Puhuja: Anu Vehviläinen
Päivämäärä: 2017-06-15 Valtion virkamieslain ja turvallisuusselvityslain muuttamista koskevan esityksen päätavoitteena on keskeisten kansallisten turvallisuusetujen suojaaminen kehittämällä henkilöstöturvallisuutta valtionhallinnossa. Tavoitteena on ennakolta estää uhkia, joita voi liittyä siihen, että virkoihin nimitettäisiin henkilöitä, joilla on Suomen lisäksi sidonnaisuuksia muihin valtioihin. Näiden kahden lain muutoksilla pyritään siihen, että valtion turvallisuuden kannalta keskeisiin tehtäviin valittavien henkilöiden nuhteettomuus, riippumattomuus ja luotettavuus voidaan varmistaa ennen nimitystä nykyistä paremmin. Esityksellä pyritään siihen, että valtion turvallisuuden kannalta keskeisiä ja erityistä luotettavuutta edellyttäviä tehtäviä hoitavien henkilöiden ulkomaansidonnaisuudet voitaisiin selvittää ja arvioida nykyistä laajemmin. Näiden huomioonottaminen varmistettaisiin valtionhallinnon nimitysharkinnassa. Turvallisuusetujen suoja toteutettaisiin siten, että menettelyssä otetaan huomioon myös tehtäviin valittavien henkilöiden perusoikeudet. Lisäksi otetaan huomioon, että säännökset ovat sopusoinnussa Suomea sitovien kansainvälisten velvoitteiden ja vastaavissa valtioissa yleisesti noudatettavien säännösten ja käytäntöjen kanssa. Uudistuksen tavoitteena on myös tehostaa valtionhallinnon keskeisiin turvallisuusvirkoihin koulutettavien valintaa siten, että jo koulutukseen valittaessa otetaan nykyistä laajemmin huomioon henkilön riippumattomuus ja luotettavuus muutoinkin. Todettakoon, että esitys liittyy hallitusohjelman kirjaukseen, jonka mukaan hallitus tarkentaa kaksoiskansalaisuuteen liittyvää lainsäädäntöä. Valtion virkamieslain 7 §:n mukaan Suomen kansalaisuutta edellytetään nykyisin valtioneuvoston ja sen alaisen hallinnon ylimmissä johtamisviroissa, samoin kuin viroissa, joihin kuuluu merkittävää julkisen vallan käyttöä tai jotka ovat merkittäviä yleisen turvallisuuden kannalta. Suomen kansalaisuutta koskeva vaatimus täyttyy myös silloin, kun henkilöllä on Suomen kansalaisuuden lisäksi yhden tai useamman muun valtion kansalaisuus. Lakimuutoksia valmisteltaessa päädyttiin ulkomaansidonnaisuuksiin liittyvien turvallisuuskysymysten yleisempään tarkasteluun. Esillä oli aluksi myös vaihtoehto, jonka mukaan olisi säädetty kaksoiskansalaisia koskevasta niin sanotusta virkakiellosta eräisiin Suomen kansalaisuutta edellyttäviin virkoihin. Tästä virkakieltovaihtoehdosta kuitenkin luovuttiin, koska siihen olisi sisältynyt erityisesti perustuslain yhdenvertaisuus- ja syrjintäsääntelyn kannalta merkittäviä ongelmia. Hallituksen esityksessä ehdotetaan muutettavaksi kahta valtion virkamieslain säännöstä: Ensinnäkin ehdotetaan tarkistettavaksi virkamieslain 7 §:n luetteloa valtion turvallisuuden kannalta keskeisistä viroista ja tehtävistä, joihin nimittäminen edellyttää Suomen kansalaisuutta. Esityksen mukaan mahdollinen muu kansalaisuus ei olisi nimittämisen este, kuten se ei ole nykyiselläänkään. Kysymys on kyseessä olevan pykälän päivittämisestä ja jossain määrin laajentamisesta. Säännöksen soveltamisalan laajentaminen koskisi virkoja ja tehtäviä, joita hoitava saa salassa pidettäviä ja tietoturvallisuusluokiteltavia tietoja. Valtion virkamieslakiin ehdotetaan myös lisättäväksi säännös virkaan valittavan henkilön nuhteettomuuden varmistamisesta sekä siitä, ettei hänellä saa olla sellaisia sidonnaisuuksia, jotka voivat vaarantaa virkaan kuuluvien tehtävien asianmukaisen hoitamisen. Tähän kuuluu myös varmistuminen henkilön edellytyksistä hoitaa tehtävänsä riippumattomasti ja luotettavasti. Edellä esitetyn säännöksen lisäämisellä on tarkoitus osaltaan toteuttaa ja tehostaa perustuslain yleisten nimitysperusteiden toteutumista käytännössä. Esimerkiksi sidonnaisuuksiin viittaamisella korostetaan sitä, ettei nimitettävällä henkilöllä saa olla sellaisia taloudellisia tai ulkomaansidonnaisuuksia, jotka altistaisivat hänet epäasialliselle ulkopuoliselle painostamiselle tai muulle vaikuttamiselle. Arvioinnissa otetaan huomioon täytettävänä olevan viran tai tehtävän luonne, nimitettävän aikaisemmat palvelussuhteet valtioon ja niiden asianmukainen hoitaminen sekä viranomaisen keinot nimitettävän henkilön taustan selvittämiseksi. Turvallisuusselvityslakia ehdotetaan muutettavaksi siten, että turvallisuusselvityksessä selvitetään keskeisiin turvallisuuteen vaikuttaviin tehtäviin nimitettävän henkilön ulkomaansidonnaisuuksia nykyistä laajemmin. Lainmuutoksella annettaisiin nykyistä selkeämmät toimivaltuudet turvallisuusselvityksiä laativille turvallisuusviranomaisille, eli suojelupoliisille ja Pääesikunnalle, saada ja ottaa arvioinnissaan huomioon turvallisuusselvityksen kohteena olevan henkilön ulkomaansidonnaisuudet ja niissä tapahtuneet muutokset. Ulkomaansidonnaisuudet määriteltäisiin laissa. Niillä tarkoitetaan muun muassa selvityksen kohteen, esimerkiksi viranhaltijan, nykyisiä ja aikaisempia kansalaisuuksia, toimimista toisen valtion palveluksessa, läheisiä, jotka ovat toisen valtion kansalaisia, jatkuvia ja kiinteitä yhteyksiä toisen valtion kansalaisiin sekä muita sidonnaisuuksia toiseen valtioon tai sen kansalaisiin ja yhteisöihin. Lähtökohtana ulkomaansidonnaisuuksien selvittämisessä on selvityksen kohteen antama ilmoitus, johon esityksessä ehdotetaan lisättävän ulkomaansidonnaisuudet. Tähän liittyen uutena asiana säädettäisiin myös henkilön velvollisuudesta ilmoittaa ulkomaansidonnaisuuksissa tapahtuneet muutokset viipymättä selvityksen laatineelle viranomaiselle. Turvallisuusselvityksiä tekevien toimivaltaisten viranomaisten harkintaa ohjaavista kriteereistä ehdotetaan säädettävän laissa. Edellä kerrotut muutokset merkitsisivät tiivistetysti sitä, että kaikkia valtion turvallisuuden ja muiden kansallisten etujen suojan kannalta merkityksellisiä virkoja täytettäessä toimivaltaiset viranomaiset voisivat selvittää henkilön ulkomaansidonnaisuudet ja arvioida niihin liittyvät riskit. Henkilön ulkomaansidonnaisuuksia koskeva selvitys tulisi säännönmukaiseksi osaksi laajaa henkilöturvallisuusselvitystä. Ulkomaansidonnaisuudet voitaisiin kuitenkin selvittää muissakin laissa määriteltävissä tapauksissa. Arvoisa puhemies! Valtion palveluksessa on noin 66 000 virkasuhteista henkilöä. Uudistuksen toteutumisen jälkeen Suomen kansalaisuutta vaadittaisiin noin 23 500:lta valtion virassa ja tehtävässä olevalta. Lisäys nykytilanteeseen verrattuna olisi arviolta noin 250 virkaa tai tehtävää. Kansalaisuusvaatimuksen piiriin tulevia uusia tehtäviä ovat muun muassa valmius- ja varautumistehtävät, tehtävät, joihin kuuluu oikeus käsitellä suojaustasoon I tai II kuuluviksi luokiteltuja asiakirjoja, tieto- ja kyberturvallisuuteen olennaisesti vaikuttavat tehtävät sekä ministerien erityisavustajat. Ulkomaansidonnaisuuksien selvittämiseen ehdotetut muutokset vaikuttaisivat erityisesti selvityksiä tekevien suojelupoliisin ja Pääesikunnan käytäntöihin uusien tehtävien vuoksi. Näille aiheutuisi lisätyötä erityisesti turvallisuusselvitysten ulkomaansidonnaisuuksien selvittämiseen liittyvien haastatteluiden lisääntymisen myötä. Suojelupoliisin työmäärä kasvaisi arviolta 15—17 15—17 henkilötyövuodella. Lisäkustannusten on arvioitu olevan noin 600 000 euroa. Ehdotetut uudistukset eivät siis muuta sitä voimassa olevaa tilannetta, että Suomen kansalaisuutta edellyttäviin virkoihin voidaan nimittää myös sellainen Suomen kansalainen, jolla on yhden tai useamman muun valtion kansalaisuus. Kansalaisuus ei muutoksen jälkeenkään olisi erotteluperustelu virkoihin valittaessa, eikä kaksois- tai monikansalaisuus merkitse estettä virkaan nimittämiselle. Kuten nykyisin, nimitysharkinta tehdään yksilöllisten seikkojen perusteella. Nyt ehdotetut muutokset tarkentaisivat säännöksiä nimitysharkinnan tekemistä varten ja parantaisivat mahdollisuuksia selvittää henkilön todellisia ulkomaansidonnaisuuksia ennen nimitystä. Arviointi ja harkinta tehdään asianomaisen viran tai tehtävän näkökulmasta.