Puhuja: Satu Taavitsainen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-03-22 Arvoisa puhemies! Hyvät edustajakollegat! Nollatyösopimukset ovat aikamme viheliäisin työsopimusmuoto. Työntekijän näkökulmasta voi mennä viikkojakin ilman kutsua töihin, ilman tunteja, ilman palkkaa ja tällöin myös ilman eläkekertymää. Henkilö voi olla tiukasti sidottu tähän työsopimukseen eikä saa tehdä muille töitä muttei saa työttömyyskorvaustakaan. Nollatuntityöntekijät ovat kaikista heikoimmassa asemassa suomalaisessa työelämässä. Heitä on noin 83 000, ja he todellakin ansaitsevat parempaa. Tilastojen valossa he ovat pääosin alle 30-vuotiaita nuoria ja erityisesti naisia. Nollasopimuksia ilmenee tyypillisesti kaupan alalla, sosiaali- ja terveyspalveluissa, majoitus- ja ravitsemispalveluissa sekä kuljetus- ja varastointialoilla. Suurin osa nollatyösopimuksilla työskentelevistä haluaisi enemmän työtunteja. Eräs nuori nainen kertoi: "Olen tehnyt vuosia osa-aikatyötä. Toiveena on jatkuvasti ollut saada lisää työtä, jotta eläisin ansioillani. Lisätyön jakaminen perustuu liian usein erilaisten henkilöiden suosimiseen vaihtelevin perustein. Työantajani voi pudottaa tunnit nollaan, mikä merkitsee minulle kaaosta vuokran ja laskujen maksamiseen." Arvoisa puhemies! Nollasopimuksia käytetään jonkin verran puhtaasti työsuhdeturvan kiertämistarkoituksessa. Tämä ei ole oikein. Irtisanomista kierretään sillä, että nollatuntityöntekijän työvuorolistaan ei vain merkitä työvuoroja. Syyksi riittää mikä vain, vaikka väärä sana tai se, että työntekijä on tullut raskaaksi. Työlainsäädäntöä kierretään myös niin, että työvuorolistoja ei täytetä ennakkoon, jolloin nollatuntityöntekijä jää tullessaan kipeäksi ilman sairausajan palkkaa. Ilman tunteja joutunut työntekijä sanoutuessaan irti työpaikasta voi joutua TE-toimistossa karenssiin, vaikka tunteja ja palkkaa on ollut nolla kuukaudessa, ja tällöin hän jää myös ilman työttömyyskorvausta. Nollatuntityöntekijän on vaikeaa tai lähes mahdotonta saada lainaa tai luottokorttia pankista. Elämän suunnittelu on vaikeaa pienillä tuloilla. Perheen perustaminen ja lastenhoito on suuri ongelma monella, koska työtunnit ovat epävarmat. Jokainen meistä tarvitsee elämäänsä ennakoitavuutta. Kenenkään elämä ei saa olla pelkkää ainaisessa hälytysvalmiudessa olemista, sen odottamista, jos puhelin soi ja pyyntö tulla töihin tulee. Ongelmana on, että lainsäädäntömme ei tunne nollasopimuskäsitettä tai mitään nollasopimuksiin viittaavaa. Työpaikoille on vain syntynyt huonoja käytäntöjä, jotka johtuvat siitä, ettei laissa nimenomaan säädetä, mitä voidaan sopia. Ja siihen tämä kansalaisaloite haki ratkaisua — ja ne yli 60 000 henkilöä, jotka tuon ovat allekirjoittaneet. Arvoisa puhemies! SDP haluaa puuttua nollatuntisopimuksiin liittyviin ongelmiin ja epäkohtiin, ja olemme jättäneet vastalauseen työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan käsittelyssä. Edellytämme, että hallitus antaa lakiesityksen, jolla rajoitetaan nollatyösopimuksia määrittelemällä työsuhteen vaihteluväli- ja vakiintumismallin käyttö, sekä säätää lisätyön tarjoamisen velvollisuudesta ja järjestyksestä sekä antaa lakiesityksen ilmeisen väärinkäytön kiellosta sekä samalla täydentää yhteistoimintalakia sekä antaisi lakiesityksen sairausajan palkkaa koskeviksi määräyksiksi vaihteluvälimallia käytettäessä sekä lakiesityksen tarvittaessa töihin kutsuttavien sopimuksista ja puitesopimuksista sekä lakiesityksen työttömyysturvalain 2 a luvun 2 §:n muuttamiseksi eli työttömyysturvan karenssista. Tulemme nämä esittämään vastalauseen mukaisesti lausumina toisessa käsittelyssä. Arvoisa puhemies! Pääministeri Juha Sipilä ja työ- ja oikeusministeri Jari Lindström ovat moneen kertaan tässä salissa todenneet, että hallitus on avoin kaikille hyville esityksille ja valmis niitä edistämään. Ihmettelen, miten ihmeessä valiokunnan enemmistö ei ollut halukas kirjaamaan mietintöön, että edellytetään hallitukselta lakimuutoksia. On hyvä, että ministeri Lindström tässä äsken kuitenkin antoi ymmärtää suhtautuvansa myönteisesti lain muuttamiseen. Arvoisa puhemies! Nollatuntisopimuskäytäntö on yhteiskunnallisesti vaarallinen, koska se uhkaa muuttaa Suomen matalapalkkamaaksi. Matalapalkkamaat eivät ole tunnettuja hyvinvoinnistaan, ja sille tielle ei pidä lähteä. Nuorten sukupolvien palkkataso on jo nyt vanhempien sukupolvien palkkatasoa alempi näiden ollessa samassa elämänvaiheessa. Nuorten palkkatason alentuminen on tapahtunut pääosin yksityisellä sektorilla. Tämä kehitys ei tiedä hyvää Suomen valtion verotuloille ja pohjoismaisen hyvinvointivaltion tulevaisuudelle. Nuoret itse puhkuvat työhaluja. Esimerkiksi viime vuonna julkistetun Työttömien nuorten ääni ‑barometrin mukaan noin 90 prosenttia työttömistä nuorista etsi aktiivisesti työtä. Jos unelma työstä ei toteudu, nuori joutuu syrjäytymisriskin Mikäli emme nopeasti puutu lainsäädännöllä nollasopimuksiin, teemme pitkässä juoksussa suuren karhunpalveluksen nuorille, nälkäisille ja kunnianhimoisille sukupolville. He haluavat uudistaa työpaikkoja, organisaatioita ja niiden toimintakulttuuria mutta jäävät vuosikausiksi jumiin epävarmaan nollasopimuselämään ja pätkä- ja osa-aikatyöhön. Vähitellen nuorilta karisee usko työelämän pelisääntöihin ja johdonmukaisuuteen, ja työelämä menettää palkkaamattomissa nuorissa ja naisissa jatkuvasti sellaista rohkeutta, näkemyksellisyyttä ja uudistusvoimaa, joka olisi korvaamatonta suomalaisen työelämän uudistamiseksi. Arvoisa puhemies!