Puhuja: Satu Hassi
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-09-27 Arvoisa puhemies! Nyt on 11 vuotta siitä, kun Maailmanpankin entinen pääekonomisti Sir Nicholas Stern julkaisi raportin, joka kertoi, että ilmastonmuutoksen hillintä tulee verrattomasti, paljon halvemmaksi kuin sen päästäminen ryöstäytymään. Tämä raportti sai monet yritykset kansainvälisiä suuryrityksiä myöten havahtumaan siihen, että on tosi kyseessä, ja myös monien hallitusten ekonomistit. Nyt on 10 vuotta siitä, kun hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC julkaisi neljännen raporttinsa, jonka pääviesti oli, että tieteellinen kiista ilmastonmuutoksesta on ohi: viime vuosikymmeninä edenneille muutoksille ei löydy muuta selitystä kuin ihmiskunnan aiheuttamat päästöt. Nyt on viisi vuotta siitä, kun Maailmanpankki julkaisi Turn Down the Heat -raportin, jonka mukaan nykymenolla olemme menossa 4 astetta lämpimämpään maailmaan, jossa ilmastonmuutos on käynyt yhteiskunnille tuhoisaksi. Tällainen ilmastonmuutos voi myös Suomessa tehdä tyhjäksi aivan kaikki haaveemme ja tavoitteemme. Kohta on kolme vuotta siitä, kun maailman hallitukset pääsivät Pariisissa yksimielisyyteen siitä, että ilmastonmuutos on hillittävä alle 2 asteen, lähemmäs 1,5:tä astetta. Samat hallitukset totesivat, että maailman maiden yhteenlasketut päästölupaukset eivät tähän riitä vaan kaikkien maiden pitää tiukentaa siihenastisia päästötavoitteitaan. Tämä koskee myös EU:ta. Tämän allekirjoitti sama Sipilän hallitus, joka edelleen istuu. Saman hallituksen aikana on koettu kaksi perättäistä mittaushistorian kuuminta vuotta, joita edeltänytkin vuosi oli ennätysvuosi. Kaikesta tästä huolimatta keskipitkän aikavälin ilmastosuunnitelmasta eli KAISUsta paistaa edelleen läpi asenne, että hallitus pelkää enemmän ilmastonsuojelun hintaa kuin itse ilmastonmuutosta. Tehdään vain se, mihin olemme jo EU:ssa sitoutuneet, ja sekin vain rimaa hipoen kaikki niin sanotut joustot käyttäen. Hallitus ei puhu mitään siitä, mitä oikeasti pitäisi tehdä ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi 1,5 asteeseen. Kun Suomen itsenäisyys täytti 50 vuotta, perustettiin Sitra, Suomen itsenäisyyden juhlavuosirahasto. Nyt 100-vuotisjuhlavuonna sama Sitra neuvoo meitä poliittisia päättäjiä, että ilmastonmuutoksen hillitseminen 1,5 asteeseen vaatisi Suomelta jo 60 prosentin päästövähennyksiä vuoteen 2030 ja siirtymistä negatiivisiin päästöihin vuosisadan puoleenväliin mennessä eli sitä, että vuosisadan puolivälissä hiilinielumme ovat isommat kuin päästömme. Tästä hallituksen selonteko ei puhu mitään. Sen sijaan hallitus keskittyy EU:ssa käyttämään maamme kaiken vaikutusvallan siihen, että voimme piilottaa hakkuiden rajusta, suunnitellusta kasvattamisesta aiheutuvan metsien hiilinielun pienenemisen, joka tekisi tyhjäksi valtaosan muilla sektoreilla tapahtuvista päästövähennyksistä. Hallitus tekee näin siitä huolimatta, että 68 suomalaista tutkijaa, kotimainen ilmastopaneelimme, eurooppalaiset tiedeakatemiat ja viimeksi lähes 200 huippututkijaa Euroopasta ja muualta maailmasta ovat varoittaneet hakkuiden liiallisen kasvattamisen vaikutuksesta ilmastoon ja myös metsäluonnon monimuotoisuuteen. Hallituksen selonteko sisältää suuren joukon hyviä ja tarpeellisia asioita, mutta valitettavasti ei tarpeeksi. Lisäksi selontekoa, kuten myös viimevuotista energia- ja ilmastostrategiaa, leimaa liian suuri nojaaminen metsäbiomassaan, biopolttonesteisiin ja uhkapeliin sillä, että nämä jatkossakin katsotaan päästöttömiksi. Arvoisa puhemies! Muistuttaisin siitä, että meillä on hieno kokemus edelläkävijyyden voimasta. Suomi oli yksi maailman ensimmäisiä maita, jotka avasivat matkapuhelut kilpailulle, mitä ilman Nokian puhelimista tuskin olisi tullut menestystä, joka nosti maamme 90-luvun lamasta ja on tuonut pitkän aikaa maallemme suurta taloudellista hyötyä. Seuratessani kotimaista ilmastokeskustelua olen ihmetellyt sitä, olisiko tätä niin sanottua Nokian ihmettä koskaan voinut tapahtua, jos esimerkiksi Metsäteollisuus tai MTK olisivat kokeneet matkapuhelujen kilpailuttamisen omien etujensa vastaisiksi. Arvoisa puhemies! Biopolttoaineilla ja biopolttonesteillä on oma paikkansa. Niitä tarvitaan jatkossakin. Mutta luonnon monimuotoisuus ja hiilinielujen säilyttäminen asettavat rajat sille, minkä suuruinen käyttö on vastuullista. Nyt tarvitaan katsetta ja uskoa tulevaan ja uskallusta ottaa käyttöön myös sellaisia keinoja, jotka pakottavat monia vakiintuneita toimijoita muuttamaan toimintamallejaan.