Puhuja: Antti Lindtman
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-09-05 Arvoisa puhemies! Hyvät edustajakollegat! Hallituksen tavoite selkiyttää ja yhdenmukaistaa työperäisen maahanmuuton käytänteitä on hyvä. Sosiaalidemokraateille on tärkeää, että kaikkia työntekijöitä, niin kantasuomalaisia kuin muualta tulleita, kohdellaan yhdenvertaisesti ja että pelisäännöt ovat reilut ja ne ovat kaikilta osin kunnossa. Suomen tavoitteena tulee olla vastuullinen ja inhimillinen maahanmuuttopolitiikka, ja se pitää sisällään myös hallitun työperäisen maahanmuuton. Nyt käsittelyssä oleva, EU-direktiiviin perustuva lakiesitys pyrkii osaltaan selkiyttämään työperäisen maahanmuuton edellytyksiä. Hyvästä tarkoituksesta huolimatta esitys kuitenkin vaatii vielä täsmennyksiä. Erityisesti tämä laki vaatii rinnalleen parempaa valvontaa. Tarvitsemme jatkossakin työperäistä maahanmuuttoa. Myöskään sinisilmäisyyteen meillä ei ole varaa. Erityisen huolestuttavaa on, että hallitus esittää TE-toimistojen ohittamista työvoiman saatavuusharkinnassa nykykäytännöstä poiketen. Tämä tarkoittaisi sitä, että alueilla, missä on paras ymmärrys työvoiman tarpeesta — kullakin alueella, kussakin maakunnassa — ei olisi enää kunnollista sananvaltaa tarveharkinnan toteuttamiseen. Voikin kysyä: missä on läheisyysperiaate? Herää kysymys, onko tämä lakiesitys askel kohti koko tarveharkintaisesta järjestelmästä luopumista. Työperäisen maahanmuuton toimiva valvonta on tärkeää, jotta pystymme pitämään kurissa myös toisen puolen, esimerkiksi kaksien työmarkkinoiden syntymisen. Me emme voi hyväksyä työntekijöiden oikeuksien polkemista, ja siksi valvonnan on parempi olla aina ennakollista. Tästä olemme saaneet Ruotsista esimerkkejä. Uskon, että edustaja Räsänen tänään vielä paremmin tästä näitä esimerkkejä kuvaa. Jälkikäteisvalvonta ei koskaan ole riittävän tehokasta, ja se ei ole myöskään taloudellisesti järkevää. Arvoisa puhemies! Tehokas työkalu olisi ammattiliittojen kanneoikeus. Alipalkkaus pitäisi myös kriminalisoida, minkä edellinen oikeusministeri lupasi, mutta tätä esitystä hallitukselta ei ole kuulunut. Mitä tulee sitten tähän tarveharkintaan, niin huomasin, että edustaja Heinonen otti irti-oton hallituksen linjasta. Maahanmuuton, olisi se sitten humanitääristä tai työperäistä, on oltava vastuullista ja kestävää. Siksi tarvitsemme edelleen myös työperäisen maahanmuuton tarveharkintaa. Ensisijaisen tavoitteen on tietenkin oltava Suomessa olevien työttömien työllistäminen. Meillä on täällä lähes puoli miljoonaa työtöntä. Lisäksi nykyisin — siis tämän tarveharkinnan ulkopuolella — käytössä ovat EU-alueen kaikki työnhakijat: 20 miljoonaa työtöntä EU-alueella etsii työtä. Jos tästä ei löydy työvoimaa tai sitten hakuajan jälkeen ei löydy työvoimaa, niin tämän jälkeen voidaan myös harkita EU:n alueen ulkopuolelta työntekijöiden tuomista. Paljon on puhuttu siitä, niin kuin äskenkin kuulimme, että ulkomaalaisten osaajien saatavuutta Suomeen tulisi parantaa. Tarveharkinta, siis saatavuusharkinta, ei kuitenkaan ole tähänkään asti ollut yritykselle este saada tarvitsemiaan erityisosaajia ulkomailta palvelukseen. Sen sijaan ongelmana ovat olleet usein kohtuuttoman pitkiksi venyneet hakemusten käsittelyajat, ja näiden käsittelyaikojen lyhentämiseen meidän tulisi kaikki tarmomme käyttää sen sijaan, että puramme toimivan tarveharkintaisen järjestelmän. Arvoisa puhemies! Pari sanaa vielä siitä, että uskon, että tässä salissa syysistuntokaudella tulemme varmasti puhumaan myös maahanmuuttopolitiikasta, viranomaisten resursseista, valvonnasta ja kansalaisten turvallisuuden parantamisesta. Tämä tietenkin johtuu siitä, mihin koko kansakunta pysähtyi elokuussa — Turun raukkamaiseen ja julmaan väkivallantekoon. Malttia ja harkintaa tarvitaan nyt kaikkialla. Meidän päättäjien on tehtävä päättäväisesti kaikki ne toimet, joita edellytetään, mutta ne on tehtävä asiallisen ja vakaan harkinnan pohjalta, ja ylilyöntejä on nyt syytä välttää. Ylilyöntejä on nähty. Yksi eduskuntapuolueen puheenjohtaja näki Turun iskun jälkeen vaivaa kyseenalaistaakseen sen, että maahanmuuttajat olisivat Turussa auttaneet puukotuksen uhria. Tätä ei voi sivuuttaa, koska juuri tällainen toiminta lietsoo vastakkainasettelua maassamme, ja väestöryhmien vastakkainasettelu ja pelko ovat juuri sitä, mihin terrorismilla pyritään. Ylilyönniksi, joskin joskin paljon pienemmäksi mutta kuitenkin, voi hallituksen osalta muun muassa lukea sen, että hallitus kertoi budjettiriihen tiedotustilaisuudessa kriminalisoivansa hädässä olevien ihmisten majoittamisen — mustaa valkoisella: kriminalisoivansa majoittamisen. Onneksi hallitus näyttäisi peruvan tämän päätöksen. Arvoisat kollegat, suomalaisen yhteiskunnan todellinen vahvuus mitataan nyt siinä, ettemme me päättäjät kriisin hetkellä lisää vastakkainasettelua ja luo eripuraa eri ihmisryhmien välille. Suomalaisen yhteiskunnan vahvuus mitataan nyt sillä, että tuemme toisiamme tällaisen väkivallan uhan edessä. Vastuullisten poliittisten toimijoiden tehtävänä on nyt yhdessä vaalia kansallista eheyttä, torjua väkivalta, kaikkinainen ääriajattelu ja ihmisvihan lietsonta. Tässä puoluejohtajilla ja kaikilla poliittisilla päättäjillä on Suomen kansan edessä erityinen vastuu, ja arvoisat edustajakollegat, toivon, että tänä syksynä tässä salissa me pystyisimme turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä löytämään enemmän yksituumaisuutta ja vähemmän puolueista lähtevää politikointia. Muutosten pitää perustua asialliseen valmisteluun. Ne pitää tehdä oikeusvaltioperiaatetta ja länsimaisia arvoja kunnioittaen, kuten esimerkiksi edustaja Haatainen on aivan oivallisesti huomauttanut ja pitänyt esillä. Ruotsi antaa hyvän esimerkin siitä, siellä pystyttiin yli hallitus- ja oppositiorajojen tekemään yhteinen toimenpideohjelma terrorismin torjumiseksi. Lähetetään siis täältä yhteinen viesti: Suomi torjuu yksimielisesti terrorismin, väkivallan ja sillä uhkaamisen sekä kaikenlaisen ihmisvihan ja väestöryhmien vastakkainasettelun. Se tarkoittaa malttia, ylilyöntien välttämistä. Se tarkoittaa sitä,