Puhuja: Satu Taavitsainen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-03-15 Väestöliitto julkaisi eilen vuosiraportin Poikien Puhelimesta. Raportin mukaan Poikien Puhelimeen tulevien puhelujen määrä on koko ajan noussut. Samaan aikaan kadonneiden työmiesten osuus on viime vuosikymmeninä kasvanut. Tästä julkistettiin Elinkeinoelämän valtuuskunnan tekemä analyysi 16. helmikuuta tänä vuonna. Pitkään kestänyt taloustaantuma on syrjäyttänyt osan nuorista miehistä pysyväisluonteisesti työmarkkinoilta. Suomessa on siis olemassa pimeitä notkoja, joihin on jo pudonnut pysyvästi kymmeniätuhansia parhaassa työiässä olevia miehiä. Nämä yhteiskuntamme ulkoreunoilla elävät 25—54-vuotiaat miehet eivät hae töitä, eivät tee töitä, eivät opiskele tai ole työkyvyttömyyseläkkeellä. He ovat siis yhteiskunnalta kadoksissa, ja heidät on vain luokiteltu ryhmään "muut työvoiman ulkopuolella olevat". Heidän työllisyytensä esteenä on peruskoulun jälkeisen tutkinnon puuttuminen. Vähän koulutetuille on vähemmän töitä, ja ratkaisevaa on poikien kouluttautuminen. Miesten mahdollisuudet työelämässä lepäävät siis koulutuksen varassa. Kaikkein vaikeimmin työllistyviä ovat ne nuoret miehet, joilla on vain peruskouluopinnot sekä pitkittynyt työttömyys ja vähäinen työhistoria viimeisimmän 10 vuoden ajalta. rouva puhemies! Pojat tarvitsevat toisenlaista tukea kuin mitä nyt on tarjolla. Tutkimusten mukaan pojat tarvitsisivat jo pieninä laadukasta varhaiskasvatusta ja enemmän tukea koulunkäyntiin. Laadukkaan varhaiskasvatuksen, koulutuksen ja sivistyksen edistäminen kuuluvat hyvinvointivaltion ytimeen. Mutta mitä tekee maan hallitus? No, se aikoo vastata Poikien Puhelimeen saapuviin hätähuutoihin ja kadonneiden työmiesten tavoittamiseen tekemällä lisää koulutusleikkauksia. Tämä on poikien pahoinvoinnin väheksymistä ja silmien ummistamista totuudelta. Hallituksen esittämät ammatillisen koulutuksen leikkaukset eivät anna nuorille, etenkään pojille, tukevaa pohjaa ja parempia eväitä ponnistaa elämässä eteen- ja ylöspäin. Yhtä lailla opiskelijat, opettajat ja oppositio ovat toistuvasti vedonneet panostamaan aidosti nuoriin, koska heissä on Suomen tulevaisuus. Erityisen tärkeää tämä on juuri nyt, kun olemme Suomessa ensimmäistä kertaa tilanteessa, jossa nuoren sukupolven tulot ja eläke ovat vaarassa jäädä aikaisempaa sukupolvea pienemmiksi. Tämä, jos mikä, tekee koulutuksesta entistä tärkeämmän hyvinvointitekijän, koska koulutus suojaa työttömyydeltä, syrjäytymiseltä ja köyhyydeltä. Ammatillisen koulutuksen järjestäjien rahoituksesta leikkaaminen johtaa ihmisten alueelliseen eriarvoisuuteen riippuen siitä, missä nuori tai hänen perheensä asuu. Koulutuspaikat tulevat vähenemään eniten kasvukeskusten ulkopuolella juuri niiden nuorten ulottuvilta, joilla on muutenkin vähemmän koulutuksellista valinnanvaraa. Jääminen ilman koulutuspaikkaa on nuorelle lannistava vastoinkäyminen, joka murentaa itsetuntoa ja vähentää rohkeutta hakea uutta opiskelupaikkaa. Arvoisa ministeri, mitä vastaatte meidän huolestuneille itäsuomalaisille nuorillemme? Mitä vastaatte heidän vanhemmilleen, joilla on huoli, miten saada lapsensa selviytymään elämässä ja menestymään, pärjäämään omillaan? Nuorten hyvinvointia rusentavat kohtuuttomat koulutusleikkaukset johtavat koulutuspolkujen katkeamiseen. Osa nuorista ei löydä itselleen lainkaan peruskoulun jälkeistä opiskelupaikkaa, putoaa kelkasta ja ajautuu syrjään yhteiskunnasta. Seurauksena on noidankehä, toimeentulo-ongelmia, elämänhallinnan menettämistä ja pahimmillaan pysyvästi menetettyjä elinvuosia.