Puhuja: Leena Meri
Puolue: ps
Päivämäärä: 2017-03-22 mutta vielä kertaan joitakin asioita. Tosiaan kansalaisaloite ja sen käsittely alkoi eduskunnassa noin vuosi sitten maaliskuussa julkisella kuulemisella, ja sen lisäksi kuulimme 33:a eri asiantuntijaa eli todella huolellisesti asian valmistelimme. Kiitän kaikkia asian esille tuoneita. Nykytilannehan on se, että vähimmäistyöajasta ei ole määräyksiä laissa vaan siitä voidaan sopia — joissakin työehtosopimuksissa voi olla näihin ratkaisuja. Kuten edustaja Filatov tuossa toi esille, näitä nollatyösopimuslaisia on ollut noin 83 000 vuonna Työnantajilta on kyselty selvityksen yhteydessä, mikä on heidän näkemyksensä nollatuntisopimuksen käytöstä ja miksi sitä käytetään, ja he kertoivat, että työvoimatarpeen vaihtelun ja kysynnän vaihtelun sekä kausi- ja sesonkiluonteiden vuoksi, ja tietysti toisilla on esimerkiksi sairauslomasijaisuudet. Työntekijöille taas nollatuntisopimus on tarkoituksenmukainen, kun halutaan saada lisäansioita työn, opiskelun tai lastenhoidon yhteydessä, myös eläkkeellä olevat tekevät satunnaisia töitä. Nollatuntisopimuksella työskentely toteutuu eri työntekijöillä hyvin eri tavoilla. Valiokuntakuulemisessa selvisi, että osalla teetetään työtä esimerkiksi 16 tuntia viikossa mutta sitten toisilla on taas niin, ettei ole juuri mitään ja onkin sitten nolla tuntia viikossa tai satunnaisesti joitakin tunteja. Valiokunta tosiaan löysi, kuten edustaja Filatov kertoi, epäkohtia, jotka halutaan korjata. tässä merkittävänä tausta-ajatuksena oli koko ajan tuo taloudellinen epävarmuus, joka työntekijälle aiheutuu, ja työnantajan mahdollisuus kiertää nimenomaan työntekijän suojaksi tarkoitettuja säädöksiä. Ja nämä ovat kokonaisuutena niitä taustalla olevia vakavia puutteita, joita löytyi useita keskeisiä, enkä enää tarkemmin käy niitä uudestaan läpi, koska edustaja Filatov kävi ne läpi, mutta totean ne: Päättymiseen ja tämän sopimuksen lakkaamiseen liittyvät ongelmat olivat yksi, juuri siinä tilanteessa esimerkiksi, että työtä ei ole tarjolla, ja tästä pitäisi säädellä. Yhtenä ongelmana on myös se, että jos työntekijä itse irtisanoo tässä tapauksessa työsopimuksen, työvoimatoimistossa on katsottu, että on perusteettomasti lakkautettu työsuhde, Toinen ongelma on ollut työvuoro- ja lisätyöjärjestelyt, ja tähän valiokunta on edellyttänyt sääntelyä, koska työntekijöille ei aina esimerkiksi laadita työvuoroluetteloa etukäteen. Jokainen ymmärtää, että ei voi singahdella elämässä ihan minne sattuu. Toisaalta on toisella puolella työnantajan tarve. Jos nyt esimerkiksi on sairausloman sijaisia käyttää, niin ei tietysti voi koskaan etukäteen olla varma, kuka sairastuu, mutta tietysti silloin jos on työvuorolainen, lista pitää olla. Sitten valiokunta löysi ongelmaksi tämän työajan vakiintumisen, se on ollut vaikea määritellä tähän saakka. Työehtosopimuksissa sitä on haettu, mutta laissa sitä ei ole, ja valiokunta on nyt edellyttänyt, että sitä pitää tarkastella ja katsoa, miten sen voisi säätää, koska se vaikuttaa muun muassa sairausajan palkkaan ja palkan suuruuteen sairauslomalla sekä työsuhteen päättymisen edellytyksiin. Lisäksi työttömyysturva ja tuo vaihteleva työaika ovat ongelmia. Nollatuntisopimustyön ja työttömyysturvan sekä muun sosiaaliturvan yhteensovittaminen on osoittautunut työntekijän kannalta ongelmalliseksi, ja tähän tarvitsee hakea ratkaisuja. Muun muassa tästä karenssista, josta puhuin tuossa jo aiemmin, on kysymys, ja se edellyttää työttömyysturvalain muutoksia. Lisäksi tuli esille, että työsopimuksissa käytetään kilpailevan toiminnan kieltoa, joka on nyt jo laissa säädelty, mutta sitäkin pyydettiin vielä selvittämään, mistä tämä johtuu, koska sitä ei saa perusteettomasti käyttää. Onko kysymys siitä, että työnantajat tai työntekijät eivät tiedä tästä ja käytetäänkö sitä väärin ja tarvitaanko lisäsääntelyä? Ja samoin tuli esille tämä, että pitää selvittää, miten yritysten välinen reilu kilpailu toteutuu, jos on tämmöisiä nollatyösopimuksia: että aiheuttaako se vääristymää? Valiokunta arvioi, että jos tämä kokonaan kiellettäisiin, kielto koskisi siten myös kiinteään viikkotyöaikaan perustuvia osa-aikatöitä, elikkä yksimielisesti valiokunta katsoi, että tällaisenaan tätä ei voi toteuttaa. Ja valiokunta huomautti, että on tilanteita, joissa yrittäjällä ja työnantajalla on tarve teettää työtä vähemmän kuin 18 tuntia viikossa, ja katsoo, ettei sellaisen työn teettämistä tule lainsäädännöllä estää. Monet työntekijät myös haluavat tehdä työtä lyhyemmän aikaa kuin 18 tuntia viikossa. Tiedän itsekin esimerkkejä Hyvinkäältä, josta olen, että haluttaisiin tehdä 2 tuntia viikossa kaupassa iltavuoroa. No, työnantaja ei ole voinut sitä nyt toteuttaa, koska työehtosopimus edellyttää vähintään 4 tuntia viikossa. Pienyrittäjä nyt sitten tekee itse nämä 2 tarjolla olevaa tuntia. Tähän tietysti tälläkään ei olisi vaikutettu, mutta näin huomiona tämäkin asia. Valiokunnan johtopäätöksenä oli: "Valiokunta ehdottaa kansalaisaloitteeseen sisältyvien lakiehdotusten hylkäämistä." Tämä on siis yksimielinen. "Valiokunta kuitenkin edellyttää, että hallitus ryhtyy toimenpiteisiin kansalaisaloitteessa esille tuotujen epäkohtien ratkaisemiseksi joko valmistelemalla tarvittavat muutokset lainsäädäntöön tai lakien toimeenpanoa tehostamalla, ja ehdottaa, että eduskunta hyväksyy viisi lausumaa." Nuo lausumat käsittelevät niitä ongelmakohtia, joita me löysimme. Tässä me edellytämme, että hallitus ryhtyy toimenpiteisiin. Samana päivänä kun lausunto annettiin, SDP:n työ- ja tasa-arvovaliokunnan jäsenet tekivät julkilausuman julkisuudessa ja ilmoittivat, että tässä on nyt jollain tavalla hallituksen jäsenet betonoineet nollatuntisopimukset ennalleen — näinhän ei missään tapauksessa ole. Juurihan luin valiokunnan lopputuleman. Oikeus- ja työministeri Lindström on luvannut pelisäännöt. Nyt on olemassa kolmikantaisia neuvottelutyöryhmiä, joissa näitä asioita käsitellään yksityiskohtaisesti. Me emme voi ruveta, eikä meillä osaaminen ja mahdollisuudet riitä, valiokunnassa lähtemään kaikkiin yksityiskohtiin, koska me voimme saada lopulta enemmän vahinkoa kuin hyötyä aikaiseksi. Ja voisin sanoa, ja kiittää ministeri Lindströmiä, että hän on toiminut asiassa poikkeuksellisen tehokkaasti. Harvoin kansalaisaloite saa vastaavia toimenpiteitä jo ennen valiokunnan mietinnön jättämistä, näinhän tapahtui tässä tapauksessa. Tietojeni mukaan — en täällä ollut viime eduskuntakaudella mutta näin olen tullut informoiduksi — esimerkiksi sosiaalidemokraattien johdolla asiaa yritettiin ratkoa työ- ja elinkeinoministeriössä, mutta muutosta ei saatu aikaan. Kiitän ministeri Lindströmiä siitä, että hän on todellakin luvannut, että pelisäännöt katsotaan läpi. Kolmikantainen työryhmä on eduskunnan valiokuntaa parempi paikka pohtia työelämän lainsäädännön yksityiskohtia. Monesti täällä salissa kuulee, että tehdään yhdessä ja katsotaan yhdessä asiat rauhassa, enkä oikein ymmärrä sitä, että tämä olisi jollain tavalla ponneton, kuten todetaan SDP:n ja oppositiopuolueiden vastalauseessa. En tiedä, miten tämä nyt pitäisi vielä paremmin tehdä. Olemme tuoneet esille ongelmakohdat. Ministeri on luvannut viedä niitä eteenpäin. Mitä muuta voisimme enää odottaa, kun tämä on aika hieno asia? Tämä on tärkeä asia, että nämä saadaan kuntoon. Siellä oli tosi paljon ongelmia, mutta