stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
An Ocean of Strange Islands

| ”An Ocean Of Strange Islands” Nightwish |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Yesterwynde
 Äänitetty : loppuvuodesta 2023
 Julkaistu: 10. syyskuuta 2024
 Tekijä(t): Tuomas Holopainen
 Tuottaja(t): Tuomas Holopainen
 Tyylilaji: Sinfoninen Metalli
 Kesto: 09.26
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Nightwish muut singlet
| ”The Day of...” 2024 | ”An Ocean Of Strange Islands” 2024 | ”Lanternlight” 2024 |
An Ocean Of Strange Islands on Nightwish-yhtyeen kolmas single studioalbumilta Yesterwynde. Se julkaistiin 10. syyskuuta 2024.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Tuomas Holopainen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | An Ocean Of Strange Islands | 9.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Day Of... | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Perfume of the Timeless | 8.12 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 22.11 |  |  |  |  |  |  |  |
Esiintyjät

Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet
Emppu Vuorinen – kitarat
Floor Jansen – laulu
Troy Donockley – Irlantilainen säkkipilli, tinapilli, busuki, kitarat, laulu, taustalaulu
Kai Hahto – rummut
Jukka Koskinen – basso
Suomen maavoimat

| Suomen maavoimat |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. tammikuuta 2008 –
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Rooli:  puolustushaara
Osa joukkoa:  Suomen puolustusvoimat
Tukikohta:  Maavoimien esikunta, Mikkeli
Marssi:  Suomalaisen ratsuväen marssi 30-vuotisessa sodassa
Vuosipäivät:  Ensimmäisten suomalaisten joukko-osastojen perustamispäivä: 24. helmikuuta 1555.
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kenraaliluutnantti Pasi Välimäki
Maavoimat on yksi kolmesta Suomen puolustusvoimien puolustushaaroista merivoimien ja ilmavoimien ohella. Maavoimien tehtävät ovat Suomen maa-alueen puolustaminen, virka-avun antaminen muille viranomaisille sekä kansainväliset kriisinhallintaoperaatiot. Rauhan aikana maavoimien joukko-osastojen päätehtävänä on kouluttaa asevelvollisista valmiutta kohotettaessa perustettavat maavoimien joukot. Maavoimat muodostaa pääosan puolustusvoimien sodanajan vahvuudesta. Maavoimiin kuuluu muun muassa jalkaväki-, kenttätykistö-, ilmatorjunta-, pioneeri-, viesti- ja huoltojoukkoja.
Maavoimia johtaa maavoimien komentaja, 1. tammikuuta 2022 alkaen kenraaliluutnantti Pasi Välimäki.
Maavoimat käyttävät lippunaan kielekkeistä valtiolippua.
Leopard 2
K9 Thunder
Aselajit

Maavoimat jakautuu aselajeihin, jotka Suomessa ovat:
Jalkaväki
Kenttätykistö
Ilmatorjunta
Pioneeri
Viesti
Huolto
Erikoisjoukot
Yksi Suomen maavoimien näkyvimmistä erityispiirteistä on tykistö, jonka numeromääräinen vahvuus on läntisen Euroopan suurin. Suomella oli syksyllä 2023 noin 1 500 tykkiä, ja maa tunnetaan tykistön suurvaltana.
Organisaatio

Puolustusvoimista annetun lain (551/2007) mukaan maavoimiin kuuluu maavoimien esikunta, aluetoimistoja, sotilaslaitoksia ja joukko-osastoja. Sitä johtaa maavoimien komentaja. Maavoimien esikunta sijaitsee Mikkelissä.
Vuodesta 2015 alkaen joukko-osastoja on ollut kahdeksan. Joukko-osastojen päätehtävä on kouluttaa puolustusvoimien rauhan ja sodan ajan joukkoja. Useimmat joukko-osastot koostuvat joukkoyksiköistä, jotka jakautuvat edelleen perusyksiköihin. Joukko-osastot ovat suoraan maavoimien komentajan johdossa. Osaan joukko-osastoista kuuluu yksi tai useampi aluetoimisto, jotka vastaavat asevelvollisuusasioista alueellaan.
Jääkäriprikaati
Lapin aluetoimisto
Kaartin jääkärirykmentti
Uudenmaan aluetoimisto
Kainuun prikaati
Pohjois-Karjalan aluetoimisto
Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun aluetoimisto
Pohjois-Savon aluetoimisto
Karjalan prikaati
Etelä-Savon aluetoimisto
Kaakkois-Suomen aluetoimisto
Maasotakoulu
Panssariprikaati
Hämeen aluetoimisto
Keski-Suomen aluetoimisto
Pirkanmaan aluetoimisto
Porin prikaati
Lounais-Suomen aluetoimisto
Pohjanmaan aluetoimisto
Utin jääkärirykmentti
Maavoimien sodan ajan joukot vuosina 2008–2012

Maavoimien sodan ajan joukot jakautuvat operatiivisiin joukkoihin, joiden vahvuus on 60 000 sotilasta, sekä alueellisiin joukkoihin, joiden vahvuus on 225 000 sotilasta. Maavoimien 1. tammikuuta 2008 voimaan astuneessa johtamisorganisaatiossa maavoimia johtaa maavoimien esikunta. Maavoimien esikunnan alaisena toimii useita, myöhemmin yksi armeijakunnan esikunta, jotka johtavat suorituskykyisimpiä joukkoja, sekä neljä operatiivista sotilaslääniä, joiden alaisuudessa toimii pääosin paikallisiin tehtäviin tarkoitettuja joukkoja.
Operatiiviset joukot:
3 valmiusprikaatia
1 panssariprikaatia
4 jääkäriprikaatia
2 mekanisoitua taisteluosastoa
1 helikopteripataljoona
1 erikoisjääkäripataljoona
erikois- ja aselajijoukkoja
ilmatorjuntaohjus- ja ilmatorjuntatykkiyksiköt
Alueelliset joukot:
7 jalkaväkiprikaatia
29 erillistä pataljoonaa / taisteluosastoa
170 paikallispuolustusyksikköä / maakuntajoukot
Historiaa

Pääesikunnan maavoimaesikunnassa tehtiin päätös perustaa Mikkeliin 1. tammikuuta 2008 Ilmavoimien esikunnan ja Merivoimien esikunnan kaltainen puolustushaaraesikunta, Maavoimien esikunta, jolloin Pääesikunnalle jäi yleisesikunnan tehtävät. Myös maavoimien komentajan virka puolustusvoimissa on uusi.
Samalla vanhat maanpuolustusalueet ja sotilasläänit esikuntineen lakkautettiin.
Historiaa > Puolustusvoimauudistus maavoimissa 1960-luvulla

1960-luvulla tehtiin armeijassa uudistuksia, ja tuolloin muun muassa otettiin käyttöön RK 62, T-54 ja M62-maastokuvio.
Historiaa > Puolustusvoimauudistus maavoimissa 2000-luvulla

Puolustusvoimauudistuksen vaikutukset astuivat voimaan maavoimissa 1. toukokuuta 2015 mennessä. Uudistuksessa lakkautettiin sotilasläänit ja aluetoimistot organisoitiin osaksi joukko-osastoja, jotka siirtyivät suoraan Maavoimien esikunnan alaisuuteen. Hämeen rykmentti ja Pioneerirykmentti lakkautettiin 31. joulukuuta 2014. Lisäksi neljän joukko-osaston asema itsenäisenä hallintoyksikkönä lakkasi. Tykistöprikaati liitettiin Porin prikaatiin, Viestirykmentti Panssariprikaatiin, Lapin ilmatorjuntarykmentti Jääkäriprikaatiin ja Reserviupseerikoulu Maasotakouluun.
Komentajat

Vuoteen 2008 asti maavoimia johdettiin Pääesikunnan maavoimaesikunnasta ja Suomi oli jaettu kolmeen maanpuolustusalueeseen, joilla oli omat komentajansa. Maanpuolustusalueiden lakkauttamisen ja yhtenäisen Maavoimien esikunnan perustamisen jälkeen komentajana ovat toimineet:
Kenraaliluutnantti Ilkka Aspara 1.1.2008–30.6.2011
Kenraaliluutnantti Raimo Jyväsjärvi 1.7.2011–30.6.2014
Kenraaliluutnantti Seppo Toivonen 1.7.2014–31.7.2017
Kenraaliluutnantti Petri Hulkko 1.8.2017–31.12.2021
Kenraaliluutnantti Pasi Välimäki 1.1.2022–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen maavoimat Wikimedia Commonsissa
Maavoimien sivusto
| n k Suomen maavoimien joukko-osastot |
| --- | --- | --- |
|  Maavoimien esikunta  Jääkäriprikaati  Kaartin jääkärirykmentti  Kainuun prikaati  Karjalan prikaati  Maasotakoulu  Panssariprikaati  Porin prikaati  Utin jääkärirykmentti  |  Maavoimien esikunta  Jääkäriprikaati  Kaartin jääkärirykmentti  Kainuun prikaati  Karjalan prikaati  Maasotakoulu  Panssariprikaati  Porin prikaati  Utin jääkärirykmentti  |  |
Luettelo Suomen maavoimien kalustosta
Rosvopankki

| Rosvopankki |
| --- | --- |

Tyyli:  draamatrilleri
Kestoaika:  42 minuuttia
Pääosissa:   Amanda Pilke  Pekka Strang  Tuulia Eloranta  Juha Kukkonen  Ville Tiihonen  Kai Vaine  Olli Rahkonen  Hannu-Pekka Björkman 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:   Elisa Viihde Viaplay 
Esitetty:  12. maaliskuuta 2023 –
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mari Kinnunen
Vastaava(t) tuottaja(t):   Mari Kinnunen  Riina Kullas 
Ohjaaja(t):  Matti Kinnunen
Käsikirjoittaja(t):   Matti Kinnunen  Mikko Reitala 
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rosvopankki (engl. The Invincibles) on suomalainen tositapahtumiin perustuva 1990-luvun alun kriisiytyvään pankkimaailmaan sijoittuva draamasarja, jonka ovat käsikirjoittaneet Matti Kinnunen ja Mikko Reitala. Sarjan on ohjannut Matti Kinnunen, ja konseptin ja alkuperäistarinan ovat kehittäneet Matti Kinnunen, Mikko Reitala ja Mari Kinnunen. Rosvopankki-sarja yhdistää faktaa ja fiktiota.
Sarjan päärooleissa nähdään Amanda Pilke (rahoitustarkastaja Salla Nurminen) ja Pekka Strang (SKOP:n Christopher Wegelius). Muissa keskeisissä rooleissa näyttelevät muun muassa Hannu-Pekka Björkman, Wanda Dubiel, Kai Vaine, Ville Tiihonen, Tuulia Eloranta ja Olli Rahkonen. Sarja on toteutettu yhteistyössä Aurora Studiosin, Finnish Impact Film Fundin (FIFF), Nelonen Median, Suomen elokuvasäätiön, Viron elokuvainstituutin ja Stellar Filmin kanssa. Sarjan kansainvälisestä jakelusta vastaa Fremantle.
Sarjan on tuottanut Moskito Television, ja sitä on esitetty Elisa Viihde Viaplayssa 12. maaliskuuta 2023 alkaen.
Rosvopankki ja sen käsikirjoittaja-ohjaaja Matti Kinnunen olivat Suomen ehdokkaana Nordisk Film & TV Fond -draamakilpailussa, jossa palkittiin vuoden paras pohjoismainen sarjakäsikirjoitus.
Synopsis

1980-luvun lopulla Suomen talous käy kuumimmillaan, ja kaikki pyrkivät ottamaan oman osansa loputtomalta tuntuvasta nousukaudesta. Lainahanat aukeavat, rahaa kaupataan ja jokaisen on hetken ajan mahdollista olla rikas. Alkaa Suomen historian suuri pankkisota.
Samaan aikaan Salla Nurminen (Amanda Pilke) sovittelee päähänsä tohtorinhattua kaikkien aikojen nuorimpana laitokseltaan väitelleenä superlahjakkuutena ja saa ensimmäisen työpaikkansa Pankkitarkastusvirastosta. Hän haluaa pistää ojennukseen röyhkeät liikepankit, jotka pelaavat kasinopeliään kovalla riskillä ja veronmaksajien rahoilla.
Salla saa valvottavakseen SKOP:inin, rosvopankeista ahneimman, ja tutustuu pankin karismaattiseen toimitusjohtajaan Christopher Wegeliukseen (Pekka Strang).
Päästyään isojen pöytien ja koko Suomea koskevien ratkaisujen ääreen, Sallan oma kunnianhimo ottaa vallan ja hän ajautuu sekä ammatilliseen että henkilökohtaiseen umpikujaan, eikä enää tiedä, kehen voi luottaa. Kulisseissa pelattava hämäräbisnes johtaa lopulta aina vallan ylimmille portaille, Suomen Pankin johtoportaaseen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amanda Pilke  | … |  Salla Nurminen   |
|  Pekka Strang  | … |  Christopher Wegelius   |
|  Kai Vaine  | … |  Eljas Sukselainen   |
|  Olli Rahkonen  | … |  Julius Jokela   |
|  Juha Kukkonen  | … |  Kippari   |
|  Wenla Reimaluoto  | … |  Kati Roine   |
|  Ville Tiihonen  | … |  Jussi Riikonen   |
|  Wanda Dubiel  | … |  Jaana Anttila   |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  Kullberg   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Oksa   |
|  Mikko Reitala  | … |  Aranko   |
|  Sophia Heikkilä  | … |  Camilla   |
|  Kris Gummerus  | … |  Bengt   |
|  Tatu Sinisalo  | … |  Iiro   |
|  Tuulia Eloranta  | … |  Magda Nurminen   |
|  Mikko Kauppila  | … |  Tomi "Tomppa"   |
Jaksot

Kausi 1
| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä | Ikäraja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jakso 1 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 2 | Jakso 2 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 3 | Jakso 3 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 4 | Jakso 4 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 5 | Jakso 5 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 6 | Jakso 6 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 7 | Jakso 7 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
| 8 | Jakso 8 | 12. maaliskuuta 2023 |  |
Martti Manninen (näyttelijä)

| Martti Manninen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. syyskuuta 1989 (ikä 35) Lappeenranta
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Sonja Pajunoja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Merkittävät roolit:  Lahtinen Prinssi Edward   (Lumottu ja Lumottu 2)   Hank   (Vimmaiset tassut)
Aiheesta muualla
IMDb 
Martti Manninen (6. syyskuuta 1989 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui Nätystä teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2014.
Manninen alkoi näyttelemään Lappeenrannassa koulussa ollessaan ensimmäisellä luokalla. Hän siirtyi myöhemmin musiikkiluokalle ja aloitti harmonikan ja pianon soiton. Lukion jälkeen hän haki Teatterikorkeakouluun, minne häntä ei kuitenkaan valittu, ja hän haki sen jälkeen Lahden kansanopistoon, jossa opiskeli vuoden. Sieltä hän siirtyi opiskelemaan Nätyyn, josta valmistui vuonna 2014 teatteritieteen maisteriksi. Hänet kiinnitettiin Tampereen teatteriin, jossa hän oli viisi vuotta, kunnes jäi sieltä virkavapaalle, kun hänelle tarjottiin mahdollisuutta näytellä Helsingin kaupunginteatterissa. Musiikkitaustansa vuoksi hän on ollut useissa musikaaleissa mukana. Helsingin kaupunginteatterissa hän ollut mukana muun muassa näytelmissä Pieni merenneito, Humiseva harju ja Vihainen leski. Hän on ollut mukana myös tuotannoissa Samppalinnan kesäteatterissa ja Valkeakosken kesäteatterissa, jossa hän oli Jari Sillanpään roolissa.
Dubbaukset

Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.
Aiheesta muualla

Haastattelussa Martti Manninen Teatterikärpäsen puraisuja -blogi. 17.4.2013. Viitattu 16.2.2023.
20 Faktaa Martti Mannisesta Teatterimatka.fi – Teatterikärpäsen puraisuja. Viitattu 16.2.2023.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva
Lillasyster

| Lillasyster |
| --- | --- |
 Max Flövik, Martin Westerstrand ja Daniel Cordero Metaltown 2008 festivaaleilla.
Tiedot
Toiminnassa:  2005–2024
Kotipaikka:  Göteborg, Ruotsi
Laulukieli:  ruotsi
Jäsenet:  Max Flövik, kitara   Andy Oh My God, basso   Martin Westerstrand, laulu   Ian-Paolo Lira, rummut  
Levy-yhtiö:  Sony Music, 2004–2005   Gain Music Entertainment, 2006–   Ninetone Records, 2012–  
Aiheesta muualla
lillasyster.nu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lillasyster oli vuonna 2006 perustettu ruotsalainen punk/rock-yhtye. Sen tunnetuin kappale Suomessa on lokakuussa 2007 julkaistu cover -versio Rihannan kappaleesta Umbrella. Yhtye lopetti toimintansa 2024.
Historia

Lillasyster oli alun perin vuonna 2004 Rallypack-niminen bändi, mutta muutti muotonsa ja kokoonpanonsa nykyiseksi Lillasysteriksi hyvin nopeasti. Alkuperäisessä Rallypack-kokoonpanossa kitaristi Flövik soitti selloa, ja laulukieli oli englanti; miehitys oli kuitenkin sama. Laulukielen vaihtuessa ruotsiksi laulaja Westerstrand valitsi nimeksi Lillasyster (suomeksi pikkusisko), koska hän "yritti keksiä mikä voisi olla Ruotsin kielen harmittomin sana", sarkastiseksi vastapainoksi paatoksellisuudelle ja uholle joita hän aisti samankaltaisten yhtyeiden nimissä.
Lillasyster julkaisi debyyttialbuminsa Hjärndöd Musik för en Hjärndöd Generation toukokuussa 2007. Yhtye julkaisi albuminsa Det Här är inte Musik det Här är Kärlek toukokuussa 2009; albumin päätöskappale on nimeltään Finland. Toistaiseksi viimeisimmän studioalbuminsa 3 yhtye julkaisi tammikuussa 2012.
Laulaja Martin Westerstrand ja basisti Daniel Cordero soittivat aikaisemmin yhtyeessä LOK. Lillasyster soittaakin usein LOK-yhtyeen kappaleita esiintyessään. Marraskuussa 2010 basisti Cordero ilmoitti yhtyeen Facebook-sivustolla jäävänsä pois yhtyeestä. Syyksi hän ilmoitti halunsa viettää enemmän aikaa perheensä kanssa. Cordero ja Westerstrand ovat soittaneet samoissa yhtyeissä vuodesta 1994. Yhtyeen esiintyminen Göteborgissa 11. joulukuuta 2010 jäi Corderon viimeiseksi. Hänen tilalleen yhtye pestasi basistin Andy Oh My God (oikealta nimeltään Andreas Bladini).
Vuonna 2013 yhtye julkaisi cover-version Kate Perryn kappaleesta Roar. Voitot singlestä luovutettiin syöpätutkimuksen tukemiseksi.
Vuonna 2024 yhtye julkaisi viimeisen levynsä Tack och Förlåt (suomeksi Kiitos ja Anteeksi), ja aloittivat jäähyväiskiertueensa.
Jäsenet

Martin Westerstrand (myös Martin Westerstrand Skans) – laulu
Max Flövik – kitara
Ian-Paolo Lira – rummut
Andy Oh My God (Andreas Bladini) – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Daniel Cordero – basso
Diskografia > Albumit

| Julkaisuvuosi | Nimi | Julkaisija |
| --- | --- | --- |
| 2007 | Hjärndöd Musik för en Hjärndöd Generation | Gain Music Entertainment |
| 2009 | Det här Är inte Musik det här Är Kärlek | Gain Music Entertainment |
| 2010 | Hjärndöd Kärlek (kokoelmalevy) | Gain Music Entertainment |
| 2012 | 3 | Ninetone Records |
| 2013 | Tala Är Silver, Skrika Är Guld (2003-2013) (kokoelmalevy) | Ninetone Records |
| 2016 | 4 | Ninetone Records |
Diskografia > Singlet

| Julkaisuvuosi | Nimi | Huom |
| --- | --- | --- |
| 2007 | Berätta det för Lina | albumilta Hjärndöd Musik För En Hjärndöd Generation |
| 2007 | Kräkas | albumilta Hjärndöd Musik För En Hjärndöd Generation |
| 2007 | Umbrella | Rihanna-cover |
| 2008 | Popp i Topp | julkaistu internetissä |
| 2008 | Bombardier | julkaistu internetissä |
| 2009 | Rad Efter Rad (Dreamhack Anthem) |  |
| 2009 | Jag Är Här Nu |  |
| 2011 | Så Jävla Bra | albumilta 3 |
| 2012 | Motley Crew | albumilta 3 |
| 2013 | Roar | Kate Perry -cover, albumilta Tala Är Silver, Skrika Är Guld |
| 2015 | Krossat Glas | albumilta 4 |
Aiheesta muualla

Kotisivut
Lillasyster Myspacessa (englanniksi)
Lillasyster fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmari Salmisen juoksijapatsas

Ilmari Salmisen juoksijapatsas on kuvanveistäjä Pauli Koskisen vuonna 1988 tekemä patsas Kouvolassa Kuntotalo II:n edustalla. Pronssipatsaan korkeus on 2,2 metriä ja jalustan korkeus 1,3 metriä.
Kestävyysjuoksija Ilmari Salminen oli olympiavoittaja Berliinin kisoissa 1936. Salminen ylennettiin kisojen jälkeen vääpeliksi, ja häntä alettiin kutsua "kultavääpeliksi".
Kahdet kasvot (albumi)

| Kahdet kasvot Kummitus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1975
 Studio : Microvox
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP, C-kasetti (1976) LP, CD (2022)
 Tuottaja(t): Kari Kantalainen ja Vesa Majanen
 Tyylilaji: shock rock, progressiivinen rock, psykedeelinen rock, rock and roll
 Levy-yhtiö: BASF (1976) Svart Records (2022)
Kahdet kasvot on BASF-levymerkillä julkaistu Kummitus-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1976. Nimensä mukaisesti se on tyylillisesti kaksijakoinen: A-puoli sisältää suoraviivaista rock and rollia ja B-puoli kokeellisempaa progressiivista rockia. Vaisun vastaanoton saanut albumi jäi yhtyeen ainoaksi.
Historia

Kauhurockia esittänyt yhtye Kummitus julkaisi keväällä 1975 Love Recordsin kustantaman singlen ”Kalman koura”. Se sai kielteisiä arvosteluja, joten yhtyeen ja levy-yhtiön yhteistyö päättyi. Syksyllä 1975 toimittajataustaiset Kari Kantalainen ja Vesa Majanen lähestyivät Kummituksen manageria Heikki Kauppista ja tarjoutuivat tuottamaan yhtyeelle pitkäsoiton. Kantalainen osallistui myös albumin sanoittamiseen. Kauppinen järjesti yhtyeelle levytyssopimuksen BASF-monialayhtiöltä, joka tunnettiin paremmin kotiäänityksiin tarkoitetuista kaseteistaan.
Albumi äänitettiin Pekka Nurmikallion Microvox-studiolla Lahdessa. Pienessä studiossa oli vain kaksiraitanauhuri, joten säestys ja taustalaulut äänitettiin samaan aikaan. Soololaulu äänitettiin erilliselle raidalle. Äänitysten aikana basisti Juhani Kivistö jätti yhtyeen ja suuntasi soolouralle, jolloin hänen korvaajakseen tuli Pertti Hurmalainen. Kiireestä huolimatta äänitysten ilmapiiri oli hyvä. Kappaleet oli harjoiteltu etukäteen huolella, joten niiden äänittäminen kävi nopeasti.
Albumilla esiintyy myös vieraileva muusikko Lucjan Czaplicki. Hän soitti Uranus-yhtyeessä, jossa toimi muitakin Kummituksen jäseniä.
Svart Records julkaisi Kahdet kasvot uudestaan vuonna 2022. Uusintapainos sisältää Matti Pajuniemen kirjoittaman englanninkielisen Kummitus-historiikin sekä alkuperäisen albumin suomenkieliset saatesanat.
Musiikki > A-puoli

”Paranoia” sai alkunsa kitaristi Jussi Niemen soitosta. Albumin alkuperäispainoksen tekstissä kappaletta kuvataan ”jykeväksi jytäksi”. Seppo Tammilehto ja Kari Kantalainen kirjoittivat vainoharhoista kertovan sanoitukset. Hannu Latva-Hakuni soittaa kappaleen loppupuolella syntetisaattorisoolon.
”Tuonen rock & roll” on nopeatempoinen rock-kappale, jota Matti Pajuniemi vertaa Coitus Intin varhaiseen tuotantoon. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Juhani Kivistö. Sanoitus kertoo hautausmaasta, jonka asukkaat nukkuvat päivisin ja nousevat öisin rokkaamaan.
”Taivaassa taas” on omistettu tuottaja Kari Kantalaiselle, jonka ideasta sanoitus syntyi. Sanoitus kertoo suonensisäisten huumausaineiden käytöstä. Pajuniemi vertaa kappaleen ”omistautunutta laulusuoritusta” Kontra-yhtyeen suomirockiin. Kappaleen sävelsi Niemi, joka osallistui myös sanoittamiseen. Lucjan Czaplicki soittaa kappaleessa huuliharppua.
Juhani Kivistön säveltämä ja sanoittama ”Unikuva” kertoo onnettomasta rakkaudesta. Kappaleen saatetekstin mukaan ”Kummitus on ihan tosissaan, varmasti on”.
Seppo Tammilehdon tekemä ”Nauru haamulle” sisältää progressiivisen rockin tyylisiä kitaramelodioita ja aavemaisen syntetisaattorisoolon. Sanoitus kertoo yksinäisestä miehestä, joka istuskelee portailla lunta saappaissaan ja muistelee parempia aikoja.
Jussi Niemi teki kappaleen ”Se on ok” muiden pitäessä lounastaukoa, sillä pitkäsoitolle tarvittiin vielä yksi kappale, jotta siitä voisi pyytää täyttä hintaa. Myös Kantalainen osallistui kappaleen sanoittamiseen. Sanoitus kertoo kauniista naisesta, jota miespuolinen kertojahahmo mielikuvituksessaan riisuu alastomaksi.
Musiikki > B-puoli

B-puoli muodostaa neljän toisiinsa sulautuvan kappaleen kokonaisuuden, joka Kaksien kasvojen saatetekstissä omistetaan Spike Jonesille ja Roger Watersille. Suomalaisen rockin tietosanakirjan kirjoittaja Esko Lehtonen kuvaa sitä Pink Floyd -vaikutteiseksi pilailun ja toden sekoitukseksi. Levynpuoliskon ensimmäinen raita ”Paholaisen tulo” käynnistyy särökitaralla soitetulla riffillä ja lapsen itkua sisältävillä äänitehosteilla. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Jussi Niemi.
”Ilme” on useita äänitehosteita sisältävä instrumentaali, jota Pajuniemi vertaa Pink Floydin kappaleeseen ”On the Run”. Kappaleen sävelsivät Latva-Hakuni ja Vesa Majanen, toinen albumin tuottajista.
Nimikappale on Tammilehdon sävellys ja sanoitus, joka kertoo tuskasta ja itsetuhoisuudesta. Pajuniemi kuvailee sitä ”tarttuvaksi rockiksi”.
Viimeinen kappale ”6. päivä” on Pink Floydin tyylinen sekoitus progressiivista rockia ja bluesia. Czaplicki soittaa kappaleessa saksofonia.
Vastaanotto

Kahdet kasvot jäi ilmestyessään varsin vähälle huomiolle, eikä se noussut Suomen viralliselle listalle. Albumia seurannut kiertuekaan ei saavuttanut mainittavampaa menestystä.
Soundin Mikko Mattlar kirjoitti vuonna 2016, että Kaksia kasvoja vaivaavat tahattoman koomiset sanoitukset, ”mutta se ei silti ole musiikillisesti mitenkään kehno, vaan sisältää paikoin laadukasta psykedeliavaikutteista suomirockia”. Albumilla soittavia muusikoita hän kuvailee ammattitaitoisiksi.
Matti Nissinen kirjoittaa uusintapainoksen arvostelussa, että ”Kummituksen rajuhkot tekstit” okkulttisine aiheineen ja huumeiden vaaroista varoittelevine tarinoineen tuovat mieleen Covenin, Black Sabbathin ja Pentagramin, mutta musiikillisesti albumi on ”lähellä aikansa keskitien älykkörockia”. Albumi ei ole kestänyt aikaa erityisen hyvin, mutta kuitenkin monia muita manserock-levyjä paremmin. Nissinen antaa albumille arvosanaksi kolme pistettä viidestä.
Kappaleet

Paranoia – 2.43 (säv. Jussi Niemi, san. Seppo Tammilehto ja Kari Kantalainen)
Tuonen rock & roll – 2.20 (säv. ja san. Juhani Kivistö)
Taivaassa taas – 3.15 (säv. Jussi Niemi, san. Jussi Niemi ja Kari Kantalainen)
Unikuva – 2.48 (säv. ja san. Juhani Kivistö)
Nauru haamulle – 3.08 (säv. ja san. Seppo Tammilehto)
Se on ok – 2.05 (säv. Jussi Niemi, san. Jussi Niemi ja Kari Kantalainen)
Paholaisen tulo – 4.13 (säv. ja san. Jussi Niemi)
Ilme – 2.40 (säv. Hannu Latva-Hakuni ja Vesa Majanen)
Kahdet kasvot – 5.02 (säv. ja san. Seppo Tammilehto)
6. päivä – 3.56 (säv. ja san. Juhani Kivistö)
Kokoonpano

Jussi Niemi – laulu, kitara
Juhani Kivistö – laulu, bassokitara
Pertti Hurmalainen – bassokitara
Seppo Tammilehto – laulu, rummut
Hannu Latva-Hakuni – Wurlitzer-sähköpiano, Korg Minikorg-700
Lucjan Czaplicki – saksofoni, huuliharppu
Aiheesta muualla

Albumin esittely Svart Recordsin verkkosivuilla. (englanniksi)