Puhuja: Matti Vanhanen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2019-01-30 viime vuoden lopulla, kun tiedot Jemenin koko ajan heikkenevästä turvallisuustilanteesta ja humanitaarisesta kriisistä lisääntyivät merkittävästi. Silloin kun kolme neljäsosaa jonkin maan väestöstä on välittömän humanitaarisen avun ja suojelun tarpeessa, on tarve laajalle kansainväliselle keskustelulle. Joulukuussa käydyt Tukholman neuvottelut olivat rohkaiseva askel Jemenin kriisin ratkaisemisessa, mutta valitettavasti tilanne maassa ei edelleenkään ole hyvä. Asia on edelleen pidettävä esillä ja siihen on haettava ratkaisuja. Erityisesti Jemenin kriisi on osoittanut, että humanitaariseen apuun ja sen perille pääsyyn on kiinnitettävä suurempaa huomiota. Avun osalta useat järjestöt ovat kiittäneet Suomea siitä, ettemme korvamerkitse kaikkea kansainvälisille järjestöille annettua apua. Yleistuki ja kohdentamaton apu lisäävät avun nopeutta ja tehokkuutta. Tästä on tärkeä pitää kiinni jatkossakin. Kansainvälisillä järjestöillä on oltava varoja, joilla ne voivat reagoida heti muuttuviin tilanteisiin odottamatta erikseen järjestettäviä avunkeräyskonferensseja. Humanitaariset kriisit esiintyvät useimmiten maissa, joissa on käynnissä aktiivinen konflikti. Sodan käynnin välineeksi on noussut enenevässä määrin humanitaaristen toimijoiden pääsyn estäminen sitä tarvitsevien luo. Pääsy on usein rajoitettu, ja myös humanitaariset toimijat ovat joutuneet hyökkäysten kohteeksi. Suomen on itse ja osana Euroopan unionia toimittava konfliktien päättämisen puolesta ja avustusjärjestöjen toimintaedellytysten turvaamiseksi. Tässä onnistumiseksi on niin sanotun suhdeverkoston oltava kunnossa. On pystyttävä vaikuttamaan myös perinteisten valtiotoimijoiden ulkopuolisiin toimijoihin, jotka näillä alueilla pitävät valtaa. Tarvitaan myös vahva EU, joka toimii yhteisesti sovittujen pelisääntöjen mukaan kansainvälisten konfliktien ratkaisemiseksi. Avoimesti on mielestäni nostettava esiin kysymys myös siitä, olisiko unionin kyettävä käyttämään myös kriisinhallintajoukkoja avun perille menon ja kuljetusreittien varmistamiseksi. Niin sanottuja nopean toiminnan joukkojahan ei ole kertaakaan käytetty. Jos välineinämme ovat vain diplomatia ja raha, silloin tilaa ottavat toimijat, jotka häikäilemättä käyttävät myös fyysistä valtaa. Sodan osapuolten ohella monet kansainväliset toimijat ovat keskeisiä vaikuttajia konf-liktien jatkumiseen. Asevienti on tärkeä tällainen tekijä. Siksi oli tärkeää, että hallitus linjasi aseviennin vientiluvista pidättäytymisestä Jemenin sodan osapuolille. Tämä on toimintalinja, jota tulee noudattaa myös jatkossa vastaavissa konflikteissa. Arvoisa puhemies! Rauha ja turvallisuus, ihmisoikeuksien toteutuminen ja kehitys eivät ole kestäviä ilman naisten ja nuorten osallistumista. Suomi edistää jo nyt naisten tehokasta osallistumista rauhanprosesseihin. Tämän tulee pysyä Suomen ulkopolitiikan painopisteenä myös jatkossa hallituspohjasta riippumatta. Kun konflikteista puhutaan, ei voida sivuuttaa Afrikkaa. Kaikista tärkeintä on panostaa konfliktien ennaltaehkäisyyn, ja tässä onnistumiseksi Suomenkin tulee nykyistä ponnekkaammin miettiä uudenlaisia keinoja Afrikan kehityksen tukemiseen. Ennaltaehkäisyn lisäksi huomiota on kiinnitettävä konfliktien ratkaisuun kriisinhallinnan keinoin. Afrikka-yhteistyöllä on selkeä yhteys myös muuttoliikekysymyksiin. Alueellisen vakauden lisääminen ja turvaaminen mahdollistaa ihmisten jäämisen kotiseuduilleen. Osa nykyaikaista humanitaarisen kriisin kokonaisuutta on se moniulotteinen rakenne, jonka toisessa päässä ovat kumiveneillä turvapaikkaa Euroopasta hakevat. Tätä usein edeltää terrori ja väkivaltaisen voiman käyttö, naisten ja tyttöjen raiskaukset, ihmiskauppa ja kaikki sellainen valtaa alleviivaava toiminta, joka patistaa ihmisiä pakenemaan. Paossaan he ovat usein alisteisia toiselle vallankäytölle, salakuljettajien vallalle. Ihmiset käyttävät perheensä viimeiset rahat matkalipun hankkimiseen. Nyt tilanne on ainakin väliaikaisesti muuttunut. EU neuvotteli Turkin kanssa pitävämmän rajan, Italia on toiminut Libanonin reitin sulkemiseksi ja Suomi neuvotteli Venäjän kanssa, miten oma rajamme säilyy toimivana. Tässä on yksi vastaus, mitä tarvitaan, mutta sitä on täydennettävä järjestelmällä, jossa Afrikasta turvapaikkaa tarvitsevat ja pakolais-statukseen oikeutetut voivat turvallisesti jo Afrikan puolella saada pakolaisstatuksen.