For Immanuel Kant the aesthetic experience of beauty is a judgment of a subjective but similar human truth, since all people should agree that "this rose is beautiful" if it in fact is.
Immanuel Kantille esteettinen kokemus kauneudesta oli arvostelma subjektiivisesta mutta universaalista totuudesta, koska kaikkien ihmisten tulisi olla samaa mieltä väittämästä ”tämä ruusu on kaunis”, jos se oli sitä.