Jag delar oron som remissinstanserna ger uttryck för. Ska barnens rätt till sina föräldrar avgöras av föräldrarnas möjligheter att komma in på den svenska arbetsmarknaden? För mig är det en helt främmande tanke. Hur integrationen skulle främjas genom att familjer hålls åtskilda är också helt obegripligt. Jag menar i stället att närhet till sin familj är den viktigaste förutsättningen för att kunna utföra sitt arbete och därmed integreras i det svenska samhället.