For Epicurus, aponia was one of the static (katastematic) pleasures, that is, a pleasure one has when there is no want or pain to be removed.
Epikurokselle aponia oli yksi staattisista (katastemaattisista) nautinnoista, eli nautinto joka ihmisellä on silloin kun yhtään halua tai kärsimystä ei ole enää poistettavaksi.