Puhuja: Maria Tolppanen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-03-09 Arvoisa puhemies! Vuonna 1926 väliaikainen toimitusjohtaja L. M. Viherjuuri avasi O.Y Suomen Yleisradio — A.B. Finlands Rundradionin toiminnan. Viherjuuri sanoi: "Niin me uskommekin saavamme teidän kaikkien aulista apuanne alkavassa työssämme." Och samma på svenska. Yle on ollut alusta asti kaksikielinen yhtiö. Nämä sanat, joita Viherjuuri tuolloin sanoi, toimivat myös tänä päivänä. Näin toivomme nytkin, että saamme kaikkien tuen sille, että Yleisradio pidetään yllä. Miksi näin? Nimittäin samana vuonna, kun Viherjuuri sanoi nuo kuuluisat sanansa, alkoi muun muassa Markus-sedän tunti, kielten opetus Ylessä, lähetykset eduskunnasta ja Radion sinfoniaorkesterin konsertit. Vuonna 58 alkoivat tv-lähetykset, ja vuonna 65 oli jo puoli miljoonaa tv:n katsojaa. Vuonna 65 tulivat myös omat uutiset. Sitä ennen uutiset olivat tulleet Suomen Tietotoimiston kautta. Ja Pikku Kakkonen, sehän alkoi vuonna 77. Voidaan siis hyvällä syyllä sanoa, että tänä päivänä, kun elämme 2000-lukua, Yleisradio on jo instituutio. Yleisradio on ollut ja on monessa mukana. Aikoinaan kun Yleisradio perustettiin, yksi syy oli lähentää maalaisia ja kaupunkilaisia toisiinsa, kuulla kulttuureista eri puolilta maata. Se näkyy myös tänä päivänä. Yleisradiossa on alueelliset lähetykset, ja nyt tänä päivänä Ylen hallintoneuvosto halutaan saada myöskin strategiaan matkaan. Se on hyvä asia, koska hallintoneuvostossa on jäseniä ympäri Suomen, silloin strategioita ei määrätä pelkästään Helsinki-keskeisesti vaan siihen tulee koko maa mukaan. On hyvä muistaa, että Yleisradiolla tosiaan on tänä päivänä sellaisia asioita kuin ruotsinkielinen radio, FST, televisiopuoli, Oddasat, alueelliset lähetykset, viittomakieliset lähetykset, venäjänkieliset uutiset, kotimaiset lastenohjelmat, on ollut vietnaminkieliset uutiset ainakin Pohjanmaalla, Radion sinfoniaorkesteri on edelleenkin, mikä on aivan loistava asia. Sen lisäksi myöskin on tosiaankin hartausohjelmat ja Yle tarjoaa runsaasti urheiluohjelmia ja kotimaista kulttuuria, kotimaista draamaa kaikille. Se on erittäin hyvä asia. Sen lisäksi Yle on sananvapauden lippulaiva. Se on myös objektiivisen tiedonvälityksen lippulaiva. Minua hämmästyttää suuresti, että täällä ihan vakavasti sanotaan, että some voisi korvata Ylen. Somessa ei ole tarkistettua tietoa. Mitä Vittua? -lehti ei ole sellainen lehti, missä on tarkistettu tieto, mitä sinne kirjoitetaan. Sinne lähinnä kirjoitetaan mielipiteitä ja sitä, mitä mieltä ihmiset ovat asioista. Kannattaa tutustua vähän asioihin. Ylen uutisointia ei voi verrata somen uutisointiin. Ylen uutisointia ei voi verrata lehtien mielipidekirjoituksiin eikä voi verrata somen mielipidekirjoituksiin. Sen sijaan me tarvitsemme myös muita tiedotusvälineitä, me tarvitsemme niitä yhteistyöhön. Meidän on tehtävä yhteistyötä, kuten aikojen alussa tehtiin. Silloin kun Yle perustettiin, siinä oli mukana paitsi Suomen Tietotoimisto myöskin sanomalehtiä, muun muassa Puolustuslaitos oli mukana ja niin edespäin. Mutta tällä hetkellä meidän tehtävämme on pitää Yleisradio pystyssä. Meidän tehtävämme on pitää huoli siitä, että Yleisradiolla on olemassa rahoitus, jotta sen ei tarvitse turvautua mainosrahoitukseen, koska niin se vain on, että sitä kuusta kuuleminen, jonka juurella asut. Mainosrahoitus tuo aina oman värinsä tiedonvälitykseen, vaikka siitä pyritäänkin tietenkin jokaisessa lehdessä ja kaupallisessa mediassa irti. irti. Tämä valitettavasti kuuluu tähän kuvaan. Mutta siitä huolimatta tarvitaan yhteistyötä, ja on hyvä asia, että nyt mennään takaisin STT:n uutisiin. Se edesauttaa Yleisradion muuta toimintaa ja muun toiminnan eteenpäin viemistä. Jos puhutaan Ylen rahoituksesta, niin ihan omana mielipiteenäni sanon sen verran, että kun puhumme Yle-verosta,