Puhuja: Eeva-Johanna Eloranta
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-03-15 Arvoisa puhemies! Kun suomalaisilta kysytään kansakuntamme suurimmista saavutuksista, niin koulutusta on pidetty yhtenä tärkeimmistä. Pienessä ja syrjäisessä Suomessa on aina uskottu koulutuksen ja oppimisen käänteentekevään voimaan edistää yhteiskunnan kehitystä kohti sosiaalisesti, ekologisesti ja taloudellisesti kestävää tulevaisuutta. Koulutuksen tasa-arvon vaaliminen on johtanut tasa-arvoisempaan yhteiskuntaan, jossa ihmisten taidot ja tiedot eivät riipu kotitaustasta tai varallisuudesta. Ei ole sattumaa, että Suomi on kuulunut koulutuksen huippumaihin jo pitkään. Sosiaalidemokraatit ja muu oppositio, maamme monet taloudelliset asiantuntijat, laaja kansalaisjärjestöjoukko, koulutusalan asiantuntijat ja yksittäiset kansalaisryhmät ovat ottaneet vakavasti eduskuntavaalilupaukset, joita me kaikki teimme. Samaan aikaan kun kilpailukykyä on synnytetty hohtimilla, työntekijöiden palkkojen leikkaamalla, koulutuksen arvolle kilpailukyvyn luojana on viitattu kintaalla asiantuntijoiden varoituksista huolimatta. Meidän mielestämme rohkeinta säästämistä olisi ollut lopettaa tällainen koulutuksen alasajo ja ideologinen näivettäminen, sillä se tulee kalliiksi maamme menestyksen kannalta. Voimakkaista vetoomuksista huolimatta Sipilän hallitus linjasi, että 190 miljoonan säästötarve ammatilliseen koulutukseen toteutetaan vuotta aikaisemmin kuin varsinainen uudistus. Käytännön säästöjen tekijäksi velvoitettiin ammatillisen koulutuksen järjestäjät. ovat joutuneet itse ratkaisemaan, kerätäänkö säästöt karsimalla opiskelijamääriä vai leikkaamalla yksikköhintoja vai molemmilla keinoin. Arvoisa puhemies! Kun ammatillisen koulutuksen reformiin on menty säästöt edellä, niin opiskelijapaikat, koulutusalat ja koulutuspaikkakunnat uhkaavat keskittyä ilman minkäänlaista avoimuutta tai lopullista varmuutta lopputuloksesta. Aikuiskoulutus uhkaa loppua kokonaan, kun koulutustakuun piirissä olevat nuoret on huolehdittava koulutukseen. Opettajien määrä vähenee tuhansilla, joten seurauksena on väistämättä myös isommat ryhmäkoot ja lähiopetuksen väheneminen entisestään, mistä täällä on todella paljon tänään huolta kannettu. Tiedämme kaikki, että viidesosa alle 25-vuotiasta nuorista miehistä ja yli 15 prosenttia nuorista naisista on työn tai koulutuksen ulkopuolella. Tiedämme, että jo nyt jokaiselle tarvitaan vähintään toisen asteen koulutus, Miten tällä reformilla vastataan näiden vakavassa syrjäytymisvaarassa olevien nuorten tarpeisiin? Miten näille nuorille saadaan vähenevien lähiopetustuntien myötä se ammattitutkinto lopulta suoritetuksi? Hallituksen esityksen sisältämä tapa leikata ammatillisen koulutuksen rahoitusta sisältää ongelmia työmarkkinoiden osaamistarpeidenkin kannalta. SAK arvioi, että osa säästöistä saatetaan toteuttaa leikkaamalla opiskelijapaikkoja aloilta, joiden osaajille olisi työmarkkinoilla käyttöä mutta joiden vetovoima ei houkuttele opiskelemaan aloja. Monien alojen vetovoimaongelmat ovat pidemmän ajan kuluessa syntyneitä. Leikkausten myötä tehtävät opiskelijapaikkojen vähentämiset saattavat kuitenkin entisestään vaikeuttaa yritysten ja työpaikkojen osaavan työvoiman saatavuutta lähitulevaisuudessa. Esimerkkinä voin mainita oman maakuntani Lounais-Suomen tilanteen. Turussa Rolls-Royce ja Meyerin telakka sekä Uudenkaupungin Valmet Automotive ovat ilmoittaneet mittavista investoinneista. Uusia työntekijöitä tarvitaan tuhansia. Pullonkaulana on kuitenkin näiden investointien toteutuksessa riittävä kotimaisen ammattihenkilöstön palkkaaminen. Voi vain kysyä, miten näillä leikkauksilla huolehditaan nyt näistä akuuteista yritysten työvoimatarpeista. Haluammeko uusien työntekijöiden tulevan ulkomailta samaan aikaan, kun meillä on 100 000 alle alle 30-vuotiasta nuorta ilman sitä toisen asteen koulutusta? Nyt pitäisi kyllä tähän asiaan puuttua. Sitten jos tarkastellaan tuota ammatillisen koulutuksen reformia, niin tämä valmisteilla oleva uusi rahoitusjärjestelmä palkitsee koulutuksen järjestäjiä opiskelijoiden opintosuorituksista. Tämä on toisaalta ihan hyvä asia, mutta tämä toisaalta tarkoittaa sitä, että turvatakseen tulevaa rahoitusta koulutuksen järjestäjien kannattaa kerätä suoritteita tulevan rahoituksen pohjaksi. Tämähän ei tietenkään niitä opiskelijapaikkoja kannusta leikkaamaan, mikä on hyvä asia, mutta helposti saattaa käydä niin, että leikkauksia tehdään yhä enemmän sieltä lähiopetuksesta ja sitten sen koulutuksen laadun kustannuksella. Tuloksena voi lopulta olla se, että yhä useampi nuori keskeyttää koulutuksen riittämättömän tuen puutteessa. Sitten se kehittämisehdotus, mitä ministerikin on täällä kaivannut. Sitä ovat jo monet esittäneetkin. Elikkä mielestäni nyt pitäisi vakavasti pohtia professori Uusitalon ehdotusta oppivelvollisuusiän nostamisesta. Meillähän oppivelvollisuusikä on alhaisempi kuin monissa muissa maissa. Esimerkiksi USA:ssa oppivelvollisuusiän nosto