In 1959 his first book The Language of Music argued that music is essentially a language of the emotions, and showed that composers throughout history had tended to choose the same musical phrases to express similar feelings or dramatic situations.
בשנת 1959 טען בספרו הראשון, "שפת המוזיקה", כי המוזיקה היא בעיקרה שפת הרגשות והוכיח, כי לכל אורך ההיסטוריה נטו מלחינים לבחור באותם פסוקי מוזיקה לביטוי רגשות או מצבים דרמטיים דומים.