Puhuja: Antero Laukkanen
Puolue: kd
Päivämäärä: 2017-12-18 Siitä me emme nyt tässä asiassa pääse yhtään mihinkään, kun on tällainen menettelytapa, että saa 200-sivuisen esityksen käteensä ja sitten vaaditaan ja oletetaan, että on tutustunut siihen ja että tekee sen pohjalta oman ratkaisunsa, onko joku asia hyvä vai huono. Tavallaan se Tavallaan se kansanedustajan eettinen, sisäinen koodisto ja ajattelu on, että me olemme yhdessä sopineet — ja eduskunnan työjärjestys vahvistaa sen — että tätä työtä tehdään, tätä lainsäädäntötyötä, asiantuntijakuulemisten kautta, mutta nyt niihin ei ollut mahdollisuutta tutustua. En tiedä, mikä totuuskomitea tämän käsittelyn ympärille pitäisi perustaa, mutta kyllä tästä jotain pitäisi oppia, arvoisa rouva puhemies. Jotain pitäisi tehdä tälle asialle. Sanoisin, että 16.12.2017 oli tällainen suuri punnituspäivä. Aina ajoittain eduskunnassa vaalikauden aikana tulee tämmöinen elämää suurempi asia päätettäväksi. Se on myös tällainen kansanedustajan julkinen punnituspäivä, jossa mitataan kansanedustajien arvoja, todellisuudentajua, kokonaisnäkemyksen hallintakykyä ja kykyä ajatella kansan parasta. Siinä vastakkain ovat sitten yksilön vapaus ja nämä poliittiset maailmankuvat, joiden temmellyskenttä tämä sali on. Minä mietin, kysyn, onko se oikein, että yksilön vapaus nostetaan muiden kustannuksella kaiken päätöksenteon yläpuolelle, se ajatus, että eläköön yksilön vapaus, nyt kukaan ei voi puuttua siihen, mitä minä teen, tämä ihanneajatus, jonka muun muassa perustuslaki ja meidän valtiosääntömme turvaavat, että yksilönvapaus on se, jota ihmisen täytyy kokea. Mutta entä sitten kansanedustaja, joka ei ole yhden ihmisen edustaja vaan koko kansan edustaja, joka edustaa ja jonka täytyy pystyä asettamaan ja arvioimaan päätöksentekonsa sitä kautta, minkälaista kansantaloudellista, kansan henkistä ja jopa kansan hengellistä tilaa meidän lainsäädäntömme tuottaa? Joku esitti kerran väitteen, että ei lainsäätäjä säädä moraalia. No, joku toinen vastasi siihen, että lainsäätäjä säätää aina moraalia, mutta kenen, se on se avainkysymys. Jäin tätä äänestystulosta jälkeenpäin tutkiessani miettimään, minkälaisia kansanedustaja nämä äänestystulokset edustivat. Ainakin yksi asia oli suuri hämmästyksen kohde itselläni. Jäin miettimään enkä ymmärtänyt, miksi poliisikansanedustajat ja lääkärikansanedustajat, jotka ovat aivan ehdottomia asiantuntijoita, äänestivät tämän asian puolesta. Oliko jotakin niin suurta tässä asiassa, että ilman mitään asiantuntijoiden näkemystä ja kokemusta ja kuuntelemista oli vain päätetty, että nyt me muutamme tämän alkoholilain? Minun mielestäni se ei ole hyvä motiivi. Punnittu ja köykäiseksi havaittu, sellainen olo jäi itselleni tästä prosessista. Meillä on huomenna mahdollisuus äänestää uudestaan. Kyllä kannatan sitä, että tämä koko esitys hylätään tämän prosessin takia. Vaikka mekin kristillisdemokraateissa näemme, että tässä esityksessä oli paljon hyviä asioita, joitakin asioita, jotka ansaitsivat tulla muutetuksi, muutetuksi, tämän prosessin takia tekee mieleni painaa jälleen tätä esitystä vastaan, sen hylkäämisen puolesta, ja voitaisiin vaikka aloittaa seuraavalla viikolla asian uudelleen käsittely niiden hyvien asioiden pohjalta, jotka jäävät tässä ikään kuin varjoon. Me lisäämme saatavuutta 350:stä 5 500 myymälään vahvojen oluiden ja siidereiden ja muiden osalta. Ei kukaan voi väittää, etteikö se lisäisi alkoholinkäyttöä. Nyt kun olemme vielä kuulleet, että nelosoluiden hinta tulee merkittävästi laskemaan, ei tarvitse olla kovinkaan suurella järjenjuoksulla varustettu, että ymmärtää, minkä juoman käyttö tulee lisääntymään. No, sen vahvemman tietysti, ja ongelmat nousevat ja kasvavat sen myötä Uskon, että tästä asiasta on kaikki sanottava jo sanottu. Tämä on oikeastaan enää sanottujen sanojen uudelleen pyöritystä erilaisessa järjestyksessä, mutta koin jotenkin tärkeänä saada sanoa sen, että kansanedustajan tehtävä on arvokas työ ja sen pitäisi olla sellaista, joka tulkitsee