scribe-project/npsc_nb huggingface dataset:
og pasientene lider av det for de får først og fremst ikke den omsorgen og den tiden det trenger
for president omsorg er relasjon
relasjon tar tid
er du syk er du ofte redd
er du syk får du ofte angstproblemer og problemer med å sove
og du trenger noen som kan gi deg den omsorgen
og da må vi ha nok personell som har tid og kompetanse til å hjelpe pasientene men også pårørende
president regjeringa snakker mye om effektivisering og i denne kommuneproposisjonen så har de også ment at <ee> kommunene kan effektivisere
men jeg vil si at omsorg for eldre og demente og syke mennesker der er det virkelig en grense for hva slags effektivisering man kan <ee> bruke på det
så president jeg er spent på hva <ee> eldreministeren vil svare
riktig behandling til riktig tid er et hovedmål for helse- og omsorgstilbudet i kommunene så vel som i spesialisthelsetjenesten
vi|1 har for høyt forbruk av vanedamm <ee> vanedannende angst- og sovemedisin i Norge og dette ønsker vi|1 ikke
søvnproblemer og lettere psykiske plager som bekymring angst og uro er utbredt og riktig behandling av pasienter med disse plagene er viktig
legemidler kan være til nytte hvis de brukes forsvarlig og ofte som kortvarig hjelp men pasienter kan også få bivirkninger og utvikle avhengighet hvis medisinene brukes for lenge og ikke minst på feil måte
vi vet at norske allmennleger skriver ut mer vanedannende legemidler enn gjennomsnittet i OECD
og det gir grunn til bekymring
det gjør også svarene i undersøkelsen som fagbladet Sykepleien har gjennomført og som interpellanten også refererer fra
tidsnød er verken en medisinsk eller omsorgsfaglig begrunnelse for å skrive ut et legemiddel
dette er heilt uakseptabelt
rekvirering av legemidler skal være forsvarlig
det innebærer at legemiddelet skal være nødvendig at pasienten skal følges opp på en forsvarlig måte og at tilstrekkelig fagkompetanse sikres i tjenestene
legen skal være tilbakeholden med å skrive ut vanedannende legemidler sånn at det ikke bidrar til utvikling av avhengighet og dermed forlenger eller forverrer den grunnleggende tilstanden
hvis en lege skriver ut vanedannende legemidler på en uforsvarlig måte kan legen miste retten til å skrive ut slike legemidler
i slike tilfeller mener jeg at det er svært viktig at pasienter og pårørende bruker klageretten
jeg vil au minne om at helsepersonell har egenplikt til å varsle Fylkesmannen og Statens helsetilsyn om forhold som kan utgjøre en fare for pasientens sikkerhet
Helsedirektoratet har gitt ut en veileder om rekvirering og forsvarlighet ved vanedannende legemidler
den skal gi faglig støtte til helsepersonell som har fullmakt til å skrive ut vanedannende legemidler sånn at avheng <ee> avhengighet kan unngås og også pasienter som allerede er avhengige kan få hjelp til å trappe ned
det er au laget et eget veiledningsopplegg for allmennleger om behandling med vanedannende legemidler
elektronisk læringsprogram er implementert og flere har gjennomført kurset eller er i gang med gjennomføringa
videre vil bedre funksjonalitet i legens journalsystem bidra til bedre oversikt over pasientenes legemiddelbruk
utvikling av journalsystemer vil også forbedre tilsynsmun <ee> myndighetenes mulighet til å føre kontroll med rekvirering av legemidler
og dette er jo svært viktig i i forhold til det som <ee> interpellanten tar opp at en faktisk erkjenner og ser hva er det den enkelte egentlig har fått av <ee> legemidler
men det forplikter også de som jobber <ee> på <ee> inn forbi sektoren
dette er jo noe vi må se videre på
<ee> rekvirering av legemidler er et område ansvar jeg deler med helseminister Bent Høie som også interpellanten var innom
vi ønsker at leger skal få mulighet til å sammenligne sin egen rekvireringspraksis med andre legers praksis og at de dermed bør ha tilgang til oversikt over egen <ee> rekvireringspraksis
slike data og andre data om egen praksis er viktige verktøy i det lokale forbedringsarbeidet
jeg har tro på at veilederen og e-læringsverktøyet vil bidra til bedre praksis og bevissthet rundt dette viktige temaet og jeg vil sammen med helseministeren <INAUDIBLE> dette nøye
president systematisk gjennomgang av legemidler som pasienten bruker er viktig både i sykehjem og for hjemmeboende
feil bruk av legemidler fører til mange unødvendige lidelser hvert år
riktig legemiddelbruk avhenger av at pasienten får stilt riktig diagnose og mottar rett behandling
krav om å gjennomføre legemiddelgjennomgang for pasienter med langtidsopphold i sykehjem ved innkomst og minst én gang årlig ble forskriftsfesta fra første januar tjuesytten
legemiddelgjennomgang i sykehjem er også nå en kvalitetsindikator som vil gi økt oversikt og kontroll med dette området framover
<ee> når det gjelder legemiddelgjennomgang for hjemmeboende beboere med korttidsplass eller avlastning i sykehjem så er det fastlegens ansvar og disse pasientene er omfattet av fastlegeforskriften
denne forskriften eller forpliktelsen gjelder dersom pasienten bruker fire eller flere legemidler samtidig og gjennomgang er påkrevd ut fra en medisinsk vurdering
i tillegg er det svært viktig at pasienten får opplæring i legemiddelbruk og at pårørendes <ee> pårørende involveres i et samarbeid når det er nødvendig
riktig legemiddelbruk er en viktig del av det femårige nasjonale pasientsikkerhetsprogrammet som starta tjuefjorten og går tjueatten
programmet har flere konkrete tiltak for hvordan og hvor ofte legemiddelgjennomgang skal gjennomføres
president så til den andre siden av int av av spørsmålet fra interpellanten
kommunene har stor frihet til å organisere tjenestene etter lokale behov og prioriteringer
det er kommunenes ansvar at det er tilstrekkelig bemanning til å drive forsvarlig helse- og omsorgstjenester
regjeringa har styrka kommuneøkonomien ikke minst for å sette kommunene bedre i stand til å gi gode og verdige tjenester
foreløpig tall fra Statistisk sentralbyrå viser at kommunene økte årsverkinnsatsen i omsorgstjenestene med underkant av fem tusen årsverk i tjuesytten
det er viktig å sørge for at det er nok folk til å utføre pleie- og omsorgsoppgaver og dette må kommunene sørge for
regjeringa har en rekke tiltak gjennom Kompetanseløft tjuetjue for å bidra til at den kommunale helse- og omsorgstjenesten er faglig sterk og har tilstrekkelig og kompetent bemanning
ett av tiltakene er nasjonal lederutdanning for primærhelsetjenesten ved Handelshøyskolen BI
utdanninga er gratis for ledere i den kommunale og fylkeskommunale helse- og omsorgstjenesten
tilbakemeldinger fra <INAUDIBLE> deltagerne viser at de er svært tilfreds og at kompetansen de tilegner seg leder til konkrete endringer i virksomhetene de jobber i når de kommer tilbake
regjeringa har au styrka de kommunale tilskuddene til grunn- videre- og etterutdanning og til den lederkompetansen i omsorgstjenestene med over hundre og femogfemti|femtifem millioner kroner
samla bevilgning <INAUDIBLE> var på om lag tre hundre og femti millioner i tjueatten
jeg forventer at økt kompetanse i tjenestene og i ledelsen fører til reduksjon i uheldig legemiddelbruk
forskrift om ledelse og kvalitetsforbedring i helse- og omsorgstjenesten setter veldig tydelig krav til ledelsen blant annet i sykehjem
den fastslår at det er toppledelsen som har ansvar for at virksomheten planlegges gjennomføres evalueres og ikke minst korrigeres der feil <ee> oppstår
så når helsepersonell opplever tidspress over lengre tid som det her refereres til så må dette tas på alvor av ledelsen i kommunen
det sk dette ansvaret skal ikke skyves ut i det ytterste ledd
det er et politisk og ikke minst au administrativt ansvar i kommunene å gi ansatte som står i vanskelige dilemma støtte og rom for etisk refleksjon
dette er en naturlig del av helse- og omsorgstjenestens kontinuerlige forbedringsarbeid og faglig utviklingsarbeid
president riktig legemiddelbruk er viktig men jeg er vel så opptatt av at vi utvikler tiltak som kan erstatte legemiddelbruk og gi bedre pleie
derfor løftes miljøbehandling fram som et viktig tiltak i kvalitetsreform for eldre Leve hele livet
miljøbehandling kan redusere unødvendig legemiddelbruk
miljøbehandling kan øke mestring og velvære skape nye muligheter for kommunikasjon fellesskap og inkludering og dempe angst og uro
og vi har jo da sett bare den effekten vi har fått med å flytte måltidsserveringa ute på <ee> det enkelte sykehjem hvor det nå rapporteres langt mindre medikamentbruk på nettene og mer ro
videre så skal vi ha stor oppmerksomhet på rett helsehjelp og ernæring
vi skal øke mestring og livskvalitet og forebygge funksjonsfall
og dette skal vi|1 gjøre med å være mer proaktive i tjenestene ha en mer målretta bruk av fysisk trening og drive mer systematisk kartlegging og oppfølging
rett ernæring og gode måltider sammen med behandling som forebygger funksjonstap eller øker funksjonsnivå kan forebygge mye av helseproblemer og igjen redusere behov for legemidler
Helse- og omsorgsdepartementet har i dialogmøte med Legeforeninga hatt dette temaet på dagsorden
sammen med helseministeren vil jeg følge utviklinga på bruk av legemidler nøye slik at rekvirering av legemidler gjøres på en forsvarlig måte og slik at legemidler ikke skal erstatte omsorg og pleie
president jeg vil takke for svaret
og til <ee> det siste som statsråden nå sa at de vil følge dette opp med med feilutskrivning og bivirkninger nøye det er jeg veldig glad for
<ee> og jeg avventer og ser hva som <ee> kommer men jeg vil bare si til denne ministeren som jeg har sagt til de andre jeg har hatt interpellasjon til at dette handler jo ikke om rus
det er veldig viktig at vi i disse sakene ikke havner i rusomsorgen for dette er ikke folk som har søkt rus det er folk som får medikamenter for en trafikkskade eller en <ee> angstfylt situasjon sjukdom eller lignende
så det er veldig viktig
men når det gjelder punktet om at det er for lite bemanning mener jeg statsråden ikke svarte tilfredsstillende
ja det er det og det er også Stortinget og regjeringens ansvar
<ee> kommunesektoren melder at de ikke har <ee> penger til nok <ee> å ansette nok i disse sektorene
for det var jo ikke lite dette her
det er jo liksom seksogførti|førtiseks prosent av de som jobber i bolig og i og omsorg i kommunene sier at de er nødt til å gjøre dette av tidsnød ofte
det er ikke en u akutt situasjon som oppstår én gang fordi det tilfeldigvis plutselig er mange som er sjuke én gang dette er ofte
og det er jo det disse sykepleierne forteller oss
ja president det som er viktig for oss er jo nettopp for oss å se hvordan skal vi møte disse utfordringene
<ee> gjennom Kompetanse tjuetjue så la vi altså godt og vel én komma seks milliarder <ee> på budsjettet for tjueatten
dette har noe med det jeg nevnte i mitt i mitt hovedinnlegg i forhold til å bygge opp kunnskap ansvarliggjøre og ikke minst sette pasientsikkerhet i sentrum
så er det med bemanning som det blir tatt opp her
<ee> vi må snakke opp yrket istedenfor å snakke det ned
og så til spørsmålet som kommer konkret i forhold til har vi da midler ute i kommunene til å kunne <ee> lønne og betjene sektoren og jeg vil påstå ja
altså i tjueseksten tjuesytten så hadde kommunene en eksepsjonell økning både i skatteinngang og midler til <ee> rådighet
men ko det enkelte bystyre kommunestyre må også prioritere rett
hvordan bruker de pengene
hvordan setter de inn tiltak inn forbi pleie og omsorg for å rekruttere nok som kan jobbe i sektoren
og da er det jo viktig å se på disse ulike tiltakene som jeg nevnte men også også se på alternativ frivillige turnuser
og vi ser på de studiene som har gjort at for eksempel langturnus har gode gevinster
det reduserer stress for de ansatte skaper kontinuitet og fleksibilitet i arbeidet og gir mer tid til pasientene og det må jo være en viktig målsetting
positive effekter for mottagerne av tjenestene au i form av større kontinuitet og økt grad av trygghet for de eldre
vi|1 ser au redusert bruk av beroligende midler redusert bruk av tvang som jeg vet at interpellanten au er opptatt av mindre utagering bedre tid til aktivitet og bedre søvn
og bonusen <INAUDIBLE> det er også flere heltidsstillinger og redusert sykefravær blant ansatte
så hvis ikke dette er en vinn-vinn å se på alternative turnuser i dette bildet her så vet jeg ikke
jeg vet bare én ting at vi har som mål og skal klare å løyse disse utfordringene men vi må gjøre det sammen med kommunene
president feil legemiddelbruk er et viktig tema
vi veit at det brukes feil og noen ganger for mykje|mye og unødvendige legemidler til både yngre og eldre brukere
medisin kan redde liv forebygge alvorlig sjukdom og lindre plager men brukt feil kan de også forårsake plager sykdom og død
først og fremst la ikke det være tvil
Fremskrittspartiet og regjeringa tar pasientsikkerhet på det største alvor og har|1 i snart fire år jobba med strategien for pasientsikkerhet
samstemminga av legebistel legemiddellister riktig legemiddelbruk i sykehjem riktig vi|1 legemiddelbruk i hjemmetjenesten og ledelse av pasientsikkerhet og forbedringsarbeid er alle innsatsområder i strategien
i Norsk Sykepleierforbunds spørreundersøkelse som Andersen refererer til blei det stilt flere spørsmål også spørsmål som gir personlige svar alt etter hvem|1 en selv er som person
eksempelvis så viste undersøkelsen at tjuefem prosent av sykepleierne meiner det brukes for mykje|mye angst- og sovemedisiner på sin arbeidsplass
hva så med de resterende syttifem prosent meinte de at dette ikke er tilfellet
på spørsmål om sykepleierne unødig har|1 har|1 gitt angst- og sovemedisin på grunn av tidsmangel svarer femten prosent daglig ukentlig seksten komma åtte prosent månedlig og sekstiåtte prosent sjeldnere eller aldri
de fleste omsorgstjenester gis døgnet rundt
en gang iblant hender det at ansatte blir syke uten at vikar settes inn og tjenesten fortsetter vakten med redusert styrke
det kan øke bruken av beroligende eller angstdempende medikamenter
det som også er viktig å ta med her er at flere pasienter sjøl ber om ekstra medisiner ikke fordi de ikke har|1 noen å snakke med men fordi de har|1 en indre uro og eller avhengighet
dette kjem|kommer også fram i undersøkelsen
mer enn en tredjedel av sykepleierne svarer at de ofte har|1 møtt pasienter som åpenbart har|1 et avhengighetsproblem knytta til beroligende medisiner
president det er viktig å det også huske at for noen <ee> eksempelvis demente skal en være forsiktig med å gi denne type medikament
effekten kan fort bli det motsatte og skape mer uro
andre er totalt avhengig av sterke medisin også som eventuell <ee> medisin
<ee> forskere Bettina Husebø seier|sier at tjue tusen sykehjemspasienter i Norge har|1 kombinasjon av daglige smerter og demens
de klarer ikke å seie|si fra og de lider i stillhet
i Sykepleiens undersøkelse svarer over halvparten at de er enig eller litt enig i påstanden
jeg skulle ønske legene var mer restriktive i å orde <ee> skrive ut angst- og sovemedisiner
like mange svarer at de er enig eller litt enig i påstanden
på min arbeidsplass jobber vi aktivt for å begrense bruken av angst- og sovemedisin
i forhold til dette temaet har|1 regjeringa tatt viktige grep
kravet om legemiddelgjennomgang på sykehjem ble fastsatt i Forskrift om legemiddelhåndtering for virksomheter og helsepersonell som yter hel helsehjelp
i tillegg fikk vi i totusenogsytten fastsatt en ny forskrift om ledelse og kvalitetsforbedring
denne forskriften sammen med en veileder fra Helsedeirek direktoratet skal bidra til at alle deler av helse- og omsorgstjenesten har|1 et styringssystem som ivaretar systematisk arbeid med kvalitetsforbedring og pasientsikkerhet
men president forskrifter og veileder må følges opp i praksis og da er det viktig at det når ut til det ytterste ledd til de som møter brukerne
jeg er enig med interpellanten om at det er viktige signal vi får fra denne spørreundersøkelsen
vi må ha åpenhet både om uønska hendelser men også det vi lykkes med
det er grunnleggende i pasientsikkerhets- og kvalitetsforbedringsarbeidet
en tilbakemelding fra noen sykepleiere om at alt ikke enda er slik det skal være må tas på største alvor
det er slik vi får forandra helse- og omsorgstjenestene til det bedre
ja president først så håper jeg det er <ee> at det er fredag og fint ute som gjør at det ikke er flere som deltar i denne debatten for det syns jeg er ganske skuffende
og takk til de som gjør det
<ee> når statsråden sier at kommunene i tjuesytten hadde gode inntekter så er det riktig men det var engangsinntekter
og ingen ansvarlige kommuner kan ansette og bemanne opp ut fra engangsinntekter for det var det og det sier regjeringen sjøl også <ee> i <ee> kommuneøkonomien for tjuenitten
ja det er slik at det til og med det er nedgang til neste år
det er for få å dele et tungt ansvar med som også gjør at folk blir sjuke og at denne <ee> dette arbeidet ikke er attraktivt
og det er ikke nytt president
disse meldingene har vi fått veldig lenge
<ee> så det trengs en bemanningsnorm der vi sier noe om hva slags kompetanse og hva slags bemanning det må være til stede i kommunene
også trengs det at stortingsflertallet og regjeringen er villig til å finansiere det
og president det er et verdivalg
for SV er det valget lett
det er penger nok i dette landet
de aller rikeste blant oss trenger ikke flere milliarder i skattelette men omsorg og pleie av syke enten det er i spesialisthelsetjenesten eller det er i kommunehelsetjenesten der trengs det mer
for det trengs penger både til kompetanse men det trengs også penger sånn at man har tid til å gi den omsorgen som skal til
og såpass lenge har jeg levd president at jeg veit at hvis man får hjelp i en kritisk situasjon i livet sitt så kommer man seg faktisk fortere på beina
ja president jeg deler interpellantens syn på at det er veldig leit at ikke der er fler som tar del i debatten
en kunne jo forventa at et sånn et viktig område også ville engasjere langt flere
bruk av legemidler er en viktig debatt som jeg meiner vi må ha med jevne mellomrom og er derfor glad for at representanten Andersen har satt dette på dagsorden i dag
tidsnød er ikke en medisinsk eller en omsorgsfaglig begrunnelse for å gi legemidler nei
å gi legemidler fordi en ikke har tid til pleie og omsorg strider mot forsvarlighetsprinsippet i loven
jeg håper de som opplever dette benytter klageretten sin og retten til å varsle sånn at tilsynsmyndighetene kan vurdere disse sakene
hvis ikke vi klarer å få det opp og løfte det så vil det heller ikke være mulig å kunne ta fatt i det
så det må være det første at en gir beskjed som enkeltmenneske og sier
dette er ikke bra
dette kan vi ikke ha
så er det sånn vi har snakka en del om midler og <ee> kommunene faktisk må prioritere det viktigste først
det er ikke bare sånn at disse midlene som kommunene får over kommunalbudsjettet at dette er engangsbevilgninger <INAUDIBLE>
i forhold til budsjettet i år så er det altså en ekstra pott på fire milliarder som går til kommunene
og igjen så må en jo se når kommunene har så god økonomi hvordan bruker de de midlene de får
så blei det også etterlyst andre midler knytta til for eksempel Leve heile livet
det er jo en reform som Stortinget skal behandle i løpet av året
og dette kommer vi jo tilbake til i budsjettene så det ville jo være veldig tidlig om jeg skulle forskuttere midler <ee> inn forbi Leve heile livet som tar innover seg veldig mye av det som interpellanten har tatt opp hvordan vi skal løyse det
og så regjeringa har gjort mye for å styrke den kommunale helse- og omsorgstjenesten
kommuneøkonomien er styrka som jeg nevnte og au antall årsverk har økt
satsinger som Kompetanseløft tjuetjue har bidratt til økt kompetanse og flere med etter- og videreutdanning
andre satsinger sånn som <ee> Pasientsikkerhetsprogrammet og Demensplan tjuetjue har satt fokus på pasientsikkerhet og behandling som er tilpassa hver enkelt
jeg er opptatt av å utvikle tiltak som kan erstatte legemiddelbruk og gi bedre pleie
derfor løftes blant annet miljøbehandling og ernæring fram som et viktig tiltak i kvalitetsreformen for eldre Leve heile livet
sammen med helseminister Høie skal jeg fortsette å følge utviklinga i bruk av legemidler og vi vil fortsette dialogen med Legeforeninga om dette viktige temaet
brukerstyrt personlig assistent stanse BPA ble rettighetsfestet fra første januar tjuefemten etter mange års innsats fra funksjonshemmedes organisasjoner
i Helse- og omsorgsdepartementets egen evaluering utført av Rokkansenteret konkluderes det med at rettighetsfesting så langt er en betinget suksess
dette målt opp mot myndighetenes konkrete målsettinger ikke minst knyttet til likebehandling og sett på bakgrunn av utviklingen i totalt antall brukere antall kommuner med BPA-brukere og utviklingen i antall klagesaker
en erfaringsrapport utført av Norsk Handikapforbund viser blant annet at antallet personer som er innvilget BPA har gått ned etter rettighetsfestingen og at timetallet som innvilges også er redusert
videre er omgjøringsprosenten knyttet til klager til fylkesmannen på mer enn førti prosent
kommunene synes også i større grad å bestemme hva assistentene skal brukes til
hvordan mener statsråden at BPA-retten bør forvaltes og hvilke virkemidler må til for å oppnå Stortingets intensjon med denne rettigheten
i løpet av de siste månedene så har det kommet ulike evalueringsrapporter om utviklingen av BPA etter rettighetsfestinga
Helse- og omsorgsdepartementets egen evaluering er utført av <ee> Rokkansenteret og her sies det blant annet
vår konklusjon er at rettighetsfestingen så langt kan karakteriseres som en betinget suksess
videre har det kommet erfaringsrapporter fra flere organisasjoner av funksjonshemmede som viser at organisasjonenes og deres medlemmers forventninger til BPA ikke er innfridd med den praksis som i dag utføres
en av disse erfaringsrapportene er utført av <ee> Norges Handikapforbund
en spørreundersøkelse blant medlemmer som er innvilget BPA-tjenester både før og etter rettighetsfestinga påviser utviklingen
denne erfaringsrapporten viser at antallet personer som er innvilget BPA har gått ned etter rettighetsfestinga og at timetallet som <ee> personer er innvilget også er redusert
videre så viser den erfaringsrapporten noen utviklingstrekk som vi må ta på stort alvor i lys av Stortingets forutsetninger da rettighetsfestinga ble|1 vedtatt
det kan <ee> sjå|se ut til at den kommunale kontroll med hva enkelte arbeids <ee> hva hva den enkelte arbeidsleder bruker innvilget timetall til har økt
blant annet <ee> nei blant de som var innvilget BPA før rettighetsfestinga var det åtteogførti|førtiåtte prosent som opplevde slike begrensninger altså en forskjell på tolv prosent
erfaringsrapporten viser også at det er svært mange som klager på første vedtak
blant de to hundre og femogførti|førtifem medlemmene i Norsk Handikapforbund som svarte på spørreskjemaet var det énnogtredve|trettién prosent som svarte at de måtte klage på vedtaket
det er også kjent at fylkesmennene ved første gangs klagebehandling opphever eller mer sjeldent omgjør de kommunale vedtak i faktisk mer enn førti prosent av <ee> sakene
president en rapport fra Helsedirektoratet utført av Rambøll i tjueti viste at BPA var viktig for utdanning og arbeid
det kjem|kommer fram i den <ee> rapporten at blant BPA-brukere over atten år var det atskillig større andel med fullført universitets- og høyskoleutdannelse enn blant funksjonshemmede for øvrig
treogtredve|trettitre prosent av BPA-brukerne hadde universitets- eller høyskoleutdanning mot treogtjue|tjuetre prosent blant funksjonshemmede generelt
i erfaringsrapporten er det dessverre også historier om personer som måtte avslutte studier fordi de ikke har fått nødvendig antall BPA-timer
og som vi alle veit utdanning er sjølsagt avgjørende for mulighetene til arbeid
president jeg synes det er grunn til å minne om at da Stortinget vedtok BPA-retten uttalte en enstemmig helse- og omsorgskomité at
brukeren har kontr har rollen som arbeidsleder og påtar seg ansvar for organisering og innhold ut fra eget behov
innenfor rammen av vedtak og reglene for arbeidslivet kan brukeren styre hva assistentene skal gjøre og til hvilke tider og hvor assistansen skal gis
arbeidslederrollen gir brukeren innflytelse over egen livssituasjon
målet er å bidra til at brukeren får et aktivt og mest mulig uavhengig liv til tross for funksjonsnedsettelsen
videre uttalte komiteen at komiteen vil understreke viktigheten av tydeligere retningslinjer slik at ordningen blir så lik som mulig i kommunene
evalueringsrapportene som er presentert tyder på at vi ikke har kommet dit som intensjonene fra Stortinget var ja at det heller at det heller <ee> går feil veg
det sentrale spørsmålet er om vi har etablert de nødvendige og riktige virkemidla som skal til for å oppnå Stortingets intensjon og vedtak
president jeg synes det er mange grunner til å sette fokus på hvordan BPA praktiseres og fungerer for de den er til for snart tre og et halvt år etter at Stortinget gjorde sine vedtak rundt rettighetsfesting
derfor denne interpellasjonen
så hvordan mener statsråden at BPA-retten bør forvaltes og hvilke virkemidler mener hun må til for å oppnå Stortingets intensjon med denne rettigheten
takk president ordninga med brukerstyrt personlig assistanse altså BPA er ei ordning som engasjerer mange og det er bra
det store engasjementet gjør at vi|1 får diskutert vanskelige problemstillinger på en god måte
og det er ei ordning som har vært mye diskutert i den siste tida ja så det er noe <ee> så er det BPA-ordninga
jeg vet at BPA betyr mye for de som har ei ordning som fungerer bra og det er er enda flere som ønsker seg en BPA-ordning ute i kommunene
en bruker som fikk <ee> BPA samtidig som vedkommende gikk av med pensjon sier dette ifølge evalueringa
ordninga er av uvurderlig betydning for at jeg kan fortsette å leve et aktivt liv med frihet til engasjement i samfunns- og organisasjonsliv
jeg kan gjøre egne valg i dagliglivet og slipper i langt mindre grad å be om hjelp noe som styrker min selvfølelse og selvbilde samt gir en viss frihet og handlingsrom i eget liv
det var nettopp det som var begrunnelsen for å rettighetsfeste denne ordninga ønsket om å sikre mennesker med stort behov for praktisk bistand bedre muligheter til å ta ansvar for eget liv og velferd
jeg forstår veldig godt at personer med nedsatt funksjonsevne ønsker de samme vi|1 <ee> mulighetene som alle andre til å leve et aktivt liv
jeg meiner vi|1 skal strekke oss langt for å oppnå dette
samtidig møter man en vanskelig problemstilling som blir stadig viktigere når det gjelder når det blir stor knapphet på ressurser nemlig hvor langt skal den offentlige hjelpeplikta strekke seg
her er vi ved det som er kjernen i debatten rundt BPA-ordninga
hva er BPA-ordninga i dag
men hva b ikke minst hva bør den være
jeg har fulgt debatten over tid
vi har vært på ulike arrangement for å lytte til brukerne og organisasjoner
vi får brev og e-poster fra brukere pårørende og andre interessan interessenter som forteller om gode og au dårlige erfaringer med BPA
vi har også fått rapporter om rettfer rettighetsfestinga fra Uloba Norges Handikapforbund og KS
vi får godt innsyn i hvordan virkeligheten ser ut gjennom følgeevalueringene rapportene og innspillene
og oppfatningene er mange og sprikende president
Uloba forteller om store forventninger til rettighetsfestinga som ikke er innfridd og om ei ordning som ikke fungerer som det likestillingsverktøyet som Independent Living-bevegelsen har kjempa for
Norges Handikapforbund viser til at det er stor avstand mellom ordningens intensjoner om likestilling og samfunnsdeltagelse og den virkeligheten som funksjonshemmede møter
de mener at utviklinga går i gal retning etter rettighetsfestninga og at assistansebehovene på mange viktige områder ikke blir dekka
KS mener at norske kommuner strekker seg langt for å innfri rettighetene i BPA-ordninga og viser til at de aller fleste søknadene om BPA innvilges
og departementets følgeevaluering viser at de fleste brukerne er fornøyd med BPA-ordninga
de mener at ordninga bidrar til samfunnsdeltagelse og selvstendighet men flere opplever det som krevende å være arbeidsleder
den viser også at flere brukere ønsker seg flere timer og at for lavt timetall medfører mindre mulighet til å innfri mål om mer samfunnsdeltagelse og aktivitet
president jeg pleier å si at desto mer kunnskap vi har om BPA-ordninga desto bedre grunnlag har vi for å ta de riktige grepene for å sikre personer med nedsatt funksjonsevne aktive og selvstendige liv
samtidig må jeg erkjenne at det er utfordrende at rapportene og tilbakemeldingene tegner et så vidt uklart bilde av dagens situasjon
samtidig viser virkelighetsbeskrivelsen at det et sted på veien har oppstått et forventningsgap mellom nasjonale forventninger og de lokale forpliktelsene
BPA-ordninga er en måte å organisere allerede tildelt tjeneste på
dette er et viktig moment
ordninga er ikke en tjeneste i seg selv og den utløser ingen rett til andre tjenester enn de brukeren for øvrig ville hatt krav på
Norges Handikapforbund skriver dette om at tildeling av timer til BPA-ordninga skal tilsvare de tjenestene de hadde forut for en BPA-ordning og da er det sitat ifra det som de skriver
når man bygger opp
<ee> når man bygger opp noe rundt eksisterende tjenester vil rammene rundt disse tjenestene fremdeles bestå for eksempel de rettslige rammene rundt sosiale tjenester eller helse- og omsorgstjenester
dette innebærer blant annet at kommunene ikke har plikt til å tilby tjenester utenfor kommunen
dermed kan det bli vanskelig for brukerne å ta med seg BPA-assistenten på hytta til et studiested i en annen kommune eller på andre aktiviteter som ligger utenfor kommunegrensa
det betyr au at forsvarlighetskravet vil kunne påvirke hvem som kan få en BPA-ordning og hvilke tjenester og behov som kan legges inn i en slik ordning
dermed er det viktig at vi ser på hvilke rammer vi ønsker skal omgi dett eller omgi ordninga
dette vil igjen gi noen svar på spørsmålene jeg nevnte innledningsvis nemlig hva BPA-ordninga er i dag og hva den bør være
så ønsker jeg au å nevne at dett nevne dette med klager til Fylkesmannen som representanten her tar opp
jeg vil først og fremst understreke at det er bra at brukerne har adgang til å klage og at de bruker denne muligheten dersom de mener at de ikke har fått de tjenestene de har krav på eller at det er noe feil med tjenestetilbudet
dette er viktig fordi man gjennom klagesaksbehandlinga får trukket opp rammene for og innholdet i rettigheten
når representanten viser til at disse tallene muligens ligger noe høyt er det viktig å huske at dette er en relativt ny ordning
vi må derfor ha forståelse for at det vil være behov for å avklare innholdet i rettighetsbestemmelsen og at noen kommuner kanskje tråkker litt feil til å begynne med
på sikt vil klagebehandlinga hos Fylkesmannen trolig føre til en mer lik praksis blant kommunene slik at klagetallene ikke nødvendigvis behøver å være et faretegn
og spesielt det at vi har <ee> en ulik behandling ute i kommunene er jeg ekstra opptatt av
president jeg har mottatt flere forslag fra brukere enkeltpersoner og organisasjoner <ee> om måter man kan endre ordninga på til det beste for brukerne
Norges Handikapforbund mener rettigheten må utvides og styrkes
Likestillings- og diskrimineringsombudet og Uloba mener at BPA-ordninga må ut av helselovgivninga og dette er én av flere muligheter regjeringa og departementet nå vurderer
vi skal tegne opp en vei videre for BPA-ordninga men det er viktig at vi ikke forhaster oss
vi må ta de riktige grepene for å sikre at ordninga med brukerstyrt personlig assistanse fungerer sånn som vi ønsker at den skal gjøre
ja <ee> president <ee> takk til statsråden for svaret
jeg er enig i at dette er gan <ee> en ganske sammensatt <ee> tematikk
og statsråden fokuserer på vi må finne ut hva den skal være <ee> denne ordningen men jeg vil jo si at vi langt på vei har sagt noe om det da både i lovverk og ellers
<ee> statsråden sier at skal tegne opp en vei <ee> framover <ee> og bruke tid på det men vi kan ikke bruke for lang tid
så mitt formål er ikke å kritisere den ene eller den andre part for at BPA-retten er <ee> så langt altså en betinget suksess for å bruke departementets egne ord
mye kan <ee> være krevende av ulike grunner
her er Fylkesmannens rolle og myndighet viktig
vi har <ee> det jeg vil kalle et sterkt lovverk som er presisert gjennom rundskriv
i klagesaker så har Fylkesmannen myndighet til å sette <INAUDIBLE> vedtak til side og be kommuner om å rette seg etter merknader fra Fylkesmannen
men Fylkesmannen kan òg omgjøre vedtak men det er det langt mer sjelden at fylkesmennene gjør
når kommunens vedtak oppheves av Fylkesmannen betyr det at|1 kommunen må fatte nytt vedtak og det er nærmest blitt|1 slik at den som holder ut lengst er den som vinner saken hevder <ee> NFU
dette må vi gjøre noe med
jeg vil gjerne høre statsrådens synspunkter på det
og i presseoppslag har min <ee> gode komitékollega Erlend Larsen fra regjeringspartiet Høyre uttalt at regjeringen vil komme <ee> med noe om BPA i løpet av høsten tjueatten
er det det statsråden òg egentlig sier eller er hun lenger ut i tid
brukerorganisasjoner konstaterer at lov og forskrift i en del tilfeller ikke ser ut til å være nok
de har etterlyst forskrift for ytterligere å tydeliggjøre hva BPA er og hva kommunenes forpliktelser er ovenfor den enkelte bruker som er innvilget BPA slik at rettssikkerheten til den enkelte blir sterkere
vurderer statsråden forskrift
og i hvilken form det da skal komme i forhold til <ee> enten <ee> i forhold til rettighetsfestning hvordan vi involverer Fylkesmannen hvordan vi får kommunene sånn sett til å erkjenne det ansvaret de har det er jo det vi må se på
men jeg er jo heilt overbevist at et tverrpolitisk storting som også har fatta vedtaket er jo i lag med oss med å klare å løyse dette her
takk president <qq> jeg vil begynne med å berømme interpellanten for å løfte en <ee> viktig sak som betyr veldig mye for veldig mange
jeg får stadig <ee> henvendelser fra frustrerte funksjonshemmede som forteller at kommunen de bor i ikke tilbyr tilfredsstillende BPA-tjenester
det er også mange kommuner som ikke forstår hva BPA skal være og gir et helt annet tilbud enn det de funksjonshemmede ber om eller har behov for
brukerstyrt personlig assistanse skal gi funksjonshemmede likestilte muligheter for å delta på skole i arbeid og i fritidsaktiviteter
assistenten skal være brukerens forlengede hender eller hva den funksjonshemmede trenger bistand til slik at brukeren skal få mer og bedre styring på egen livssituasjon
BPA er rett og slett et likestillingsverktøy som gir den funksjonshemmede muligheten til å ta styringen over sitt eget liv og delta på alle samfunnets arenaer på lik linje med alle oss andre
BPA er et viktig verktøy for den funksjonshemmede som gjør det mulig å studere eller delta i arbeidslivet
og som <ee> representant Hagebakken s fra Arbeiderpartiet sa så har også funksjonshemmede en høyere drop-out-prosent i skoleverket enn fru funksjonsfriske noe som sannsynligvis har en sammenheng med at de får for lite tilgang til assistenter og noe som er særdeles beklagelig
organisasjonen Uloba og Norges Handikapforbund har gjort hver sine undersøkelser som tyder på at funksjonshemmede får for få assistenttimer og at de kun får assistanse til å dekke basisbehov samt at ordningen ikke gjør det mulig å ha en aktiv fritid eller delta sosialt
rapportene viser også at kommunen gir et veldig ulikt tilbud
dette er svært uheldig og ikke i tråd med intensjonene bak ordningen
enkelte kommuner misforstår hva BPA er og løser dette med hjemmehjelp
funksjonshemmede er ikke pasienter de har bare ikke full bevegelighet
BPA er en tjeneste hvor den funksjonshemmede er arbeidsleder og har personalansvar
det er en tjeneste hvor private løsninger er vel så gode som kommunale
det er heller ikke kommunen som skal bestemme når og til hva assistenten skal brukes
brukerstyrt personlig assistanse betyr at den funksjonshemmede har egne faste assistenter som han eller hun har arbeidslederansvar for
brukeren rekrutterer assistentene selv og har ansvar for å lære dem opp
innenfor den tildelte timetallet er det brukeren som bestemmer hvilke oppgaver assistentene skal utføre og det er brukeren som setter opp arbeidsplanene til assistenten
samla gir dette større valgfrihet og uavhengighet for den som har behov for tjenester
som følge av misforståelsen i enkelte kommuner vil mange funksjonshemmede flytte ordningen ut av helselovgivningen
de ønsker å tydeliggjøre at BP-ordningen ikke er en <ee> helsetjeneste men at det er et frigjøringsverktøy
andre funksjonshemmede mener at det ikke er noe galt med lovgivningen men at det er praktiseringen av lovverket som er utfordringen
det er kommunene som har ansvaret for å gi et godt BPA-tilbud
da BPA-ordningen ble rettighetsfestet i tjuefemten fikk kommunene tre hundre millioner kroner for å kompensere for de økte kostnadene
året etter økte tilskuddet med to hundre og fem millioner
dette er penger som skal gjøre hverdagen bedre for de funksjonshemmede noe kommunene bør respektere
for å understreke dette sendte helse- og omsorgsministeren et brev til alle landets ordførere i tjuesytten der han oppfordret kommunene til å gi de funksjonshemmede den tjenesten de skal ha
det er dessverre flere kommuner som gir avslag på søknader om BPA på tross av at det er åpenbart at den funksjonshemmede fyller kriteriene som blir stilt
dette fører til at gjerne foreldrene som har en høy belastning fra før må kjempe om å få en lovpålagt rett
dette er svært beklagelig og kritikkverdig av de kommunene dette gjelder
det offentlige bør ikke slite ut funksjonshemmede og deres pårørende men støtte og hjelpe dem slik at de klarer seg selv slik BPA er ment å være
den ekstraordinære belastningen skaper store problemer for mange familier mens kommunene som trenerer søknaden sparer på sin side betydelige beløp for hvert år som går
dette er svært betenkelig og såpass betenkelig at staten burde vurdere å kreve tilbake beløpet kommunen har unnlatt å bruke på de menneskene pengene er tildelt
jeg ser derfor frem til at statsråden kommer tilbake med <ee> erfaringer slik at vi kan se videre på hva vi kan gjøre for å få til bedre BPA-løsninger for de funksjonshemmede
president jeg vil starte med å takke representanten Hagebakken for å ta opp en veldig viktig sak
dette handler rett og slett om en mulighet til å leve et liv
og president spørsmålet er jo hva alle de som ikke har|1 det bruker
det er vel ganske <ee> åpenbart slik at en del av de nok ikke får lov til å leve et <ee> liv slik som alle oss andre
jeg har|1 møtt én av de Christi i Vardø
nå ble|1 dessverre fokuset mest at undertegnede og representanten Hoksrud blei skjelt ut av ordføreren og det var vel egentlig et bilde av hvordan|1 hun Christi hadde blitt behandla i denne kommunen
men det viktigste i denne saken er rett og slett et bilde på hvor forskjellig kommunene behandler denne type saker
Christi bodde i Bamble
der fikk hun masse hjelp
hun var fornøyd med det tilbudet kommunen ga
hun følte hun fikk lov til å leve et liv slik som alle andre
hun <ee> møtte kjærligheten oppe i Vardø flytta dit med forsikringa om at hun skulle få hjelp når hun kom dit
først fikk hun ingenting så fikk hun litt mer etter hvert men enda den dag i dag president så er det langt unna det nivået Christi trenger for å kunne leve et godt liv uten at kjæresten og vennene hennes må stille opp på alt
det viser for en forskjell det er mellom kommunene og jeg meiner president at sånn skal det altså ikke være
s <ee> saka til Christi er et godt eksempel på det
kommunen fikk tilbake beskjed om at de måtte se på saka på nytt og så langt så har|1 ikke det ført til noen ting
president dette handler om rettssikkerheta til brukerne
det handler om rettigheter som må sikres
og det er vi nødt til å jobbe for både på lokalt nivå og på nasjonalt nivå for vi kan ikke ha det sånn som det er nå
president nå er det flere som har vært oppe her og sagt at sånn kan vi ikke ha det også lurer man veldig på hva man skal gjøre
og det er ikke så mye å lure på for de som man k må gjøre umiddelbart er jo å forskriftsfeste hvordan dette skal tolkes i kommunene slik SV har foreslått og som Fremskrittspartiet Høyre har stemt ned
så de forskjellene vi ser nå kan man rette på hvis man vil men man har ikke villet
men der har man også lagt inn noen krav som gjør at man får for lite og ikke det man trenger til å kunne leve et selvstendig liv
president brukerstyrt personlig assistent er et hjelpemiddel ikke en helsetjeneste
BPA bør flyttes til folketrygden slik SV foreslår at det blir en rettighet i folketrygden som betales av staten og ikke er avhengig av hvilken kommune du bor i
da blir disse problemene med det tekniske i lovverket borte
et hjelpemiddel om du får en rullestol kan du jo selvfølgelig ta med deg den akkurat hvor du vil
så er det klart at det er avhengig av at du har en arbeidsavtale med assistenten som inneholder dette
så president det er på tide at <ee> borgerstyrt eller brukerstyrt personlig assistent blir en rettighet i folketrygden slik som andre hjelpemidler er det for det er altså en hjelpemidd et hjelpemiddel det er
og det handler altså ikke om å få nødvendig helsehjelp
det handler om å kunne leve et selvstendig liv gjøre de tingene som man ikke kan selv fordi man har en funksjonsnedsettelse som gjør at man ikke kan gjøre det vi andre gjør
det handler om å ha sjølbestemmelse i eget liv
men problemet er jo at det er nesten umulig for mange av dem
og de sier <INAUDIBLE> altså <ee> på når det gjelder BPA så er det mange som sier ifra men de blir jo ikke hørt
det er jo det som er problemet
de sier ifra både lokalt og sentralt
så president jeg gjentar det igjen
regjeringen kan umiddelbart lage en forskrift som viser hvordan dagens lov skal tolkes for alle kommunene slik at det ikke vi blir kvitt <INAUDIBLE> forskjellsbehandlinga
de kan selvfølgelig også legge inn <ee> andre regler for ordningen slik at den blir bedre og faktisk kan dekke det behovet som disse menneskene har
det kan de gjøre i i høstens budsjett og de kan også i høsten budsjett foreslå å flytte hele ordningen over til folketrygden slik at det blir en rettighet som til andre hjelpemidler for det er det dette er
SV kommer til å foreslå det om igjen og jeg håper nå at de representanten for ar for regjeringspartiene som har vært oppe her og også Arbeiderpartiet som har hatt ordet i saken er enig med SV i dette
for dette må gjøres
vi trenger ikke sitte og klå oss i huet lenger på å finne ut hva vi skal gjøre
vi veit hva vi kan gjøre og SV kommer til å foreslå det og jeg regner med at da blir det flertall for det neste gang vi tar det opp
hva er frihet for deg
for meg kan <ee> slik frihet fort bli en selvfølge men for mange som trenger en <ee> BPA-ordning er situasjonen ganske annen
i dag ligger ordninga under helse og omsorg og tolkes vidt forskjellig fra kommune til kommune ja til og med fra bydel til bydel i Oslo av og til
i nabokommunen kan du ende opp på institusjon eller oppleve at du får en hjemmehjelp med veldig knapt tilmålte timer
i den kommunen vil du bli isolert miste muligheten for selvrealisering
politisk deltagelse vil bli et fremmedord og alt det andre som vi ser på som et <INAUDIBLE> selvfølgelighet i demokratiet vil være en fjern drøm
president i Kristiansand kommune bor det nittien tusen mennesker
og president hvordan i alle dager skulle du ha utført jobben fra presidentstolen om du hadde rullestol
du hadde ikke kommet deg opp dit uten assistanse fordi selv ikke maktens sal her er tilrettelagt
eller se for dere|1 Stortinget var tilpassa fjellklatrere bare så det var klatrevegg opp i Vandrehallen istedenfor heis og trapper
hadde ikke vi da alle fått problemer med å utføre vår jobb
vil vi kanskje da forstått at personer som blir funksjonshemma i møte med samfunnet hvordan de opplever det
og er ikke det da vår fordømte plikt som folkevalgte å legge til rette for at folk skal kunne fungere optimalt ut fra sine forutsetninger her i Norge
det er ingen som er tjent med at folk faller utenfor samfunnet vårt slik dessverre mange gjør i dag
folk faller utenfor til tross for at vi har forplikta oss til FN sine rettigheter for funksjonshemma for vi har ikke et lovverk som følger opp forpliktelsene vi har inngått
da for eksempel <ee> Miriam Ibsen funksjonshemma flytta fra hjemstedet til en annen kommune for noen år tilbake så måtte hun slutte i politikken
hun fikk avslag på viktige hjelpemidler i den nye kommunen
og hvordan kan vi leve med ei ordning som gjør at Miriam eller flere andre med nedsatt funksjonsevne sier de ikke kan delta i politikken lenger fordi de har flytta fra én kommune til en annen
president la oss derfor gjøre BPA-ordninga universell og la oss følge opp den intensjonen vi alle er enige om at ligger i avtalen
til det trenger vi et forpliktende lovverk som støtter følger opp våre lovnader også til FN
og vi i Norge har en vei å gå her
og det første vi kan gjøre det er å se på om det er helse og omsorg som er rett sted for å ha BPA-ordinga eller om det er tvert imot dagens politikk som gjør folk syke
da er kanskje nasjonal trygdeordninger et bedre sted
vi trenger iallfall flere som Mari filmskaperen og Miriam lokalpolitikeren i samfunnet
folk som engasjerer seg som vil skape både film og politikk
det minste vi da kan gjøre er legge til rette for at de med en slik indre drivkraft til å delta kan få brukt den
ja først så vil jeg president <ee> takke <ee> de som har <ee> deltatt i debatten
og dette er jo en sak som grunnleggende handler virkelig handler om folks frihet men den handler òg om likebehandling
og når det og når det er mangel på likebehandling så er det vansk kan en vanskelig se for seg at du får gjort noe med det uten at du gjør noen nasjonale grep
og da er det spørsmål
hvilke nasjonale grep er da de beste
så vet jeg <INAUDIBLE> SV også har SV sin løsning her men i tillegg så n trekker òg SV som jeg gjorde opp spørsmålet rundt dette med er det nødvendig med en forskrift forskriftsfestning <ee> festning
det er tydeligvis slik da at <ee> lovverket som framstår som ganske så tydelig og rundskriv ikke er nok
så jeg må igjen stille spørsmål til statsråden
<ee> vil hun være med og vurdere en forskrift eller <ee> hvordan ser hun|1 på <ee> ser på det
og så Fylkesmannens rolle
altså når det blir runde på runde fordi at Fylkesmannen opphever vedtaket ikke omgjør skal vi da gi Fylkesmannen <ee> mere fullmakter
og det er da jeg sier jeg rører litt ved den derre gamle ordføreren i meg <INAUDIBLE> men lell da gutt
så så jeg vil gjerne høre en kommentar rundt <ee> rundt det <INAUDIBLE> så slik at vi avbyråkratiserer dette nå da for bruke det uttrykket
men <ee> jeg syns det hører lover <ee> godt
og det som kjem|kommer hit for Stortinget er forhåpentligvis ganske fast i fisken og for å bruke et moderne uttrykk gjør en forskjell
ja president jeg synes det har vært en god debatt selv om ikke så mange har tatt ordet så syns jeg likevel det har kommet fram mye mye bra og gode synspunkter
og jeg ble jo direkte oppfordra av interpellanten i forhold til om jeg var villig til å vurdere au en forskrift
jeg er villig til å se på alt
for jeg tenker at vi skal få denne ordninga på stell
og det har jo vært tydelig fe ønske fra dette Stortinget at dette er jo ei ordning som vi alle vil ha også er det å få kommunene med på det laget
så jeg tar på alvor alle forslag som vi|1 har fått inn i forbindelse med ordninga og som vi|1 meiner kan bidra til å gjøre ordninga så god som mulig
nå er regjeringa i denne vurderingsprosessen og jeg vil derfor ikke her og nå ta eksplisitt stilling til hvorvidt vi|1 vil følge opp innspillene fra Likestillings- og diskrimineringsombudet om at BPA bør ut av helselovgivninga
og jeg tar med meg au d <ee> interpellantens <ee> andre synspunkter au representanten fra SVs forslag <ee> som også var knytta til forskriftvurdering
også må vi|1 au være litt obs på at den siste evalueringsrapporten som nå ligger til grunn for vurderingene våre den kom jo for kort tid sia
så der er mange hensyn å ta president
men igjen jeg tar med meg alle innspillene
dokument åtte hundre og sekstito S tjuesytten tjueatten representantforslag fra stortingsrepresentantene Freddy André Øvstegård og Nicholas Wilkinson om å legge ned Kringkastingsrådet vedtas ikke
dokument åtte hundre og åttifem S tjuesytten tjueatten representantforslag fra stortingsrepresentantene Tore Storehaug Kari Elisabeth Kaski Lars Haltbrekken og Arne Nævra om en ny supplerende nasjonalparkplan vedtas ikke
dokument åtte tju to hundre og elleve S tjuesytten tjueatten representantforslag fra stortingsrepresentant Per Espen Stoknes om naturfornyelse rikere økosystemer og større opplevelsesmuligheter vedtas ikke
tidligere stortingsrepresentant for Senterpartiet Aslaug Fadum døde den trettende november tjueseksten nittién år gammel
Aslaug Fadum ble født i Sem i Vestfold i nittentjuefem
<INAUDIBLE> hadde et langt og innholdsrikt liv i arbeid for Senterpartiet men også for en rekke organisasjoner
en av dem var Bygdekvinnelaget hvor hun hadde flere ulike verv