Puhuja: Pia Kauma
Puolue: kok
Päivämäärä: 2017-12-11 Aktiivimallin käyttöönotolla on arvioitu säästettävän jopa 9,5 miljoonaa euroa vuonna 2018 — näin siis valtiontalouden eli eräällä tavalla makrotalouden näkökulmasta. Jos taas ajatellaan asiaa mikrotalouden näkökulmasta eli ihan tavallisen työnhakijan kannalta, niin tilanne ei ehkä olekaan ihan niin yksinkertainen. Kun ihminen jää työttömäksi, se on joka tapauksessa eräänlainen pieni tai suuri tragedia hänen kannaltaan. Silloin putoaa yhtäkkiä kaiken sen sosiaalisen verkoston ulkopuolelle, johon työelämän kautta on kuulunut. Jokainen työttömyyspäivä lisää tekee työn saannista entistä vaikeampaa. Mitä enemmän aikaa kuluu, sitä haasteellisemmaksi työn hakeminen menee. Yli vuoden työttömänä työnhakijana ollut luetaan jo pitkäaikaistyöttömäksi. Moni työtön hakee ihan tosissaan töitä eikä sadoista hakemuksistakaan huolimatta paikkaa saa. Aika usein hakemuksiin ei tule edes kuittausta, että työhakemus on vastaanotettu, puhumattakaan että saisi arvion siitä, millä tavalla hakemus vastasi työnantajan odotuksiin ja voisiko mahdollisuuksia olla tulevaisuudessa. Tilanne on nöyryyttävä monellakin tapaa. Tässä lakiesityksessä aktiivisuusehdon voi täyttää tekemällä 65 päivän tarkastelujakson aikana vähintään 18 tuntia töitä, olemalla työllistymistä edistävässä palvelussa tai toiminnassa yhden viikon ajan taikka työllistymällä yrittäjänä. Mallin hyvä puoli on siis se, että työllistymisvelvoite ei ole liian jyrkkä vaan sen voi täyttää esimerkiksi täydennyskoulutuksella eli opiskelemalla omaehtoisesti taikka sitten olemalla työvoimakoulutuksessa. Lisäksi hyvää on se, että aktiivimalli ei tarkoita pelkkiä heikennyksiä työttömyysturvaan. Työttömyyden alussa olevaa työttömyysturvan omavastuuaikaa lyhennetään seitsemästä päivästä viiteen päivään. Kahden omavastuupäivän vähentäminen parantaa pääsääntöisesti kaikkien työttömien työttömyysturvan tasoa työttömyyden alussa. Arvoisa puhemies! Näkisin kuitenkin, että tämä lakiesitys yksinään ei ole täysin optimaali ratkaisu työttömien aktivoimiseksi vaan tarvitaan myös rahallisesti kannustavampia malleja sekä työvoimapalvelujen yksilöllisempää kohdentamista. Hallitushan otti käyttöön vuonna 2014 työttömyysturvan suojaosan, 300 euroa, mikä tarkoittaa, että tämän verran voi ansaita ilman, että menettää työttömyysturvaa. Mielestäni työttömyysturvan suojaosaa pitäisi nostaa, ja olen tästä teettänyt laskelmia eduskunnan tietopalvelussa alkusyksystä sen pohjalta, että suojaosaa nostettaisiin esimerkiksi 600 euroon. Alustavien laskelmien mukaan suojaosaa voitaisiin nostaa 600 euroon kuukaudessa kustannusneutraalisti esimerkiksi niin, että työttömyysturvan perusosaa alennettaisiin 50 sentillä 32,4 eurosta 31,9 euroon. Muitakin tapoja on, mutta näiden mallien ongelma on se, että laskelmat ovat staattisia eivätkä dynaamisia eli ne eivät ota huomioon muita työllisyys- ja tulovaikutuksia. Arvoisa puhemies! Olen myös pyytänyt laskelman suojaosan sitomisesta ansiosidonnaisen työttömyyspäivärahan tasoon, niin että se palvelisi paremmin eri tulotasoilla työttömäksi jääneitä ihmisiä. ihmisiä. 300 euron suojaosa on erilainen kannustin sille, joka ansaitsee 2 000 euroa kuukaudessa, verrattuna sellaiseen, joka ansaitsee esimerkiksi 4 500 euroa kuukaudessa. Näiden uudistusten haasteena toki on se, että järjestelmät saattavat siirtää kannustinloukkua paikasta toiseen ja kannustaa työn tekemistä osa-aikaisena yhdistäen työttömyysturvaa ja työtä. Tarvitsemme myös lisää työvoimapalvelujen kohdentamista. Erityisesti akateemisten työttömien työnhakua auttaisi se, että työttömän henkilön tilanne käytäisiin perusteellisesti läpi ja haettaisiin ne verkostot ja kanavat, joista näitä työpaikkoja löytyy. Arvoisa puhemies! Vertaistuen puute, häpeä ja taloudelliset ongelmat leimaavat työttömän arkea, eikä moni edes miellä itseään työttömäksi, jos on koko elämänsä siihen hetkeen saakka tehnyt ahkerasti töitä. Arvoisa puhemies! Hallitusohjelmaan on kirjattu, että työn vastaanottamista estäviä kannustinloukkuja puretaan ja rakenteellista työttömyyttä alennetaan.