Puhuja: Ritva Elomaa
Puolue: ps
Päivämäärä: 2018-11-27 Arvoisa puhemies! Tässä esityksessä ehdotetaan muutettavaksi opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annettua lakia sekä vapaasta sivistystyöstä annettua lakia. Taas kerran indeksikorotusten jäädyttäminen osana valtiontalouden sopeuttamistoimia tuntuu opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalalla. Indeksikorotuksia vastaava säästö tehtäisiin vuoden 2019 osalta opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annetun lain nojalla sellaisiin esi- ja perusopetuslain mukaisten toimintojen rahoitukseen, jotka ovat indeksikorotuksen piirissä. Museoiden, teattereiden, orkestereiden ja taiteen perusopetuksen sekä lukiokoulutuksen vuoden 2019 indeksikorotus tehtäisiin laskennallisesti, mutta vastaavansuuruinen säästö huomioitaisiin euromäärissä, jotka vähentävät kunkin kulttuurilaitoksen ja koulutusmuodon keskimääräisiä yksikköhintoja indeksikorotusta vastaavalla määrällä. Vapaasta sivistystyöstä annettua lakia ehdotetaan puolestaan muutettavaksi siten, että vuoden 2019 indeksikorotus tehtäisiin laskennallisesti, mutta vapaan sivistystyön oppilaitosten keskimääräisiin yksikköhintoihin tehtäisiin vuoden 2019 indeksikorotusta vastaavat vähennykset. Kaikki indeksikorotuksia vastaavat säästöt ehdotetaan tehtäväksi pysyviksi. Arvoisa puhemies! Näillä muutoksilla, joiden on määrä astua voimaan 1. tammikuuta 2019, on sen verran kielteiset kokonaisvaikutukset, että me perussuomalaiset katsomme parhaaksi ehdottaa esityksen hylkäämistä. Suomi on ollut perinteisesti tunnettu koulutuksen mallimaa. Viimeisen kymmenen vuoden kuluessa kehityskulku on ollut kuitenkin huolestuttavaa. Alamäki on ollut selvä. Pitkään jatkuneet koulutusleikkaukset eivät ole tuoneet ainakaan loivennusta alamäkeen. Jatkuva koulutuksesta leikkaaminen ei voi olla tulevaisuuden kannalta ongelmatonta. Valtiontalous kaipaa tietysti tasapainottamista, mutta ei koulutuksen kustannuksella. Miettikää vaikka koulutuksen asemaa aikanaan, kun hyvinvointiyhteiskuntaa rakennettiin. Silloin tehtiin kauaskantoisia päätöksiä vahvistaa suomalaista koulutusta. Kannattiko se? — Nii-in. Miksi nyt sitten tehdään päinvastoin? Me perussuomalaiset vastustamme jyrkästi koulutuksesta karsimista. Meidän näkemyksemme mukaan Suomi on yhä monin tavoin erittäin hyvä maa nuorille, esimerkiksi opiskelumahdollisuuksia on pääsääntöisesti tarjolla melko hyvin. Toisaalta säästöt näkyvät jo tietyillä alueilla huolestuttavalla tavalla esimerkiksi lukio- ja ammattikoulutuksen saatavuudessa sekä lähiopetuksen määrässä. Korostamme ammatillisen ja toisen asteen koulutuksen merkitystä jatko-opintojen pohjana. Kattava lukioverkko on säilytettävä, jotta lukiokoulutusta pystytään jatkossakin tarjoamaan tasapuolisesti koko maassa. Silmänkääntötemppuna rahoituksen leikkaukselle Sipilän hallitus on toisaalta yrittänyt lisätä oppisopimuskoulutusta ammatillisissa oppilaitoksissa. Vaikka tämä tavoite on sinällään kannatettava, ei hallitus ole kohdentanut oppisopimuskoulutuksen lisäämiseen tarpeeksi euroja. Arvoisa puhemies! Rahoitusleikkaukset ovat heikentäneet myös kotimaisten museoiden mahdollisuuksia hoitaa yhteiskunnallisia perustehtäviä, kuten suomalaisen kulttuurin tallentamista, tutkimista ja edistämistä. Leikkaukset heikentävät myös teattereiden ja orkestereiden työllistämismahdollisuuksia. Säästöt ovat lyöneet voimakkaasti korville vapaan sivistystyön oppilaitoksia, joissa jokainen suomalainen on pystynyt halutessaan opiskelemaan esimerkiksi kieliä ja kehittämään työelämässä vaadittavia taitoja. Oppilaitosten perusrahoituksen kiristäminen syö pahoin pohjaa toiminnan kehittämiseltä vastaamaan paremmin muuttuvan yhteiskunnan tarpeisiin. Säästöliekillä toimivat oppilaitokset eivät kykene myöskään reagoimaan parhaalla mahdollisella tavalla syrjäytymisen riskeihin. Jos työelämään johtavan ja valmistavan koulutuksen rahoitus on jatkuvasti kortilla, niin miten oppilaitokset kykenevät suoriutumaan tehtävistään? Etenkään nyt, kun talouden saralla menee piirun verran paremmin, esityksen mukaiset leikkaukset eivät ole perusteltuja. Arvoisa puhemies!