Puhuja: Juha Rehula
Päivämäärä: 2017-05-10 Joitakin kommentteja käytyyn keskusteluun koko päivän ajalta. Täällä on aika useassa puheenvuorossa verrattu Suomea ja Ruotsia ja käytetty varoittavana esimerkkinä Ruotsin valinnanvapausratkaisuja. Totta kai pitää ottaa oppia, mutta myös Ruotsin lähtökohta pitää muistaa. He tavoittelivat jonojen purkua, ja he lähtivät jo siitä, että se malli, jonka he toimeenpanevat, tulee maksamaan enemmän kuin meillä, on koskaan mahdollista maksaa. Siellä ovat menot kasvaneet. Tällä hetkellä Ruotsissa ollaan hyvin kiinnostuneita siitä, miten me toteutamme so-te-integraation, kun heillä on tilanne, jossa sosiaalihuolto on kunnilla ja terveydenhuolto maakäräjillä. Ruotsin lähtökohta oli hieman toisenlainen. Toinen asia: Useakin puhuja on päivän aikana peilannut nyt käsittelyssä olevaa esitystä alkuperäisiä tavoitteita vasten. Niin pitääkin tehdä. Terveyserojen kaventaminen, so-te yhteen, integraatio, ja se, että me saamme menojen kasvua taitettua — näitä isoja tavoitteita vasten pitää arvioida tätäkin esitystä. Useissa puheenvuoroissa on jopa puheenvuorojen sisällä ollut ristiriitaisia väittämiä. Mitä tarkoitan? Sama puhuja, joka perää integraatiota, on peräämässä toisaalla jotakin sellaista osaa tästä laista — jonka käsittely nyt eduskunnassa on alkamassa — joka olisi viemässä integraatiota kauemmaksi. Lausuntokierroksen jälkeen on lisätty velvoittavuutta vastata integraatiosta, siitä, että ihminen ei putoa palvelujärjestelmän jalkoihin. Siitä on yhtäältä vastuussa maakunta järjestäjänä, mutta myös palveluntuottajilla on velvoite. Sitten huoli pk-yritysten asemasta: Meillä on seteli, asiakasseteli, meillä on henkilökohtainen budjetti, jotka varmuudella takaavat sen, että pk-yritykset ovat mukana. Mutta sitten tullaan siihen kysymykseen, millä tavalla pk-yritykset voivat olla sote-keskuksissa. Esimerkiksi muodostamalla osuuskunnan — pykälät mahdollistavat tämän. Nyt yksi haaste ja viesti kentällekin on se, että tällaisia yhteenliittymiä voisi syntyä. Mutta niille, jotka vaativat so-tea, niille jotka vaativat integraation toteuttamista, sanon: tässä on esimerkiksi yksi kohta, johon hallitus on pyrkinyt esityksessään löytämään ratkaisuja, mutta nämähän eivät ole ihan vaivatta sovitettavissa toisiinsa. Ne, jotka lukevat tätä lakia normienpurun näkökulmasta, joutuvat pettymään. Tässä on aika paljon valvontaa, tässä on sitä aika paljon, liittyen niihin huoliin, jotka kumpuavat siitä, ovatko palveluntuottajat yhdenvertaisia ja kuka tästä oikein rahat vie. Edustaja Harakka kysyi, että voitteko taata, että... Palveluntuottajien yhdenvertaisuus on aivan keskeinen asia tässä lainsäädännössä. Se tarkoittaa sitä, että tilanteessa, jossa listautuminen alkaa, julkisen toimijan on oltava mukana, sen on oltava yksi niistä vaihtoehdoista — monella alueella se on todennäköisesti se ainoa vaihtoehto — sen on oltava. Sitten tähän listautumiseen kaiken kaikkiaan. Listautuminen ei tarkoita listautumista kalenterivuodeksi, siis tammikuun 1. päivästä joulukuun viimeiseen päivään, vaan se on liukuva aika. Ei synny tilannetta, jossa tulisi yksi päivä, jolloin maakunta määrää, että tuonne sinun on mentävä, vaan sehän lähtee siitä palvelutarpeesta. Julkisella ja yksityisellä on sama ilmoitusvelvollisuus julkisuuteen siitä, kuinka monta ihmistä voi olla kyseisen palveluntuottajan listalla. Se ei ole sidottu siihen, onko toimijalla julkinen vai yksityinen tausta. Kyse ei ole siis ajasta tammikuun 1. päivästä joulukuun 1. päivään, vaan se on juokseva, se 12 kuukautta. Tämä on yksi väite, joka täällä on esitetty, se miten ihminen lukitaan yhdeksi vuodeksi. Sama henkilö on puheenvuorossaan saattanut olla huolissaan kustannusten karkaamisesta. Meidän mallimme ei mahdollista sitä, että voi hakea Buranaa kolmesta paikasta saman päivän aikana, mutta meidän mallimme mahdollistaa sen, että jos ei ole palveluntuottajaan tyytyväinen, sitä voi vaihtaa. Henkilöstön osalta, jos minä olisin maakuntapäättäjä, perustaisin yhden yhtiön, jossa mahdollistuu se, että ei joudu pompotettavaksi. Sitten aivan lopuksi tästä tietojen julkistamisesta. Kysyn uudemman kerran näin illan lopuksi, tämä olkoon nyt retorinen kysymys tässä vaiheessa: mitä me teemme aggressiivisen verosuunnittelun estämisessä tiedolla henkilöstöstä Övertötterström Ab:n vanhuspalvelujen hoitoyksikön osalta? Siis hallituksen esityksessä on lähdetty siitä, että ne tiedot ovat tärkeät, jotka ovat olennaisia sen tiedon näkökulmasta, että meidän veroeurojamme ei siirrellä ilman, että me tiedämme sen, mihin ne siirtyvät. Mutta mielelläni otan valaistusta vastaan ja valmistelun osalta otetaan vastaan, jos ne Övertötterström Ab:n vanhuspalvelut jotakin meidän asiassamme auttavat. Mutta logiikka tässä on ollut tämä. Arvoisa herra puhemies! Osaltani kiitän käydystä lähetekeskustelusta. Paljon on palautetta tullut ja muistiinpanoja tehty toivottavasti puolin ja toisin. Ja kun lakiin perehtyminen tässä nyt itse kullakin syventyy, niin moneen