Puhuja: Satu Hassi
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2017-04-25 olla päättämässä Suomen 100-vuotisjuhlakansallispuiston perustamisesta, ja koen suureksi kunniaksi, että olen saanut olla mukana tässä päätöksenteossa. Kyseessähän on puisto, joka sijaitsee Suomussalmen, Kuusamon ja Taivalkosken kunnissa. Kansallispuiston pinta-ala tulee olemaan noin 11 000 hehtaaria, ja siinä on harju-, vesistö- ja metsäluontoa, niiden edustavin osa Hossan kokonaisuudesta, joka tällä hetkellä pääosin on valtion retkeilyaluetta. Hossan alue täyttää luonnonsuojelulain mukaiset yleiset ja erityiset edellytykset kansallispuiston perustamiselle. Nimenomaan Suomen 100-vuotisjuhlakansallispuistolta vaaditaan myös, että siihen liittyy merkittäviä itsenäistymiseen ja itsenäisyytemme säilyttämiseen liittyviä historiallisia tapahtumia. Tämäkin toteutuu Hossassa, ja sen lisäksi alue on myöskin maamme vanhimpia tunnettuja esihistoriallisia asutuspaikkoja. Iloinen asia on sekin, että Hossan kansallispuiston perustamisen ajatus on lähtöisin Suomussalmen kunnan aloitteesta ja hankkeella on takana vahva paikallinen tuki — ja tuki nimenomaan siinä muodossa kuin hallitus sitä esittää. Suomalaiset kansallispuistothan kaikki täyttävät kansainvälisen luonnonsuojelujärjestön IUCN:n mukaiset kakkoskategorian suojelualueiden kriteerit, mikä siis tarkoittaa kansainvälisessä kielenkäytössä kansallispuistoa. on sitä mieltä, että alueita, jotka eivät näitä kansainvälisiä kriteereitä täytä, ei pitäisi kutsua kansallispuistoksi. Me voimme olla ylpeitä siitä, että suomalaiset kansallispuistot ne täyttävät, eli tavallaan suomalainen kansallispuistobrändi on laatutuote, se, mitä kansallispuistolla Suomessa tarkoitetaan, on myöskin täysin vakiintunut asia. Se, että paikallinen väestö ja kunnat tukevat ja ovat olleet aloitteellisia, ei tietysti liity pelkästään luonnonsuojeluun vaan siihen, että kokemuksen mukaan kansallispuistot ovat sekä kansallisesti että kansainvälisesti merkittävä matkailun vetovoimatekijä. Kansallispuistostatus takaa matkailupuitteet, matkailupuitteet, joiden varaan voidaan luoda pitkäjänteistä yritystoimintaa. Metsähallituksen selvitysten mukaan — kuten esimerkiksi edustaja Modig jo äskeisessä keskustelussa toi esille — euro, joka käytetään kansallispuistoissa retkeilypalveluihin ja luontokeskuksiin, tuottaa keskimäärin 10 euroa takaisin paikallistalouteen. Tällaisessa kansallispuistossa kuten Hossassa, joka sijaitsee matkailualueilla, tämä hyötysuhde saattaa olla vielä korkeampi. Metsähallitus on tuonut ympäristövaliokunnan tietoon myös sen, että ulkomaiset matkailijat miettiessään matkaa Suomeen niissä nettihauissa, mitä he tekevät, "protected areas" eli "suojelualueet" on suurin asia, mitä ulkomaiset matkailijat kysyvät. Lonely Planet, joka julkaisee varmaan useimpien meidänkin tuntemia matkaoppaita, on valinnut Suomen kolmanneksi parhaaksi matkakohteeksi tälle vuodelle, ja yksi perustelu tässä on se, että olemme perustamassa Hossan uutta kansallispuistoa. Suomussalmen kunnan tavoite on kaksinkertaistaa matkailun aluetaloudelliset vaikutukset ja kävijämäärät vuoteen 2025 mennessä. Mutta kuten nyt nimityksestä "kansallispuisto" jo tulisi olla kaikille selvää, suojelutehtävä on kansallispuistoissa ensisijainen asia ja muut toiminnot on sopeutettava sellaisella tavalla, Hossan kansallispuiston osalta keskustelua on käyty erityisesti metsästyksestä, ja maa- ja metsätalousvaliokunta esittää siltä osalta muutosta hallituksen esitykseen, muutosta, joka käytännössä tarkoittaisi suurin piirtein sitä, että nykyistä metsästyskäytäntöä nykyistä metsästyskäytäntöä jatkettaisiin. Ympäristövaliokunta kuitenkin toteaa, että metsästys on luonnonsuojelulain 13 §:n mukaan lähtökohtaisesti kansallispuistoissa kielletty. Meillä on kuitenkin sellainen yleinen poikkeus, että kuntalaisten metsästysoikeus otetaan huomioon silloin kun kansallispuistoja perustetaan metsästyslain 8 §:n niin sanotun vapaan metsästysoikeuden alueelle, ja tätä noudattaen Pohjois-Suomeen perustettavien uusien kansallispuistojen säädöksissä on turvattu paikallisten oikeuksien säilyminen. Toisin sanoen niillä ihmisillä, jotka asuvat Suomussalmella, Kuusamossa tai Kuusamossa tai Taivalkoskella, on oikeus metsästää omassa kunnassaan myös kansallispuiston alueella jatkossakin. Lisäksi puistossa toimivan paliskunnan osakkailla on, riippumatta siitä, mikä on heidän kotikuntansa, oikeus luonnonsuojelulain nojalla nojalla petojen poistamiseen. Lisäksi Kuusamon yhteismetsän osakaskunnalla on oikeus metsästää hirveä Kuusamon kunnassa sijaitsevilla kansallispuiston alueilla. Mikäli metsästysoikeutta laajennettaisiin sellaisella tavalla kuin maa- ja metsätalousvaliokunta esittää, Hossaa ei voitaisi enää pitää alueena, joka täyttää nämä kansainvälisen luonnonsuojelujärjestön kriteerit sille, mitä kansainvälisesti voidaan kutsua kansallispuistoksi. Hossan tämä kansallispuistoksi muuttuva alue on kuitenkin vain 3 prosenttia Metsähallituksen nykyisestä lupametsästysalueesta Suomussalmen kunnan alueella. Joten vaikka metsästysoikeus ulkopaikkakuntalaisten osalta poistuu, niin se koskee vain 3:a prosenttia Suomussalmen kunnan lupametsästysalueesta, 97 prosenttia jää edelleen. Lisäksi on lähistöllä muita alueita, joilla ulkopaikkakuntalaisetkin voivat saada metsästysluvan. Ympäristövaliokunta siis esittää, että metsästyksen osalta hallituksen esitys säilytetään muutoin sellaisenaan, paitsi petojen osalta. Valiokunta esittää myös kansallispuiston kävijöiden turvallisuutta ajatellen sellaista tarkennusta, että silloin kun tarvitaan erityistä osaamista pedon poistoon, Metsähallituksen aloitteesta voi Suomen riistakeskuksen nimeämä asiantuntija saada poikkeusluvan osallistua pedon poistoon. Myöskin kalastuksessa on tällaista hienosäätöä, johon en nyt mene tarkemmin, jossa on tarkoitus ollut löytää kompromissi paikallisten kalastusoikeuksien ja perinteen jatkamisen ja toisaalta sitten kansallispuiston yleisten luonnonsuojelutavoitteiden välillä. Kaiken kaikkiaan ympäristövaliokunta katsoo, että nämä luonnonsuojelulain mukaiset kansallispuiston yleiset ja erityiset edellytykset Hossan kansallispuiston osalta täyttyvät ja metsästyksen ja kalastuksen poikkeukset ovat harkittuja ja riittävän rajattuja siten, että mikäli ympäristövaliokunnan esityksen mukaisena uusi kansallispuisto perustetaan, niin se täyttää kansainväliset kriteerit. Eli suomalaisen kansallispuiston brändi säilyy edelleen arvokkaana luotettavana brändinä.