Puhuja: Antti Lindtman
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-06-19 tänään on väistämättä hyvin kriittinen. Jokaisen kansakunnan perusta rakentuu viime kädessä yhteisille arvoille. Kansanvallan, yhteisvastuun ja välittämisen arvot sekä ihmisarvon kunnioitus muodostavat Suomea koossa pitävän henkisen siteen. Kansanvallan peruspilareiden, kuten eduskunnan ja parlamentarismin, syvä kunnioitus luo vakautta, turvallisuutta ja ennustettavuutta. Vaikeina aikoina arvojen merkitys korostuu. Lauantaina 10.6.2017 Suomessa heräsi paljon toivoa. Molempien hallituspuolueiden puheenjohtajat sanoivat pohtivansa hallitusyhteistyön tulevaisuutta juuri arvojen näkökulmasta. "Kyse on myös periaatteista, ei pelkästä hallitusohjelmaan sitoutumisesta" — näin Arvot punnitaan erityisesti vaikeissa paikoissa. Siksi todelliset arvot ovat vaativia. Ne eletään todeksi jokainen päivä, tai ne ovat tyhjää puhetta. Vastuulliset päättäjät eivät saa toimia niin, että sanat halpenevat suussa, arvot latistuvat sanahelinäksi. Ei pitäisi puhua tasa-arvosta, jos samalla tekee eriarvoisuutta kasvattavia päätöksiä. Arvotutkija, emeritusprofessori Klaus Helkama kiteyttikin osuvasti viime päivien tapahtumat: "Olen ajatellut, että ei tässä nyt kyllä kysymys arvoista ole. Tai aika vähän. Tämä viimeaikainenhan on ollut poliittista peliä." Aika kova arvio. Arvoisa puhemies! Eduskunnalle tässä näytelmässä ei annettu kummoista roolia. Hallituspuolueiden eduskuntaryhmät pantiin tapahtuneiden tosiasioiden eteen. Kansanedustaja Harkimo antoi asiasta eilen tyhjentävän arvion: "Viime viikollahan meillä oli hallituskriisi, joka oli hallituskriisi kaikille muille paitsi Soinille, Orpolle ja Sipilälle." Harkimo ihmetteli diiliä, miten ministeripaikat säilyvät, vaikka kansanedustajien lukumäärä lähes puolittui. Saa nähdä, onko totuuden puhujalla majatalossa sijaa. Kansanedustajilla on ja pitää olla täysi oikeus jättää puolueensa, jos he katsovat puolueen suunnan muuttuneen perustavanlaatuisesti. Oikeutusta kuitenkin lisäisi, jos ratkaisuun ei liittyisi omien ylisuurten valtapaikkojen turvaaminen. Muutoin ulkopuoliselle tämä selittyy kaukaa historiasta, 30 hopearahaa ovat vain muuttuneet viideksi ministeripaikaksi. Pääministeri Sipilä käveli ratkaisuillaan eduskunnan ylitse. Virassa olevilla oikeusoppineilta ei kysytty. Oikeuskanslerin virka oli tätä ennen päätetty jättää puoleksi vuodeksi odottamaan valittua viranhaltijaa. Tänään professori Lavapuro kuvaa tapahtunutta vakavaksi ongelmaksi. Eduskunnan puhemies, jonka olisi pitänyt vartioida parlamentin asemaa, kuului itse loikkaajiin, joten sekin vartiovuoro jäi täyttämättä. Presidentti Niinistö heräsi asiaan viikonvaihteessa sanoen, että hallituksen eronpyyntö olisi voinut olla paikallaan. Pehmennettynäkin presidentin kannanotto oli kova ja poikkeuksellinen. Sen pitäisi pysäyttää kaikki meidät tässä salissa. Kaikissa tapauksissa olemme jälleen saaneet yhden esimerkin siitä, että kaikkea valtaa ei pidä keskittää yksiin käsiin, ei myöskään pääministerin käsiin. Hallitus yrittää jatkaa olemassaoloaan muina miehinä. Se jatkaa kuitenkin parlamentaarisesti ja moraalisesti ohentuneena ilman kansalaisten enemmistön tukea. On ilmeistä, että hallituksen takana on enää vajaa 40 prosenttia kansasta, ja se ei ole paljon. Eronpyyntö ja uudet hallitusneuvottelut olisivat antaneet mahdollisuuden keskustella Suomen linjasta ja samalla mahdollisuuden tarkistaa linjaa sosiaalisesti oikeudenmukaisempaan suuntaan. Sitä mahdollisuutta ei haluttu käyttää valtapoliittisten päämäärien johdosta. Hallitusneuvottelut olisivat antaneet eduskunnalle mahdollisuuden hakea toisenlaista politiikkaa. Sitä sosialidemokraatit esittivät. Voi olla, että nyt nähty varmistaa sen, ettei todelliseen muutokseen ole mahdollisuutta ilman kansan uutta valtakirjaa, ilman eduskuntavaaleja. On myös sanottu, että hallitusneuvotteluita ei pidä käydä, koska talous kasvaa. Kyllä, talous kasvaa ja kansainvälinen, erityisesti Suomen päämarkkina-alueilla puhaltava myötätuuli tukee vuonna 2015 tapahtunutta käännettä. Valitettavasti tässä käänteessä kaikki suomalaiset eivät ole mukana. Arvoisa puhemies! Suomalaiset ansaitsevat parempaa. Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä esittää, että Suomea vahvistetaan maana, jossa kaikki ihmiset nähdään yhdenvertaisina, jossa oikeus ei katso ihonväriä, ei syntyperää, ja jossa ihmisillä on halu tukea ja arvostaa toinen toistaan, jossa eriarvoisuutta vähennetään ja kaikki pidetään mukana. Me haluamme Suomen, jossa päättäjät omalla esimerkillään osoittavat, ettei vihalle, sorrolle tai rasismille ole tilaa. Me haluamme maan, Finländarna är värda mera. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen vill att Finland utvecklas som ett land där människornas hudfärg eller varifrån de härstammar inte definierar oss som människor. Vi vill utveckla ett likvärdigt Finland där alla vill stöda och respektera varandra. Vi vill att alla ska vara med. Arvoisa puhemies! Edellä sanotun perusteella esitän seuraavan epäluottamuslauseen: