Puhuja: Hannakaisa Heikkinen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2017-12-14 Arvoisa herra puhemies! Käsittelyssä oleva esitys uudeksi alkoholilaiksi on pääpiirteissään hyvä ja tarpeellinen. Se jatkaa Sipilän hallituksen tärkeää tavoitetta purkaa turhaa sääntelyä ja normistoa. Suhtaudun myönteisesti moniin sen mukanaan tuomiin uudistuksiin, kuten pienten panimoiden toimintamahdollisuuksien laajentamiseen ja turhan lupabyrokratian purkamiseen. Suomessa alkoholipolitiikkaa koordinoidaan sosiaali- ja terveysministeriöstä. Sille on vakaat perustelut. Alkoholipolitiikka on ennen kaikkea sosiaali- ja terveyspolitiikkaa, ei elinkeinopolitiikkaa. Tämä on perusteltua, onhan alkoholi tällä hetkellä vakavin yksittäinen terveyden ja hyvinvoinnin uhkatekijä Suomessa. Nyt käsittelyssä olevan lakiluonnoksen ensimmäisessä pykälässä todetaan, että lain tarkoitus on vähentää alkoholipitoisten aineiden kulutusta rajoittamalla ja valvomalla niihin liittyvää elinkeinotoimintaa alkoholihaittojen ehkäisemiseksi. Alkoholin kulutuksen vähentämisen ja haittojen ehkäisyn periaate ohjaa myös omaa ajatteluani tämän lakiehdotuksen käsittelyssä. Tiedostan toki, että alkoholiin liittyy erilaisia intressejä. Alkoholilain kokonaisuudistuksen yhtenä tavoitteena on sovittaa näitä yhteen. Minulle kynnyskysymys on kaupoissa, kioskeissa ja huoltoasemilla myytävien tuotteiden alkoholipitoisuus. Esityksen mukaan olemme tuomassa vahvemmat alkoholit nykyisestä 350 myyntipisteestä 350 myyntipisteestä liki 5 300 päivittäistavarakauppaan ja potentiaalisesti yli 8 000 ravintolalle helpomman saatavuuden piiriin. Monet asiantuntijat jakavat kanssani tämän huolen. Toistaiseksi saatavuuden helpottaminen on aina tarkoittanut kulutuksen kasvua, eikä mikään anna ymmärtää, että nyt olisi toisin. On muistettava, että alkoholin käytöstä aiheutuvat haitat eivät koske vain pientä ongelmakäyttäjien ryhmää. Riskikäyttäjiä on Suomessa noin puoli miljoonaa. Heillä sairauksien, tapaturmien ja sosiaalisten haittojen riski on olennaisesti kasvanut. Kokonaiskulutukseen vaikuttavat toimet ovat siksi tehokkain tapa vähentää riskikäyttöä ja alkoholihaittoja, kuten työpoissaoloja, maksasairauksia sekä humalajuomiseen liittyviä tapaturmia sekä väkivaltaa. Arvoisa puhemies! Väljemmällä alkoholin saatavuudella ja kokonaiskulutuksen nousulla on väistämättömiä työelämävaikutuksia, ja niistä on uskallettava puhua. Me kansanedustajat tässä salissa olemme ymmärtääkseni melko yksituumaisia siitä, että suomalaisen työn tuottavuutta pitää nostaa. Silti meistä monet haluavat vahvemmat oluet helpomman saatavuuden piiriin. Tässä on suuri ristiriita. Kestävyysvajeen kuromiseen suomalaisten työuria pidentämällä vaikuttaa olennaisella tavalla se, millaiset ovat työikäisten suomalaisten alkoholin riski- ja suurkäyttäjien kulutustottumukset. Alkoholinkäyttö heijastuu työn tekemiseen. Se näkyy tehottomuutena, työtehtävien laiminlyönteinä ja poissaoloina. On muistettava, että merkittävä osa riskikäyttäjistä on työelämässä, ei veneitten alla. Viime viikolla julkaistun tutkimuksen mukaan yritysjohtajat pitävät alkoholihaittojen vähentämistä huomattavasti tärkeämpänä tavoitteena kuin saatavuuden vapauttamista. Yritysjohtajat tietävät kyllä, miltä näyttää alkoholinkäytön todellisuus suomalaisilla työpaikoilla. Alkoholin takia arvioidaan Suomessa menetettävän vuosittain noin 2 miljoonaa työpäivää, mikä vastaa noin 10 000:ta henkilötyövuotta. OECD:n arvioiden mukaan alkoholi aiheuttaa Suomessa vuosittain noin 2 miljardin euron tuotannonmenetykset. Tämä näkyy myös mainitsemani kyselyn yritysjohtajien vastauksissa, joiden mukaan yli kolmasosalla työpaikoista on päihteiden käyttöön liittyviä sairauspoissaoloja tai selkeitä päihdeongelmia. Päihteiden aiheuttamaa työkyvyttömyyttä on esiintynyt yli neljäsosassa vastaajien työpaikoista. Nämä ovat valtavan suuria lukuja, ja niitä ei vahvemman oluen helpommalla saatavuudella pienennetä. Arvoisa puhemies! Tällä alkoholilailla on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia. Lakiesityksen taloudelliset vaikutukset ovat kaksiosaiset. On toki selvää, että kulutuksen väkevöityminen ja myynnin lisäys kasvattaisivat verotuloja, mutta samanaikaisesti haittakustannukset valtiolle, kunnille ja tulevaisuudessa maakunnille kasvaisivat. Vastuullisina päättäjinä emme voi ummistaa silmiämme kasvavilta kustannuksilta. Kestävyysvajetta ei taklata alkoholihaittoja lisäämällä. Kansanterveydelle uuden alkoholilain vaikutukset ovat yksinomaan kielteiset. Jos hyväksymme esitetyn kaupoissa myytävän alkoholituotteiden prosenttirajan noston, teemme elinkeinopolitiikkaa ihmisten hyvinvoinnin ja terveyden kustannuksella. Se olisi vaarallinen ja edesvastuuton tie. Alkoholinkäytöstä yhteiskunnalle aiheutuvat kustannukset ovat meille eräänlainen sokea piste. Olen huomannut, ettei monikaan haluaisi alkoholihaittojen hintalappua huomata tai tunnustaa. Alkoholi työllistää joka päivä poliiseja, sairaanhoitajia, palomiehiä, sosiaalityöntekijöitä, vartijoita ja monia muita ammattiryhmiä. Esimerkiksi sisäministeriön poliisiosasto toteaa lausunnossaan, että poliisi ei selviydy uuden alkoholilain vuoksi lisääntyvistä tehtävistä. Kasvava kulutus lisää poliisin työmäärää ja tarkoittaa arviolta 10—15 miljoonan euron lisäresursointia. lisäresursointia. Vastuullisina päättäjinä kuuntelemme myös näitä asiantuntija-arvioita. Siksi olisin toivonutkin, että myös sisäministeri olisi ollut tuolla ministeriaitiossa vastaamassa näihin huoliin. On lisäksi todella kurjaa, että asioita perustellaan epätosilla tiedoilla, kuten äsken edustaja Jaskari. Alkoholituotteet eivät todella ole esimerkiksi suurin vientiartikkeli. Maitotuotteiden yhteenlaskettu vienti on 346,5 miljoonaa euroa, kun alkoholituotteitten vienti on vain 151 miljoonaa euroa. Jokainen voi tarkistaa nämä Tullin tilastoista. Myöskään edustaja Wallinheimon ivallisesta sävystä limuviinoista ja niitten mainonnasta naisiin ja lapsiin kohdistuvasta haitasta en todella pitänyt. Ei sosiaali- ja terveysvaliokunta tällaisia turhaan kirjaa, eikä kirjaa yhtään mitään, niin kuin ei muukaan valiokunta, jos näistä asioista ei asiantuntijoita olla kuunneltu. Tämä on valiokunnan jäsenten häpäisemistä. Minulle on jäänyt erityisen hyvin mieleen aikaisemmasta keskustelusta se, kun kansanedustajakollega Aino-Kaisa Pekonen totesi alkoholilain lähetekeskustelussa, että vahvempi kestää sen, mitä heikompi vaatii. Minulle politiikka on nimenomaan heikommista huolehtimista, ja tässä yhteydessä heikompia ovat ne lapset, perheet, puolisot, naapurit, ne, joita kiusaa päihdeongelma ja riippuvuus, niidenkin, jotka eivät vielä ymmärrä olevansa riippuvaisia. Lain vaikutusarvioissa todetaan suorasanaisesti, että alkoholin saatavuuden lisääminen ei edistä lasten ja nuorten suojeluun tähtäävien lakien tarkoituksen toteuttamista. Ei edistä. Lasten ja nuorten kannalta suurin uhka on vanhempien hallitsemattoman alkoholinkäytön lisääntyminen. Vain vähän aikaa sitten yli 1 000 lastensuojelun sosiaalityöntekijää toi julki huolensa lastensuojelun sosiaalityön niukoista resursseista. Tämä puhutti myös tässä salissa kyselytunnilla. Samanaikaisesti meillä on nyt käsittelyssä lakiesitys, jonka vaikutusarviossa todetaan, että lasten ja perheiden kokemat haitat lisääntyvät ja syvenevät ja sen myötä lastensuojelutoimien tarve ja kustannukset kasvavat. Pääministeri Juha Sipilän hallitusohjelmaan on kirjattu 10 vuoden tavoitteeksi hyvinvoinnin ja terveyden osalta, että suomalaiset voisivat paremmin ja kokisivat pärjäävänsä erilaisissa elämäntilanteissa. Lain vaikutusarvioissa todetaan hyvin yksiselitteisesti: "Koska alkoholijuomien kokonaiskulutus lisääntyisi, empiirisen ja teoreettisen tiedon perusteella on varmaa, että muutos vaikuttaisi negatiivisesti väestön sosiaaliseen hyvinvointiin ja terveyteen." On siis varmaa, että hyvinvoinnin ja terveyden kannalta muutos on negatiivinen.