Puhuja: Jari Leppä
Päivämäärä: 2018-09-11 Pidän tätä hyvänä lähtökohtana myös tämän uuden lain käsittelylle täällä eduskunnassa. Mutta muutama sana vielä noista perusteista, sitten vähän vaikutuksista. Tällähän tosiaankin toimeenpannaan nyt sitten direktiivi, ja lailla säädettäisiin myös rajoitusten ja kieltojen valvonnasta. Tässä laissa kuvattaisiin nyt sitten menettely, jolla rajoitukset voidaan panna täytäntöön. Niitä vaihtoehtoja on kaksi. Ensinnäkin tietty alue tai koko maa, niin kuin täällä on esille tullut, voidaan lupamenettelyn aikana sulkea pois luvan piiristä valtioneuvoston päätöksellä. Toinen vaihtoehto: viljelyä voi rajoittaa tai kieltää luvan saamisen jälkeen ja jälleen valtioneuvoston päätöksellä. valtioneuvoston päätöksen takana, lukon takana, on nämä asiat. Kielto voi siis koskea tiettyä aluetta tai koko maata. Molemmissa vaihtoehdoissa, käytettiin kumpaa tahansa, rajoituspäätöstä edeltäisi yhteisön kuuleminen, päätöksen vaikutusten arviointi sekä tietysti neuvottelut sidosryhmien ja viranomaisten kesken. Rajoitusperusteita ei ole rajattu, mutta ne voivat liittyä esimerkiksi ympäristö-, metsä- tai maatalouspolitiikkaan, maankäyttöön, viljelyn sosioekonomisiin vaikutuksiin tai tuotteiden sekoittumisen riskiin. Viljelyn rajoitusperusteet eivät saa liittyä kasvin terveellisyyteen, turvallisuuteen tai ympäristövaikutuksiin. Nämä seikat on jo tutkittu lupaprosessin aikana. aikana. Ja tietysti kun näitä rajoituksia voidaan asettaa, niin niitä voidaan myös purkaa. Sitten, puhemies, pari sanaa vaikutuksista. Kysehän on asetuksenantovaltuudesta. Lakihan ei itsessään vielä muuta mitään. Nyt me rakennamme, niin kuin moni teistä totesikin, valmista järjestelmää tulevaisuuden varalle. Tämä laki ei koske viljelykoetoimintaa vaan kaupallista viljelyä ja kotipuutarhureita. Ja vielä noista rajoituksista: Toteutuessaan viljelyrajoituksen vaikutukset ulottuvat tietenkin myös elinkeinovapauteen. Siksi päätökset tehdään valtioneuvostotasolla ja näissäkin tapauksissa esityksestä pyydetään perustuslakivaliokunnan lausunto. Sitten, puhemies, muutama sana esille nousseista muista asioista. Täällä edustaja Hassi ja muutamat muut ottivat esille sen, onko meidän perusteltua luoda pelisäännöt lain kautta siihen, millä erotetaan se gmo tavanomaisesta. Meillä on muitakin keinoja. Täällä tuli jo esille sopimustuotanto, mikä on yksi merkittävä osa siitä. Meillä on myöskin alkuperämerkintäasiat, joilla voi sen asian varmistaa. Siksi me olemme myös hallituksessa halunneet laajentaa alkuperävaatimusten pakkoa, niin että kuluttajat aidosti tietävät, mitä ovat valitsemassa. Se on ihan selvä asia. Tässä on tärkeä huomata vaikkapa nyt kyseessä olleen glyfosaatin osalta se, että meillä tai muualla on erilaiset tavat glyfosaatin käytölle. Osassa Eurooppaa sillä pakkotuleennutetaan, meillä ei. Tämä on yksi keskeisimpiä eroja, joita meillä tapahtuu. Tämä on myös oikeudenmukaisuuskysymys, niin kuin täällä muutamat edustajat ottivat esille, ja tämä on myös osa reilumpaa, oikeudenmukaisempaa elintarvikemarkkinaa. Eli kun me täällä tuotamme ilman tällaisia asioita omaa ruokaamme, me emme pysty kilpailemaan niiden maiden kanssa, jotka ovat ottaneet käyttöön niitä keinoja, joille me nyt olemme tässä luomassa