Puhuja: Jari Myllykoski
Puolue: vas
Päivämäärä: 2017-12-11 Mielestäni on harhaanjohtavaa ja liioiteltua kovastikaan painottaa kolmikantaisuutta, kun tiedämme, että kaikki työmarkkinajärjestöt eivät ole olleet siinä mukana eikä tämä nyt ole ollut niin kovinkaan yksimielinen, ja perustella tätä esitystä niin, että tässä olisi poskisuudelmalinjoilla tehty tätä esitystä. Se on kyllä harhaanjohtavaa ja vastuunpakoilua. Hallituksen pitää ottaa tästä kokonaisvastuu, hallituksen pitää myöntää, että nyt lähdemme ihmiskokeisiin ja katselemme sitten, josko tarvitsee jotakin tehdä. Oikeastaan toivoisin, että edustaja Kaikkonen voisi linjata keskustapuolueen täällä väkevästi käytetyt puheenvuorot eduskuntaryhmän puheenjohtajana sillä tavoin, että mitä meidän nyt täällä oppositiossa ihan oikeasti pitää ajatella keskustapuolueen näkemyksistä tämän lain valmistelussa ja nyt tästä esityksestä. Se olisi semmoinen väkevä puheenvuoro, jota tässä mielenkiinnolla odotan, kun huomasin, että keskustapuolueen, voisiko sanoa, kokeneemmat kansanedustajat ovat ikään kuin pidättäytyneet puheenvuoroistaan ja on ollut nämä nopean toiminnan joukot, jotka ovat sitten sieltä antaneet melkoista tulitusta kyllä tässä keskustelussa. Voisi melkein sanoa, että tässä on vedetty kurvit suoriksi. Työllistymisen pitäisi olla keskiössä, ja on tietysti helppo oppositiosta arvostella, miksi ei tehdä jotakin toista kuin tätä. On helppo arvostella työttömiä, on helppo lainata lehtileikkeitä siltä osin, että joku ihminen on tullut kirjansa julkistamisen takia hakemaan markkinarakoa siitä, kuinka hän ei halua ottaa työtä vastaan, tai että joku muu sanoo, että ei työn tekeminen kiinnosta. Kysymys on kuitenkin tässä moneen kertaan todistetusta tosiseikasta — edustaja Kiljunen on sen tuonut tässä monesti esille — että 90 prosenttia ja rapiat haluaisi heti töitä. Ei suomalainen työtön ihminen halua olla työtön. Hän haluaa töihin. Hän haluaa mukaan tähän yhteiskuntaan ja nauttia sen yhteiskunnan hedelmistä niin, että hänellä on varaa ostaa lapsilleen kengät tai käydä elokuvissa ehkä kerran kuukaudessa, vaikka olisi matalapalkka-aloilla. Olisin toivonut tältä hallitukselta ja erityisesti niiltä ministereiltä, jotka täällä sanovat, että ovat kokeneet työttömyyden, niitä toimia, joilla työttömyyttä ja työttömyyden esteitä voidaan purkaa. Debattipuheenvuorossani toin esille sen, kuinka kaupan alan työntekijät kokevat mahdottomaksi työllistyä, ja tätä on tuonut työnantajajärjestö esille, että meillä on esteitä tämän sosiaaliturvan kankeuden vuoksi niin, että lisätyötä ei oteta vastaan. Osa työnantajista ei tarjoa lisätyötä, vaikka meillä laki edellyttää. Näitä riitoja on, ja niitä on työtuomioistuimessa pohdittu ja ollaan huomattu, että lisätyötä ei tarjota sille vakituiselle, jo osa-aikaiselle työntekijäkunnalle, mutta karmeinta on se tilanne, että se kaupan osa-aikainen työntekijä ei ota työtä vastaan sen vuoksi, että hän menettää asumistukensa hänen soviteltu päivärahansa viivästyy kuukaudella, kun tarvitaan se palkkatodistus, jotta se uudelleen lasketaan. Sen takia oli erinomaista, että viime kaudella 300 euron suojaosa säädettiin. Se oli yksi merkittävimpiä askeleita tässä yhteiskunnassa, mitä on työllistymisen kannalta otettu. Jos täällä sanotaan sitä, että miksi nyt sitten me täällä kiittelemme haastatteluja, no kyllä ainakin edustaja Myllykoski voi ihan puhtaalla omallatunnolla sanoa, että minun mielestäni on hienoa, että työttömistä pidetään huolta, mutta oppositio oli erittäin huolissaan resurssien riittävyydestä. Ja nimenomaan siitä, kuten edustaja Heinäluoma äsken tuohon välihuudon sanoi, mitenkä ne menevät jatkossa, tehdäänkö työttömien haastatteluissa yksityistä bisnestä. On varmasti hienoa — jos vähän kuuntelin oikein, mitä alun debatissa kokoomuspuolelta tuotiin esille — — kuinka laaja on tämä mahdollisuus, ettei tämmöistä noin 5 prosentin leikkausta tulekaan ja voi mennä niin kuin työkokeiluun. Uskon, että se on varmasti tiettyjen tahojen mukavakin ajatus, että ihminen tulee palkattomaan työkokeiluun. Aivan varmasti löytyy joitakin töitä täysin ammattitaidottomalle ihmiselle, joka voi siivota tehtaan lattioita viikon ilman palkkaa, ja jos se on työkokeilun motiivi, niin minun mielestäni siinä ei ole kyllä mitään muuta kuin se, että saadaan tavallaan se ihminen aktiivimalliin ja vain sen vuoksi, että häntä alisteisesti halutaan simputtaa ja kyykyttää sillä, että jos et sinä suostu tähän..., tämä on se sinun mahdollisuutesi ehei, eihän tässä ole kyllä ihmisyyden kanssa minkäännäköistä tekoa. Työttömiä pyritään tällä keinoin nöyryyttämään — tai hallitus ei itse halua nähdä, mihinkä tämä johtaa sen yksittäisen ihmisen oman itsetunnon kannalta, kun hän koettaa kynsin hampain pitää siitä 50—60 prosentin ansiosidonnaisesta turvasta kiinni. Hän alistuu siihen, kun hänen tulonsa ovat siitä kiinni, että jos ei hän menekään ilmaiseksi viikoksi töihin, niin häneltä viedään hänen ansiosidonnaisesta päivärahastaan 5 prosenttia. Kyllä tämä nyt pitäisi nähdä selkeästi, mitä tässä tulee tapahtumaan, kuinka nöyryyttävää tämä on ja kuinka tämä mahdollistaa ihmisen alistamisen ja ihmisarvon viemisen, ja siitä toivon, että voitaisiin keskustella vielä. Meidän pitäisi yhdessä tässä eduskunnassa pystyä mahdollistamaan lainsäädäntöä, jolla ensimmäisen vieraan työntekijän palkkaaminen olisi mahdollisempaa. Meillä on malleja, joita on onneksi tänne tuotu, mutta näkisin, että ovat muuntokoulutuksen aktiivisuuden lisääminen ja mahdollistaminen ja sitten se, mitä tässä ihan debatin viimeisessä puheenvuorossa käytiin läpi: meidän pitää mahdollistaa ihmisten töissä ammattiin oppiminen. Tämmöinen edustaja Myllykoski, jolla on paha lukihäiriö ja joka on jättänyt ammattikoulunsa kesken, kun ei sitä lukuhalua ole ollut — minä en enää työllistyisi. Vaaditaan tutkintoja, jotta voit asettua työelämään. Se on hyvä, että ammatillista koulutusta edellytetään ja saadaan ja on jatko-opintomahdollisuuksia, mutta niiden lukemattomien nuorten miesten, joista täällä kannettiin huolta, yhteiskuntaan takaisin ottaminen pitää tehdä mahdolliseksi. Meillä pitää olla tukitoimia, niin että meillä on mahdollisuus mennä töihin oppimaan ammattia. Emme me kaikki ole niin teoreettisesti kyvykkäitä oppimaan oman lukihäiriön tai muitten oppimisvaikeuksiemme kanssa. Meille pitää olla polku osallistua tähän yhteiskuntaan ja kouluttautua siellä työssä siihen ammattiin. Emme me kaikki tarvitse jatko-opintokelpoisuutta. Ja jos semmoista tarvitaan, niin sitten luodaan väline, jolla se mahdollistetaan, että meille tulee se jatko-opintokelpoisuus. Meitä on paljon kädellisiä oppijoita, jotka haluamme päästä töihin, ja meille pitäisi sen olla mahdollisempaa. Minun mielestäni on pakko lainata edustaja Heinäluoman erityisen hyvää esimerkkiä, kun perjantai-iltana tästä keskusteltiin, siitä, mitä tämä tarkoittaa: Kyselytunnilla kansanedustajat ponnekkaasti pomppivat pystyyn ja haluavat puheenvuoron, joita puhemies sitten oman tahtonsa mukaisesti antaa,