Puhuja: Jari Myllykoski
Puolue: vas
Päivämäärä: 2017-12-13 Heti puheeni alkuun haluan kannattaa edustaja Uotilan tekemää epäluottamuslausetta. On pakko sanoa, että finanssipolitiikka tässä hallituksen tekemässä esityksessä ei ole sellainen, mikä tähän hetkeen juuri kuuluisi. Hallitus pyrkii kuvaamaan valtionvelan leikkaamista aivan kuin se olisi kotitalouksien velkaa. On ymmärrettävä, että puhuessamme kotitalouksien velasta ja siitä, mitä jätämme lapsille velaksi, unohdamme sen tosiasian, että mennään niinkin yksinkertaisiin asioihin kuin se, mitä meidän viemärimme ja vesihuoltomme velka on. Me olemme jättämässä nyt tämän hallituksen toimesta juuri niitä infraan ja muihin liittyviä velkoja lapsillemme. Emme halua tunnustaa sitä tosiasiaa, että vain valtionvelalla ja velanottokyvyttömyydellä voisimme jättää lapsillemme huonon perinnön. Pitäisi olla rohkeutta nähdä, mikä on lastemme todellinen velkataakka. Jos perusrakenteitten annetaan romuttua, ketkä niistä vastaavat? Meidän lapsemme. Yksityiskohtana: Olisin toivonut, että hallitus olisi vielä ponnekkaammin pitänyt opetuksesta kiinni. Tämä opetuksen romuttaminen, minkä tämä hallitus on omalla kaudellaan tehnyt, on jotenkin käsittämätöntä. Suomi voi menestyä vain korkealla osaamisella. Mutta vieläkin enemmän olisimme tarvinneet syrjäytymistä ehkäiseviä toimenpiteitä tähän esitykseen. Me tarvitsemme kaikki suomalaiset rakentamaan hyvinvointia Suomeen, ja silloin se tarkoittaa myös niitä ihmisiä, jotka ovat syrjäytymässä. tarvitsemme enemmän panoksia oppisopimustoiminnan uudelleenkehittämiseen. Me tarvitsemme välineitä ja rahoitusta siihen, että luodaan polkuja ihmisille, jotka eivät tule koskaan korkeakoulutuksen piiriin. Me tarvitsemme välineitä, sillä me voisimme jopa pienentää etsivän nuorisotoiminnan tukea, jos me olisimme nuorissa jo aiemmin kiinni. Varhaiskasvatukseen me tarvitsemme vieläkin enemmän panoksia, jotta jokainen pieni lapsi voi olla mukana oppimassa uutta ja saada perusedellytyksiä opetuksen omaksumiseen. Me, jotka olemme oppimisvaikeuksissa, lukihäiriöiset ihmiset, tarvitsemme tukea jo siellä lapsuuden ensimmäisissä vaiheissa. Me tarvitsemme rahaa, jotta meille läheisten ihmisten on mahdollista tuottaa niitä palveluita, joilla mahdollistetaan se kaikki, ja jotta me emme syrjäydy. Syrjäytymisen ehkäiseminen tarkoittaa voimavarojen ensisijaista tukemista, ja me tarvitsemme siihen rahaa ja edelleen rahaa, voimavaroja niille ihmisille, jotka voivat edesauttaa meidän mahdollisuuksiamme, tarvitse olla täällä poliitikon asemassa puhumassa meidän puolestamme. Meille pitää oikeasti luoda polkuja, että olemme mukana yhteiskunnassa emmekä syrjäydy. Arvoisa puhemies! Vähän avaruutta olisin myös toivonut — on hyvä, että luotiin hallituksen toimesta Kasvurahasto mutta se on rahastojen rahasto. Uutta avarakatseisuutta me tarvitsemme. Valtion vastuut ovat kasvaneet edelleen. Se on toki tarkoittanut sitä, että meidän vientiteollisuutemme mahdollisuudet varsinkin telakkateollisuudessa ovat kasvaneet, ja siitä pitää antaa kiitos. Valtion pitää ottaa riski silloin, kun on riskinoton paikka. Siitä en moiti tätä hallitusta. Se on jatkanut edellisten hallitusten linjaa, ja se on ainoa oikea linja: yhteiskunnan pitää olla tukemassa teollisuuden ja työllisyyden mahdollista kasvua. Arvoisa puhemies! Vielä lopuksi haluan todeta, että hallituksen nuiva suhtautuminen Tulliin onneksi sai eduskunnassa oman osansa niin, että me voimme mahdollistaa Tullin toiminnan. Tarkastusvaliokunnan lausuntoa ja sitä mietintöä kun katsoo, voi todeta, että harmaata taloutta voidaan parhaiten torjua niin, että myös Tullilla ja työviranomaisilla on riittävät resurssit.