Puhuja: Sari Raassina
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-05-18 Arvoisa puhemies! Arvostan suuresti kansalaisten mahdollisuutta vaikuttaa kansalaisaloitteen kautta yhteiskuntamme merkittäviin kysymyksiin. Pidän kuitenkin arveluttavana käsiteltävän aiheen taustalle synnytettyä keskustelua, jossa kansalaisten pelkoja ja huolta on lisätty perusteilla, jotka ovat ensisijaisesti poliittisia, eivät terveyspoliittisia. Voimassa oleva lainsäädäntö mahdollistaa Vaasan keskussairaalan 24/7-päivystyksestä sopimisen yhdessä Varsinais-Suomen ja Satakunnan sairaanhoitopiirien kanssa. Terveyspalveluiden toimivuutta tarkasteltaessa on tarkasteltava koko palveluketjua. On aivan totta, että Vaasan alueella on vaje ruotsinkielisistä lääkäreistä nimenomaan perusterveydenhuollossa. Viimeisten käytössä olevien tilastojen perusteella vaje Vaasan seudulla on noin 10 prosenttia, kun samanaikaisesti muualla maassa terveyskeskuslääkärivaje on noin 3,4 prosenttia. Suurin osa päivystysaikaisistakin palvelutarpeista voidaan niin Vaasassa kuin muualla Suomessa kattaa yleislääkäritasoisella palvelulla. Siksi kannan erityistä huolta sujuvaa ruotsin kieltä puhuvien lääkäreiden halukkuudesta sijoittua työtehtäviin Vaasan seudulle. Ruotsinkielisiä lääkäreitä koulutetaan Suomessa suhteellisesti aivan riittävästi. Alueen onkin huolehdittava siitä, että ruotsin kieltä sujuvasti puhuvien lääkäreiden muuttohalukkuus ja työskentelyhalukkuus alueella voidaan varmistaa. Vetovoimatekijöitä täytyy tarjota myös palveluammateissa työskenteleville silloin, kun alueella on voimakas vientiteollisuus Kysynkin nyt, onko mielekästä ylläpitää esimerkiksi neurokirurgian päivystystä kahdessa sairaalassa, joiden etäisyys toisistaan on 80 kilometriä. Voin todeta, että oman kaupunkini äärilaidoilta on lähes 80 kilometriä ainoaan maakunnan yöpäivystysyksikköön. Erityistason erikoissairaaloiden ammattilaisten koulutus on pitkä, ja ammattitaitoa on voitava ylläpitää jatkuvasti. hoitaa arkipäivän työssään riittävästi erityyppisiä potilastapauksia, jotta ammattitaito riittää myös vaikeimpien päivystystapausten hoitoon. Sellaisen erikoisosaajien joukon kouluttaminen ja heidän ammattitaitonsa ylläpito ei ole nyt keskustelussa olevan alueen potilaiden kokonaismäärän osalla mahdollista. En ota kantaa siihen, kummassa kaupungissa, Vaasassa vai Seinäjoella, laajan erikoissairaanhoidon päivystys on mielekkäämpää järjestää, mutta tiedän sen, että kaikkien näiden erikoisalojen osalta ei ole mielekästä ylläpitää kahta yksikköä, jotka sijaitsevat niin lähekkäin toisiaan. Sen kuitenkin tiedän varmasti, että vakavasti sairastuessani haluan, että minua hoitavilla ammattilaisilla on korkein mahdollinen ammattitaito. Elektiivisessä eli ennalta suunnitellussa erityistason erikoissairaanhoidossa meidän tulee jatkaa vaativien hoitojen keskittämistä. Esimerkiksi paksusuolisyöpien leikkaushoidossa potilaan ennuste on sitä parempi, mitä enemmän toistoja leikkaustiimillä on muista potilaaseen liittyvistä tai tautiin liittyvistä ennustetekijöistä riippumatta. On siis erittäin tärkeää, että pystymme keskittämään vaativimmat hoidot, joita yksittäisen potilaan kohdalle elämän aikana ei tule useita kertoja, useimpien meidän kohdalle ei yhtään ainutta kertaa elämässä. Suunnitelluissa lääketieteellisissä hoitotoimenpiteissä potilaan kielelliset oikeudet voidaan turvata, vaikka toimenpiteet olisi keskitetty yhteen ainoaan sairaalaan Suomessa.