Puhuja: Ben Zyskowicz
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-10-12 käytettyihin debattipuheenvuoroihin viitaten totean, että kun esimerkiksi vasemmistoliiton Uotila puhuu siitä, että rahat käytetään nyt velanmaksuun, niin voi olla, että tähän liittyy sellaisia teknisiä velanottoon ja velanmaksuun samanaikaisesti vaikuttavia tekijöitä. Mutta jottei nyt totuus unohtuisi, niin todetaan nyt hyvin selvästi, että sen jälkeen, kun tämä miljardi, joka tämän lisäbudjetin mukaan valtiolle tänä vuonna tulee enemmän verotuloja kuin mitä laskettiin, käytetään nettovelanoton pienentämiseen, niin me edelleen, nykynäkymin, otamme tänä vuonna yli 4 miljardia euroa uutta velkaa. Ja kun mietimme, että koko valtion budjetti on noin 55 miljardia euroa, niin jokainen ymmärtää, miten merkittävästä velkaantumisesta on kyse. Talous kasvaa tällä hetkellä hyvin, ja nyt on ennustettu, että tästä huolimatta ensi vuonna — siis sen budjettiesityksen mukaan, mikä nyt on ensi vuodelle täällä eduskunnassa — me ottaisimme noin 3 miljardia euroa nettomääräisesti lisää velkaa. Toivon ja vähän uskonkin, että jos talouskehitys jatkuu myönteisenä, niin tämä lopullisen velkaantumisen määrä ensi vuoden osalta muodostuisi pienemmäksi, mutta kuitenkin nyt puhumme siis tänä vuonna yli 4 miljardin euron velanoton lisäyksestä ja ensi vuonna yli 3 miljardin euron velanoton lisäyksestä. Siinä mielessä, tätä ajatellen, on syntymässä virheellinen mielikuva, mielikuva, jos vain puhutaan siitä, että nyt rahat käytetään velanmaksun nopeuttamiseen tai yleensäkään velanmaksuun, mutta teknisesti voi olla juuri näin. Mitä tulee tähän kilpailukykysopimukseen, haluan hyvin selvästi sanoa, että itse uskon, että sopimus sinällään on ollut hyödyksi Suomelle, sen talouden kehitykselle ja ennen kaikkea työllisyydelle. Väitteet siitä, että hallitus olisi nimenomaan päättänyt lomarahaleikkauksista julkisella sektorilla, tai mikä vielä mielikuvituksellisempaa, että nimenomaan kokoomus, kuten edustaja Viitanen asian esitti, olisi päättänyt lomarahaleikkauksista julkisella sektorilla, ovat perusteettomia. Hallitus asetti tavoitteita siitä, miten tällä alun perin yhteiskuntasopimukseksi ja myöhemmin kilpailukykysopimukseksi kutsutulla sopimusjärjestelmällä sopimusjärjestelmällä voidaan parantaa Suomen kustannuskilpailukykyä, mutta se lopullinen sisältö, mistä eri komponenteista tämä kilpailukykysopimus muodostui, käytännössä neuvoteltiin työmarkkinaosapuolten kesken. Alun perin hallitus ei esittänyt minkäänlaisia lomarahaleikkauksia, edustaja Viitanen. Alun perin pääministeri Sipilä esitti osana yhteiskuntasopimusta, että työaikaa olisi pidennetty. Jos tämä noin 20 minuutin työajan pidennys päivässä olisi toteutettu, niin ei olisi tarvittu mitään lopulliseen kilpailukykysopimukseen sisältyneitä lomarahaleikkauksia eikä myöskään näitä maksumuutoksia, mitä palkansaajien tappioksi tehtiin, jotka sitten taas valtiovalta verovastaantulolla on kompensoinut. Mitä tulee julkisen sektorin lomarahaleikkaukseen, olen sanonut monta kertaa, mutta sanon uudelleen, että jos ja kun näihin lomarahaleikkauksiin mentiin, niin minun mielestäni oli epäoikeudenmukaista, että ne kohdennettiin vain julkisen sektorin usein aika pienipalkkaisille ja naisvaltaisille työntekijäryhmille. Siitä joutuivat kärsimään täälläkin mainitut sairaanhoitajat ja perushoitajat, kirjastonhoitajat, opettajat, tietysti poliisit, palomiehet ja niin edelleen. Jos ja kun lomarahoja leikattiin, olisi ollut reilua, että kautta linjan olisi lomarahoja leikattu, mutta eihän tämä tietystikään yksityisen sektorin palkansaajajärjestöille käynyt. Kaiken kaikkiaan haluan sanoa, että tällä hetkellä talous kasvaa, työllisyys paranee, työttömyys vähenee. Tämä ei johdu yksinomaan hallituksen tekemisistä, mutta hallituksen politiikalla, sillä, että on luotu vakautta ja ennustettavuutta Suomen talouteen, sillä, että on noudatettu työn linjaa, pyritty keventämään työnteon ja yrittämisen verotusta,