Puhuja: Simon Elo
Puolue: sin
Päivämäärä: 2018-05-08 Arvoisa puhemies! Edellisellä hallituskaudella usean joko olemattoman tai negatiivisen talouskasvun vuoden seurauksena työllisyys oli laskenut noin 40 000 hengellä ja julkinen talous oli huonossa kunnossa. Vaihtoehdot tälle hallitukselle olivat joko selvästi korkeampi työllisyys tai miljardien lisäleikkaukset ja myös veronkorotukset. Siinä tehtiin kuuluisa arvovalinta ja valittiin korkean työllisyyden tavoitteleminen. Kaikkea ei voi saada. Pitää tehdä valintoja. No, tämän hallituskauden aikana työllisyys onkin kasvanut suotuisasti, yli 90 000 henkilöllä, ja työ- ja elinkeinoministeriön Työnvälitystilaston mukaan työttömyys laski joulukuusta 2016 joulukuuhun 2017 enemmän kuin koskaan tilaston historiassa, 62 000 ihmisellä. Kehysriihessä tosiaan tehtiin päätös siitä, että alle 30-vuotiaiden työllistämisen helpottamista määräaikaisiin sopimuksiin kolmen kuukauden työttömyyden jälkeen selvitetään. Tätä jopa vihreiden entinen puheenjohtaja Osmo Soininvaara blogissaan puolustaa ja onpa tainnut vihreiden nykyinen kansanedustaja Antero Vartiakin katsoa suopein somesilmin. Kun nuori määräaikaisena ensin oppii työnsä ja tekee sen hyvin, ei ole työnantajankaan etu, että häntä vaihdetaan ja otetaan uusi ihminen opettelemaan samaa tehtävää. Ei siten ole kyse työsuhteiden ketjutuksesta, koska tarvitaan aina se kolmen kuukauden työttömyys, jotta muuta perustetta määräaikaisuuteen ei tarvittaisi. Tietysti kun vastuullinen hallitus on katsonut, miten työllisyys eri ikäryhmissä on kehittynyt, niin 25—34-vuotiaiden työllisyysaste on edelleen verrattain alhainen, vaikka kaikissa muissa ikäryhmissä on tapahtunut merkittävää muutosta, viimeisimmässä mittauksessa 3 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin kahdeksan vuotta sitten. Tähän ei hallitus eivätkä siniset missään tapauksessa voi olla vielä tyytyväisiä. Oppositiosta on esitetty arvioita siitä, että Suomen irtisanomissuoja olisi jo nyt OECD:n mukaan tärkeimpiä kilpailija- ja verrokkimaita heikompi. Tämä arvio Tämä arvio kuitenkin perustuu siihen, että Suomen kollektiivisia irtisanomisia koskevien säännösten katsotaan olevan löysiä. Suomessa yritykset voivat yt-prosessin kautta irtisanoa työntekijöitä suhteellisen helposti, kun siihen on olemassa koko yrityksen tilanteeseen liittyvät tuotannolliset tai taloudelliset perusteet. Sen sijaan yksilöperustainen irtisanominen on hankalampaa kuin näissä verrokkimaissa. Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa työllisyysaste onkin huomattavasti Suomea korkeampi, ja lainsäädännössä on asetettu Suomessa henkilöperusteisen irtisanomisen kynnys korkeammaksi. Toisaalta sille on myös hyviä perusteluita, ja pitää olla ensinnäkin painava syy, perustellun syyn perustellun syyn lisäksi painava syy. Eli nämä ovat ne, miten me katsomme, ja sinänsä siniset kannattavat sitä, että tällainen on lainsäädännössä. Mutta kyllä meidän pitää myös katsoa niitä keinoja, niin kuin tämä esitys on, joilla voidaan nuoria saada nykyistä paremmin töihin. Kun katsotaan välikysymyksen allekirjoittajia, siellähän ovat myös perussuomalaiset, joiden puheenjohtaja kertoi vielä vuosi sitten kannattavansa jopa työehtosopimusten yleissitovuudesta luopumista. Montakohan välikysymyksen lausetta on perussuomalaisten kynästä? Viimeksi tänään työmies Matti Putkonen laittoi viestiä, kuinka hallitus vaarantaa yleissitovuuden, vaikka juuri työministeri Lindström kertoi, kuinka nimenomaan siniset hallituksessa ovat yleissitovuutta puolustaneet. Kannattaisi sekä työmiehen että puolueen varapuheenjohtaja Huhtasaaren kysyä puolueen puheenjohtajalta, mikäs se puolueen linja nyt loppujen lopuksi onkaan. kristillisdemokraatit eivät allekirjoittaneet tätä sosialistipropagandaa. Siniset jatkavat vennamolais-soinilaista työn ja pienyrittämisen hyvää linjaa. Arvoisa puhemies! Punavihreät ovat vastustaneet kaikkia työllisyyttä lisääviä toimia. Punaiset puhuvat, siniset tekevät, vaihtoehtona punavihreä konkurssi. Sitä sopii äänestäjänkin pohtia seuraavia vaaleja ajatellen.