Puhuja: Kai Mykkänen
Päivämäärä: 2018-12-12 Arvoisa puhemies! Kiitos erittäin asiallisista ja hyvistä kysymyksistä ja huomioista tähän vakavaan asiaan. Ensinnäkin täällä useampi edustaja, ainakin edustajat Räsänen, Ruoho ja Niikko, ovat kiinnittäneet huomiota juuri tähän rikoksen määritelmään, ikään kuin onko siinä ainoastaan terrorismiin liittyvät vai voiko siinä olla muitakin selvästi törkeästi Suomen yhteiskuntaa ja yhteiskunnan perusarvoja vastaan hyökkääviä rikoksia, kuten nyt nämä vakavat seksuaalirikokset. Tässäkin asiassa edustaja Räsänen kokeneena on oikeilla jäljillä siltä osin, että haaste on se, että itse asiassa tässä kohtaa ei EU:n takia vaan enemmänkin Euroopan neuvoston piirissä sovittujen sopimusten takia kansalaisuutta säädellään kansalaisuusyleissopimuksessa tavalla, joka viittaa suoraan siihen, että kansallisen turvallisuuden, valtion elintärkeitä etuja vaarantava vakava rikos tietyin edellytyksin voi tämän mahdollistaa, mutta tähän määritelmään on vaikeampi saada sitten esimerkiksi törkeää lapsiraiskausta määriteltyä. Mutta henkilökohtaisesti lähden siitä, että suomalaisen oikeustajun näkökulmasta meidän kansallista olemassaoloamme määrittävät myös tietyt perusarvot, joihin ehdottomasti lapsen fyysinen koskemattomuus tietty sukupuolten välinen toimintatapa kuuluvat. Ja kannustan kyllä hallintovaliokuntaa ja myös perustuslakivaliokuntaa tarkastelemaan jo tämän mietinnön yhteydessä tätä kysymystä, olisiko meillä tietä, jolla voisimme myös esimerkiksi törkeän lapsiraiskauksen osalta, joka nyt eduskunnassa toisen lakiesityksen myötä on uutena rikosnimikkeenä tulossa, laajentaa tätä kysymystä. Mutta tämä on haasteellinen työ nimenomaan näiden kansainvälisten velvoitteiden takia, ja siinä on tietysti se ymmärrettävä tausta, että kynnys on erittäin korkea ja tässä ei ole kysymys ikään kuin rikoslain jatkamisesta vaan hallintopäätöksestä, jolla estetään tällaisia kansallisen turvallisuuden kannalta strategisesti vaarallisia henkilöitä kansalaisina Suomessa olemasta. Kansalaisuuslakiin viitattiin myös, olikohan edustaja Ronkainen. Meillähän on ensi vuonna joka tapauksessa valmistelussa sisäministeriössä kansalaisuuslain tarkistaminen, ja minun mielestäni tässä pitää ottaa työn alle myös tarkemmat vaatimukset siitä, mitä edellytetään Suomen kansalaisuuden kohdalla: psykologinen testi, pidempi odotusaika, niin edelleen. Ei ole helppoja keinoja eikä taikatemppuja, mutta tämä on ihan vakavasti otettava, ja tänään annoin siitä ohjeet sisäministeriön johtoryhmässä, että näin myöskin valmistelussa tehdään. Tiukkuus ehtojen osalta, että täytyy olla sellaiset siteet toiseen maahan ja niin edelleen: nämä myöskin tulevat meidän perustuslain lähtökohdista, että ketään ei jätetä täysin tyhjän päälle, ja väitän, että laki olisi tältä osin kyllä hyvin samanlainen, vaikka nykyinen perussuomalaisten puolue olisi hallituksessa mukana. Mutta silti kannustan tässäkin hallintovaliokuntaa, perustuslakivaliokuntaa tarkastelemaan sitä, onko siellä kohtia, jotka muodostuvat kohtuuttoman vaikeiksi, ja onko niissä tulkinnanvaraa. Perustuslakivaliokunta viime kädessä määrittää tietysti sen Suomen kansainvälisten velvoitteiden ja tämän lain liikkumavaran välisen suhteen. Tässä on minusta itse asiassa tärkeä ennakkotapaus monella tavalla tähän liittyen. Varmasti tapauksia tulee olemaan harvoin, ja täytyy myös todeta siitä, miksi tässä on Maahanmuuttovirasto, että tämähän ei ole siis tuomio, vaan kyse on hallintopäätöksestä, jolla ikään kuin turvataan Suomen olemassaoloa näissä poikkeuksellisissa hyökkäyksissä Suomea vastaan. Ja totta kai siitä päätöksestä voi valittaa sitten tuomioistuimeen, mihin edustaja Laukkanen täällä viittasi. uusintahakemuksiin liittyy väärinkäytön mahdollisuuksia. Niitä käytetään myös, sinänsä ymmärrettävästi, tarkoituksessa pitkittää Suomessa elämistä tilanteessa, jossa on lainvoimainen kielteinen päätös tullut oleskelulupaan mutta henkilö ei halua poistua maasta. Tässä hallitus esittää lakia muutettavaksi siten, että ensimmäinenkään uusintahakemus ei enää automaattisesti keskeytä lainvoimaisen käännyttämispäätöksen täytäntöönpanoa vaan Maahanmuuttovirasto aina selvittäisi hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset nopeasti, ja mikäli ne eivät täyty, käännyttämisen toimeenpano jatkuisi, vaikka hakemus olisi jätetty, jos on siis todettu, että se on jätetty välittömän maasta poistamisen lykkäystarkoituksessa. Tällaisia tilanteita valitettavasti tulee jatkuvasti, joissa voi olla siis kyse esimerkiksi tilanteesta, jossa palautusvalmistelut on tehty, henkilöä ollaan jopa palauttamassa jo poliisien toimesta ja vieläpä vaikka lentokentällä jätetään uusintahakemus. Toinen tai myöhempi uusintahakemus, joita myös alkaa olla jo olemassa, ei enää estäisi aiemman käännytyspäätöksen toimeenpanoa silläkään kynnyksellä, mikä ensimmäisen uusintahakemuksen kohdalla on olemassa. Taustalla luonnollisesti on tarve vähentää uusintahakemusten väärinkäyttöä ja ohjata hakija esittämään uudet perusteet hakemukselleen mahdollisimman aikaisessa vaiheessa prosessia, siis ensimmäisen hakemuksen puhuttelussa tai sitä koskevan tuomioistuinkäsittelyn yhteydessä, jos on muutosta hakenut ensimmäiseen päätökseen tuomioistuimessa. Siihenhän aina on hakijalla oikeus. Hakijan myös edellytetään esittävän perusteet sille, miksi jokin uusi seikka esitettiin vasta uusintahakemuksen yhteydessä. Toinen muutos on se, että jatkossa uusintahakemuksen jättäminen ei enää mahdollista työnteon välitöntä jatkamista. Lainvoimaisen kielteisen päätöksen yhteydessähän työnteko-oikeus katkeaa, ja turvapaikkahakemuksen jättänyt henkilö on tähän asti käytännössä uusintahakemuksella voinut uusia työnteko-oikeuden saman tien. Tämä on luonnollisesti kimurantein kohta, ainakin henkilökohtaisesti, tässä kohtaa, koska totta kai toivomme, että Suomessa oleskelevat ovat aktiivisia ja tekevät töitä, mutta käytännössä tästä on syntynyt menettely, jossa muodostuu kiinnostus jättää uusintahakemus, vaikka perusteita ei olisikaan, sen takia että voi jatkaa elämäänsä ja siihen liittyvää sinänsä laillista työntekoaan Suomessa, vaikka oikeasti perusteita kansainväliselle suojelulle ja Tarve uudelle sääntelylle on hallituksen mielestä selvä. Viime vuosina on nähty uusintahakemusten määrän selkeä kasvu, joka ei selity normaalilla vuoden 2015 hakemusten määrän jatkumolla. Esimerkiksi tänä vuonna 47 prosenttia turvapaikkahakemuksista on uusintahakemuksia. Ilman uusia perusteita tehtyjen uusintahakemusten käsittely ruuhkauttaa jo nyt turvapaikkahakumenettelyä ja lisää hakemusten aiheuttamia kustannuksia. myös lisäävät epäluottamusta järjestelmän toimivuutta kohtaan, koska perusteltujen hakemusten pino kasvaa ja viivytystarkoituksessa tehtyjen hakemusten kierre syö hyväksyntää koko turvapaikkajärjestelmältä. Näin ollen uusintahakemusten väärinkäyttömahdollisuus kääntyy asiallisia turvapaikanhakijoita vastaan. Arvoisa puhemies! Ulkomaalaislakia ehdotetaan samalla muutettavaksi myös siten, että kansainvälistä suojelua hakeneen henkilön matkustusasiakirja, siis yleensä passi, voitaisiin ottaa viranomaisen haltuun, kunnes hänelle on myönnetty oleskelulupa tai hän poistuu maasta. Tämän tavoitteena on varmistaa menettelyn sujuvuus siten, että puuttuva passi ei estäisi hakijan tunnistamista tai kielteisen päätöksen saaneen henkilön maasta poistamista, kuten tällä hetkellä hyvin usein on. Hakijan mahdollisuus asiointiin esimerkiksi pankissa tai muissa tilanteissa tullaan turvaamaan tapauskohtaisin käytännön järjestelyin. Ehdotuksessa esitetään muutettavaksi myös ilman huoltajaa tulleen alaikäisen perheenyhdistämisen edellytyksiä siten, että perheenkokoajan alaikäisyyttä koskevaa säännöstä tulkitaan Euroopan unionin tuomioistuimen ratkaisukäytännön mukaisesti niin, että