Puhuja: Hannu Hoskonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-04-12 kahteen eri leiriin kuuluminen ei mielestäni ole se ongelma, koska kaikki nämä valtiot ovat, kuten edustaja Tuomioja erinomaisessa puheenvuorossaan analysoi, demokraattisia valtioita, joille on luonnollista hyvä yhteistyö, yhteinen demokraattinen perinne, vahva vahva demokratia ja hyvinvointivaltio ja avoin yhteiskunta, joka luo sen mahdollisuuden, että yhteistyö voi jatkua häiriöttä vuosikymmeniksi eteenpäin. Siinä ei ole mitään epäselvää. Mutta se, mikä meidät erottaa jonkun verran, on taloudelliset lähtökohdat. Suomi on Pohjoismaista ehkä se, josta voi sanoa, että sillä on taloudellisesti katsoen sellaisia ongelmia, jotka kuitenkin kaipaavat ratkaisun, ja niitä mielestäni meidän suomalaisten tulisi ottaa vahvemmin esille kuin tähän mennessä olemme ottaneet. Pohjoismaitten yhteistyön osalta tämä tietenkään ei ole mahdollista, että me siellä voisimme luoda jotakin semmoista kauppaa tai markkinaa, jolla voisimme menestyä paljon paremmin kuin tähän asti. Se tuskin on mahdollista. Norja Pohjoismaana on niin valtavan varakas ja niin valtavilla luonnonvaroilla varustettu, että se pärjää seuraavat sadat vuodet jo pelkillä säästöillä. Kun ei nyt hirvittäviä virheitä tee, niin varmasti pärjää. Samoin Ruotsi: pitkä historia ja vahva kansantalous, valtavat varannot, se pärjää kyllä. Mutta Suomen asema velkaantuneena Pohjoismaana on mielestäni huolestuttava, se erottaa meidät. Tanska on myös perinteinen valtio, siellä kyllä pärjätään. Se on Euroopan markkinoissa ihan kiinni, siinä Saksan ja Tanskan välillä on vain viiva. Muutamassa kaupungissa tuli käytyä siinä Tanskan ja Saksan rajalla, ja siinä huomasi eron sillä keinoin, että kun käveli kadun toista puolta, oli Tanskassa, ja sitten kun meni kadun toiselle puolelle, oli Saksassa. Voi käydä oluella Saksan puolella ja tulla kahville Tanskan puolelle, ja ero oli 10 metriä. Eli Tanska on ja ero oli 10 metriä. Eli Tanska on kiinni Euroopan markkinassa erittäin vahvasti, ja Islanti siellä erillään pärjää kyllä. Tanskalle kuuluva Grönlanti on tulevaisuuden alue. Sitä emme tiedä, mitä luonnonrikkauksia siellä onkaan. Sitähän ei kovin paljoa ole vielä tutkittu, mutta sen me tiedämme, että siellä jo on valtavia luonnonrikkauksia. Miten sitten arktisilla alueilla ne korjattaisiin, sitä ei taida kukaan tällä hetkellä tietää, mutta luonnonvaroja siellä on valtavasti. Suomen kannattaisi kiinnittää huomiota pohjoisen yhteistyön lisäksi siihen, saisimme hyödynnettyä Euroopan kautta näitä yhteisiä rahastoja niin, että saisimme edes liikenneverkot kuntoon. Edellisessä puheenvuorossa sanomaani liittyen TEN-verkon kautta saatavat mahdolliset avustukset Jäämeren rataan ja Kymijoen kanavaan olisivat se piristysruiske, jota tämä kansakunta tarvitsee. On itsestään selvää, että tällä markkinahypetyksellä ei pystytä näitä nykyisiä velkoja maksamaan, sen jokainen tietää. Jos ei usko minun puhettani, niin kannattaa vaikka työhuoneessa perehtyä hieman korkolaskuun. Jos korko nousee vaikka 3 prosenttia ja on tämä valtavilla sijoituskeinotteluilla luotu asuntovaranto, mikä tähänkin kaupunkiin on tehty, ja siellä korkojen nousun myötä rupeavat tulemaan todeksi velan takaisinmaksu plus taloyhtiöiden lainojen kautta maksettavat lisäpääomat taloyhtiöille päin, siis velanmaksu taloyhtiöiden kautta, niin se asettaa valtavan taloudellisen riskin yksityistalouksille Suomessa ja riskin koko kansantaloudelle. Se on niin valtava velkasumma, että sen hallitseminen ilman valtavia taloudellisia riskejä ei ole enää mahdollista. Sen takia meidän tulisi tehdä kaikkemme, että koko maan voimavarat otetaan käyttöön, työhön tarvitaan ehdottomasti koko Suomi ja pohjoiset luonnonvarat. Jokainen järkevä ihminen tietää, että miljardien velkoja ei makseta sillä, että me käymme jotakin pörssikauppaa ja menestymme jossakin peliteknologian alueella taikka myymme muutaman puhelimen tai puhelinjärjestelmän. Satojen miljardien velkoja ei niillä makseta, jokainen sen tietää. Mutta siinä, että laitetaan tämän maan, kansakunnan kuljetusväylät kuntoon, me tarvitsemme pohjoista yhteistyötä ehdottomasti, Pohjoismaiden tukea. Muun muassa Euroopan unionissa tarvitsemme siihen Ruotsin ja Tanskan tuen, totta kai. Mutta sitten se, saammeko me tämän pohjoisen ratayhteyden koskaan syntymään tai Kymijoen kanavan rakennettua — 80 prosenttia Suomen metsäteollisuuden tuotteista olisi sillä hetkellä ympärivuotisen merireitin piirissä jatkuvasti, omien rajojen sisäpuolella, ja mikä valtava matkailun lisäysmahdollisuus, aivan valtava. Se on niin valtavan suuri muutos suomalaiseen liikenneinfraan, että sitä ei ole ennen nähty tässä maassa. Mitä tapahtuu esimerkiksi Saimaan kanavan osalta, sitähän me emme tiedä, mutta joka tapauksessa itänaapurimme enempi tai vähempi epävakaat olosuhteet luovat aina pienen riskitekijän, josta voisimme tällä keinoin vapautua. Vaikka täällä kansanedustajia ei paikalla tämän enempää ole, niin olen ollut koko elämäni ajan Kymijoen kanavan ja kotimaisen vesireitin kannattaja. prosenttia Suomen metsäteollisuudesta tulisi tänä päivänä ympärivuotisen vesireitin kuljetuksen piiriin, me voittaisimme sillä hetkellä Ruotsin metsäteollisuuden kustannuksissa heti. Kuunnelkaapa, hyvät edustajakollegat, kun menette erilaisiin metsätilaisuuksiin tai metsäteollisuuden järjestämiin seminaareihin, vaikka nyt SuomiAreenalle. Käykääpä kuuntelemassa. Edustaja Kanerva on ollut siellä aktiivinen, sen minä tiedän. Käykääpä kuuntelemassa, mitä sanovat metsäteollisuuden pomot niissä juhlissa: joka toisessa lauseessa kiukutaan kuljetuskustannusten suuruutta. Miksi he sitten estävät halvan kuljetusreitin rakentamisen? Se on pelkkää markkinapolitiikkaa, jolla pyritään puun monopoli säilyttämään yhdellä ostajalla. Mutta kuten tiedämme, markkinoilla eivät monopolit koskaan pärjää, se on selvä asia. Jonain päivänä ne murtuvat. Tämän takia Suomen tulisi tätä yhteistyökeinoa käyttäen, pohjoismaista yhteistyötä käyttäen pyrkiä siihen, että laitamme omat liikennereittimme kuntoon, runkoväylät, vesireitit ja sitten tietenkin pohjoisen ratayhteyden. Se on henkivakuutus, josta kannattaa maksaa. Kyllä me suomalaiset itse ostamme aina itsellemme henkivakuutuksia tai terveysvakuutuksia sitä varten, että jos jotain sattuu, voisimme sillä turvata oman tulevaisuutemme. Mutta minkä tautta Suomen valtio ei siihen lähde? Jos me laskemme kaiken sen varaan, että vain Uusimaa menestyy ja vain eteläinen Suomi menestyy, niin kuten sanoin äsken, työhuoneessaan jokainen voi 3 prosentin korkokannan kasvulla ruveta laskeksimaan, miten tämä homma kannattaa.