Puhuja: Kaj Turunen
Puolue: ps
Päivämäärä: 2017-05-02 Nyt ulkomailla se tehdään myös kannattamattomaksi. Eli tämä on se hallituksen kompromissi, mihin hallitus on päätynyt: hallintarekisteröinti tehdään ulkomailla kannattamattomaksi. Olennaiseksi kysymykseksi on noussut, voiko Suomi estää suomalaista toimimasta toisen EU-maan lain mukaan toisessa EU-maassa. Haluan avata tätä kysymystä esimerkillä, sellaisella esimerkillä, jonka uskon monen meistä ymmärtävän: Otetaan esimerkiksi Tšekin tasavalta. Tšekin tasavallassa on käytössä lainsäädäntö, joka mahdollistaa ravintoloitten aukiolon ympäri vuorokauden. Suomessa sen sijaan on tiukempi lainsäädäntö — jonka me luonnollisesti voimme tehdä — ja meillä ravintolat eivät saa olla auki ympäri vuorokauden. Voimmeko me suomalaisella lainsäädännöllä estää suomalaista Tšekissä menemästä ravintolaan aamulla kello 6 tilaamaan olutta? Jokainen voi miettiä omassa mielessään, onko tämä lainsäädännöllisesti mahdollista. Miten tämä esimerkki laitetaan nyt sitten tähän arvopaperikeskusasetukseen? Se tulee sillä tavalla, että kansainvälisen verotietojen vaihdon ansiosta me saamme ulkomailta tiedon kansalaisuudesta. Näin ollen tämä Tšekissä oleva baarimestari laittaa automaattisesti tiedon Suomeen, että baarissa on suomalainen. Ja nyt tullaan siihen, mikä on tämä hallituksen kompromissi. Suomalainen voi maksaa oluensa kahdella tavalla: a) kohtuullisella hinnalla b) tosi törkeän kovalla hinnalla, jota yksinkertaisesti oluesta ei kannata maksaa. Tämä suomalainen voi valita, ja näyttämällä henkilöllisyystodistuksen hän saa oluensa ensimmäisellä vaihtoehdolla eli kohtuullisella hinnalla. Tämä esimerkki varmastikin selventää tätä asiaa, se selvensi minulle hyvin paljon tätä. Mutta mennään nyt varsinaiseen mietintöön. Arvoisa puhemies! Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 23.7.2014 asetuksen arvopaperitoimituksen parantamisesta sekä arvopaperikeskuksista. Tämä sääntely tuli voimaan 17.9.2014. Tämän asetuksen tavoitteena on yhtenäistää arvopaperien selvitystoimintaa luomalla yhtenäisiä toimintasääntöjä ja standardeja, lisätä kilpailua sisämarkkinoilla arvopaperikeskusten välillä, luoda arvopaperitoimituksen yhdentyneet markkinat, sen lisäksi parantaa rajat ylittävien tapahtumien turvallisuutta ja tehokkuutta, varmistaa arvopaperikeskuksille yhtäläiset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla, yksinkertaistaa rajat ylittävää toimintaa sekä vähentää selvitystoiminnan pirstoutuneisuutta. olleet tämän asetuksen tavoitteina. Hallituksen esityksen tavoitteena on tehdä kansalliseen lainsäädäntöön asetuksen voimaantulosta johtuvat muutokset. Lähtökohtana on unionin asetustasoinen sääntely, ja koska se on ensisijaista suhteessa kansallisiin säännöksiin, kysymys on sääntelystä, jossa Suomen kansallinen harkintavalta on rajallinen. Asetus on suoraan velvoittava ja syrjäyttää sen kanssa ristiriidassa olevat kansalliset säännökset. Lainsäännön selkeyden vuoksi on perusteltua muuttaa kansallista sääntelyä. Olisi ongelmallista, jos voimassa oleva oikeustila ei selviäisi kansallisesta lainsäädännöstä. Arvoisa puhemies! Keskeinen uudistus on, että arvopaperin liikkeeseenlaskijalla on oikeus valita käyttämänsä arvopaperikeskus Eta-alueella hyväksytyistä arvopaperikeskuksista. Suomalaisen yhtiön liikkeeseen laskemat arvopaperit voidaan siten jatkossa liittää ulkomaalaiseen arvo-osuusjärjestelmään. Arvopaperikeskuksen osapuolten on tarjottava sekä yhteisasiakaseroteltua että yksilöllisesti asiakaseroteltua säilytystiliä. EU:n jäsenvaltioissa on käytössä monentyyppisiä säilytysjärjestelmiä, jotka eivät kuitenkaan ole yhteismitallisia. Yksilöllinen asiakaserottelu merkitsee sitä, että arvopaperikeskuksen osapuoli erottelee kunkin asiakkaansa arvo-osuudet siten, että kunkin arvo-osuuden tosiasiallinen omistaja näkyy arvopaperikeskuksen tiedoissa omistajana. Sijoittaja joutuu avaamaan arvopaperitilin kaikissa niissä arvopaperikeskuksissa, joissa liikkeeseen laskettuihin arvopapereihin hän haluaa sijoittaa, ja voi käyttää säilytykseen vain sellaista säilyttäjää, joka on osapuolena edellä mainitussa arvopaperikeskuksessa. Yhteisasiakaserottelu tarkoittaa arvopaperien rekisteröintiä selvitysosapuolen nimissä olevalle yhteiselle tilille arvopaperikeskuksessa. Tällöin kaikki kyseisen osapuolen asiakkaiden omistukset on kirjattu yhdelle arvo-osuustilille, ja tällöin puhutaan hallintarekisteröinnistä. Sijoittaja voi tällöin omistaa ja hallinnoida arvopapereita ympäri maailmaa käyttäen vain yhtä säilyttäjää. Omistusten julkisuudesta muutama sananen: Yksilöllinen asiakas-erottelu turvaa yleisöjulkisuuden ja viranomaisten pääsyn omistustietoihin merkittävästi helpommin ja nopeammin kuin moniportaisessa hallintamallissa. Hallintarekisteröintiä käytettäessä säilytysketjut voivat muodostua pitkiksi ja ylittää kansallisvaltioiden rajat tavalla, joka voi hankaloittaa tai estää lopullisen edunsaajan identifioinnin. Hallituksen esitys edellyttää suomalaisen yhtiön tekemään ulkomaisen arvopaperikeskuksen kanssa sopimuksen. Osakeyhtiön tai osuuskunnan on tehtävä ulkomaisen arvopaperikeskuksen kanssa sopimus, jonka nojalla arvopaperikeskus toimittaa yhtiölle osakkeenomistajista tiedot. Tällä turvataan viranomaisten tietojensaanti. Koska Suomen kansallisella lainsäännöllä ei voida säännellä ulkomaisen arvopaperikeskuksen tai arvo-osuusjärjestelmän toimintaa, on velvoite kohdistettava tämän vuoksi suomalaiseen yhtiöön. Kysymykseen siitä, voitaisiinko Suomen lainsäädännöllä edellyttää, että liikkeeseenlaskijan vapautta valita arvopaperikeskus rajoitettaisiin — toisin sanoen suomalainen liikkeeseenlaskija voisi valita ainoastaan sellaisen arvopaperikeskuksen, joka tarjoaa suoran omistuksen omistajakohtaista tiliä tai joka pitää omassa järjestelmässään omistajatietoja siten, että lopullisen edunsaajan tiedot ovat suoraa omistusta vastaavalla tavalla näkyvillä — on selkeä vastaus. Asetus ei harmonisoi jäsenvaltioiden yhtiöoikeutta. Arvopapereihin sovelletaan sen valtion oikeutta, jonka sääntelyyn arvopaperit perustuvat. Asetuksen mukaan kansallisen oikeuden vaatimukset eivät saa rajoittaa yhtiöiden oikeutta valita arvopaperikeskus. Siis Suomen lainsäädännössä ei voida määrätä, miten arvopaperien säilytys yksilöllinen asiakaserottelu järjestetään ulkomaisessa arvopaperikeskuksessa. Miten 38 artiklan 5 luvun poikkeussäännös sitten menee? Arvopaperikeskuksen on tarjottava yksilöllistä asiakaserottelua sellaisen jäsenvaltion kansalaisille ja asukkaille ja siihen sijoittautuneille oikeushenkilöille, jossa tätä edellytetään sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sellaisena kuin se on voimassa 17. päivä syyskuuta 2014. Velvoitetta sovelletaan niin pitkään kuin kansallista lainsäädäntöä ei ole muutettu tai kumottu ja sen tavoitteet ovat edelleen voimassa. Asetus ei edellytä minkään tietyn arvopaperien säilytysjärjestelmämuodon käyttöä. Asetus ei myöskään velvoita tarjoamaan suoraan hallittuja tilejä niissä maissa, joissa tällainen ei ole käytössä. Poikkeus luo kuitenkin jäsenvaltiolle mahdollisuuden pitää voimassa 17.9.2014 vallinnut säilytysjärjestelmiä koskenut oikeustila omassa maassaan. Siis suomalaisen yhtiön Suomessa toimivassa arvopaperikeskuksessa liikkeeseen laskemat osakkeet tulee jatkossakin kirjata suoralle arvo-osuustilille, jos osakkeet ovat suomalaisen luonnollisen henkilön tai suomalaisen yhteisön taikka säätiön omistamia. Hallintarekisteröinti on siis kielletty Suomessa jatkossakin. Mietinnössään talousvaliokunnan päätelmä poikkeuksen käytöstä on, että hallituksen esitys on lainsäädäntöteknisesti kestävä ja johdonmukainen.