Puhuja: Timo Harakka
Puolue: sd
Päivämäärä: 2017-12-18 Arvoisa puhemies! Hyvät kollegat, tässä on ollut alkoholilain yhteydessä erimielisyyttä siitä, minkälaiset seuraukset tästä prosenttirajan muutoksesta aiheutuvat. Nyt tietenkin tämä alkoholivero, joka kohdentuu nimenomaan mietoihin juomiin, on eräänlainen objektiivinen mittari siitä, että jos sen tuotto alle tavoitteen, tämän 100 miljoonan, niin silloin voidaan todeta, että vaikutukset eivät olleet kovin kummoisia, mutta jos se tuotto roimasti ylittyy, sitten voidaan sanoa, että saatavuus on jo vaikuttanut kulutukseen ehkä enemmän kuin hallitus oletti. Toivotaan, että esimerkiksi tämä veromuutos on asia, joka kannustaisi hallitusta seuraamaan hyvin tarkkaan sitä, mitä alkoholilain muutoksen seuraukset ovat ihan riippumatta siitä, minkälaisia seurantaponsia tähän tavan vuoksi lisätään. Merkille pantavaa oli todellakin se, että tämä alkoholilaki ja tämä alkoholivero olivat sillä tavoin kytkeytyneet toisiinsa, että käsittelymme verojaostossa oli tästä syystä melko lailla muodollinen. Oli selvää, että erityisen huolellisia kansanterveydellisiä tai muita sosiaalisia vaikutusarvioita ei esitetystä veronkorotuksesta tehty, eikä vertailtu erilaisia malleja, vaan oli keskitytty siihen, että se kohdistuu juuri niihin tuoteryhmiin, joiden saatavuutta tällä alkoholilailla oli tarkoitus lisätä, ja tavoite oli melko lailla tarkalleen fiskaalinen. Valiokunta siis näin ollen totesi, että tässä on turha lähteä pohtimaan sitä, olisiko sen pitänyt suuntautua enemmän väkeviin, vai millä tavalla se oli olisi ollut parasta mahdollista alkoholipolitiikkaa, jonka asiantuntemus ei tietenkään meillä ole kovin korkealla, mutta ei meillä ollut juurikaan asiantuntijakuulemisiakaan aiheesta. Ainoa muutos, mikä esitykseen tehtiin, oli niin sanottu Lex Ala-Nissilä, joka liittyy käymisteitse valmistetun siiderin verokohtelun muutokseen mietinnössä. Siitäkin kaikki olimme yksimielisiä. Me käsittelimme verojaoston asiantuntijakuulemisissa myös tätä paljon nyttemmin esillä ollutta etämyyntiä. Verohallinnon ja Tullin edustajat kertoivat, että vain muutama etämyyjä on rekisteröitynyt arvonlisä- ja alkoholi- ja valmisteverovelvolliseksi, ja suhtauduttiin myötämielisesti siihen ajatukseen, että tätä seikkaa säänneltäisiin jatkossa. Siksi esitin mietintöömme kappaletta, joka olisi nimenomaan pyrkinyt huomioimaan sen, että suojeltaisiin verokertymää ja laillisia elinkeinoja niin, että etämyyjät rekisteröityisivät julkiseen verorekisteriin. Silloin ostajillakin olisi tietynlainen velvollisuus tai ainakin mahdollisuus halutessaan tietää, että alkoholin toimittaja täyttää lakien ja velvoitteiden määräykset. Mutta ikävä kyllä tämä ei jaoston enemmistön pirtaan sopinut johtuen ehkä juuri siitä, että itse pääasia eli tämä alkoholilaki oli tältä osin tarkoituksellakin jätetty avoimeksi. Eli kun ei voitu kieltää eikä haluttu sallia, niin täytyi jättää se auki. Näin muodoin ehkä tämmöistä vastuullista veroajatteluakaan ei tässä sitten voitu edistää. Toivottavasti meillä on tilaisuus siihen pian ja vielä pikemmin kuin pian. Suhtaudun luonnollisesti sympaattisesti siihen ajatukseen, että meillä olisi varaa myöskin alentaa ravintoloiden alkoholimyynnin arvonlisäveroa, mutta kuten vastalauseesta käy ilmi, sen staattiset kustannukset olisivat 120 miljoonaa euroa.