Puhuja: Sari Essayah
Puolue: kd
Päivämäärä: 2017-05-31 "Suomen suhtautuminen integraatiota lisääviin ehdotuksiin on ollut passiivista ja vastahakoista, vaikka lopulta kaikkiin esityksiin on suostuttu. Suostumista helpottaa se, että yksittäiset muutokset käsitellään teknisinä järjestelyinä, joilla ei ole suurta merkitystä. Näin vältytään avaamasta perusteellisempaa keskustelua kansallisesta suvereniteetista ja unionin kehityksestä kohti liittovaltiomaisempaa kokonaisuutta." Tämä Jaakko Kianderin arvio uudessa EU-artikkeleita kokoavassa kirjassa "Reunalla vai ytimessä?" osuu oikeaan. Tarvitsemme perusteellista keskustelua unionin kehityksestä ja komission uusista esityksistä, jotka perustuvat viiden EU:n instituution puheenjohtajan linjauksiin kohti liittovaltiomaisempia rakenteita. Näitä esityksiä oli puolestaan pohjustettu vuosikymmenien ajan, ne esitettiin hyvissä ajoin ennen brexitiä, ja niille on jo monen jäsenmaan tuki. Ei ole yllätys, että myönteisiä tuloksia komissio arvioi saatavan sitä enemmän, mitä syvemmälle yhdennytään. Syvimmän in-tegraation malli ei toki mene jäsenvaltioissa läpi. Siksi komissio ajaa eri skenaarioiden yhdistelmää ja erityisesti skenaariota numero kolme, jossa niin kutsutut halukkaat maat etenevät yhdentymisessä muita nopeammin. Liittovaltiokehityksen kärjeksi muodostuu väistämättä Saksan ja Ranskan johtama useiden euromaiden koalitio. Tästä on kyse, kun ajetaan eritahtisuutta ja lisääntyviä määräenemmistöpäätöksiä. Huhtikuussa ja toukokuussa julkaistiin keskusteluasiakirjat EU:n sosiaalisesta ulottuvuudesta ja globalisaation hallinnasta, juuri tänään talous- ja rahaliiton tulevaisuudesta sekä kesäkuussa EU:n puolustuksen tulevaisuudesta ja EU:n rahoituksen tulevaisuudesta. Joulukuussa pitäisi jo tehdä ensimmäisiä päätelmiä, jotta lopulliset päätökset tehtäisiin ensi vuonna hyvissä ajoin ennen kahden vuoden kuluttua pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja. Minkä linjan Suomi valitsee? Koko valkoisen kirjan ja euroalueen viimeistelyn ympärille kehitetty unionin syvemmän yhdentymisen prosessi lähtee ajatuksesta, että EU:n tulee ratkaista jäsenmaiden puolesta niiden kohtaamat ongelmat. Tämä ajattelu on perustoiltaan väärä. Mikäli EU:lle ja euroalueelle tai halukkaiden maiden ytimelle siirretään yhä enemmän tehtäviä ja päätösvaltaa, on lisättävä myös rahoitusta ja yhteisvastuuta veloista. Kristillisdemokraattien mielestä jäsenmailla on oltava vastuu omasta kehityksestään, muutoin ajaudumme väkisin kasvaviin tulonsiirtoihin unionin sisällä. Kristillisdemokraattien mielestä parempi, kuudes skenaario, olisi mitoittaa odotukset realistisiksi ja säilyttää jäsenvaltioiden vastuu omasta kehityksestään. Jäsenmailla tulee säilyä paine tarpeellisten uudistusten tekemiseen, eikä tule ulkopuoliseen tukeen turvautuen laiminlyödä rakennemuutoksia. Samoin brexitistä johtuen on EU-budjettia vastaavasti vähennettävä ja pyrittävä rajoittamiseen 1 prosentin tasolle kansantuotteesta. Jos EU-budjetin koko nousisi 1:stä 2 prosenttiin bkt:stä, lisääntyisi Suomen nettomaksu ainakin puolella miljardilla eurolla. Suomessa ei juuri uutisoida sitä, että Euroopan parlamentissa vasen laita on haikaillut EU-budjettia, joka olisi jopa 5—10 prosenttia bkt:stä, sekä yhteisvastuullista työttömyysturvaa sosiaalisen ulottuvuuden nimissä. Euroopan keskuspankkijärjestelmän EKPJ:n rahaelvytys ostamalla yli 1 500 miljardilla eurolla julkisia velkakirjoja on johtanut siihen, että sillä on jo yli 15 prosenttia jäsenmaiden julkisista veloista. Näin on toteutettu kiertoteitse perussopimusten vastaista euromaiden yhteistä velanottoa lähes nollakorolla, mitä aiemmin ajettiin eurobondien nimellä. Tästä on päästävä talouskasvun elpymisen myötä eroon. Arvoisa puhemies! Saksan liittokansleri Angela Merkelin lausunto, että Euroopan on puolustuksessaan pärjättävä enemmän omillaan, osui oikeaan. Ulko- ja turvallisuuspoliittinen toimintaympäristömme on keskellä muutoksia. Maailmalla ja lähialueillamme on meneillään vakavia konflikteja, ja uusia uhkakuvia piirtyy taivaanrantaan. EU:n lähinaapuri Turkki sotii EU:n arvoja ja jäsenyyskriteerejä vastaan. Kriisialueilta suuntautuva hallitsematon muuttoliike ja EU-maiden sisällä ääriliikkeet ja terrorismin uhka lisääntyvät. Tällaisessa tilanteessa kansainvälisen yhteistyön tuoma puolustuksellinen lisäarvo on selviö. Emme kuitenkaan esitä yhteistä puolustusunionia kuten Euroopan parlamentti kevään julkilausumassaan. Sen sijaan muun muassa suunnittelussa ja puolustusvälinehankinnoissa on syytä lisätä yhteistyötä nykyisten perussopimusten puitteissa. Suomen on edelleen pyrittävä luomaan rauhaa ja liennytystä, kun eri maat uudistavat asevoimiaan ja vastakkainasettelu uhkaa kärjistyä. Arvoisa puhemies! Komissio perustelee kaiken politiikan syventämisen välttämättömyyttä lupausten, odotusten ja tulosten ristiriidalla. Liittovaltiokehityksen ajajat ovat ensin vuosikausia antaneet ymmärtää, että unioni kykenisi toimimaan kuin valtio. On luotu odotuksia, joita ei pystytä täyttämään, ja sitten vaaditaan unionia muuttumaan yhä enemmän liittovaltiomaisemmaksi. Kristillisdemokraatit torjuvat suunnitelmat liittovaltiokehityksestä. On toimittava nykyisten perussopimusten puitteissa ja haettava yhteistyöstä jäsenvaltioille hyötyä niin talouden kuin turvallisuudenkin saralla. On keskityttävä sisämarkkinoiden vapauttamiseen reilulle kilpailulle suuntana terve markkinatalous ja yhdistettävä voimia kaikkia hyödyttävissä hankkeissa.