Puhuja: Heli Järvinen
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-12-08 Arvoisa puhemies! Me kaikki tässä salissa yhteisesti pyrimme sellaiseen lainsäädäntöön, joka olisi helppoa ymmärtää ja yksinkertaista toteuttaa; sellaiseen lainsäädäntöön, joka ei olisi päällekkäistä aiempien esitysten kanssa eikä itsessään ristiriitaista; sellaiseen, joka vielä keventäisi mahdollisesti hallintoa, kannustaisi ihmisiä, kasvattaisi ihmisten hyvinvointia. Näiden täällä päätettävien lakien toimenpiteiden pitäisi olla realistisia, vaikuttavia, tasapuolisia ja helposti toteutettavia. Sitä me tavoittelemme. Siitä huolimatta käsittelemme täällä tänäänkin aktiivimallia, joka on oikeastaan kaikissa näissä asioissa täysin päinvastainen. Tämä esitetty malli, joka vaatii aktiivisuusvelvoitetta täytettäväksi — tai työttömän etuutta alennetaan 4,65 prosentilla seuraavan 65 maksupäivän ajaksi — on monessa suhteessa erittäin ongelmallinen. Moni pitää sitä enemmän rangaistuspakettina kuin kannustuspakettina. Jopa Elinkeinoelämän keskusliitto, joka kävi kuultavana, pitää valittua toteuttamistapaa hallinnollisesti raskaana. Aktiivimalli tulee leikkaamaan useiden työttö-mien työttömyysturvaa, ja SAK pitää sitä jopa kilpailukykysopimuksen vastaisena siitä johtuen. Moni pitää tätä asiakkaille vaikeasti ymmärrettävänä ja monimutkaisena, muun muassa Kela, joka joutuu toteuttamaan sitä hallintoa, jonka tämä laki tuo tullessaan. Jos säästöjen lisäksi yhteiskuntapoliittisena tavoitteena on ihmisten hyvinvointi, täytyy sanoa, että aktiivimalli ei ainakaan lisää kaikkein heikoimmassa asemassa olevien hyvinvointia, vaikka pitäisi. Kuultavat lakimiehet pitävät tätä vaikeaselkoisena jopa juristille. He pitävät myös ongelmana sitä, että yrittäjäriski kasvaa, jos aktiivisuuden edellytyksenä on tietty ansio tai tietty maksuaika, koska niin kuin kaikki yrittäjänä olleet tietävät, rahat saattavat olla maksettavissa paljon sitä yrittäjyysaikaa myöhemmin. Tai mitä tapahtuu sille työttömälle, joka on saanut itselleen töitä vaadituksi viikoksi kuukaudessa, jos työnantaja ei maksakaan palkkaa ajoissa? Miten hänen kohdallaan käy? Pitäisi myöskin selvittää se, millaisessa reilassa tämä on osa-aikatyödirektiivin kanssa, koska selkeästi osa-aikatyötä tekevät ovat heikommassa asemassa tämän lain noudattamisen suhteen. Täällä on mainittu moneen kertaan ne kaikkein heikoimmat, eikä suotta. Kahdella miljoonalla suomalaisella on jokin pitkäaikaissairaus. Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, että kaksi miljoonaa suomalaista olisi työkyvyttömiä, mutta monella heistä pitkäaikaissairaus vaikuttaa tavalla tai toisella työntekoon. Kaikkein heikoimmassa asemassa olevissa työttömissä on paljon pitkäaikaissairaita, joiden kipu- ja sairausjaksot voivat vaihdella ja joiden diagnooseja ei välttämättä edes tunnisteta. Tällaisen osatyökykyisyyden takia moni ei ole välttämättä oikeutettu työkyvyttömyyseläkkeeseen, mutta ei toisaalta pysty myöskään työllistymään tai hakeutumaan yrittäjäksi. Sen takia olisi erityisen tärkeätä taata, että myös vaikeasti työllistyville olisi tarjolla riittävästi heidän tilanteeseensa sopivia aktivointipalveluja, mutta valitettavasti määrärahat sen suhteen ovat niukalla. Tätä samaa on edellyttänyt myös perustuslakivaliokunta, joka omassa lausunnossaan kysyy myös sitä, voisiko näiltä määrärahaleikkauksilta välttyä, jos pystyy osoittamaan pyrkineensä työllistymään, vaikkei siinä ehkä ole onnistunut. Tästä saatiin hyvä esimerkki, kun kuultavana oli ihmisiä Vantaan TYPistä eli työllistymistä edistävästä monialaisesta yhteispalvelusta. Tämän vuoden tammi—heinäkuussa heillä oli ollut kuukaudessa 3 500 asiakasta, ja he olivat pystyneet tarjoamaan 107:lle tästä porukasta työllistymistä edistäviä palveluita. Se kuvaa sitä määrää, minkä verran meillä on tarjota työllistymistä edistäviä palveluja tässä maassa. kun vielä otetaan huomioon se, että monella työttömällä on elämänhallintavaikeuksia, päihdeongelmia tai erilaisia terveydentilan asettamia rajoitteita, niin tilanne on huono. Väitöstutkimuksen mukaan viime vuonna 27 prosenttia kunnan kaikista pitkäaikaistyöttömistä oli työkyvyttömiä. Lisäksi 20 prosentilla todettiin hoidon ja kuntoutuksen tarvetta. Meidän kannattaa muistaa se, että työttömissä on kovin monenlaista porukkaa. Lisäksi tämä leikkaus tulee osumaan pahimmin juuri siihen ryhmään, jonka tilannetta on jo muiltakin osin heikennetty. Sairastavien kustannukset ovat kasvaneet koskien terveydenhuollon asiakasmaksuja, lääkekustannuksia ja matkakorvauksia. Monet ovat jo joutuneet turvautumaan toimeentulotukeen, ja tämän lain myötä yhä useampi joutuu niin tekemään. Pelkästään tämän vuoden alkupuolella terveydenhoitomenoihin on maksettu toimeentulotukea yli 45 miljoonaa euroa. Työttömyys on muutenkin aika vaikea rasti: työttömäksi ilmoittautuessa esimerkiksi pitää ymmärtää pistää ruksi, että hakee kokoaikatyötä. Harva huomaa sitäkään — ja tämä uusi malli, aktiivimalli, tulee olemaan entistä hankalampi. Jos tämä laki toteutuu vuoden alussa, niin kuin on tarkoitus, myös etuuden määrän tutkiminen aina 65 maksupäivän välein tulee hidastamaan työttömyysetuuden maksamista ja aiheuttamaan monelle ongelmia, vaikka he olisivat etuuteen oikeutettuja. Kuten on sanottu jo moneen kertaan, tämä asettaa työnhakijat keskenään hyvin eriarvoiseen asemaan riippuen hakijan asuinpaikasta ja ammattialasta. Kannattaa muistaa, että aktiivisuus on paljon muutakin kuin työ, yrittäminen tai TE-palvelut. Tämän esityksen mukaanhan omais- ja perhehoitajilta ei tulla vaatimaan aktiivisuutta. Mutta miten esimerkiksi talkootyötä tekevät tai vapaaehtoistyötä tekevät, jotka ovat hyvinkin aktiivisia Kuten kerroin, Kela on arvioinut, että se joutuu palkkaamaan jopa 260 uutta työntekijää, sillä etuuspäätöksiä odotetaan jopa 770 000 lisää. Tämän lisääntyvän byrokratian vaikutuksia tai byrokratialoukkuja ei ole laskelmissa huomioitu. Hallitushan arvioi, että tällä lailla tulisi 5 000:sta jopa 12 000:een uutta työpaikkaa. on ongelmallinen myös maakuntauudistuksen näkökulmasta. Tämä ei vastaa niitä periaatteita, vaan rajoittaa maakunnan ja kuntayhtymän itsenäisyyttä ja oikeutta järjestää kasvupalveluita. Tämä on siis monesta syystä ongelmallinen. Ja vielä muutama kohta, jotka on pakko mainita: Kuten sanoin, näiden tietojen tutkiminen 65 päivän välein on tosi ongelmallista. Millä informaatiolla niitä tutkitaan, kuka tutkii? Entä jos työnantaja ei maksa palkkaa, vaikka pitäisi? Tai jos yritystoiminnasta ei saa tuloja, mitä tapahtuu tällaisille henkilöille? Kun valmennus tai koulutus on toteutettava irtisanomisajan päättymisen jälkeen kahden kuukauden kuluessa, niin jotta lainsäädäntö ei olisi ristiriitaista tämän kanssa, tämä osallistuminen pitäisi ottaa huomioon aktiivisuuden osoittamisessa. Tässä on vielä yksi iso periaatteellinen ongelma: kuntouttava työtoiminta kuuluu niihin edellä mainittuihin työllistymistä edistäviin palveluihin, vaikka se on sosiaalipalvelu. on sosiaalipalvelu, se ei ole työllistymistä edistävä palvelu. Mutta jos kuntouttava työtoiminta siihen lasketaan, niin silloin pitäisi ilman muuta myös ainakin vammaisten työllistymistä tukeva toiminta asettaa samaan asemaan. Kuten jo omassa puheenvuorossani sanoin, tämä tulee ruuhkauttamaan työkyvyttö-myyseläkejärjestelmän, koska