Puhuja: Kari Kulmala
Puolue: ps
Päivämäärä: 2017-02-22 Arvoisa rouva puhemies! Hallituksen esityksessä ehdotetaan kumottavaksi vuonna 1921 annettu ja nyt jo vanhentunut laki tilusten rauhoittamisesta kotieläinten vahingonteolta. Laki onkin monelta osin vanhentunut, eikä sitä enää sovelleta, joten lain kumoaminen poistaisi tarpeetonta sääntelyä ja selkeyttäisi oikeustilaa. On totta, että näin vanhaa lakia tulee uudistaa, mutta onko tämä laki nyt menossa oikeaan suuntaan? Esityksessä kerrotaan, että koska tilusrauhoituslaki on vanhentunut eikä sille ole enää tarvetta, laki ehdotetaan kumottavaksi. Kumoamisen myötä yhteisten laidunaitojen rakentaminen ja eläinten pitäminen yhteisillä laitumilla jäisivät vapaaehtoisuuteen perustuvien sopimusten varaan. Kotieläinten aiheuttamat vahingot tulisivat yleisen vahingonkorvausoikeudellisen sääntelyn piiriin. Ongelmana lienee kuitenkin tulevaisuudessakin se, että vahingot korvataan yli vuoden kuluttua niiden aiheutumisesta, mikäli eduskunta on ymmärtänyt varata siihen budjetissa riittävästi rahaa. Poronhoitolain 35 §:ää ehdotetaan muutettavaksi siten, että pykälässä viitattaisiin tilusrauhoituslain sijasta vahingonkorvauslakiin poronhoitoalueeseen kuuluvien ja siihen rajautuvien kuntien ulkopuolella aiheutuneiden vahinkojen osalta. Mikäli ymmärrän tämän päivän esityksen tarkoituksen oikein, niin tässä ollaan lisäämässä valtaa poromiehille ja samalla ollaan muokkaamassa korvausvastuuta. Mikäli asia on näin, esitystä ei pidä hyväksyä näiltä kohdin. Esityksessä yhtenäistetään vahingonkorvauslakia poronhoitoalueen ulkopuolella. Mielestäni samaa vahingonkorvauslakia tulee soveltaa myös poronhoitoalueella. Tämän mukaan ihmiset poronhoitoalueella jäävät oman onnensa nojaan. Nykyisessä poronhoitolaissa selkeästi kielletään poroja aiheuttamasta vahinkoa muun muassa viljelyksille, metsätaloudelle, vakituisten asuntojen pihoille ja puutarhoille. Tarkennuksena vielä, että poronhoitolain 31 §:n 1 momentin mukaan pihat ja puutarhat sekä muu erityiseen käyttöön varattu alue on suojattu saamelaisalueen ulkopuolella. Laissa on myös määritelty arviolautakunta, joka arvioi porojen tekemän vahingon. Lain mukaan aiheutettu vahinko on korvattava ja poronhoitorikkomuksesta voi määrätä poron-omistajalle sakkoa. Valitettavasti nykyinen poronhoitolaki ei tältä osin toimi tai sitä ei osata soveltaa oikein. Tietoni mukaan poroarviolautakuntaa ei saa heti paikalle silloin, kun vahinko on sattunut. Pahimmillaan he tulevat parin kuukauden päästä vahingosta. Lautakunnassa niin sanotut maallikot arvioivat vahingot helposti liian pieniksi eli alakanttiin. Alueella asuvien käsityksen mukaan poliisille tehdyistä rikosilmoituksista suuren osan osalta tutkinta joko keskeytetään tai sitä rajoitetaan. Poliisille tämä on tietysti helpoin tapa päästä esitutkinnasta eroon, mutta tutkinnan keskeytystä sekä rajoittamista tulisi käyttää harkiten. Näistä toimenpiteistä on poliisille selvät ohjeet laissa. Arvoisa rouva puhemies! Nykyinen laki mahdollistaisi vahinkojen estämisen muun muassa aitaamalla alueita. Joidenkin talojen ja peltojen ympärille on tällä hetkellä aita tehty, mutta se aiheuttaa toisaalta toisenlaisen ongelman. Porot ovat yksityistä omaisuutta, mutta miksi porojen vapaan laiduntamisoikeuden perusteella ihmisten pitäisi elää aitauksessa, vankina omassa kodissaan? Pahassa maailmassa ihmiset suojautuvat aidoilla ja muureilla rikollisia, eivät eläimiä, vastaan. Suomessa suojaudutaan nykyään poroja ja suurpetoja vastaan. Pellon ympärillä oleva aita tai veräjä aiheuttaa paljon haittaa esimerkiksi lannanajon tai rehunteon aikaan. Jos pellolle on tarve kiireisinä päivinä päästä jopa 50 kertaa ja joka kerta traktori pysäytetään portin aukaisun ja kiinni laittamisen ajaksi, tulee tästäkin jo 200 turhaa pysähdystä, eli yksi käynti pellolla aiheuttaa neljä pysähdystä liikkumisen mahdollistamiseksi. Lisäksi aidat vievät pelloilta tukikelpoista tai muuten viljelykelpoista pinta-alaa. Aitauksesta aiheutunutta tuen tai viljelymaan menetystä ei korvata. Korvausta ei saa myöskään ylimääräisestä työstä ja polttoainekulusta. Nykyinen poronhoito aiheuttaa myös keskimäärin 4 000 porokolaria vuodessa. Vaikka kyseessä on yksityisen poronomistajan omaisuus, on maksajana porokolarissa autoilijan liikennevakuutus — vaikka porohan sen kolarin käytännössä aiheuttaa — eli maksajia olemme me kaikki. Jos kolariin joutuu esimerkiksi karjatilalta karannut sonni, sonnin omistaja maksaa aiheutuneet vahingot. Miksi porojen kohdalla tilanne on toinen,