Puhuja: Timo V. Korhonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2017-09-26 Talous kasvaa, vienti vetää ja työttömyys alenee, ja mikä parasta, tämä myönteinen kehitys koskee koko maata, maan eri alueita. Tuoreen alueitten kehitysnäkymät ‑barometrin mukaan maan kaikilla alueilla ennakoidaan talouden ja työllisyyden kehittyvän nousujohteisesti lähitulevaisuudessa. Millään alueella ei nähdä merkkejä kasvun taittumisesta. Barometrin mukaan talouskasvu näkyy vilkastuneena työvoiman kysyntänä useilla ammattialoilla, samalla tosin murheet työvoiman saatavuudesta yleistyvät. Työttömyyden lasku on jatkunut kaikilla Suomen alueilla, ja tulevaisuus näyttää tässäkin suhteessa valoisalta. Viimeisen vuoden aikana Suomeen on syntynyt 50 000 uutta työpaikkaa, 20 000 pitkäaikaistyötöntä on saanut työpaikan. Työttömyyden väheneminen on parasta tulonjakopolitiikkaa. Mitä korkeampi työllisyys, sitä vahvemmat resurssit meillä on ehkäistä tämän yhteiskunnan eriarvoistumista. Ehkä keskeisin keino taloutemme nousun taustalla on paljon puhuttu kilpailukykysopimus. Toki on todettava, että olemme työllisyystavoitteestamme jäljessä, eli uusia keinoja edelleen tarvitaan, ja niitä hallitus hakee ja toteuttaa koko ajan. Mutta joka tapauksessa on aivan kiistatonta, ja toisin päin käännettynä: koko tällä laajalla maalla on valtavasti potentiaalia ja voimavaroja, joita hyödyntämällä saamme kansantalouteen vauhtia ja hyvinvointia petrattua. Julkinen talous jakaantuu aluetalouksiin, ja siksi kaikkien maakuntien työllisyyskehitys on tärkeää. Jotta maakunnat voivat onnistua työllisyystavoitteessaan, meidän on pystyttävä yhteisillä toimilla tukemaan niiden vetovoiman kehittämistä. Siksi meidän on pystyttävä tukemaan esimerkiksi osaamista koko Suomessa mutta myös tasattava eroavaisuuksia muun muassa tulokertymien osalta. Siksi muun muassa valtionosuusjärjestelmä ja siihen liittyvä tasausjärjestelmä on koko maan etu, vaikka se ymmärretään usein väärin, joko tahattomasti tai tahallaan. Tämä budjettiesitys on mielestäni monella tavalla ihmisten ja alueitten näkökulmasta tasapainoinen ja oikeudenmukainen. Esityksen painopisteet ovat aivan oikein työllisyys, välittäminen, osaaminen ja turvallisuus. Velkaantuminen vähenee, perusturvaan tehdään lukuisia parannuksia, palveluihin panostetaan, ja aivan poikkeuksellisen voimakas uudistuspolitiikka jatkuu maassa, joka on aivan liian pitkään ollut uudistamatta. Muutama budjetin erilliskohta: kotimainen maataloutemme on koko ruokajärjestelmämme perusta. Siksikin on kohtuutonta, että maatalouteemme kohdistuu useita eri tekijöitä, jotka ovat vetäneet tilojen kannattavuuden ja jaksamisen äärirajoille. Tilojen toimintaympäristö on muuttunut vaikeammin ennakoitavaksi tuotteitten ja tuotantopanosten hintojen aikaisempaa suuremman vaihtelun vuoksi. Budjettiesityksessä on toki maataloutemme kannalta myönteisiä asioita, muun muassa luonnonhaittakorvauksen tilannetta parannetaan, mutta on selvää, että maatalouden saamaa osuutta markkinoilta on kyettävä kasvattamaan. Tuottajien heikkoon asemaan ruokaketjussa on saatava korjaus. Se edellyttää ehdottomasti elintarvikemarkkinoitten toimivuuden parantamista eri keinoin, muun muassa lainsäädännön ja sopimuskäytäntöjen kautta. Erityisen tärkeää on se, että viime vaalikauden rajusta valtionosuusleikkauslinjasta on luovuttu. Hallitus ei ole siirtänyt enää valtion velkaongelmaa kuntien vastuulle. Kokonaisuudessaan budjetti edelleen hiukan vahvistanee kuntataloutta, jos mukaan ei lasketa kustannustenjaon tarkistuksen aiheuttamia valtionosuuksien vähennyksiä.