Puhuja: Antti Lindtman
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-02-27 sanoa ja todeta, että teimme esityksen hallituspuolueille jo viime syksynä — silloin, kun tuli tieto, että hallitus ei saa tiedustelulakipakettia ja siitä esitetystä väitteestä kiinnittää huomiota. Edustaja Tölli täällä totesi, että tämähän sisältää jo supon valvonnan, kun katsoo näitä työjärjestyksen tehtäviä, jotka on valvontavaliokunnalle asetettu. Mutta sitten toisaalta edustajat Satonen ja Tolvanen taas sanoivat, että koko supon valvonnan kirjaaminen tämän valiokunnan tehtäviin on niin iso asia, ettei sitä puhemiesneuvosto voinut esittää. sitten todetaan vielä, että tiedusteluvaliokunnalla ”on oikeus omasta aloitteesta ottaa käsiteltäväkseen toimialaansa” — siis toimialaansa, joka on määritelty edellisissä momenteissa tiedustelutoimintaan liittyväksi — ”kuuluva asia sekä laatia siitä mietintö täysistunnolle, jos valiokunta katsoo asian merkityksen sitä vaativan”. No nyt kysymys: kattavatko nämä tehtävät, jotka kaikki viittaavat tiedustelutoimintaan, arvoisa puhemies, koko supon? Tähän vastaus löytyy hallituksen esityksestä siviilitiedustelulaiksi ja sen kolmannen lakiehdotuksen ”Laki poliisin hallinnosta annetun lain muuttamisesta” 10 §:stä, jossa määritellään suojelupoliisin tehtävät. Siellä taas suojelupoliisin tehtävistä todetaan seuraavaa: ”Suojelupoliisin tehtävänä on sisäministeriön ohjauksen mukaisesti hankkia tietoa” — tämä on tiedustelutoimintaa, eikö näin? — ”turvallisuuden suojaamiseksi sekä” — ja nyt on aivan olennaiset sanat — ”havaita, estää ja paljastaa sellaisia toimintoja, hankkeita, rikoksia, jotka voivat uhata valtio- ja yhteiskuntajärjestystä tai valtakunnan sisäistä tai ulkoista turvallisuutta”. Mutta muilta osin jää ”havaita, estää ja paljastaa”. Kaikki muu paitsi esitutkintaan liittyvä toiminta näiden tehtävien osalta jää supolle, ja nämä ovat muuta kuin varsinaista tiedustelutoimintaa, saatikka sitä, kun puhutaan tietoliikennetiedustelutoiminnasta. Sen lisäksi supon tehtävistä poliisihallinnosta annetun lain 10 §:n mukaisesti esitetään, että ”sen tulee myös ylläpitää ja kehittää yleistä valmiutta yhteiskunnan turvallisuutta uhkaavan toiminnan havaitsemiseksi ja estämiseksi”, ja tästä on ministeriöstä annettu myöskin ikään kuin tarkempi soveltamisohje, tarkempi säännös siitä, mitä kaikkea supon tehtäviin kuuluu, ja niistä täällä on todettukin, että että siellä on iso liuta tehtäviä, jotka jäävät tämän tiedustelutoiminnan valvonnan ulkopuolelle. Tällöin, arvoisa puhemies, tässä olen taipuvainen ajattelemaan niin ja tulen siihen tulokseen — kun kysyttiin, miksei voida todeta tässä työjärjestyksessä, että sen koko supon toiminnan asianmukaisuutta ja tarkoituksenmukaisuutta voidaan valvoa, ja kun selitys oli, vaikkakin erittäin ontuva logiikaltaan, todella ontuva, että sitä ei voitu kirjata, koska se ei ollut toimeksiannossa — että tämä laki on valmisteltu niin, että parlamentaarinen valvonta kattaa vain osan suposta. Arvoisa puhemies! Toistan sen toiveen: Vaikka näiden tiedustelulakien käsittely täällä eduskunnassa ei lähtenyt käyntiin parhaalla mahdollisella tavalla puhemiesneuvostossa, toivon, että valiokunnissa erityisesti hallituspuolueiden jäsenillä on halua ja kykyä etsiä yhteistä näkemystä. Ja toivon myös niin, että nytten se menettely, joka puhemiesneuvostossa on otettu käyttöön ja jossa työjärjestystä muutetaan hallituspuolueiden enemmistön voimin äänestämällä — työjärjestysesitystä muutetaan äänestämällä ohi valmistelun — jää jää ainutkertaiseksi ja myös puhemiesneuvostossa palataan parlamentarismia kunnioittavaan työtapaan, jossa lähtökohta on se, että hallitus—oppositio-asetelmaa ei tuoda puhemiesneuvoston sisään, vaan on tärkeätä, että me kansanedustajat voimme kokea, että puhemiesneuvosto, puhemiehistö ja puhemies näkevät kaikkien eduskuntapuolueiden näkemykset yhtä tasavertaisina riippumatta siitä, edustavatko nämä näkemykset kulloinkin hallituksesta vai oppositiosta tulevaa puoluekantaa.