Puhuja: Jari Lindström
Päivämäärä: 2017-09-21 Näkymät tuleville vuosille ovat siis positiivisemmat kuin kertaakaan tämän niin sanotun hukatun vuosikymmenen aikana. Talouskasvun positiivisuus luo hyvän pohjan työllisyystilanteemme edistämiseen, ja olemme hallituksessa määrätietoisesti työskennelleet sen eteen, että työllisyystilanne paranee. Näiden toimien kautta meidän on tietenkin vahvistettava yritystemme mahdollisuuksia työllistää sekä huolehdittava osaavasta työvoimasta ja sen saatavuudesta. Ennen kuin menen tarkemmin yksityiskohtiin, joita olemme hallituksena tehneet työllisyystilanteen parantamiseksi, niin muutama sana nykyhetkestä. Valtiovarainministeriö on arvioinut, että kuluvana vuonna työttömyysaste olisi 8,6 prosenttia. Vuodelle 2018 ennustetaan 8,1 prosentin ja vuodelle 2019 ennustetaan 7,8 prosentin työttömyyttä, joten suunta on oikea. Tässä kehityskulussa hallituksen tekemät toimet näyttelevät omaa osaansa. Tämä positiivinen vire alkaa näkyä työllisyyskehityksessä. Viimeisimmän työllisyyskatsauksen mukaan työ- ja elinkeinotoimistoissa oli heinäkuun lopussa 329 000 työtöntä työnhakijaa, siis lähes 50 000 henkilöä vähemmän kuin vuosi sitten — liian iso luku tämäkin toki, tämä työttömien määrä. Se on hyvä, että työttömyys on vähentynyt kaikissa ikäryhmissä. Vuoden takaiseen verrattuna positiivista on myös se, että avoimia työpaikkoja on 3 000 enemmän kuin vuotta aiemmin. Me olemme lisänneet valtion toimia: aktivointiaste oli heinäkuun lopussa reilut 23 prosenttia, joka on 2,5 prosenttiyksikköä enemmän kuin vuosi sitten. Ensi vuoden talousarvioon esitettävillä työllistämismäärärahoilla arvioidaan päästävän jo 27 prosentin tasolle. Määräaikaishaastatteluita lisäämällä olemme päässeet tilanteeseen, että ajantasaisia työllistymissuunnitelmia on 55 prosentilla työttömistä. Muutos vuoden alun tilanteeseen on merkittävä. Tuolloin määräaikaishaastattelu oli tehty vain 18 prosentille työttömistä ennen kolmen kuukauden työttömyyden kestoa. Haastattelujen tarkoitus on palvella ja tukea työtöntä työnhaussa aiempaa paremmin. Budjettiriihen yhteydessä päätettiin lukuisista uusista työllisyyttä parantavista toimista. Ensinnäkin parannetaan työnhakijoiden mahdollisuuksia kehittää osaamistaan siten, että työttömyysetuutta menettämättä olisi mahdollista suorittaa enintään puolen vuoden opintokokonaisuuksia, jotka tukevat ammatillisia valmiuksia ja yrittäjyyttä. Me helpotamme työttömien oikeutta aloittaa yritystoiminta työttömyysturvalla. Muutamme korkeakoulutettujen muuntokoulutusta koskevan kokeilun pysyväksi. Laajennamme liikkuvuusavustuksen soveltamisalaa. Budjettiriihessä päätimme myös uusista keinoista nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi. Vakinaistamme Ohjaamo-toiminnan, ja palvelukokonaisuuteen lisätään myös uusi psykososiaalisen tuen palvelupaketti. Tämän avulla pyritään torjumaan nuorten työ- ja toimintakyvyn ongelmia ja työllistymisen esteitä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Julkisiin työvoima- ja yrityspalveluihin varasimme tulevalle vuodelle 15 miljoonaa euroa tulosperusteisten hankintojen lisäämiseen. Tavoitteena on, että määrärahan turvin 10 000 alle 30-vuotiasta ohjataan uusiin palveluihin. Palvelutuottajille maksetaan vain tuloksista eli nuorten etenemisestä koulutukseen tai työhön. lisätään palkkatuen tarjontaa alle 30-vuotiaiden kolmen ja kuuden kuukauden haastatteluissa sekä yhdistetään palkkatuen myöntämiseen työnhaku ja työvalmennusta. Myös ammatillisen koulutuksen tarjontaa on tarkoitus lisätä 1 000 opiskelupaikalla erityisesti työvoimapulasta kärsivillä aloilla. Koska olen vastuussa myös kotouttamisesta, niin ehkä muutama sananen siitä. Meillä oli tänään maahanmuuton ministeriryhmä ja tuore raportti siitä, missä mennään kotouttamisen suhteen noin niin kuin Euroopan mittakaavassa, ja tässä on myös mukana muitakin maita EU:n ulkopuolelta: Australia, Kanada, Japani, Uusi-Seelanti, Islanti, Norja, Etelä-Korea, Sveitsi, Turkki ja USA. USA. Tällaisessa niin sanotussa Mipex- eli Migrant Integration Policy Index -vertailussa, missä mitataan kotoutumista tukevien palveluiden ja niihin pääsemisen lainsäädäntöä sekä kotouttamistoimien vaikuttavuutta, on 144 indikaattoria. Suomi sijoittui tässä edellisessä vertailussa, 2014, neljänneksi yhdessä Norjan kanssa, ja edellä olivat Ruotsi, Portugali ja Uusi-Seelanti. Silti parannettavaa on esimerkiksi työllisyydessä sekä lasten ja nuorten koulumenestyksessä. Tästä tilastosta voidaan siis päätellä, että kotoutuminen ei ole niin epäonnistunutta kuin usein annetaan ymmärtää, mutta ei myöskään niin onnistunutta kuin toivoisimme. Sen takia olen päättänyt ja maahanmuuton ministeriryhmä — tänään, että me aloitamme ensinnäkin vuoropuhelun kansalaisjärjestöjen kanssa ja erityisesti niiden etnisten ryhmien, joiden työllisyysaste on alhainen. Idea on se, että me haastamme myös heidät tulemaan vastaan siinä, mitä he voisivat tehdä paremmin. Meidän täytyy onnistua kotouttamisessa, jotta me vältymme sitten mahdollisilta ongelmilta. Se on meidän kaikkien etu, ja siksi uskallan tästä asiasta puhua ja tästä asiasta haastaa. Tässä lyhyesti, arvoisa puhemies.