Puhuja: Tarja Filatov
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-06-06 Arvoisa puhemies! Suomi on päässyt mukaan kansainväliseen kasvuun ja työllisyys on vahvistunut, vaikka itse asiassa alkuvuoden neljänneksen työtuntien määrä suhteessa edelliseen vuoteen onkin alentunut. Minä jos kuka olen iloinen siitä, että työllisyys on vahvistunut, mutta jos mietimme vaikkapa pitkäaikaistyöttömyyttä, niin tässä salissa kuulee usein sanottavan, että niin moni pitkäaikaistyötön on työllistynyt, eli katsotaan pitkäaikaistyöttömyyden alenemaa ja sanotaan, että nämä ihmiset ovat työllistyneet, mutta näin yksinkertaista tämä tilastomatikka ei ole. Me emme tiedä, minne nuo työttömät ovat menneet. Meillä on tullut työvoiman ulkopuolelta ihmisiä, jotka ovat työllistyneet ja nostaneet meidän työllisyysastettamme, mutta me emme tiedä, mitä itse asiassa pitkäaikaistyöttömille on tapahtunut. Me tiedämme, että meillä on hyvin monia päätösperäisiä ratkaisuja, jotka ovat puhdistaneet pitkäaikaistyöttömien tilastoja. Minusta olisi syytä itse asiassa tehdä vähän laajempi, syvempi selvitys siitä, mitä pitkäaikaistyöttömyydessä oikeasti on tapahtunut, koska muuten me teemme vääriä johtopäätöksiä siitä, mitkä toimenpiteet ovat toimineet ja mitkä toimenpiteet ovat itse asiassa työntäneet ihmisiä pois työmarkkinoilta, saaneet ihmiset luopumaan työnhausta. Ihmisten antaman palautteen mukaan näyttää siltä, että aktiivimalli ja lisääntyneet karenssitoimet ovat muun muassa saaneet monen luopumaan työnhausta ja siirtymään esimerkiksi yksin toimeentulotuen varaan. Ja jos nämä ovat meidän aktiivisten toimiemme seurauksia, niin menemme kyllä ojasta allikkoon, koska kaikki tiedämme sen, että toimeentulotuen varassa olevan ihmisen on hyvin vaikea ottaa vastaan satunnaisia työsuhteita, koska siellä nuo kannustinloukut ovat kaikkein pahimpia. Uskon, että tätä tapahtuu, koska hallitus on myös monissa omissa työllisyyspoliittisissa reformeissansa arvioinut, että sen seurauksena toimeentulotukimenot tulevat kasvamaan, ja tämä on ristiriitaista työllisyystavoitteiden näkökulmasta. Hallitus on lisäämässä resurssia osaavan työvoiman turvaamiseen, ja tämä on ehdottomasti hyvä ja positiivinen asia. En haluaisi puhua historiasta, mutta osaamispanosten kohdalla on aivan pakko. Osaavan työvoiman pula on osittain tämän eduskuntakauden omien päätösten seurausta. Esimerkiksi on ajettu johdonmukaisesti alas ammatillista työvoimapoliittista koulutusta. Edellisen eduskuntakauden aikaan meillä oli nelin-, viisinkertainen määrä ihmisiä, jotka olivat työttöminä ammatillisessa työvoimapoliittisessa koulutuksessa. Sillä turvattiin koulutusta nimenomaan sellaisilla aloilla ja alueilla, joilla tapahtui nopeita muutoksia, ja tuon koulutuksen työllistymistulokset olivat hyviä. Nyt kun osa tuosta rahasta, suunnilleen puolet, on siirtynyt VOS-järjestelmän sisään, eli siis vain noin puolet on siirtynyt VOS-järjestelmän sisään, seuraus on ollut se, että koulutus muuttuu hitaammin. Se vastaa alueiden tarpeisiin hitaammin, vaikka ammatillisen koulutuksen reformia on tehty ja siellä on tehty tällaista nonstop-sisälleottojärjestelmää. Lisäksi tuo ammatillinen koulutusreformi on johtanut siihen, että kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ihmisten houkuttelevuus koulutuksen järjestäjän näkökulmasta ei ole kovin suuri. Se on myös rahoituksen näkökulmasta johtanut siihen, että osa esimerkiksi erityisoppilaitoksista on lopettanut muun muassa metallialan koulutusta sen vuoksi, että sinne ei hakeudu opiskelijoita, koska opiskelijoiden hakeutuminen on niin suuri kriteeri rahoituksessa, ja tämä on nurinkurista siihen nähden, mitkä ovat meidän tavoitteitamme. Sen vuoksi näitä pitäisi analysoida tarkemmin. Lisäksi osaavan työvoiman pulassa on kyse myös siitä, millaisia työpaikkoja meillä on tarjolla. Osa tästä — en sano ollenkaan, että kaikki, meillä on aitoa ammatillisen osaamisen pulaa — liittyy siihen, että meillä on myös ongelma sen suhteen, että monet työpaikat ovat pirstoutuneet sellaisiksi, että ne eivät enää houkuttele sitä ammattitaitoista osaamista, jota noissa työtehtävissä kuitenkin tarvittaisiin. Silloin voitaisiin miettiä myös sitä, että työn organisoinnilla fiksummin on iso merkitys siinä, miten meillä riittää osaavaa työvoimaa niihin työpaikkoihin, jotka ovat auki. Kyse on työpaikkojen sisäisistä ongelmista, kyse on siitä, miten työ organisoidaan, kyse on johtamisesta, mutta kyse on myös palkkauksesta. Jos halutaan markkinoiden toimivan, niin niiden pitäisi toimia myös siihen suuntaan, että jos osaavasta työvoimasta on pula, niin sille oltaisiin valmiita maksamaan enemmän kuin tällä hetkellä tai enemmän kuin esimerkiksi työehtosopimuksen mukainen palkkaus on. Sitten taas, kun tullaan kaikkein vaikeimmin työllistyviin henkilöihin, silloin pitää etsiä vähän toisenlaisia lääkkeitä. Lisäbudjetissa on sinänsä aivan oikein ajateltu, että 5 miljoonaa kaikkein vaikeimmassa asemassa olevien työllistämiseen suunnattuna on hyvä asia, mutta tähän liittyy sisältänsä ongelmia, jotka liittyvät näihin kasvupalvelupilotteihin. Kysehän tässä on lähinnä siitä, että tällä hetkellä meillä on kuntakokeilu, jossa näitä toimia on tehty. Nyt näitä kuntakokeiluja ollaan siirtämässä yksityisiin yrityksiin ja siihen laitetaan 5 miljoonaa euroa.