Puhuja: Tytti Tuppurainen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-09-13 Arvoisa herra puhemies! Keskustelemme täällä tänään erittäin tärkeästä, meitä kaikkia ja koko maailmanyhteisöä koskettavasta asiasta, yhteisestä tulevaisuudestamme. Syksyllä 2015 YK:n jäsenvaltiot sopivat Agenda 2030 -toimintaohjelmasta ja konkreettisista kestävän kehityksen tavoitteista. Näiden tavoitteiden hyväksyminen oli tärkeä virstanpylväs. Niiden saavuttamiseksi tarvitaan kuitenkin meidän kaikkien panosta. Kestävä kehitys on mitä suurimmassa määrin yhteinen asia. YK:n kestävän kehityksen tavoitteet ovat universaaleja, ne koskevat siis kaikkia valtioita mutta myös yksityistä sektoria ja kansalaisyhteiskuntaa — siis jokaista meistä. Kestävä kehitys ei ole mitään nollasummapeliä, siinä ei ole voittajia ja häviäjiä. Suomen hallitus on linjannut Agenda 2030 -selonteossaan kansallisen toiminnan kaksi painopistealuetta: hiilineutraali ja resurssiviisas Suomi sekä yhdenvertainen, tasa-arvoinen ja osaava Suomi. Nämä painopisteet ovat kannatettavia. On kuitenkin tärkeää, että Suomi kantaa osuutensa kestävän kehityksen tavoitteiden toteutumiseksi myös globaalilla tasolla. Agenda 2030:n keskeinen periaate on, että ketään ei jätetä, Suomi on sitoutunut nostamaan kehitysyhteistyörahoituksen 0,7 prosenttiin bruttokansantuotteesta, ja tämän saavuttamiseksi on johdonmukaisesti toimittava. Kuitenkin hallituksen tekemät leikkaukset kehitysyhteistyörahoihin ovat vieneet Suomea kauemmaksi tästä tavoitteesta ja vaikuttaneet kehitysyhteistyötoimijoiden työhön, mikä tekee kestävän kehityksen puolesta toimimisen entistä vaikeammaksi. Arvoisa puhemies! On hienoa ja huomion arvoista, että Suomen kehityspolitiikassa tyttöjen ja naisten oikeuksien vahvistaminen on korkealla agendalla. Maailma tarvitsee feminismiä, tasa-arvoa. Maailma tarvitsee feminististä yhteistyötä. Suomen on syytä edistää feminististä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Tähän ja sukupuolten väliseen tasa-arvoon yleensäkin kannattaa panostaa, ja näihin Suomella on paljon annettavaa, vaikka on kuitenkin noteerattava se, että myös meillä Suomessa on vielä paljon työtä tehtävänä tasa-arvon edistämiseksi. On valitettavaa, että lasten subjektiivista päivähoito-oikeutta on leikattu, mikä heikentää naisten työmarkkina-asemaa. Ja on valitettavaa sekin, että kun tässä eduskuntakeskustelussa puhuimme tyttöjen asemasta globaalisti, siitä, että liian moni tyttö joutuu liian varhain aikuisuuteen avioliiton myötä, niin myös meillä itsellämme on se pimeä kohta, että Suomen lainsäädäntö yhä edelleen mahdollistaa lapsiavioliitot. Tämä ei ole jäänyt miksikään tyhjäksi kirjaimeksi lainsäädännössä, vaan viimeisten 20 vuoden aikana Suomessa yli 1 100 lasta on solminut avioliiton, ja näistä yli 900 on ollut tyttöjä, osa jopa 14—15-vuotiaita. Nämä kestävän kehityksen tavoitteet koskevat myös meitä, tyttöjen ja lasten oikeudet koskevat myös meitä, ja muun muassa tämä yksityiskohta on kiireesti korjattava. On hyvä huomioida, että EU on linjannut sukupuolten tasa-arvon, naisten voimaannuttamisen ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 toimeenpanon läpileikkaaviksi teemoiksi EU:n keskeisimmissä tavoitteissa YK:ssa, jotka ovat vahvempi globaalihallinta, rauha ja konfliktien ehkäisy sekä kestävä muutossuunnitelma. Sukupuolten välisen tasa-arvon tärkeyttä ei voi liiaksi korostaa. Se on keskeinen niin yhteiskuntien rauhan ja vakauden kuin myös kestävän kehityksen ja yhteiskuntien hyvinvoinnin kannalta. Kestävää kehitystä ei voida rakentaa sortaville yhteiskuntien rakenteille. Puhemies! Agenda 2030 -ohjelmaa voidaan parhaiten edistää oloissa, joissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia, demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta. Se voi toteutua vain monenkeskisen, sääntöperusteisen kansainvälisen yhteistyön oloissa, joissa demokratiasta ja oikeusvaltiosta pidetään kiinni. Kuitenkin viimeaikainen kehitys niin EU:n ulkopuolella kuin valitettavasti myös EU:n sisällä on ollut huolestuttavaa.