Puhuja: Hanna-Leena Mattila
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-09-18 Arvoisa herra puhemies! Hyvät kollegat! Keskustalaisena tuoreena kansanedustajana olen ylpeänä seurannut Sipilän hallitustaivalta vaikeiden säästöjen ja leikkausten toteuttajasta myös innovatiiviseksi merkittävien uudistusten aikaansaajaksi. Osa näistä uudistuksista on jo saanut lainvoiman. Osa, kuten lukiota koskeva lainsäädäntö, astuu voimaan ensi vuonna. Uusi varhaiskasvatuslaki on ainakin Raahessa otettu vastaan iloiten, ja päiväkotihenkilökunta kiittelee monia nyt lakiin kirjattuja asioita. Laki ei ole kuitenkaan täysin valmis, vaan siihen toivotaan jatkojalostuksessa tulevan määrittely vuorohoidosta. Nyt siellä ei ole suuntaviivoja sille, kuinka kauan lapsi voi olla kerrallaan hoidossa vanhemman vuorotyön vuoksi. Varhaiskasvatuksen väki toivoo myös lain määrittämiä yhteisiä sääntöjä lapsille, jotka tarvitsevat tukea. Esimerkiksi varhaiskasvatuksen erityisopettajien määrä tulisi kirjata lakiin ja tuen järjestämisestä tulisi olla yhteiset säädökset kuten perusopetuksessa, jossa on otettu käyttöön kolmiportainen tuki. Myös ammatillisen koulutuksen reformin ensiaskelista on saatu Raahessa hyviä kokemuksia. Viimeksi eilen Uusi amis -seminaarissa kuulin media-alan opiskelijan kiittelevän oppilaitostansa oppilasta yksilönä lähestyvästä suhtautumisesta. Ammatillinen koulutus on kokenut melko mullistuksen, eikä henkilökunta ole säästynyt myllytykseltä. Reformia koskeva viesti tuli selväksi. Toivottavasti leikkausten aika on ohi, ja toivottavasti saadaan jatkaa arkea uudistuneena ja riittävillä resursseilla esimerkiksi oppilashuoltoon liittyen, reformiin kun liittyy vahva yhteiskuntavastuun näkökulma. Yritetään niille kaikkein heikoimmillekin oppijoille löytää polku ammattiin ja työelämään, mutta tämä vaatii panostusta henkilökohtaiseen ohjaamiseen. Ammatillisen opetuksen järjestäjät toivovat byrokratian aitoa vähentämistä opetuksen järjestämisessä. Opetuslupaprosessi kestää ihan liian kauan, kun opetuksen järjestäjien pitäisi pystyä reagoimaan nopeasti elinkeinoelämän tarpeista lähtevään työvoiman kouluttamiseen. Seutukaupungeissa pitäisi pystyä myös järjestämään ammatillista opetusta nykyistä väljemmin. Osaamista ja kykyä siihen kyllä löytyy. Yläkoulunopettajataustaisena olen tyytyväinen Liikkuva koulu -hankkeen vahvasta jalkautumisesta koulumaailmaan ja laajentumisesta osaksi myös toisen asteen opiskelijoiden arkipäivää Liikkuva opiskelu -ohjelman myötä. Nuorten parinkymmenen vuoden ajanjaksolla vähentynyt liikkuminen on jo kansanterveyttämme uhkaava tekijä. Monet viihdykkeet nyky-yhteiskunnassamme ja vanhempien itsensä näyttämä esimerkki ei-aktiivisista elämäntavoista luovat kasvualustan epäterveellisille ja liian vähän liikuntaa sisältäville elämäntavoille. Liikkuva koulu ja Liikkuva opiskelu -hankkeet avaavat mahdollisuuden asenteen muutokselle niin henkilökunnan kuin nuorten osalta. Opetus on mahdollista järjestää liikkuvammaksi jopa historian opetuksessa, jonka edustaja itse olen. Omassa koulussamme rakennettiin lukujärjestys uusiksi niin, että aamupäivään sisällytettiin 25 minuutin välitunti, jonka aikana ehti pelata mukavan sählymatsin. Luokkiimme hankittiin voimistelurenkaita ja leuanvetotankoja, jotka innostivat myös meitä opettajia kehittämään omaa lihaskuntoamme. Kaiken kaikkiaan Liikkuva koulu on Sipilän hallituksen onnistunut kärkihanke, jonka resursointia on aiheellisesti muistettu seuraavan vuoden talousarviossa.