Puhuja: Harry Harkimo
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-02-15 Arvoisa herra puhemies! Hyvät kansanedustajat! Osuvan sanonnan mukaan Helsingin Hakaniemessä on Suomen suurin veroparatiisi. Siellä majailee muun muassa ammattiliittojen keskusjärjestö SAK. Nykytilanteessa ammattiyhdistysliikkeen omaisuudesta ja rahankäytöstä ei ole mahdollista saada minkäännäköistä käsitystä. Työmarkkinajärjestöille on jo 70-luvulta saakka annettu erityisasema verottomien jäsenmaksutulojen hankkimiseen. Näiden verovähennysoikeus on valtion antamaa tukea. Lisäksi järjestöjen ja liittojen sijoitusten tuottamat tulot ovat verovapaita, koska yhdistykset katsotaan yleishyödyllisiksi. Lakialoitteeni ajatus on yksinkertainen: samoin kuin yritysten, näiden yhdistysten tilinpäätösten tulisi olla kokonaan julkisia, jotta voitaisiin arvioida, täyttyvätkö niiden toiminnassa yleishyödylliset periaatteet. Aloitteeni on allekirjoittanut 106 kansanedustajaa, mutta joukossa ei ole yhtään sosiaalidemokraattia eikä vasemmistolaista. Tätä ihmettelen suuresti, sillä oppositiopuolueet ovat kilvan peräänkuuluttaneet avoimuutta ja läpinäkyvyyttä kaikessa yritystoiminnassa. Niin demarit kuin vihreät puhuvat varjobudjeteissaan harmaan talouden kitkemisestä. Luulisi, että keskustelemme vihdoin asiasta, johon yhdelläkään kansanedustajalla ei ole poikkipuolista sanottavaa. Kysynkin puheenjohtaja Rinteeltä: eikö läpinäkyvyys nyt omissa asioissa kiinnostakaan? Työmarkkina-asiat ovat aivan retuperällä. Moni laki ei oikeastaan edes tunne käsitettä "työmarkkinajärjestö". Ainoastaan verolain soveltamiskäytännön mukaan työmarkkinajärjestöiksi määritellään etujärjestöt, joiden tehtävänä on neuvotella ja sopia työsuhteiden osapuolia sitovia tai muuten noudatettavia ehtoja työsuhteessa. Tämän soveltamiskäytännön mukaan työmarkkinajärjestöillä, ammatti- ja työnantajaliitoilla, neuvottelujärjestöillä ja keskusliitoilla ei ole minkäänlaisia velvoitteita avata sijoitus- tai liiketoimintojaan. En ymmärrä, miksi, sillä näillä järjestöillä on muita järjestöjä laajemmat oikeudet saada julkista tukea. Monessa muussa lainsäädännössä julkinen tuki velvoittaa järjestöjä laajempaan avoimuuteen kuin organisaatioita, jotka eivät saa julkista tukea. Kaikkien pienten ja suurten yritysten velvollisuus on julkistaa taloudellista asemansa ja tuloksiaan koskevat tunnusluvut. Nämä tiedot löytyvät Patentti- ja rekisterihallituksesta. On mahdotonta edes tietää, kuinka monta ammatti- ja työmarkkinajärjestöä Suomessa kaiken kaikkiaan toimii, sillä ennen nykyistä rekisteröimiskäytäntöä yhdistyksiltä ei edellytetty kuvausta toiminnastaan. Tärkeimmät ammatti- ja työnantajaliitot kuitenkin toimivat keskusjärjestöjen alla. Akavalla on 35 jäsenliittoa, STTK:lla 17, SAK:hon kuuluu 20 jäsenliittoa sekä JHL:n yhteisjäsenet. Elinkeinoelämän keskusliitto EK:hon kuuluu 25 jäsenliittoa. Tämä tarkoittaa 16 000:ta jäsenyritystä, joista 96 prosenttia on pk-yrityksiä. Suomen Yrittäjät on Elikeinoelämän suurin. Yli 115 000 jäsenyritystä kuuluu keskusjärjestöön. Ammattiyhdistysten arvioitu varallisuus on noin Ne saavat tuloja jäsenmaksuista, joita maksaa suurin osa suomalaisista yksityisen ja julkisen sektorin työntekijöistä. Nämä maksut vähennetään verotuksessa. Valtio häviää vuodessa yli 200 miljoonaa euroa verotuloja. Rakennusliitolla on joidenkin lähteiden mukaan 100 miljoonan omaisuus, OAJ:lla kuuleman mukaan paljon enemmän. Ilta-Sanomat penkoi viime vuonna taloustietoja, joista selvisi, että pelkästään 12 keskusjärjestöllä ja ammattiliitolla on yhteensä 980 miljoonan euron omaisuus. Kertoisin mielelläni tarkkoja lukuja, mutta ongelmallista on, kun kukaan ei tiedä, minkälaiset rahat liitoissa liikkuvat ja kuinka suuria niiden omistukset ovat. Lisäksi ammattiyhdistysten sijoitusten tuotot ovat verovapaita. Kauppalehden kyselyn mukaan esimerkiksi PAMin pelkkä sijoitussalkun koko on 105 miljoonaa euroa. Yhdistyksen tai säätiön tuloverolain mukainen verovapaus arvioidaan yleishyödyllisyyden ja yhteiskunnallisen merkittävyyden perusteella. Arvioinneissa huomioidaan yhdistyksen säännöt sekä todellinen toiminta. Yleishyödyllinen yhdistys tai säätiö ei saa tuottaa sen toimintaan osallistuneelle taloudellista etua, osinkoa voitto-osuutena eikä kohtuullista suurempaa palkkaa tai muita hyvityksiä. Tutkittua kuitenkin on, että monissa tapauksissa yhteisöt jakavat jäsenilleen etuuksia esimerkiksi lomakotien ja urheilufasiliteettien muodossa. Yleishyödyllisyys on siis perusteltua arvioida. Nykytilassa se on mahdotonta, koska verolain soveltamiskäytännön mukaan työmarkkinajärjestöillä ei ole minkäänlaista velvoitetta avata sijoitus- tai tilitietoja. Nyt saattaa herätä ajatus, että moni ammattiyhdistyshän julkaisee tilinpäätöksensä netissä ihan vapaaehtoisesti. Kyllä sieltä löytyykin keskusjärjestöjä, muun muassa Akava, SAK ja STTK kertoivat antavansa tilitiedot pyydettäessä. Jäsenliittojensa käytännöistä ei keskusjärjestöissä ole harmainta aavistusta. Liitot saavat itsenäisesti päättää, tarjoavatko he toiminnastaan tietoja vai eivät. Osalla liitoista tiedot ovat nähtävillä, osalla eivät. — Tässä on esimerkiksi SAK:n tilinpäätös. Miten voi ammattijärjestön kokoluokan toimijan tulos ja tase mahtua yhdelle sivulle? Varsinaisen toiminnan kuluja on pyöreät 13 miljoonaa ja sijoituksia 50 miljoonaa. Oikeastaan mitään muuta tietoa tämä paperi ei tarjoakaan. Minä olen elämäni aikana istunut kymmenissä hallituksissa, ja joka kerta on pakko kirjanpitolain mukaan koota tilinpäätös, joka sisältää kymmeniä sivuja. Pyydettäessä sain tilinpäätöksen muun muassa EK:lta, se on yrityksen yrityksen tilinpäätöksen kaltainen. Verotettavien yritysten tilitietoja mielenkiintoisempaa on kuitenkin se, mihin 2 155 166 suomalaisen palkansaajan jäsenmaksurahat oikein käytetään. Vuoden 1974 jälkeen maksetut jäsenmaksut yhteensä valtion obligaatioiden korkoprosentin mukaisella korolla ovat taloustieteen professori Virénin karrikoidun arvion mukaan 40 miljardia euroa. Nythän uskomus on se, että liitot ja järjestöt käyttävät keräämänsä rahat työntekijöiden etujen ajamiseen, työtaisteluihin ja muuhun yleishyödylliseksi kutsuttuun toimintaan. Kyseessä on nimenomaan uskomus, koska faktapohjaista tietoa ei ole kenelläkään, ei verottajalla eikä Suomen valtiolla. Kysyn edelleen: mitä ovat nämä tilinpäätöksellä näkyvät kulut? Pyyntööni kulujen esittelystä ei enää saanut vastausta. SAK:n Elorannan mukaan työtaistelukyky ja -valmius ovat liiton omia asioita. Jäin sen tiedon varaan, että varsinaisen toiminnan kulut ovat järjestön toimintaan liittyviä kuluja, mitkä aiheutuvat yleishyödyllisestä toiminnasta. Onko lakkoilu, työtaistelu, mielenosoituksen järjestäminen, yleishyödyllistä toimintaa, jota valtion tulee tukea? Yksikään keskusjärjestö tai liitto ei myöskään kerro, mihin he sijoittavat omaisuuden. Kun tiedustelin tilitietoja Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliiton AKT:n talouspäällikkö Wallinilta, totesi hän, että etenkään Harkimo ei tämän tiedonkulun piiriin kuulu. On se nyt kummallista, kun kaikkien omien yritysteni tiedot ovat kuitenkin julkisesti nähtävillä ja poliittiset puolueetkin rahoitusta valvovat. Kansanedustajana olen verovelvollinen ilmoittamaan jopa eduskuntaan saamieni lahjojen arvon. Olen sitä mieltä, että kaikki yhdistykset eivät täytä yleishyödyllisyyden kriteerejä. yleishyödyllisyyden kriteerejä. Räikein esimerkki on Metallityöväen Liitto, joka omistaa pyöreästi 10 prosenttia VVO-konsernista. Se kiskoo maksimivuokrat joka paikasta, josta valtio maksaa vuokran asumistukea. VVO:n jakokelpoinen vapaa oma pääoma vuonna 2015 oli 188 723 664 euroa 664 euroa ja 19 senttiä. Tästä jaettiin osinkoa 37 miljoonaa. VVO:n kautta valtion asumistuet valuvat myös JHL:ään, PAMiin, Ammattiliitto Prohon ja OAJ:n salkkuihin. Liitot saavat kerätyt voitot eivätkä maksa niistä veroa. Miten on mahdollista todeta, että järjestö on yleishyödyllinen? Se ei tuota voittoa tai taloudellista etua sen toimintaan osallistuneille,