Vi har stött på ett liknande fall, nu en pojke från Irak. Med föräldrar från norra Iran som själva flytt krig föddes han i flyktinglägret Al-Tash i Irak. Pojken är i praktiken statslös men har id-kort från lägret. Under asylprocessen klargör dock myndigheterna i Bagdad att man inte kan fastställa hans identitet – id-korten kan vara falska, menar man. Asylansökan avslås i första instansen och pojken sätts så småningom i förvar under 120 dagar i väntan på deportering till Irak. Men i Irak finns ingen trygghet. Pojken är född i ett flyktingläger och har därifrån tagit sig till Sverige i hopp om ett värdigt liv. Men Migrationsverket beslutar trots allt om utvisning till ett land som inte vill ha honom. Värst av allt är att han kom hit 2006. Nästan åtta år senare befinner sig pojken - som nu blivit man - alltjämt på svensk mark och mitt upp i en utdragen och tärande överklagandeprocess. Så sätter man tydligen barnets bästa i första rummet. "Svensk standard", som vi säger.