Puhuja: Hannu Hoskonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-02-27 Arvoisa rouva puhemies! Olen hieman hämmentyneenä seurannut tätä keskustelua ja omalta osaltani totean vain muutamia asioita. Ensinnäkin tämä tiedustelulainsäädännön valmistelu eduskunnan toimesta on ollut hyvin kattavaa ja parlamentaarisella pohjalla. Tässä yhteydessä on hyvä kiittää edustaja Tapani Töllin johtamaa parlamentaarista seurantaryhmää siitä, miten hyvää työtä se on tehnyt ja saavuttanut meidän kaikkien luottamuksen. On syytä muistaa, että ei tässä olla hyppäämässä lentokoneesta ilman laskuvarjoa, vaikka joistakin puheenvuoroista hieman voisi päätellä niin, että ollaan menossa täysin hakoteille. Ensinnäkin tämä valmistelu on ollut, niin kuin sanoin, kattavaa ja perusteellista. Tarve tälle lainsäädännölle on huutava. Onhan se täysin käsittämätön tilanne, että ympäröivä turvallisuusmaailma on muuttunut todella todella huonoon suuntaan viimeisten vuosien aikana, eikä kukaan suomalainen eikä kukaan tässä talossa pysty sanomaan, että tätä lakia ei tarvita. Aivan varmasti tarvitaan. On se kummallista, että Suomen tietoverkoissa tällä hetkellä melskaavat vieraiden valtioiden tiedustelua tiedustelua harjoittavat ihmiset nykyaikaisilla välineillä, joita on valtavasti. Niitä on niin paljon, että me emme edes sitä taida tietää. Esimerkiksi täällä kaupungissa liikkuu sellaistakin porukkaa, jonka pääasiallinen tehtävä on vakoilla, mitä tässä maassa tapahtuu — millä nimikkeillä tai missä tehtävissä, sitä ne henkilöt tietenkään eivät kerro. Mutta meidän on syytä tietää, että niitä varmasti on yhä enemmän. Tämä on kansainvälisestä lehdistöstä ollut luettavissa jo pitkään, ja kaikki sen tietävät. Olisi hyvä, että tässäkin salissa se tiedettäisiin vähän syvällisemmin, koska tämä tiedustelulaki tarvitaan ja siihen sellaiset pykälät, että meillä on nykyaikaiset välineet. Meillähän on tietoteknistä osaamista, laitetekniikkaa, huippuosaajia maa täynnä. Siitä olkaamme kiitollisia vaikka Nokian puhelinteollisuudelle ja siihen liittyvälle ohjelmistotekniikalle ja vaikka mille. Meillä on yliopistoja ja meillä on teknisiä korkeakouluja ja vaikka mitä oppilaitoksia. Meillä on jo lapsesta asti tietokoneen kanssa pelanneita, sanotaanko nörttejä, jotka varmasti tämän tietokonetekniikan osaavat. Siksi meidän tulee laatia lainsäädäntö, että tämä verkoissa tapahtuva tiedustelu saadaan myös suomalaisten viranomaisten haltuun, niin että me tiedämme ja voimme olla turvassa siitä, että esimerkiksi terroristit, jotka hautovat Suomeen terrori-iskua, jäävät todennäköisesti kiinni jo ennen kuin mitään pahaa kerkiää tapahtua. Onko siinä tilanteessa sitten ihmisillä mitään oikeuksia, jos jotakin pahaa tapahtuu ja räjäytetään joku pommi ja ihmisiä kuolee? Kyllä se on kaikista törkein teko mitä olla voi, ja sellaisiin pitää pystyä etukäteen tarttumaan. Joka ainut tilanne, mikä pystytään estämään uudella lainsäädännöllä, osoittaa sen, että tätä lakia varmasti tarvitaan ja hyvin kiireellä. Toivonkin, arvoisat edustajakollegat, että lopetetaan turhanaikainen jaanaaminen siitä, onko joku salassapitovelvollisuus, missä se tarkka raja kulkee. Tärkeää on tietää, niin kuin edustaja Tolvanen aivan oikein totesi, ne punaisella leimalla salassa pidettävät paperit. Ne ovat todella salassa pidettäviä, ja nehän ovat rikoslaissa jo tänä päivänä. Joka vuotaa sellaisen tiedon ja jos sattuu jäämään kiinni, niin se on sitten käräjäoikeuden kautta. Kyllä minä tiedän, edustaja Lindtman: teillä on 28 000 duubiota, minkä tautta voisi vielä pikkusen epäillä jotain, sitä sun tätä. Mutta tärkeä, iso juttuhan siinä on se, että ymmärrämme, mistä tässä on kysymys. Kun tällainen paksu lakipaketti tulee tähän taloon, niin totta kai siellä on vielä jotakin pikkusen viilattavaa. Ei niin täydellistä ihmistä ole, että sellaisen paperin kirjoittaisi, joka olisi täysin moitteeton, nythän se on tässä talossa valiokunnissa käsiteltävänä. Käsitellään sitä siellä ja viilataan ja kiillotetaan ja hinkataan niin, että siitä tulee maailman paras. Tämän kun muistamme, niin olemme aika paljon enemmän ymmärtäneet asiasta kuin noin viisi minuuttia sitten. Mitä tulee tähän nyt käsillä olevaan työjärjestyksen muuttamiseen, niin tämähän koskee vain tällaisia menettelytapahommia, että tulee uusi tiedusteluvalvontavaliokunta, joka saa sitten tässä lainsäädännössä, jota nyt tässä talossa käsitellään — tiedustelutoiminnan valvontaa koskeva laki, siellähän se lukee — riittävät instrumentit ja toimivaltuudet toimia, että se pystyy tehtävästään suoriutumaan. Kun tiedusteluvaltuutettu tekee hyvää yhteistyötä tämän valiokunnan kanssa ja tiedusteluvaltuutetulla on, kuten äsken kuulimme, valtavan isot valtaoikeudet vaikkapa mennä seuraamaan niitä oikeudenkäyntejä, joissa sitten käräjäoikeus antaa luvan sen tiedustelun oikeaan suorittamiseen jotakin mahdollista uhkaa vastaan, niin sekin on valvottua. Ei ole olemassa mitään tilannetta, että joku saa melskata kuin sika vatukossa ja sen jälkeen katsoo, että hups, miten tässä näin kävi. Toivoisin, että tähän suhtaudutaan suurella vakavuudella. Kaikki tapaukset pitää selvittää. En nyt yksittäisiä tapauksia lähde selvittämään, miten ne tulee selvittää. Mutta yleensähän, niin kuin edustaja Tolvanen sanoi, kun joku toimii lakeja vastaan, hyvin suurella todennäköisyydellä jää kiinni ja saa siitä sitten tuomioistuimessa rangaistuksen, viimeistään korkeimman oikeuden käsittelyssä. Sen jälkeen sitten siellä paperin alareunassahan lukee, että tähän kaikki tyytykööt. Siihen ei enää vastauspuheenvuoron pyytäminen sen jälkeen auta, vaan muistaa seuraavan kerran lakia rikkoessaan, että kannattaa pysyä kaidalla tiellä. Se on pitkässä juoksussa osoittautunut kuitenkin ainoaksi oikeaksi menettelytavaksi. Lopuksi, arvoisa puhemies, vielä kaksi asiaa: Tämä asiaa: Tämä tiedustelulain käsittely mielestäni osoittaa sen, että olemme jääneet muusta maailmasta jälkeen. Meillähän näitä lakeja ei vielä ole. Emme me voi jäädä saarekkeeksi Euroopassa emmekä maailmassa. Onhan se kummallinen tilanne, kun muuan lehti kirjoitti, että tämän maan tietoverkoissa melskaavat vieraiden valtioiden tiedustelijat mitä moninaisimmilla välineillä, mitä moderneimmilla tekniikoilla. Meillä ei sellaisia ole. Meidän tiedustelijoidemme pitää kysellä naapureilta, että oletteko te nyt kuulleet, onko meillä tapahtumassa jotakin ikävää, varmistetaan tällä lailla se, että suomalaisten ihmisten on turvallista nukkua kotona ja käydä kesätorilla kahvilla eikä tarvitse pelätä, että joku on siellä tekemässä virityksiä, joita sitten poliisit aikanaan selvittelevät ja joista oikeusistuimet jakavat tuomioita ja ehkä sitten ikävissä tapauksissa joku vielä menettää henkensä.