Puhuja: Anna Kontula
Puolue: vas
Päivämäärä: 2018-02-07 Arvoisa puhemies! Hallituksen esityksessä tavoite määritellään näin: ”pyritään parantamaan vaihtelevaa työaikaa noudattavien työntekijöiden asemaa ja varmistamaan työsuhdeturvaa koskevien säännösten tehokas toteutuminen”. Minun nähdäkseni tämä esitys ei täytä näitä tavoitteita, jotka sen kansilehdellä hallitus itse sille asettaa. Tässä esityksessä tehdään lukuisia pieniä muutoksia, jotka joko vahvistavat jo olemassa olevaa asiantilaa tai muuttavat hiukan sitä parempaan suuntaan. Ne ovat pääsääntöisesti hyviä muutoksia. On tullut rutinaa siitä, että samalla tuodaan nollasopparit lakiin sisälle, mutta pääsääntöisesti, jos me samalla pystymme tuomaan myös sairausajan ja irtisanomistilanteiden sääntelyä lakiin sisään, niin minä en pidä sitä sinällään huonona asiana. Muutokset tässä ovat pääsääntöisesti hyvään suuntaan, mutta niiden mittakaava on sellainen, että missään tapauksessa ei voida puhua siitä, että tässä nyt sitten parannettaisiin vaihtelevaa työaikaa noudattavien työntekijöiden asemaa ja varmistettaisiin työsuhdeturvaa koskevien säännösten tehokas toteutuminen. nähdäkseni erityisesti kolme kysymystä, jotka jäävät valiokuntaan pohdittavaksi ja ratkaistavaksi: Ensimmäinen niistä kuuluu, milloin vaihtelevaa sopimusta ei sitten saisi tehdä. Onko olemassa joku valvontamekanismi, joka objektiivisesti toteaa, että tässä kohtaa vaihteleva sopimus on epäasiallinen? Miten se toimii, kun vaihtelevaa sopimusta ei eksaktisti tässä laissa määritellä? Jos tällainen valvontamekanismi on olemassa, jos tällainen määritelmä oikeuskäytäntöön vakiintuu, silloin poikkeusmahdollisuus työntekijän pyynnöstä on ongelmallinen. Tässäkin talossa oli ennen vanhaan tapana, että kun työntekijän pyynnöstä sai määräaikaisen sopimuksen tehdä ilman perustetta, niin avustajien työsopimukset tehtiin työntekijän pyynnöstä määräaikaisiksi. En tiedä yhtään avustajaa, joka olisi kieltäytynyt antamasta lupaa laittaa se ”työntekijän pyynnöstä”, koska siinä tilanteessa avustajalla oli mahdollisuus joko ottaa haluttu avustajan työpaikka ja leipäpuu vastaan tai sitten olla ottamatta. Ja nyt puhutaan sentään työntekijöistä ja työpaikasta, joiden kohdalla asiat ovat aika hyvin. Entä sitten, kun mennään tuonne työmarkkinoiden villimmälle puolelle, jossa työntekijöiden asema on sen verran heikko, että vastaavaa neuvotteluvaraa ei löydy? Toinen ongelma, mikä tähän lakiin liittyy, on se, että se luo meidän työpaikoille, ehkä samoille työpaikoille, ainakin rinnakkaisille työpaikoille, kaksi eri osa-aikatyön katego-riaa erilaisilla oikeuksilla. Vaihtelevan työn sopparit tarjoavat laajemman oikeuden kieltäytyä lisätöistä kuin mitä perinteisillä osa-aikaisilla on. on. Minun nähdäkseni tämä olisi helppo ratkaista sillä, että poistettaisiin ylipäätään kaikilta osa-aikaisilta kertakaikkisen lisätyösuostumuksen mahdollisuus, mutta ainakaan toistaiseksi jostain syystä siihen ei ole lähdetty. Kolmas ongelma, ja minun mielestäni ehkä kaikkein ratkaisevin ja toisaalta vaikein — minullakaan ei ole siihen vastausta — on, miten suhtautua tähän työajan vakiintumiseen. Mitä tehdä niissä tilanteissa, kun vaihtelevalla työsopimuksella taloon tullut ihminen tekee säännöllisesti merkittävästi pidempää työaikaa kuin mitä hänen sopimuksensa hänelle takaa? tässä esityksessä lähdetään siitä, että työntekijän pyynnöstä voidaan tarkastella toteutunutta työaikaa ja tehdä sitten muutoksia työaikaehtoon työsopimuksessa. Jälleen törmätään siihen tilanteeseen, että me käsittelemme tässä sellaisia työmarkkinoita, joilla työntekijöillä ei ole aina sellaista neuvotteluvaraa, että se voisi tasaveroisesti näistä neuvotella. Tämä on epärealistinen ratkaisuyritys tähän ongelmaan. Toisaalta realistinen ei ole myöskään sellainen ratkaisuehdotus, että automaattisesti aina tarkasteltaisiin ja aina muuttuisivat ne ehdot. Jos esimerkiksi hiihtokeskusten ehtoja tarkasteltaisiin maaliskuussa, niin hiihtokeskuksilla olisi yhtäkkiä 40-tuntista työviikkoa tekeviä työntekijöitä koko kesän, kun ei ole lunta lainkaan. Tai opiskelija, jonka työehtoja tarkastellaan syyskuussa, kun hän on kesän tehnyt pitkää päivää mutta talvella haluaisikin tehdä lyhyempää päivää ja opiskella siinä samalla. Eli ei voida myöskään ratkaista tätä sillä, että automaattisesti aina tasataan työaika sen koetun perusteella.