Puhuja: Ritva Elomaa
Puolue: ps
Päivämäärä: 2018-04-18 Arvoisa puhemies! Viisaat teot tulevat ennen rikkautta. Suomi on tehnyt historiansa aikana suuria koulutukseen liittyviä päätöksiä, jotka ovat osoittautuneet jymymenestyksiksi. Esimerkiksi oppivelvollisuuden pidentäminen vuonna 1921 ja ilmainen kouluruokailu vuonna 1948 ovat olleet aikoinaan uraauurtavia päätöksiä. Silloiset päättäjät olivat viisaita, kun panostivat koulutukseen, vaikka liikaa resursseja ei todellakaan ollut. Tämä kertoo siitä, että meillä Suomessa on osattu arvostaa koulutusta jo sata vuotta sitten ja ymmärretty myös, että yhteisen hyvän nimissä kaikille on mahdollistettava koulunkäynti täydellä vatsalla. Nyt lukiolakia uudistettaessa päättäjien tulisi olla edistyksellisiä, kuten edeltäjämme aikoinaan olivat. Koska lukiokoulutuksen uudistamisella on kauaskantoiset vaikutukset, tehdään se kerralla hyvin. Uudistuksen tavoite on taata mahdollisimman laaja yleissivistys sekä tarjota lukion käyneille hyvät valmiudet jatko-opintoihin. Uudistuksen hyvää antia on opintojen joustavoittaminen ja opiskelijoille suunnatun tuen sekä opinto-ohjauksen tehostaminen. Me perussuomalaiset olemme jo pitkään puhuneet eri kouluasteilla järjestettävän opinto-ohjauksen tärkeydestä nuorten opiskelun ja tulevaisuuden kannalta. Niitä nuoria, jotka tietävät jo ensimmäistä kertaa lukion ovesta sisään astuessaan kristallinkirkkaasti, mitä opinnoiltaan ja tulevaisuudelta odottavat, on vähän. Perhetausta vaikuttaa tutkitusti kouluttautumiseen. Koulutustaso on jossain määrin periytyvää. Jos vanhemmilla on akateeminen tausta, on todennäköisempää, että jälkikasvukin kouluttautuu. Opinto-ohjaus lukioissa on juuri se rohto, millä kaikki nuoret saadaan hyvin kartalle tulevaisuuden mahdollisuuksista ja koulupoluista. Olisi myös hyvä, jos nuoria kannustettaisiin ja rohkaistaisiin henkilökohtaisesti koulutusvalinnoissaan. Arvoisa puhemies! Moni nuori on epävarma tulevaisuudestaan, ja ohjauksen lisäksi ammattilaisen kannustus voi tulla tarpeeseen. Myös jälkihoito- ja ‑ohjausvelvoite on järkevä uudistus. Viihtyvyyden, opintojen sujumisen ja terveyden kannalta on hyvä, että uudistuksessa kiinnitetään huomiota koulutuksen järjestäjän velvollisuuksiin suojata oppilaita kiusaamiselta, väkivallalta ja häirinnältä sekä turvalliseen oppimisympäristöön. Lukio-opintojen kurssimuotoisuus ja oppilaitosten suuri koko asettavat omat haasteensa yhteisöllisyyden muodostumiselle. Edustaja Huhtasaari toikin Lukiolaisten Liiton huolen koulukiusaamisesta, ja täytyy sanoa, että valitettavasti koulukiusaamista tapahtuu jopa päiväkodeissa, peruskouluissa hyvinkin paljon, ja myös lukioissa ja ammatillisissa oppilaitoksissakin, joten kiusaamisen ehkäisyyn täytyy olla vahvat työkalut. Suomessa on vallinnut jo pitkään trendi, että haja-asutusalueiden kouluja ajetaan alas. Lukioverkoston kattavuus on yleissivistyksen turvaamisen ja kansalaisten yhdenvertaisuuden kannalta erittäin tärkeä asia. Tästä johtuen uudistuksen yhteydessä syrjäseutujen pienten lukioiden tilannetta ei saa tehdä hankalammaksi uusien velvoitteiden kautta. Pääsykoeuudistus on hankala kokonaisuus. On tietysti ymmärrettävää, että nuoret halutaan suoraan lukiosta jatko-opintojen pariin, mutta uudistuksen vaikutuksia tulee miettiä laajemmin. Huono lukiomenestys ei saa olla ylitsepääsemätön este jatko-opiskelulle. Pitää muistaa se tosiasia, että lukioiässä perheen tilanne vaikuttaa vahvasti opiskelijoiden arkeen, sillä valtaosa asuu kotona. Lisäksi osa nuorista niin sanotusti kypsyy aiemmin kuin toiset. Myös lukioiden välisillä tasoeroilla on vaikutusta opetuksen laatuun ja opintomenestykseen. Jo tällä hetkellä hyvä lukiomenestys avaa portteja jatko-opintoihin ja tuoreet ylioppilaat saavat pääsykokeissa lisäpisteitä, jotka edesauttavat sisäänpääsyä. Ylioppilaskoe pitää olla mahdollista uusia, mutta uusimiskertoja tulisi mielestäni olla rajallinen määrä. Arvoisa puhemies! Me perussuomalaiset ja edustaja Savio ja minä tuolla sivistysvaliokunnassa pidämme todella tärkeänä äidinkielen merkitystä, ja haluankin myös ministeri Grahn-Laasoselle antaa sitä viestiä, että ylioppilaskirjoituksissa ei vähennettäisi äidinkielen osuutta yhteen päivään koetilanteessa. Olen saanut sen käsityksen, että näin ei ole