Puhuja: Antero Laukkanen
Puolue: kd
Päivämäärä: 2017-12-13 Arvoisa herra puhemies! Tämä viikko on varsin raskas viikko pitkäaikaistyöttömille, vähävaraisille, leipäjonoissa oleville ihmisille. Kun perussuomalainen eduskuntaryhmä hajosi ja syntyi Sininen tulevaisuus, moni on miettinyt, mikä muuttui. Tänään voin kertoa, mikä muuttui — ainakin muutaman asian. Kahden edellisen talousarvion yhteydessä talousarvioon lisättiin kaksi hyvin merkittävää asiaa. Ensimmäinen oli miljoonan euron määräraha yhdistyksille, jotka auttavat leipäjonossa olevia ihmisiä. Tämä toiminta saatiin sosiaali- ja terveysministeriön kautta toimimaan sellaisella tavalla, että tänä vuonna jo yli 80 yhdistystä sai tukea tältä erityismomentilta ja pystyy hoitamaan tätä työtään ja parantamaan sitä. Hankittiin muun muassa kylmäkalustoa, jotta pystyttiin erilaisia säilykkeitä, hävikkituotteita saamaan jaettavaksi niin, että kylmäketju ei katkea. Nyt tämä momentti on kokonaan poistettu täältä, koska Sininen tulevaisuus ei pitänyt sitä tärkeänä. — Jep, täältä se löytyy. — Toinen tosi iso asia on päihdekuntoutukseen ja päihteisiin liittyvä miljoonan euron raha, se on myös poistettu täältä. Nämä asiat ovat muuttuneet nyt, ja nämä nämä rahat sitten kylmän viileästi siirrettiin tuonne tutkimuksen puolelle. Alkuviikosta hyväksyimme lain, jossa pitkäaikaistyöttömiä ja niitä, jotka ahkerasti hakevat työtä, rangaistiin erityisellä tuen menettämisellä. Tämä on pienituloiselle aika rankka viikko. Tämä on ollut niille hädässä oleville ihmisille aika rankka viikko. Yritin puhua tästä asiasta valtiovarainvaliokunnan jäsenille, niin sanotusti tein sisäistä kansanedustajan lobbaustyötä, jossa edustaja edustajalta kävin kertomassa, että pitäkää nyt huoli, että tämä leipäjakeluun tarkoitettu, vähävaraisten leipäjonoihin tarkoitettu raha säilyisi täällä, koska se on juuri saatu organisoitua sillä tavalla, että sen tehot alkavat näkyä. Ja nyt ne on poistettu täältä. Valtava määrä työtä on myös mennyt hukkaan. Hävikin jakoa tehostetaan, ja kaikki olemme huolissamme ihmisistä, ihmisistä, joiden elämäntilanne on sellainen, etteivät he enää selviä, eivät yhteiskunnan tukitoimillakaan, tai sitten ovat jo tippuneet niiden ulkopuolelle. Tällä hetkellä leipäjonoissa suurin kasvava ryhmä on yksinhuoltajaperheet ja eläkeläiset. Tämä on meidän Suomemme tänä päivänä. Arvoisa puhemies! Tämän tulisi olla koko eduskunnan huoli, ei vain niin, että se, kuka milloinkin sattuu olemaan hallituksessa, ei pidä näistä huolta. Näistä asioista pitäisi pitää aina huoli, ja pitkällä tähtäyksellä pitäisi tehdä sellaista sosiaalipolitiikkaa, että leipäjonoja ei Suomessa tarvittaisi. Se on tietenkin se tavoite. Mutta niin kauan kuin leipäjonoja on, ei sellaisesta akateemisesta tutkimuksesta, sammuuko jääkaapin valo vai ei, ole hirveästi hyötyä. Tarvitaan aitoja toimia, joilla voidaan turvata se leipä siellä jääkaapissa. Kaikkien näiden muiden toimien ja momenttien kohdalta käytän sitten erikseen puheenvuoron, mutta näin yleisellä tasolla, kun kerran olen sosiaalineuvos, kannan suurta huolta siitä, tämän eriarvoisuuskeskustelunkaan jälkeen, joka täällä käytiin ja käytiin aika kuumatunteisesti, ei näytä siltä, että asiat muuttuisivat. Kansa on aika kyllästynyt siihen, että me täällä pallottelemme näitä tarpeita pöydältä toiselle ja puolelta toiselle sen sijaan, että me kohtaisimme