stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Knuutilan kartano
Historiaa

Knuutilan kartanon historia ulottuu varmuudella ainakin 1400-luvulle. Kartanon alue on yksi koko Pirkanmaan vanhimpia tunnettuja asuinalueita, jolta on myös tehty merkittäviä rautakautisia esinelöytöjä.
Kartano tunnettiin ensin nimellä Niemenpää. Nimeksi vaihtui Bengtilä kartanon tullessa valtaneuvos Bengt Lydekessonin (Djäkn) omistukseen. Hänen mukaansa kartano tunnettiin pitkään Bengtilänä (Penttilä). Kartano on Nokian ja Viikin kartanoiden ohella yksi kolmesta seudun keskiaikaisesta säterikartanosta. Kartanon kukoistusaika olikin juuri keskiajalla.
Bengt Lydekessonin kuoltua (n. 1460) tila jakautui moneen osaan, joista 1/3 kokonaisuuden omistajana voidaan mainita muun muassa Ivar Fleming, Jöns Vestgöte ja hänen vaimonsa Kerstin Pedersdotter (Jägerhorn af Spurila) joka oli saanut osan kartanon maista perintönä, Kustaa Vaasa (1555), Kaarina Hannuntytär, Gyllenhjelm ja De la Gardie -suvut. 1500-luvulla kartano oli joitain vuosikymmeniä kuninkaankartano ja muun muassa Juhana herttuan kerrotaan pitäneen tilalla juhlat.
1700-luvulla osa vanhan kartanokokonaisuuden taloista oli Kruusin suvun omistuksessa ja yhdysviljämänä läheisen Nokian kartanon kanssa.
Knuutilan nimellä tunnettiin alun perin yksi Bengtilän kartanosta jakautuneista rälssitiloista. Knuutilan suvun yhdistässä kaikki vanhan kartanokokonaisuuden tilat uudelleen suurtilaksi 1700-luvun lopulta alkaen kokonaisuus alettiin kuitenkin tuntea Knuutilan kartanona.
1900-luvun vaihteessa Frans Oskar Knuutilan isännöimänä Knuutila oli yli tuhannen hehtaarin suuruinen. Kartanon maaomistus käsitti tuolloin käytännössä kaiken ympäröivän Penttilän kylän peltomaan ja muun muassa läheisen Siuron linnavuoren. Tilan koko pieneni kuitenkin yli puoleen 1960-luvulle tultaessa muun muassa valtion pakkolunastuksista johtuen. Knuutilan suku myi kartanon Nokian kauppalalle (nyk. Nokian kaupunki) vuonna 1964, mutta suku luopui päärakennuksen hallinnasta vasta vuonna 1989 Mauno Knuutilan kuoltua. Kartanon nykyisen rakennukset on rakentanut Knuutilan suku lukuun ottamatta luultavasti 1600-luvulla rakennettua kivikellaria.
Aiheesta muualla

Siuro-Seuran ylläpitämät Knuutilan kartanon kotisivut
Koppapäiset

| Koppapäiset |
| --- | --- |
 Aavekärsäkuningas (Callorhinchus milii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Koppapäiset Holocephali  Bonaparte, 1832
Alaryhmät
 Katso teksti 
Katso myös
   Koppapäiset Wikispeciesissä   Koppapäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koppapäiset (Holocephali) on rustokalojen alaluokka, johon kuuluu vain yksi elossa oleva lahko, sillikuningaskalat (Chimaeriformes). Toiseen rustokalojen alaluokkaan kuuluvat hait ja rauskut. Koppapäisten fossiileja on löydetty jo devonikauden kerrostumista.
Luokittelu

Alaluokka: Koppapäiset (Holocephali)
Lahko: †Debeeriiformes
Lahko: †Eugeneodontiformes
Lahko: †Helodontiformes
Ylälahko: Holocephalomorpha
Lahko: Sillikuningaskalat (Chimaeriformes)
Lahko: †Chondrenchelyiformes
Lahko: †Cochliodontiformes
Lahko: †Copodontiformes
Lahko: †Menaspiformes
Lahko: †Psammodontiformes
Lahko: †Iniopterygiformes
Lahko: †Orodontiformes
Lahko: †Petalodontiformes
Kuvagalleria

†Harpacanthus fimbriatus
†Helicoprion bessonowi
†Edestus heinrichi
†Falcatus falcatus
†Stethacanthus productus
†Orodus
†Menaspis armata ja †Deltoptychius
Kilpislampi (Konnevesi)

| Kilpislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°35′10″N, 26°05′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskuoja:  oja Papulampeen 
Järvinumero:  14.416.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,3 m  
Pituus:  570 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  1,504 km  
Pinta-ala:  10,18 ha  
Tilavuus:  0.000087 km³ 
Keskisyvyys:  0,85 m  
Suurin syvyys:  2,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKilpislampi 
Kilpislampi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Tankolammen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 570 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 86 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys on 2,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kolunjoen valuma-alueeseen (14.416) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,3 metriä mpy.
Komisario De Luca

Komisario De Luca (Il Commissario De Luca) on italialainen 2008 valmistunut rikossarja. Sen on tuottanut Rai Fiction. Sarjan pääosissa esiityvät Alessandro Prezioni (Achille De Luca), Corrado Fortuna (Leopoldo Pugliese), Stefano Pesce (Guido Leonardi) ja Raffaella Rea (Valeria).
Carlo Lucarellin romaaneihin perustuva sarja sijoittuu vuosien 1938-1948 väliselle ajalle. Sarja seuraa rikospoliisi Achille De Lucan työtä Bolognassa ja Adrianmeren rantamilla sodan aikana ja fasismista toipuvassa Italiassa. De Luca haluaa vain tehdä hyvää poliisityötä "vaikka hänen sitten pitäisi pidättää itse Mussolini". Tämä asenne ajaa hänet monesti nokakkain arvostaan tietoisten fasistien tai aatelisten kanssa. Lopputuloksena tutkimuksistaan hän kuitenkin löytää totuuden vaikka se jättääkin hänelle monesti pahan maun suuhun.
Sarjaa on tehty neljä jaksoa. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2 vuoden 2010 elo- syyskuussa.
Jaksot

Epävirallinen tutkimus (Indagine non autorizzata): Vuosi on 1938. Rannalta läheltä Mussolinin huvilaa löytyy tytön ruumis ja syyllisen etsintä käy poliisille perin tukalaksi. (Esitetty 12.8.2010)
Tiedonanto (Carta Bianca): Vuosi 1945. Komisario de Luca tunnetaan miehenä, joka pelasti Mussolinin hengen. Kunnia on kyseenalainen, sillä tutkiessaan bolognalaisen merkkihenkilön murhaa, joutuu de Luca partisaanien tappolistalle. (Esitetty 19.8.2010)
Pilvinen kesä (Estate torbida): Kesäkuu 1945. Koko Pohjois-Italia on yhä sekasorrossa natsimiehityksen jäljiltä. Komisario de Luca pakenee kohti etelää, mutta pysäytetään ja häntä pyydetään tutkimaan pikkukaupungissa tehtyä murhaa. (Esitetty 26.8.2010)
Via delle oche (Via delle Oche): Vuosi 1948. De Luca pääsee palaamaan Bolognaan vasta tällöin, keskelle kiivasta vaalitaistelua. Tutkiessaan ilotalossa tapahtunutta kuolemantapausta hän tapaa myös bordellin salaperäisen johtajattaren. (Esitetty 2.9.2010)
Aiheesta muualla

Komisario De Luca (Arkistoitu – Internet Archive) Yle.fi
Eurodekkari: Komisario De Luca (Arkistoitu – Internet Archive) Yle.fi
Komisario De Luca Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarjasta Rai Fiction (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Koubaye

| Koubaye |
| --- | --- |
 Koubaye
 Koordinaatit: 14°24′59″N, 4°25′48″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Moptin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  6 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koubaye on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaasuistossa 35 kilometriä Moptista lounaaseen. Kunnassa on 6 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede

Koubayen kunta rajoittuu idässä Moptin piirin Socouran ja Soyen, etelässä Ouro Modin ja lännessä Sasalbén sekä pohjoisessa Ténenkoun piirin Togoro Kotian kuntiin.
Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tulvatasankoa ja luonnonvaraiselta kasvillisuudeltaan lähinnä pensasaroa. Vesistöjä ovat Niger, sen haarajoki Sono sekä lukuisat tulvajärvet. Niiden rannoilla on tulvaniittyjä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus

Vuonna 1996 perustettu kunta oli aikaisemmin osa Ouro Modin arrondissementtia. Nykyään siihen kuuluu kahdeksan kylää: Daka Bori, Diam Alla Bozo, Diam Alla Rimaibé, Kelloye, Koubaye, Lardé Bali, Singuino ja Yogonsiré. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja, bozoja ja malinkeja. Yleisimmät kielet ovat bozo ja fulani.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Moptin ja Ténenkoun välinen tie, joka on liikennöintikelpoinen vain osan vuodesta. Tulva-aikaan tärkein liikenneväylä on Nigerjoki.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito ja etupäässä bozojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (90 % tuotannosta), maissi ja lehmänpapu. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii kolme alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja yksi lukutaitokeskus. Yogonsiréssa on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja sekä kaksi kastelukanavaa. Muita palveluja ovat Koubayen viisi kauppaa. Liikennevaikeuksien takia kunnassa ei ole toria.
Kirkko veren päällä (Jekaterinburg)

Kirkko veren päällä Jekaterinburgissa.
Kirkko veren päällä eli Kaikkien pyhien kirkko (ven. Храм-на-Крови́ во и́мя Всех святы́х, в земле́ Росси́йской просия́вших, Hram-na-Krovi vo imja Vseh sjatyh, v zemle Rossijskoi prosijavših) on Venäjällä Jekaterinburgissa sijaitseva kirkko. Se on rakennettu 2000–2003 Ipatjevin talon paikalle, jonka kellarissa keisariperhe murhattiin 1918.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirkko veren päällä (Jekaterinburg) Wikimedia Commonsissa
Kuilun partaalla

Kuilun partaalla tarkoittaa seuraavia asioita:
Kuilun partaalla, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen EP
Kuilun partaalla, Chydeonen albumi
Kuilun partaalla (U krutogo jara), Kira Muratovan ja Aleksandr Muratovin elokuva vuodelta 1960.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuilun partaalla”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuolleiden saari

Kuolleiden saari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
kuolleiden saari, useita erilaisia mytologioissa esiintyviä saarella sijaitsevia paikkoja, joihin kuolleiden oletetaan päätyvän
Kuolleiden saari, Arnold Böcklinin maalaus
Kuolleiden saari, Sergei Rahmaninovin säveltämä sinfoninen runo
Tuhoon tuomittu saari (Isle of the Dead), vuonna 1945 valmistunut yhdysvaltalainen kauhuelokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuolleiden saari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Konnanvihvilä

| Konnanvihvilä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Vihviläkasvit Juncaceae
Suku::  Vihvilät Juncus
Laji::  bufonius
Kaksiosainen nimi
 Juncus bufonius  L. 
Katso myös
   Konnanvihvilä Wikispeciesissä   Konnanvihvilä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Konnanvihvilä (Juncus bufonius) on kosteiden paikkojen matala kasvi.
Konnanvihvilän varsi on haarova, liereät lehdet harvassa. Se kukkii kesäkuusta elokuuhun, kukkavarsi on pitkä ja kukat sijaitsevat siinä yksitellen. Suojuslehdet ovat vihreät tai punertavat, ja kolme sisintä ovat paljon pidemmät kuin muut. Niiden keskellä on kuusi hedettä, joiden pituus on noin kaksi kertaa suojuslehtien pituus. Hedelmä on vaaleanruskea.
Konnanvihvilää tavataan luonnonvaraisena Euroopassa, Afrikassa, Venäjällä, Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Amerikassa. Se kasvaa kosteissa ympäristöissä, sisävesien rannoilla ja riisipelloilla. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, harvinaisempi maan pohjoisosissa. Suomessa konnanvihvilää on aiemmin pidetty kokonaan muinaistulokkaana, mutta nykyisen tulkinnan mukaan laji on ainakin osittain alkuperäinen.
Aiheesta muualla

ITIS: Juncus bufonius (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Juncus bufonius (englanniksi)
Flora of China: Juncus bufonius (englanniksi)
Konstantínos Filippídis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Filippídis Puolassa vuonna 2015 |  Filippídis Puolassa vuonna 2015 |  Filippídis Puolassa vuonna 2015 |  |
Maa:  Kreikka
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sopot 2014 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa |  	Belgrad 2017 | seiväshyppy |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Almería 2005 | seiväshyppy |  |
Konstantínos ”Kóstas” Filippídis (kreik. Κωνσταντίνος ”Κώστας” Φιλιππίδης, (s. 26. marraskuuta 1986 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen seiväshyppääjä.
Filippídiksen suurin saavutus on kulta sisäratojen MM-kisoista vuodelta 2014 Sopotista. Hän on ollut MM-hallikilpailuissa lisäksi neljäs 2010 sekä seitsemäs 2012, 2016 ja 2018. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän on sijoittunut hopealle 2017, neljänneksi 2013 sekä viidenneksi 2011 ja 2015.
Vuoden 2011 MM-kisoissa Daegussa Filippídis oli kuudes tuloksella 575. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenenneksi. Kesäolympialaisissa hän oli seitsemäs sekä 2012 että 2016. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut viidenneksi 2012, kuudenneksi 2018 sekä seitsemänneksi 2014 ja 2016. Vuonna 2005 hän voitti kultaa Välimeren kilpailuista sekä hopeaa universiadeista ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista.
Filippídiksen ennätys on vuonna 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa hypätty 591, joka on myös hänen maansa ennätys. Filippídis on 187 cm pitkä, painaa 73 kiloa ja edustaa Panhelliniosia. Hän oli kahden vuoden kilpailukiellossa vuosina 2007–2009 dopingin käytön vuoksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla
591 (Pariisi 2015)
Sisäradoilla
585 (Belgrad 2017)
Käännös suomeksi
Konnanyrtit

| Konnanyrtit |
| --- | --- |
 Valkokonnanyrtti (Chelome glabra)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Konnanyrtit Chelone  L.
Katso myös
   Konnanyrtit Wikispeciesissä   Konnanyrtit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konnanyrtit (Chelone) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin viisi lajia, joiden lisäksi monien sukuun lajeiksi kuvattujen taksonien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Lajeja

Chelone caeruleum
Chelone cuthbertii
Chelone glabra – valkokonnanyrtti
Chelone lyonii – punakonnanyrtti
Chelone obliqua – lilakonnanyrtti
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Konnanyrtit (Chelone)
Suomen Lajitietokeskus: Konnanyrtit – Chelone
ITIS: Chelone (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Chelone (englanniksi)
Kerber

| Kerber   (Кербер)> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1981–
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal
Kotipaikka:  Niš, Serbia (ent. Jugoslavia)
Laulukieli:  serbokroaatti (ekaavinen serbia)
Jäsenet:  Goran Šepa   Tomislav Nikolić   Branislav Božinović   Josip Hartl   Zoran Madić   Nebojša Minić
Levy-yhtiö:  ZKP RTLJ, PGP-RTB, PGP-RTS, Take It Or Leave It Records, Raglas Records
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kerber (kyrillisin kirjaimin Кербер; suom. Kerberos) on Nišin kaupungista kotoisin oleva entinen jugoslavialainen ja nykyinen serbialainen hard rock-yhtye.
Yhtyeen historia > 1990-luvulla

Vuoden 1990 lopulla ilmestyi yhtyeen viides studioalbumi nimeltään Peta strana sveta ("Maailman viides kylki"), jonka tuotti Saša Habić. Kerber äänitti Belgradin kevätfestivaalilla coverina Zdravko Čolićin kappaleen "April u Beogradu" ("Belgradin huhtikuu"). Tämän tapahtuman jälkeen yhtye jäi pitkälle tauolle. Jugoslavia oli mullistusten kourissa ja vuotta myöhemmin valtio ajautui hajoamissotiin. Tauon aikana vuonna 1994 yhtye teki musiikin näytelmään Blues osmeh ("Blues-hymy"). Samana vuonna "Mezimac" julkaistiin Komuna-yhtiön julkaisemalla jugorockin oleellisia kappaleita koonneella kokoelma-albumilla Pakleni vozači: Jugoslovenski hard rock (Aaveajajat: Jugoslavian hard rock).
Sotien jälkeen vuonna 1996 yhtye julkaisi uuden albumin nimeltä Zapis ("Kaiverrus"). Albumi esitteli uudet jäsenet: Saša Vasković (basso), Josip Hartl (rummut), Vladan Stanojević (akustinen kitara) ja Goran Đorđević (lyömäsoittimet). Tammikuussa 1996 yhtye järjesti akustisen konsertin Studio M:llä Novi Sadissa. Tämän tallenteista julkistettiin albumi nimeltä Unplugged. Vuonna 1998 yhtye julkaisi kaksi kokoelma-albumia Antologija 1983–1998 I (Antologia 1983–1998 I) ja Antologija 1983–1998 II (Antologia 1983–1998 II), joissa myös jokainen teos esiteltiin tarkemmin.
Vuonna 1998 Kerber järjesti 15-vuotisjuhlakonserttinsa Nišin linnoituksessa. Kappaleen Sveti Nikola demo äänitettiin ja pian se päätyi radioon, mutta suunnitellun uuden albumin nauhoittamista lykättiin. Vuonna 1999 Kerber esiintyi Ronnie James Dion lämmittelijänä Sofiassa, Bulgariassa, minkä jälkeen jäi jälleen tauolle.
Yhtyeen historia > Uuden vuosituhannen alku

Uudella vuosituhannella Kerber on virallisesta olemassaolostaan huolimatta esiintynyt vain ajoittaisesti. Helmikuun 9. päivä 2006 yhtye esiintyi alkuperäiskokoonpanossaan ensimmäisen kerran 23 vuoteen Serbian kansallisteatterissa Novi Sadissa. Vuonna 2008 PGP-RTS julkaisi kokoelma-albumin Svet se brzo okreće - The Best of ja seuraavana vuonna sama levy-yhtiö julkaisi CD-kokoelmaboksin Sabrana dela ("Kootut kappaleet"). Boksi sisälsi kaikki Kerberin kuusi studioalbumia CD-muodossa ja seitsemäntenä levynä "Sveti Nikola"-kappaleen. Boksin julkaisun jälkeen Kerberin alkuperäinen basisti Zoran Madić palasi yhtyeen riveihin.
Yhtyeen historia > 2010-luku

Heinäkuussa 2010 yhtye ilmoitti työstävänsä uutta albumia. Saman vuoden aikana Nebojša Minić (ex-Gidra i Erotske Čokoladice ja Puls) liittyi yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi. Kerber juhlisti 30-vuotista taivaltaan kolmella konsertilla. Ensimmäinen niistä pidettiin Čair-hallissa in Nišissä on 15. joulukuuta 2011. Konsertissa vieraili yhtyeen entiset jäsenet Stamenković, Karadžov, Đorđević, Stanojević, Isaković ja Đuričić sekä Kornelije Kovač, Smak-yhtyeen laulaja Dejan Najdanović ja toiset yhtyeet, kuten Neverne Bebe, YU grupa ja muut. Toinen konsertti järjestettiin SPENS-areenalla Novi Sadissa 6. huhtikuuta 2012. Kolmas ja viimeinen konsertti järjestettiin Belgradin urheiluarenaalla (Hala sportova) 13. joulukuuta 2012. Konsertissa vieraili Bora Đorđević.
Vuonna 2013 yhtye esitti ensimmäisen kerran uuden kappaleensa Pepeo i Prah ("Tuhkaa ja pölyä").
Perintö

Serbialainen rocklaulaja Viktorija tulkitsi kappaleen "Seobe" albumilleen Nostalgija vuonna 2000. Serbialainen heavy metal -yhtye Alogia otti kappaleet "Mezimac" ja "Hajde da se volimo" vuoden 2006 livealbumilleen Priče o vremenu i životu – Live at SKC, jolla vierailee myös Šepa. Serbialainen rock/heavy metal -yhtye Atlantida otti kappaleen "Igraj sad" ("Tanssi nyt") vuoden 2009 albumilleen Put u večnost ("Matka ikuisuuteen").
Vuonna 2000 kappale "Seobe" sijoittui sijalle 43 Rock Expressin julkaisemalla kaikkien aikojen sadan parhaan jugorock-kappaleen listalla. Vuonna 2011 Radio 202:n kuuntelijat valitsivat kappaleen "Mezimac" yhdeksi 60 parhaasta PGP-RTB/PGP-RTS:n julkaisemasta kappaleesta yhtiön 60-vuotisen olemassaolon aikana.
Diskografia

Nebo je malo za sve (1983)
Ratne igre (1984)
Seobe (1986)
Ljudi i bogovi (1988)
Peta strana sveta (1990)
Zapis (1996)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kerber Myspacessa (englanniksi)
Virallinen Facebook-sivu
Kerber Discogsissa
Konnanlieot

| Konnanlieot |
| --- | --- |
 Tulvakonnanlieko (Lycopodiella inundata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Liekomaiset Lycopodiophytina
Luokka::  Liekomaiset Lycopodiopsida
Lahko::  Lycopodiales
Heimo::  Liekokasvit Lycopodiaceae
Suku::  Konnanlieot Lycopodiella  Holub
Katso myös
   Konnanlieot Wikispeciesissä   Konnanlieot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konnanlieot (Lycopodiella) on liekokasveihin kuuluva sanikkaisten suku, jossa on 38 jäsentä. Niitä tavataan ympäri maailmaa, eniten Etelä-, Keski- ja Pohjois-Amerikassa sekä Uudessa-Guineassa. Konnanlieoilla on pienet neulasmaiset ainavihannat lehdet ja rennot varret, jotka ovat sotkuisina mykkeröinä lähellä maanpintaa.
Toisin kuin muut liekokasvit, konnanlieot lakastuvat syksyllä. Uusi verso kasvaa edellisvuotisen, kellastuneen verson kärkisilmusta.
Lajeja

Lycopodiella alopecuroides
Lycopodiella appressa
nuokkukonnanlieko (Lycopodiella cernua)
tulvakonnanlieko eli konnanlieko (Lycopodiella inundata)
kangaskonnanlieko (Lycopodiella veigae)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Konnanlieot – Lycopodiella
ITIS: Lycopodiella (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lycopodiella (englanniksi)
Kertunjärvi

| Kertunjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Tornio
Koordinaatit:  66°17′17″N, 24°32′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kertunjoki 
Järvinumero:  67.997.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,1 m  
Rantaviiva:  4,228 km  
Pinta-ala:  25,946 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKertunjärvi 
Kertunjärvi  on Lapissa Torniossa Varajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kertunjoen valuma-alueeseen (67.997) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Koo Kwang-ming

Koo Kwang-ming
Koo Kwang-ming (kiin. 辜寬敏, Gū Kuānmǐn; 1926 Taipei – 27. helmikuuta 2023 Taipei) oli taiwanilainen poliittinen vaikuttaja ja itsenäisyysliikkeen aktivisti.
Koo oli merkittävän liikemies Koo Hsien-jungin nuorin poika. Myös hänen veljestään Koo Chen-fusta tuli vaikutusvaltainen. Koo aloitti opiskelun Taiwanin kansallisen yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksella vuonna 1947. Hän lähti Taiwanilta poliisin kukistettua opiskelijoiden mielenosoituksen vuonna 1949. Ollessaan Hongkongissa Koo kuuli poliisin etsineen häntä kotoaan ja sai perheenjäseniltään kehotuksen olla palaamatta Taiwanille. Hän asettui ensimmäisen vaimonsa kanssa Japaniin, jossa asui yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Koo toimitti rahoitusta poliittisille aktivisteille ja oli mukana perustamassa World United Formosans for Independencen Japanin-haaraa. Vuonna 1972 hän sai kutsun salaiseen tapaamiseen pääministeri Tšiang Tšing-kuon kanssa. Tässä yhteydessä hän vaati hallitusta antamaan tilaa paikallisille oppositiopuolueille ja hylkäämään harhaisena pitämänsä unelman Kiinan koko alueen saamisesta Kuomintangin hallintaan.
Koo palasi Taiwanille vuonna 1975. Hän piti tärkeämpänä itsenäisyyden ajamista Taiwanin sisällä kuin kansainvälistä aktiivisuutta. Koo perusti suuren kalastusyhtiön, jota johti samanaikaisesti poliittisen aktivisminsa kanssa. Hän perusti eri järjestöjä, kuten Taiwan New Constitution Foundationin. Koo kannatti Taiwanin valtiollisen aseman normalisoimista ja ajoi perustuslakiuudistusta, jonka myötä Kiinaa ja Taiwania ei enää pidettäisi muodollisesti yhtenä maana. Hän toimi epävirallisena lähettiläänä Taiwanin ja Japanin välillä maiden diplomaattisuhteiden katkettua. Koo kuului Demokraattiseen edistyspuolueeseen ja toimi neuvonantajana siitä valituille presidenteille Chen Shui-bianille ja Tsai Ing-wenille.
Maaliskuussa 2022 Koo teki ukrainalaisten auttamiseksi miljoonan Yhdysvaltain dollarin lahjoituksen. Hän kuoli helmikuussa 2023 Taipein veteraanien yleissairaalassa.