Puhuja: Thomas Blomqvist
Puolue: r
Päivämäärä: 2017-09-13 Kestävän kehityksen syntyjuuret ovat luonnon- ja ympäristönsuojelussa. Brundtlandin raportin jälkeen kestävää kehitystä edistettiin YK-vetoisessa Rio-prosessissa. Globaali kestävän kehityksen toimintaohjelma, Agenda 2030, hyväksyttiin YK:n huippukokouksessa syyskuussa 2015, ja sen toimeenpano käynnistyi vuoden 2016 alussa. Globaali Agenda 2030 -toimintaohjelma on ainutlaatuinen saavutus kansainväliseltä yhteisöltä ja historiallisesti merkittävä prosessi. Maailman valtioilla on ensimmäistä kertaa yhteiset kestävän kehityksen tavoitteet. EU ja myös Suomi ovat edelläkävijöitä toimintaohjelmaan sitoutumisessa ja siten globaalisti tärkeitä esimerkkejä. Suomi on jo nyt saanut positiivista kansainvälistä huomiota Agenda 2030 -toimenpiteistään. Valtioneuvoston ensimmäinen selonteko kestävän kehityksen globaalista toimintaohjelmasta on tulevaisuusvaliokunnan tärkeimpiä käsiteltäviä kysymyksiä tällä vaalikaudella. Valiokunta on kuullut 71:tä asiantuntijaa, ja kahdeksan valiokuntaa antoi lausuntonsa ja kuuli omalta osaltaan lausuntoja omilta asiantuntijoiltaan. Kaikkiaan prosessiin on osallistunut satoja asiantuntijoita ja erilaisten sidosryhmien edustajia yhteiskunnan ja kestävän kehityksen eri osa-alueilta. Keskustelu on ollut hyvää ja moniulotteista, ja sen tuloksena tulevaisuusvaliokunnan mietintö on kyllä aika pitkä mutta perusteellinen. Valiokunnan tärkeimmät painotukset tiivistettiin kymmeneen ponsiehdotukseen. Tulevaisuusvaliokunta haluaa korostaa, että ensimmäisessä hallituksen Agenda 2030 ‑selonteossa ja siihen liittyvässä eduskunnan mietinnössä tärkeintä on prosessi. Hallitus antoi Agenda-toimenpideohjelman eduskunnalle selontekona, mikä mahdollistaa laajan käsittelyn eduskunnassa sekä samalla myös toimenpiteiden vuosittaisen seurannan hallituksen vuosikertomuksissa. Merkittävää on myös laajasti sidosryhmiä osallistava toimintamalli toimenpideohjelmaa tehtäessä ja myös toimenpiteitä toteutettaessa. Arvoisa herra puhemies! Agendan selonteossa on kaksi kansallisen toiminnan painopistettä: 1) Hiilineutraali ja resurssiviisas Suomi ja 2) Yhdenvertainen, tasa-arvoinen ja osaava Suomi. Tulevaisuusvaliokunta pitää näitä painopisteitä hyvinä. Lisäksi selonteossa esitetään Agenda 2030 -toimenpideohjelman toteutusta ohjaavat politiikkaperiaatteet. Ne ovat 1) pitkäjänteisyys ja muutosvoimaisuus, 2) johdonmukaisuus ja globaali kumppanuus sekä 3) omistajuus ja osallisuus. Näistä olennaisimpia voivat olla pitkäjänteisyys ja politiikkajohdonmukaisuus. Tulevaisuusvaliokunta kannattaa Agenda 2030 -toimintasuunnitelman käsittelyä vaalikausittain selontekoina eduskunnassa sekä myös edistymisen seurannan raportoimista vuosittain hallituksen vuosikertomuksen osana. Selonteon muodossa annettu toimintasuunnitelma tukee ylivaalikautista pitkäjänteisyyttä toimenpiteiden toteuttamisessa ja seurannassa. Vaikuttavuuden kannalta olennaista on myös se, etteivät politiikan eri osa-alueet ole keskenään ristiriidassa. Lausuntovaliokunnat nostivat esille monta tärkeää ja hyvää näkökantaa. Ne muun muassa peräänkuuluttivat yhteisiä toimenpiteitä ja yhteisiä käsitteitä. On hyvä, että jokaisella maalla on omannäköisensä toimenpiteet yhteisten tavoitteiden edistämiseksi, mutta joissakin asioissa voidaan tarvita myös yhteisiä toimenpiteitä, esimerkiksi veronkierron estämiseksi. Tulevaisuusvaliokunnan mielestä on hyvä, että toimenpiteet perustuvat vapaaehtoisuuteen, mutta joissakin asioissa voidaan tarvita myös pakottavaa lainsäädäntöä. Toimenpiteiden edistymisen seurantaan ja arviointiin tarvitaan myös selkeät yhteiset käsitteet. Tulevaisuusvaliokunnan mietinnössä ehdotetaan, että kansainvälistä yhteistyötä tai pakkoa edellyttävät teemat voisivat olla Suomen ulkopolitiikan sekä myös kehitys- ja kauppapolitiikan Agenda 2030 -kärkiä, joilla Suomi profiloituu maailmalla. Niiltä osin kuin tulevaisuusvaliokunnan kuulemat asiantuntijat antoivat negatiivista palautetta selonteosta, kritiikin kärki kohdistui konkretian puutteeseen. Tulevaisuusvaliokunta toteaa mietinnössä, että indikaattorijärjestelmän merkitys on todella suuri, ja ehdottaakin, että toimenpideohjelmaa konkretisoidaan luotettavien mittareiden avulla. Mittareiden on kuitenkin oltava laadukkaita ja innovatiivisia, sillä ne ohjaavat merkittävästi toimintaa. Toimijat tekevät sitä, mitä mitataan, ja näin ollen väärät mittarit siis ohjaavat meidät tekemään vääriä asioita. Lausunnoissa toivottiin myös enemmän yksityisen ja julkisen sektorin yhteistyötä sekä pohjoismaista yhteistyötä. Agenda 2030 -toimintasuunnitelmat ovat kansallisia. Siitä huolimatta on muistettava myös kansainvälisen yhteistyön merkitys. Selonteossa ei juurikaan pohdita Suomen roolia osana Pohjoismaita. Pohjoismainen yhteistyö on Suomelle tärkeää, ja sen merkitys korostuu, mikäli EU jatkossa kehittyy eritahtisesti. Tulevaisuusvaliokunta korostaakin pohjoismaisen yhteistyön lisäämistä kestävässä kehityksessä. Asiantuntijat kritisoivat jossakin määrin myös sitä, että hallitusohjelma ohjasi toimenpideohjelmaa. Selontekoon oli kerätty toimenpiteitä hallitusohjelmasta sekä jo muissa yhteyksissä hyväksytyistä strategioista. Asiantuntijoiden mukaan selonteon ja toimintasuunnitelman koherenttisuus ja politiikkajohdonmukaisuus kärsivät tästä. Merkittävin Agenda 2030 -selonteon saama kritiikki liittyi kuitenkin siihen, että selonteon ja toimintasuunnitelman valmisteluun osallistuneet sidosryhmät kokivat, etteivät heidän työnsä tulokset näy riittävästi lopullisessa selonteossa. Tähän liittyen tulevaisuusvaliokunta lausuu mietinnössään, että valtioneuvoston on hyödynnettävä kansalaisten ja sidosryhmien osallistumista Agenda 2030 -toimenpideohjelman toimenpiteiden määrittelyssä ja toteuttamisessa sekä myös vaikuttavuuden arvioinnissa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, että sidosryhmien osallistuminen näkyy myös lopputuloksessa. Lisäksi selonteon on ohjattava hallitusohjelmaa eikä päinvastoin. Valiokunta edellyttää mietinnössään myös, että 1) valtioneuvoston on suunnattava strategisen tutkimuksen neuvoston ja valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnan resursseja seuraavina vuosina erityisesti Agenda 2030 -politiikkajohdonmukaisuuden edistämiseen sekä kestävään kehitykseen liittyvän monitieteisen tietopohjan vahvistamiseen ja 2) valtioneuvoston on lisättävä kaikkiin julkisiin hankintoihin vaatimus ja arvio Agenda 2030 ‑tavoitteiden edistämisestä esimerkiksi osana julkishallinnon Sitoumus 2050 -prosessia ja 3) valtioneuvoston on vahvistettava Agenda 2030 -toimenpideohjelman kannalta oleellisia valtioneuvoston kanslian henkilöstöresursseja koordinaatiossa ja ministeriöiden roolia kansallisen toimenpideohjelman toteuttajina. Värderade herr talman! Hållbar utveckling är ett omfattande begrepp där olika målsättningar är kopplade till varandra, och om man inte är uppmärksam kan man vid befrämjande av en målsättning motverka att en annan målsättning uppnås. Det är därför viktigt att vi ser och förstår de komplicerade orsak och verkan-sambanden av mänskliga handlingar för den hållbara utvecklingen. Därför stöder framtidsutskottet i sitt betänkande användningen av överskådliga mätare för att åskådliggöra konceptet hållbar utveckling. Framtidsutskottet understryker i sitt betänkande att framtidens arbete har en stor betydelse för förverkligande av målsättningarna. här förutsätter målmedvetet utnyttjande av möjligheter som ny teknologi för med sig. I bioenergi, miljöteknik och i den cirkulära ekonomin finns en stor potential för export och en möjlighet för hållbar sysselsättande tillväxt. Den hållbara utvecklingens utmaningar borde därför ses som möjligheter för en hållbar sysselsättande tillväxt.