Puhuja: Tarja Filatov
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-04-17 Arvoisa puhemies! Tämä kehys on tämän vaalikauden viimeinen, ja se raamittaa sitä talouspoliittista asemaa, jossa me olemme. Siellä on nostettu muutama iso työelämäreformi, joihin haluan tässä puheenvuorossani puuttua. Tuntuu siltä, että hallitus uskoo irtisanomisen voimaan ja siihen, että kun irtisanomista helpotetaan, niin sitä kautta synnytetään työpaikkoja, ja että hallitus uskoo siihen, että kun työelämää haparoitetaan ja haperretaan entisestänsä eli lisätään määräaikaisia työsuhteita, niin sitä kautta synnytetään ikään kuin uusia työnteon mahdollisuuksia. Näitä pitää aina arvioida siihen kokonaisuuteen nähden, missä meidän koko työlainsäädäntömme on, vaikka onkin kyse kehyksestä, niin haluan silti puuttua näihin kahteen asiaan, koska jos ne ovat ne työelämän reformit, joihin hallitus nojaa, niin olisi toivonut, että niitä olisi valmisteltu hiukan perusteellisemmin eikä sillä tavalla, että päätetään tietyistä ratkaisuista ja sen jälkeen ruvetaan katsomaan, mitenkähän ne olisi mahdollista toteuttaa. Jos mietitään vaikkapa sitä, että alle 30-vuotiaiden ihmisten kohdalla, jotka ovat olleet kolme kuukautta työttömänä, voisi solmia määräaikaisen työsopimuksen ilman, että sille tarvitaan perusteita, niin voidaan kysyä, miksi tällainen syrjivä malli. Miksi tällainen syrjivä malli? Meillä on Euroopan unionin perusoikeuskirja, joka kieltää ikäsyrjinnän, sen 21 artikla. Tämän vuoksi esimerkiksi syrjintädirektiivi on ollut sellainen, että kun ikäpoikkeusta tulkitaan Euroopan unionin tuomioistuimessa, niin ikäpoikkeuksen suhteen ollaan oltu hyvin tiukkoja sen vuoksi, että ikäsyrjintä nähdään yhtenä yhtenä erityisenä syrjinnän piirteenä. Me tiedämme, että meillä on työmarkkinoilla ikäsyrjintää. Useimmiten puhutaan siitä, että ikääntyneet ihmiset tulevat syrjityiksi työmarkkinoilla, koska työnantajat pelkäävät sitä, että heillä on sairauksia tai heidän kohdallaan lankeaa joku sellainen sairaus, josta joutuu sitten pidemmän aikaa maksamaan, tai muita riskejä. Mutta jos me ajattelemme 30-vuotiasta henkilöä, niin hän ei ole enää ihan nuori. Ei voida ajatella, että tässä iässä työelämän pelisäännöt ovat ikään kuin nuorisotyöttömyyden hoitamista. Hän on siinä perheen ruuhkavuosi-iässä, jossa on usein pieniä lapsia, jossa mietitään perheen perustamista ja jossa mietitään esimerkiksi lasten hankkimista. Ja vaikka meillä tässä yhteiskunnassa on tapahtunut paljon muutoksia, jotka vaikuttavat siihen, minkä verran itse kukin niitä lapsia päättää hankkia, niin lukuisat tutkimukset osoittavat sen, että kun verrataan sitä lapsilukumäärää, mitä nuoret ovat toivoneet ja mikä heidän elämässään sitten toteutuu, ja arvioidaan sitä, mitä tässä välissä on tapahtunut, miksi lapsia synnytetään vähemmän kuin oltiin nuorempana toivottu, niin sieltä taustalta keskeisenä selittävänä tekijänä löytyy työelämän epävarmuus. Eli työelämän epävarmuus on yksi suurimpia syitä, miksi ihmiset tinkivät siitä lapsilukuhaaveestaan, mikä heillä nuorempana on, ja sen vuoksi minusta on jotenkin aivan käsittämätöntä, että perhevapaauudistus meni mönkään ja ikään kuin sen jälkeen meille ollaan tuomassa tähän saliin laki, joka toimii täysin päinvastaiseen suuntaan eli heikentää nimenomaan pienten lasten vanhempien työmarkkina-asemaa. Ja jos edes uskoisin siihen, että tämä synnyttää jotenkin lisää työpaikkoja, niin voisin ymmärtää hallituksen logiikkaa, mutta en jaksa uskoa siihen monestakaan syystä, siksi, että meillä tällä hetkellä tässä talossa on käsittelyssä nollatuntisopimuksia koskeva lainsäädäntö, jossa muutama asia paranee mutta jossa itse asiassa tehdään lailliseksi työsopimus, jossa työtunteja on nolla. Vieläkö lisää joustoa tarvitaan siihen, että työlainsäädännön näkökulmasta uskalletaan rekrytoida? Meillä on vuokratyösopimukset, meillä on oikeus tehdä määräaikaisia työsopimuksia silloin, kun niihin löytyy perusteet, silloin kun työnantajalla on riskit sen suhteen, kantaako se yritys, tai on määräaikainen tarve, ja tämä on unohtunut tässä keskustelussa kokonaan. Nyt yhtäkkiä ajatellaan, että tällainen perusteeton määräaikainen työsopimus toisi lisää työpaikkoja. Siihen en totta vieköön usko. No, sitten jos ajatellaan tätä irtisanomissuojan puolta, siinä on viitattu usein Saksaan ja sanottu, että haetaan Saksasta mallia ja se olisi se meidän tiemme täällä irtisanomispuolella. Kannattaa kuitenkin muistaa, että Saksa ei ole ratifioinut niitä ILO-sopimuksia, joita me olemme ratifioineet. Me olemme täysin erilaisessa kansainvälisessä tilanteessa suhteessa Saksaan. Saksassa muutoinkin lainsäädäntö lähtee siitä, että irtisanomissuoja soveltuu vain yli 10 työntekijän yrityksiin, mutta siellä on silti kielletty syrjintä, ja se on eri asia. Saksa ei ole ratifioinut ILOn irtisanomissuojaa koskevaa yleissopimusta, Suomi on ratifioinut sen 1992. Sopimus sallii irtisanomissuojasta syrjäyttämisen vain hyvin rajatuilla ryhmillä, ja ne eivät oikeastaan tähän hallituksen esitykseen istu. Sopimus edellyttää, että irtisanomisella on aina asianmukainen peruste, ja jos nyt lähdetään heikentämään niitä perusteita, joita henkilökohtaisesti on, niin ollaan hyvin lähellä sitä, miten meillä syrjimättömyys toteutuu ja miten nämä perusteet siihen istuvat. Sen vuoksi olisin toivonut, että tällaisissa isoissa asioissa, joissa mennään ihan työlainsäädännön fundamentteihin, olisi hieman arvioitu tätä kansainvälistä kenttää ja mietitty sitä, voidaanko löytää muita välineitä kuin syrjivät välineet.