Puhuja: Hannu Hoskonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2017-06-15 Arvoisa puhemies! Kun tässä päiväjärjestyksen kohdassa keskustellaan Euroopan unionin antamista erilaisista rahoista erilaisille kriisivaltioille, niin kun edustaja Heinäluoma ja edustaja Viitanen kaipailivat myös hallituspuolueiden kannanottoa, niin minä nyt sen vähäisillä voimillani ja heikolla järjelläni teen, mutta parhaani kuitenkin yritän. Arvoisa puhemies! Ensinnäkin jos tätä koko asiaa haluaa ymmärtää, niin pitää muistaa pitää muistaa historia. Kun Suomi otti euron käyttöön — vuoden 2001 lopulla tehtiin päätös, 2002 alustahan se tuli sitten — niin silloinhan varoitettiin, nimenomaan varoitettiin, tästä tilanteesta, missä nyt ollaan. Minä muistan sen, vaikka en ollut silloin kansanedustaja: seurasin hyvin aktiivisesti sitä eri tiedotusvälineiden kautta. Silloin pääministeri Lipponen ajoi sitä kuin käärmettä pyssyyn, ja pelkällä tiedonantomenettelyllähän tämä meni, mikä oli minusta aivan täysin käsittämätöntä, että noin valtava asia viedään pelkällä tiedonannolla ja sen jälkeen on luottamuslauseäänestys. Silloin jäivät kotiläksyt tekemättä, arvoisat demariedustajat. Muistan silloin monen talouspoliittisen edustajan varoittaneen, että tähän sisältyy äärimmäisen vaikea valuvika, kun otetaan samaan valuuttajärjestelmään valtioita, joilla ei kerta kaikkiaan ole luottokelpoisuutta ja jotka ovat roskaluokassa jo lähtötilanteessa. Tällöinhän luotiin se tilanne, jossa näille kaikista huonoimmille, heikoimmassa taloudellisessa asemassa oleville valtioille luotiin viiden tähden luottokelpoisuus. Näinhän on, arvoisat opposition kansanedustajat: ette te tätä pääse pakoon, vaikka huutaisitte kurkku suorana mitä tahansa silloin tehdyistä päätöksistä. Näin se vain on. Kun huithapelille, vastuuttomalle velanottajalle annetaan viiden tähden luottokelpoisuus, totta kai se käyttää sitä hyväkseen. No, näinhän on nyt käynyt, tässä ollaan. Viisastelu siitä, onko sitten hallitus antanut liikaa tai liian vähän jotakin, on 15 vuotta liian vanhaa puhetta. Fakta on kuitenkin tässä asiassa se, että Euroopan unioni on antanut sinne Euroopan rahoitusvakausjärjestelmälle 1,4 miljardia pääomaa, ja se on menetettyä rahaa, sitä me emme saa todennäköisesti koskaan takaisin. Ja sitten, onko joitain Kreikka-takuita olemassa? Niille voi ruksin vetää yli. Se on tuottojenjakosopimus, jonka pätevyys riippuu siitä, onko joitain tuottoja. Jokainen järkevä ihminen tänä päivänä Suomessa ymmärtää, että ei niitä tuottoja ole eikä niitä tule. ole eikä niitä tule. Kreikan velkajärjestelyhän on jonain päivänä pakko tehdä. Sitähän on Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n pääjohtaja Christine Lagarde jo esittänyt. Se varmaan olisi jo tehtykin, mutta tässä on pari kantoa kaskessa, kuten kaikki tiedätte. Syksyllä on Saksan vaalit, ja se nimenomaan Euroopan talouden vakauden kannalta ei tässä vaiheessa ole niin sanottu suotuisa keskustelunaihe, vaan roskat on lakaistu maton alle siksi aikaa, kun Saksassa on vaalit — saadaan tämä rahoitusjärjestelmä Kun vuoden 2018 loppuun asti on käytössä muistamani mukaan se menettely, jossa ostetaan roskapapereita markkinoilta pois, niin jokainen järkevä ihminen ymmärtää, että onhan siellä jotain sellaista roskaa, jonka takuista ei kukaan tiedä yhtään mitään. Ja ehkä parhain esimerkki siitä, arvoisa puhemies, että tilanne on todella aivan karannut käsistä, on se, että Saksan suurin pankki ja koko Euroopan suurin pankki Deutsche Bank oli kaatua oli kaatua vajaa vuosi sitten syksyllä. Se pelastettiin vain sillä, että Saksan liittovaltio lupasi tiskin alta rahaa sen verran, että tase pysyi jotenkuten pinnalla. Turha meidän on täällä toisiamme syytellä siitä, onko jotakin hallitusohjelmaa tehty hyvin vai huonosti. Silloin 2009 tehtiin kardinaalimunaus, kun annettiin tulla järjestelmään mukaan näitä maita, joilla ei siihen ollut mitään mahdollisuuksia. Se on aivan sama kuin meikäläinen kävisi syömässä joka aamu aamupalan Kämpissä: eivät siihen rahat riittäisi kovin pitkään, se vain pitää tunnustaa. Mutta tästä asiasta ei silloin saanut edes keskustella, tuntui, että sinne pitää päästä torvet soiden. No, tässä ollaan ja housut kintuissa. Toisten syyttelyä tässä tilanteessa pidän aika halpahintaisena populismina. Toivon, että ette, arvoisat demarikansanedustajat, siihen syyllisty, koska tämän hallituksen ohjelmassa — kuten olette varmasti hallitusohjelman huolella lukeneet — tämä hallitus ei lisää Sinne on annettu se pääoma silloin aikanaan. Sinne on annettu pääomaa, ja sitä käytetään, jos tarvetta on. Lisävakuuksia sinne ei anneta. Tämä hallitus ei sitoudu siihen ollenkaan lisää. Kun te tämän kerrotte ihmisille, niin sen verran rehellisyyttä toivon teiltä, että sanotte asian se on. 2001 tehtiin suuri puhallus, ja nyt jos te siitä syytätte hallitusta, että hallitus tekee taas väärin, pidän sitä hieman kummallisena menettelynä. Kertokaa rehellisesti, miten asia on. Silloin tehtiin todellinen virhe, kun päästettiin valtioita mukaan, joilla eivät kerta kaikkiaan rahkeet siihen riittäneet. Tämä on tosiasia, eikä se muutu siitä, vaikka haukkuisimme täällä kaksi viikkoa toisiamme — ja vaikka juhannuksen jälkeenkin vielä, ei se muutu miksikään. Vakausmekanismin rahat ovat käytettävissä, se pieni limiitti, mikä siellä on. Suomen antama rahasumma, 1,4 miljardia, siellä on, sitä me emme saa takaisin, mutta Suomelta ei tule sen 1,4 miljardin lisäksi mitään enää lisää. Näin on hallitusohjelmassa sanottu, ja näin siitä pidetään kiinni,