Puhuja: Sirkka-Liisa Anttila
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-09-18 Sipilän hallituksen neljännessä talousarvioesityksessä näkyvät hallituksen vaalikauden kiistattomat aikaansaannokset talouden ja työllisyyden merkittäväksi parantamiseksi. Hallituksen työllisyystavoite, 72 prosenttia, jopa ylittyy tällä vaalikaudella, ja valtion velkaantuminen on taittumassa. Keskustahan lähti tämän vaalikauden työhön lupaamalla pistää Suomea kuntoon. Kiistattomat tulokset — 115 000 uutta työpaikkaa ja valtion velkaantumiskierteen katkaisu, kilpailukykysopimus sekä vahvaa työtä muun muassa ilmastonmuutoksen torjunnassa —ovat osoituksena siitä, että hallitus on lupaustensa mukaisesti toiminut. Tämä on vaatinut, niin kuin täällä keskustan ryhmäpuheenvuorossa tänään ihan oikein todettiin, hyvin vaikeitakin päätöksiä, joiden olisin toivonut olevan oikeudenmukaisempia, mutta hallitusohjelma on sen estänyt, koska siellä kiellettiin kiristämästä kenenkään verotusta. Indeksien Indeksien leikkaus ja sairaiden lääke- ja matkakulujen omavastuun nosto kaikilta, pienituloisimmiltakin, ovat ottaneet koville, sen myönnän siis rehellisesti. Mutta valoa tunnelin päässä: pahimpia epäoikeudenmukaisuuksia on nyt kyetty korjaamaan tässä budjettiesityksessä 70 miljoo-nan euron edestä nostamalla takuueläkkeitä, pienimpiä sairaus-, äitiys- ja vanhempainrahoja sekä laskemalla lääkekulujen omavastuuta — nämä muutamana esimerkkinä. Sitten varsinaisesti puhun tässä ammatillisen koulutuksen reformista — syystä, että en pysty olemaan paikalla silloin, kun ministeri on täällä mukana. Tällä vaalikaudella on tehty joukko uudistuksia, ja niistä ammatillisen koulutuksen reformi on toki tarpeellinen. Keskusta kuitenkin pääministerinsä johdolla yritti viimeiseen saakka saada siihen yhden vuoden siirtymäkauden, jolloin uudistusta olisi voitu pistää täytäntöön ja rahoitus olisi menetetty vasta sitten toisena eli seuraavana vuotena. Nyt kuitenkin tehtiin niin, että reformi on yhtä aikaa toteutuksessa kuin rahat on viety. Uudistuksen valmistelua on jouduttu pakosta tekemään lähiopetuksen kustannuksella. Niinpä oppilaiden vanhemmat ihmettelevätkin, miksi lapsilla ei ole koulua, on vapaita päiviä viikolla ja sitten on päiviä, jolloin on vain muutama tunti opetusta päivässä. Tähän meidän pitää saada muutos, ja ensi vuoden opetukseen ainakin meidän koulussa, jossa hallituksen puheenjohtajana toimin, on tehty linjaus, että viitenä päivänä vähintään kuusi tuntia pitää ensi vuonna olla opetusta saatavilla. Nimittäin prioriteettina pitää olla keskittyminen laadukkaaseen lähiopetukseen, koska se takaa osaavan työvoiman kouluttamisen. Jos oppilaalla ei ole koulussa tunteja, eihän hänen kannata edes sinne kouluun mennä. Siis oppimisen motivaatio kärsii siitä, että opetusta ei ole riittävästi eikä se ole laadukasta. Uudistus perustuu enenevästi itseoppimiseen, opiskelijan omaan vastuunottoon ja työssäoppimiseen. Uudistus ei vastaa niiden tarpeisiin, joilla nämä motivaatioasiat eivät ole kunnossa. Yksi tämän uudistuksen ongelma onkin, miten heidän kohdallaan tilanne ratkaistaan, koska tänä päivänähän ammatilliseen koulutukseen pääsevät kaikki, jotka sinne haluavat. Heikommat oppilaat jäävät siis helposti liian vähälle huomiolle, vaikkakin on olemassa oppilaalle laadittu hoks eli oppilaan oppimissuunnitelman kehittäminen. Opettajan pitää seurata, miten oppilas edistyy, ja hän on siitä viime kädessä vastuussa. Ammatillisen koulutuksen reformin perustavoite on hyvä, mutta sen toteutus ontuu pahasti johtuen näistä aikatauluista. Samaan aikaan Suomen talouden nousua haittaa ankara työvoimapula. Nyt kun pitäisi kouluttaa lisää nopeasti uutta työvoimaa, ammatillinen koulutus on uudistuksen täytäntöönpanon ongelmissa. Uudistuksen toimeenpano vaikeuttaa uuden työvoiman koulutusta — syystä, että jokainen koulu soveltaa lakia vähän omien aivoitustensa mukaan. Arvoisa puhemies! Ihan lopuksi muutama sana ilmastonmuutoksesta: Ankara kuivuus tuo maapallolle nälänhädän. Suomessa saatiin tästä jo vähän esimakua. 800 miljoonaa ihmistä maapallolla kärsii nälästä, on ankara pula ruoasta, vedestä ja energiasta. Ruoan puute oli muuten yksi kansallissotammekin syy. Nyt meidän pitää jatkossa toimia niin, että Suomi säilyttää kykynsä jatkossakin tuottaa ruokaa. Energiaa meillä on, puhdasta vettä meillä on, meillä on kaikki mahdollisuudet, mutta nyt elintarvikeketju pitää saada kuntoon ja tuottajien asema pitää saada oikeudenmukaiseksi. Viljelijöillä on oikeus siihen toimeentuloon, mikä siinä ketjussa arvonlisänä oikeudenmukaisesti ketjun eri toimijoille jaetaan.