Puhuja: Merja Mäkisalo-Ropponen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-09-13 Arvoisa puhemies! Sanoin kestävän kehityksen selonteon lähetekeskustelussa alkuvuonna, että valiokuntakäsittelyn aikana selonteon kunnianhimon tasoa on syytä nostaa. Kestävä kehitys on yli vaalikausien ja puoluerajojen yltävää toimintaa. Itse asiassa kestävä kehitys on tämän pyöreän pallomme kohtalonkysymys. Kestävän kehityksen edistäjänä Suomen on oltava aktiivinen ja keskeinen toimija. Se on myös Suomen etu. Tässä yhteydessä minun on lausuttava kiitokset kollegoille tulevaisuusvaliokunnassa. Teimme hyvää oppositio—hallitus-rajat ylittävää yhteistyötä ja onnistuimme pitkän valiokuntakäsittelyn aikana nostamaan selonteon uudelle tasolle. Prosessin aikana kävi selväksi, miten tärkeästä ja keskeisestä asiasta puhutaan, kun keskustelemme kestävästä kehityksestä. Mielestäni oli edistyksellistä, että tämä selonteko annettiin juuri tulevaisuusvaliokunnan käsiteltäväksi. Kestävällä kehityksellä nimittäin turvataan ihmiskunnan elämän edellytykset nyt ja etenkin tulevaisuudessa. Kestävään kehitykseen kuuluvat yhdenvertaiset mahdollisuudet hyvinvointiin, kansalaisten osallisuus, kestävä työ, kestävät yhteiskunnat ja paikallisyhteisöt, luonnon kantokykyä kunnioittavat elämäntavat, hiilineutraali yhteiskunta ja resurssiviisas talous. YK:n kestävän kehityksen pääteemana on: pidetään kaikki mukana. Se on hyvä ohjenuora globaalisti, kansallisesti ja myös paikallistasolla. Tältä pohjalta onnistumme varmasti tavoitteissamme luoda parempaa maailmaa kaikille, kunhan varmistamme yhdessä toimenpiteiden toteutumisen käytännön tasolla. Arvoisa puhemies! Tämä kestävän kehityksen mietintö on monessa suhteessa hyvä ja ansiokas, mutta kysymys kuuluu: ohjaako se aidosti ja konkreettisesti Suomessa tehtäviä politiikkatoimia? Nyt hieman tuntuu siltä, että ei ohjaa. Politiikkaa ohjaavat tällä hetkellä liiaksi lyhytjänteiset leikkaukset. Politiikkamme vitsaus on välttämättömyyden ja vaihtoehdottomuuden retoriikka. Kestävän kehityksen periaatteet ovat tällä hetkellä toissijaisia. Meillä on esimerkiksi kansainvälistä tutkimustietoa siitä, että suuret tuloerot haittaavat talouskasvua. Kansainvälisesti katsottuna Suomessa ei toki ole vielä suuria tuloeroja, ja se onkin ollut yksi Suomen menestysresepteistä. Suunta on kuitenkin nyt väärä. Esimerkiksi ensi vuoden budjetin päätökset lisäävät tuloeroja. Tämä ei ole oikeudenmukaista, mutta se ei ole myöskään järkevää tulevaisuuspolitiikkaa. Satsaukset kaikkien hyvinvointiin hyödyttävät koko yhteiskuntaa. Leikkaukset vääristä kohdista tulevat yhteiskunnalle kalliiksi. Tämä on tässä mietinnössä tunnistettu ja sen soisi olevan myös hallituksen tavoitteena. Arvoisa puhemies! Viestini on, että hyvinvointitalouden hyödyt ovat ilmeisiä ja kestävää kehitystä parhaimmillaan. Nykyhallituksen ja seuraavienkin hallituksien pitäisi ottaa tämä politiikkansa keskiöön koko poliittisen toiminnan punaiseksi langaksi. Kestävä kehitys ei voi olla toissijainen kysymys. Ei myöskään riitä, että hallitus noudattaa kestävän kehityksen periaatteita. Ne on jalkautettava myös kuntiin ja paikallistasolle. Juuri nyt useissa kunnissa ollaan laatimassa kuntastrategioita, joissa kestävän kehityksen soisi olla keskeisellä sijalla. On muistettava, että vaikka sote siirtyisikin kunnilta maakunnille, jää terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen edelleenkin kunnan perustehtäväksi. Niiden kautta hyvinvointitalous voidaan nostaa vaivatta kunnan strategiseksi painopisteeksi. Myös ilmastonmuutoksen vastaisen työn ja ympäristön kantokykyä parantavien päätösten pitää olla kuntastrategioiden keskeisenä teemana. Hyvä esimerkki on niin sanotut hiilineutraalit eli Hinku-kunnat. Hyvää ja tehokasta ympäristöpolitiikkaa tehdään nimenomaan paikallistasolla. Nyt tehdyt päätökset vaikuttavat pitkälle tulevaisuuteen, ja siksi tarvitsemme enemmän ennakointityökaluja, joilla voimme paremmin mitata päätöksiemme vaikutuksia pitkällä tähtäimellä. Eli kun leikkaamme jostakin tietyn määrän, mitä vaikutuksia sillä on inhimillisesti ja taloudellisesti? Tai toisinpäin: jos satsaamme johonkin tiettyyn asiaan tietyn verran, niin voimmeko esimerkiksi säästää tulevaisuuden menoista? Olisi tärkeää hyödyntää vaikuttavuusarviointia ja tehdä laskelmia vaihtoehtoiskustannuksista. Nämä asiat ovat nykyhallitukselta unohtuneet.