Després de recordar que els serveis sanitaris, inclosos els públics, són serveis de caràcter econòmic subjectes a la lliure circulació de serveis, l'Advocat General, destaca que, si bé els Estats membres poden sotmetre a autorització la prestació d'aquests serveis en un altre Estat membre amb càrrec a l'Estat de residència, només podran rebutjar l'autorització quan pugui aconseguir-se en temps oportú en el seu territori un tractament idèntic o igualment eficaç.