Aquestes mesures poden consistir a reservar alguns caladors costaners (per exemple, la zona de les 12 milles) als vaixells de petites dimensions i assignar una proporció determinada de l'esforç pesquer als Estats membres sobre la base de plans de gestió pluriennals, o fins i tot adaptar el règim d'ajudes estructurals a les necessitats d'aquestes flotes a fi de mantenir l'ocupació en les zones costaneres.