Puhuja: Ilkka Kantola
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-02-27 Arvoisa rouva puhemies! Uuden tiedustelulainsäädännön valmisteluun on alusta saakka liittynyt kysymys tiedustelutoiminnan valvonnasta. Lainvalmistelun parlamentaarisessa seurantaryhmässä kävimme läpi erilaisia vaihtoehtoja parlamentaarisen valvonnan järjestämiseksi. Koska tiedustelutoiminnalla puututaan merkittävällä tavalla kansalaisten perusoikeuksiin, kuten luottamuksellisen viestin salaisuuteen, on sekä perustuslain että kansainvälisten ihmisoikeussopimusten valossa tärkeätä, että kansanvallalla on mahdollisuus osallistua viranomaistoiminnan valvontaan. Nyt ehdotettavaa ratkaisua eduskuntaan perustettavasta tiedusteluvalvontavaliokunnasta pidettiin lopulta perustelluimpana tuossa seurantaryhmässä. Jotta voitaisiin ihan oikeasti valvoa viranomaisia tiedustelutoiminnassa, ehdotetaan valiokunnalle säädettäväksi laajat tiedonsaantioikeudet. Uuden valiokunnan saama tieto tulee sisältämään luottamuksellista ja laajasti salassa pidettävää tietoa. Tämän takia on päädytty siihen, että valiokunnan koko olisi mahdollisimman pieni, 11 jäsentä ja 2 varajäsentä. Puhemiesneuvosto ehdottaa, että tiedusteluvalvontavaliokuntaa koskisi muita valiokuntia tiukempi salassapitosäännöstö. Yleisestä julkisuuslähtöisyydestä poiketen pääsäännöksi tulisi, että valiokunnan asiakirjat ovat salassa pidettäviä. Asiakirjat olisivat julkisia vain siinä tapauksessa, että on ilmeistä, että tiedon antaminen niistä ei aiheuta merkittävää vahinkoa Suomen kansainvälisille suhteille tai vaaranna kansainvälistä turvallisuutta. Pykälän voisi kirjoittaa myös julkisuuslähtöisesti, niin vaikka sisältö olisi sama, esimerkiksi niin, että valiokunnan asiakirjat ovat julkisia, paitsi siinä tapauksessa, että tiedon antaminen niistä saattaa aiheuttaa merkittävää vahinkoa Suomen kansainvälisille suhteille tai vaarantaa kansainvälistä turvallisuutta. Arvoisa puhemies! Tiedusteluvalvontavaliokunnan kokoonpanosta päättäisivät eduskuntaryhmät siten kuin muidenkin valiokuntien kokoonpanosta päätetään. Valiokunnan laajasta tiedonsaantioikeudesta johtuen ehdotetaan, että valiokunnan jäseniksi ehdolla olevista teetettäisiin laaja turvallisuusselvitys. Laaja turvallisuusselvitys voitaisiin tehdä myös valiokuntaan ehdolla olevien lähisukulaisista. Selvityksen tekisi suojelupoliisi eduskunnan puhemiehen pyynnöstä. Selvityksen tekemiseen vaadittaisiin kohteena olevan kansanedustajan ja lähiomaisen kirjallinen suostumus. Puhemiesneuvoston esityksen mukaan turvallisuusselvitys palvelisi informaationa eduskunnan tehdessä päätöstä tiedusteluvalvontavaliokuntaan valittavista kansanedustajista. ”Ehdotetussa menettelyssä on kyse ainoastaan selvityksen hankkimisesta. Menettely jättää jäsenten valinnan edelleen eduskunnan poliittisen harkinnan varaan, eikä suojelupoliisille perusteta päätösvaltaa asiassa. Saatu selvitys ei sido eduskuntaa.” Turvallisuusselvityksen tekeminen kansanedustajista valiokuntaan valinnan yhteydessä on aikamoinen uutuus. Jossain määrin epäselvää on, minkälaista menettelyä käytännössä noudatettaisiin, minkälaiset selvityshavainnot kansanedustajasta tai lähiomaisista estäisivät pääsyn valiokuntaan tällaisia pitäisi osata kuvitella. Kenelle annettaisiin tieto huolestuttavista havainnoista? Ei varmaan koko eduskunnalle, ehkei koko eduskuntaryhmällekään. Puhemiesneuvoston esitys on tässä kohdin niukka. Siinä todetaan vain: ”Saatuaan valiokunnan jäseneksi ehdotetusta tehdyn turvallisuusselvityksen eduskunnan puhemies keskustelee tarvittaessa jäseneksi ehdotetun kanssa sen mahdollisesti aiheuttamista toimenpiteistä.” toimenpiteistä.” Minusta on outoa, ettei eduskuntaryhmän puheenjohtajalle anneta mitään roolia tässä yhteydessä, ettei häntä mainita tässä yhteydessä. Miten turvattaisiin selvityksessä epäilyttäväksi havaittujen rekisterimerkintöjen yksityisyys? Miten varmistetaan henkilön suoja leimautumiselta, jos hän on ollut eduskuntaryhmässään julkisesti, ainakin osittain julkisesti, ehdolla valiokuntaan mutta jäsenyydelle ilmaantuukin yllättävä este: miltä hän sitten alkaa näyttää? Miten menetellään tilanteessa, jossa kansanedustajan lähiomaisesta tehty turvallisuusselvitys johtaa havaintoihin, minkä takia kansanedustaja menettää mahdollisuutensa valiokuntaan? Saako kansanedustaja tällöin tietää lähiomaisensa turvallisuusselvityksen havainnoista, ehkä yllättävistä havainnoista? Tällaisia pitäisi miettiä. Kysymykset ovat ehkä teoreettisia, mutta tällaiset tilanteet ovat mahdollisia. Näistä hankalista ongelmista huolimatta ajattelen, että turvallisuusselvityksen käyttäminen voi olla hyvä keino edistää tiedusteluvalvontavaliokunnan asianmukaista toimintakykyä.