Puhuja: Juha Sipilä
Päivämäärä: 2017-02-22 Finavia Oyj:ssä on tehty vuosina 2009—2011 johdannaissopimuksia, joiden tarkoituksenmukaisuus on valiokunnan mielestä jäänyt epäselväksi. Olen tästä täysin samaa mieltä. En todellakaan ymmärrä, mihin näitä on tarvittu. Sopimuksista aiheutui yhtiölle noin 34 miljoonan euron tappiot. Tarkastusvaliokunnan mietinnössä on kaksi viestiä valtionyhtiöiden omistajaohjaukselle. Ensinnäkin valiokunta on pitänyt valtio-omisteisten yhtiöiden riskinhallinnan asianmukaista järjestämistä tärkeänä ja katsonut, että valtioneuvoston tulisi antaa asiaa koskeva ohjeistus. Toiseksi tarkastusvaliokunta on pitänyt välttämättömänä, että hallitus tarkentaa valtion omistajaohjauksen toimintaperiaatteita valtion kokonaan omistamissa yhtiöissä, määrittelee sallitun ja epätarkoituksenmukaisen omistajaohjauksen rajat, tekee tarvittavat muutokset ja huolehtii niiden jalkauttamisesta. Arvoisa puhemies! Valtiolla on omistusta yhteensä 62 yhtiössä. Näistä 47 on listaamattomia, suorassa valtion omistuksessa olevia yhtiöitä. Valtion omistajaohjaus on jakaantunut kahdeksaan ministeriöön. Suurin osa omistuksista on keskitetty valtioneuvoston kansliaan. Valtion omistajaohjauksen keskeiset periaatteet perustuvat lainsäädäntöön, valtioneuvoston omistajapolitiikkaa koskeviin periaatepäätöksiin sekä Arvopaperiyhdistys ry:n laatimaan listayhtiöiden hallintokoodiin ja OECD:n corporate governance ‑suosituksiin. Ensimmäisen kerran valtion omistamille yhtiöille annettiin governance-suosituksia jo vuonna 2000. Jo silloin edellytettiin muun muassa riskinhallinnan järjestämistä yhtiöissä. Nykyinen koodisto, jota valtionyhtiöt soveltavat, edellyttää riskinhallinnan periaatteiden kuvaamista ja raportointia yhtiön toimintakertomuksessa. Yrityksissä riskienhallinta kuuluu yrityksen hallituksen toimivaltaan ja tehtäviin. Yhtiön toimivan johdon tehtävänä on toimeenpanna yhtiön hallituksen riskinhallintapolitiikka ja raportoida toteutumasta yhtiön hallitukselle. Riskienhallinnan tulee säilyä yrityksen hallituksen työkaluna. Tämä on tärkeää myös hallituksen osakeyhtiölain mukaisen vastuun määrittämisen kannalta. Pidän itsestään selvänä, että jokaisen yhtiön hallitus käy säännöllisesti läpi vuosikellonsa mukaisesti riskienhallinnan kokonaisuuden. Tästä ei saa olla mitään epäselvyyttä. Jos asiasta on pienikin epäilys, se tulee selvittää. Tämän vuoksi olen määrännyt valtioneuvoston kanslian omistajaohjausosaston selvittämään kaikkien yhtiöiden vallitsevat käytännöt. Valtio-omistaja edellyttää yhtiöiltä, että niillä on ajantasainen riskienhallintapolitiikka ja että sitä käsitellään yhtiöiden hallituksissa säännöllisesti. Tarkastusvaliokunnan toinen esiin tuoma kehityskohde liittyy omistajan tekemiin päätöksiin. Itse ajattelen, että omistajan ja yhtiön edut ovat ainakin pitkällä tähtäimellä aina samat. Tämä tietysti edellyttää yhtiöltä korkeaa yhteiskuntavastuuta, mihin omistajana olemme viime kevään periaatepäätöksessä yhtiöitä erityisesti velvoittaneet. Omistajapäätökset tulee valiokunnan huomion mukaisesti tehdä kirjallisesti, mutta esimerkiksi huolelliseen toimintaan hallitusta tulee ja pitää voida kannustaa päätöskokousten ulkopuolellakin. Tämä voi olla tarpeen esimerkiksi tilanteissa, missä hallitus ei kykene yksimielisesti tekemään sille kuuluvia päätöksiä. Itse en muista kymmenien yhtiöiden hallitustyöskentelyssä mukana olleena 25 vuoden ajalta yhtään tilannetta, missä yhtiön hallituksessa olisi jouduttu äänestämään. Se lienee erittäin harvinaista ja saa syystäkin omistajan varpeilleen. Niin oli tässäkin tapauksessa. Kuten tarkastusvaliokunta toteaa, omistajakäytäntöjen on syytä olla yhtenäisiä. Sen vuoksi olen pyytänyt VNK:n omistajaohjausosastoa arvioimaan ohjeistuksen tarpeen ja tarvittaessa uudelleen ohjeistamaan kaikki ministeriöt ja valtio-omisteiset yhtiöt valiokunnan esiin tuomien huomioiden pohjalta. Molemmat edellä mainitut tarkastusvaliokunnan edellyttämät asiat käsitellään ja toimeenpannaan viimeistään syksyllä 2017.