Puhuja: Antti Häkkänen
Päivämäärä: 2018-04-10 Tässä esityksessä ehdotetaan kokonaan uutta yleislakia oikeudenkäynnistä hallintoasioissa. Uusi laki kumoaisi voimassa olevan hallintolainkäyttölain. Uudessa laissa säädettäisiin oikeudenkäynnistä hallintotuomioistuimissa nykyistä täsmällisemmin. Tavoitteena on myös tehostaa tuomioistuinten prosessijohtoa niin, että asiat voitaisiin käsitellä hallintotuomioistuimissa jatkossa ilman aiheetonta viivytystä. Esityksessä on otettu huomioon muun muassa lainsäädännössä tapahtuneet muutokset ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen uudempi oikeuskäytäntö sekä muut uudistustarpeet. Uutta yleislakia sovellettaisiin oikeudenkäyntiin hallintotuomioistuimissa silloin, kun muussa laissa ei toisin säädetä. Eri hallinnonalojen lainsäädännössä on yleislaista poikkeavia säännöksiä esimerkiksi viranomaisen valitusoikeudesta tai siitä, mihin valitetaan. Yleislain soveltamisalaa rajaa osaltaan se, että perussäännökset kunnallisvalituksesta ovat kuntalaissa. Lisäksi eduskunnassa vireillä olevaan maakuntauudistukseen sisältyy sään-nösehdotuksia maakuntavalituksesta. Uudessa yleislaissa turvattaisiin nykyistä selkeämmin jokaiselle pääsy tuomioistuimeen hänen oikeuttaan tai velvollisuuttaan koskevassa hallintoasiassa. Hallintopäätöksestä saisi valittaa hallinto-oikeuteen riippumatta päätöksen tehneen organisatorisesta asemasta. Valtioneuvoston yleisistunnon päätöksestä valitettaisiin suoraan korkeimpaan hallinto-oikeuteen, kuten nykyisinkin. Keskeisin muutos voimassa olevaan lakiin verrattuna olisi, että korkein hallinto-oikeus toimisi entistä enemmän ennakkopäätöstuomioistuimena. Valituslupasääntelyn alaa on viime vuosina laajennettu moniin asiaryhmiin. Nykyisin valituslupasääntelyn piiriin kuuluu yli puolet korkeimpaan hallinto-oikeuteen saapuvista valituksista. Esityksen mukaan valituslupasäännös olisi pääsääntönä, kun hallinto-oikeuden päätöksestä valitetaan korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Ennakkopäätösperuste on käytännössä keskeisin valitusluvan myöntämisen perusteista. Se ei kuitenkaan olisi ainoa valitusluvan peruste, vaan korkein hallinto-oikeus voisi ottaa valituslupaa harkitessaan huomioon myös ilmeisen virheen tai muita painavia syitä, niin kuin nykyisinkin. Ehdotettu valituslupasäännös koskisi myös viranomaisen valituksia. Pohjapäätöksen tehneen viranomaisen valitusoikeus hallinto-oikeuden päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen voi olla tarpeen silloin, kun asiasta ei ole vakiintunutta oikeuskäytäntöä. Nykyisin viranomaisen valitusoikeus perustuu tällöin julkisen edun valvontaan tai eri hallin-nonalojen erityissäännöksiin. Esityksessä sääntelyä selkeytettäisiin näiltä osin. Ehdotetussa laissa säädettäisiin mahdollisuudesta suulliseen valmisteluistuntoon ja tarkastusten tekemiseen. Uusi laki mahdollistaisi myös sen, että useaan hallinto-oikeuteen hajaantunut asiakokonaisuus voitaisiin tarvittaessa käsitellä yhdessä hallinto-oikeudessa. Lakiin sisällytettäisiin säännökset todistajan niin sanotusta itsekriminointisuojasta eli oikeudesta kieltäytyä kertomasta seikkoja, jotka voisivat saattaa syytteen varaan hänet tai hänen läheisensä. Nykyisin tästä ei ole hallintolainkäytön hallintolainkäytön osalta säännöksiä laissa, vaan oikeus perustuu Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja sitä koskevaan oikeuskäytäntöön. Nykyisin käräjäoikeudet voivat antaa väliaikaisia turvaamismääräyksiä myös hallintoasioissa. Esityksessä ehdotetaan, että toimivalta antaa väliaikaisia määräyksiä hallintolainkäyttöasioissa siirrettäisiin kokonaisuudessaan hallintotuomioistuimille.