stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiili
Sovellutuksia

Hiili on elintärkeä alkuaine eläville olennoille, ilman sitä elämää ei olisi sellaisena kuin sen tunnemme. Taloudellisesti tärkein hiilen käyttö on hiili­pitoisten polttoaineiden, varsinkin fossiilisten poltto­aineiden kuten kivi­hiilen, maaöljyn ja maakaasun käyttö energian tuotantoon. Samoista raaka-aineista valmistetaan jalostamalla myös synteettisiä materiaaleja kuten muoveja.
Vapaana alkuaineena olevaa hiiltä eri muodoissaan käytetään:
Koksin valmistukseen
Energialähteenä ja polttoaineena
Kemianteollisuuden raaka-aineena
Metallurgian teollisuudessa metallien pelkistimenä
Isotooppina hiili-14 (C-14) iänmäärityksessä ns. hiili-14-menetelmällä
Grafiittia voiteluaineena ja lyijykynän ”lyijynä”
Timantteina hioma-aineena ja koruina
Teräksen valmistuksessa raudasta kovuutta lisäämään
Taidepiirustuksessa
Hiilitabletteina imemään myrkkyjä
Aktiivihiilen muodossa imemään hajuja ja puhdistamisessa
Hiilen yhdisteitä

Hiilen oksideista tärkeimmät ovat hiilidioksidi (CO2) ja hiilimonoksidi (CO). Muita oksideja ovat hiilisuboksidi (C3O2), dihiilimonoksidi (C2O), sekä korkeammat oksidit C5O2 ja C12O9.
Hiili esiintyy luonnossa karbonaatteina, ja näistä hiilen yhdisteistä keskeisimmät ovat natriumkarbonaatti eli sooda (Na2CO3) ja kalsiumkarbonaatti eli kalkkikivi (CaCO3).
Hiilen ja metallin yhdisteet ovat karbideja. Titaanikarbidia (TiC) ja volframikarbidia (WC) käytetään hionta- ja kiillotusaineina niiden kovuuden vuoksi. Rautakarbidi eli sementiitti (Fe3C) antaa teräkselle sen lujuuden. Kalsiumkarbidi (CaC2) muodostaa veden kanssa asetyleeniä. Tunnetaan myös vähähiilisiä karbideja, kuten kromin Cr4C, Cr7C ja Cr3C2.
Muita hiilen epäorgaanisia yhdisteitä ovat:
Syanidit, kuten kaliumsyanidi (KCN) ja natriumsyanidi (NaCN)
Hiilidisulfidi (CS2) eli rikkihiili
Hiilitetrabromidi (CBr4)
Hiilitetrakloridi (CCl4)
Fosgeeni (COCl2)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetushallitus: Hiilen allotropia
Hiilitieto: Hyvä tietää hiilestä, Energiateollisuus, 2009 (pdf)
PubChem: Carbon (englanniksi)
Periodictable: Technical data for Carbon (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Carbon (englanniksi)
Luettelo hiilen isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki 
Muut:  NARA 
Hiilikimpale
Sophie B. Hawkins

Sophie B. Hawkins vuonna 2006
Sophie Ballantine Hawkins (s. 1. marraskuuta 1964) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Hawkins syntyi New Yorkissa ja valmistui Manhattan School of Musicista. Hän sai Grammy-ehdokkuuden jo debyyttialbumillaan Tongues and Tails (1992). Laulu "Damn I Wish I Was Your Lover" nousi Yhdysvaltain singlelistan viidenneksi. Seuraava albumi Whaler ilmestyi 1994.
Hawkins on avoimesti biseksuaalinen.
Diskografia

Tongues and Tails (1992)
Whaler (1994)
Timbre (1999)
The Best of Sophie B. Hawkins (2001)
Wilderness (2004)
Live! The Bad Kitty Board Mix (2006)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Orlando Magic

| Orlando Magic |
| --- | --- |

Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Kaakkoinen
Perustettu:  1989
Historia:  Orlando Magic 1989–
Areena:  Kia Center
Kotipaikka:  Orlando, Florida
Värit:                     
Omistaja(t):  Orlando Magic, Ltd., RDV Sports, Inc.
Toimitusjohtaja:  John Hammond
Päävalmentaja:  Jamahl Mosley
Yhteistyöseura:  Lakeland Magic
Mestaruudet:  0
Konferenssin mestaruudet:  2 (1995, 2009)
Divisioonan mestaruudet:  6 (1995, 1996, 2008, 2009, 2010, 2019)
Kotisivu:  https://www.nba.com/magic
Orlando Magic on koripalloseura, joka pelaa NBA-liigan itäisen konferenssin kaakkoisessa divisioonassa. Seuran kotiareena on Kia Center Orlandossa, Floridassa.
Orlando Magic on kaksi kertaa, vuosina 1995 ja 2009 päässyt pelaamaan NBA-finaaleissa. Vuonna 1995 se hävisi finaalisarjan Houston Rocketsille otteluvoitoin 0–4 ja vuonna 2009 Los Angeles Lakersille 1–4. Vuoden 1995 joukkueessa pelasivat muun muassa Shaquille O'Neal, Anfernee Hardaway, Horace Grant, Dennis Scott, Anthony Bowie, Jeff Turner ja Darrell Armstrong; joukkueen päävalmentajana toimi Brian Hill. Vuonna 2009 joukkueeseen kuuluivat muun muassa Dwight Howard, Rashard Lewis ja Hidayet Türkoğlu.
Joukkue kaudella 2019–2020

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
2018-2019  Orlando Magic
| 2 |  | Al-Farouq Aminu |  |  |
| 14 |  | D. J. Augustin |  |  |
| 5 |  | Mohamed Bamba |  |  |
| 24 |  | Khem Birch |  |  |
| 7 |  | Michael Carter-Williams |  |  |
| 10 |  | Evan Fournier |  |  |
| 35 |  | Melvin Frazier |  |  |
| 20 |  | Markelle Fultz |  |  |
| 00 |  | Aaron Gordon |  |  |
| 1 |  | Jonathan Isaac |  |  |
| 25 |  | Wes Iwundu |  |  |
| 11 |  | Amile Jefferson |  |  |
| 4 |  | Josh Magette |  |  |
| 8 |  | Terrence Ross |  |  |
| 9 |  | Nikola Vučević |  |  |
Entisiä pelaajia

| --- | --- |
 Darrell Armstrong  Chucky Atkins  Tony Battie  Michael Doleac  Gordan Giricek  Drew Gooden  Horace Grant  Anfernee Hardaway  Matt Harpring  Dwight Howard  Rashard Lewis :  Tracy McGrady  Mike Miller  Jameer Nelson  Victor Oladipo  Shaquille O'Neal  Jason Richardson  Stanley Roberts  Dennis Scott  Scott Skiles  Hidayet Türkoğlu  Jeff Turner
Pregabaliini

| --- | --- |


Pregabaliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(3S)-3-(aminometyyli)-5-metyyliheksaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 148553-50-8
ATC-koodi: N03AX16
PubChem CID: 5486971
DrugBank: DB00230
Kemialliset tiedot
Kaava: C8H17NO2 
Moolimassa: 159,23 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 186–188 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: ≥ 90 %
Proteiinisitoutuminen: <1%
Metabolia: Alle 2 % pregabaliinista metaboloituu ja erittyy lähes muuttumattomana virtsaan. N-metyylipregabaliini
Puoliintumisaika: 6-11 tuntia
Ekskreetio: munuaisten kautta
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  D(AU) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta, laskimopistoksena
Lyrica-lääkkeen myyntipakkauksia.
Pregabalin Orion on suomalaisen Orionin valmistama, edullisempi rinnakkaisvalmiste Lyricalle.
Pregabaliini (kauppanimi muun muassa Lyrica) on gabapentiinistä edelleen kehitetty antikonvulsiivinen lääkeaine. Sitä käytetään paikallisalkuisen epilepsian, neuropaattiseen kivun, yleistyneen ahdistuneisuushäiriön ja migreenin hoitoon. Yhdysvaltain lääkevirasto FDA on hyväksynyt sen hoidoksi myös fibromyalgiaan, mutta ei yleistyneeseen ahdistuneisuushäiriöön. Lääkkeen toi markkinoille Pfizer vuonna 2004.
Lääkettä on käytetty myös esimerkiksi migreenin ja levottomien jalkojen oireyhtymän hoidossa.
Pregabaliini on aivojen välittäjäaine GABA:n johdos. Lääkettä markkinoi ja myy Suomessa Pfizer ja rinnakkaislääketuojat Orifarm ja Paranova. Lääkekorvaustilaston mukaan yli 71 000 suomalaista käytti vuonna 2012 pregabaliinia sisältävää Lyricaa, näistä vain kymmenesosa epilepsian hoitoon.
Pregabaliinia sisältävät lääkkeet ovat pääasiallisesti keskushermostoon vaikuttavia eli PKV-lääkkeitä, joilla on huumaavia vaikutuksia. Lyrican pakkaukseen on lisätty markkinoille tulon jälkeen punainen varoituskolmio, joka esiintyy myös muiden PKV-lääkkeiden pakkauksissa.
Historia

Pregabaliinin löysi lääkekemisti Richard Bruce Silverman Northwestern-yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1990. Euroopan unioni hyväksyi lääkeaineen vuonna 2004.
Pregabalinin lyhytvaikutteisemman version patentti vanhentuntui Yhdysvalloissa kokonaisuudessan kesäkuussa 2019 ja markkinoilla on siitä useita rinnakkaislääkkeitä. Kuitenkin vuonna 2017 Pfizerin Yhdysvaltain markkinoille tuoman hitaasti imeytyvän depot-version Lyrica CR:n patentti on voimassa n. vuoteen 2037.
Vaikutusmekanismi

Pregabaliini muistuttaa rakenteeltaan keskushermostossa luonnostaan esiintyvää välittäjäainetta gamma-aminovoihappoa (GABA), joka tyypillisesti vähentää hermosolujen toimintaa. GABA on tärkein epileptisiä kohtauksia estävistä välittäjäaineista. Pregabaliini heikentää kalsiumin virtausta hermosolun sisälle, mikä estää hermosolujen toimintaa ja vähentää kiputiloihin, ahdistuneisuutiloihin ja epilepsiaan liittyvien välittäjäaineiden vapautumista. Pregabaliinin väärinkäytön vaikutusmekanismia ei kokonaan tunneta, mutta myös monilla muilla GABA-järjestelmään vaikuttavilla lääkkeillä, esimerkiksi bentsodiatsepiineilla, on väärinkäyttöpotentiaalia.
Aineenvaihdunta

Pregabaliinin metabolia ihmisellä on merkityksetöntä. Radioaktiivisesti merkityn pregabaliiniannoksen jälkeen noin 90 % annetusta annoksesta erittyi virtsaan muuttumattomana pregabaliinina. Pregabaliinin virtsasta löytyvän päämetaboliitin, N-metyylipregabaliinin osuus annoksesta oli 0,9 %. Prekliinisissä tutkimuksissa pregabaliinin S-enantiomeeri ei rasemisoidu R-enantiomeeriksi hiirillä, rotilla, kaneilla eikä apinoilla.
Haittavaikutukset

Pregabaliinista tehtiin vuonna 2012 neljänneksi eniten haittavaikutusilmoituksia Fimean lääkkeiden haittavaikutuksia koskevaan tietokantaan. Pregabaliinin käytön yleisimpiä haittavaikutuksia ovat:
Hyvin yleisiä (enemmän kuin 10 %:lla): huimaus, väsymys.
Yleisiä (1–10 %:lla): näön hämärtyminen, kaksoiskuvat, lisääntynyt ruokahalu, euforia, sekavuus, värikkäät unet, muutokset seksuaalisuudessa, ärtyneisyys, ataksia, keskittymiskyvyn muutokset, koordinaatiokyvyn muutokset, muistivaikeudet, vapina, puhekyvyn muutokset, parestesia, kiertohuimaus, suun kuivuminen, ummetus, oksentelu, lisääntyneet ilmavaivat, erektiovaikeudet, uupumus, turvotukset, epänormaali kävelytyyli, painon lisääntyminen.
Epätavalliset (0,1–1 %:lla): masennus, letargia, levottomuus, hallusinaatiot, silmien nykiminen, tuntoaistin muutokset, takykardia, syljenerityksen lisääntyminen, hikoilu, kuumat aallot, kutina, lihaskrampit, lihaskipu, nivelkivut, virtsaamisvaikeudet, muutokset verenkuvassa, munuaiskivet.
Harvinaiset (< 0,1 %:lla): neutropenia, muutokset sydänsähkökäyrässä, verenpaineen muutokset, haimatulehdus, nielemisvaikeudet, virtsamäärän väheneminen, lihasvaurio, itsetuhokäyttäytyminen, estottomuus.
Väärinkäyttö

Pregabaliinilla on myös väärinkäyttöpotentiaalia sen miedosti euforisoivasta vaikutuksesta johtuen. Kuitenkin tämä vaikutus pienenee pregabaliinin pitkäaikaisessa käytössä, kun lääkkeeseen kasvaa toleranssi. Riski matalilla annoksilla riippuvuuteen on pieni, vasta nostamalla annosta huomattavasti yli hoitoannoksen ja käyttämällä näin pidempään kasvaa riippuvuusriski suuremmaksi.
Pregabaliini on noussut huumekäytössä perinteisten huumaavien lääkkeiden kuten opiaattien ja bentsodiatsepiinien rinnalle.tarvitaan parempi lähde
Pregabaliinia käytetään myös sekaisin alkoholin kanssa, ja myös tämä voi olla hengenvaarallista, erityisesti jos pregabaliinia ja alkoholia otetaan suuria määriä, tarkoittaen 600 mg:n maksimiannostuksen ylitystä esimerkiksi useilla grammoilla.
Laki

Pregabaliini on mainittu valtioneuvoston asetuksessa huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
DrugBank: Pregabalin (englanniksi)
PubChem: Pregabalin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pregabalin (englanniksi)
Pfizer.fi: Lyrica (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuosikymmenen odotus päättyy: Lyrica muuttuu kolmiolääkkeeksi Suomen Kuvalehti 7.9.2015
Kouristuksen estolääkkeet
| GABAergiset |
| --- | --- |
GABAAR PAM:  Barbituraatit: barbeksakloni • fenobarbitaali • metarbitaali • metyylifenobarbitaali • pentobarbitaali • primidoni • Karbamaatit: felbamaatti • Bentsodiatsepiinit: diatsepaami • klobatsaami  • klonatsepaami • kloratsepaatti • loratsepaami • midatsolaami • nimetatsepaami • nitratsepaami • tematsepaami • Muut: bromidi (kaliumbromidi, natriumbromidi) • imepitoiini • paraldehydi • stiripentoli
GABA-T -inhibiittorit:  Rasvahapot (ja liittyvät): valproaatti • valpromidi • valproaatti pivoksiili • vigabatriini
Muut:  GABAR-reseptorinaktivoijat: progabidi • GAT-1 -inhibiittorit: tiagabiini
| Kanavamodulaattorit |
| --- | --- |
Natrium-salpaajat:  Hydantoiinit: etotoiini • fenytoiini • fosfenytoiini • mefenytoiini • Karboksamidit: eslikarbatsepiiniasetaatti • karbamatsepiini • okskarbatsepiini • Muut: lakosamidi • lamotrigiini • rufinamidi • topiramaatti • tsonisamidi
Kalsium-salpaajaat:  Oksatsolidiinidionit: etadioni • parametadioni • trimetadioni • Suksinimidit: etosuksimidi • fensuksimidi • mesuksimidi • Gabapentinoidit: gabapentiini • pregabaliini
Kalium-avaajat:  retigabiini
| Muut |
| --- | --- |
Hiilihappoanhydraasi-inhibiittorit:  Sulfonamidit: asetatsolamidi • etoksotsolamidi • sultiaami
Muut:  beklamidi • brivarasetaami • etirasetaami • kannabidioli • levetirasetaami • perampaneeli
730-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku eaa. · 700-luku eaa. · 600-luku eaa.
Vuosikymmenet: 800-luku eaa. · 790-luku eaa. · 780-luku eaa. · 770-luku eaa. · 760-luku eaa. · 750-luku eaa. · 740-luku eaa. · 730-luku eaa. · 720-luku eaa. · 710-luku eaa. · 700-luku eaa. · 690-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

739 eaa. - Hiram II:sta tuli Tyroksen kuningas.
732 eaa. - Hosheasta tuli Israelin viimeinen kuningas.
732 eaa. - Assyrialaiset kukistivat Damaskoksen kaupunkivaltion.
Harakka

| Harakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Harakat Pica
Laji::  pica
Kaksiosainen nimi
 Pica pica  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Harakka Wikispeciesissä   Harakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harakka (Pica pica) on harakoiden sukuun kuuluva varislaji.
Etymologia

Harakan suomenkielinen nimi on balttilaisperäinen, ja nimi on suomessa vanha ja vakiintunut. Keuruulla harakasta käytettiin myös nimeä kuolemanilmoittaja ja Halikossa pirunharakka.
Tieteellinen nimi Pica on latinaa ja tarkoittaa harakkaa jo Pliniuksella.
Koko ja ulkonäkö

Harakka on 40–51 senttimetriä pitkä, josta pyrstön osuus on 20–30 senttiä. Väritykseltään harakka on mustavalkoinen lintu, jolla on vihreähohtoinen pyrstö. Koiraan pyrstö on yleensä naaraan pyrstöä pitempi. Pohjois-Afrikkalaisella mauretanica-alalajilla on silmän takana paljas sininen alue.
Harakan ääntely (ohje) on käheää ja epämusikaalista räkätystä. Harakan laulu, jota kuulee harvoin, lähinnä maalis–toukokuussa, on hiljaista kitisevistä ja kirskuvista äänistä sekä matkinnoista koostuvaa rupattelua.
Levinneisyys

Harakka on levinnyt lähes koko Eurooppaan, suureen osaan Aasiaa sekä Luoteis-Afrikkaan. Euroopan harakkapopulaation kooksi arvioidaan 22,5–57,0 miljoonaa yksilöä. Koko maailman kannan kooksi arvioidaan 45,9–228,0 miljoonaa yksilöä, mutta arvio on hyvin varovainen.
Suomessa harakka pesii koko maassa, mutta kanta harvenee pohjoiseen päin mentäessä. Nykyisin Suomessa pesii 140 000–200 000 paria. Suomen harakkakanta taantui 1940–1950-luvuilta 1970-luvulle. Harakan vainoaminen väheni 1960–1970-luvuilla, jolloin se alkoi levitä myös kaupunkeihin ja harakkakanta kasvoi 1970- luvulta 1980-luvun lopulle.
Harakka on pääosin paikkalintu, mutta nuoret yksilöt saattavat kierrellä syksyisin.
Elinympäristö

Harakka pesii usein ihmisasutuksen läheisyydessä, mutta myös luonnonympäristöissä, erityisesti nuorissa, tiheissä metsiköissä. Runsaimmillaan harakka on pientaloalueilla, joissa on paljon puita ja pensaita.
Lisääntyminen

Harakka rakentaa katollisen, pyöreän pesän puuhun tai pensaaseen. Naaras munii maalis–toukokuussa 5–8 vihertävää ja ruskeapilkkuista munaa ja hautoo niitä 21–22 vuorokautta. Emot ruokkivat poikasia pesään 24–30 vuorokautta.
Ravinto

Harakka on kaikkiruokainen; se syö hyönteisiä, matoja, siemeniä, hedelmiä ja jätteitä ja ryöstelee lintujen munia ja poikasia.
Harakka vierailee usein myös lintujen talviruokintapaikoilla. Ruokintapaikallakin harakalle kelpaa melkein mikä tahansa ruoka. Harakan erityistä herkkua ovat kuitenkin auringonkukansiemenet, pähkinät sekä tali ja rasva.
Elintavat ja käyttäytyminen

Harakka liikkuu usein äänekkäinä 5–25 yksilön parvina. Harakka on valpas lintu ja tutkii ympäristöään tarkkaan. Usein se tähystää ympäristöään tarkkaavaisena puun tai tolpan päästä. Harakoiden keskuudessa vallitsee niin sanottu nokkimisjärjestys: vanhat ja vahvat yksilöt ovat ylempiarvoisia kuin muut. Ne saavat valita parhaat pesäpaikat ja yöpymisoksat ja ovat etuoikeutettuja muissakin asioissa.
Kansanperinne

Harakka on leimallisesti ihmisen seuralainen ja yksi yleisimpiä pihalintujamme, ja siksi myös useiden kansanuskomusten kohde. Enimmäkseen harakkaan on Euroopassa suhtauduttu kielteisesti. Poikkeuksetta sen räkätys on merkinnyt kaikenlaista epäonnea ja vastoinkäymisiä. Pihamaalla tai -tiellä räksättänyt harakka on kertonut epämieluisista vieraista, matkalle lähtiessä harakan nauru on tiennyt vaivalloista taivalta. Metsälle tai kalaan lähtiessä jos törmää harakkaan, voi saman tien kääntyä takaisin; saalista ei ole luvassa. Harakan on uskottu levittävän ruttoa. Sitkeästi on uskottu, että harakka on perso kiiltäville esineille, ja että se kätkee suureen pesäänsä varastamiaan hopeaesineitä, mutta tutkimustulokset eivät tätä väitettä tue.
Harakkaan on liittynyt uskomus, että se on pirun luomus, paholaisen lintu. Jossain vaiheessa se kuitenkin tajusi, kuka hänen luojansa on, ja livisti pirulta karkuun. Piru ehti napata harakkaa pyrstöstä kiinni, jolloin se venyi nykyisiin mittoihin. Toinen uskomus pyrstön pituudesta on sen tarttuminen kiinni tervaan kiitos harakan uteliaisuuden, ja linnun rimpuillessa siitä irti se venähti pituutta. ”Missäs harakka jos ei siantappajaisissa” -sanonta on suunnattu liian uteliaalle, joka paikkaan nokkansa työntävälle ihmiselle. Valkea rintamus puolestaan on varastettu esiliina, kuvaten sekin harakkaan liitettyä luonteenpiirrettä.
On uskottu, että pääsiäisaamuna ei harakoita näy, sillä tällöin ne ovat menneet maksamaan veroja pirulle. Piru vaatii neljäkymmentä harakkaa veroaamiaisekseen. On uskottu myös, että ihminen on sen eläimen luonteinen, jonka hän ensimmäiseksi näkee pääsiäisaamuna. Harakka on virkeytensä ja eloisuutensa takia ollut haluttu tuttavuus tuolloin, vaikkei muutoin niin pidetty olekaan ollut. Pertunmaalla onkin tiedetty, että harakan näkijä ”tulee lehen kevuseks, harakka raudan raskuseks”.
Harakkaa on välillisesti tarvittu myös lapsen syntymän yhteydessä. Uudelle tulokkaalle tehtiin ns. harakkapaita, jota pidettiin lapsen yllä kolme vuorokautta. Tämän jälkeen se ripustettiin aidanseipääseen lahoamaan, ja näin menetellen eivät lapseen tarttuneet taudit eivätkä pahat taiat päässeet vaikuttamaan. Harakka toimi sijaiskärsijänä.
Harakka esiintyy myös sanonnassa mennä harakoille. Sitä käytetään, kun jokin asia menee hukkaan tai hyödyttömään tarkoitukseen. Esimerkiksi jos lämpö karkaa talon sisältä ulos, sen sanotaan menevän harakoille.
Harakkaa on pidetty huonomaineisena lintuna koko Euroopassa, mutta esimerkiksi Kiinassa se on hyvän onnen siivekäs. Harakan kuvia on siellä käytetty mm. häiden yhteydessä ja sen nauru on tiennyt hyviä uutisia tai mieluisia vieraita.
Aiheesta muualla

Kallela, Markku 1980: Rusakonpoikanen harakan uhrina. – Lintumies 1.1980 s. 41. LYL.
Kuusela, Seppo 1985: Harakan Pica pica parittelu jouluaattona. – Lintumies 1.1985 s. 73–74. LYL.
LuontoPortti: Harakka (Pica pica)
ITIS: Pica pica (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pica pica:  Wikidata: Q25307  Wikispecies: Pica pica  ADW: Pica_pica  ARKive: pica-pica  Avibase: FBBBA943D3AB65E8  BioLib: 413789  BirdLife: 103727048  BOLD: 17055  BOW: eurmag1  BTO: bob15490  CoL: 4HPXM  eBird: eurmag1  EPPO: PICAPI  EUNIS: 1215  EURING: 15490  Fauna Europaea: 97133  Fauna Europaea (new): 109d9130-6d64-4c99-9f5a-feb988816696  GBIF: 5229490  IBC: common-magpie-pica-pica  iNaturalist: 891696  IRMNG: 10195299  ITIS: 179720  IUCN: 103727048  NBN: NHMSYS0000530761  NCBI: 34924  Observation.org: 87  Open Tree of Life: 776471  Paleobiology Database: 365953  Paleobiology Database: 129838  TSA: 13825  WoRMS: 1458156  Xeno-canto: Pica-pica  Laji.fi: MX.37122 
Corvus pica:  Wikidata: Q107055632  GBIF: 8991944  WoRMS: 1458157  ZooBank: 9B6F368E-41DD-4ABE-BDB9-9FC095BB4D6A 
Harakan pesä.
Harakan munia.
Atte

| Atte |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  30. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  22. elokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  mahdollisesti Antero
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atte on suomalainen miehen etunimi.
Almanakkaan nimi Atte otettiin vuonna 1964. Nimipäivä on sama kuin Anteron, jonka lyhentymäksi se käsitettiin. Attea on käytetty myös Aadolfin, Atron, Aatoksen ja Agatonin kutsumanimenä. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 7 367 Attea.
Atte on myös Adolf Linderoosin kirjailijanimi.
Tunnettuja Atteja

Atte Ahokas (s. 2003), ilmastoaktivisti
Atte Arola (1893–1964), yritysjohtaja, Kelan pääjohtaja ja ministeri
Atte Blom (s. 1943), musiikkituottaja
Atte Brandt (s. 1997), pesäpalloilija
Atte Ekholm (s. 1998), futsalpelaaja
Atte Engren (s. 1988), jääkiekkomaalivahti
Atte Ennala (1891–1982), pankinjohtaja ja lastenkirjailija
Atte Harjanne (s. 1984), diplomi-insinööri, ilmastotutkija ja vihreiden kansanedustaja
Atte Hoivala (s. 1992), jalkapalloilija
Atte Jussila (s. 1991), jalkapallotuomari
Atte Järvelin, televisionäyttelijä
Atte Järvinen (s. 1975), ohjaaja ja käsikirjoittaja
Atte Jääskeläinen (s. 1965), opetus- ja kulttuuriministeriön ylijohtaja, professori ja Suomen Tietotoimiston ent. toimitusjohtaja
Atte Kalajoki (1914–2004), toimittaja, kirjailija ja kamarineuvos
Atte Kaleva (s. 1979), Jemenissä panttivangiksi siepattu upseeri ja jihadismin tutkija
Atte Karppinen (s. 1998), jääkiekkoilija
Atte Kilpinen (s. 1996), balettitanssija
Atte Kiskola (s. 1992), ampumahiihtäjä
Atte Kontio (s. 1996), pesäpalloilija
Atte Korhola (s. 1957), ympäristömuutoksen professori
Atte Koskinen (s. 1997), runoilija
Atte Kuosmanen (s. 2002), pesäpalloilija
Atte Kyrölä (s. 1988), lentopalloilija
Atte Laitila (1893–1972), taidemaalari
Atte Lehtonen (s. 1995), moottoriurheilija
Atte Mantere (1878–1910), kirjapainon johtaja ja SDP:n kansanedustaja
Atte Matilainen, Atte Karlsson (1924–2018), valokuvaaja
Atte Meretoja (1912–1975), kemisti
Atte Miettinen (s. 1975), yritysjohtaja ja vuorikiipeilijä
Atte Muhonen (1888–1954), SDP:n kansanedustaja
Atte Mustonen (s. 1988), autourheilija
Atte Mäkinen (s. 1995), jääkiekkopuolustaja
Atte Mäkinen (s. 1996), jääkiekkohyökkääjä
Atte Mönkö (1882–1937), asianajaja ja Kotkan pormestari
Atte Ohtamaa (s. 1987), jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Atte Oksanen (s. 1977), sosiaalipsykologian professori
Atte Pakkanen (1912–1994), Keskustapuolueen kansanedustaja ja ministeri
Atte Palokangas (s. 1981), rumpali
Atte Palomäki (s. 1965), viestintävaikuttaja, toimittaja
Atte Pentikäinen (s. 1982), jääkiekkoilija
Atte Perttu (s. 1990), koripalloilija
Atte Pohjanmaa (1903–1976), päätoimittaja ja kirjailija
Atte Purmonen (s. 2004), pesäpalloilija
Atte Rantanen (s. 1960), Kemijärven ent. kaupunginjohtaja
Atte Reunanen (s. 1999), näyttelijä
Atte Sarkima (s. 1971), rumpali
Atte Saunamäki (s. 1976), jääkiekkoilija
Atte Sihvonen (s. 1996), jalkapalloilija
Atte Tarjanne, alk. Törnqvist (1862–1922), päätoimittaja, työväenyhdistyksen puheenjohtaja ja nuorsuomalainen poliitikko
Atte Tiitinen (s. 2001), jääkiekkoilija
Atte Toikka (1997–2019), rap-artisti
Atte Tolvanen (s. 1994), jääkiekkomaalivahti
Atte Valli (s. 1984), jääkiekkoilija
Atte Vatanen (s. 1989), pesäpalloilija
Atte Willberg (1884–1935), arkkitehti
Kuvitteellisia Atteja

Atte Tenola, tv-sarjassa Salatut elämät
Atte, nukke lastenohjelmassa Buu Klubben
Atte, Hannele Huovin kirjassa Atte ja Nysä-Putte