Puhuja: Merja Mäkisalo-Ropponen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-09-27 Arvoisa puhemies! Tämä selonteko on laaja kokonaisuus, joka täydentää aiempaa energia- ja ilmastopoliittista selontekoa, josta myös tulevaisuusvaliokunta antoi aikanaan lausuntonsa. Otan kantaa tähän selontekoon lähinnä tulevaisuusvaliokunnan näkökulmasta. Tulevaisuusvaliokunnan perusviesti on jo pitkään ollut se, että kestävän kehityksen haasteet on muutettava kestävän työllistävän kasvun mahdollisuuksiksi. Tämä tarkoittaa muun muassa ympäristöliiketoiminnan, cleantechin, bio- ja kiertotalouden sekä erilaisten ekosysteemipalvelujen määrätietoista ja pitkäjänteistä kehittämistä. Työllistävän kasvun ja kestävyyden yhdistämiseen tarvitaan luovuutta ja rohkeaa edelläkävijyyttä, Uskalluksen politiikka ‑ohjelmaa, jolla ekologisesti, taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kestävän kehityksen haasteet käännetään työllistävän edelläkävijyyden mahdollisuuksiksi ja kestäväksi elämäntavaksi. Agenda 2030 ‑mietinnössä tulevaisuusvaliokunta ilmaisi asian näin: "Agenda 2030 voi olla aikakautemme merkittävin päätös, joka muuttaa koko ihmiskunnan kehityssuunnan. Päätöksen merkitys riippuu kuitenkin siitä, miten päättäväisesti kansakunnat sitoutuvat toimintaohjelman toteuttamiseen. Siksi Suomen ja myös EU:n edelläkävijyys ja aktiivisuus toimenpiteiden käynnistämisessä ovat merkittävä esimerkki koko maailmalle." Nyt lähetekeskustelussa oleva suunnitelma edistää kyllä kestävää kehitystä, mutta se ei kuitenkaan riitä, vaan tavoitteena pitää olla sellainen edelläkävijyys, jolla kestävän kehityksen investoinnit muuttuvat kestäväksi työllistäväksi kasvuksi. Suomessa esimerkiksi aurinko- ja tuulienergiaan, älyliikenteeseen, fotoniikkaan ja älykkäisiin sähköverkkoihin liittyvät ratkaisut voidaan huomioida paremmin viennin edistämisessä ja kestävän työllistävän kasvun tavoitteissa, vaikka niiden painoarvo Suomen kotimarkkinoilla olisikin vielä kovin marginaalinen. Suomella on merkittävää vientipotentiaalia myös jätteitä hyödyntävässä kiertotaloudessa. Vientipotentiaalit on huomioitava lisäksi koulutus- ja tiedepolitiikassa osaamisen ylläpitämiseksi ja kehittämiseksi. Arvoisa puhemies! Suunnitelmassa todetaan, että se on tehty rinnakkain vuoden 2016 lopulla valmistuneen energia- ja ilmastostrategian kanssa ja tämän avulla pannaan toimeen hallitusohjelman ilmastopolitiikan tavoitteet. Keskipitkän aikavälin tavoitteissa tulisi lisäksi huomioida Agenda 2030 ‑selonteon ja eduskunnan Agenda 2030 ‑mietinnön toimenpiteet. Keskeinen kysymys kuuluukin, toteuttaako keskipitkän aikavälin suunnitelma myös Agenda 2030 ‑toimenpideohjelmaa. Pyrkiikö se Agenda 2030 ‑toimenpideohjelmassa määriteltyyn edelläkävijyyteen, ja edistääkö se kestävän kehityksen politiikkajohdonmukaisuutta? Agenda 2030 ‑tavoitteet mainitaan selonteossa ruokahävikin vähentämisen yhteydessä, ei paljon muualla. Lisäksi mainitaan, että ilmastovuosikertomuksen seurantatietoja hyödynnetään Agenda 2030 ‑toimeenpanossa, mutta eikö tämän keskipitkän aikavälin ilmastopolitiikan suunnitelman vuoteen 2030 tulisi toteuttaa Agenda 2030 ‑toimenpideohjelmaa? Nyt tämä yhteys käy epäselväksi. Kysynkin: mikä merkitys Agenda 2030:llä on hallituksen mielestä, ja mitä siinä korostettu politiikkajohdonmukaisuus oikein tarkoittaa? Toivon valiokunnassa mietittävän näiden kahden ohjelman yhteyksiä tarkemmin, se jää nimittäin tässä kovin epäselväksi. Arvoisa puhemies! Suunnitelmassa on paljon hyviäkin asioita, ja erityisesti kiitän siitä, että siinä korostetaan kuluttajalähtöistä toimintaa. Kuluttajathan eivät ole ainoastaan passiivisia tiedon vastaanottajia ja palvelujen käyttäjiä, vaan teknologia- ja energiamurros tekee heistä aktiivisia toimijoita energiamarkkinoilla monissa eri rooleissa: kuluttajana, tuottajana ja jopa investoijana. Kotitalouksissa on merkittävä energiansäästö- ja tehokkuuspotentiaali: esimerkiksi lämmönvaihtimilla, lämpöpumpuilla, eristeillä ja älykkäillä ohjausjärjestelmillä on mahdollisuus saada aikaan suuria säästöjä kotitalouksien sähkön- ja lämmönkulutuksessa. Kansalaisille jalkauttamisen lisäksi kuntien ja maakuntien on otettava tämä asia omakseen. Kestävä kehitys ja siihen liittyvä ilmastopolitiikka on saatava kuntien ja maakuntien strategioihin ja toimintatapoihin. Hiilineutraali kunta eli Hinku-kuntakonsepti on hyvä esimerkki tästä.