Puhuja: Eeva-Johanna Eloranta
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-03-16 Kansalaisaloitteessa työeläkeindeksin muuttamisesta täydeksi ansioindeksiksi esitetään, että eläkkeet noudattaisivat kokonaan palkkojen kehitystä. Aloite sinänsä koskee vain työeläkkeitä eikä siis sellaisenaan paranna kansaneläkettä tai takuueläkettä saavien tilannetta. On hyvä, että tämä pitkään, vuosia, puhuttanut asia on nyt käsitelty eduskunnassa perusteellisesti ja selvitetty mahdollisuudet sen toteuttamiseksi. Ikäihmisten köyhyys on todellinen ongelma. Eläkeläisistä 13 prosenttia on pienituloisia, saman verran kuin koko väestössä keskimäärin. Eläkeläisköyhyyttä on kuitenkin hyvin paljon ja eniten yksin asuvien joukossa. Kaikkein eniten pienituloisia eläkeläisiä on yli 75-vuotiaiden yksin asuvien joukossa, joista joka neljäs, 25 prosenttia, on pienituloinen. Yksin asuvista naisista jopa 27 prosenttia on pienituloisia. Tilastotieto siitä, että eläkeläisten ostovoima on keskimäärin hieman eurooppalaista keskitasoa parempi tai että tuloerot eläkeläisten välillä ovat meillä EU:n keskitasoa pienemmät, ei pienituloisen eläkeläisen tilanteessa paljon lohduta. Hallitus on leikannut tänä vuonna kansaneläkeindeksiä 0,85 prosentilla ja on lisäksi jäädyttänyt indeksin seuraavaksi kolmeksi vuodeksi. Tämä leikkaus kohdistuu pienimpiin etuisuuksiin, jotka on sidottu kansaneläkeindeksiin, esimerkiksi kansaneläkkeeseen ja eläkkeensaajan asumistukeen. Jo viime vuonna hallitus antoi etuuksien tason laskea 0,4 prosenttia, kun kansaneläkeindeksi painui miinukselle. Tilanne tulee nyt heikkenemään, kun hallitus on vieläpä jäädyttänyt indeksin seuraavaksi kolmeksi vuodeksi. Vaikka kustannukset siis nousisivat, eivät esimerkiksi kansaneläkkeet nouse mukana. Tätä kaikkein pienituloisimmilta leikkaamista me sosiaalidemokraatit emme voi hyväksyä. Eläkeläisköyhyys ja pienituloisuus ovat todellisia ongelmia, joihin on löydettävä ratkaisut. Paras tapa kaikkein pienituloisimpien eläkkeensaajien aseman parantamiseksi on takuueläkkeen korottaminen ja kansaneläkkeen tason parantaminen. Myös verotuksen keventäminen on tehokas keino parantaa toimeentuloa, vaikka se ei kaikkein pienituloisimpia autakaan. Hyvä tapa pienituloisen eläkeläisen aseman parantamiseksi on myös palvelumaksujen ja maksukattojen alentaminen, lääkekorvausten tason parantaminen, asumistuen ja eläkkeensaajan hoitotuen kehittäminen — siis aivan päinvastoin kuin hallitus on toiminut. Arvoisa puhemies! Kansalaisaloitteessa esitetään työeläkettä saavien ostovoiman merkittävää parantamista. Esitetyllä ansioindeksoinnilla työeläkkeet nousisivat Eläketurvakeskuksen selvityksen mukaan jopa työssä käyvien sopimuspalkkoja nopeammin. Työeläkkeen nousua sopimuspalkkoja nopeammin ei voine pitää tarkoituksenmukaisena. Sosiaali- ja terveysvaliokunta esittääkin mietinnössään aloitteen hylkäämistä. Me sosiaalidemokraatit yhdymme valiokunnan mietintöön muuten, mutta katsomme, että siinä ei puututa riittävästi eläkeläisköyhyyteen ja pienituloisten eläkeläisten toimeentulon turvaamiseen. Eläkeläisköyhyys ja pienituloisuus on tunnistettava, ja eläkeläisten aseman helpottamiseksi tarvitaan ratkaisuja, joilla kohtuullinen toimeentulo voidaan turvata. täällä on jo kuultu, me sosiaalidemokraatit tulemme jättämään asiasta oman vastalauseemme, jossa esitämme lausumaa, jonka mukaan hallituksen tulee laatia nopeasti toimenpideohjelma eläkeläisten pienituloisuuden ja eläkeläisköyhyyden ratkaisemiseksi. Lausuman mukaan eduskunta edellyttäisi, että hallitus laatii nopeasti toimenpideohjelman eläkeläisköyhyyden vähentämiseksi ja eläkeläisten toimeentulon turvaamiseksi. Erityistä huomiota siinä tulisi kiinnittää ikääntyneiden naisten ja pieniä työeläkkeitä saavien asemaan. Osana kokonaisuutta selvitettäisiin myös vaihtoehdot kansaneläkkeen tasokorotuksen tekemiseksi ja verotuksen muuttamiseksi sekä eläkkeensaajien asumistuen, palvelujen ja palvelumaksujen vaikutus. Ohjelma tulisi tuoda eduskunnan käsittelyyn vieläpä tämän vuoden syksyllä. Arvoisa puhemies! Kun eläkepolitiikkaa pohditaan, tulee asiaa tarkastella pitkällä perspektiivillä, sekä historiaan että tulevaisuuteen Kaikki sukupolvet saavat eläkettä maksujaan enemmän. 1940-luvulla syntyneet saavat elinaikanaan työeläkettä noin viisinkertaisesti itse maksamiinsa maksuihin nähden, 90-luvulla syntyneet — omien lasteni ikäluokka — saavat kaksinkertaisen määrän. Työeläkemaksujen osuus oli 70-luvulla noin 5 prosenttia palkasta, kun ne tänä päivänä ovat lähes 25 prosenttia. Työikäisiä oli 60-luvulla kahdeksankertainen määrä eläkeikäisten määrään nähden, kun tänä päivänä työikäisiä on enää kolminkertainen määrä, tulevaisuudessa alle kaksinkertainen määrä. Meidän lapsillamme ja heidän lapsillaan siis eläkevastuita riittää. Onkin äärimmäisen tärkeää, että eläkerahastot ovat silloin varmasti riittävät. Kansalaisaloitetta on perusteltu sillä, että eläkerahastot olisivat ylirahastoineet tuleviin eläkevastuisiin nähden. Eläketurvakeskuksen ennusteet ovat viime vuosina perustuneet 3,5 prosentin tuottoon, mutta rahastot ovat usein tuottaneet enemmän, vuonna 2015 peräti 5,2 prosenttia. Eläkerahastojen tuottojen taivaalla on kuitenkin tummia pilviä. Taloustieteilijät ennustavat, että matalien sijoitustuottojen aikakausi muuttuu pysyväksi. Eläkerahastot eivät ehkä kasvakaan odotetusti. Valiokunnan käsittelyssä tarkastelimme myös aloitteen dynaamisia vaikutuksia kansantaloudelle, joita on kovasti peräänkuulutettu. Dynaamisia vaikutuksia on olemassa, mutta niistä huolimatta ennen pitkää ollaan tilanteessa, jossa kuitenkin eläkemaksuja jouduttaisiin nostamaan tai eläkkeitä leikkaamaan. Sama koskee arvioita siitä, jos työeläkeindeksiä muutettaisiin hieman palkkapainotteisempaan suuntaan, esimerkiksi 70—30-malliksi nykyisen 80—20-mallin sijaan tai puoliväli-indeksiksi. Ennen pitkää silloinkin olisi edessä eläkemaksujen nostaminen tai eläkkeiden leikkaaminen. Me emme voi käyttää eläkerahastoja harkitsemattomasti, jottei käy niin, etteivät ne riittäisikään eläkevastuisiin vaan tulevia eläkkeitä jouduttaisiin leikkaamaan tai eläkemaksuja reippaasti nostamaan. Rahastojen kasvua tulee kuitenkin seurata ja päätöksiä tehdä sen mukaan. Meidän tulee toimia oikeudenmukaisesti sekä nykyisten että tulevien eläkkeensaajien kannalta: jos rahastot tuottavatkin arviota enemmän, muutetaanko silloin eläkeindeksiä palkkapainotteisempaan suuntaan vai lasketaanko eläkemaksuja? Eläkeläisköyhyys ja pienituloisuus ovat kuitenkin todellisia ongelmia, joihin on löydettävä ratkaisut. Hallituksen onkin syytä aloittaa ohjelman laatiminen eläkeläisköyhyyden vähentämiseksi ja eläkeläisten toimeentulon turvaamiseksi heti ja perua ikäihmisten toimeentuloa heikentävät päätöksensä, joita on kovin paljon. Jokainen ikäihminen on ansainnut säällisen toimeentulon, ettei tarvitse miettiä sitä, ostaako ruokaa vai lääkkeitä.