Puhuja: Sari Raassina
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-12-15 Aina silloin tällöin eduskunnan käsittelyyn tulee lakiesityksiä, joissa kovin erilaisia arvoja, tavoitteita ja riskejä joudutaan vertaamaan toinen toisiaan vastaan. Tässä pääosin aivan erinomaisessa lakiesityksessä, kuten käydystä keskustelusta voidaan helposti päätellä, riskien, haittojen ja hyötyjen vastakkainasettelu on ilmeinen, ja se jakaa voimakkaasti mielipiteitä. Tarkastelen asioita ja päätöksiä useimmiten sosiaali- ja terveyspoliittisesta näkökulmasta. On kiistatonta, että voimakas alkoholin kokonaiskulutuksen muutos vaikuttaa kansanterveyden kokonaisuuteen kielteisesti. Jos alkoholin kokonaiskulutus nousee, myös alkoholihaitat nousevat. Arvioiden mukaan päivittäistavarakaupassa myytävän alkoholin prosenttirajan muutos 4,7 tilavuusprosentista 5,5 tilavuusprosenttiin nostaisi alkoholin kokonaiskulutusta ainoastaan 0,5 prosenttia. Samanaikaisesti mietojen alkoholituotteiden käyttö suhteessa väkeviin alkoholituotteisiin lisääntyisi. Osa alkoholin terveyshaitoista sitoutuu yksilön pitkäaikaiseen kokonaiskulutukseen, kuten esimerkiksi syöpäsairaudet, osa haitoista taas yhdellä kerralla nautitun alkoholin kokonaismäärään. Tämäntyyppisiä haittoja ovat esimerkiksi tapaturmat, hukkumiskuolemat ja niin edelleen. Niiden taustalla on usein voimakas kertahumala, joka useimmiten aiheutuu väkevien, voimakkaiden alkoholijuomien käytöstä. Kansalaisten alkoholinkäyttötottumukset ovat eriytyneet jatkuvasti. Siinä, missä eurooppalaistyypillinen juomakulttuuri on rantautunut Suomeen, on meillä edelleenkin rasitteenamme oma kulttuurinen alkoholinkäyttöperinteemme. Nyt käsiteltävänä oleva lakiuudistus tukee alkoholikulttuurin muutosta kohti miedompien alkoholijuomien käyttöä. Vähittäiskaupassa myytävien alkoholituotteiden prosenttirajan nosto ja alkoholiverotuksen muutokset toisivat valtion kassaan myös lisääntyviä verotuloja. Onkin tärkeää, että panostamme taloudellisesti merkittävästi alkoholihaittojen torjuntaan. Olen iloinen siitä, että hallituksemme on panostanut voimakkaasti muun muassa päihdeäitien hoitoon ja kuntoutukseen. Erityisiä toimia jatkossa on kohdistettava nuorten ja ikääntyneiden alkoholinkäytön vähentämiseen. Sosiaali- ja terveysvaliokunnan mietintöön sisältyvä lausumaehdotus olisi toteutuessaan myönteinen lisä oikeaan suuntaan kulkevaan alkoholipolitiikkaamme. Alkoholinkäyttö ei todellakaan kuulu koulujen ja päiväkotien piha-alueille. Paras osa käsiteltävää alkolakia liittyy normien purkuun, josta tässä salissa on käytetty ansiokkaita puheenvuoroja muun muassa edustaja Heinosen toimesta. On pakko todeta, että olen edustaja Halmeenpään kanssa aivan eri mieltä haja-asutusalueiden kauppojen tilanteesta erityisesti Itä- ja Pohjois-Suomessa. Tulen itse alueelta, jolla kaupunkikeskusten ulkopuolella laajalla harva-asutusalueella on aktiivisia savuja enää kovin vähän, ainakin loma-aikojen ulkopuolella. Pienissä kuntakeskuksissa kituuttaa ja sinnittelee pieniä kyläkauppoja, joiden kokonaistulokselle myös alkoholituotteiden myynnillä on aivan valtava merkitys. Meillä päättäjillä täällä eduskunnassa tai kuntatasollakaan on varsin vähän keinoja ylläpitää eläviä kyliä, jos kyläkauppa läheltä menetetään. Kaupan kuollessa kuolee myös muita palveluita — kylä kuolee.