Puhuja: Jutta Urpilainen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-05-31 Viime kesäkuussa annetun selonteon jälkeen eniten ovat olleet esillä brexitistä käynnistyneet muutosvoimat sekä Yhdysvaltain presidentinvaihdoksen heijastusvaikutukset turvallisuus-, kauppa- ja ilmastopolitiikkaan. Eurooppalaista tilannetta leimaa EU:n tulevaisuuskeskustelu ja EU:n globaalistrategian toimeenpano, joka käynnistää uuden vaiheen EU:n turvallisuus- ja puolustusyhteistyössä. monenkeskisessä yhteistyössä on uusia tuulia. YK:n uusi pääsihteeri on nostanut rauhandiplomatian, konfliktineston ja rauhanrakentamisen maailmanjärjestön painopisteiksi. Etyjin puitteissa on alkanut uudenlainen turvallisuusdialogi Saksan asevalvonta-aloitteen pohjalta. Suomi on aloittanut Arktisen neuvoston puheenjohtajana. Arvoisa puhemies! Sosiaalidemokraattinen eduskuntaryhmä nostaa keskustelussa esiin kolme näkökohtaa, joihin sisältyy myös toiveita hallituksen toiminnalle. Ensimmäinen on pyrkimys selkeyteen Suomen kansainvälisessä asemassa, toinen liittyy konkreettisiin tavoitteisiin globalisaation kielteisten vaikutusten torjumiseksi, ja kolmas koskee rauhanpolitiikkaa ja YK:n vahvistamista. Viime viikkoina on puhuttu Suomen eurooppalaisesta valinnasta — siitä, kuinka Suomi kylmän sodan päätyttyä teki valintansa omasta asemastaan selkeästi ja epäröimättä. Suomen paikka EU:n ytimessä vakiintui niin omiin mieliimme kuin myös kumppanien käsityksiin. Valintojen selkeys on ollut tärkeää Suomen kansainväliselle asemalle. Selkeitä viestejä tarvitsemme myös tänään Suomen kuulumisesta Eurooppaan ja länteen. Haluamme kuulua eurooppalaiseen turvallisuusyhteisöön, mikä tarkoittaa keskinäistä avun-antoa ja solidaarisuutta. Tähän kuvaan sopii hyvin myös EU:n turvallisuus- ja puolustusyhteistyön syventäminen sekä EU:n ja Naton yhteistyön tiivistäminen hybridiuhkien aikakaudella. Tulevan kehityksen ennakointi on tärkeää. Mikäli integraatio liukuu kohti eritahtista EU:ta, Suomen on pyrittävä vaikuttamaan kaikissa pöydissä. Nyt ei ole aika vain odottaa suurten jäsenmaiden näkemyksiä unionin tulevaisuudesta, vaan nyt on aika Suomen aloitteellisuudelle, vaikka yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa. Selkeitä viestejä tarvitaan myös arvopohjastamme. Transatlanttinen yhteistyö on perustunut yhteisiin demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota kunnioittaviin arvoihin. Näitä arvoja kyseenalaistaville toimijoille ei tule tehdä myönnytyksiä kummallakaan puolella Atlanttia. Arvoisa puhemies! Viimeisten kuukausien aikana on kannettu huolta populismin ja nationalismin noususta eri puolilla maailmaa. Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa globalisaatiomyönteisyys ja vapaakauppa kokivat vasta-aallon. Globalisaation myötä eriarvoisuus on lisääntynyt siinä määrin, että globalisaatiokehityksen poliittinen oikeutus on vaarassa. Haaste on otettava Euroopassa vakavasti, kun enää 55 prosenttia eurooppalaisista pitää globalisaatiota mahdollisuutena ja 45 prosenttia jopa uhkana. Globalisaation kielteisiä vaikutuksia on torjuttava, mikäli haluamme menestyksellisesti puolustaa avointa taloutta ja avointa yhteiskuntaa. Tarvitsemme perusteellisen analyysin globalisaation hyödyistä ja haitoista sekä poliittisen ohjelman globalisaation toisesta vaiheesta. Tämä globalisaation korjausliike tulee ottaa EU:n yhdeksi päätavoitteeksi. EU:n sosiaalisen ulottuvuuden rinnalla vaikuttamisen paikkoja on YK:ssa, G20-ryhmässä ja OECD:ssä. Suomen on otettava johtajuutta globalisaation hallintaa koskevan politiikan toteutuksessa. Hallituksen tulisi ottaa vahva rooli esimerkiksi veronkierron ja veronvälttelyn vastaisten sääntöjen parantamisessa. Kataisen hallituksen hyväksymä kansainvälisen veronkierron vastainen toimintaohjelma ja Sipilän hallituksen tänä keväänä hyväksymä poliittinen kannanotto antaisivat hyvän pohjan aktiiviselle vaikuttamistyölle. Suomen on edesautettava sitä, ettei vastikään julkistettu sosiaalisten oikeuksien pilari jää EU:ssa pelkäksi julistukseksi vaan että siitä seuraa konkreettisia toimenpiteitä esimerkiksi työntekijöiden oikeuksien sekä tasa-arvon parantamiseksi. Myös talous- ja rahaliittoa on kehitettävä vahvemmin kasvua ja työllisyyttä tukevaksi, kuitenkin niin, että jatkossakin jokainen maa vastaa omista veloistaan. Arvoisa puhemies! Rauhanvälittämisen ja rauhanturvaamisen perintö on osa suomalaista identiteettiä. Konfliktinehkäisy, rauhanvälitys, kriisinhallinta ja rauhanrakentaminen kuuluvat Suomen tapaan olla olemassa kansakuntien joukossa. Rauhantyöllä vaikutamme myös pakotetun muuttoliikkeen juurisyihin. Muuttoliikkeisiin voidaan vaikuttaa myös ilmastonmuutosta torjumalla, kestävää kehitystä edistämällä ja kehitysyhteistyötä tukemalla. EU:n tulisi yhdessä Afrikan unionin kanssa etsiä konkreettisia toimia nuorisotyöttömyyden torjumiseksi. Syrjäytymisen kierre on käännettävä toivon kehäksi. Myös naisten aseman vahvistaminen rauhanrakentamistyössä on Suomelle sopiva painopiste. Monenkeskinen yhteistyö on avainasemassa rauhan ja turvallisuuden takaamisessa. Irakin kriisi osoittaa hyvin, miten lyhytaikaisia tuloksia yksipuolinen toiminta saa aikaan. YK:n vahvistaminen on yhteinen etumme. Se on tärkeä väline kaikille maille, vaikka ne pyrkisivätkin ensisijaisesti kansallisen turvallisuutensa parantamiseen. Voimme vaikuttaa siihen, että EU ottaa YK:n vahvistamisen ja uudistamisen ulkopolitiikkansa yhdeksi kärkitavoitteeksi. Arvoisa puhemies! EU:n turvallisuusympäristön muuttuessa ja globalisaatiokritiikin lisääntyessä Suomen Eurooppa-, ulko- ja turvallisuuspolitiikalta odotetaan selkeyttä asemastamme läntisenä demokratiana, johtajuutta eurooppalaisen turvallisuusyhteisön syventämisessä, aktiivisuutta globalisaation hallinnassa eriarvoistumista torjumalla sekä tukea rauhanpolitiikalle ja monenkeskisen yhteistyön vahvistamiselle.