Puhuja: Heli Järvinen
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2018-04-19 Minua harmittaa tässä keskustelussa se, että aina verrataan Tanskan järjestelmään meitä suomalaisia. Minua harmittaa tanskalaisten puolesta, kun muistetaan se, että meillä on jotakuinkin saman verran asukkaita mutta Tanskassa työvoimavirkailijoita on lähes kaksikymmentäkertainen määrä meihin verrattuna, siis Suomessa tällä hetkellä noin 2 400 ja Tanskassa 40 000. En lähtisi näiden lukujen pohjalta tekemään kovin kummoisia vertailuja. Tähän oikeastaan sisältyy se iso ongelma, joka meillä Suomessa on: meillä työtöntä edelleenkään ei kohdata. Viime vuoden alusta, siis vuoden 17 alusta, tulivat voimaan määräaikaishaastattelut kolmen kuukauden välein. Niitä on kehuttu pääministeriä myöten, niiden on sanottu toimineen hyvin, ja tästä syystä halusin tarkistaa viime viikolla, millainen tilanne näiden määräaikaishaastattelujen kanssa on. Ensinnäkin vain 60 prosenttia työttömistä on päässyt määräaikaishaastattelujen piiriin, mutta mikä vielä huolestuttavampaa, kasvokkain tapahtuneita kohtaamisia TE-toimistossa on viime vuonna ollut vähemmän kuin vuonna 16. Siis kun määräaikaishaastattelut tulivat voimaan vuoden 17 alusta, kohtaamisten lukumäärä on edellisvuoteen verrattuna vähentynyt. Näin huonosti toimivat kolmekuukautishaastattelut työttömille. Työllisyys ei kasvanut, vaan työttömyys lisääntyi viime vuoden aikana 20 000:lla. Tilastokeskuksen mukaan viime vuoden joulukuussa oli 20 000 työtöntä enemmän kuin vuotta aikaisemmin, ja siitä huolimatta kasvokkain tapahtuneiden haastattelujen määrä oli jopa pienempi. — Että mitenkä meni noin niin kuin omasta mielestänne? Työttömiä oli 20 000 enemmän kuin edellisen vuoden joulukuussa. Lukemattomat Suomen työttömät ovat tällä hetkellä hätääntyneitä ja hämmentyneitä. Sain yhteydenoton eräältä mieheltä, jonka täytyi todistaa lukeneensa verkkosivulta työnhakijan oikeuksista ja velvollisuuksista. Tällaisen kirjeen hän sai TE-toimistolta. Tätä kutsuttiin kirjeessä työllistymissuunnitelmaksi, ja tämä mies huolestuneena kysyi minulta, mitä hänen nyt pitää tehdä ja miten hänen pitää toimia, ja kun kerran kirjeessä sanottiin, että lue verkkosivulta työnhakijan oikeuksista ja velvollisuuksista. Sanoin tälle kysyjälle, että no, lue ja vastaa sitten kirjeeseen, että nyt olen lukenut. Näin hän toimi, ja kuinka ollakaan, viikko tämän jälkeen hän sai uuden kirjeen, jossa hänelle kerrottiin, että hienoa, nyt työttömyysturvasi voi jatkua seuraavat kolme kuukautta. Mutta kysymykseni kuuluu: miten tämänkaltainen näennäistoiminta auttaa yhtään ketään työllistymään? Se ei taatusti muuta kuin turhauta sitä TE-toimijaa ja ennen kaikkea sitä työtöntä, joka on jo oman työttömyytensä kanssa hädissään. Ehdottaisin, että tämänkaltaisista näennäistoimista luopuisimme välittömästi. Kun aktiivimallia käsiteltiin valiokunnassa, meillä oli silloin jo mielessämme monia uhkia. Me pelkäsimme, että työttömiä ajautuu työttömyysturvalta viimesijaisen toimeentuloturvan piiriin. Tämä on toteutunut. Meillä oli pelko siitä, että työttömät viimesijaisena mahdollisuutenaan intoutuvat hakemaan työkyvyttömyyseläkettä, kun eivät onnistu aktivoitumaan työtä saamalla tai heille tarjotuilla työllisyyspalveluilla, ja juuri näin on käynyt. Työeläkeyhtiöt kertovat, että työkyvyttömyyseläkkeitä on haettu entistä enemmän, ja osa hakijoista on suoraan ilmoittanutkin rehellisesti hakeneensa sitä pelkästään oman työttömyytensä takia. Tuloksena on, että iso osa työttömistä tuntee itsensä tällä hetkellä kyykytetyksi, eläkejärjestelmä ruuhkautuu, politiikka menettää uskottavuuttaan ja me kaikki häviämme. Onko tämä sen arvoista? tässä keskustelussa on käytetty paljon puheenvuoroja siitä, että pitkäaikaistyöttömille on sentään käynyt hyvin. Pitkäaikaistyöttömien määrä muistaakseni oli vähentynyt 36 000:lla, mutta kun muistamme, että käyttöön on otettu Lex Lindström—Taipale, jonka mukana 5 000 pitkäaikaistyötöntä on päässyt eläkkeelle, ja kun muistamme, että tulottomiksi, siis pois työttömyysturvalta muun sosiaaliturvan piiriin, on tipahtanut yli 25 000 ihmistä — tulottomien määrä on yli kaksinkertaistunut viidessä vuodessa, ja muun sosiaaliturvan piirissä on nyt yli 50 000 kotitaloutta — niin voi vain hyvällä syyllä kysyä, kuinkahan moni näistä pitkäaikaistyöttömistä on oikeasti työllistynyt. Iso joukko se ei ainakaan ole. Toivottavasti ministeri vastaa vielä siihen kysymykseen joskus. Hän lupasi alkuvuodesta selvittää sen, mitä pitkäaikaistyöttömille on tapahtunut, mutta sitä selvitystä emme ole vielä saaneet. Jos minulla olisi valtikka, muuttaisin työvoimapalvelut aidoiksi palveluiksi, lisäisin huomattavasti TE-toimistojen resursseja, niin että meitä voisi verrata vaikka sinne Tanskaan, muuttaisin tämän passiivimallin aktiivimalliksi, jossa palkitaan aktiivisuudesta eikä rangaista passiivisuudesta, lisäisin palkkatukea, loisin pysyvät välityömarkkinat,