stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Indonesian Idol
Finalistit > Seitsemännellä tuotantokaudella (2012)

Regina Ivanova (voittaja)
Kamasean Yoce Matthews
Prattyoda Bhayangkara
Dionisius Agung Subagyo
Febri Yoga Sapta
Maria Rosalia Yola Detta
Non Dera Anggia Putri Prawitasari
Rosandy Sriwidia Nugroho
Rio Agung Pangestu Hamdan
Ivan Saputra
Belinda Hanrisna Fueza
Khanza Dinar Adibah
Finalistit > Kahdeksannella tuotantokaudella (2014)

Nowela Elizabeth Auparay (voittaja)
Husein Alatas
Di Muhammad Devirzha
Yuka Tamada
Muhammad Yusuf Nur Ubay
Giofanny Elliandrian
Windy Yunita
Maesarah Nurzaka
Yunita Nursetia
Dewi Puspita Andini
Miranti Yassovi
Ryan De Angga
Martinha Tereza
Finalistit > Yhdeksännellä tuotantokaudella (2018)

Maria Simorangkir (voittaja)
Ahmad Abdul
Joanita Veroni
Ayu Putrisundari
Ghea Indrawari
Marion Jola
Bianca Jodie
Glen Samuel
Chandra Wahyudi
Kevin Aprilio
Whitney Julinetha
Mona Larisa Magang
Finalistit > Kymmenennellä tuotantokaudella (2019–2020)

Lyodra Ginting (voittaja)
Tiara Andini
Ziva Magnolya
Raja Giannuca
Mahalini Raharja
Mirabeth Sonia
Ainun Irsani
Agseisa Galuh Putri
Samuel Cipta
Richard Simanjuntak
Keisya Veronika
Ola Elannor
Olivia Pardede
Aida Wiyekedella
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (indonesiaksi)
Heedut

Heedujen ja heidän liittolaistensa asuinalueet.
Heedut tai haedut (lat. Aedui) olivat kelttiläinen heimo, joka asui Gallian keskiosissa, suunnilleen nykyisen Burgundin alueella. Heedut asuivat pääosin Saônen ja Loiren välimaastossa, ja heidän tärkein kaupunkinsa oli Bibracte.
Heedut olivat olleet roomalaisten liittolaisia jo vuodesta 121 eaa. Kun sekveenit hyökkäsivät heidän kimppuunsa sveebien avustuksella, heedut pyysivät apua Rooman senaatilta. Heidän avunpyyntöönsä ei kuitenkaan vastattu. Caesar löi Galliaan asettuneet sveebit 58 eaa. ja palautti heeduille heidän entisen asemansa. Tästä huolimatta heedut liittyivät gallialaisten heimojen kapinaan vuonna 52 eaa. Caesaria vastaan. Vercingetorixin antauduttua Alesiassa heedut palasivat Rooman liittolaisiksi. Augustuksen ollessa keisarina heedut saivat civitas foederatan eli liittolaiskansan aseman, ja he muuttivat Bibractesta uuteen pääkaupunkiin Augustodunumiin (nykyinen Autun).
Kun Galliassa puhkesi vuonna 21 kapina korruptoituneen hallinnon, korkeiden verojen ja velkaantuneen ylhäisön vuoksi, oli toinen tärkeimmistä johtajista treverien Julius Floruksen ohella heedujen Julius Sacrovir. Molemmat olivat saaneet Rooman kansalaisuuden ja olivat gallialaisten apuvoimien komentajia. Kumpikin yritti kaapata vallan omassa heimovaltiossaan. Yritys päättyi huonosti: treverit hylkäsivät pian Floruksen, ja huolimatta Sacrovirin onnistuneesta heedujen uuden pääkaupungin Augustodunumin valloituksesta legioonat kukistivat hänet nopeasti. Kumpikin johtaja teki itsemurhan. Heedut tukivat kapinan alussa Sacroviria, mutta luopuivat tästä pian .
Vuonna 48 heedut olivat jo roomalaistuneet, ja heeduista tuli ensimmäinen Gallian heimoista, jonka ylimyksistä saattoi tulla Rooman senaattoreita.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1989

| I divisioonan kausi 1989 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Nousseet joukkueet:  KPV ja KUMU
Pudonneet joukkueet:  TuTo, VaKP ja TuPa
Paras maalintekijä:  Mauri Keskitalo, MyPa (18)
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1988 :  1990 → 
Jalkapallon I divisioona 1989 pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja nousi mestaruussarjaan ja toiseksi sijoittunut karsi mestaruussarjassa viimeistä edelliseksi sijoittuneen kanssa.
Sarjataulukko

| --- | --- |
Värien selitykset
    : Nousi mestaruussarjaan
    : uusintaan
    : Putosi II divisioonaan
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | M+ | M- | Pst |
| 1 | Kokkolan Palloveikot | 22 | 13 | 7 | 2 | 43 | 18 | 33 |
| 2 | Kuusankosken Kumu | 22 | 12 | 5 | 5 | 49 | 28 | 29 |
| 3 | Koparit | 22 | 12 | 5 | 5 | 47 | 27 | 29 |
| 4 | Porin Pallo-Toverit | 22 | 11 | 7 | 4 | 42 | 31 | 29 |
| 5 | Myllykosken Pallo -47 | 22 | 9 | 7 | 6 | 43 | 31 | 25 |
| 6 | Pallo-Kerho 37 | 22 | 9 | 5 | 8 | 37 | 29 | 23 |
| 7 | Kuopion Elo | 22 | 8 | 7 | 7 | 29 | 32 | 23 |
| 8 | Vantaan Pallo | 22 | 6 | 6 | 10 | 29 | 43 | 18 |
| 9 | Kontulan Urheilijat | 22 | 5 | 7 | 10 | 22 | 31 | 17 |
| 10 | Turun Toverit | 22 | 6 | 3 | 13 | 17 | 41 | 15 |
| 11 | Valkeakosken Koskenpojat | 22 | 4 | 4 | 14 | 26 | 50 | 12 |
| 12 | Turun Pallo | 22 | 2 | 7 | 13 | 25 | 48 | 11 |
Uusinta toisesta sijasta Jämsänkoskella: Koparit – KUMU 2–4
Sarjataulukko > Ottelut

| Joukkue | Elo | KontU | Kpt | KPV | KUMU | MyPa | PK 37 | PPT | TuPa | TuTo | VaKP | VanPa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuopion Elo |  | 2–1 | 0–3 | 1–1 | 0–1 | 1–1 | 2–1 | 1–1 | 1–0 | 0–1 | 3–0 | 2–0 |
| Kontulan Urheilijat | 0–0 |  | 0–0 | 3–3 | 3–0 | 1–0 | 1–1 | 0–1 | 1–1 | 1–1 | 2–1 | 0–2 |
| Koparit | 5–1 | 4–0 |  | 2–0 | 3–0 | 3–1 | 1–0 | 2–2 | 3–6 | 6–1 | 4–2 | 3–1 |
| Kokkolan Palloveikot | 1–0 | 2–1 | 3–0 |  | 1–1 | 0–1 | 3–0 | 1–1 | 5–1 | 1–0 | 2–0 | 1–1 |
| Kuusankosken Kumu | 1–1 | 1–0 | 1–1 | 2–2 |  | 3–2 | 1–2 | 0–1 | 3–1 | 1–0 | 6–2 | 8–0 |
| Myllykosken Pallo -47 | 7–4 | 5–0 | 1–1 | 1–4 | 1–1 |  | 1–1 | 5–4 | 0–0 | 5–1 | 2–1 | 3–0 |
| Pallo-Kerho 37 | 1–2 | 0–0 | 4–1 | 1–2 | 1–2 | 0–0 |  | 0–1 | 2–1 | 5–2 | 1–1 | 2–1 |
| Porin Pallo-Toverit | 2–0 | 2–1 | 1–3 | 1–3 | 2–5 | 1–0 | 5–2 |  | 4–1 | 3–0 | 1–1 | 2–2 |
| Turun Pallo | 1–2 | 0–2 | 1–1 | 1–4 | 1–6 | 0–0 | 2–5 | 1–1 |  | 0–1 | 3–0 | 0–0 |
| Turun Toverit | 0–2 | 1–0 | 0–1 | 0–1 | 1–3 | 2–1 | 0–4 | 0–1 | 2–2 |  | 1–0 | 2–2 |
| Valkeakosken Koskenpojat | 1–1 | 3–1 | 1–0 | 0–0 | 1–3 | 3–4 | 1–2 | 1–3 | 3–2 | 0–1 |  | 0–5 |
| Vantaan Pallo | 3–3 | 1–4 | 1–0 | 0–3 | 2–0 | 0–2 | 0–2 | 2–2 | 2–0 | 2–0 | 3–4 |  |
Sarjataulukko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| KPV | 11 | 12 780 | 1162 |
| Koparit | 11 | 9 258 | 842 |
| Kumu | 11 | 9 189 | 835 |
| PPT | 11 | 9 065 | 824 |
| MyPa | 11 | 8 076 | 734 |
| PK-37 | 11 | 7 165 | 651 |
| KontU | 11 | 5 828 | 530 |
| Elo | 11 | 4 351 | 396 |
| VaKP | 11 | 3 708 | 337 |
| TuTo | 11 | 3 309 | 301 |
| VanPa | 11 | 2 203 | 200 |
| TuPa | 11 | 1 871 | 170 |
| Yhteensä | 132 | 76 803 | 582 |
Sarjataulukko > Yleisömäärät > Karsintaottelut

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 | 1>  peli | 2>  peli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuusankosken Kumu | 2–1 | Kemin Palloseura | 2–0 | 0–1 |
Heel de wereld

|  Heel de wereld |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Corry Brokken
Säveltäjä(t):  Benny Vreden
Sanoittaja(t):  Benny Vreden
Euroviisutiedot
Vuosi:  1958
Maa:  Alankomaat
Kieli:  hollanti
Sijoitus:  9.
Pisteet:  1
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Dolf van der Linden
Heel de wereld on Corry Brokkenin esittämä kappale, joka edusti Alankomaita vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle 1 pisteellä.
Heelflip

Heelflip, joskus myös pelkästään heel, on rullalaudalla suoritettava temppu, jossa ilmaan hypätessään rullalautailija raapaisee jalan lautaa pitkin ylös laudan reunaa pitkin, jolloin se pyörii kerran lautailijasta katsottuna eteenpäin pituusakselinsa ympäri. Tempusta on useita variaatioita, kuten esimerkiksi double heelflip, jossa lauta pyörii kaksi kertaa pituusakselinsa ympäri, tai inward heelflip, jossa temppuun lisätään 180 asteen horisontaalinen pyörähdys. Tempun perusidea pohjautuu tempulle kickflip, jonka kehitti 1980-luvulla yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija Rodney Mullen.
John Alvbåge

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. elokuuta 1982 (ikä 42) 
Syntymäpaikka: Göteborg, Ruotsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Viborg
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999 1999–2002 2003–2004 2005 2005– | Torslanda Västra Frölunda Örebro IFK Göteborg Viborg | 1 (0) 72 (0) 51 (0) 0 (0) 66 (0) |
Maajoukkue
| 2002–2004 2006– | Ruotsi U21 Ruotsi | 11 (0) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. kesäkuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. joulukuuta 2007.
John Alvbåge (s. 10. elokuuta 1982 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti.
Alvbåge kuului Ruotsin vuoden 2006 MM-kisajoukkueeseen.
Aiheesta muualla

Alvbåge Viborg FF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Isaksson |
2 Nilsson |
3 Mellberg |
4 Lučić |
5 Edman |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 A. Svensson |
9 Ljungberg |
10 Ibrahimović |
11 Larsson |
12 Alvbåge |
13 Hansson |
14 Stenman |
15 K. Svensson |
16 Källström |
17 Elmander |
18 Jonson |
19 Andersson |
20 Allbäck |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Shaaban |
Valmentaja Lagerbäck
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

| UEFA Women's Euro 2005 |
| --- | --- |
Joukkueet:  8
Isäntämaa:   Englanti
Ajankohta:  5. kesäkuuta -   19. kesäkuuta 2005
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Saksa
–  Hopeaa:   Norja
Ottelut:  15
Maalit:  50 (3.33 ottelua kohti)
Yleisö:  118 403 (7 894 ottelua kohti)
Maalintekijä:   Inka Grings (4 maalia)
Paras pelaaja:   Anne Mäkinen
Vuoden 2005 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat yhdeksännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Englannissa 5.–19. kesäkuuta 2005. Otteluita pelattiin viidessä eri kaupungissa: Manchester, Blackpool, Warrington, Preston ja Blackburn.
Kisoja seurasi kaikkiaan yli 110 000 katsojaa ja avausottelussa Englanti–Suomi oli yleisöä 29 092, joka silloin oli ennätysyleisömäärä naisten ottelussa Euroopassa.
Jatkopelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saksa | 4-1 |  Suomi |
|  Ruotsi | 2-3 ja. |  Norja |
Jatkopelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saksa | 3-1 |  Norja |
Parhaat maalintekijät

4 maalia
Inka Grings
3 maalia
Solveig Gulbrandsen
Hanna Ljungberg
Conny Pohlers
Birgit Prinz
Aiheesta muualla

UEFA:n virallinen kisasivu
RSSSF:n sivut
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
Englanti ja Ruotsi 1984
Norja 1987
Länsi-Saksa 1989
Tanska 1991
Italia 1993
Saksa 1995
Norja ja Ruotsi 1997
Saksa 2001
Englanti 2005
Suomi 2009
Ruotsi 2013
Alankomaat 2017
Englanti 2022
Sveitsi 2025
Helga Hellebrand-Wiedermann

Helga Hellebrand-Wiedermann (29. joulukuuta 1930 Wien – 8. helmikuuta 2013) oli itävaltalainen meloja. Hän sijoittui naisten 500 metrin kajakkikaksikossa yhdeksänneksi vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän kilpaili myös vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa, jossa hän putosi 500 metrin kajakkiyksikössä ensimmäisellä kierroksella. Hänen puolisonsa oli melonnan olympiamitalisti Herbert Wiedermann.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2001

Vuoden 2001 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat kahdeksannet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Saksassa 23. kesäkuuta–7. heinäkuuta 2001. Ottelupaikkakuntina toimivat Jena, Erfurt, Aalen, Ulm ja Reutlingen.
Jatkopelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saksa | 1-0 |  Norja |
|  Norja | 0-1 |  Ruotsi |
Jatkopelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saksa | 1-0 ja. |  Ruotsi |
Parhaat maalintekijät

3 maalia
Claudia Müller
Sandra Smisek
2 maalia
Dagny Mellgren
Hanna Ljungberg
Maren Meinert
Bettina Wiegmann
Patrizia Panico
Marinette Pichon
Gitte Krogh
Aiheesta muualla

UEFA:n virallinen kisasivu
RSSSF:n sivut
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
Englanti ja Ruotsi 1984
Norja 1987
Länsi-Saksa 1989
Tanska 1991
Italia 1993
Saksa 1995
Norja ja Ruotsi 1997
Saksa 2001
Englanti 2005
Suomi 2009
Ruotsi 2013
Alankomaat 2017
Englanti 2022
Sveitsi 2025
Hedwiges Maduro

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hedwiges Martinez-Maduro
Syntymäaika: 13. helmikuuta 1985 (ikä 39) 
Syntymäpaikka: Almere, Alankomaat
Pelipaikka: keskuspuolustaja / puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
: Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2008 | Ajax | 70 | (9) |
| 2008–2012 | Valencia | 76 | (2) |
| 2012–2013 | Sevilla | 26 | (0) |
| 2014–2015 | PAOK | 19 | (3) |
| 2015–2017 | Groningen | 32 | (1) |
| 2017–2018 | Omonia | 28 | (1) |
Maajoukkue
| 2005–2011 | Alankomaat | 18 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. elokuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. elokuuta 2020.
Hedwiges Maduro (s. 13. helmikuuta 1985 Almere, Flevoland, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa, Kreikassa ja Kyproksella. Maduro oli puolustava keskikenttäpelaaja.
Maduro debytoi Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla, Eredivisiessä, 27. helmikuuta 2005 Ajaxin vierasottelussa Roda JC:tä vastaan. Hän teki Ajaxille 70 liigaottelussaan yhdeksän maalia. Tammikuussa 2008 hän siirtyi espanjalaisseura Valenciaan ja kesällä 2012 saman maan Sevillaan. Hän pelasi La Ligassa 102 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, huhtikuussa 2009 FC Barcelonaa ja syyskuussa 2010 Racing Santanderia vastaan. Tammikuussa 2014 Maduro siirtyi Kreikkaan PAOK Thessalonikin joukkueeseen. Kaudet 2015–2017 hän edusti kotimaassaan Groningenia ja pelasi 32 Eredivisien ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Viimeisen kautensa 2017–2018 Maduro pelasi Kyproksella Omonian joukkueessa.
Maduro pelasi Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja voitti ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2007. Hän pelasi EM-turnauksessa joukkueensa viidestä ottelusta neljä ja teki Israelia vastaan pelatun ensimmäisen alkulohko-ottelun ainoan maalin. Välierän Englantia vastaan Alankomaat voitti maalein 13–12 päättyneessä rangaistuspotkukilpailussa, jossa Maduro teki kaksi maalia. Pekingin olympialaisissa 2008 Maduro pelasi kaikki kolme alkulohko-ottelua avauskokoonpanossa ja tuli vaihdosta kentälle 1–2-jatkoaikatappioon päättyneessä puolivälieräottelussa Argentiinaa vastaan.
Alankomaiden A-maajoukkueessa Maduro pelasi ensimmäisen kerran vain kolmen liigaottelun jälkeen maaliskuussa 2005 Romaniaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 18 maaottelua, joista seitsemän ottelua avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2006 hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Argentiinaa vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2011.
Hans Biebow

Hans Biebow
Hans Biebow (1902 – 24. elokuuta 1947) oli Łódźin gheton saksalaishallinnon johtaja Puolassa. Ennen kuin hänestä tuli gheton valvoja, hän työskenteli kahvin maahantuojana Bremenissä.
Hänen hallintonsa aikana 164 000 juutalaista Puolan toiseksi suurimmasta kaupungista suljettiin pienelle alueelle kaupunkiin.  Kommunikaatio gheton asukkaiden ja ulkopuolisen maailman kanssa oli katkaistu, ruokavarat vähissä ja tämä merkitsi, että monet gheton asukkaista nääntyivät hitaasti hengiltä. Olemassaolonsa aikana gheton väkimäärä paisui 204 000:een, kun lisää juutalaisia Keski-Euroopasta lähetettiin sinne. Gheton hallinto oli olemassa huhtikuusta 1940 kesään 1944, mutta kuljetukset ghetosta kuolemanleireille alkoivat loppuvuodesta 1941.
Biebow ulotti valtansa juutalaishallintoon, jota johti Chaim Rumkowski. Rumkowski uskoi, että juutalaiset voisivat selvitä, mikäli tuottaisivat halpoja ja tarpeellisia tarvikkeita natseille. Biebow hyötyi suunnattomasti juutalaisten myymistä tavaroista ja heiltä takavarikoidusta omaisuudesta. Väitetään myös, että hän toimitti vähemmän ruokaa ghettoon kuin hänelle oli maksettu, ja että hän laittoi erotuksen omaan taskuunsa.
Gheton tehtaat toimittivat tarvikkeita, kuten saappaita Saksan armeijalle, ja olivat voittoa tuottavia juutalaisten ansioista, koska heille maksettiin ainoastaan leivällä, sopalla ja muilla elintarvikkeilla.  Natsien arvellaan hyötyneen tehtaista jopa 14 000 000 dollaria ja tehtaat pysyivätkin käynnissä melko pitkään. Gheton yli 200 000 asukkaasta selvisi lopulta hengissä noin 10 000.
Biebow kannatti juutalaisten käyttämistä halpana työvoimana tappamisen sijaan, mutta hän oli valmis omaksumaan tuhoamispolitiikan. Eloonjääneet kertoivat hänen rohkaisseen gheton viimeisiä juutalaisia kesällä 1944 nousemaan Auschwitzin juniin puheella, joka alkoi  "Minun juutalaiseni...” ja lupasi heille työtä lännessä.
Sodan jälkeen Biebow tuomittiin kuolemaan Puolassa Łódź-oikeudenkäynnissä ja teloitettiin 24. huhtikuuta 1947.
Aiheesta muualla

http://motlc.learningcenter.wiesenthal.org/pages/t008/t00842.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Helge Pahlman

Helge Pahlman
Helge Pahlman (10. toukokuuta 1911 Helsinki – 7. elokuuta 1976 Helsinki)  oli suomalainen säveltäjä ja orkesterimuusikko.
Pahlmanin poika oli muusikko, jalkapalloilija Kai Pahlman.
Aiheesta muualla

Helge Pahlmanin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Johan Olof Åberg

Johan Olof Åberg
Johan tai Jon Olof Åberg (2. heinäkuuta 1843 Åsin seurakunta, Kalmarin lääni – 20. toukokuuta 1898 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Käytyään lyhyen aikaa koulua hän julkaisi runsaasti Ruotsin historiaa koskevia romanttisia kertomuksia.
Hän muutti Tukholmaan 1860-luvulla ja julkaisi runsaasti suosittuja lyhyitä kuvauksia. Yksinkertainen kieli ja kyky luoda jännitystä toivat hänen tuotannolleen menestystä.
Suomennetut teokset

Pohjanmaan helmi: romantillinen kertomus 1808 vuoden sodasta, suom. J. F. Hagfors. WSOY, 1878.
Aina: kertomus viimeisestä Suomen sodasta, suom. Toivo Johannes Sirelius. Söderström, 1880.
Adlercreutzin sanansaattaja: tapaus Revolahden tappelusta v. 1808, suom. Arvo L:nd. Olán, 1882.
Erkki Ollikainen: historiallis-romantillinen kertomus Sandels'in sotaliikkeistä Itä-Suomessa v. 1808, suom. Arvo L:nd. Olán, 1882.
Karhu-Antin Anni ja Spof'in pistooli: kertomus Suomen sodan ajoilta 1808-9, suom. Herman Niemi. Olán, 1882.
Majakanvartija Moikepäässä: kertomus viimeisestä Suomen sodasta, Weman, 1884.
Paavolan Anna: tapaus 1808 vuoden sodasta, suom. S. H:la. Wilén, 1888.
Eleonora Lubomirski: historiallis-romantillinen kertoelma Kaarle X ja Kaarln [i.e. Kaarle] IX ajoilta,suom. Linnea. Hagelberg, 1891.
Porilainen, Suom.-amer. Kustannusyhtiö, 1896.
Synkät päivät: kertomus, Hugh Conway. Porilainen, Suom.-amer. Kustannusyhtiö, 1896.
Rajalahden torppa: "Kalle Purtuusi": kertomus v. 1808-1809 sodasta, "Sandelsin adjutantti": "Kalle Purtuusi": tapahtuma Länsipohjasta vv. 1808-1809 sodan lopusta, Suom.-amer. Kustannusyhtiö, 1897
"Sandelsin adjutantti": "Kalle Purtuusi": tapahtuma Länsipohjassa v. 1808-1809 sodan lopussa, Suom.-amer. Kustannusyhtiö, 1897.
Savon sankarit: kertomus v. 1808-1809 sodan ajoilta, Suom.-amer. Kustannusyhtiö, 1897
Aina: kertomus viimeisestä Suomen sodasta, 2. p. WSOY, 1898.
Pikku rummuttaja: kertomus Suomen sodasta vv. 1808-09, W. Toivonen, 1905.
Kavaltajan palkka: kertomus viimeisestä Suomen sodasta, W. Toivonen, 1906.
Teräsniemen Juho: kuvaus Engelbrektin vapautussodan ajoilta, W. Toivonen, 1906.
Kasakka-tyttö: kertomus viimeisestä Suomen sodasta, suom. J. O. K.; H. W. Marjamaa, 1907.
Sandelsin urhea joukko: kertomus Suomen sodasta vv. 1808-1809, Kataja, 1907.
Hädän hetkellä, Isak Julin, 1909.
Porilainen, Finnish-American Pbl. Co., 1912.
Kaarle XII vanginvartijana, Otto Andersin, 1912
Viimeinen Kaarlolainen, Otto Andersin, 1912
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Jon Olof Åbergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Iskna jõgi

| Iskna jõgi |
| --- | --- |
Maat:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Rõugen kunta, Võrun kunta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Iskna jõen valuma-alue
Pinta-ala:  86,8 km²  
Pääuoman osuudet:  Troll'a oja, Savikunnu oja, Holsta oja, Tohkri oja, Nõnova jõgi, Iskna jõgi
Yhtyy:  Võhandu jõgi (78,5 km joensuusta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Vaskna järv
 :  57.8233°N, 27.2044°E
Laskupaikka:  Võhandu jõgi
 :  57.8225°N, 27.3605°E
Läpivirtausjärvet:  Mäesulg järv, Alasulg järv, Häälijärv, Kavadi järv, Väikene Kõrbjärv, Edejärv, Jaanusjärv, Mäeveski järv, Alaveski järv, Noodasjärv
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  243,2 m  mpy. 
Laskukorkeus:  69,6 m  mpy. 
Korkeusero:  173,6 m
Pituus:  29,1 km  
Kaltevuus:  5,97 m/km
Muuta
Iskna jõgi (Isknä jõgi, Ikna jõgi, Nõnova jõgi ) on Virossa Võrumaalla Rõugen- ja Võrun kunnissa virtaava 29 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivujoki.
Joen kulku

Iskna jõgi alkaa Haanjan ylängöllä sijaitsevasta Vaskna järvestä, jonka vedenpinta sijaitsee 243 metrin korkeudella mpy., ja se virtaa 13 muun järven läpi matkallaan Võhandu jõelle ennen kuin se yhtyy siihen heti Kääpan itäpuolella noin 70 metrin korkeudella mpy. Joelle tulee korkeuseroa 173,6 metriä ja sen kaltevuus on siten noin 6,0 metriä kilometrille. Joella on monia nimiä sen eri osuuksilla ja se laskee parin laakson läpi. Yläjuoksulla se on luonnollisesti mutkitteleva ja nopeasti virtaava joki, mutta alajuoksulla se on muuttunut suoraksi ja hitaasti virtaavaksi kanavaksi. Se alkaa Rõugen kunnassa ja päättyy Võrun kunnassa.
Joki alkaa ojamaisena uomana Vaskna järvestä ja se virtaa loivassa laaksossa kohti pohjoista. Matkallaan kohti siellä sijaitsevaa Kavadi järveä se virtaa pelto- ja metsäalueen läpi ja käy monessa lammessakin. Kavadi järven vieressä sijaitsee Alajärv. Kavadi järvestä on oja Alajärveen, vaikka Kavadi laskee pääasiassa järven pohjoispäästä Isknaan. Alajärven vesireitti jatkaa myös pohjoiseen, jossa sitä kutsitaan aluksi Voki ojaksi ja myöhemmin alajuoksulla Holsta ojaksi. Oja yhtyy takaisin pääuomaansa Holstan kylässä juuri ennen kuin joki sukeltaa alas Kütiorgin laaksoon. Kavadi järven jälkeen joki virtaa aluksi koilliseen päin, mutta sen suunta vaihtuu Holstassa takaisin pohjoiseksi. Kütiorgin laakson alkuosuus on kauneinta osaa Iskna jõgea ja se on retkeilijöiden suosiossa. Joki pysyttelee laaksossa koko matkan Noodasjärveen asti, jossa Iskna joutuu ylängöltä tasangolle. Edejärven jälkeen joki putoaa eniten, sillä esimerkiksi seuraavalla parin kilometrin osuudella Jaanusjärveen joki putoaa 28 metriä. Noodasjärven jälkeen joki menettää luonnollisen luonteensa ja sitä voidaan pitää ruopattuna ja suoraksi kaivettuna kanavana. Sellaisena se yhtyy Võhandu jõgeen lähellä Kääpan taajamaa.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Iskna jõen valuma-alueen pinta-ala on 86,8 neliökilometrin suuruinen ja se sijaitsee Võhandu jõen eteläpuolella. Valuma-alueen länsipuolella sijaitsevat sivuhaarat Ura oja ja Koreli oja, joiden valuma-alueet ovat Isknalle rinnakkaiset. Valuma-alueen itä- ja eteläpuolella sijaitsee Piusa jõgi ja sen sivuhaarat, jotka laskevat Peipsijärveen.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia

Iskna jõella on yleensä lyhyitä sivuojia, joista osa on lueteltu alla. Suurimmat sivuojat ovat Oraoja ja Holsta oja.
| yhtyy Iskna jõgeen (km suusta) | Nimi | Pituus (km) | Valuma-alue (km²) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ~2 | Märss-suu kraav | 2 |  | , |
| 8 | Oraoja | 8 | 13 |  |
| ~10 | Raagsilla oja | 3 |  |  |
| ~10 | Pruusa oja |  |  | 1, |
| ~15 | Reinotsori |  |  | 1, |
| ~15 | Suurtsori |  |  | 1, |
| ~17 | Hanijärven oja |  |  | 1, |
| 18 | Holsta oja | 3 | 7 |  |
|  | Murojärven oja |  |  | 1 |
|  | Põdlalotsõ järven oja |  |  | 1 |
Lähde: 1 =