Puhuja: Olli-Poika Parviainen
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-04-20 Ihmisten kokemassa turvallisuudentunteessa sekä niin sisäisessä kuin kansainvälisessäkin turvallisuustilanteessa on tapahtunut muutoksia. Lisäksi esimerkiksi tiedustelulakeja valmistellaan, jotta voisimme vastata muun muassa terrorismin ja hybridi- ja kyberuhkien tuomiin haasteisiin, jotka ovat todellisuutta Suomessakin. Ihmisten luottamus toisiinsa ja viranomaisiin on se kivijalka, jonka päälle kansallinen turvallisuus ja kaikki muukin hyvinvointi rakentuu. Sen luominen ja ylläpitäminen vaatii työtä, mutta sen menettäminen on helppoa nopeastikin. Jokaisen pitää voida kokea olevansa Suomessa turvassa ja kokea voivansa saada apua niin omassa kodissaan, kadulla, koulussa kuin työpaikallakin. Tämä koskee meitä aivan jokaista. Selonteon mietinnössä me hallintovaliokunnassa kiinnitämmekin huomiota siihen, että pelkästään sisäministeriön virkatyönä tehty selonteko ei vastaa riittävästi kaikkiin niihin sisäisen kokonaisturvallisuuden kysymyksiin, jotka ihmisten arkea ja elämää koettelevat. Turvallisuus ei katso hallintorajoja. Myös viranomaisten välistä yhteistyötä tulee tukea ja kehittää joustavammaksi ja sujuvammaksi. Sisäisen turvallisuuden näkökulmaa kannattaakin huomioida osana muuta politiikkaa laajemmin, ei pelkästään perinteisen turvallisuusajattelun osana vaan myös niin sanottujen pehmeiden turvallisuuskeinojen puolelta. Esimerkiksi puhuimme syrjäytymisen ehkäisemisestä. Otetaan esimerkiksi vaikka yksinkertaisesti se, että sosiaalisia ongelmia lisäävä politiikka siis heikentää yleistä turvallisuutta, ja toisaalta ongelmia ennalta ehkäisevä politiikka vuorostaan tuo vakautta, hyvinvointia ja turvallisuutta. Tästä aiheesta tarvittaisiin varmasti Suomessa myös perusteellisempaa tutkimusta, kuten sisäministeri Risikko puheessaan esitti. Kyse ei onneksi ole vain resursseista. Esimerkiksi perusopetuksen päättyessä pitäisi huolehtia, ettei kukaan todellakaan pääse putoamaan, ja armeijan kutsuntavaiheessa pitäisi ottaa aidosti kaikista koppi. Suomeen on myös pesiytynyt erilaisia ääriliikkeitä sekä ääriajattelua harjoittavia toimijoita. Nämä koettelevat vapaan ja avoimen yhteiskuntamme rajoja. Meidän on oltava valppaina. Radikaalien ääriliikkeiden pesiytyminen Suomeen on torjuttava. Samalla meidän on kuitenkin muistettava, ettemme leimaa ihmisryhmiä tai lisää ääriajattelua omilla teoillamme tai sanoillamme. Esimerkiksi viharikosten kasvanut määrä kertoo koventuneista asenteista, jotka voivat muuttua myös teoiksi. On hienoa, että poliisi on kohdistanut lisää resursseja vihapuheen torjuntaan esimerkiksi verkossa, etenkin juuri nyt, kun poliisin resurssit ovat todella tiukilla. Kiinnitämme mietinnössä huomiota myös siihen, että poliisien määrän turvaaminen on enemmänkin laskennallinen temppu kuin tosiasia pitkällä tähtäimellä. Tässä kaikilla meillä tässä salissa on peiliin katsomisen paikka. Kyse ei ole nykyisestä hallituksesta, seuraavasta hallituksesta tai edellisestäkään pelkästään, vaan kyseessä on meidän yhteinen asiamme. Vaikka hallitus on tehnyt satsauksia, poliisien jo valmiiksi vähäinen määrä uhkaa pudota entisestään lähivuosina ja seuraava hallitus löytää asian pöydältään. Me tarvitsemme riittävästi määrärahoja siihen, että poliisien määrää kenttätyössä ja tutkinnassa voidaan jatkossa kasvattaa. Olisi myös hyvä saada poliiseiksi ihmisiä erilaisista etnisistä ja uskonnollisista taustoista, kuten kyselytunnilla totesin. Arvoisa puhemies! Ylikansalliset ongelmat vaativat myös ylikansallisia ratkaisuja. Suomen on tärkeä olla mukana kansainvälisen turvallisuuden rakentamisessa. Esimerkiksi tekemämme kriisinhallintatyö ja kehitysyhteistyö pyrkivät luomaan vakautta sinne, missä tilanteet ovat vaikeita. Konfliktien torjuntaan tähtäävä työ maailmalla hyödyttää myös meidän suomalaisten turvallisuutta. Konfliktit, ilmastonmuutos ja köyhyys ovat luoneet myös muuttoliikkeen, joka jatkuu esimerkiksi Välimerellä. Libyan kaltaisten, käytännössä hajonneiden valtioiden heikko tilanne luo kasvualaa kyyniselle ihmissalakuljetukselle ja muulle rikollisuudelle, josta eniten kärsivät he, jotka turvaa tai parempaa elämää hakevat. Nämä asiat vaikuttavat meidänkin tilanteeseemme paitsi EU:n tulevaisuuden myös oman turvapaikanhakijatilanteemme ja sen mukanaan tuomien ilmiöiden kautta. Suomessa tarvitsemme inhimillistä turvapaikkapolitiikkaa ja hyvää kotouttamista. Räikeä epäkohta löytyy mielestäni esimerkiksi perheenyhdistämisten vaikeudesta, toimivat perhesuhteet kun ovat parasta yhteiskuntaan integroivaa toimintaa.