Puhuja: Eero Lehti
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-12-11 Minulla on ollut tilaisuus olla työnantaja vuodesta 71 alkaen. Aloitin yhden ihmisen yrityksenä, parhaimmillaan oli tuhat ihmistä töissä, ja luulen tuntevani työnantajan ja työhön palkkaamiseen liittyviä asioita aika perin pohjin. Se, että työpaikkoja juridisesti ei ole avoinna, ei tarkoita sitä, etteikö niitä olisi. Tällä hetkellä on niin sanottuja piilotyöpaikkoja todennäköisesti toinen mokoma kuin on julkisia työpaikkoja avoinna. Se johtuu siitä, että pienet työnantajat pienillä paikkakunnilla eivät uskalla laittaa paikkaa auki, koska aika monelle joutuu vastaamaan kielteisesti. Muun muassa edustamassani yrityksessä ei ole pidetty paikkoja varmaan kymmeneen vuoteen auki sen takia, että yhtä paikkaa kohden tulee 500 hakemusta, minkä johdosta nämä piilotyöpaikat syntyvät niiden ihmisten eduksi, jotka käyvät tavalla tai toisella työnantajan luona, tuovat CV:n, esittävät taitojaan ja ennen kaikkea osoittavat aktiivisuuttaan. Näin se vain menee. tämä on vastaus siihen, miksi kymmenen ihmistä voi saada seitsemän työpaikan ollessa auki kaikki työtä ja vielä jää työpaikkoja täyttämättäkin. Eli eivät markkinat ole suinkaan sellaiset, että siellä kaikki olisi tarjolla — ehkä kaikki työnhakijatkaan eivät ole tarjolla. Sen takia minun mielestäni tämä hurskastelu, ettei ole työpaikkoja auki, ei kyllä ole riittävä argumentti täällä käytyyn keskusteluun. Toinen asia on se, että emme kaikki ihmiset ole samanlaisia: jotkut sopivat toisiin tehtäviin paremmin kuin toisiin tehtäviin. Mutta työnantaja periaatteessa, jos on yksityinen yritys, lähtee siitä lähtökohdasta, että työntekijän pitää olla tuottavuudeltaan sellainen, että hänen aiheuttamansa kustannukset ja tuottavuus ovat vähintään tasapainossa, mieluummin voitollisia. Jos näin ei käy, ennen pitkää se työsuhde loppuu. Tai sitten asianosainen huomaa, että tämä ei miellytä häntä, hänen motivaationsa ei ole kohdallaan, ja hän hakee jotain muuta työtä. Mutta jos maailman keskeisin talousarvio eri maista Suomen osalta osoittaa, että olimme työmarkkinoiden joustossa toissa vuonna sijalla 140, kun 140 maata oli tutkittu, ja viime kerralla 137. sija tuli Suomelle, sekin viimeinen, niin jos tämä työmarkkinoiden yleissitovuus olisi niin tehokas kuin luullaan, niin meillä ei olisi lainkaan työttömiä. Epäilen, että tässä on suuri ongelma, että tämän yleissitovuuden lainsäädännön takaa eivät kaikki pysty tulemaan TESin tuottavuustasolle, jolloin he jäävät helposti ly-hytaikaisesti, ennen pitkää myös pitkäaikaisesti työttömäksi. Jos vasemmisto haluaa pitää tästä yleissitovuudestaan kiinni, niin tiedän, että on joitain työnantajia, jotka ovat sitä mieltä, että on hyvä, että on paljon työttömiä, koska silloin on valinnanvaraa. Mutta kaikki eivät ole Suomessa suinkaan yleissitovia. On toimialoja, joilla on vapaa markkinaehtoinen toiminta työlainsäädännön puitteissa, ja siellä minun mielestäni työehdot ovat kutakuinkin samat ja yksilöille, jotka ovat taitavia, maksetaan selvästi minun mielestäni korkeampaa palkkaa kuin jos olisi TES vallassa. Se kannustaa ihmisiä kehittämään ammattitaitoaan ja niin edespäin. Minun mielestäni se on kaikkien etu. Jos tätä työehtojärjestelmää ei haluta muuttaa, niin me olemme jatkuvasti näissä ongelmissa, että me yritämme korjata strategista virhettä tempputyöllistämisellä tai joillain toisarvoisilla keinoilla, jotka eivät muuta tätä perusasetelmaa. Saksa 20 vuotta sitten oli kutakuinkin samanlaisessa tilanteessa kuin Suomi. Sosiaalidemokraattinen liittokansleri korjasi järjestelmän. Me olimme Suomen Pankissa talousvaliokunnan kanssa, ja siellä näytettiin, kuinka Saksan työllisyys oli alkanut parantumaan sen jälkeen, kun työmarkkinoilla päästiin joustavampaan malliin, myös nuorisotyöttömien osalta. tässä koko keskustelussa ei ole kausaliteettia riittävästi, ei ymmärretä, mistä työttömyys johtuu, ja kun sitä ei haluta tunnustaa, niin toimenpiteetkin ovat vähän kyseenalaisia. Laskeskelin, että kuinkahan paljon on näitä yleissitovuudesta aiheutuvia ongelmatapauksia, työttömiä, jotka ovat pitkään työttöminä, kun täällä Juhana Vartiainen sanoi, että 40 000 ihmistä voi olla sellaisia, jotka voidaan työllistää. täällä ennen kansanedustajana toiminut Osmo Soininvaara esitteli Suomen Kuvalehdessä omassa kolumnissaan. Hän lähti siitä, että ihmisen kannattaa tehdä sitä, mihin hän pystyy. Jos ei se riitä, niin kuin monen kohdalla voidaan epäilläkin, niin annetaan sitten tulonsiirtoja niin, että se ihminen saa sen elintason ja elämisen tason, jota yhteiskunnassa pidetään hyvänä. Minun mielestäni se on järkevämpää, se pitää ihmisen työllisenä ja se pitää ihmisen arvon kunnossa ja hänen ammattitaitonsa paranee. — Kiitoksia.