Puhuja: Anna Kontula
Puolue: vas
Päivämäärä: 2017-05-10 Suomalaiset haluavat sote-järjestelmän, johon voi luottaa, josta tietää saavansa nopeaa ja asiantuntevaa apua, joka kohtelee ihmisiä samanarvoisina asuinpaikkaan, ikään tai tulotietoihin katsomatta. Tällaista järjestelmää meillä ei tänä päivänä ole. Suomen terveyspalvelut sijoittuvat OECD-maiden eriarvoisimpiin. Rikkaille on meillä yksityiset lääkäriasemat, köyhille hissuksiin rapautuvat kunnalliset terveyskeskukset. Siinä välissä säätää työterveyshuolto, jonka kattavuus riippuu tilinauhasta. Paperittomat saavat tyytyä vapaaehtoisklinikoihin. Tiivistäen: vaikka terveyspalvelumme ovat laadukkaita, ne eivät ole yhtäläisesti kaikkien ulottuvilla, ja liian usein jonon hännille jäävät ne, jotka lääkäriä eniten tarvitsisivat. Kaikki tietävät, ettei tällainen meno voi jatkua. Suomi on ansainnut parempaa, Suomella on varaa parempaan. Arvoisa puhemies! Arvoisat kollegat! Vasemmisto on vapausliike, mutta ihmisen, ei rahan, vapauden liike. Tavallisen ihmisen näkökulmasta laki valinnanvapaudesta on monessa suhteessa laki valinnanvapauden vähentämisestä. Jos asun suurten kasvukeskusten ulkopuolella, voinko jatkossa valita terveyskeskuksen ja aikaisempaa lähempää? En, päinvastoin, sote-uudistuksen odotetaan harventavan terveyskeskusverkkoa. Se on ikävä uutinen niille haja-asutusalueiden pienituloisille, joilla ei ole omaa autoa, ei aina taksirahaakaan. Entäpä jos olen veroparatiiseista huolestunut kansalainen, voinko jatkossa valita sellaisen terveyspalvelutuottajan, joka hoitaa yhteiskuntavelvoitteensa? En voi. Vaikka hallitukseen liittyy joitakin avoimuusvelvoitteita, niin ei kuitenkaan riittäviä verovälttelijöiden tunnistamiseksi. Miten sitten käy paikallisen terveysalan yrittäjän elinkeinovapauden? Kai porvarihallitus nyt huolehtii edes siitä vaan ei, laajat palveluvelvoitteet suosivat suuria terveysyrityksiä, ja paikallisten pk-yritysten asemaa heikentää entisestään kansainvälisten terveysyritysten veroshoppailumahdollisuuksien turvaaminen. Tätä eivät palvelusetelit kompensoi. Toistaiseksi on jokaisella kuntalaisella vapaus äänestää laadukkaampien terveyspalvelujen puolesta, vaikka se sitten edellyttäisi veroprosentin nostoa. Jatkossa tämäkin vapaus kaventuu, sillä maakunnilla ei ole verotusoikeutta. Ne saavat rahoituksensa valtiolta, jonka verolinjauksiin kyllä voi vaikuttaa eduskuntavaaleissa mutta joka ei sitten päätäkään rahojen käytöstä. Sentään laki antaa vapauden vaihtaa terveyskeskusta, jos on saamaansa palveluun tyytymätön paitsi että ei ihan niinkään: kun on palveluntuottajansa kerran valinnut, onnistuu vaihtaminen vuoden mittaan vain erillisen ilmoitusmenettelyn kautta. Byrokratiaa edellyttää myös se, jos haluan lääkäriin muualla Suomessa. Arvoisa puhemies! Ihmisen valinnanvapauden kannalta huolestuttavin seikka on kuitenkin sote-kokonaisuuteen leivottu palveluleikkuri. Jos kustannusten kasvua ei onnistuta hillitsemään nuottien mukaisesti, silloin heikennetään palveluja. Me tiedämme jo nyt, että soten budjetti on äärimmäisen kunnianhimoinen, monien asiantuntijoiden mielestä mahdoton. Kasvua selittävä demografia ei tällä uudistuksella nuorennu päivääkään, ja vastaavat yhtiöittämishankkeet ovat muualla johtaneet kustannusten nousuun. Alkuvaiheessa kustannuksia kasvattaa myös palkkaharmonisointi. On siis vahvoja syitä olettaa, että budjetit ylittyvät, ja nyt siis on ennalta määrätty, että näissä tilanteissa joustavat palvelut, eivät budjetit — näin siellä lukee selvällä suomen kielellä. Vapautta valita toisin ei ole, ei maakunnan päättäjillä, ei veronmaksajilla, ei potilailla itsellään ei, vaikka useimmat suomalaiset näkevät sairauden mukaisen hoidon tärkeämpänä vapausoikeutena kuin sen, mistä yrityksestä palvelun tänään saa. Siksi palveluverkon harvenemista pidetään itsestäänselvyytenä, samoin maksujen omavastuiden korotuksia. Mikäli nämä eivät riitä, vähennetään palveluja. Oma veikkaukseni on, että ensimmäisten joukossa poistuvat ainakin aikuisten hammaslääkäripalvelut, jotka ovat tulleet viimeisinä julkisen palvelulupauksen piiriin. Tai sitten leikkaukset kohdistetaan sellaisiin sairauksiin, jotka mielletään elämäntavoista johtuviksi. Tästähän hallituksen diabetesrajaus antoi ensimakua: enää ei pienituloinen kakkostyypin diabetesta sairastava voi valita toimintakykynsä kannalta järkevintä lääkitystä. Arvoisa puhemies! Me olemme kaikki sitä mieltä, että Suomen järjestelmä on kipeästi remontin tarpeessa. Ratkaisu ongelmiin ei kuitenkaan voi olla ongelmien kärjistäminen. Pirstaleisuus ei häviä pirstomalla, eriarvoisuus eriarvoistamalla, kynnykset korottamalla. Sote lähti väärään suuntaan, kun hallitus lukitsi sen pääperiaatteeksi terveysyritysten hyvinvoinnin,