This forced him to recompose it much later, in 1962, as Katerina Izmailova in a style more simplified and conventional to meet the requirements of the new rulers of the regime.
הגינוי אילץ אותו להלחין אותה מחדש כעבור שנים, ב-1962, בשם "קטרינה איזמאילובה" בסגנון פשטני וקונבנציונלי יותר, שיעמוד בדרישות מנהיגי המשטר הסובייטי.