Puhuja: Satu Hassi
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-09-13 Arvoisa puhemies! Hyvin usein tässä salissa väitellään siitä, romuttaako ympäristönsuojelu talouden, vaikka kerran toisensa jälkeen pelottelu on osoittautunut katteettomaksi. 60- ja 70-luvuilla alettiin vaatia teollisuuden vesistöpäästöjen puhdistamista. Silloin väitettiin, että se lopettaa paperiteollisuuden ja muunkin teollisuuden. Kun 80-luvun alussa vaadittiin tehtaiden ja voimalaitosten rikkipäästöjen puhdistamista happosateiden voittamiseksi, väitettiin, että sähkön hinta nousee rajusti ja teollisuus pakenee muualle. Kun samoihin aikoihin vaadittiin yläilmakehän otsonikerrosta tuhoavien aineiden kieltämistä, väitettiin, että se tekisi jääkaapit ja jäähdytyksen mahdottomaksi. Kun 90-luvun alussa vaadittiin autoihin katalysaattoreita ja lyijyn kieltämistä bensiinistä, väitettiin autoilun loppuvan. 2000-luvun alussa väitettiin, että Kioton ilmastosopimus tuhoaa Suomen teollisuuden. Kaikki tämä pelottelu on osoittautunut katteettomaksi. Viitisen vuotta sitten Suomen teollisuuden väitettiin tuhoutuvan, kun laivojen rikkipäästöjä vaadittiin puhdistettavaksi. Nyt tunnustetaan, että merenkulun uudet ympäristönormit ovat olleet onnenpotku Suomen laivanrakennusteollisuudelle. Juuri nyt väitetään, että Suomen metsäteollisuudelle on kohtalonkysymys, että saamme kasvattaa metsähakkuita niin paljon, että metsien hiilinielu pienenee, mutta tämän ilmastovaikutusta ei tarvitse hyvittää vähentämällä päästöjä muilla toimialoilla. Milloin uskallamme luottaa siihen, että ympäristön kannalta kestävien vaihtoehtojen valinta on oikeasti mahdollista ja myös taloudelle hyvä asia? Arvoisa puhemies! Tulevaisuusvaliokunnan mietintö on hyvin ansiokas. Yksi siinä todettava asia on se, että Suomen lähtötaso YK:n Agenda 2030:n globaalien tavoitteiden toteuttamisessa on kansainvälisesti katsottuna hyvä. Toisaalta siinä todetaan, että yhdenkään keskeisen tavoitteen kohdalla emme ole viime vuosina menneet eteenpäin. Ei auta tuudittautua omakehuun, vaan pitää katsoa, missä meidän pitää parantaa. Suomen keskeiset vahvuudet ovat olleet korkealaatuinen koulutus ja siihen perustuva osaaminen sekä yhteiskunnan yleinen vakaus. Pidän hyvin huolestuttavana, että monet viimeaikaiset päätökset nakertavat keskeisiä vahvuuksiamme. Esimerkiksi ammattikoulutukseen tehdyt rajut leikkaukset ovat johtaneet siihen, että ammattikoulutukseen sisältyy yhä vähemmän oikeaa opetusta, yhä enemmän niin sanottua itseopiskelua, eli varsinkin eniten tukea tarvitsevat opiskelijat ovat käytännössä heitteillä. Tänään Suomen ammattikouluja kiertänyt toimittaja Aleksis Salusjärvi jopa nimitti tätä vastuuttomaksi ihmiskokeeksi. Tässä eduskuntakeskustelussa monet kollegat ovat aivan oikein korostaneet naisten ja tyttöjen oikeuksien parantamista ja seksuaali- ja lisääntymisterveystyötä kehitysyhteistyössä. Sitä on korostanut myös Mykkänen, ja hallituksen kehityspoliittinen selonteko linjaa naisten ja tyttöjen oikeuksien vahvistamisen ensimmäiseksi painopisteeksi. Edustaja Haatainen muun muassa jo ehtikin todeta sen, että käytännössä hallitus on leikannut kehitysyhteistyövaroja hyvin rajusti, hyvin rajusti, yli 230 miljoonalla eurolla, ja kun nämä määrärahat ovat pienentyneet, onko sukupuolten tasa-arvoa tukevan työn osuus noussut? Ei, se on pienentynyt 13 prosenttiyksikköä. Arvoisa puhemies! Ilmastonmuutosta aiheuttavat päästöt ja luonnonvarojen ylikulutus ovat ne asiat, joissa meillä on eniten parannettavaa. On aika ymmärtää, että ei kyse ole siitä, kuinka hyveellisiä olemme. Kyse on siitä, onko ylipäätänsä järjestäytynyt, inhimillinen sivilisaatio tulevaisuudessa mahdollinen. Kolme viime vuosikymmentä ovat kaikki olleet mittaushistorian kuumimpia, kolme viime vuotta ovat kaikki olleet mittaushistorian kuumimpia. Olemme jo nostaneet ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden korkeammalle kuin se on koskaan ollut Homo sapiens -lajin olemassaolon aikana. Eikä ilmastonmuutos ole ainoa asia, jossa olemme ylittämässä planeetan kestokyvyn rajat.