To paraphrase Elvis Costello, talking about band names is like dancing about architecture—there's just no point in it because the band name becomes the music and the people.
Aby parafrázoval Elvisa Costella, hovoril o skupinových názvoch ako o tanci o architektúre – tam nie je žiadny spoločný bod pretože meno skupiny sa stáva niečím až hudbou a ľuďmi.