Thus, humans are an intermediary between these two extremes, being less "real" or "good" than God, but more "real" and "good" than nothingness.
Taigi, žmogus yra viduryje šių dviejų būsenų, būdamas mažiau „tikras“ ir „geras“ nei Dievas bei daugiau „tikras“ ir „geras“ nei nebūtis.