Puhuja: Eero Heinäluoma
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-12-01 kannalta valvontavallasta on tullut yhä merkittävämpi asia. Kun budjettia on koottu suurempiin kokonaisuuksiin ja on yhtiöitetty ja tehty monta muutakin asiaa, niin eduskunnan suuren salin päätöksenteon rooli on vähentynyt ja sitä kautta myös kansalaisten mahdollisuus vaikuttaa ohentuu. Valvontavalta korostuu, ja tässä erityisen merkittäviä ovat hallituksen vuosikertomus ja Valtiontalouden tarkastusviraston antamat kertomukset eduskunnalle. Eduskunnan tarkastusvaliokunta on tehnyt hyvin huolellista työtä hallituksen vuoden 2016 vuosikertomuksen osalta, käynyt isoja kokonaisuuksia lävitse liittyen keskeisiin viime vuoden tapahtumiin ja eräin osin tarkastellen myös uusia tietoja tämän vuoden puolelta. Näistä muutama havainto. Ensinnäkin vuosikertomusraportoinnista valiokunta toteaa, että se on kehittynyt oikeaan suuntaan ja antaa kansalaisille ja eduskunnalle paremman kuvan hallituksen vuoden työstä. Edelleenkin tällä alueella on kehittämisen tarvetta, jotta tekstit olisivat mahdollisimman kansanomaisia ja nopeasti haltuun otettavissa. Sitten toisena asiana valtion taloudellisista vastuista. Tämä on tietysti tarkastusvaliokunnan ruisleipäasioita, miten vastuut ja myös riskit raportoidaan, onko niistä annettu kuva valtiontalouden hoidosta oikea. Valiokunta ehdottaa riskienhallinnan mittareiden kehittämistä ja myös sitä, että riittävistä puskurirahastoista huonon päivän tullessa huolehditaan. Aivan erityisesti valiokunta esittää lausumaa Euroopan talous- ja rahaliiton jatkokehittämisestä ja velvoittaa hallitusta tällä alueella vahvistamaan Suomen tavoitteita ja selkeyttämään tavoitteenasettelua erityisesti euroalueen tulevaisuudesta ja ottamaan tässä yhteydessä riskinäkökohdat huomioon. Sitten harmaan talouden torjunta, joka on ollut viime vuosien kestoaiheita. Tästä asiasta on useampikin havainto. Ensinnäkin Tullin toimintakyky on sellainen, että on käynyt ilmi, että Tullissa tehdyt lisäsatsaukset toisivat tuloina itsensä aika nopeassa aikataulussa takaisin, joten valiokunta kiinnittää Tullin riittävään rahoitukseen erityistä huomiota. No, sitten valiokunta on käynyt lävitse näitä aikaisempia toimia, miten ne ovat vaikuttaneet — siitähän tässäkin salissa on monta kertaa keskusteltu, miten nämä harmaan talouden vastaiset toimet tuottavat. Tässä on iloisia uutisia. Verohallinnon mukaan rakennusalan uudistukset pelkästään ovat johtaneet palkkasumman kasvamiseen noin 300 miljoonalla eurolla ja verotuottovaikutukset ovat olleet noin 100 miljoonaa euroa vuonna 2015. Eli sillä päätöksenteolla, mitä täällä tehdään, on vaikutuksensa. Valiokunta ehdottaakin, verokilpailua ja myös verokeidastoimintaa. Nämähän ovat Suomen kannalta erittäin negatiivisia asioita. Valiokunta pitää tärkeänä, että tällä alueella Suomi osallistuu aktiivisesti kansainväliseen yhteistyöhön, niin EU:n puitteissa kuin muutoinkin, tämän verovälttelyn kahlitsemiseksi. Tähän liittyen valiokunta toteaa, verotuksen varmuuden kannalta myös kansallisia säännöksiä pitää kehittää. Meillähän on parhaillaan veronkiertodirektiivin toimeenpano kansallisessa lainsäädännössä käynnissä. Valiokunta pitää tällä alueella harkinnanarvoisina uudistustarpeita, jotka liittyvät muun muassa korkovähennysoikeuteen ja korkovähennysoikeuden rajoittamiseen sekä siirtohinnoittelusäännösten täsmentämiseen. Näiden tarkoituksena on turvata verotuotot. Sitten valtionyhtiöiden ylimmän johdon palkitsemiseen — tästähän säännöllisin välein puhutaan. Valiokunta on käynyt kaikkien valtionyhtiöiden ylimmän johdon palkitsemiskäytännöt lävitse ja sen, miten valtioneuvoston ohjeet ovat tällä alueella toteutuneet. Omistajaohjausosaston toimittaman aineiston pohjalta on syntynyt asiasta varsin vahva käsitys, ja ongelma täällä on tietysti lisäeläkkeiden käyttö palkitsemisessa. Valiokunta kävi erikseen Finnairin lisäeläkemenettelyt lävitse tutustuen tässä tiedossa olleeseen viimeiseen tietoon. Valiokunnan johtopäätös on, että valtion pitää jatkossa toimia sen puolesta, etteivät lisäeläkkeet ole yhtiöiden johdon palkitsemistapa valtio-omisteisissa yhtiöissä. Valtion pitää noudattaa henkilöstön osalta yhdenvertaista palkkauspolitiikkaa, ja edelleen valiokunnan käsityksen mukaan palkitsemisen tulee tapahtua työsuhteen voimassa ollessa eikä eläke-etuja käyttämällä. Erikseen valiokunta on päätynyt siihen kannanottoon, että Finnairin tapauksessa omistajaohjauksesta vastaavaa ministeriä olisi tullut informoida tästä valtioneuvoston aikaisemmasta periaatepäätöksestä eroavasta eroavasta lisäeläkkeiden käyttöönottoajatuksesta. Sitten rakennus-, kosteus- ja homeongelmista, joista niistäkin on tällä viikolla puhuttu. Tässähän pohjalla on tarkastusvaliokunnan mietintö ja eduskunnan hyväksymät kannanotot vuodelta 2013. Sen jälkeen on tapahtunut paljon, mutta osa erittäin hitaassa aikataulussa, ja tulokset eivät ole ollenkaan riittäviä, niin kuin eduskuntakeskustelussa on todettu. Tämän johdosta valiokunta jättääkin aikaisempia eduskunnan kannanottoja edelleen voimaan ja katsoo, että näillä alueilla hallituksen pitää jatkaa uudistustyötä. Tämän lisäksi valiokunta ehdottaa, että hallitus antaisi tästä uudesta Terveet tilat 2028 ‑hankkeesta selvityksen tämän vuoden vuosikertomuksen yhteydessä ensi vuonna eduskunnalle, jolloin nähdään, mitä tämä hanke käytännössä tuottaa. kovimpana toimena valiokunta ehdottaa lausumaa eduskunnalle, jossa eduskunta velvoittaisi hallitusta käymään nämä rakentamisen vastuukysymykset lävitse olosuhteissa, että nämä muut toimet eivät ole tuottaneet riittäviä tuloksia. Kysymys on siitä, pitääkö rakentamisen vastuuta ja myös julkisten tilojen käytön vastuusäännöksiä tiukentaa. Sitten perustoimeentulotuen siirrosta kunnilta Kansaneläkelaitokselle. Tämäkin on ollut iso asia myös tämän vuoden aikana johtuen siitä, että kun uudistuksen toteutuksessa kunnilta nämä tehtävät siirtyivät Kelalle, niin kohtuuttomalla tavalla toimeentulotukien maksatus viivästyi. Valiokunta on käynyt lävitse koko uudistuksen taustan ja myös näiden viivästysten syyt. Valiokunnan huomio on, että alkuperäisen päätöksenteon oletukset eivät ole toteutuneet. Kun tämä alun perin käynnistettiin rakennepoliittisen ohjelman osana, sen lähtökohtana oli tuottaa säästöjä valtiolle ennen muuta sen takia, että hallinnolliset kulut tulisivat huomattavasti pienemmiksi. Jälkikäteistarkastelussa osoittautui, että kun tätä hanketta vietiin eteenpäin, hyvin nopeasti kävi ilmi, että näitä luvattuja säästöjä, jotka olivat uudistuksen käynnistämisen keskeinen peruste, ei toteudu, vaan päinvastoin: tulee lisäkustannuksia. Valiokunnan kannanotto onkin, että tällaiset muutoshankkeet pitäisi ottaa uudelleen harkittavaksi, jos näissä lähtökohtaperusteluissa tapahtuu olennaisia muutoksia. Ja sitten erikseen valiokunta toteaa, että ei ole hyväksyttävää, että viimesijainen toimeentulo voi tällä tavalla vaarantua kuin tämän uudistuksen yhteydessä on tapahtunut, ja edellyttää, että tässä suhteessa ryhdytään korjaaviin toimiin. Valiokunta esittää asiasta lausumaa, niin että eduskunta saisi vuoden 2020 loppuun mennessä selvityksen, miten tämä uusi uudistus loppujen lopuksi toimii, eli Kelalla on vastuu perustoimeentulotuesta ja kunnat vastaavat täydentävästä ja ehkäisevästä toimeentulotuesta. Lopuksi voin vielä mainita, että valiokunta kävi myös suojelupoliisin, supon, toimintaa lävitse perustuen siihen, että supo on saanut aika huomattavia lisäresursseja. Niiden kohdentumista valiokunta seurasi