Entre els Estats membres més grans de la zona de l'euro, les prioritats polítiques han de ser les següents: reforçar la demanda interna i el creixement a mitjà termini en el cas d'Alemanya; tractar de resoldre els escanyaments del creixement a mitjà termini treballant al mateix temps en la implantació de reformes estructurals i el sanejament pressupostari en el cas de França i Itàlia; i prosseguir un desapalancamiento ordenat i una transformació estructural de l'economia que contribueixi a un creixement sostenible, abordant així mateix les qüestions socials, en el cas d'Espanya.