Puhuja: Sari Essayah
Puolue: kd
Päivämäärä: 2017-09-05 mielestäni edustaja Heinonen totesi, että työluvat tulee poistaa — jos nyt oikein kuulin. Hän sanoi, että työluvat tulee poistaa. Siinä vaiheessa rupesin miettimään, että hetkonen, että siis eihän tällä nyt ole saatavuusharkinnan kanssa mitään tekemistä ja tarkoittiko hän todellakin työlupia vai saatavuusharkinnan poistamista, koska vaikka saatavuusharkinta poistettaisiin, niin sehän ei tarkoita sitä, etteikö Suomeen kolmansista maista tulevilla työntekijöillä edelleen pidä olla työlupaa. Joona Räsänen hyvin esitti sen, minkälaisiin taas hankaliin käytäntöihin ja väärinkäytöksiin se saattaa omalta osaltaan olla johtamassa. Mutta ihan tosiaankin täytyy ihmetellä sitä, että tällä hetkellä täältä oppositiosta tuntuu löytyvän melkein eniten kannatusta tälle hallituksen esitykselle tässä muodossa kuin se on. Tiedän, että tämä saatavuusharkinta, joka ikään kuin on vähän niin kuin kylkiäisenä tässä tullut tähän keskusteluun mukaan, varmasti jakaa näkemyksiä. Omassakin ryhmässä tiedän, että on näkemystä, jossa ajatellaan, että sen voisi purkaa. Itse kuulun niihin, jotka ajattelevat näin, että tällä tavalla ikään kuin vähitellen ja tiettyjä toimialoja tarkkaillen, niin kuin jo tällä hetkellä tapahtuu, meidän on hyvä edetä tässä asiassa. Meillä on aloja, joilla on todellakin suuri huutava pula osaavasta työvoimasta, mutta sitten, niin kuin täällä on tuotu esille, olisihan se kummallista ottaa ulkopuolelta työntekijöitä, jos meillä samalla alalla on kotimaassa työttömiä ihmisiä. Siinä mielessä voi sanoa, että tätä hallituksen esitystä voi hyvin tukea. Edustaja Myllykoski täällä myöskin nosti esille sen tärkeän asian, että tämä valvonta kuuluu myös näihin kysymyksiin. Rehellisen yrittäjän etu on, että meillä on hyvä valvonta. Jos haluaa olla suomalaisilla markkinoilla kilpailemassa samoilla ehdoilla ja haluaa voittaa urakoita, niin on todella tärkeää, että pelataan samoilla säännöillä, ja sen takia tämä valvonta on tässä asiassa tärkeää. — Ehkä ihan muutaman sanan tulen sanomaan vielä sieltä puhujapöntöstä. Arvoisa rouva puhemies! Hyvät kollegat! Sitten vielä liittyen tähän sosiaaliturvakysymykseen, niin kuin jo aiemminkin totesin, kun alle neljän kuukauden työskentely täällä Suomessa ja oleskelu ei laukaise tätä sosiaaliturvaa, meidän asumisperusteista sosiaaliturvaamme, niin siinä mielessä valtaosan kohdalta täällä Suomessa työskentelevistä työntekijöistä, jotka tulevat esimerkiksi maatalouden kausitöihin ja vastaaviin, ei tule tapahtumaan näitä näitä kysymyksiä, joita sitten muutoin kyllä esimerkiksi lapsilisien ja kotihoidon tuen ulkomaille maksamisen kohdalla tulee jo ihan siis EU-maista tulevien työskentelijöitten kohdalla. Mutta kun se oleskelu täällä Suomessa tapahtuu alle neljän kuukauden ajan, niin silloin meillä ei ole tämäntyyppistä ongelmaa. Siinä mielessä voisi sanoa, että tämän asian kanssa tehtiin tosi paljon töitä Euroopan parlamentissa, että tämä rajaus saatiin juuri sillä tavoin, että Suomen sosiaaliturva ei laukea. Sitä oli erittäin vaikea selittää monien muitten maitten edustajille, minkä tähden meillä ei voi sanoa, että heti ensimmäisestä työpäivästä lähtien mansikanpoimija saa koko suomalaisen sosiaaliturvan paletin käyttöönsä, ja tämä oli semmoinen tärkeä rajaus, mikä siellä saatiin tehtyä. Mutta sitten vielä viimeisenä asiana tämä ICT eli sisäiset siirrot. Tämähän tuli sen takia, että tämä niin sanottu blue card elikkä tämä tällainen asiantuntijoitten sinisen kortin systeemi osoittautui mahdottoman toimimattomaksi elikkä näitä asiantuntijoita ei todellakaan sen perusteella ole juurikaan saatu EU-alueelle. Muistelen niin, että silloin kun — no, oli sitten hyvä tai huono — Stephen Elop tuli johtamaan Nokiaa, esimerkiksi hän ei olisi tämän blue edellytyksiä täyttänyt. En tiedä, olisiko se sitten suomalaiselle teollisuudelle ollut parempi, että näin tällä hänet oltaisiin voitu torpata, vai eikö, mutta joka tapauksessa se kertoo siitä, minkälaisia vaatimustasoja oltiin asetettu siihen blue card ‑korttiin. Siinä mielessä tämä ICT ehkä on parannus, että se mahdollistaa näitten yritysten sisällä tapahtuvat siirtymiset maasta toiseen, mutta epäilen, että tämäkin on aika kankea systeemi. Tähän liittyi sellaisia pelkoja, että Intiasta esimerkiksi koodareita siirretään yrityksen sisällä tai eurooppalaisesta yhtiöstä perustetaan tytäryhtiö ihan sen tähden Intiaan, että sieltä saadaan halpoja koodareita asiantuntijoina siirrettyä sitten EU-alueella sijaitsevaan varsinaiseen pääpaikkaan. Siinä mielessä näitä rajoituksia ja, voisiko sanoa, työehtoihin liittyviä pykäliä sinne kyllä kiristettiin. Se, mikä itselleni on vielä jäänyt vähän epäselväksi, on näitten sisäisten siirtojen niin sanottu eteenpäin siirtäminen elikkä se, kun henkilö tulee johonkin tiettyyn maahan ja hänellä on mahdollisuus siirtyä toiseen EU-maahan saman yrityksen sisällä, jäikö jäikö siihen sitten jotakin sellaista, joka edelleenkin ehkä vaatisi parempaa valvontaa. Voiko tämä johtaa sellaiseen tietynlaiseen kierrätykseen, jossa sitten kenties se ensimmäiseksi vastaanottanut yritys on tosiasiallisesti vastuussa vaikkapa sitten siitä, että oleskeluun siellä EU-alueella jostain syystä tulee joitain ongelmia tai esimerkiksi joitain väärinkäytöksiä? Minkä maan vastuun piirissä silloin ollaan? Tämä itselleni jäi vielä epäselväksi. En ole kerinnyt hallituksen esitystä siltä osin vielä katsoa loppuun. Mutta niin kuin täällä edustaja Heinäluoma totesi, varmasti ihan hyvä, että tämän hallituksen esityksen kautta meille nyt tulee tämä keskustelu ylipäätänsä siitä, minkälaisilla ehdoilla tänä päivänä Suomeen voidaan tulla kolmansista maista, toisaalta EU-maista, mitkä työsuhteet, minkä pituiset työsuhteet aukaisevat meidän sosiaaliturvaamme, mitkä avoimilla työmarkkinoilla hyvin tärkeitä kysymyksiä käydä läpi ja selkeyttää myöskin eduskunnassa. Sitten tämä saatavuusharkinta itsessään on ikään kuin oman esityksensä paikka, jos siihen hallitus päätyy. Mutta täällä kun näitä toiveita joittenkin edustajien suusta kokoomuksesta kuuntelin, niin ajattelin, että on se nyt aika erikoista, jos lähdetään