttää. Vaikka kriteerejä höllennettiin huomattavasti, tuli ilmi tapauksia, joissa muun muassa tartunnan saaneita hoitajia ei oltu suostuttu testaamaan. Viruksen arvioitiin kiertäneen Yhdysvalloissa viikkoja huomaamatta. Yhdysvaltojen toimet koronavirukseen olivat mitättömiä verrattuna muihin kehittyneisiin maihin. Se johtui osittain siitä, että Trumpin hallinto vähensi CDC:n rahoitusta tuntuvasti vuonna 2018, ja ehdotti 16 prosentin leikkausta CDC:n budjettiin vuodelle 2021. Alhaisten testauslukujen valossa Yhdysvaltain tautikeskus lopetti negatiivisten tulosten julkistamisen maaliskuussa. Viruksen testaamiskapasiteetti vaihteli paljon osavaltiosta toiseen – Kaliforniassa voitiin testata 6. maaliskuuta 6 000 ihmistä päivittäin, kun taas Pensylvaniassa vain kymmeniä. Siinä missä Etelä-Korea oli testannut yli 100 000 ihmistä koronaviruksen varalta ja noin 15 000 päivittäin, Yhdysvallat oli testannut 8. maaliskuuta mennessä noin 5 000 ihmistä, vaikka Yhdysvaltojen väkiluku on yli kuusi kertaa Etelä-Koreaa suurempi. Yhdysvaltojen arvioitiin olevan huomattavasti jäljessä toimenpiteissä verrattuna koronaviruksen leviämiseen maassa. Viruksen arvioitiin sairastuttaneen maaliskuussa Yhdysvalloissa tuhansia, ellei kymmeniä tuhansia ihmisiä.
Waterworld

| Waterworld |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kevin Reynolds
Käsikirjoittaja:   Peter Rader  David Twohy 
Tuottaja:   Kevin Costner  John Davis  Charles Gordon  Lawrence Gordon 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Dean Semler
Leikkaaja:  Peter Boyle
Tuotantosuunnittelija:  Dennis Gassner
Pääosat:   Kevin Costner  Dennis Hopper  Jeanne Tripplehorn  Tina Majorino  Michael Jeter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   1995-7-2828. heinäkuuta 1995 (Yhdysvallat)  1995-9-2222. syyskuuta 1995 (Suomi)  
Kesto:  135 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  175 000 000 dollaria
Tuotto:  264 218 220 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Waterworld on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen post-apokalyptinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Kevin Reynolds. Waterworld oli aikansa kallein tuotanto ja se ylitti alkuperäisen budjettinsa moninkertaisesti. Elokuvaa kuvattiin Tyynellämerellä ja Havaijin rannikolla. Pääosissa esiintyvät Kevin Costner, Dennis Hopper, Jeanne Tripplehorn, Tina Majorino ja Michael Jeter. Lisäkuvauksia suoritettiin muun muassa Los Angelesissa, Huntington Beachilla ja Santa Catalinan saarella.
Juoni

Waterworld sijoittuu tulevaisuuteen, jolloin napajäät ovat sulaneet ja Maanpinta on suurimmaksi osaksi merien täyttämä, kaikkialla on vain vettä ja maa-aines on kullan arvoista. Kevin Costner on elokuvassa yksinäinen kulkija, joka purjehtii merillä ja jolla on kidukset ja räpylät. Huhutaan paikasta, jota vesi ei olisi peittänyt. Kuivamaa-nimisen paikan olemassaolosta kertoo huhujen lisäksi pikkutytön, Enolan (Tina Majorino) selkään tatuoitu kartta. Tytöstä pitää huolta Helen (Jeanne Tripplehorn). Tietoa kuivamaan sijainnista havitelevat monet, muun muassa savuttajiksi kutsuttu Smokers-jengi, jotka ovat Deacon-nimisen miehen (Dennis Hopper) johtamia merirosvoja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kevin Costner   | … |   yksinäinen kulkija   |
|   Dennis Hopper   | … |   Deacon   |
|   Jeanne Tripplehorn   | … |   Helen   |
|   Tina Majorino   | … |   Enola   |
|   Michael Jeter   | … |   vanha Gregor   |
|   Jack Black   | … |   Smokerin lentäjä   |
|   Kim Coates   | … |   Ajelehtija   |
|   Robert Joy   | … |   Smokerin kirjanpitäjä   |
|   Robert LaSardo   | … |   Smitty   |
|   Gerard Murphy   | … |   The Nord   |
|   R. D. Call   | … |   Atollin työtekijä   |
|   John Fleck   | … |   Smokerin lääkäri   |
|   Zakes Mokae   | … |   Priam   |
|   Rick Aviles   | … |   Atollin portinvahti   |
|   Jack Kehler   | … |   Atollin pankkiiri   |
|   Chris Douridas   | … |   Atoller   |
|   Robert A. Silverman   | … |   hydrofiili   |
|   Neil Giuntoli   | … |   Chuck   |
|   William Preston   | … |   Smokerin syvyysmittaaja   |
|   Sean Whalen   | … |   Bone   |
|   Lee Arenberg   | … |   Djeng   |
Vastaanotto

Elokuvaa sanottiin flopiksi, mutta se hankki lipputuloilla siihen sijoitetut rahat takaisin ja jäi vähän voitolle. Elokuvan lipputulot olivat 265 miljoonaa dollaria. Waterworld sai sekalaisia arvosteluja, joissa kiitettiin tulevaisuus-teemasta mutta kritisoitiin näyttelijäsuorituksia.
Aiheesta muualla

Ebert, Roger: Waterworld RogerEbert.com.  28.7.1995. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
Dawson, Jeff: Waterworld Review Empire.  1.1.2000. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
Yazid Mansouri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. helmikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Revin, Ardennes, Ranska
Pelipaikka: Puolustava keskikenttä
Pituus: 175 senttimetriä
Junioriseurat
1994–1995 1995–1997:  Tinqueux SC  Le Havre
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2004 2003–2004 2004–2006 2006–2010 2010–2011 2011–2013 |  Le Havre →  Coventry City (laina)  Châteauroux  Lorient  Al-Sailiya  CS Constantine | 134 (2) 14 (0) 63 (2) 112 (1) 15 (0) 14 (0) |
Maajoukkue
| 2001–2010 |  Algeria | 67 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yazid Mansouri (arab. يزيد منصوري‎‎‎, s. 25. helmikuuta 1978 Revin, Ardennes, Ranska) on algerialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana pelannut Mansouri pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa.
Ura

Mansouri aloitti jalkapalloilun Ranskassa 16-vuotiaana Tinqueuxissa. Sittemmin hän siirtyi Le Havreen, jossa hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1997–1998. Mansouri nousi lopulta joukkueen avausmiehistöön kaudella 1999–2000, jolloin joukkue putosi Ligue 2:een. Mansouri pelasi vielä kolme kautta Le Havressa kunnes hänet lainattiin yhdeksi kaudeksi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Coventryyn kaudella 2003–2004. Conventry kuitenkin purki Mansourin sopimuksen tammikuussa 2004, kun hän ilmoitti osallistuvansa vuoden 2004 Afrikan kisoihin vastoin joukkueen tahtoa.
Kisojen jälkeen Mansouri oli loppukauden ilman seuraa ja siirtyi kesällä 2004 Ligue 2:ssa pelanneeseen Châteauroux'iin. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan ja toimi joukkueen kapteenina jälkimmäisellä kaudella 2005–2006. Kesällä 2006 Mansouri allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Ranskan pääsarjaan nousseen Lorientin kanssa.
17. kesäkuuta 2010 Mansouri allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen qatarilaisen Al-Sailiyan kanssa. Kauden päätteeksi joukkue putosi Qatarin toiseksi korkeimmalle tasolle. Samalla myös Mansouri jätti seuran kauden päätteeksi.
Loppu syksystä 2011 Mansouri kävi neuvotteluja sveitsiläisen Sionin ja algerialaisen ES Sétifin kanssa, mutta ei saanut solmittua sopimusta kummankaan seuran kanssa. Joulukuussa 2011 Mansouri allekirjoitti loppukauden kattavan sopimuksen algerialaisen CS Constantinen kanssa. Mansouri jatkoi vielä yhden kauden joukkueessa, jonka jälkeen hän päätti uransa kauteen 2012–2013.