To paraphrase Elvis Costello, talking about band names is like dancing about architecture—there's just no point in it because the band name becomes the music and the people.
כפרפרזה לאלביס קוסטלו, דיבור על שמות של להקות היא כמו ריקוד על אדריכלות - אין בכך פואנטה מפני ששם הלהקה הוא המוזיקה והאנשים המרכיבים אותה.