stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ville Mensala

Ville Mensala (s. 1975)  on Keski-Suomen hyvinvointialueen pelastusjohtaja. Koulutukseltaan Mensala on hallintotieteiden maisteri, insinööri (AMK), sairaanhoitaja ja pelastaja. Aiemmin hän on toiminut Helsingin pelastuslaitoksen esikuntapäällikkönä sekä Keski-Suomen pelastuslaitoksen (liikelaitos) pelastusjohtajana. Mensala toimii myös mm. Suomen Palopäällystöliiton Pelastustoiminta-jaoston puheenjohtajana.
Mensalan hallintotieteen Pro gradu -tukielma "Pelastuslaitosten johtaminen - Vertaileva tutkimus neljän pelastuslaitoksen hallinnosta ja johtamiskäytännöistä" hyväksyttiin Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulussa kesäkuussa 2013. Pelastusopiston palopäällystön koulutusohjelmassa hyväksyttiin vuonna 2007 Mensalan opinnäyte "Sidosryhmätyytyväisyystutkimus: Keski-Suomen pelastuslaitos, Jyväskylän paloaseman ensihoitopalvelu".
Aikaisemmin Ville Mensalan isä, Markku Mensala toimi Keski-Suomen pelastuslaitoksen ensimmäisenä pelastusjohtajana.
Ville Lyytikäinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. helmikuuta 1967
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Kuolinaika: 19. joulukuuta 2016 (49 vuotta)
Valmennusura
1991–1997: HJK (jun.)
1998: HPS
1999: FinnPa
2000–2001: Jokrut
2001–2002: Jokerit
2003–2004: FC Hämeenlinna
2005: Honka
2006: Futura
2007: Atlantis

Ville Lyytikäinen (4. helmikuuta 1967 Helsinki – 19. joulukuuta 2016) oli suomalainen pelaaja-agentti ja jalkapallovalmentaja.
Lyytikäinen valmensi Veikkausliigassa FC Jokereita 2001 ja FC Hämeenlinnaa 2003–2004. Kaudella 2005 hän toimi Ykkösessä pelanneen FC Hongan päävalmentajana, mutta sai potkut viiden sarjakierroksen jälkeen. Kauden 2007 Lyytikäinen valmensi Atlantis FC:n edustusjoukkuetta.
Lyytikäinen toimi myös Pohjois-Haagan yhteiskoulun liikuntalukion jalkapallovalmentajana ja Yle TV2:n Peliuutisten jalkapalloasiantuntijana. Lisäksi hän esiintyi 1980-luvulla Tikkurilan maalitehtaan mainoksissa ujona remonttipoikana, joka sai jokaisessa jaksossa kuulla mestarin ivallisen lausahduksen ”Poi-ika!”, kun hän sattui vilkaisemaan talon tyttöä. Tämän vuoksi Ville Lyytikäisen lempinimi oli Poika. Lyytikäinen esiintyi myös Vääpeli Körmy -elokuvissa ja elokuvassa FC Venus.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa Lyytikäinen pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton sitoutumattomana ehdokkaana, mutta ei 134 äänellä tullut valituksi.
Aiheesta muualla

Ville Lyytikäisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jan Everse | FC Jokerien päävalmentaja 2001–2002 | Seuraaja: Pasi Rautiainen |
Valtteri Jeskanen

| Valtteri Jeskanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. marraskuuta 2000 (ikä 23) Hyvinkää, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Jokerit
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  HPK (SML) Ketterä (Mestis) SaiPa (SML)
Valtteri Jeskanen (s. 7. marraskuuta 2000 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa.
Ura

Jeskanen on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2017–2018 Jeskanen toimi seuran B-nuorten kapteenina. Kaudella 2019–2020 hän nousi HPK:n A-nuorten varakapteeniksi. Jeskanen debytoi kauden aikana myös HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Jeskanen teki liigadebyyttinsä 11. joulukuuta 2019 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hänelle avautui paikka HPK:n kokoonpanosta, kun Elmeri Eronen ja Niklas Friman osallistuivat Channel One Cupiin. Jeskanen merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.27 minuuttia. Jeskanen keräsi ottelusta teholukeman –1.
Maaliskuussa 2020 Jeskanen teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Kausi 2020–2021 oli hänelle varsinainen tulokaskausi liigassa ja Jeskanen pelasi 34 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi SM-liigassa 33 runkosarjaottelua tehden seitsemän syöttöpistettä.
Kaudeksi 2022–2023 Jeskanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Helmikuussa 2023 seura lainasi Jeskasen yhden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Saimaan Palloon.
Jeskanen siirtyi kaudeksi 2023–2024 jatkamaan Mestis-pelejään Jokereihin. Helmikuussa 2024 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta

Jeskasen isoveli Eemeli pelaa hyökkääjänä Hyvinkään Jää-Ahmojen II-divisioonajoukkueessa. Hän on aiemmin luonut myös pääsarjauraa Puolassa. Veljesten isä Kimmo Jeskanen on valmentanut II-divisioonassa Hoki Klupi Hyvinkäätä ja Järvenpään Haukkoja.
Vol. 2

| Vol>  2 Sapattivuosi |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 2005
 Tuottaja(t): Gabi Hakanen & Erno Laitinen
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 48.51
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  22.
Sapattivuoden muut julkaisut
| Sapattivuosi 2003 | Vol. 2 2005 | Ihmisen merkki 2009 |
Vol. 2 on Sapattivuosi-yhtyeen toinen albumi. Ensimmäisen tapaan se sisältää Black Sabbath -yhtyeen kappaleita suomen kielellä laulettuna.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Alkuperäinen kappale | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ei saa luovuttaa | Never Say Die | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Kännin piikkiin | Sweet Leaf | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sotasiat | War Pigs | 7.35 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kierteen arkkitehti | Spiral Architect | 5.17 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Planeettakaravaani | Planet Caravan | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Ikuisuuden jälkeen | After Forever | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sähköhauta | Electric Funeral | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Matka universumiin | Symptom of the Universe | 7.02 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Tarvin pimuu | Dirty Women | 7.24 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Hannu Paloniemi – laulu
Janne Halmkrona – kitara, piano
Antero Aunesluoma – basso
Simo Vehmas – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Vol. 2 discogs.com -sivustolla
Fono.fi-sivustolla
Ville Merinen

| Ville Merinen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.2023–  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Pirkanmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1984 (ikä 39) Kuopio
Asuinpaikka:  Pirkkala
Ammatti:  psykoterapeutti
Tiedot
Puolue:  Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Koulutus:  psykoterapeutti
Ville Oskari Merinen (s. 16. marraskuuta 1984) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Siviiliammatiltaan Merinen on psykoterapeutti ja sairaanhoitaja. Sosiaalisessa mediassa hänet tunnetaan Terapeutti-Villenä. Hänellä on TikTokissa yli 100 000 seuraajaa. Merinen on saanut Mieli ry:n mielenterveyspalkinnon.
Kuopiosta kotoisin oleva Merinen asuu Pirkkalassa ja hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
Vuorikerttuli

| Vuorikerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vuorikerttulit Peucedramidae  Wolters, 1980
Suku::  Peucedramus  Henshaw, 1875
Laji::  taeniatus
Kaksiosainen nimi
 Peucedramus taeniatus  (du Bus de Gisignies, 1847) 
 Vuorikerttulin levinneisyys
Katso myös
   Vuorikerttuli Wikispeciesissä   Vuorikerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorikerttuli (Peucedramus taeniatus) on varpuslintuihin kuuluva lintu. Vuorikerttulia tavataan ainoastaan Keski- ja Pohjois-Amerikassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Yhdysvalloissa. Se kuului ennen kerttulien heimoon, mutta DNA-tutkimukset paljastivat sen kuuluvan omaan heimoonsa.
Koko ja ulkonäkö

Vuorikerttuli on pienehkö, noin 11,5 cm pitkä lintu, jolla on pitkät oliivinväriset siivet, joiden yläosassa on kaksi valkoista raitaa. Pääväritys vuorikerttulilla on kuitenkin harmaa, jota on vatsassa, selässä ja pyrstössä. Koiraan pää ja rinta ovat oranssit, ja silmän ympärillä sillä on tumma alue. Naaras on muuten samankaltainen, mutta oranssi väri on korvattu keltaisella.
Levinneisyys

Lajia tavataan luonnonvaraisena Keski- ja Pohjois-Amerikassa. Vuorikerttuleita arvellaan olevan jäljellä 500 000–5 000 000 yksilöä, ja laji onkin luokiteltu elinvoimaiseksi. Lajia tavataan yleensä trooppisilta alueilta, jossa kasvaa havupuita. Lajia tavataan enimmäkseen vuoristoissa ja ylängöillä, ja sitä tavataan 1 700–3 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen ja ravinto

Vuorikerttuli on hyönteissyöjä, ja on paikkalintu. Vuorikerttuli munii yleensä puussa olevaan kuperanmuotoiseen pesäänsä yleensä 3–4 munaa.
Vladimir Bakulin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bukarest 1967 | 52 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Essen 1966 | 52 kg |  |
Vladimir Nikolajevitš Bakulin (ven. Владимир Николаевич Бакулин, 3. syyskuuta 1939 Kljutši, Venäjän SFNT – 10. joulukuuta 2012 Almaty, Kazakstan) oli Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Kreikkalais-roomalaisen painin 52 kilogramman painoluokassa kilpaillut Bakulin saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968 bulgarialaisen Petăr Kirovin jälkeen. Maailmanmestaruuden Bakulin voitti vuonna 1967 ja euroopanmestaruuden vuonna 1966.
Bakulin kuoli Kazakstanissa 10. joulukuuta 2012, 73-vuotiaana.
Valtteri Kakkonen

| Valtteri Kakkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Vade
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  JYP (SML) KeuPa HT (Mestis) IPK (Mestis) HIFK (SM-liiga)
Valtteri Kakkonen (s. 17. maaliskuuta 2000 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi viimeksi SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja. Kakkonen laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Kakkonen on Diskoksen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Kakkonen oli kaudella 2014–2015 C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 10+12=22. Kaudella 2015–2016 hän oli JYPin B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 9+10=19. WHL-joukkue Kootenay Ice varasi Kakkosen 11. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2018. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2018–2019.
Kaudeksi 2019–2020 Kakkonen palasi kaksivuotisella SM-liigasopimuksella JYPiin. Syyskuussa 2019 seura lainasi hänet alustavasti koko kauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Kakkonen pelasi siellä suurimman osan kaudestaan tehden 39 runkosarjaottelussa tehot 5+14=19. Suomen Cupissa hän teki kahdessa ottelussa tehot 1+2=3. Kakkonen SM-liigadebyyttinsä JYPissä 18. tammikuuta 2020 Kalevan Palloa vastaan, kun joukkueen puolustuksesta oli sivussa Juuso Vainio, Mikko Kalteva ja Jaakko Jokinen. Hänet merkittiin JYPin kolmospuolustajapariin Roni Allénin viereen. Kakkonen sai ottelussa jääaikaa 14.11 minuuttia. Kakkonen keräsi myös teholukeman –1. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin Kakkonen teki kymmenennessä ottelussaan 14. helmikuuta 2020 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Jarkko Immosen tekemään maaliin. Kakkonen keräsi ottelusta teholukeman +4, mikä oli JYPin pelaajista paras. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 12 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5. Kakkonen keräsi myös teholukeman +8, mikä oli liigan tulokkaista paras, vaikkakaan hän ei saanut täyteen täysimittaista tulokaskautta.
Huhtikuussa 2021 Kakkonen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2020–2021 hän pelasi 53 runkosarjaottelua tehopistein 3+6=9. Kaudella 2021–2022 Kakkonen pelasi JYPin lisäksi myös kolme ottelua lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi yhteensä seitsemän Mestis-ottelua lainalla Joensuun Kiekko-Pojissa ja KeuPassa.
Syyskuussa 2023 Kakkonen siirtyi 5. marraskuuta asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Joukkuetta valmentaa hänelle JYPistä tuttu Marko Tuomainen. Lyhyen sopimuksensa jälkeen Kakkosen sopimusta IPK:n kanssa jatkettiin kauden 2023–2024 loppuun. Hänen sopimuksensa sisälsi option SM-liigaan tai ulkomaille siirtymisestä. Kakkonen käytti sopimuksessaan olleen option tapaninpäivänä, kun hän siirtyi kuukauden mittaisella sopimuksella Helsingin IFK:hon paikkaamaan joukkueen puolustajavajetta.
Ura > Maajoukkueura

Kakkonen on pelannut kuusi nuorten ja yhdeksän poikien maaottelua.
Vladimir Baryšnikov

Vladimir Nikolajevitš Baryšnikov (ven. Влади́мир Никола́евич Бары́шников; s. 23. huhtikuuta 1959 Leningrad) on venäläinen historioitsija. Hänen tutkimustensa keskeinen aihealue ovat Skandinavian ja Suomen historia sekä Neuvostoliiton ulkopolitiikka 1920–1930-luvulla. Vuonna 1997 hän väitteli historian tohtoriksi väitöskirjallaan ”Kylmästä rauhasta talvisotaan asti: Suomen idänpolitiikka 1930-luvulla” (ven. От прохладного мира к зимней войне: Восточная политика Финляндии в 1930-е годы, Ot prohladnogo mira k zimnei voine: Vostotšnaja politika Finljandii v 1930-je gody).
Vuodesta 1993 lähtien Baryšnikov on työskennellyt Pietarin valtionyliopiston modernin ja nykyaikaisen historian laitoksella dosenttina, professorina (vuodesta 1999 lähtien) ja vuodesta 2003 lähtien laitoksen johtajana.
Vuonna 1998 hänet valittiin Venäjän sotahistoriallisen akatemian kantajäseneksi.
Väinö Kolkka

| Väinö Kolkka |
| --- | --- |
 HIFK:n Väinö Kolkka (vas.) ja Ilveksen Timo Hirsimäki ottelun tiimellyksessä vuonna 1971.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1948 (ikä 76) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  75 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1966–1977
Seurat:  Ilves HIFK
Väinö Kolkka (s. 22. tammikuuta 1948 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti urallaan Tampereen Ilvestä ja Helsingin IFK:ta. Hän teki SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 304 ottelussa tehot 108+75=183. Jäähyminuutteja Kolkalla kertyi 96. Hän teki urallaan enemmän maaleja kuin syötti niitä.
Ura

Kolkka aloitti uransa kaudella 1966–1967 Ilveksessä. Vuodet 1968–1976 hän pelasi HIFK:ssa. Kaudeksi Jääkiekon SM-liigakausi 1976–1977 Kolkka palasi Ilvekseen, jossa hän lopetti uransa. Kolkka voitti Suomen mestaruuden vuosina 1969, 1970 ja 1974, SM-hopeaa vuosina 1968, 1973 ja 1975 sekä SM-pronssia vuosina 1967, 1971 ja 1972. Hän voitti kaikki SM-mitalinsa yhdeksänä kautena peräkkäin.
Vuonna 1970 Kolkka edusti Suomea MM-kilpailuissa.
Päivätyönsä Kolkka on tehnyt kirjapainoalalla. Hän jäi eläkkeelle Alprint Oy:stä 58-vuotiaana.
Viron lastenkirjallisuuskeskus

Viron lastenkirjallisuuskeskus sijaitsee Pikk-kadulla Tallinnassa 1900-luvun alussa rakennetussa jugendtalossa.
Viron lastenkirjallisuuskeskus (Eesti Lastekirjanduse Keskus) on Tallinnassa Pikk-kadulla sijaitseva lastenkulttuurin keskus. Sen kokoelmissa on kaikki Virossa julkaistut lastenkirjat, lisäksi sen perustehtäviin kuulu koota ja säilyttää virolaisten lastenkirjankuvittajien alkuperäisteoksia. Keskuksen johtaja on Triin Soone.
Talon ensimmäisessä kerroksessa on näyttely- ja lukusali, joka on nimetty virolaisen kuvittajan Edgar Valterin mukaan. Siellä on myös kirjasto. Toisessa kerroksessa on lastenkirjamuseo, jonka kokoelman vanhin lastenkirja on vuodelta 1820. Samassa kerroksessa on sali, jonka seinillä on vaihtuvia taidenäyttelyjä. Salin voi muuntaa kokous-, teatteri- ja konserttitilaksi. Kolmannessa kerroksessa on tiloja, joissa järjestetään erilaisia toimintoja ja vierailuja. Rakennuksen pihalla voi järjestää tapahtumia.
Keskus harjoittaa myös julkaisutoimintaa ja kokoaa ja säilyttää lastenkirjallisuuteen liittyvää aineistoa. Keskus esittää kustantajille suosituksia julkaistavista lastenkirjoista. Se järjestää kilpailuja, esimerkiksi joka toinen vuosi järjestettävän Nukitsa-kilpailun, jossa valitaan kahden edellisen vuoden aikana julkaistujen virolaisten kirjojen joukosta paras lasten- ja nuortenkirja sekä paras kuvitus.
Aiheesta muualla

Viron lastenkirjallisuuskeskus (viroksi)
Viron lastenkirjallisuuskeskus, (Arkistoitu – Internet Archive) Visitestonia.com (kuvia)
Valtteri Jokinen

Valtteri Jokinen
Valtteri Jokinen (s. 12. helmikuuta 1983 Oulu) on suomalainen judoka. Hän edustaa Riihimäen Judoseuraa ja hänen valmentajanaan toimii isä Jukka-Pekka Jokinen. Hänen pituutensa on 164 cm ja painoluokkansa alle 60 kg. Jokinen asuu Lahdessa ja on naimisissa toisen suomalaisen huippujudokan Jaana Jokisen kanssa. Jokinen on koulutukseltaan liiketalouden tradenomi.
Urheilu-ura

Jokinen aloitti judon seitsemänvuotiaana eli vuonna 1990. Ura alkoi Riihimäen Judoseurassa ja jatkuu vieläkin. Ensimmäisiin ikäluokkansa arvokisoihin Jokinen osallistui vuonna 1998 Maailman Nuorten Olympiapäivillä. 2002 loukkasi polvensa, joka aiheutti lyhyen kilpailutauon. Keväällä 2005 Jokinen voitti ensimmäisen aikuisten maailman cup -mitalin Hampurissa ja tuli kolmanneksi. Seuraavan vuoden EM-kotikisoista tuloksena oli yhdeksäs sija, mutta Jokisen taival keskeytyi loukkaantumiseen. Vuosi 2006 päättyi hyvin Swedish- ja Finnish Open -voittoihin sekä opiskelijoiden MM-kilpailujen viidenteen sijaan. Opiskelijoiden MM-kilpailujen viimeisessä ottelussa Jokisen pohjeluu kuitenkin murtui, ja vamma esti harjoittelun ja kilpailemisen keväällä 2007, jolloin käynnistyivät Pekingin olympiakarsinnat. Paluu kilpatatameille tapahtui syksyllä 2007 kahdeksan kuukauden tauon jälkeen. Jokinen tavoitteli ranking-sijoitusta yhdeksän eurooppalaisen miesjudokan joukkoon sarjassa alle 60 kg mutta ei saavuttanut olympiapaikkaan vaadittavia pisteitä.
Pekingin karsintojen jälkeen Jokinen kärsi loukkaantumisista. Kahden eri leikkaushoidon vaatineen kuntoutuksen välissä hän kuitenkin osoitti jälleen kuntonsa syksyn -09 MM-kisojen 16. sijallaan, jonka jälkeen vuorossa oli olkapääleikkaus. Keväällä 2010 Jokinen teki vahvan paluun juuri Lontoon olympiakarsintojen alkaessa ottamalla hyviä pistesijoja.
Judon karsinnat alkoivat toukokuussa 2010 ja kestivät huhtikuuhun 2012. Jokinen sijoittui painoluokkansa miehet-60 kiloa maailmanlistalla 22. parhaan joukkoon ja lunasti henkilökohtaisen paikan vuoden 2012 kesäolympialaisiin. Hän voitti Lontoon olympialaisissa Marokon Yassine Moudatirin ja hävisi eteläkorealaiselle Choi Gwang-Hyeonille, ja sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle.
Harjoittelu

Harrastuksiin kuului ennen judoa koirien kasvatus, jalkapallo, jääkiekko, laskettelu ja lumilautailu. Judon lisäksi Jokisen harjoitusohjelmaan kuuluu kaudesta riippuen muun muassa juoksu, melonta, pyöräily, rullaluistelu, telinevoimistelu, uinti ja voimaharjoittelu.
Saavutukset ja palkinnot

EM 9. 2006
MM 16. 2009 ja 2010
Maailmancup-kilpailuissa neljä pronssimitalia
Voitti kerran Grand Prix:n
opiskelijoiden MM 5. 2006
12 miesten sarjan SM-kultaa (2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013)
OWC-joukkuekilpailun ensimmäinen sija
Pohjoismaiden mestaruuskilpailut: 1. 2003, 2008, 2014; 2. 2009 ja 3. 2001
Viron maantiede

| Viro |
| --- | --- |
 kartta
Maanosa:  Eurooppa
Naapurimaat:  Venäjä, Latvia
Tilastot
Pinta-ala:  45 226 km²
Rantaviiva:  3 794 km
Ennätykset
Korkein kohta:  Suur Munamägi, 317 m
Pisin joki:  Võhandu jõgi, 162 km
Suurin järvi:  Peipsijärvi, 3 511 km²
Viro sijaitsee Latvian pohjoispuolella, Venäjän länsipuolella ja Suomenlahden eteläpuolella. Viroon kuuluu kaksi suurta saarta: Saarenmaa ja Hiidenmaa. Viro on tasainen maa ja sen korkein kohta, Suur Munamägi on vain noin 317 metriä merenpinnan yläpuolella. Lähes puolet, noin 47 prosenttia Viron pinta-alasta on metsän peitossa.
Vesistöt

Viron suurin järvi on Peipsijärvi (3 511 km²), joka sijaitsee Venäjän rajalla. Muita suuria järviä ovat Võrtsjärvi (269 km²)ja Ülemistejärvi (9,4 km²). Virossa on myös Venäjän rajalla Narvan tekojärvi, mutta se on tekojärvi.
Virossa on kymmenen jokea, jotka ovat yli 100 kilometriä pitkiä. Näistä suurimmat ovat Võhandu jõgi, Pärnunjoki ja Põltsamaa jõgi. Virossa on 7 000 jokea, joista 90 prosenttia  ovat alle 10 kilometriä pitkiä.
Varsovan keskusasema

| Varsovan keskusasema,   Warszawa Centralna |
| --- | --- |
 Varsovan keskusasema ulkoa
Perustiedot
Sijainti:  52°13′44.0″N, 21°00′13.5″E
Osoite:  Aleje Jerozolimskie 54, Warsaw, Puola 
Kunta:  Varsova
Valtio:  Puola
Avattu:  5.12.1975  (Modernisointi 2009-2012)
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Puolan valtionrautatiet (puol. Polskie Koleje Państwowe, PKP)
Kaukoliikenne:  kattavat yhteydet eri puolille Puolaa ja ulkomaille
Tavaraliikenne:  ei
Pysäköinti:  Rajoitetusti maksullisia pysäköintipaikkoja aseman edustalla
Asemarakennus
Lipunmyynti:  Kyllä 24h
 Keskusaseman asemahallia (ennen modernisointia)
Iltanäkymä Varsovan keskusasemasta ympäristöineen
Moskovan juna Varsovan keskusasemalla 2009
Varsovan keskusasema (puol. Warszawa Centralna) on Varsovan tärkein rautatieasema ja se on sekä kansainvälisen että sisäisen rautatieliikenteen keskus Puolassa.
Vuonna 1975 valmistuneen keskusaseman lisäksi Varsovassa on viisi pääasiassa paikalliselle liikenteelle tarkoitettua asemaa. Rautatie alittaa kaupungin keskustan tunnelissa, joka on noin 2,2 kilometriä pitkä. Suuri osa rautatieaseman keskeisistä toiminnoista sijaitsee maan alla.
Asemalle liikennöivät kansainväliset junayhteydet

Tässä vain osa yhteyksistä:
Balti (Varsova - Vilna)
EuroCity Berlin-Warszawa-Express (BWE) (Varsova - Berliini)
EuroCity Polonia (Varsova - Budapest)
EuroCity Praha (Varsova - Praha)
EuroCity Sobieski (Varsova - Wien)
EuroNight Jan Kiepura (Varsova - Frankfurt am Main - Bryssel)
Chopin (Varsova - Wien/Praha)
Polonez (Varsova - Moskova)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varsovan keskusasema Wikimedia Commonsissa
Warszawa Centralna Baza Kolejowa -tietokannassa (puolaksi)
Varsovan asemia (englanniksi) (lonlyplanet.com)
Ohjeita Varsovan rautatieasemalla asioivalle (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Puolan rautateiden kartta (pdf) (puolaksi)
Puolan rautateiden kunnostus/uudistushankkeita (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
Väinö Pessi

Väinö Pessi vuonna 1954.
Väinö Pessi (21. lokakuuta 1896 Kaukola – 4. syyskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.
Henkilöhistoria

Pessin vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Pessi ja Iida Maria Vihonen ja puoliso vuodesta 1926 talousopettaja Martta Sinkkanen. Ylioppilaaksi Pessi tuli Käkisalmessa 1917 ja osallistui sekä Suomen sisällissotaan että Vienan retkiin. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1922 pääaineinaan meijerioppi sekä maanviljelyskemia, -fysiikka ja -oppi. Pessi työskenteli valmistuttuaan Porissa Satakunnan meijeriliiton sihteerinä, vuodesta 1924 vastaavassa toimessa Pohjois-Karjalassa ja vuodesta 1928 myös siihen liittyen Pohjois-Savon meijeriliiton sihteerinä. Vuonna 1938 hänestä tuli keskusosuusliike Hankkijan meijeri-, kone- ja tarvikeosaston johtaja ja koko osuusliikkeen toimitusjohtaja syyskuussa 1947, Taavi Arolan kuoltua. Pessi oli kuitenkin myös Hankkijan meijerikoneosaston johtaja aina vuoteen 1954 saakka. Hankkijan toimitusjohtajana  Pessi työskenteli vuoden 1961 loppuun asti. Kauppaneuvoksen arvonimen 1949 saanut Pessi tunnettiin myös monista luottamustoimista ja karjalaisen kulttuurin tukemisesta, samoin kuin kirjallisista töistä, joista viimeinen ilmestyi postuumisti.