Puhuja: Anu Vehviläinen
Päivämäärä: 2018-12-13 Ensinnäkin kun täällä taisi edustaja Viljanen sanoa, että aihepiiri on kovin synkkä, ja niin taisi sanoa myös edustaja Hoskonen, niin myös minä haluan korostaa sitä, että arviointimenettely ei tarkoita sitä, että aina olisi se pakkoliitos siellä sen arviointimenettelyn päässä. Meillä on viime vuosilta esimerkkejä myös että arviointimenettelyn kautta ko. kunta ja sitten valtiovalta ovat yhdessä löytäneet niitä hyviä keinoja ja se kunnan talous on saatu kestävälle pohjalle. Itse haluan kyllä todeta, kun katsomme ensi vuodenkin budjettia, jossa edelleen on 1,6 miljardia euroa velanottoa, ainakin minä sisäistän oman tehtäväni niin, että meidän on pidettävä huolta, hyvää huolta, julkisesta taloudesta, olipa kysymys sitten valtiosta tai erittäin itsehallinnollisista kunnista. Eli hyvin vakaa kuntatalous, vakaa valtiontalous ja vakaa tulevien maakuntien talous — se on meidän kaikkienkin vastuulla, että näin tulee olemaan. Sitten tähän laajempaan kuntatalouskeskusteluun haluan todeta sen, että me emme ole kyllä tällä vaalikaudella tehneet niin sanottuja tasoleikkauksia sinne kuntien valtionosuuksiin. Indeksit on jätetty korottamatta, niin kuin me kaikki tiedämme. Mutta sitten on olemassa myös mekanismeja, jotka eivät ole poliittisia päätöksiä, jotka valitettavasti heikentävät myös ensi vuonna osan kuntien taloutta, ja yksi niistä on tämä valtion ja kuntien kustannustenjaon tarkistus, johon edustaja Hoskonen viittasi. Sitten toinen asia, joka minua harmittaa äärimmäisen paljon, liittyy tähän verontilityslakiin. veroja tilitetään, niin osa kuuluu valtiolle, osa kuuluu kunnille, osa kuuluu kirkoille ja osa sitten meille veronmaksajille, ja se lopullinen, tavallaan tieto siitä tulee jälkikäteen. Ja nythän viime vuoden osalta on tilanne sellainen, että sekä pääomaverotuksen myötä että myös näitten kikyyn liittyvien lomarahaleikkausten myötä monella ihmisellä oli liian korkeat veroprosentit, ja nyt tiistaina moni sai sitten isot veronpalautukset. Ja tämä yhteisvaikutus — kun olen seurannut kuntien budjettikäsittelyjä nyt tässä viimeisten viikkojen aikana — on tehnyt sen, että ne menetykset näyttävät aika tavalla suurilta. Mutta sitten yhteinen käsitys meillä varmasti on, että mikään ei ole sen tärkeämpää kuin vakaa kuntatalous, ja sen takia ollaan asetettu myös tämä talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskuksesta, joka tunnetaan paremmin nimellä Palkeet. Laki korvaa aiemman asetustasoisen säädöksen. Valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskus Palkeet tuottaa talous- ja henkilöstöhallinnon palveluja sekä muita vastaavia hallinnon tuki- ja asiantuntijapalveluita. Asiakkaina ovat valtionhallinnon virastot sekä valtion yli 70 000 työntekijää. Palkeiden palvelutuotannon perustana on palveluhenkisyys, kumppanuus, tehokkaat sähköiset prosessit ja kustannustehokkuus. Palkeet on myös aktiivinen valtionhallinnon prosessien ja oman toimintansa kehittäjä. Palkeet toimii Joensuussa, eli Joensuussa on pääpaikka, lisäksi Palkeet toimii Hämeenlinnassa, Mikkelissä ja Porissa. Lisäksi tilapäiset toimipisteet sijaitsevat Helsingissä ja Lappeenrannassa. Henkilöstöä on 650. Palkeiden liikevaihto on noin 55 miljoonaa euroa. Palkeet toimii omakustannusperiaatteella. Maksuilla katetaan palvelujen tuottamisen ja kehittämisen kustannukset. Palveluiden ja prosessien kehittäminen tapahtuu yhteistyössä asiakkaiden sekä valtiovarainministeriön ja Valtiokonttorin kanssa. Palkeet organisaationa aloitti toimintansa 2010. Palvelukeskustoiminta talous- ja henkilöstöasioissa valtionhallinnossa alkoi vuonna 2005. Itse ainakin ajattelen niin, kun välillä aina täälläkin salissa puhutaan alueellistamisesta, tosin aika harvoin nykyään, mutta kuitenkin, tämä on käsitykseni mukaan hyvä esimerkki alueellistamisesta, joka tehtiin silloin 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenyksellä. Muistan kyllä myös, että ei sekään aivan vaivatta syntynyt, ja kun olin itsekin toisessa ministeriössä vastuutehtävissä, niin muistan, että silloin vielä keskusteltiin siitä, toimiiko Palkeet riittävän hyvällä tavalla. Mutta tällaisia arviointeja ja kriittisyyttä en ole enää viime vuosina siitä kuullut. Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi laki Valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskuksesta. Esityksessä ehdotetaan tehtäväksi eräitä tarkistuksia Valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskusta koskevaan organisaatiosäädökseen ja tehdään sääntelystä lain tasoinen. Aiemminhan todellakin palvelukeskuksesta on säädetty vain valtioneuvoston asetustasolla, ja se on aika harvinaista. Palvelukeskuksen toimipaikoista ehdotetaan lain voimaan tullessa säädettäväksi erillisellä valtioneuvoston asetuksella. Asetuksessa säädetään päätoimipaikaksi Joensuu ja muiksi toimipaikoiksi Hämeenlinna, Mikkeli, Pori ja Helsinki. Palvelukeskuksella voi olla myös muita toimipaikkoja. Tässä esityksessä ei ole uusia toimipaikkaratkaisuja, mutta tämä, mitä on tällä hetkellä, on todettu valtioneuvoston asetuksessa. Ehdotuksessa esitetään säädettäväksi palvelukeskuksen asemasta, tehtävistä, asiakkaista, johtamisjärjestelmästä, työjärjestyksen antamisesta, palvelukeskuksen ohjauksesta, asioiden ratkaisemisesta ja palveluiden maksullisuudesta. Valtiokonttorin henkilöstöhallintoon liittyvissä tehtävissä on myös tapahtunut muutoksia, kun osa henkilöstöhallinnon tehtävistä on siirretty hoidettavaksi Valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palveluksessa. Tämän vuoksi ehdotetaan samalla myös Valtiokonttorista annetun lain muuttamista tältä osin. Valtiokonttorin tehtäväksi henkilöstöhallinnon osalta ehdotetaan jääväksi työelämäpalvelut. Työelämäpalvelut keskittyvät johtamisen ja esimiestyön sekä valtion työyhteisöjen uudistumisen tukemiseen sekä työsuojelun ja työhyvinvoinnin kehittämiseen. Lait on tarkoitettu tulemaan voimaan 1. päivänä huhtikuuta 2019.