En la seva avaluació, la Comissió fa una distinció entre tres classes de qüestions: la primera classe es refereix a les qüestions relatives a si un país està preparat o a si queden pendents aspectes d'importància secundària; la segona classe es refereix a les qüestions que precisen d'una intensificació de l'esforç i d'un major ritme d'avanç per a assegurar-se que estiguin solucionades abans de l'adhesió; la tercera classe es refereix a les qüestions especialment preocupants respecte a les que és necessari adoptar mesures immediates i decisives perquè el país corresponent estigui llest abans de l'adhesió.