Puhuja: Sanni Grahn-Laasonen
Päivämäärä: 2017-09-26 Arvoisa puhemies! Hallitus suhtautuu erittäin vakavasti nuorten syrjäytymiseen, ja vaikuttavin keino ehkäistä nuorten syrjäytymistä on lisätä lasten osallistumista varhaiskasvatukseen ja tukea perheitä. Eli varhainen puuttuminen ja ennaltaehkäisy ovat aivan keskiössä, kun puhutaan nuorten syrjäytymisen ehkäisystä. Tämä ei tarkoita sitä, etteikö meidän pitäisi kohdentaa kaikki energiamme myöskin nuorten auttamiseen siinä vaiheessa, kun nuori on putoamassa työelämän ja koulutuksen ulkopuolelle, ja myöskin siihen hallitus on varautunut 19 kohdan ohjelmalla, jolla ehkäistään syrjäytymistä. Ammatillisen koulutuksen reformi on ihan ihan kokonaisuudistus, joka tuo uudenlaisia työkaluja myöskin koulutuksen keskeyttämisen ehkäisyyn, koska meillä on käynyt niin, että meillä on arvokas koulutustakuu, josta pidetään tiukasti kiinni ja jonka eteen on tehty hyvää työtä, mutta se ongelma on siirtynyt seuraavaan kohtaan, joka on koulutuksen keskeyttäminen. Tätä vähennetään ammatillisen koulutuksen reformilla ja niillä henkilökohtaisilla poluilla, joissa määritellään tuen tarve nuorten kohdalla. Meillä on ammatillisessa koulutuksessa hyvin erilaisia opiskelijoita: meillä on siellä tavoitteellisia nuoria, jotka esimerkiksi pian lähtevät kisaamaan osaamisen maailmanmestaruuskisoihin ihan maailman parhaiden titteleistä ammatillisessa koulutuksessa; meillä on työelämässä niitä, jotka tarvitsevat oman osaamisensa päivittämistä tai ovat sitten meillä on ammatillisessa koulutuksessa nuoria, joilla on elämän suunta hukassa ja jotka tarvitsevat erittäin paljon tukea eli ovat niin sanotusti syrjäytymisen polulla. Kaikkia näitä ryhmiä meidän ammatillisen koulutuksen tulee palvella, ja se on iso ja haastava tehtävä, ja siihen ammatillisen koulutuksen reformia tarvitaan. Samoin tarvitaan panostuksia opettajien koulutukseen ja opettajien täydennyskoulutusmahdollisuuksiin. Tämän hallituksen ohjelmassa on opettajankoulutuksen kehittäminen. Opettajankoulutusfoorumi kattaa käytännössä kaikki opettajankoulutusta tarjoavat korkeakoulut, ja siellä on vahvasti myös kaikki sidosryhmätoimijat mukana, ja siellä yhdessä ammattilaiset rakentavat tulevaisuuden opettajankoulutusta. Suomalaisessa koulutuspolitiikassa ihan keskiössä ovat meidän opettajat. Suomessa on maailman parhaat opettajat, meillä on erinomainen opettajankoulutus, ja tähän meidän pitää panostaa myöskin jatkossa. Tämä hallitus on tehnyt sellaiset panostukset opettajankoulutukseen, mitä yksikään lähimenneisyyden hallituksista ei ole tehnyt, eli olemme satsanneet nimenomaan opettajien ammatillisen kehittymisen mahdollisuuksiin ja muun muassa uudenlaiseen tutoropettajamalliin, joka on sieltä opettajankoulutusfoorumista myöskin ollut vahva suositus. Meidän painopisteemme ovat koulutuksen tasa-arvon vahvistamisessa, oppimistulosten parantamisessa ja opettajankoulutuksen vahvistamisessa. Ihan pari sanaa haluaisin lausua kielten oppimisesta, koska se nousi täällä vahvasti esille: Kielikokeilusta on hallitusohjelmassa kirjaus, ja tämä toisen kotimaisen kielen kokeilu toteutetaan. Mutta isossa kuvassa hallituksen tavoitteena on kielten oppimisen varhaistaminen eli se, että kielten oppiminen alkaisi aiemmin, ja monipuolistaminen. Sen lisäksi tavoittelemme sitä, että koulutus kansainvälistyy, että nuorilla on enemmän mahdollisuuksia kansainvälistymiseen jo koulutuksen aikana erilaisten vaihto-ohjelmien, kotona tapahtuvan kansainvälistymisen muun myötä. Tällä hetkellä Turun yliopiston vararehtori Riitta Pyykkö laatii selvityshenkilönä kansallista kielistrategiaa, jossa määritellään meidän kieltenoppimisen tulevaisuutta, tulevaisuuden linjauksia muuttuvassa globaalissa maailmassa, ja odotan tältä selvitykseltä paljon. Varhaiskasvatuksesta täällä nousi runsaasti keskustelua, ja se onkin hyvä, koska se on ihan keskeinen asia. Voi kuulostaa hiukan nyt lillukanvarsiin menemiseltä, muttei se sitä lainkaan ole: voitaisiinko tässä salissa alkaa puhua päivähoidon sijaan varhaiskasvatuksesta, koska ne ovat kaksi aivan eri asiaa? Varhaiskasvatus on tavoitteellista, suunnitelmallista, pedagogista varhaiskasvatusta. Päivähoitoa meillä ei enää ole, se on mennyttä maailmaa. Varhaiskasvatus on jokaisen lapsen oikeus myöskin tästä eteenpäin, vähintään se 20 tuntia viikossa, ja jos lapsi tai perhe tarvitsee enemmän, niin lapsi sitä saa. Keskiössä koulutuspolitiikan toteuttamisessa on se, että meidän tulee kuulla herkällä korvalla asiantuntijoiden ja tutkijoiden viestiä vaikuttavimmista keinoista, ja yksi esimerkki, miten näin on toimittu, on se, että hallitus panostaa