Nobody prepared it and nobody was prepared for it; it was as if Providence had directed the whole thing: the paratroopers weeping — loudly and in pain — over their comrades who had fallen along the way, the words of the Kaddish prayer heard by Western Wall's stones after 19 years of silence, tears of mourning, shouts of joy, and the singing of "Hatikvah"".
Kukaan ei valmistanut sitä eikä kukaan ollut valmistautunut siihen, oli kuin Kaitselmus olisi johtanut koko tapahtumaa: laskuvarjojoukkoja, jotka itkivät — kovaa ja tuskissaan — matkan varrella pudonneita tovereitaan, Kaddish-rukouksen sanoja, jotka kuultiin Länsimuurin kivillä 19 vuoden hiljaisuuden jälkeen, valitusten kyyneleitä, riemunhuutoja ja Hatikvah-laulua.