Puhuja: Tytti Tuppurainen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-05-03 Arvoisa herra puhemies! Pääministeri Sipilän hallituksen aloittaessa työnsä sillä oli vahva enemmistö, kunnianhimoisia tavoitteita ja päätöksentekotapaa koskevia uusia ideoita. Hallituskauden puolivälissä on oikea hetki arvioida näiden toteutumista. Päätöksenteon uudistaminen yritysmaailman tehokkuusmittareiden mukaan on jäänyt tienvarteen. Hallitusohjelma on samanoloinen kuin ne yleensä ovat. Ministereiden määrä on sellainen kuin se Suomen hallituksissa yleensä on ollut. Avokonttorissa istuvan johtoryhmän sijaan hallitus sovittelee sisäisiä eroavaisuuksiaan tavallisilla poliittisilla kompromisseilla. Pääministerin oppimisprosessin seuraaminen ei kuitenkaan ole arvioinnissa olennaisinta. Tärkeää on arvioida, millaiset ovat hallituksen politiikan näkymät sen taipaleen kääntyessä loppupuolelle. Tiivistäen voi sanoa, ettei hallituksella ole esitettävänään omaa näkemystä talouspolitiikan suuresta linjasta. Suomen talous on ottanut iskuja kansainvälisen talouden hitaan kasvun ja Suomen elinkeinoelämän rakenteellisten kilpailukykyongelmien vuoksi. Nyt se asettaa toivonsa kansainvälisen talouden piristymiseen ja etenkin meille kaikkein tärkeimmän talousalueen, euroalueen, kasvun elpymiseen. Toivotaan, että tuuli tarttuu purjeisiin ja vie venettä eteenpäin. Julkisen talouden tervehtymisessäkin vastuu siirretään muille. Miljardisäästöt toteutuvat vasta seuraavalla vaalikaudella, jos sitten toteutuvat. Onhan julkisen talouden suunnitelmaan kirjattu huomiona, että rakenteelliset säästöt ovat valmisteluvaiheessa ja että niiden toteutuminen riippuu kunnista. Arvoisa puhemies! Hallituksen finanssipolitiikan linjan olisi pitänyt ottaa paremmin huomioon Suomeen vaikuttavat suhdanteet. Viime vuoteen kohdistettiin leikkauksia, joiden siirtäminen olisi pitänyt paremmin yllä kotimaista kysyntää. Nyt taas olisi varaa kiristää finanssipolitiikkaa. Tämä on toki jälkiviisautta. Sen esille tuominen on kuitenkin paikallaan, koska on aivan selvää, että finanssipolitiikkaa ohjasi alusta pitäen puoluepolitiikka ja vaalitaktiikka: huonot uutiset ensin, ja sen jälkeen toivotaan, että ajan kuluminen ja politiikan löysääminen painavat pahan mielen unohduksiin. Finanssipolitiikan haparointia pahempaa on kuitenkin ollut rakennepolitiikan puutteellisuus. Pitkällä tähtäyksellä hyvinvointimme riippuu siitä, saammeko nostettua Suomen korkeammalle kasvu-uralle. Lähtökohdat ovat vaikeat. Suomen työikäinen väestö vähenee, joten työpanoksen kasvattaminen on vaikeaa. Suomen tuottavuuden kasvun näkymät ovat vaisut. Elinkeinoelämän painopiste on siirtynyt korkeasta teknologiasta lähemmäs raaka-ainetuotantoa. Julkisen talouden valinnoilla voidaan välillisesti vaikuttaa talouden kasvu-uraan. Olisi panostettava koulutukseen ja tutkimukseen. Koulutuksen avulla voitaisiin pitkällä tähtäyksellä lisätä työn tuottavuutta. Myös työvoiman tarjonnalle voitaisiin tehdä jotain. Järkevä perhevapaauudistus lisäisi työhön osallistumista. Tasa-arvoa lisäävä perhevapaauudistus pitäisi sekä äidit että isät paremmin kiinni työelämän muutoksessa ja parantaisi tuottavuutta. Julkisen talouden valinnoilla olisi myös suurempaa vaikutusta tuottavuuteen. Panostamalla tutkimukseen voisimme nousta taas teknologian eturiviin. Tutkimuksesta on sen sijaan leikattu. Suomen luonnonvara-ala on tärkeä osa taloutta, mutta ei pidä uskotella, että sellutehtaiden nimeäminen biotuotetehtaiksi parantaa talouden rakennetta laisinkaan. Hiukan kiitostakin pitää hallitukselle toki antaa: kauppojen aukioloaikojen muutos oli jo aikakin tehdä, ja liikennepolitiikassa on liikettä. Kunhan hallitus ei olisi hidastellut apteekkien lobbaamisen vuoksi, olisi palvelusektorin kokonaisuudelle voinut antaa vähintään tyydyttävän arvosanan. Arvoisa puhemies! Hallituksen työtavat ovat tasaantuneet ja tavoitteet pelkistyneet valtapolitiikkaan. Sen alkupäivien vahvuuksista on enää jäljellä yksi: sillä on enemmistö. Sekin on kuitenkin rapautumassa. Kuntavaaleissa hallituksen kannatus jäi alle 50 Vielä merkittävämpää on, että hallitus näyttää menettäneen yhteyden kansan arvomaailmaan. Suomalaiset eivät olekaan vanhakantaisia konservatiiveja saati suvaitsemattomia. Suomen kansa tukee liberaaleja arvoja. Me olemme suvaitsevaisia. Kannatamme Euroopan yhtenäisyyttä. Kannatamme miesten ja naisten tasa-arvoa ja vapautta valita oma elämäntapa. Se hämärän hetki, joka on kyseenalaistanut arvomme, on väistymässä.