Puhuja: Markku Rossi
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-04-17 Arvoisa puhemies! Juha Sipilän hallitus todellakin sopi kehysriihessä julkisen talouden suunnitelmasta, jota yllättävän vähänkin eduskuntakeskustelun aikana on käyty Harakka omassa puheenvuorossaan jossakin vaiheessa viittasi juuri siihen, että nyt käydään julkisen talouden kehyksen keskustelua, mutta kyllä tämä keskustelu enemmältikin on ollut kuin budjettikeskustelua. Mutta mikäpä siinä, yksityiskohdat tietysti ovat viehättäviä milloin mihinkin suuntaan. Tämä kehysriihi oli nimeltään oikeudenmukaisuus- ja työllisyysriihi. Molempiin pystytään panostamaan, ei varmasti riittävästi mutta kuitenkin, ottaen huomioon, mistä taloustilanteesta on lähdetty liikkeelle, oikeudenmukaisuutta on voitu edes hieman edistää ja työllisyyttä varsinkin sitten sitäkin enemmän. Määrätietoinen työ valtiontalouden kuntoon laittamiseksi tuo mahdollisuuksia vahvistaa kasvua ja työllisyyttä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Kolme vuotta sitten Suomessa kasvoivat todellakin vain velka ja työttömyys. Hallituksella on riittänyt epäilijöitä. Me suomalaiset olemme tehneet kuitenkin mahdottomasta mahdollisen, siis kaikki yhdessä, myös kansainvälisen talouskasvun siivittämänä. Talous näin ollen kasvaa, työllisyys paranee, velkaantuminen taittuu, joskin liian hitaasti. Mielestäni eduskunnan pitäisi vielä enemmän kiinnittää huomiota myös velan kasvavaan määrään. 114 miljardia euroa kehyskauden loppupuolella on summa, joka on kuitenkin maksettava pois. Vaikka mahdollisen korkojen kasvun, joka sekin joskus tulee, korkomenot lisääntyvät hieman hitaammin kuin mitä tällä hetkellä äkkiä suoraan voisi laskea, niin silti kaikki ne on maksettava pois. 90-luvun alkupuolella itsekin kansanedustajana olleena oli pakko todeta silloin, että valtionvelan määrä nousi sille tasolle, että se ylitti koko sivistyssektorin kirjoineen ja kansineen, ja se oli vain sellainen, joka oli maksettava ja sitten kaikesta muusta säästettävä. Käänne on vaatinut kovia päätöksiä. Nyt talouden käännyttyä nousuun kasvu kuuluu kaikille, mutta kasvua ei voi jakaa ennakkoon. Se on syytä oppositionkin muistaa, niin mielellään kuin lyödään pöytään vaateita, tavoitteita, hyviä sellaisia, että se kakku on ensin leivottava. Siksi eduskunnan kyllä on syytä, ja hallituksen totta kai ensimmäisenä, keskittyä siihen, kuinka tuota kakkua pystytään leipomaan, kuinka luodaan edellytyksiä työlle, yrittäjyydelle, kansainväliselle kasvulle ja ennen kaikkea viennille. Tällä hetkellä koko Suomi on hyvää vauhtia menossa eteenpäin. Työllisyys paranee, kysyntä lisääntyy. Työvoimapula on meidän ongelmamme. Hallitusta moititaan siitä, että se omalta osaltaan pyrkii edistämään sitä, että sekä työttömät että nuoret mahdollisimman hyvin pääsevät työn syrjään kiinni. Keinoista voidaan olla aina montaa mieltä, mutta näihin sisältyy myös hieman sitä kuuluisaa keppiä niin kuin myös sitten porkkanaakin. Ja tässä suhteessa kyllä vaativa kasvattaja, rakastava isä tai äiti, on kai sellainen, joka uskaltaa lapseltaan jotakin myös vaatia. Tässä mielessä kyllä yhteiskunnankin pitää vaatia, ja tiedän myös sen, että monet nuoret ovat juuri sitä mieltä, että jos ei mitään vaadita, niin ei sitten välttämättä erityisesti olla menossa eteenpäin. Koulutus on muun muassa sellainen sektori. En itse usko siihen, mitä sosiaalidemokraatit ovat täällä viljan vaalineet, että tällä kategorisella oppivelvollisuusiän nostamisella päästäisiin niihin ratkaisuihin, joita haetaan. Itse koen tärkeämpänä sen, että koulutuksen sisältö, siellä olevat asiat, työssäoppiminen ja mahdollisuus päästä eri harjoitteluun oppisopimuksen kautta tai jonkun muun järjestelmän kautta ovat niitä väyliä, millä sitten päästään eteenpäin. Tämä kehysriihihän ei sinällänsä ole muuta kuin ne raamit, millä mennään eteenpäin, mutta kuitenkin tavallaan voi sanoa, että me jokainen tarvitsisimme, jokainen suomalainen, myös sellaisen oman kehysriihen. Mutta se vuosi 2022, sehän on niin kauhean lähellä, että itse asiassa meidänhän pitäisi luoda tuollainen 10 vuoden, 20:n, 30 vuoden kehys, ja mitä nuoremmista ihmisistä on kysymys, niin aina pidemmälle sinne tulevaisuuteen Harva kai meistä miettii, että mikä minun tulevaisuudenkuvani on vaikkapa 4 vuoden päästä tai 5 vuoden päästä. Siinä mielessä, vaikka me elämme julkisen talouden kanssa, aina pitäisi asioita ajatella pidemmälle, ja omalta osaltani valtiovarainvaliokunnan jäsenenä olen pyrkinyt aina työskentelemään niin, että julkinen talous pitää hoitaa aina vähintään yhtä hyvin kuin oma talous, ja jos siihen pystyy yhtään lähelle, niin ihan hyvä näin. Velan määrän kasvu minua ihan oikeasti huolestuttaa.