J.H. Van Vleck clarified some subtleties of the theory, particularly the relationship between the first- and second-order perturbative contributions.
מאוחר יותר, הבהיר ג'ון ואן ואלק כמה דקויות של התאוריה, במיוחד את הקשר בין תרומות תורת ההפרעות מסדר ראשון ושני.