Puhuja: Toimi Kankaanniemi
Puolue: ps
Päivämäärä: 2017-10-12 nostettiin Suomi täydellisestä katastrofista, joka oli itse asiassa askeleen päässä. Monta kertaa oli tilanne se, että valtio ei enää ollut saamassa sitä velkaa, jolla olisi yhteiskunnan perustoimintoja pidetty pystyssä, mutta teimme kovia päätöksiä, todella vaikeita päätöksiä, ja mikä oli tulos? Kaikki tietävät. Viime vaalikauden jäljiltä Suomi oli ei ehkä yhtä pahassa tilanteessa mutta erittäin pahassa tilanteessa. Työttömyys kasvoi, velka kasvoi, kuntien velka kasvoi. Kaikki nämä keskeiset luvut, viennin ja talouden luvut, olivat punaisella, ja siihen oli pakko reagoida. Perussuomalaiset olivat keväällä 2015 valmiita ottamaan vastuun, ja sinä aikana, kun olimme mekin hallituksessa, toteutettiin kipeät päätökset, ne on toteutettu. Nyt ollaan siinä tilanteessa, että meillä on yli miljardi tuloja, joita ei osattu vuosi sitten arvioida tänä vuonna olevan. Hieno homma. Siitä voitaisiin pieni osa käyttää näihin polttaviin tarpeisiin, mutta hallitus nyt valitettavasti nykykokoonpanollaan ei siihen ole ollut valmis vaan maksaa koko summalla lainaa tai jättää lainaa ottamatta vastaavan summan. No, se on arvovalinta. Meillä olisi varmasti tänä päivänä hiukan toisenlainen linja, mutta se siitä. Mikä oli sitten kiky-sopimuksen vaikutus, niin siitä voimme tietysti käydä loputonta keskustelua. Sosiaalidemokraatitkin hyväksyivät kiky-sopimuksen ja nyt sitä arvostelevat. Se on myöhäisherännäisyyttä niin kuin tässä veteraaniasiassakin heillä, mutta se suotakoon. Minä uskon, että kiky-sopimuksella, vaikka sillä ei materiaalisesti ehkä ollut suurta merkitystä, oli valtavan suuri merkitys sen tähden, että se osoitti, että suomalaisessa yhteiskunnassa voidaan sopia asioita, viedä sopien eteenpäin, ja on säilytetty työrauha, ja toivottavasti se säilyy myös jatkossa. Se on ollut yrityksille luottamuksenosoitus ja mahdollisuus toimia tulevaisuutta ajatellen. Arvoisa puhemies! Sitten tästä veteraaniasiasta vielä muutama sana. Meillä oli kunta‑ ja terveysjaostossa kuultavana luonnollisesti veteraanijärjestöt, ja ministeri Matti Louekoski Rintamaveteraaniliiton puheenjohtajana käytti puheenvuoron, hän, joka muuten 90‑luvun alkuvuosina oli äärettömän tärkeä sosiaalidemokraattisen eduskuntaryhmän voimahahmo, jonka tuella saatiin asioita vietyä silloin rakentavasti eteenpäin, kun oli toisenlaisiakin ajatuksia siinä ryhmässä. Siitä hänelle kiitos vielä näin jälkikäteen. Mutta hän esitti erittäin lämpimät kiitokset eduskunnalle, jaostolle, valiokunnalle ja hallitukselle siitä, että nyt veteraanien määrärahat ja lupaukset ovat että enää ei rahojen puutteen takia veteraanien pitäisi jäädä vaille avopalveluita, joiden varassa he käytännössä nyt ovat, kun ovat niin iäkkäitä. Näin sitten niihin kiitoksiin yhtyivät myös toiminnanjohtaja Markku Seppä ja Sotainvalidien Veljesliitosta se oli yksimielinen kanta heillä, että asia on kunnossa. Me kuitenkin kirjoitimme mietintöpohjaan sen, mitä täällä on esitetty ja mikä löytyy täältä mietinnön tekstistä toisena kappaleena tässä Veteraanien tukeminen ‑osassa, eli uusimme sen lausuman, jonka jaosto teki, valmisteli, viime syksynä, jonka valtiovarainvaliokunta yksimielisesti hyväksyi ja jonka joulukuussa koko eduskunta yksimielisesti hyväksyi. Siinä on tämä linjaus, että hallitus velvoitettiin seuraamaan, että rahat riittävät ja yksikään veteraani ei jää palveluja vaille. Tällä perusteella, kun sitten on ilmennyt tämän tämän vuoden aikana, että vaikka viime syksynä lisättiin tälle vuodelle 20 miljoonaa euroa, niin se ei ole riittävä määrä tarpeeseen nähden, kun kunnilta on kyselty tarpeitten määrää, hallitus sitten tuon ponnen mukaisesti on toiminut ja esitti tässä lisätalousarviossa 11,6:ta miljoonaa lisää eli noin 53:a miljoonaa kaiken kaikkiaan tälle vuodelle. Näin ollen tästä kiitos tuli, ja voin sen tässä jaoston puheenjohtajana välittää koko eduskunnalle, eli nämä järjestöjen kiitokset ovat harvinaisia, mutta nyt ne ovat selkeät. Siitä huolimatta, että näin on tänä vuonna, niin ministeri Louekoski kuin muutkin ja myös kirjallisessa lausunnossaan toteavat, että ensi vuosi on ongelmallinen. Hallitus on valitettavasti — en tiedä, johtuuko siitä, että perussuomalaiset eivät enää ole hallituksessa, vai mistä johtuu — nyt leikannut aivan kohtuuttomasti ensi vuoden määrärahaa. Siinä suhteessa tietysti tämä vasemmisto-opposition lausuma, jos se kohdistuu sinne — emme oikein tiedä, mihin se kohdistuu, tähän vuoteen sillä ei ole merkitystä mutta ensi vuoteen — silloin on paikallaan, ja asia on sinänsä tärkeä. Ensi vuoden budjettiesityksen määrärahaa on leikattu veteraanien määrän alenemisesta johtuen 20 prosentilla, ja se on raju leikkaus varsinkin siihen nähden, että nyt lisätään 11,6 miljoonaa ja sitten ensi vuodelta on nykybudjettiin nähden — ilman tätä — leikattu, eli se ei riitä. Järjestöjen mukaan sinne pitäisi panna 20 miljoonaa lisää. Tästä on nyt sitten tietysti kyse, kun käymme paraikaa jaostossa ja valiokunnassa ensi vuoden budjettiesitystä läpi, ja toivon ja vetoan, että niin jaosto, valtiovarainvaliokunta kuin koko eduskuntakin tämän vastuun kantaa, jota hallitus nyt ei ole tähän mennessä kantanut. Tosin on sanottava, että sosiaali‑ ja terveysministeriön virkamies, jota kuulimme jaostossa, lupasi, että jo mahdollisesti budjetin täydennysesityksessä kuukauden kuluttua suunnilleen hallitus saattaa esittää, toivottavasti esittää, ainakin ministeriö varmaankin esittää — toivottavasti ei ministeri Orpon punakynä käy — lisäystä arviolta ehkä 7 miljoonaa. Se ei ole riittävä, mutta tietysti on tämä järjestelmä sellainen, että vuoden mittaan nähdään, paljonko kunnat sitä rahaa käyttävät, mikä on se todellinen tarve. Toisaalta, niin kuin tuossa edellisessä puheenvuorossa totesin, järjestelmässä on sellainen malli, että kunnat saavat tietyn potin. Osa kunnista ei käytä kaikkea, ja silloin se palautuu, ja se palautuu vasta — ne ilmoittavat, että palautuu — niin myöhään vuoden loppupuolella, että sitä ei enää sen vuoden puolella välttämättä ehditä käyttämään. Tätä kautta ajatellen määrärahat saattavat ensi vuodelle olla hieman paremmassa mallissa kuin mitä budjettikirja sanoo, mutta tätä on kuitenkin syytä seurata. Arvoisa puhemies! Meillä ei ole edustaja Vähämäen kanssa vastalauseessa allekirjoitusta, mutta niin kuin aikaisemmin sanoin, asia on tärkeä ja hyvä sinänsä. Vaikka se on täysin yksiselitteisesti hallitusta velvoittavalla ponnella vuosi sitten kirjattu, niin menköön nyt se, että velvoitetaan hallitusta vieläkin tarkemmin seuraamaan riittävyyttä ja huolehtimaan tästä kunniavelasta, joka olisi pitänyt hoitaa jo 60—70‑luvulla mutta on nyt hoidossa, ja kiitos siitä.