Puhuja: Pilvi Torsti
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-10-11 Aikojen saatossa moni tässä salissa lienee haaveillut presidentin tehtävästä, ja nykyisissäkin edustajissa on monta ehdokasta parhaillaan tekemässä vaalikampanjaa. Itsekin sain muistutuksen unohtuneesta haaveestani kesällä, kun lapsuudenystävä kysyi, josko muistan, että kirjasin "mitä minusta tulee isona" ‑kohtaan hänen ystäväkirjaansa 1980-luvulla, että minusta tulee Suomen ensimmäinen naispresidentti. kiitos radikaalin uudistuksen, joka Suomessa vuonna 1906 toteutettiin, haave presidenttiydestä on ollut pikkutytöille mahdollinen jo 111 vuoden ajan, valtaosassa Eurooppaa itse asiassa vähemmän aikaa. Demokratian kehtona pidetyssä Ateenassa vaaliehdokkuudesta saattoivat aikanaan haaveilla vain varakkaat Ateenassa syntyneet vapaat miehet. No, miten on asianlaita tänään Suomessa? "Miks "Miks Suomessa on sellainen sääntö, että mä en vois olla presidentti? Oikeastiko? Voiko sen muuttaa?" Näin kysyi 7-vuotias kummityttöni. Sofia ja hänen kaksoisveljensä Jaakko ovat helsinkiläisiä ekaluokkalaisia. He ovat syntyneet Kolumbiassa, tulleet Suomen kansalaisiksi pikkuvauvoina. Mitä vastaisitte Sofialle? Mikä on sellainen sääntö, että hän ei voisi olla presidentti? Siitä tässä lakialoitteessa, arvoisa puhemies, on kysymys. Suomen perustuslain mukaan tasavallan presidentiksi voidaan valita ainoastaan syntyperäinen Suomen kansalainen. Samanlainen vaatimus ei koske esimerkiksi pääministeriä, muita ministereitä tai eduskunnan puhemiestä. Ylipäätään Suomen oikeusjärjestelmä ei tee eroa syntyperäisten tai myöhemmin Suomen kansalaisuuden saaneiden välillä muuten kuin presidentin kohdalla. Ministereiltä syntyperävaatimus poistettiin jo viime vuosituhannen puolella. Valtaosassa EU-maita ei myöskään vaadita presidentinvaaleissa syntyperäisyyttä vaan kansalaisuus riittää. Eduskunnan tietopalvelun kanssa tekemämme selvityksen mukaan syntyperäisyys vaaditaan tällä hetkellä Liettuassa, Portugalissa ja Virossa. Arvoisa puhemies! Olen saanut kolmenlaista kriittistä palautetta tästä lakialoitteesta. On kysytty, eikö eduskunnassa ole parempaa tekemistä. Jotkut kollegaedustajat ovat antaneet ymmärtää, että perustuslakia ei ole perusteltua pyrkiä muuttamaan lakialoitteella. Kolmantena kansalaispalautteissa on esitetty huoli siitä, millainen maailma sellainen on, jossa presidenttikin voi olla ihan kuka tahansa. Vastaan oikein mieluusti näihin kysymyksiin. Onko asia siis iso vai pieni? Kun aloitin valmistelemaan käsillä olevaa lakialoitetta, ajattelin sen olevan asiallinen korjaus vanhentuneeseen lakiin. Valmistelun aikana on tullut selväksi, että asia on paitsi periaatteellinen myös hyvin symbolinen. Viime päivät ja jaettu kansakunnan vauvailo ovat viimeistään kuvastaneet, miten kovasti suomalaiset presidenttiin kiinnittyvät. Asema on maan symbolisin, vaikka valtaa nykyään on vähemmän kuin esimerkiksi pääministerillä. Siksi on tärkeää, että 2020-luvun Suomessa presidentiksi voivat pyrkiä kaikki Suomen kansalaiset. No, sitten tämä perustuslakinäkökulma. Me 200 kansanedustajaa olemme vastuussa siitä, että yhteiskunta on mahdollisimman oikeudenmukainen. Käytännössä se tarkoittaa itselleni sitä, että jos tulee vastaan joku asia, joka minusta on väärin, käytän asemavaltani mahdollisuuksia sen korjaamiseen. Asemavaltaa kansalaiset ovat meidät vastuuttaneet ja myös valtuuttaneet käyttämään. Perustuslain muuttamiseen on syytä päästä käsiksi nopeasti. Meidän on saatava tämä asia valmisteluun niin, että tämä eduskunta ehtii sen käsitellä ja seuraava eduskunta sitten viimeistellä, jotta se tulisi voimaan vuoden 2024 todennäköisiin presidentinvaaleihin, demokratiassa kun vaaleissa valituksi tulemisen ohella on erittäin tärkeää se, kenellä on oikeus asettua ehdolle. Siksi siis tämä aloite. Kolmas kritiikin kohde on ollut vaikein. Olen saanut sekä asiallisia että erittäin asiattomia viestejä, joissa kerrotaan, miksi Suomen presidentin on oltava täällä härmässä syntynyt. Samaan tapaan kaiketi 1906 moni ajatteli, että naiset eivät kuulu valtiopäiville. Ymmärrän tunteen siitä, että on ajatus, millainen presidentin kuuluu olla. Uskon kuitenkin, että tuo tunne muuttuu ajan saatossa, ihan niin kuin yhteiskunta tähänkin saakka on muuttunut. tunteita merkittävämpää, arvoisa puhemies, on se, että lainsäädännön pitää olla sellaista, että se ei syrji. Tasa-arvo ja mahdollisuudet kuuluvat kaikille. Aiheeseen Aiheeseen on myös tarjolla asiantuntijatietoa, kun valiokuntakäsittely alkaa. Maailmanpolitiikan professori Teivo Teivainen käsittelee aihetta juuri julkaistussa kirjassaan Maailmanpoliittinen kansalliskävely, ja oikeustieteen professori Tuomas Ojanen on nostanut aiheen keskusteluun useissa yhteyksissä. Myös Etyj on moittinut Suomea tästä lainkohdasta ja pitänyt sitä syrjivänä. Arvoisa puhemies! Tänään on maailman tyttöjen päivä, Girls Takeover. Esimerkiksi Yleisradion uutisten yhteiskunnallisen toimituksen päällikkönä toimii 14-vuotias Priya Härkönen. Tämänhetkisen lainsäädännön mukaan hän ei voi koskaan pyrkiä Suomen presidentiksi, niin kuin ei Sofia-kummityttönikään. Minusta se on väärin, siksi lakia on muutettava, ja se on meidän käsissämme ja meidän vastuullamme.