Puhuja: Katja Taimela
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-11-29 Pidän tätä edustaja Taavitsaisen laki-aloitetta luottotietolain 33 §:n muuttamisesta niin, että luottotietorekisterin pitäminen säädettäisiin julkiseksi tehtäväksi, erittäin tärkeänä ja kannatettavana lakialoitteena. Tiedämme, että tämän päivän Suomessa jo noin 400 000 kansalaisella on maksuhäiriömerkintä. Tämä on väkilukuumme suhteutettuna huomattavan suuri joukko ihmisiä: ihmisiä, jotka kärsivät työttömyydestä tai pitkäaikaissairaudesta, opiskelijoita, jotka sinnittelevät opintorahalla, työssä käyviä pienituloisia lapsiperheiden vanhempia ja jo eläkkeellä olevia isovanhempia, naapureitamme ja ystäviämme, lähimmäisiämme, jotka ovat saaneet maksuhäiriömerkinnän esimerkiksi terveydenhuollon tai varhaiskasvatuksen asiakasmaksun viivästymisen takia. Päivittäisessä talousahdingossa eläminen on erittäin kuluttavaa. Se verottaa aloitekykyä ja osallisuutta. Se myös vie voimavaroja opiskella, käydä töissä tai huolehtia perheestä. Huoli erääntyvistä maksuista ja tulevista laskuista vähentää kaikkien tiukassa taloustilanteessa elävien hyvinvointia, mutta erityisen kipeästi se osuu lapsiperheisiin. useiden tutkimustenkin pohjalta ja perusteella sen, kuinka haitallisia talousahdingon kokemukset ovat lapsiperheille. Mitä pienempiä lapset ovat, sitä vahingollisempia ovat perheen maksuhäiriömerkinnöistä seuraava ahdinko ja köyhyys. Tosiasia on, että lapsuudessa koettu köyhyys leimaa lasten elämää kokonaisvaltaisesti aiheuttaen pysyviä syrjäytymisen kokemuksia. Vanhempien maksuhäiriömerkintöjen takia lapset jäävät sivuun lasten elämään kuuluvista tavallisista asioista: harrastuksista, kaveripiiristä ja monista muista hyvinvointia edistävistä tekijöistä. Jokapäiväisessä painissa tulojen riittämisessä laskuihin ja niiden perintäkuluihin vanhemmat uupuvat, eikä heiltä riitä voimavaroja lasten hyvään kasvuun, kasvatukseen ja opintojen tukemiseen. Tätä kautta oravanpyörä on valmis. Kohtuuttomalta ja oikeudenmukaisuuden periaatteen vastaiselta tuntuu erityisesti se, että vaikka maksuvaikeuksista kärsivät onnistuisivat säästämään ja maksamaan kaiken velkansa, niin maksuhäiriömerkintä ei poistu luottotietorekisteristä. Pahimmassa tapauksessa talousvaikeudet perheissä vain jatkuvat, koska maksuhäiriömerkintä säilyy rekisterissä parista vuodesta jopa siihen edustajakollega Taavitsaisenkin mainitsemaan neljään vuoteen. Siis neljä vuotta. Voimme hyvin kuvitella, miten epäoikeudenmukaiselta tämä velkansa maksaneesta tuntuu. Luottotietolain 33 §:n muuttaminen niin, että rekisterin pitäminen olisi julkinen tehtävä, korjaisi maksuhäiriömerkinnän saaneiden tilannetta, kun rekisterin oikeellisuutta valvoisi eduskunnan oikeusasiamies. Erityisesti se korjaisi niiden tilannetta, jotka ovat saaneet merkinnän virheellisesti eikä virhettä ole suostuttu pyynnöistä huolimatta korjaamaan. Oikeusasiamiehen mukaan huomattava määrä velallisista on saanut virheellisin perustein maksuhäiriömerkinnän ja joutunut kärsimään sen seurauksista. Tämä on mielestäni varsin pöyristyttävä tieto. Arvoisa puhemies! Herää kysymys, miten voi olla mahdollista, että oikeusministeriön tietojärjestelmästä johtuen ihmiset ovat joutuneet aivan syyttä kärsimään. Kuten edustaja Taavitsainen äskettäin kertoi, niin maksuhäiriömerkintä hankaloittaa ihmisten elämää monin tavoin. Merkintä voi estää asunnon, kotivakuutuksen, sähkösopimuksen ja puhelinliittymäsopimuksen saamisen ja jopa työllistymisen. Eräs nainen kertoi, että ei voi tulla pääkaupunkiseudulle töihin, koska ei saa asuntoa vuokrattua maksuhäiriömerkinnän vuoksi, kun taas toinen palaute oli, ettei eräs henkilö pääse pois sisäilmaongelmaisesta asunnosta, koska ei saa uutta asuntoa vuokrattua maksuhäiriömerkinnän vuoksi. Maksuhäiriömerkinnän vuoksi ihmisiltä on evätty pankkikortteja, ja heidän elämänsä on vaikeutunut sen vuoksi kohtuuttomasti.