Puhuja: Pilvi Torsti
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-06-19 Arvoisa puhemies! Nyt käsittelyssä olevan lukiolain ensimmäisessä käsittelyssä totesimme jo, että neljänä seikkana, joita olemme halunneet erityisesti käsittelyn aikana myös valiokuntatyössä painottaa, ovat olleet lukion yleissivistävä luonne, lukion yhteisöllisyyden tärkeys tämän yksilöllisyyttä ehkä liiaksikin painottavan lakiesityksen arjen toimeenpanossa, toisen asteen kokonaisvaltainen kehittäminen jatkossa nimenomaan tavoitteena toisen asteen tutkinto kaikille ja neljäntenä sitten työrauha ja ennakoitavuus opettajille ja opiskelijoille. Arvoisa puhemies! Tähän lakiinhan liittyy monia tässäkin edellisissä puheenvuoroissa esiin tulleita varsin hyviä sekä parannuksia että sentyyppisiä toteamuksia, jotka ovat jo monissa lukioissa osin jo käytössäkin liittyen esimerkiksi korkeakouluyhteistyöhön ja erilaisten niin sanottujen rajapintojen tunnistamiseen, ja niitä tuodaan nyt myöskin sitten lakitasolle. Näistä meidän nostamistamme neljästä seikasta kahden osalta, eli yleissivistävyyden ja yhteisöllisyyden osalta, saimme valiokunnan yksimieliseksi kannaksi mietinnön alkuun lukiokoulutuksen tarkoituksesta kirjaukset, jotka ovat meidän arviomme mukaan ehkä tässä kohden riittävät. Puhuin näistä laajemmin lain ensimmäisessä käsittelyssä enkä tule nyt tätä kaikkea enää tässä toistamaan, mutta korostan, että lukio sekä yleissivistävä että yhteisöllinen, ja tämä yhteisöllisyys, sen jälkeen kun lukiosta tämä luokallisuus poistui, on kyllä semmoinen jatkuva huolenaihe, josta me kuulemme sekä nuorilta että heidän vanhemmiltaan aika usein. Esimerkiksi erilaisissa nuoria koskevissa tutkimuksissa nousee esiin yhteisön ehkä keskeisin merkitys sekä kouluviihtyvyyden ja motivaation että muun hyvinvoinnin kannalta. Eli sitä on kyllä tärkeää seurata tämän tämän lain toteutuksessa, koska lain henki on hyvin yksilöä korostava. Kolmas erityishuomio meillä liittyy työrauhaan ja ennakoitavuuteen, ja sen osalta haluaisin vielä tässä esittää pari kriittistä huomiota. Meillähän on tällä hetkellä vallalla tämmöinen puhe, jossa puhumme paljon koulutuksen uudistamisesta ja kehittämisestä, ja niillä tarkoitetaan hyvin monenlaisia asioita. Koulutuksen uudistaminen on ylipäänsä meillä poliittisilla päättäjillä usein semmoinen tavoite, joka tuntuu kovin innostavalta, ja totta kai järjestelmä edellyttääkin päivitystä, aikansa seuraamista ja vaatimuksien uudelleenarviointia. On kuitenkin niin, että monet tutkijat ovat tämän lukiolainkin käsittelyn yhteydessä esittäneet kriittisiä huomioita nimenomaan siitä, kuinka uudistuksia tai kehittämistä perustellaan. Niinpä pidän tärkeänä, että jatkossa eduskunnan käsitellessä erilaista koulutukseen liittyvää lainsäädäntöä meidän on hyvä olla tarkkana siitä, ovatko uudistusesitykset yleensä tutkimusperusteisia ja ovatko esitetyt keinot, joita uudistuksina meille esitellään, tutkimuksen koettelemia. Kuten tuossa aiemmin totesin, lukiolain osalta monet uudistukset ovat sellaisten asioiden lakitasolle nostamista, joita lukioissa jo tehdään, joten näiltä osin ne ovat varsin hyviä muutoksia. Ja luotamme myös siihen, että työrauha ja ennakoitavuus toteutuvat, koska tuntijakoon ei puututa ja opetussuunnitelmatyö näin ollen tehdään nykyiselle tuntijakopohjalle. kokonaisvaltaiseen kehittämiseen ja on ehkä tässä isossa kuvassa samalla myös tärkein, ja siltä osin valiokunnan käsittely oli pettymys ja ehkä jollain tapaa myös yllätys. Sivistysvaliokunta nimittäin päätyi äänestämään seuraavasta kirjauksesta, ja tässä ehkä kehottaisin niitä salissa olevia, jotka eivät ole valiokunnan jäseniä, kuuntelemaan tarkkaan. Siis me äänestimme tällaisesta kirjauksesta: ”Valiokunta toteaa, että laajana yhteiskunnallisena tavoitteena on tunnistettu tarve varmistaa nykyistä paremmin, että nuoret suorittavat toisen asteen tutkinnon. Lukiolaki kuuluu toisten asteen kokonaisuuteen ammatillisen koulutuksen kanssa. Valiokunta painottaa toisen asteen kokonaisnäkemyksen tärkeyttä ammatillisen koulutuksen reformin ja lukiolain uudistuksen tultua voimaan.” Tästä valiokunnassa emme siis saaneet yksimielisyyttä, että tämä voisi olla kirjattuna lukiolain perusteluihin. Näin ollen teemme nyt sitten erikseen vastalauseen 2 mukaisen lausumaesityksen asiasta. Se on siellä lausuma 5, ja se kuuluu seuraavasti: ”Eduskunta edellyttää, että peräkkäin tehtyjen ammatillisen koulutuksen reformin ja lukiolain uudistuksen jälkeen hallitus huolehtii toisen asteen kokonaisvaltaisesta kehittämisestä, jotta laajasti tunnistettu yhteiskunnallinen tavoite siitä, että nuoret suorittaisivat toisen asteen tutkinnon, toteutuisi nykyistä paremmin.” Arvoisa puhemies! Tämän lisäksi teen kaksi lausumaesitystä ja tuen kahta lausumaa, jotka edustaja Andersson jo teki. Tämä ensimmäinen esitys, jonka teen, liittyy ET-opetuksen avaamiseen kaikille avoimeksi katsomusaineeksi. Tässä laissahan ei puututa oppiaineiden sisältöihin tai oppiainejakoon, mutta elämänkatsomustiedon avaaminen olisi näilläkin reunaehdoilla mahdollista. Pidän tärkeänä, että elämänkatsomustieto saa kehittyä oppiaineena, joka on vapaasti kaikkien valittavissa. Oma kantani tässä on hyvin lähellä filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajien kantaa viime vuoden maaliskuulta. Kävin tätä tarkemmin lain ensimmäisessä käsittelyssä läpi enkä enää palaa tähän. Arvoisa puhemies! Toisena lausumana esitän sitten lausumaa lukiodiplomien kirjaamisesta lakiin ja asetukseen koulutuksen järjestäjää velvoittavasti. Näiden diplomien merki-tyshän korostuu, kun ylioppilastutkinnon rooli kasvaa korkeakouluvalinnoissa, ja meidän on siksi syytä vahvistaa tällaista portfoliotyyppistä ajattelua esimerkiksi taide- ja taitoaineissa.