Puhuja: Hanna Sarkkinen
Puolue: vas
Päivämäärä: 2019-01-29 Arvoisa puhemies! Liikenne on merkittävä tekijä Suomen päästöjen kannalta, ja liikenteestä on pakko saada päästövähennyksiä. Niitä voidaan saavuttaa vähentämällä liikennetarvetta maankäytöllä ja kaavoituksella, toimintatapoja ja tottumuksia muuttamalla sekä tehokkaalla logistiikalla, liikenteen siirtämisellä lyhyillä matkoilla jalankulkuun ja pyöräilyyn, joukkoliikenteen ja raideliikenteen lisäämisellä, energiatehokkaammilla ja pienempipäästöisillä ajoneuvoilla, kuten myös liikenteen sähköistämisellä ja biokaasun hyödyntämisellä sekä varsinkin lähitulevaisuudessa nyt käsitellyllä sekoitevelvoitteella ja kestävien biopolttoaineiden avulla. Arvoisa puhemies! Biopolttoaineen sekoitevelvoite on sinällään hyvä asia. Kuitenkin, jotta Suomi ei sitoisi itseään liikaa osittain ylimenokauden teknologiana pidettyyn biopolttoaineeseen, on syytä pitää keinovalikoima avoimena, jotta luodaan mahdollisuuksia uusien teknologioiden kehittämiselle ja hyödyntämiselle ja jotta varmistetaan aidot päästövähennykset. Sekoitevelvoite ja biopolttoaineet eivät siis ole liikenteen päästövähennysten hopealuoti. Vaikka esitys on sinänsä tarpeellinen, on tärkeää, että Suomi ei betonoi liikenteen päästöjen vähentämisen keinovalikoimaa vuoteen 2030 asti liian tiukasti biopolttoaineiden varaan, kun meillä ei ole täyttä varmuutta biopolttoaineiden hintakehityksestä, kestävän raaka-aineen saatavuudesta, teknologioiden kehittymisestä eikä biopolttoainestrategian todellisista nettopäästövaikutuksista. Kuten liikennevaliokunta toteaa lausunnossaan, biopolttoaineen käytön kasvattaminen voi olla vain rajallinen osa liikenteen päästövähennysratkaisua. Kestävästi tuotetut ja kustannustehokkaat polttoaineiden bioraaka-aineet ovat teollisuuden, maa- ja metsätalouden sekä yhdyskuntien sivuvirtoja ja jätteitä, joiden hyötykäyttö tulee maksimoida mutta joiden määrät ovat kuitenkin rajallisia. Viljelyalan käyttöön tai metsien käytön voimakkaaseen lisäämiseen vain biopolttoainetuotantoa varten tulisi suhtautua varauksin, varmistaen että kasvihuonekaasujen väheneminen biopolttoaineen koko elinkaaren aikana toteutuu. Hiilinielujen pieneneminen katsotaan lisäpäästöksi, eikä biopolttoaineiden lisääminen saa johtaa hiilinielujen vaarantumiseen. On kiinnitettävä huomiota myös eettisiin näkökulmiin ja muihin ympäristönäkökulmiin. Ei ole eettisesti kestävää, jos biopolttoaineita tuotetaan ruokatarvikkeiksi kelpaavista raaka-aineista ja ja raaka-aineiden viljelyssä tuhotaan esimerkiksi sademetsien hiilinieluja. Vastuullisuuskysymykset on huomioitava myös, jos biopolttoaineita tuodaan Suomeen ulkomailta. Arvoisa puhemies! Olennaista on seurata myös biopolttoaineiden saatavuutta ja hintaa. Markkinoiden kehittyminen ja globaali tilanne vaikuttavat saatavuuteen ja hintaan. Biopolttoaineiden markkinat ovat vasta alkutekijöissään, eikä valtaosalla EU-maista ole vielä konkreettista politiikkaa kehittyneiden biopolttoaineiden tavoitteista ja edistämistoimista. Kestävästi tuotetut biopolttoaineet eivät riitä koko ajoneuvokannalle, ja niille on kysyntää myös lentoliikenteen puolella. Liikennetarvetta on siis vähennettävä, ja ajoneuvokannan uusiutumista tulisi nopeuttaa niin, että kalusto sähköistyisi ja kulkisi biokaasulla enenevässä määrin jo ennen vuotta 2030. Pitkällä aikavälillä tulisi nestemäiset biopolttoaineet kasvavassa määrin ohjata raskaan kaluston ja lentoliikenteen käyttöön. Arvoisa puhemies! Koska tuleva kehitys on epävarmaa, tulisi jakeluvelvoitteille asettaa selkeä arviointipiste, jolloin säädettäisiin tulevien vuosien velvoitetta ylös- tai alaspäin toteutuneen kehityksen ja tarpeiden mukaan. Eduskunnan tulee selkeästi viestiä, että sekoitevelvoitteita tarkastellaan ja tarvittaessa korjataan voimassaolokauden aikana. Tähän liittyy vastalauseen 1 mukainen ponsi. Vastalause jätettiin, koska emme saaneet pontta mukaan mietintöön ja ponnen ja perustelutekstin ero on merkittävä: ponsi on velvoittava, perusteluteksti on vain eduskunnan ajattelua. Arvoisa puhemies! Vastalauseen toinen ponsi liittyy uusiutuviin synteettisiin biopolttoaineisiin, jotka on sinänsä hyvin huomioitu jo mietinnön tekstissäkin. Arvoisa puhemies! Kolmas ponsi taas liittyy öljylämmitykseen. Suomessa on edelleen noin 190 000 öljylämmitteistä omakotitaloa. Jakeluvelvoite on riittämätön keino vähentää lämmityksen päästöjä. Tarvitaan toimenpideohjelma, jolla öljylämmitteisten talojen energiaremontteja vauhditetaan. Eduskunnan tulisi määritellä toimenpiteet, miten energiaremontteja vauhditetaan, ja tavoiteaikataulu öljylämmityksen korvaaviin lämmitysmuotoihin siirtymiselle. Vaikka öljykattilan korvaaminen on yleensä jo nykyisellään taloudellisesti kannattavaa, lämmitysremontteihin tarvitaan tukea erityisesti vähävaraisille ja iäkkäille omakotitaloasujille,