Aquestes dues fusions no presentaven dimensió comunitària i es van dur a terme conformement al dret nacional, però el seu examen va ser reexpedit a la Comissió pels governs finlandès (Kesko/Tuko) i neerlandès (Blokker/Toys «R» Us), els quals havien detectat problemes de competència greus però no disposaven llavors de normes sobre el control de les operacions de concentració.