A més, sempre que una legislació nacional no exclogui d'ofici o limiti de manera desproporcionada el dret de la víctima a gaudir d'una indemnització, les Directives no s'oposen ni a una normativa que imposi als tribunals nacionals criteris vinculants per a determinar el mal immaterial ni a règims específics adaptats a les particularitats dels accidents de trànsit –i això, encara que tals règims comportin, per a determinats danys immaterials causats pel trànsit automobilístic, un mètode de determinació de l'abast del dret a ser indemnitzat menys favorable per a la víctima que l'aplicable per als altres accidents.