stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elizabeth Taylor
Ura > Teatteri- ja televisiotyöt

1980-luvulla Taylor esiintyi enimmäkseen televisiossa. Hän vieraili muun muassa sarjoissa General Hospital ja Jaettu maa. Vuonna 1980 hän näytteli Agatha Christien romaaniin perustuvassa elokuvassa Tuijottava katse, jossa oli mukana monia studioajan kollegoja, kuten Angela Lansbury, Kim Novak, Rock Hudson ja Tony Curtis. Taylor teki myös useita televisioelokuvia, joista osa keräsi korkeat katsojaluvut ja osa jäi vaille huomiota. Samalla hän oli aktiivisesti mukana tukemassa kuudennen aviomiehensä John Warnerin senaattorikampanjaa Virginiassa. Taylor oli paljon yksinään pariskunnan kotona Georgetownissa. Hänen alkoholinkäyttönsä lisääntyi, hän söi epäterveellisesti ja lihoi entisestään, mikä heikensi hänen julkisuuskuvaansa.
Taylor halusi haastaa itseänsä ja debytoi teatterissa syksyllä 1980 Lillian Hellmanin näytelmässä Pienet ketut. Sen ennakkonäytökset pidettiin Floridan Fort Lauderdalessa. Taylor muutti roolihahmoaan. Hellmanin käsikirjoituksen alkuperäisestä tunteettomasta ja juonittelevasta Regina Giddensista tuli Taylorin käsissä elinvoimainen ja haavoittuvainen nainen. Hän laihdutti rooliaan varten ja omaksui tulkinnassaan piirteitä omasta filmitähden imagostaan. Pienet ketut siirtyi Broadwaylle 7. toukokuuta 1981 ja oli kauden suuria menestyksiä. Vaikka Taylorin roolityö ei miellyttänyt kaikkia kriitikkoja, hänet palkittiin roolistaan teatterialan Tony- ja Drama Desk -palkinnoilla. Taylor jatkoi Pienten kettujen esittämistä tuottoisalla Yhdysvaltain-kiertueella ja 1982 Lontoon West Endissä, mutta brittilehdistössä näytelmä sai nuivan vastaanoton.
Menestyksen rohkaisema Taylor perusti yhdessä tuottaja Zev Buffmanin kanssa tuotantoyhtiön Elizabeth Taylor Repertory Company. Sen ainoaksi tuotannoksi jäi Noël Cowardin näytelmä Rakastan sinua marakatti (Private Lives), jonka Taylor teki viimeisenä yhteistyönään Richard Burtonin kanssa. Näytelmän ensi-ilta oli Bostonissa alkuvuodesta 1983. Rakastan sinua marakatti oli taloudellinen menestys, vaikka kriitikoilta Taylor ja Burton saivat enimmäkseen kielteisiä arvioita. Jotkut kriitikot huomasivat entisen avioparin olleen esityksessä ilmeisen huonokuntoisia. Taylor kirjautui sisään vieroituskeskukseen pian näytösten päätyttyä, ja Burton kuoli seuraavana vuonna.
Ura > Uran päättyminen

1990-luvulla Taylor teki muun muassa vierailevan ääniroolin Simpsoneihin ja pienen sivuroolin Kivisissä ja Sorasissa, joka jäi Taylorin viimeiseksi teatterielokuvaksi. Hän teki viimeisen roolinsa televisioelokuvassa Leidit lavalla (2001), minkä jälkeen ilmoitti jäävänsä eläkkeelle.
Taylor sai 1980-luvulta alkaen useita kunnianosoituksia pitkästä urastaan. Hänelle myönnettiin muun muassa elokuva-alan Cecil B. DeMille -palkinto vuonna 1985 ja Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1993. Myöhemmin hän sai myös elämäntyö-Baftan ja -SAG-palkinnon. Englannin kuningatar Elisabet II aateloi hänet vuonna 2000 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajaksi.
Aids-aktivismi ja muut hankkeet

Elizabeth Taylor oli 1980-luvulla ensimmäisiä julkisuuden henkilöitä aids-aktivistina ja keräsi mittavia rahasummia sairaudesta kärsivien hyväksi. Taylor aloitti aidsin vastaisen työn nähtyään, ettei taudin hoitamisen eteen tehty juuri mitään huolimatta jatkuvasta mediahuomiosta. Vuodesta 1984 alkaen hän oli mukana järjestämässä rahankeräyksiä aids-potilaille ja perusti oman säätiönsä Elizabeth Taylor AIDS Foundationin, joka auttaa jakamaan tietoa taudista sekä tarjoaa tukipalveluja. Aids-potilaat olivat lähellä Taylorin sydäntä senkin vuoksi, että hänen pitkäaikainen ystävänsä Rock Hudson oli kuollut tautiin. Taylor perusti myös washingtonilaisen klinikan yhteyteen omaa nimeään kantavan hiv/aids-tutkimuskeskuksen testausta ja hoitopalveluja varten. Hän puhui Yhdysvaltain senaatissa sekä edustajainhuoneella hiv/aids-rahaston puolesta ja kritisoi julkisesti presidenttejä Bill Clintonia ja George H. W. Bushia siitä, etteivät he ottaneet tautia ja sen leviämistä vakavasti.
Taylor sai useita palkintoja hyväntekeväisyystyöstään, muun muassa Kunnialegioonan kunniamerkin vuonna 1987, Jean Hersholtin humanitaarisen palkinnon 1993 ja GLAAD-mediapalkinnon 2000.
Taylor loi ensimmäisenä julkisuuden henkilönä oman hajuvesibrändin ja lanseerasi kaksi bestseller-tuoksua: Passion ilmestyi 1987 ja White Diamonds 1991. Taylor valvoi henkilökohtaisesti kaikkien yhdentoista nimikkotuoksunsa kehittämistä ja tienasi niiden myynnillä enemmän kuin koko urallaan. Hänen hajuvesihankkeensa aloitti trendin, jonka seurauksena useat muut kuuluisuudet alkoivat lanseerata omia tuoksujaan. Myöhemmin Taylor loi myös oman korusarjansa.
Tähti- ja henkilökuva

Elizabeth Taylor oli niin kutsutun ”studiokauden Hollywoodin” viimeisiä suuria tähtiä. Elokuvayhtiö Metro-Goldwyn-Mayer teki hänestä tähden 12-vuotiaana, minkä jälkeen studio rakensi huolella hänen julkista imagoaan. Taylor osasi kuitenkin pitää puolensa vaativia studiopäälliköitä ja määräileviä ohjaajia, kuten George Stevensiä vastaan. Hän joutui teini-ikäisenä ikävään välikohtaukseen MGM:n johtajan Louis B. Mayerin kanssa. MGM:llä Taylor oppi kameranäyttelemisen ja tarkoin säännellyn päiväohjelman lisäksi saamaan tahtonsa läpi tarvittaessa. Hän päätti omien sanojensa mukaan jo varhain pitää omanarvontuntonsa erillään julkisuuskuvastaan: ”Aloin nähdä itseni kahtena erillisenä ihmisenä: toinen oli Elizabeth Taylor henkilönä ja toinen Elizabeth Taylor tuotteena. Ymmärsin, että julkisuuskuvani ja todellinen minäni ovat kaksi eri asiaa.” Omaehtoisuutensa ansiosta Taylor ei romahtanut studion painostuksen alla Judy Garlandin tavoin.
Kun Hollywoodin perinteinen studiojärjestelmä alkoi purkautua 1960-luvun vaihteessa, Taylor oli luomassa perustaa uudenlaiselle elokuvateollisuudelle. Hän oli ensimmäinen naistähti, jolle maksettiin miljoona dollaria elokuvalta ja lisäksi osuus tuotoista. Elokuvauransa aikana Taylor myös loi valkokankaalla henkilögallerian, jonka hahmot yleensä rakentuivat jollain tavoin hänen oman persoonansa varaan. Uransa alussa hän näytteli viattomia naapurintyttöjä, myöhemmin vaativampia ailahtelevien ja vahvatahtoisten naisten osia. Taylorin aikuisroolit korostivat usein myös hänen seksuaalista vetovoimaansa. Useista palkituista rooleistaan ja kunnianhimostaan huolimatta Taylor ei arvostanut elokuviaan kovin korkealle. Vaikka hän oli lapsesta lähtien tottunut huomion keskipisteenä oloon, hän ei kuitenkaan tavoitellut tähteyttä vaan piti sitä keinona mahdollistaa haluamansa elitistinen elämäntyyli.
Taylor eli suurimman osan elämästään julkisuuden valokeilassa ja kameroiden ympäröimänä. Kaikki, mitä hän teki 1950-luvun lopussa ja 1960-luvulla nousi otsikoihin: skandaalisuhteet, aviomiehet, terveyskriisit, ylellinen elämäntyyli ja intohimo timantteihin. Aiemmin viihdeuutisoinnista pidättäytynyt vakava lehdistökin ryhtyi raportoimaan Taylorin elämän käänteistä. Romanssi naimisissa olleen Richard Burtonin kanssa tapahtui aikana, jolloin ihmiset alkoivat kyseenalaistaa vanhoja arvoja. Suuren näkyvyytensä vuoksi heidän suhteensa vauhditti moraalikäsitysten mullistusta. Tayloria on myös usein pidetty filmitähteyden mittapuuna. Ihmisenä hän oli vilpitön, lämminsydäminen ja suorasanainen sekä aina altavastaajien puolella. Taylor tunnettiin myös ensimmäisenä henkilönä, joka osasi käyttää julkisuutta laajamittaisesti hyväkseen.
Yksityiselämä

Elizabeth Taylorin kimurantti ja värikäs yksityiselämä oli julkista koko hänen aikuisikänsä. Se sai maailmanlaajuista huomiota mediassa ja aiheutti ajoittain myös pahennusta. Taylor oli naimisissa kaikkiaan kahdeksan kertaa, joista kahdesti saman miehen kanssa. Romanssit ja avioliitot pysyivät hänen kuuluisuutensa keskeisinä tekijöinä filmitähteyden aikana sekä sen jälkeen.
Yksityiselämä > Romanssit

Taylorin varhaiset seurustelusuhteet olivat hänen studionsa MGM:n lavastamia mainostemppuja, joilla hänen imagoaan pönkitettiin. Hän tapaili vuonna 1948 jalkapalloilija Glenn Davisia ja oli sen jälkeen hetken kihloissa Yhdysvaltain Brasilian-suurlähettilään pojan, William Pawley nuoremman kanssa. Kaikki parin yhteiset menot oli suunniteltu etukäteen MGM:n pr-osastolla, ja studion lehdistötiedotteet sekä Photoplayn kaltaiset ihailijalehdet tekivät niistä suuria tapauksia. Kun kihlaus päättyi, Taylor joutui useiden kolumnistien epäsuosioon ja häntä alettiin pitää oikukkaana ”miehennielijänä”. Taylorilla oli myöhemminkin elämänsä aikana useita lyhyitä romansseja, mukaan lukien ohjaajien Joseph L. Mankiewiczin ja Stanley Donenin, elokuvatoimittaja Max Lernerin sekä Mike Toddin alaisena työskennelleen Kevin McCloryn kanssa.
1980-luvulla, erottuaan kuudennesta aviomiehestään Taylor seurusteli ensin meksikolaisen asianajajan Victor Gonzalez Lunan ja myöhemmin liikemies Dennis Steinin kanssa.
Yksityiselämä > Muu yksityiselämä

Taylorin vanhemmat erosivat vuonna 1946. Hän oli tuolloin kasvanut jo pitkään Sara-äitinsä kaitsemana, sillä tämä omistautui täysin tyttärensä uralle. Sen on sanottu johtaneen avioliiton kariutumiseen, vaikka Taylorin vanhempien suhde oli alun perinkin ollut lähinnä toverillinen. Hänen isänsä oli myös homo, joskaan ei julkisesti. Tultuaan lapsitähdeksi Taylor etääntyi vaitonaisesta isästään. Francis Taylor kuoli vuonna 1968, minkä jälkeen Elizabeth Taylor alkoi huolehtia äidistään ristiriitaisista väleistä huolimatta. Sara-äiti kuoli 99-vuotiaana 1994. Taylorista tuli isoäiti 39-vuotiaana vuonna 1971, kun hänen esikoispoikansa Michael sai vaimonsa kanssa Laela-tytön. Kaikkiaan Taylor sai kymmenen lastenlasta ja vietti paljon aikaa heidän kanssaan.
Kristillisen tieteen opeilla kasvatettu Taylor kääntyi juutalaisuuteen vuonna 1959. Hän oli siitä lähtien myös sionismin aktiivinen kannattaja. Kun Taylor osti sadantuhannen dollarin arvosta israelilaisia arvopapereita, hänen kaikki elokuvansa pantiin muslimimaissa esityskieltoon. Taylorilla oli syntyjään Britannian ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus, mutta luopui jälkimmäisestä verosyistä vuonna 1965. Hän asui tällöin Burtonin kanssa Euroopassa heidän yhteisellä jahdillaan, minkä lisäksi heillä oli asunnot Meksikossa ja Sveitsissä. Taylor haki Yhdysvaltain kansalaisuutta uudelleen vuonna 1977 palattuaan sinne vakinaisesti.
Taylorin läheisimmät ystävät olivat homoseksuaaleja miehiä, kuten näyttelijät Rock Hudson, Montgomery Clift ja Roddy McDowall. Viimeksi mainitun kanssa hän tutustui Lassie palaa kotiin -kuvauksissa, jolloin Taylorista ja McDowallista tuli elinikäisiä ystäviä. Taylorin läheisimpiin luotettuihin kuului niin ikään hänen pitkäaikainen henkilökohtainen avustajansa Dick Hanley, jonka Taylor oli tuntenut jo lapsitähtenä. Taylor tunnettiin intohimostaan timanttikoruihin sekä ruokaan. Hän piti erityisesti friteeratusta kanasta ja jäätelöstä. Hän oli myös mieltynyt ranskalaiseen muotiin, ja herätti varsinkin Euroopassa paljon huomiota pukeutumisellaan.
Taylor oli käyttänyt runsaasti alkoholia koko aikuisikänsä, ja ongelma paheni 1980-luvun alussa. Tuolloin hän kärsi myös lääkeriippuvuudesta. Hänen veljensä ja lapsensa tekivät lopulta väliintulon, josta Taylor totesi: ”Miten paljon tuskaa minä näinkään heidän kasvoillaan – ja minä olin itse sen aiheuttanut!”. Taylor oli tämän jälkeen kahdesti vieroitushoidossa Betty Ford Center -klinikalla, ensin vuodenvaihteessa 1983–1984 ja toisen kerran vuonna 1988. Vuodesta 1982 kuolemaansa asti Taylor asui Kalifornian Bel Airissä osoitteessa 700 Nimes Road.
Eläkevuodet

1990-luvulta lähtien Taylor oli vaikeiden sairausten piinaama. Hän kärsi terveysongelmista lähes koko elämänsä. Synnynnäisen skolioosin lisäksi hänen selkärankansa murtui Yli esteitten -elokuvan kuvauksissa sattuneessa onnettomuudessa, joka jätti hänelle krooniset selkäkivut. Taylor sairasti ensimmäistä kertaa lähes kuolemaan johtaneen keuhkokuumeen Kleopatran kuvausten aikoihin vuonna 1961. Tuolloin hänelle oli tehtävä trakeostomia. Taylor oli kova tupakoitsija, kunnes vuonna 1990 sairasti jälleen lähes kohtalokkaan keuhkokuumeen, jolloin hän lopetti tupakoinnin. 1990-luvun puolivälissä Taylor kävi kahdessa leikkauksessa, joissa hänelle asennettiin tekolonkat. Häneltä leikattiin aivokasvain vuonna 1997, ja myöhemmin hän toipui myös ihosyövästä.
Taylor ilmoitti vuonna 2004, 72-vuotiaana kärsivänsä sydämen vajaatoiminnasta. Viimeiset vuotensa hän liikkui selkävaivojensa takia pyörätuolilla. Kuusi viikkoa ennen kuolemaansa Taylor hakeutui sydänongelmien vuoksi hoitoon Los Angelesissa sijaitsevaan Cedars-Sinai Medical Centeriin, jossa hän kuoli 79-vuotiaana 23. maaliskuuta 2011. Juutalaisen tavan mukaisesti Taylor haudattiin jo seuraavana päivänä Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle Kalifornian Glendaleen. Hänen toiveestaan siunaustilaisuus aloitettiin 15 minuuttia aikataulusta jäljessä. Tiedottajansa mukaan Taylor ”halusi myöhästyä jopa omista hautajaisistaan”.
Eläkevuodet > Jäämistö

Taylorin miljoonaomaisuudesta merkittävin oli hänen laaja jalokivikokoelmansa, johon kuului muun muassa 33,29 karaattia käsittävä Kruppin timantti, 69,42-karaattinen ”Taylor-Burton-timantti” sekä 50 karaatin La Peregrina -helmi. Kaikki kolme olivat Richard Burtonilta saatuja lahjoja. Taylorin kuoleman jälkeen hänen kaikki korunsa ja muut henkilökohtaiset esineet huutokaupattiin Christie’sillä. Jalokivet myytiin ennätyksellisillä 116 miljoonalla dollarilla.
Merkitys

Elizabeth Tayloria pidetään viimeisenä klassisen Hollywoodin ikonina sekä historian ensimmäisenä modernina julkisuuden henkilönä. Hän on saanut mainetta myös muoti- ja kauneusikonina niin ulkonäkönsä kuin persoonallisen tyylinsä ansiosta. Elokuvissa hänen rooliasunsa olivat yleensä Helen Rosen, Edith Headin tai Irene Sharaffin suunnittelemia. Taylorin mustalla rajauskynällä tehdyt silmärajaukset Kleopatra-elokuvassa aloittivat ”kissarajauksena” tunnetun meikkitrendin.
Tayloria on pidetty naisten esikuvana seksuaalisen vapautumisen eturintamassa. Hän rikkoi seksuaalisuuden rajoja 1960-luvulla, sillä hän poseerasi lähes alastomana Playboy-lehdelle ja riisuutui hienovaraisesti valkokankaalla Kleopatra-elokuvassa. Taylor muistetaan paitsi Hollywood-glamouristaan, myös moraalinormien mullistajana kuuluisalla Burton-romanssillaan. Paparazzeista tuli maailmanlaajuinen mediakulttuurin ilmiö vasta hänen myötään, ja hän loi määritteen uudenlaisesta julkisuuden henkilöstä, jonka yksityiselämä oli jatkuvan yleisen mielenkiinnon kohteena. Taylor on lisäksi tunnustettu homoikoni, sillä hän ansioitui seksuaalivähemmistöjen parissa aidsin vastaisessa taistelussa ja halusi häivyttää tautiin liittyviä ennakkoluuloja.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1944 | Yli esteitten | Velvet Brown |  |
| 1949 | Pikku naisia | Amy March |  |
| 1950 | Morsiamen isä | Katherine ”Kay” Banks |  |
| 1951 | Paikka auringossa | Angela Vickers |  |
| 1956 | Jättiläinen | Leslie Lynnton Benedict |  |
| 1958 | Kissa kuumalla katolla | ”kissa-Maggie” Pollit |  |
| 1960 | Ei rahasta | Gloria Wandrous |  |
| 1963 | Kleopatra | Kleopatra |  |
| 1966 | Kuka pelkää Virginia Woolfia? | Martha |  |
| 1967 | Kuinka äkäpussi kesytetään | Katharina |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
American Foundation for AIDS Research (englanniksi)
Elizabeth Taylor Biography Wiki Celebrities (englanniksi)
Elizabeth Taylor Timeline. Twoop. Arkistoitu 23.7.2008. (englanniksi)
Elizabeth Taylor. The Golden Years. Arkistoitu 28.8.2007. (englanniksi)
Ylänen, Helena: Elizabeth Taylor (Muistokirjoitus) Helsingin Sanomat. Arkistoitu 23.3.2012.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja 2  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Mickey Rooney ja Elizabeth Taylor elokuvassa Yli esteitten (1944).
Elizabeth Taylor ja Spencer Tracy Morsiamen isän promokuvassa.
Elizabeth Taylor julkisuuskuvassa 1954.
Paul Newman ja Elizabeth Taylor elokuvan Kissa kuumalla katolla trailerissa.
Richard Burton Marcus Antoniuksena ja Elizabeth Taylor Kleopatrana.
Elizabeth Taylor kunniatapahtumassaan 1981.
Elizabeth Taylor elokuvafestivaaleilla Ranskassa vuonna 1985.
Elizabeth Taylor studion promokuvassa 1953.
Taylor vieressään vastasyntynyt Liza-tytär, pojat Michael ja Christopher sekä aviomies Mike Todd 1957.
Erstan kartano

Engel-makasiini vuodelta 1828.
Erstan kartano on Nastolan Villähteellä, 10 kilometrin päässä Lahdesta sijaitseva kartano. Kartano muodostettiin 1650-luvulla, ja 1683 siitä tuli säteriratsutila. Kartanon päärakennus on rakennettu 1830-luvulla ja sen nykyulkoasu on vuodelta 1892.
Kartanon omistaa nykyään Kaarisilta ry, joka pitää kartanossa kehitysvammaisille ja pitkäaikaissairaille tarkoitettua taide- ja toimintakeskusta. Erstan kartano on suojeltu rakennussuojelulailla (VN/YM vahv.pvm: 5.4.1990).
Kartanon vuodelta 1828 oleva viljamakasiini sijaitsee seututie 312:n varrella.
Errol Brown

| Errol Brown |
| --- | --- |
 Brown vuonna 1998
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1943
Kuollut: 6. toukokuuta 2015 (71 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1968–2009
Tyylilajit:  Funk, pop, disco, Rhythm and blues
Soittimet:  laulaja
Yhtyeet:  Hot Chocolate
Levy-yhtiöt:  Apple Corps, Rak Records, EMI Records, Warner Music Group
Aiheesta muualla
www.errolbrown.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lester Errol Brown (12. marraskuuta 1943 Kingston – 6. toukokuuta 2015 Bahama) oli jamaikalaissyntyinen muusikko, joka asui pääasiassa Britanniassa. Hän oli Hot Chocolate -yhtyeen perustaja. Yhtyeen tunnettuja kappaleita olivat ”You Sexy Thing”, ”Love is Life” ja ”So You Win Again”. Yhtye hajosi 1986, minkä jälkeen Brown yritti soolouraa huonolla menestyksellä.
Vuonna 2003 kuningatar Elizabeth II nimesi Brownin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan (MBE) jäseneksi "Ison-Britannian populaarimusiikin palveluista". Vuonna 2004 Brown sai Ivor Novello -palkinnon erinomaisesta panoksestaan ​​brittiläiseen musiikkiin.
Hän sairasti maksasyöpää ja kuoli Bahamalla, missä hän asui.
Rich Communication Services

| Rich Communication Services |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Global System for Mobile Communications
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2008
Rich Communication Services (RCS) on tietoliikenneprotokolla puhelinoperaattorien ja puhelinten välillä, joka pyrkii korvaamaan perinteiset tekstiviestit. Global System for Mobile Communications (GSA) teki RCS-protokollasta aloitteen ensin vuonna 2007 ja aloitti virallisesti protokollan kehittämisen helmikuussa 2008. Kun Google vuonna 2015 halusi luoda vastinetta Applen kilpailevalle iMessage-ohjelmalle, se liittyi tähän projektiin saadakseen RCS-protokollan Android OS -järjestelmälle. GSMA julkaisi vuonna 2016 Universal Profilen eli joukon ominaisuuksia ja mahdollistajia RCS-protokollan kansainväliseen kehittämiseen.
RCS on ominaisuuksiltaan monipuolisempi kuin tekstiviestit. Sen ominaisuuksiin kuuluu muun muassa visuaalisuus ja interaktiiviset toiminnot, kuten painikkeet. Lisäksi viestien pituuksia ei ole rajattu, ja niiden kautta pystyy lähettämään esimerkiksi kuvia ja ääniviestejä. RCS ei tue päästä päähän -salausta.
Vuonna 2020 RCS-protokollalla arvioitiin olevan noin 390 miljoonaa käyttäjää 59 eri maassa ja 88 eri puhelinoperaattorilla. Google toi RCS-palvelun suomalaisille käyttäjille Messages-sovelluksensa mukana vuonna 2023 kaikille Android-käyttäjille. Apple julkaisi RCS-palvelun iMessageen iOS 18 päivityksessään.
Alpha 5

| Alpha 5 |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Romy J. Sharf (1993–1994) Sandi Sellner (1994–1995) Donene Kistler (1995–1997) Richard Steven Horvitz (mainittu nimellä Richard Wood) (ääni)
Ensi- esiintyminen:  Day of the Dumpster (Mighty Morphin Power Rangers)
Viimeinen esiintyminen:  Passing the Torch, Osa 2 (Power Rangers Turbo)
Henkilötiedot
Status:  Eltar-planeetta
Kotipaikka:  Edenoi-planeetta
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alpha 5 on kuvitteellinen robotti Power Rangers -universumissa, joka esiintyi ensimmäisen kerran televisiosarjassa Mighty Morphin Power Rangers. Hänen tunnetuin lausauhduksensa oli "Aye-yi-yi-yi-yi!", jota hän käyttikin useissa eri tilanteissa. Alphalla oli rinnassaan keltainen salamaa muistuttanut vilkkuva symboli ja myös joukko pienempiä valoja. Hänen päänsä muistutti kullattua lentävää lautasta. Hänen päässään oli myös visiiri, jossa vilkkui punaisia valoja. Äänenä toimi Richard Steven Horvitz.
Hahmon historia > Mighty Morphin Alien Rangers

Alpha 5 pelasti myöhemmin komentokeskuksen räjähdykseltä purkamalla pommin, jonka Rito ja Goldar olivat jättäneet rakennuksen ulkopuolelle. Rito ja Goldar kuitenkin onnistuivat myöhemmin toisella yrittämällään ja komentokeskus räjähti palasiksi. Rangerit pelkäsivät, että Alpha ei selvinnyt räjähdyksestä.
Hahmon historia > Power Rangers Zeo

Komentokeskuksen räjähdyksen jälkeen rangerit ja heihin uutena jäsenenä mukaan liittynyt Tanya Sloan löysivät Alphan ja Zordonin kunnossa rangereille aiemmin tuntemattomasta voimakammiosta, josta tuli rangereiden uusi tukikohta. Alpha 5 jatkoi rangereiden ja Zordonin apulaisena tällä kertaa yhdessä Billyn kanssa, joka oli päättänyt luopua rangerina olosta ja ryhtyi pelkäksi rangereiden avustajaksi. Ajan kuluessa he paljastivat rangereille uusia zordeja ja aseita, joilla rangerit puolustivat Maata uutta vihollisryhmittymää Machine Empireä vastaan. Alpha joutui kauden aikana myös yhteen vaaratilanteeseen, kun Machine Empiren Cog-rivisotilaat saivat Alphan oikosuljettua yhdellä keihäistään.
Hahmon historia > Power Rangers turbovaihteella

Elokuvassa Power Rangers turbovaihteella Alpha 5 oli saanut uuden ja entistä virtaviivaisemman ulkokuoren. Uuden asun pinta oli myös paljon aiempaa kirkkaampi ja asun rinnassa ollut salama osoitti nyt suoraan alaspäin (tätä asua käytti myöhemmin myös Alpha 6). Alpha 5 oli myös Maahan ilkeää avaruusmerirosvo Divatoxia paenneen Lerigotin hyvä ystävä ja osasi puhua hänen kieltään.
Asma al-Assad

| Asma al-Assad |
| --- | --- |
 Asma al-Assad 2003.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1975 (ikä 49) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Puoliso:  Bašar al-Assad
Asma Fawaz al-Assad (arab. أسماء فواز الأسد; (o.s. Akhras, s. 11. elokuuta 1975 Lontoo) on Syyrian entisen presidentin Bašar al-Assadin puoliso. Asma Akhras syntyi Lontoossa syyrialaistaustaiseen perheeseen. Miehensä alaviittisuvusta poiketen Asman suku on taustaltaan sunnalainen. Pari avioitui vuonna 2000 ja Asma oli näyttävästi julkisuudessa Bašarin presidenttikauden alkupuolella, mutta Syyrian sisällissodan alkamisen jälkeen hän on näyttäytynyt julkisuudessa harvemmin. Al-Assadin perhe pakeni Syyriasta Venäjälle joulukuussa 2024.