Puhuja: Hanna Sarkkinen
Puolue: vas
Päivämäärä: 2018-06-26 Oikeus varhaiskasvatukseen ei voi olla riippuvainen lapsen huoltajan työmarkkinatilanteesta tai lapsen kotikunnasta. Nyt kotikunnasta riippuen lapsella voi olla oikeus joko täyteen varhaiskasvatukseen tai osapäiväiseen varhaiskasvatukseen. Tämä on alueellista eriarvoisuutta. Arvoisa puhemies! Varhaiskasvatuksella on merkittävä rooli lasten taustoista johtuvien erojen tasoittamisessa, myöhempien oppimisongelmien estämisessä sekä vanhemmuuden ja lapsiperheiden arjen tukemisessa. Hallituksen päätös rajata varhaiskasvatusoikeutta onkin ollut suuri virhe, jota ei tällä lailla valitettavasti korjata. Arvoisa puhemies! Laadukas ja lähipalveluna saatava varhaiskasvatus on myös yksi tärkeimmistä keinoista edistää työelämän tasa-arvoa ja erityisesti naisten työssäkäyntiä. Varhaiskasvatuksen laatuun on kuitenkin vaikuttanut heikentävästi hallituksen päätös kasvattaa lapsiryhmiä. Uudessa varhaiskasvatuslaissa ei valitettavasti peruta hallituksen päätöstä kasvattaa ryhmäkokoja. Ryhmäkokoja olisikin nyt lakimuutoksen yhteydessä pienennettävä. Myös subjektiivisen päivähoito-oikeuden rajaus on johtanut ryhmäkokojen kasvamiseen, sillä se on kasvattanut osa-aikaisessa hoidossa olevien lasten määrää. Osa-aikaisesti varhaiskasvatuksessa olevien lasten ryhmien suhdeluku on merkittävästi heikompi kuin kokopäiväisissä ryhmissä, mikä on lasten yhdenvertaisuuden kannalta suuri ongelma. Jatkossa henkilöstömitoituksen on oltava sama riippumatta siitä, kuinka paljon lapsi on varhaiskasvatuksessa. Arvoisa puhemies! Varhaiskasvatuksen laadun takaa koulutettu ja moniammatillinen henkilöstö. Lain sisältämä henkilöstön koulutustason nosto on kannatettava tavoite, sillä riittävän pedagogisen koulutuksen saaneella henkilöstöllä on tutkimuksissa osoitettu olevan positiivinen yhteys lapsen kehitykseen. Henkilöstön pedagogisten taitojen lisäksi myös lastenhoitoon liittyvä osaaminen on oleellinen osa päiväkotien arkea. Varhaiskasvatuksen moniammatillinen tiimi varmistettaisiin säätämällä henkilöstörakenteesta niin, että yhdellä kolmesta olisi kasvatustieteiden tutkinto, yhdellä kolmesta sosionomin tutkinto ja yhdellä kolmesta soveltuva sosiaali- ja terveysalan tai kasvatusalan tutkinto eli lastenhoitajan pätevyys. Lakiesityksessä ei perustella, miksi ylempi ammattikorkeakoulututkinto rajataan pois päiväkodin johtajan kelpoisuudesta, vaikka tutkinto antaa valmiudet johtajana toimimiseen. Johtajan kelpoisuus pitäisikin olla sekä kasvatustieteiden maisterilla että ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneella sosionomilla. Valitettavasti nämä esityksemme henkilöstörakenteesta hävisivät lain ensimmäisessä käsittelyssä. Hallituksen esityksen ongelmana on, että siinä ei ole riittävästi arvioitu henkilöstörakenteen muutoksen vaikutuksia lastenhoitajien työllisyyteen. Lastenhoitajien määrän arvioidaan lakiesityksessä vähenevän 9 000 henkilön verran, mutta tarkempi analyysi vähennyksen vaikutuksista puuttuu. Vasemmistoliitto näkee tärkeänä, että lastenhoitajille räätälöidään oma muutosturva esimerkiksi jatkokouluttamisen helpottamiseksi, sillä muuten lakiesitys voi johtaa lastenhoitajien mittaviin irtisanomisiin ja työttömyyteen. Arvoisa puhemies! Entistä useampi lapsi tarvitsee varhaiskasvatusta perinteisen virka-ajan ulkopuolella. Lakiesityksessä esitetään vuorohoidon järjestämisestä pykälä, joka on voimassa olevaan lakiin nähden uusi. Pykälä selkeyttää kuntien velvollisuutta vuorohoidon järjestämiseen. Kuitenkin vuorohoidon käytännöissä on esimerkiksi epäsäännöllisen rytmin vuoksi paljon erityispiirteitä, jotka tulisi ottaa paremmin huomioon, jotta lapsen oikeus varhaiskasvatukseen toteutuisi yhdenvertaisesti riippumatta siitä, onko lapsi hoidossa virka-aikaan vai vuorohoidossa. Myös vuorohoidon henkilöstön työhyvinvoinnin turvaamisessa ja osaamisen kehittämisessä on tunnistettava vuorohoidon erityispiirteet. Vuorohoitoa olisi kehitettävä myös pienten koululaisten palveluna, jotta esimerkiksi vuorotyötä tekevät tai toisella paikkakunnalla työskentelevät tai opiskelevat vanhemmat eivät joutuisi jättämään 7—8-vuotiaita pitkiksi ajoiksi yksin kotiin. Arvoisa puhemies! Lakiesitys ei paranna riittävästi erityistä tukea tarvitsevien lasten oikeuksia, vaikka varhaiskasvatus tarjoaa hyvät mahdollisuudet varhaiseen tukeen ja ongelmien ennaltaehkäisyyn. Lakiin on lisättävä kolmiportaisen tuen malli esi- ja perusopetuksen tavoin. Lasten ja perheiden tuen vahvistaminen varhaiskasvatuksessa vaatii myös psykologien vahvempaa roolia muiden koulutusasteiden tavoin. Vain muutama prosentti tehostetun ja erityisen tuen tarpeessa olevista lapsista on tällä hetkellä yksityisen varhaiskasvatuksen piirissä, mikä kertoo lasten systemaattisesta syrjinnästä erityisen tuen tarpeen perusteella. Myös yksityiset palveluntuottajat on velvoitettava antamaan lapselle tämän tarvitsema erityinen tuki, jotta lapsen yhdenvertaiset oikeudet toteutuvat palveluntuottajasta riippumatta. Arvoisa puhemies! Ennen yksityiset päiväkodit olivat lähinnä pieniä, esimerkiksi vaihtoehtoista pedagogiikkaa tarjoavia yhdistyksiä ja säätiöitä. Nyt me voimme puhua päiväkotibisneksestä, kun isot, suuria voittoja tavoittelevat kotimaiset ja ulkomaiset ketjut valtaavat vauhdilla alaa. Esimeriksi lapsiasiavaltuutettu on esittänyt huolensa taloudellisen voiton tavoittelusta varhaiskasvatuksessa. Yksityisen päiväkodin hoitosopimuksessa saatetaan määrätä esimerkiksi niin, että jos lapsella ilmenee tarvetta erityiseen tukeen tai hoitoon, hoitosopimus voidaan purkaa. Tällaiset ehdot asettavat lapset eriarvoiseen asemaan eivätkä ole lapsen edun mukaisia. Lisäksi kaupallisissa päiväkodeissa henkilöstöllä on keskimääräistä pienemmät palkat. Vasemmistoliiton mukaan varhaiskasvatuslaissa olisi säädettävä voitontavoittelun kiellosta yksityisessä varhaiskasvatuksessa, aivan kuten perusopetuslaissa jo tehdään. Arvoisa puhemies! Vasemmistoliiton pitkän aikavälin tavoitteena on siirtyminen maksuttomaan varhaiskasvatukseen. Tähän päästään siirtymällä ensin kaksivuotiseen velvoittavaan esikouluun 5—6-vuotiaille. Kaksivuotinen esikoulu vahvistaisi entisestään varhaiskasvatuksen ja perusopetuksen yhteistyötä sekä helpottaisi lapsen koulutaipaleen aloittamista. Opinpolkua on kehitettävä alkupäästä tekemällä esi- ja alkuopetuksesta joustava kokonaisuus, jossa eri-ikäiset lapset voivat edetä yhdessä yksilöllisempään tahtiin kankean, lapsen syntymävuoteen perustuvan jaottelun sijasta. Myös lähipäiväkodin merkitys on lähikoulun tavoin tunnustettava.