Puhuja: Heli Järvinen
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-12-11 Arvoisa puhemies! Ihan alkuun iso hatunnosto ministeri Lindströmille, joka on ollut aktiivisesti kuuntelemassa tätä aktiivimallikeskustelua. Hieman ehkä surkuhupaisaa on se, että me käsittelemme täällä hallituksen aktiivimallia ja nyt pohdimme sitä, millä siitä todellisuudessa saisi aktiivisen — parempi tietysti myöhään kuin ei silloinkaan. Mutta jo pelkästään tämä lakiesitys, joka on käsittelyssä, tulisi paljon paremmaksi, jos ensinnäkin niitä keinoja, joilla työtön voi osoittaa aktiivisuuttaan, laajennettaisiin esimerkiksi niin, että omaishoidon ja perhehoidon lisäksi laskettaisiin vaikkapa vapaaehtoistyö tai talkootyö. Sitä ovat asiantuntijat ehdottaneet. Tätä mallia parantaisi aivan valtavasti myös se, jos pystyisimme antamaan TE-toimistoille lisää resursseja, lisää työvoimaa erilaisten aktivointipalvelujen tuottamiseksi, koska surullinen tosiasia on se, että moni työtön, vaikka kuinka haluaisi erilaista työvoimapoliittista koulutusta, ei sinne pääse. Lopullisesti aktiivisen tästä tekisi se, jos tämä aktiivimalli toisi töihin pyrkivälle ja sinne pääsevälle työttömälle jotakin omaan työttömyysturvaansa lisää eikä vain estäisi sen leikkaamisen. Mutta kun puhumme tästä nyt esillä olevasta aktiivimallista, tässä on monia ongelmia. Me kaikki tässä salissa pyrimme lainsäädäntöön, joka ensinnäkin olisi yhdenmukaista kaikille suomalaisille. No, nyt tiedämme sen, että tässä tulee todella isoja alueellisia ongelmia, alueelliset erot ovat niin suuret työpaikkojen määrässä ja myös työttömyyden hoidossa. Sitten toinen puoli on se henkilökohtainen ero, joka meillä on. Meillä on paljon työttömissä henkilöitä, joilla on elämänhallinnan ongelmia, masennusta, päihdeongelmia ja niin edelleen, ja toisaalta meillä on paljon työttömiä, jotka tekevät kaikkensa saadakseen töitä eivätkä siitä huolimatta onnistu. Juuri näille suomalaisille tämä tuleva aktiivimalli on kohtuuton. Hyvä lainsäädäntö olisi myös sellaista, että se keventäisi hallintoa. Nyt täytyy sanoa, että etenkin Kelan asiantuntijat ovat olleet aika mykistyneitä siitä, miten he tulevat mittaamaan ja laskemaan 65 päivän välein tilanteen joka ainoan työttömän kohdalla. Kela on itse arvioinut, että he tarvitsevat jopa 260 henkilöä lisää työvoimaansa. Toinen iso kysymys on se, kuinka tämä tulee kuormittamaan työkyvyttömyyseläkejärjestelmää, ja siihen ehdottomasti kaivattaisiin myös jotakin helpotusta. Hyvä lainsäädäntö on myös sellaista, joka on helppoa ymmärtää ja yksinkertaista toteuttaa. Nyt tämä ei sellaista ole. Kun muistetaan, että meillä on jo pohjalla erityisiä rekrytointikokeiluja ja meillä on vuoden alusta tulossa ammattiopistoille suorastaan velvollisuus pistää oppilaansa työharjoitteluun paljon nykyistä enemmän, herää vain kysymys, mistä löytyy paikat näille kaikille. Toisaalta jollekin tutulle voi mennä töihin vaikka palkatta, ja se ei tietenkään ole tämän lainsäädännön tarkoitus. Hyvän lainsäädännön pitäisi olla myös sellaista, että se ei olisi itsessään ristiriitaista. Valitettavasti tämä lainsäädäntö, tämä laki itsessään jo sitä on. Tähän lakiinhan liittyy toisaalta se, että karenssia aluksi lyhennetään, mikä lisää kuluja, ja sen jälkeen työttömiä rangaistaan ja pienennetään heidän työttömyyskorvauksiaan, jos he eivät työnhaussa onnistu. Hyvä lainsäädäntö olisi myös ihmisten hyvinvointia kasvattavaa. Valitettavasti tämä lainsäädäntö ei ole edes sitä, koska tämä ei tule tarjoamaan työttömille työllistämistoimia, koska porukkaa ei ole riittävästi, ja toisaalta jatkossa työkyvyttömyyseläkkeelle eivät aina pääse edes ne henkilöt, jotka sinne pikaisesti kaipaisivat ja ansaitsisivat päästä, koska uhkana on, että se järjestelmä ruuhkautuu pahasti. Parasta lainsäädäntöä olisi tietysti ihmisten kannustaminen. Valitettavasti tämä lainsäädäntö ja laki enemmänkin simputtaa, pompottaa, kyykyttää ja kiroiluttaa. Tätä ei yksikään voi kannattaa. Tässä kohtaa on ehkä hyvä muistaa — täällä on puhuttu asiantuntijoista ja heidän kommenteistaan työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa olemme kuulleet ainakin 13:a asiantuntijaa, ja kuten on sanottu täälläkin, Suomen Yrittäjät pitivät tätä ehdotusta positiivisena, kaikki 12 muuta kuultavaa eivät. Kaikki 12 muuta löysivät tästä moitittavaa. Joka tapauksessa kaiken lainsäädännön ja lakien pitäisi olla realistisia, vaikuttavia, tasapuolisia ja helposti toteutettavia, ja valitettavasti tämä nyt käsillä oleva aktiivimalli edustaa juuri päinvastaista. Tämä itse asiassa ei ole minun mielipiteeni vaan asiantuntijan mielipide suoraan lainattuna. Mutta nyt kun ministeri Lindström on paikalla, haluan ottaa erityisesti esiin työkyvyttömyyseläkejärjestelmän, koska nyt jatkossa tilanne tulee olemaan se, että jos sellainen henkilö, joka ei pääse töihin, joka ei pysty harjoittamaan yrittäjyyttä ja jolle toisaalta ei tarjota työllistämispalveluita, haluaa päästä eroon tästä lähes 5 prosentin korvauksen alennuksesta, ainoa keino, mikä hänelle jää, on se, että hän ilmoittautuu työkyvyttömyyseläkkeen hakijaksi. Se hakemus tehdään oikeastaan kahdella näppäimellä netissä, se on nopea tapahtuma, siihen ei tarvitse lääkärintodistusta, ja tilanteessa, jossa meillä on yli 270 000 työtöntä ja 34 000 avointa työpaikkaa, on iso uhka, että meillä on kohta parisataatuhatta ihmistä, joiden kannattaa käydä ne kaksi painallusta netissä tekemässä, koska jos olet hakenut työkyvyttömyyseläkettä, tämä tuen leikkaus ei tule kohdistumaan sinuun niin kauan kuin se hakemus on käsittelyssä. Tämä tulee olemaan iso uhka, ja toivoisin, ministeri Lindström, teiltä vastausta, miten te olette tähän valmistautuneet, jos näin käy. Pitää myös huomioida se, että meillä on jo tehty paljon isoja asioita työttömyysturvaan. Tämä käsillä oleva laki muuttuu entistä huonommaksi, kun muistetaan, että meillä on jo työttömyysturvan enimmäiskestoa lyhennetty 500:sta 400 päivään ja alle kolmen vuoden työhistorialla 300 päivään, meillä on korotettua ansio-osaa alennettu, aikuiskoulutustuen perusosaa on alennettu, tukikuukausia on vähennetty, koeaikaa on pidennetty, takaisinottovelvollisuutta on lyhennetty. Meillä on myös rekrytointikokeilu, eli ihmiset saavat tehdä työtä palkatta, ja sen päälle kun isketään aktiivimalli, joka kyykyttää etenkin niitä aktiivisia työttömiä, jotka vain eivät jostain syystä työtä saa, ja toisaalta niitä kaikkein heikko-osaisimpia, tämä paketti kuulostaa melko pahalta. Se kysymys, jonka esitin perjantainakin mutta jonka mieluusti esittäisin nyt ministeri Lindströmille, kun olette täällä paikalla, liittyy meidän suomalaisten ihmiskuvaan: missä on se raja, missä on ihmisen tulon ja aseman raja, jonka yläpuolella me hyväksymme hänelle helposti optiot, eläke-edut ja erilaiset kannustimet mutta jonka alapuolella me koemme tarpeelliseksi tarjota raippaa, ruoskaa ja rangaistusta? Koska siltä tämä vaikuttaa, että me hyväksymme yritysjohtajien suuret tulot, erilaiset kannustimet, erilaiset erityisedut, mutta mitä heikommassa asemassa ihminen on, sitä valmiimpia olemme luomaan järjestelmää, jossa häntä vähän ikään kuin tukistetaan. Jos teillä on tähän vastaus, kuulen sen mieluusti.