Puhuja: Li Andersson
Puolue: vas
Päivämäärä: 2017-05-02 Arvoisa puhemies! Hallintarekisteristä on tullut suomalainen poliittinen ikiliikkuja, ja käänteet kysymyksen ympärillä ovat saaneet mitä oudoimpia piirteitä. Siksi tätä kysymystä on syytä hieman taustoittaa, vaikka tämä nyt käsiteltävissä oleva esitys ei pidä sisällään hallintarekisterin sallimista Suomessa. Monet vaikutusvaltaiset finanssialan toimijat ovat pitkään ajaneet hallintarekisteröinnin mahdollistamista myöskin täällä kotimaassa. Se tarkoittaisi luopumista nykyisestä suoran omistuksen mallista, joka takaa niin viranomaisille kuin esimerkiksi medialle mahdollisuuden selvittää osakeomistajatietoja ja siten myös puuttua harmaaseen talouteen. Aiemmin muun muassa tuolloinen valtiovarainministeri Stubb perusteli hallintarekisterin tuomista Suomeen sillä, että tämä samainen EU-asetus, jonka nojalla hallitus nyt esittää muutoksia kansalliseen lainsäädäntöön, olisi tarkoittanut sitä, että Suomikin olisi joutunut luopumaan suoran omistuksen mallistaan. Näin ei kuitenkaan ollut. Massiivisen vastustuksen ja kritiikin jälkeen hallitus luopui aikeistaan laajentaa hallintarekisteriä Suomessa. Stubb linjasi joulukuun alussa 2015 tiedotustilaisuudessa: "Me emme valmistele hallintarekisteriä uudestaan missään muodossa. Hallintarekisteri on haudattu ja kuopattu. Sitä ei tuoda tämän hallituskauden aikana." Meni puoli vuotta ja hallintarekisteri palasi taas kuolleista. Silloin tuotiin julki nyt käsiteltävänä oleva esitys, jossa hallintarekisteröinti siis mahdollistetaan suomalaisille sijoittajille ulkomaalaisten arvoperikeskusten kautta. Taas kerran väitetään, että EU-asetus ei mahdollista tämän porsaanreiän tukkimista — huolimatta siitä, että Suomen edellinen hallitus neuvotteli asetukseen poikkeuksen juurikin suoran omistamisen mallin säilyttämiseksi jatkossakin, siitä huolimatta, että esimerkiksi Norja on ilmoittanut tulkitsevansa arvopaperikeskusasetusta niin, että sijoittajiin kohdistuva suoran omistuksen vaatimus on voimassa myös norjalaisten sijoittaessa muissa maissa liikkeeseen laskettuihin norjalaisten yhtiöiden arvo-osuuksiin. Kaikista oudointa on kuitenkin hallituspuolue perussuomalaisten täyskäännös tämän hämärärekisterin suhteen. Kyllä tässä herää kysymys, mistä on hallituksen sisällä oikein käyty kauppaa eli minkä seurauksena puolue on ollut valmis täysin muuttamaan kantaansa tähän samansisältöiseen esitykseen. Vielä viime vuoden lopussa talousvaliokunnan puheenjohtaja Kaj Turunen linjasi: "Jos Suomi sallii hallintarekisteröinnin ulkomaiden kautta, se vaikeuttaa sisäpiirinkauppojen ja muiden talousrikosten selvittämistä sekä vähentää verotuksen varmuutta ja oikeudenmukaisuutta." Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini puolestaan on kirjoittanut liittyen hallintarekisteriin: "Huonot uudistukset kannattaa jättää tekemättä." Nyt perussuomalaiset ovat kuitenkin sallimassa juuri samanlaisen esityksen eteenpäinviemistä, joka tulee helpottamaan osakeomistusten piilottamista ja sitä kautta myös veronkiertoa. Ainoa asia, mikä kuluneen puolen vuoden aikana on muuttunut, on siis perussuomalaisten kanta käsiteltävänä olevaan asiaan. Myös esityksen ajoitus herättää kysymyksiä. Hallitus tuo tämän äärimmäisen kiistellyn esityksen heti kuntavaalien jälkeen. Hallitus ei maininnut sitä sanallakaan käydessään läpi puoliväliriihessä tehtyjä ratkaisuja, siitä huolimatta, että tästä asiasta silloin neuvoteltiin, niin kuin ministeri Orpo tänään vahvisti. Lakiesitys ilmaantui valiokunnan esityslistalle noin puolen vuoden pöydälläolon jälkeen juuri puoliväliriihen alla. Ja kaikesta tästä huolimatta lausumissa esitettyjä linjauksia ei ole valmisteltu, vaikka hallituksella olisi ollut siihen mahdollisuus kokonaisen vuoden aikana. Omaisuuden julkisuus olisi äärimmäisen tärkeää erityisesti nyt, kun Suomessa tämän samaisen hallituksen toimesta myös ollaan tekemässä Suomen historian suurinta julkisten palveluiden markkinaehtoistamisprojektia sote- ja maakuntauudistuksen yhteydessä. Vastoin asiantuntijoiden esittämää kritiikkiä suomalaiseen sosiaali- ja terveydenhuoltoon ollaan turvaamassa yli 10 miljardin verorahoitteiset markkinat. Ja jo nyt uudistuksen valmisteluvaiheessa on herättänyt huomiota, kuinka monet vaikutusvaltaisissa poliittisissa asemissa olleet ovat siirtyneet suoraan näiden isojen terveyskonsernien palkkalistoille ulosmittaamaan taloudelliset hyödyt tulevista uudistuksista. Jos yritysten omistustietojen avoimuus heikkenee, miten on jatkossa mahdollista tutkia eri päättäjien ja omistajien välisiä kytköksiä tai suhteita? Mikä sitten on opposition ratkaisu? Kuten oppositiopuolueiden yhteisessä vastalauseessa tuodaan esille, Suomen tulee seurata Norjan esimerkkiä ja soveltaa itse asetukseen neuvottelemaansa poikkeusta niin, että esitys palautetaan valmisteluun ja tuodaan uudestaan sellaisilla lakimuutoksilla, joilla velvoitetaan suomalaista sijoittajaa käyttämään ulkomaisessa arvo-osuusjärjestelmässä suomalaisiin arvo-osuuksiin sijoittaessaan sellaista suoraa tiliä tai vastaavaa järjestelyä, joka mahdollistaa hänen tunnistamisensa omistajaksi. Omistusta koskevien tietojen tulee olla liikkeeseenlaskijayhtiön sekä suomalaisten viranomaisten saatavissa. Tämä säilyttäisi suoran ja avoimen omistamisen mallin myös ulkomaalaisissa arvopaperikeskuksissa ja vastaisi sitä suuntaa, johon sääntelyä finanssimarkkinoilla koko ajan, tosin aivan liian hitaasti, kehitetään myös Euroopan unionin tasolla.