Puhuja: Ville Skinnari
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-05-03 Arvoisa puhemies! Tänään oli hienoa nähdä pääministeri Sipilän silmissä kasvun katse. Hän jopa totesi, aivan oikein, että mitä jos emme tyytyisikään vain 2 prosentin kasvuun, mitä jos tavoittelisimme jopa enemmän, jopa enemmän, 2,5:tä tai jopa 3:a. Se on aivan oikein, ja sellaista keskustelua olen Suomeen kaivannutkin. Minä luulen, että koko Suomi odottaa tällaista positiivista asennetta tulevaisuuteen sen sijaan, että pelottelemme ihmisiä jatkuvilla leikkauksilla ja tuskalla, mikä siihen liittyy. Olen myös iloinen siitä, että eduskunnan talousvaliokunta on ollut esimerkiksi energia-ilmastomietinnössään yksimielinen lähes kaikesta. Se kuvastaa sitä yhteistä tahtotilaa, mikä meillä on yli hallitus—oppositio-rajojen. Se on iso asia, koska siinä teemme linjauksia aina vuoteen 2030 saakka, ja toki meidän pitää osata katsoa vielä pidemmälle. On myös hyvä asia ja hieno asia, että SDP:n avaukset niin talousvaliokunnassa kuin laajemminkin elinkeinopolitiikassa on otettu vakavasti ja on otettu mukaan jopa valiokunnan mietintöön ja laajemmin hallituksen ohjelmatyöhön. Tämä näkyy esimerkiksi kiertotaloudessa mutta myös matkailussa. Vihdoin hallitus panostaa todellisesti matkailuun ja näkee sen mahdollisuudet. Tämäkään työ ei ole mennyt hukkaan. Mutta kasvu ei valitettavasti yllätä meitä iloisesti, se pitää tehdä. Edustaja Ihalaisen kanssa yritimme salissa tänään nostaa keskusteluun sitä tosiasiaa, että Suomi ei selviä ilman onnistumista korkean jalostusarvon tuotteiden ja palveluiden luomisessa. Me emme voi tehdä bulkkia, vaan meidän on osattava tehdä korkeaa jalostusarvoa. Oikeastaan me opimme jo 1990‑luvulla sen, että suomalaisen innovaatiojärjestelmän pitää olla tiiviisti mukana globaaleissa arvoketjuissa eli kansainvälisessä toimintaympäristössä. 1990‑luvun kasvu pohjautui pitkälle onnistumiseen juuri tässä asiassa. Tähän liittyy huoleni, jonka toin esille niin talousvaliokunnassa kuin tänään salissakin: Niin hyvä asia kuin metsän kestävä käyttö ja biostrategia sinänsä on, se ei yksin meille riitä. Me tarvitsemme monipuolista elinkeinopolitiikkaa. Me tarvitsemme tuotteita, palveluita, jotka monistuvat kansainvälisesti ja joilla on aidosti kansainvälinen markkina. Ja kuten, edustaja Hoskonen, viime viikolla Kanadassa opimme, maailmassa on maita, minne suomalainen metsästrategia sopii oikein hyvin, mutta valitettavasti tämä vyöhyke ei ole aina ihan globaali. Toivon, arvoisa hallitus, että tähän kiinnitätte huomiota. Meidän pitää luoda — voisi sanoa, että uudelleen — 2020‑luvulle innovaatiojärjestelmä, jolla on aidosti globaali rajapinta. Kilpailukyky on ollut myös yksi hallituksen iso teema, ja logistiikka ja saavutettavuus mitä suurimmissa määrin ovat sitä. Näin ollen toivon, että hallituksen sinänsä hyvä liikennekaari ei nyt jää tällaiseksi tussahdukseksi vaan infrainvestoinnit otetaan edelleen vakavasti. Koilliskaapeli, Jäämeren ratayhteys, Tallinnan tunneli — kaikki mahdollisia, kaikki tehtävissä. Mutta toki uusia rahoitusmalleja tarvitaan; nyt ei ole aina edes suunnitelmia, miten voisimme saada edes rahoitusta. Arvoisa puhemies! Lopuksi vielä alkutuotannosta muutama sana. Iloisena tervehdin uuden ministeri Lepän ulostuloa siitä, että Suomen omat brändit tarvitsevat elintilaa ja kaupan keskusliikkeiden omat brändit ovat itse asiassa tiellä tähän kansainvälistymiseen. Minä uskon suomalaiseen alkutuotantoon, sen menestykseen, mutta annetaan tilaa omille brändeille.