Puhuja: Tarja Filatov
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-12-15 Meillä kaikilla on mutukäsityksiä alkoholista, mutta se ei välttämättä tarkoita sitä, että ne meidän mutukäsityksemme olisivat totta. Minullakin on se käsitys, että meillä on kaksi ylitse muiden olevaa välinettä, jotka auttavat siinä, että alkoholin kulutus ei kasva. Toinen on hinta ja toinen on saatavuus. Uskon, että nämä kaksi asiaa me jaamme aika laajasti tässä salissa. Silloin kun ei itse ole jonkin asian asiantuntija, on pakko luottaa sekä hallituksen valmisteluun että niihin asiantuntijoihin, joita eduskunta kuulee. Tämän lain kohdalla menee kyllä hämmästyksen sormi kummastuksen suuhun sen vuoksi, että hallituksen esityksessä sanotaan, että kokonaisuudistuksen tavoite, keskeinen periaate on se, että alkoholista aiheutuvia haittoja vähennetään. Siitä huolimatta asiantuntijakuulemisissa on selvästi käynyt ilmi, että tämä on laki, joka itse asiassa lisää alkoholin kulutusta ja sitä kautta myös niitä haittoja, joita alkoholista seuraa. Niitä on tässä keskustelussa kuvattu hyvin, olipa kyse sitten työelämästä, lapsista tai väkivallasta tai joistakin muista ilmiöistä. Esimerkiksi ennen tätä keskustelua, kun meillä oli salissa ministeri Risikko, häneltäkin kysyttiin tästä alkoholilaista. Hän sanoi selkeästi ja kiertelemättä, että jos esitys menee läpi, niin tarvitaan lisää poliiseja ja lastensuojelun resursseja. Siis tarvitaan lisää poliiseja ja lastensuojelun resursseja, jos halutaan pitää yllä se turva, joka meillä tällä hetkellä on. Esimerkiksi sisäministeriö on arvioinut, että hallituksen esityksen mukainen alkoholilain kokonaisuudistus johtaa siihen, että poliisimiesten henkilötyövuosimäärään pitäisi saada 170 henkilötyövuoden lisäys sekä hälytys-, liikenneturvallisuus- että rikostorjuntatason säilyttämiseksi nykytasolla, ja tuon hintalappu on 10—15 miljoonaa. Me puhumme täällä paljon taloudesta. Usein salin oikealta laidalta kysytään meiltä vasemmalta puolelta, mistä rahat johonkin asiaan. Sitten meillä menee tällaisia lakeja eikä kukaan puhu rahasta. Kukaan ei puhu siitä tuolla puolella salia, mistä nämä rahat saadaan ja miten ne turvataan. Raha on sentään rahaa, mutta kun me puhumme esimerkiksi lastensuojeluongelmien kasvamisesta, niin silloin kyse ei ole rahasta vaan silloin on kyse inhimillisestä hädästä. Minusta meidän kaikkien vastuun pitäisi olla se, että me teemme kaikkemme, jotta lastensuojelulasten määrä ei kasva. Jos me menemme tässä asiassa eteenpäin, tulemme nuoriin, tulemme tulevaan työvoimaan. Olen usein oppinut myös luottamaan siihen, miten OECD arvioi taloutta. En tosin ihan aina jaa sitä näkemystä, mikä siellä on. Mutta jos siellä on mietitty alkoholin haittoja ja niitä suhteutettu Suomeen, niin on todettu, että itse asiassa ne kustannukset ovat noin 2 miljardin luokkaa ja puhutaan prosentista bruttokansantuotteesta. Me kaikki etsimme kasvua, me etsimme työllisyyden vahvistumista, mutta sitten huis, yön pimeinä tunteina me päätämme täällä laista, joka yhtäkkiä viekin meiltä ison osan meidän taloutemme kasvusta ja työvoimastamme niillä haittavaikutuksilla, mitä tähän lakiin liittyy. Tietenkään ne kaikki alkoholin haittavaikutukset eivät tule tämän lain seurauksena vaan niitä on jo olemassa, mutta minusta oleellista on meidän poliittisissa päätöksissämme se suunta, mihin me menemme. Täytyy tunnustaa, että itse suhtauduin paljon myötämielisemmin tähän hallituksen esitykseen silloin, kun se tuli tähän taloon. Ajattelin, että no, ei siinä nyt niin kauheasti isoja ongelmia ole, mutta mitä enemmän on kuunnellut asiantuntijoita ja lukenut itse sitä esitystä, niin sitä huolestuneemmaksi on tullut. Sote-uudistuksessa pyritään terveyserojen kaventamiseen ja kustannuksen hillintään. Se on yksi keskeinen uudistuksen sisältö. Näyttää siltä, että tällä lailla viedään pois ainakin iso osa niistä mahdollisuuksista, mitä sote-uudistukseen liittyisi. Toinen on tämä etämyynti ja sen riskin kasvu. Tämän illan keskustelun perusteella me olemme monesta kohdasta eri mieltä, mitä tässä laissa on, mutta etämyynnistä ja Alkon monopolista käsittääksemme tässä salissa kukaan ei ole ollut eri mieltä. Sen vuoksi on hämmästyttävää, että juuri sitä asiaa, josta salissa vallitsee yksimielisyys, ei voida laittaa pykäliin, mutta ne asiat, joista me olemme eri mieltä, on sinne helpompi viedä. Sen vuoksi minusta on käsittämätöntä, että tätä etämyyntiä ja sitä riskiä, mitä siihen liittyy, ei voida ratkaista nyt tämän lain säätämisen yhteydessä vaan se jätetään hamaan tulevaisuuteen. Niin kuin aiemmin sanoin, ministeri on sanonut, että kun meillä nykylaki kieltää, niin me olemme turvassa, mutta sen jälkeen kun tämä laki hyväksytään tässä talossa, niin meillä ei ole enää sitä tämänhetkistä nykylakia voimassa vaan uusi laki, josta tämä kissa on nostettu pöydälle, josta on perustuslakivaliokunnan kannat, joissa todetaan, että etämyynti ei selkeästi ole sen lain mukaan kielletty, koska se ei siellä pykälissä ole. Sitten meillä on tuo laki voimassa. Meistä kukaan ei tiedä, mitä tapahtuu. Olen ollut tässä talossa aika kauan ja ymmärrän, että kun tehdään tässä vaiheessa vuotta lakeja, niin on kyse budjettilaeista ja on kiire ja pitää saada seuraavan vuoden budjetti valmiiksi ja siksi me joskus teemme kiireellä lainsäädäntöä. Mutta sellaisissa laeissa, jotka eivät ole budjettilakeja, on yleensä pyritty ratkaisemaan ongelmat sillä tavalla, että on otettu lisäaikaa, jos siellä on ollut näin suuria ongelmia kuin vaikkapa tämä etämyynnin riski, ja haettu siihen ne pykälämuotoilut ja etsitty ne ratkaisut. Mutta nyt tätä runnotaan läpi ja ministeri sanoo, että tämä on ongelma ja tähän tuodaan täydentävä esitys, mutta samanaikaisesti hän sanoo, että on olemassa poliittinen ristiriita sen sisällöstä ja sen vuoksi sitä ei voida tehdä tässä laissa. Mikä saa meidät luottamaan siihen, että se poliittinen erimielisyys jotenkin katoaa sen jälkeen, kun tämä laki on nuijittu pöytään? Paineet loppuvat siihen, kun tämä laki on valmis,