Puhuja: Hannakaisa Heikkinen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2017-09-19 Useimmat lakiehdotuksen kohdat, kuten pienpanimoiden oikeus myydä oluita suoraan valmistuspaikoilta sekä ravintoloiden kankeiden anniskelusäännöksien keventäminen, ovat erittäin hyviä ja tarpeellisia. Näin puretaan matkailu- ja ravitsemusalaa sekä kauppaa kurittavaa turhaa normistoa ja annetaan pienpanimoille mahdollisuuksia kehittää toimintaansa. Nykysäännöstössä on monia epätarkoituksenmukaisia rajoituksia, joilla ei ole juurikaan vaikutusta alkoholinkulutukseen tai sen aiheuttamiin haittoihin, ja näistä on syytä luopua. Pääministeri Juha Sipilän hallitus on sitoutunut purkamaan turhaa sääntelyä, ja alkoholilain kokonaisuudistus heijastelee tätä tavoitetta. Tilaviinin ja käsityöläisoluen suoramyynnin mahdollistamalla annamme mahdollisuuden myydä käsityöläisoluita valmistuspaikan yhteydessä. Sallimalla ulosmyynnin pienpanimoille edistämme matkailua ja tuemme myös maaseudun elinvoimaa. Tämä lisää alan kannattavuutta ja tukee pienpanimoiden kilpailuedellytyksiä. En usko käsityöläisoluiden harrastajien olevan varsinaisesti niitä, jotka kärsivät suurista alkoholihaitoista heidän käyttönsä keskittyessä määrän sijaan laatuun. Suhtaudun myönteisesti myös henkilöstön osaamisvaatimusten keventämiseen ja muiden anniskelun rajoituksien purkamiseen. Näin helpotetaan työllistymistä ravintola-alalle ja ohjataan alkoholinkulutusta kotioloista ravintoloihin ja muihin valvottuihin tiloihin. Näistä lain myönteisistä osista huolimatta en pääse päättäjänä pakoon sitä, että nyt lähetekeskustelussa olevalla lakiesityksellä on myös laajoja hyvinvointiin liittyviä kansanterveydellisiä ja siten haitallisia vaikutuksia. Lääkäriseura Duodecim totesi omassa lausunnossaan tammikuussa väkevämpien, 5,5-prosenttisten alkoholijuomien tuomisen kauppoihin, kioskeihin ja huoltamoihin olevan lakiehdotuksen merkittävin muutos huonompaan. Tämä on myös minulle tämän lakiehdotuksen kynnyskysymys ja vahvasti ristiriidassa lain tarkoituksen kanssa. Mikäli vahvempia alkoholijuomia myydään jatkossa kaupoissa, kioskeissa ja huoltoasemilla, tarkoittaa se väistämättä parempaa saatavuutta, paitsi useampien toimipisteiden myös vapaiden aukioloaikojen myötä, sekä hintojen laskua. Lisätarjonta luo lisäkysyntää. Alkolla on nyt noin 350 myyntipaikkaa. Esitetty muutos tarkoittaisi, että näitä vahvempia alkoholituotteita myydään jatkossa 5 300 myyntipisteessä jokapäiväisen kaupankäynnin yhteydessä. Tämä tarkoittaisi myös näiden tuotteiden myyntiä jatkossa laajemmin kuin Alkon aukioloaikataulut mahdollistavat, myös esimerkiksi sunnuntaisin. Helpompi saatavuus tarkoittaa kulutuksen kasvua ja sitä kautta suurempia alkoholihaittoja. Muun muassa pahoinpitelyiden ja alkoholiehtoisten maksasairauskuolemien määrät ovat kasvaneet samaa tahtia kulutuksen kasvun kanssa. THL:n tilastot osoittavat, että ratkaisevaa haittojen kannalta on alkoholin kokonaiskulutus, ei niinkään se, millaista alkoholia käytetään. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos on laatinut skenaarion pohjautuen alkoholituotteiden keskivahvuuden nousuun 4,5 prosentista 5 prosenttiin ja litramääräisen myynnin 5 prosentin nettokasvuun. Tällaisessa skenaariossa alkoholin kokonaiskulutus lisääntyisi 6 prosenttia. THL:n arvioissa alkoholiperäinen kuolleisuus lisääntyisi alkoholin kokonaiskulutuksen kanssa samassa suhteessa. Tämä tarkoittaisi arviolta 145:tä alkoholiperäistä kuolemaa lisää vuosittain. Vastaava suhteellinen kasvu alkoholisairauksissa tarkoittaisi THL:n arvion mukaan ainakin 1 500:aa sairaalahoitojaksoa vuosittain. Minulle nämä ovat valtavan suuria lukuja. Juha Sipilän hallitus on hallitusohjelmassaan sitoutunut edistämään hyvinvointia ja terveyttä päämääränään, että suomalaiset voisivat paremmin ja terveys- ja hyvinvointierot kaventuisivat. Hallituksella on myös terveyden ja hyvinvoinnin edistämisen ja terveyserojen vähentämisen kärkihanke, jonka tavoitteena on muun muassa terveiden elintapojen edistäminen. Minä olen omassa poliittisessa toiminnassani sitoutunut näihin tavoitteisiin. Mikäli alkoholihaitat vähentyisivät erityisesti miesten joukossa ja alimmissa sosioekonomisissa ryhmissä, suomalaisessa yhteiskunnassa oltaisiin lähempänä terveyden tasa-arvoa. Näin ei ole kuitenkaan käymässä. Vahvempien alkoholijuomien helpompi saatavuus ei tue tätä tavoitetta, sillä haittoja ei ehkäistä lisäämällä riskiä kulutuksen kasvuun. Monet tässäkin salissa ajavat hyvin vapaata alkoholipolitiikkaa yksilönvapauden nimissä ja elinkeinoelämän tarpeista käsin. Kuitenkin on väistämätön tosiasia, että se, mitä tässä alkoholikeskustelussa kutsutaan yksilönvapaudeksi, aiheuttaa merkittäviä yhteiskunnallisia kustannuksia. Alkoholista arvioidaan aiheutuvan vuosittain 1,2—1,4 miljardin euron välittömät kustannukset, jotka kohdistuvat muun muassa sosiaali- ja terveyssektorille sekä poliisitoimeen. Kustannuksia aiheutuu myös onnettomuus- ja rikosvahingoista sekä alkoholista johtuvien sairauksien tai tapaturmien johdosta maksetuista sairauspäivärahoista ja eläkkeistä. Ei voi myöskään vähätellä alkoholin aiheuttamaa inhimillistä kärsimystä yksilöiden ja perheiden kohdalla. Alkoholihaitat näkyvät myös työelämässä ja osuvat myös täysin sivullisiin, onhan alkoholi merkittävä liikennevahinkoja aiheuttava tekijä. Suomalaiset kokevat tutkimusten mukaan muiden ihmisten alkoholinkäytöstä johtuvia haittoja yleisemmin kuin ihmiset muissa Pohjoismaissa. Minulle yksilönvapautta on myös vapaus kokea olevansa turvassa niin kodissa kuin esimerkiksi liikenteessä. On muistettava, että iso osa alkoholin riskikäyttäjistä on työelämässä, sinun ja minun työtovereina. Arvioiden mukaan alkoholiriippuvaisista työssä on noin 60 prosenttia. Siirtymä vahvempaan alkoholiin sekä alkoholin kokonaiskulutuksen kasvu heikentävät väistämättä työn tuottavuutta, lisäävät sairauspoissaoloja ja tarkoittavat yhä useammalle luisumista työkyvyttömyyteen ja työelämän ulkopuolelle. Tämän yhteiskunnallinen hintalappu on mittava — samanaikaisesti kun taloutta yritetään saada vahvemmin kasvu-uralle. Arvoisa puhemies! Perustuslain 19 §:n 3 momentti antaa julkiselle vallalle tehtäväksi edistää väestön terveyttä ja tukea perheen ja muiden lapsen huolenpidosta vastaavien mahdollisuuksia turvata lapsen hyvinvointia sekä yksilöllistä kasvua. Tämä velvoite asettuu yksilönvapauden vahvaksi vastapainoksi lakiesitystä punnittaessa. Jos hyväksymme nyt lähetekeskustelussa olevan hallituksen esityksen sellaisenaan, teemme sen tietoisina muun muassa siitä, että kulutus nousee, lisääntyvät alkoholihaitat aiheuttavat merkittäviä lisäkustannuksia, poliisin hälytystehtävät kasvavat ja lisäresurssien tarve on noin 10—15 miljoonaa euroa, suurkuluttajien määrä kasvaa ja nuorten juominen lisääntyy. Olemmeko me valmiit hyväksymään nämä seuraukset yksilönvapauden tai kuluttajahyödyn kasvun varjolla? Se, mikä toisille on kasvavaa yksilönvapautta ja siksi tavoiteltavaa, on kuitenkin monille perheille ja työyhteisöille suurta haittaa ja viime kädessä yhteiskunnalle lisäkustannuksia. On hyvä muistaa, että alkoholi on tällä hetkellä vakavin yksittäinen terveyden ja hyvinvoinnin uhkatekijä Suomessa. Alkoholipolitiikalla me pystymme halutessamme vaikuttamaan haitallisen alkoholinkulutuksen vähentämiseksi ja edistämään siten hallitusohjelman tavoitteita. Haitallista alkoholinkulutusta vähentämällä vähennetään myös niitä merkittäviä haittoja, joita alkoholijuomien käyttäjät aiheuttavat läheisilleen ja ympäristölleen. Arvoisa puhemies! Tämän alkoholilain kokonaisuudistuksen esittelytekstissä myönnetään suorasanaisesti, että alkoholin saatavuuden lisääminen ei edistä lasten ja nuorten suojeluun tähtäävien lakien tarkoitusta ja että lasten ja perheiden kokemien haittojen lisääntymisen ja syvenemisen myötä lastensuojelutoimien tarve kasvaa. Siltikö me haluamme tuoda väkevämmät alkoholijuomat helpomman saatavuuden piiriin yksilönvapauden nimissä?