Puhuja: Stefan Wallin
Puolue: r
Päivämäärä: 2017-10-12 Arvoisa puhemies! Kuten tiedämme, Suomen valtiontalouden tasapainottamiseksi on jo vuosia sitten ryhdytty mittaviin toimenpiteisiin. Menoja on leikattu, se sattuu aina, ja kokonaisverotus on pysynyt korkealla tasolla. Viimeisten vuosien aikana ja ehkä varsinkin finanssikriisin jälkeen sekä ansiotulo- että pääomatuloveroja on korotettu, kuten myöskin alkoholi-, tupakka- ja energiaveroja, muun muassa näitä. Muutaman vuoden takaisella arvonlisäveron korotuksellakin on ollut merkittävä fiskaalinen merkitys ehkä varsinkin nyt, kun kotimainen kulutus kasvaa. Samalla on viimeisten vuosien aikana käyty tarkasti läpi verovähennyksiä. Asuntolainojen pitkään, lähestulkoon pyhään, korkovähennykseen puututtiin, ja nyt se laskee asteittain. Vapaaehtoisten eläkesäästövakuutusmaksujen verovähennysoikeutta on myös Kotitalousvähennystä ensin pienennettiin, sitten vähän nostettiin, mutta vähennyksen taso on edelleen pienempi kuin esimerkiksi vuonna 2011, ja siinä on lisäksi koko ajan ollut 100 euron omavastuuosuus. Jo vuosia sitten poistettiin verovähennysoikeus vaikkapa silmälasihankinnoista, ja listausta näistä verovähennyksistä, joita vuosien varrella on joko leikattu, poistettu kokonaan tai pienennetty omavastuuosuuden käyttöönotolla, voisi jatkaa. Johdonmukaisuuden nimissä sekä valtiontalouden tasapainottamisen yhtenä osakeinona on perusteltua, että myös jäljellä olevia täysin omavastuuvapaita ja siis kokonaan verovähennyskelpoisia saavutettuja etuja käydään läpi samalla kriittisellä silmällä. Olen omassa talousarvioaloitteessani ehdottanut, että työmarkkinajärjestöjen jäsenmaksujen verovähennykseen tulisi 100 euron omavastuu. Tämä koskisi sekä palkansaajien maksuja ay-järjestöille että yritysten maksuja työnantajajärjestöille, joiden kohdalla omavastuu olisi 500 euroa. Tällä hetkellä jäsenmaksut ovat siis täysimääräisesti verovähennyskelpoisia. Tämä omavastuu säilyttäisi tämän vähennyksen perustan ja sen taustalla olevan idean, mutta toisi silti julkisen sektorin kassaan tarpeellisia lisäverotuloja. Valtiovarainministeriön arvion mukaan nykyinen täysimääräinen verovähennysoikeus tarkoittaa, että valtio menettää noin 200 miljoonaa euroa verotuloina vuodessa. Ehdottamani 100 ja 500 euron omavastuun säätäminen toisi VM:n mukaan ainakin 75 miljoonaa lisää verotuloja, joista 25 miljoonaa valtiolle, 45 miljoonaa kunnille ja 5 miljoonaa kirkolle. Tilanteessa, jossa valtio edelleen lainaa 3 miljardia lisää ensi vuonna, jossa pelkästään valtionvelan korkomenoihin menee 2 300 euroa minuutissa ja jossa kokonaisvelan maaginen 100 miljardin raja on jo ylitetty, on jo ylitetty, meidän on pystyttävä tekemään edelleen vaikeita päätöksiä. Niitä on jo tehty, ja lisää on valitettavasti edessäpäin. Veropuolella tämä tarkoittaisi muun muassa sitä, että enää ei voi olla kovinkaan monta pyhää, täysimääräisesti verovähennyskelpoista lehmää tukkimassa tietä kohti tasapainossa olevaa julkista taloutta. Jokainen pienikin puro on tärkeä ja osa laajempaa kokonaisuutta, jossa tavoitteena siis on tasapainoinen julkinen talous — todennäköisesti aika pitkällä tähtäimellä, mutta kuitenkin. Talman! I dag görs skatteavdraget för avgifter till arbetsmarknadsorganisationer till sitt fulla belopp, vilket enligt finansministeriet betyder att staten årligen förlorar över 200 miljoner euro i skatteinkomster. Samtidigt har man under årens lopp redan beskurit flera avdragsrätter, till exempel avdragsrätten för räntor på bostadslån, som minskar år för år, och premierna för frivilliga pensionsförsäkringar. Också hushållsavdraget har sänkts jämfört med nivån år 2011, och har en självrisk på 100 euro. Andra avdrag har försvunnit helt och hållet. I en statsekonomi som till alltför stor del fortfarande finansieras med nya miljardlån kan inga kor längre vara heliga på En självrisk på 100 euro i avdraget för avgift till arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer — 100 euro för privatpersoner och 500 euro för företag — skulle bevara avdragets fundament och idén bakom avdraget, men enligt finansministeriet ge minst 75 miljoner euro mer i skatteinkomster, av vilka 25 miljoner till staten, 45 till kommunerna och 5 till är mycket pengar och samtidigt ett steg mot en mer konsekvent fiskal syn på skatteavdragens existensberättigande. Arvoisa puhemies! Olen tehnyt tämän saman talousarvio- ja lakialoitteen jo pari kolme kertaa aikaisemmin, ensimmäisen kerran vuonna 2013. Joka kerta se on saanut täysin yliampuvaa ja tahallisesti väärin ymmärtävää palautetta osakseen. väitetty, että ay-maksun vähennyskelpoisuuden kylkeen tuleva omavastuu olisi ikään kuin samaa kuin koko ay-liikkeen olemassaolon tai koko jäsenmaksun verovähennysoikeuden kyseenalaistaminen. On vedottu ay-liikkeen historiaan ja yhteiskuntarauhan horjuttamisen riskiin, jos tähän asiaan puututaan. Aivan turhia pelkoja. Arvoisa puhemies! Tässä on kysymys pelkästään pyrkimyksestä laajempaan johdonmukaisuuteen verotuksessa näitten verovähennyksien osalta. Ay-liike tekee edelleen äärimmäisen arvokasta yhteiskunnallista työtä, mutta niin tekevät myös sadat muut järjestöt