Puhuja: Timo Harakka
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-06-28 Arvoisa puhemies! Täällä on etsitty niitä, joita voi kiittää Turun seudun talouden suuresta menestyksestä. Me poliitikot otamme tietenkin mielellämme kunnian itsellemme, mutta kyllä tässä on ehkä syytä muistaa myöskin yrittäjää, liiketoiminnan varsinaista harjoittajaa. Ja mielestäni Jan Meyer lausui sellaiset viisauden sanat, jotka tulisi kaivertaa kultakirjaimin seuraavan hallituksen työllisyyspoliittiseen ohjelmaan. Lainaus menee näin: "Koska emme voi olla halvimpia, meidän on oltava parhaimpia." Suomen talouskasvu perustuu korkeaan osaamiseen, korkeaan jalostusasteeseen sekä koulutettuun työvoimaan. Panostukset koulutuksen turvaamiseen ja kehittämiseen ovat äärimmäisen tärkeitä niin aluetalouden kuin kansantaloudenkin näkökulmasta, ja näin ammatillista koulutusta pitää kehittää yhteistyössä alueen elinkeinoelämän kanssa kasvupilottihankkeiden kautta. Siksi olemme pitäneet kovasti esillä tätä ammattikouluverkostoa, sen kattavuutta ja sitä, että kaikkialla Suomessa on mahdollisuus saada ammatillista koulutusta, koska se ratkaisee ihan yksittäisen paikkakunnan elinvoiman. Se ratkaisee sen, sen, voivatko nuoret jäädä sinne kotipaikkakunnalle vai onko heidän lähdettävä pois, ja vielä mikä on näin karkeistaen sanottava, se ratkaisee myöskin tilanteen niin päin, että tytöt herkästi lähtevät hakemaan kotipaikkakunnan ulkopuolelta itselleen jatkokoulutusta ja pojat jäävät herkemmin kotiin. Syrjäytymiskehityksen estämiseksi ammattikoulutus on äärimmäisen tärkeää. Siksi olemme huolissamme tästä ammatillisen koulutuksen resurssien vähentämisestä sekä kansantaloudellisesti että aluetaloudellisen tasa-arvon vuoksi. Tässä keskisuomalaiset kansanedustajat ovat kiittäneet hallitusta siitä, että Keski-Suomeen tarpeet on mainittu tässä lisätalousarviossa. — Näin äänekoskelaisena tietysti voin yhtyä kiitoksiin, kyllä täytyy sanoa, että sen maininnan lisäksi ihan riihikuiva rahallinen muistaminen olisi vielä tärkeämpää, ja ottaen huomioon sen, että Lounais-Suomen positiivista kehitystä tässä halutaan kannustaa, niin kyllä täytyy ottaa huomioon muun Suomen edellytysten ja kykyjen parantaminen — sen sijaan, että muu Suomi joutuisi jäämään vain odottamaan, milloinkahan sieltä muualta Suomesta mahtaisi valua jotakin hyvää meille. Se ei vain riitä. Eli ne toimet koko Suomen tasapainoisen aluekehityksen parantamiseksi tästäkin lisätalousarviosta, samoin julkisen talouden suunnitelmasta, puuttuvat, ja se on totta kai aika ihmeellistä, kun ottaa huomioon, että keskustalla on tällainen ikään kuin tasapainoisen aluepoliittisen kehityksen puolustajan maine. Haluan vielä lausua pari sanaa omistajuudesta — en kyllä ehkä ihan ensimmäistä kertaa, mutta sitäkin painokkaammin. Omistajastrategia on tärkeä osa niin yksityistä kuin julkista liiketoimintaa. Uskon, että pääministeri tuntee hyvin yksityisen yrityksen menestyksen kannalta välttämättömän suunnittelun, jossa omistajien arvot, tavoitteet ja tahto ohjaavat yrityksen toimintaa. Osaava omistaja on yritykselle suuri siunaus. On sitäkin ihmeellisempää, että valtion omistajastrategia on jätetty hunningolle. Mitä valtio tahtoo, mihin se pyrkii, mitkä sen arvot ovat? Emme vieläkään tiedä, mitä kehittämistä tähän valtion kehittämisyhtiöön liittyy. Tällä hetkellä se näyttää pelkältä myyntikonttorilta. Ennen kaikkea Nesteen enemmistöstä luopumisella on tarkoitus rahoittaa vain niin sanottuja kärkihankkeita, joiden joukossa ei välttämättä ole kovin montaa järkihanketta. Jos ajattelee yksittäistä sijoittajaa, niin toimisiko hän niin, että hän myy salkustaan äärimmäisen tuottavan sijoituksen ja rahoittaisi niillä erittäin epävarmoja, ellei varmasti tappiollisia, hankkeita? Ainoa peruste laiminlyödä valtion omistajastrategia osana laajempaa elinkeinostrategiaa on ideologinen. Valtio voi nimittäin olla parhaimmillaan erinomainen, hyvä, pitkämielinen omistaja. OP Osaketutkimuksen päällikkö totesi, että noin kymmenen vuoden takainen siunauksellinen päätös, jolla Neste siirtyi biopolttoaineisiin, oli todennäköisesti valtion pitkämielisen omistajaohjauksen ansiota. Se ei vaatinut välitöntä tuottoa, vaan nyt saamme nauttia niistä hedelmistä: yhtiön arvo on tuona aikana kolminkertaistunut, ja tuo 16 prosenttia, josta nyt ollaan luopumassa, arvoisa puhemies, on nyt arvoltaan peräti puolitoista miljardia euroa. Se tuottaa joka vuosi 70 miljoonan osingon valtion kassaan, ja nyt jos koskaan on syytä käyttää tätä klisettä: älkää tappako lypsävää