Puhuja: Merja Mäkisalo-Ropponen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-09-18 Tätä hallituksen viimeistä budjettiesitystä voisi kuvata siten, että ensin on kolmena vuotena otettu kauhalla pois ja nyt sitten lusikalla annetaan takaisin. Surullista on, että säästöjen kohteena ovat olleet ihmiset, jotka jo muutenkin ovat heikoimmassa asemassa. Pienet korotukset sosiaaliturvaan eivät millään tavalla korvaa esimerkiksi indeksileikkauksia, -jäädytyksiä tai jo aiemmin tehtyjä säästöjä. Erityisesti pienillä eläkkeillä olevien ikäihmisten tilanne alkaa olla jo melko toivoton. Hallitus kyllä tekee pieniä korjauksia, mutta kun kokonaisvaikutuksia ei ole laskettu, niin monen ikäihmisen kohdalla toimeentulo voi olla miinusmerkkistä. Lisäksi hallitus on päättänyt säästää 4,3 miljoonaa euroa myös hoidosta ja hoivasta laatusuosituksia tarkistamalla, ja tämä jos mikä kertoo ikävällä tavalla hallituksen arvoista. Tulevaisuusinvestointiajattelu näyttää myöskin puuttuvan hallituksen talousarviosta. Hallituskauden aikana tehdyt leikkaukset varhaiskasvatukseen, koulutukseen, tieteeseen, tutkimukseen ja innovaatiotoimintaan voivat olla vakava uhka tulevaisuuden kasvulle. Hyvätkään uudistukset eivät esimerkiksi varhaiskasvatuksessa auta, jos ryhmäkoot ovat liian suuria tai osa lapsista on asetettu eriarvoiseen asemaan viemällä heiltä oikeus kokopäiväiseen varhaiskasvatukseen. Kävin viimeksi eilen päiväkodissa, jossa minulle kerrottiin, että näissä niin sanotuissa säästöissä ei ole järjen häivää, eikä työntekijöiltä löytynyt ymmärrystä tälle asialle. He kertoivat, että esimerkiksi subjektiivisen varhaiskasvatusoikeuden rajoittaminen on aiheuttanut todella paljon lisää työtä henkilökunnalle ja monet perheet ovat joutuneet hankalaan tilanteeseen. Hallituskauden alussa hallitus lupasi tehdä lapsivaikutusten arviointia, mutta valitettavasti kokonaisvaikutuksia eri toimenpiteistä ja säästöistä ei ole tehty. Nyt sekä palvelujen heikennykset että säästöt kohdistuvat samoilla lapsiperheille. Lapsiperheköyhyys on lisääntynyt, ja lapset kokevat köyhyyden monet ilmiöt niin koulussa, vapaa-ajalla kuin kotonakin. Lapsen elämässä köyhyys ei ole vain vähävaraisuutta, se on myös ulkopuolisuutta ja herkästi periytyvää huono-osaisuuden kierrettä. Köyhyyden kokemuksilla on vahingolliset vaikutukset lapsen tunne-elämän kehitykselle, ennen kaikkea yhteenkuuluvuuden puutteen ja leimautumisen pelon takia. Selvitysten mukaan köyhien perheiden lapsia esimerkiksi kiusataan enemmän kuin muita. Köyhyys jättää helposti pysyvät jälkensä lapsiin. Ammatillisen koulutuksen säästöt ovat ajaneet oppilaitokset kaaoksen partaalle. Sekä opiskelijat, opettaja että nuorten vanhemmat kertovat avoimesti, että opiskelijat on jätetty täysin oman onnensa varaan eikä kenelläkään ole varaa paneutua opiskelijoiden asioihin. Hallitusta ja ministeriä varoitettiin monelta taholta ennakkoon, että näin tulee käymään, jos valtavat säästöt toteutetaan ennen uudistusta. Pieni lisäys nyt ensi vuoden budjetissa ammatilliseen koulutukseen ei ammatillisen koulutuksen ahdinkoa ja kaaosta valitettavasti pysty korjaamaan. Nyt hallitus on ajamassa myös työmarkkinat kaaokseen. Kyllä ministeri Lindströmin jo aiemman työkokemuksen perusteella olisi pitänyt ymmärtää, että jossain vaiheessa kamelin selkä katkeaa. Niin paljon on heikennetty työntekijöiden oikeuksia, että tämä viimeinen työsuhdeturvan heikennys -esitys oli niin sanotusti viimeinen pisara, etenkin kun mitään vaikuttavaa näyttöä ei lakiesityksen työllistävistä vaikutuksista ole. Hallitus on jopa omaan esitykseensä kirjannut seuraavasti: ”Vaikka irtisanomiskynnykseen kohdistuvalla lainmuutoksella olisi jossakin määrin positiivinen vaikutus pienten yritysten työllistämiskynnykseen, taloustieteellisen tutkimuksen perusteella toimet eivät nostaisi työllisyysastetta merkittävässä määrin. Tutkimusten mukaan uudistukset voisivat lisätä uusien työpaikkojen syntymistä, mutta samalla ne voisivat lisätä irtisanomisia.” Näin on siis hallitus itse arvioinut tässä omassa tekstissään. On myös todennäköistä, että jos yritysten irtisanominen helpottuu, heikennetään samalla pienten yritysten rekrytointimahdollisuuksia. Jos työpaikka on avoinna sekä pienessä että isossa yrityksessä, ei ole vaikea arvata, kumman työntekijä valitsee.